b'\n_START_ARTICLE_\nIvan Tav\xc4\x8dar\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nTav\xc4\x8dar je \xc5\xa1olanje pri\xc4\x8del leta 1858 v trivialki v Poljanah. Potem je nadaljeval na normalki v Ljubljani, kon\xc4\x8dal jo je leta 1863. Pri \xc5\xa1olanju sta mu finan\xc4\x8dno pomagala o\xc4\x8detova brata duhovnika. Nato se je leta 1863 vpisal na gimnazijo v Ljubljani, od koder se je zaradi disciplinskih postopkov moral prepisati na novome\xc5\xa1ko gimnazijo, nato pa spet nazaj na ljubljansko. Knji\xc5\xbeevnost ga je navdu\xc5\xa1ila \xc5\xbee v dija\xc5\xa1kih letih in tudi sam se je kmalu preizkusil v pisanju. Po koncu gimnazije leta 1871 se je vpisal na pravo na dunajskem vseu\xc4\x8dili\xc5\xa1\xc4\x8du in za\xc4\x8del objavljati v raznih revijah (mariborska Zora, Stritarjev Zvon, Ljubljanski zvon, Slovan). Med \xc5\xa1tudijem je odslu\xc5\xbeil enoletni voja\xc5\xa1ki rok. Leta 1875 je postal odvetni\xc5\xa1ki pripravnik v Ljubljani in se leta 1877 odpravil v Kranj, kjer se je zaposlil pri Mencingerju. Leta 1880 se je vrnil v Ljubljano, kjer je ostal do smrti. Tu je leta 1884 odprl lastno odvetni\xc5\xa1ko pisarno. V letih od 1886 do 1902 je predsednikoval Dramati\xc4\x8dnemu dru\xc5\xa1tvu. Politi\xc4\x8dno kariero je za\xc4\x8del v kranjskem de\xc5\xbeelnem zboru, kjer je skupaj s politi\xc4\x8dnim sopotnikom Ivanom Hribarjem sestavljal jedro radikalne skupine liberalnega tabora. Nekaj \xc4\x8dasa je urejal tudi strankino glasilo Slovenski narod. V letih 1901 do 1907 je bil dr\xc5\xbeavnozborski poslanec, od leta 1911 do 1921 je bil tudi ljubljanski \xc5\xbeupan. V Narodni vladi SHS je bil poverjenik za prehrano. Poro\xc4\x8den je bil s Franjo Tav\xc4\x8dar (rojena Ko\xc5\xa1enini), ki je bila med pomembnej\xc5\xa1imi osebnostmi tedanjega slovenskega \xc5\xbeenskega gibanja. Tudi zaradi njenih spodbud je bil zelo dejaven v \xc5\xa1tevilnih narodnih dru\xc5\xa1tvih; med drugim je postal tudi predsednik Kluba slovenskih biciklistov, prve slovenske kolesarske organizacije. V zadnjih letih svojega \xc5\xbeivljenja je opustil javno delovanje zaradi bolezni. Nekaj \xc4\x8dasa je bil predsednik Narodne \xc4\x8ditalnice v Kranju in ljubljanskega Sokola. Bil je ustanovitelj Pisateljskega podpornega dru\xc5\xa1tva in ve\xc4\x8dletni pravni zastopnik. Leta 1889 je bil soustanovitelj dru\xc5\xa1tva Pravnik, leta 1904 pa Dru\xc5\xa1tva slovenskih knji\xc5\xbeevnikov in \xc4\x8dasnikarjev. Leta 1921 je bil izvoljen za \xc4\x8dastnega me\xc5\xa1\xc4\x8dana Ljubljane, pred tem tudi v Celju, Kamniku, Kranju, Kr\xc5\xa1kem in \xc5\xa0o\xc5\xa1tanju. Vedno se je rad vra\xc4\x8dal v doma\xc4\x8do Poljansko dolino, kjer si je leta 1893 kupil posestvo s kme\xc4\x8dkim dvorcem Visoko. Umrl je v Ljubljani, pokopan pa je v kapeli nad viso\xc5\xa1ko gra\xc5\xa1\xc4\x8dino. Po njem se danes imenuje ve\xc4\x8d ulic in Osnovna \xc5\xa1ola Ivana Tav\xc4\x8darja v Gorenji vasi.\n_START_SECTION_\nDela\n_START_PARAGRAPH_\nZa\xc4\x8del je s pesnikovanjem, potem pa je nadaljeval s prozo, ki jo je pisal do konca svojega \xc5\xbeivljenja. V svojem zgodnjem literarnem ustvarjanju se je zgledoval po Stritarju. Pogosto je pri njem prihajalo do idealizacije slovenskega kmetstva in povzdvigovanje neoskrunjene narave. Ve\xc4\x8dkrat se je pod svoja dela podpisal s psevdonimom Emil Leon. Prevladujejo pesmi z ljubezensko tematiko, razne polti\xc4\x8dne zbadljivke in pesmi, posve\xc4\x8dene domovini. Leta 1884 sta v Kresu iz\xc5\xa1li dve Jesenski pesmi (Poglej, na polje slana pada in Prepozno), ki sta bili posve\xc4\x8deni tega leta umrli Emiliji in novi izvoljenki Franji. Gre za intimno opevanje Emilije, v katerem se poka\xc5\xbee njena nedostopnost. Navdihovala ga je tudi v naslednji pesmi Gazela, ki jo je objavil v Zori leta (1872)._NEWLINE_Knji\xc5\xbeevne prispevke je za\xc4\x8del objavljati, ko je bil \xc5\xa1e \xc5\xa1tudent, mdr.  dija\xc5\xa1kem listi\xc4\x8du Slavec. Pozneje je objavljal v Stritarjevem Zvonu, v Zori, v Ljubljanskem zvonu, v Slovanu. Svojo prvo pripovedko pa je objavil v Slavljanskem jugu pod naslovom Primola leta 1868._NEWLINE_Njegovo edino odersko delo je ske\xc4\x8d Erazem iz jame, napisal ga je v srednji \xc5\xa1oli in podnaslovil kot \xc5\xbealoigra. Prikazuje usodo predjamskega viteza, ki so ga preganjali zaradi zvestobe prijatelju. Poudarja varnost doma._NEWLINE_Tav\xc4\x8dar velja za enega najbolj\xc5\xa1ih slovenskih pripovednikov 19. stoletja. V njegovih delih se vidi povezava s kme\xc4\x8dkim okoljem, iz katerega je izhajal. Prvi prozni deli sta bili Slavec  in Poldne na de\xc5\xbeeli._NEWLINE_Tav\xc4\x8dar je svoje pisateljevanje za\xc4\x8del z ljubezenskimi novelami. V eni prvih, Doni Klari, je prvi\xc4\x8d izrazil nazor, da je ljubezen \xc4\x8dloveku v pogubo, ki se kasneje periodi\xc4\x8dno pojavlja v njegovih delih (Dona Klara umre od \xc5\xbealosti, ker so njenega ljubimca umorili). V Bolni ljubezni in Mladih letih se ka\xc5\xbee njegova dru\xc5\xbebena prizadetost ter boj mladega junaka z aristokracijo, ki se pogosto kon\xc4\x8da nasilno. Osrednji junak v Bolni ljubezni je Radoslav, ki pi\xc5\xa1e z Dunaja v doma\xc4\x8di kraj prijatelju. Pripoveduje mu o svojem \xc5\xbeivljenju, bolezni in zaljubljenosti v Avrelijo, kateri se odpove zaradi dru\xc5\xbebenega sloja. Reven \xc5\xa1tudent se namre\xc4\x8d ne more poro\xc4\x8diti z aristokratinjo. Zaradi tega trpi in umre. Smrt kot re\xc5\xa1itev se poka\xc5\xbee tudi v Soror Pia. Dekle odide v samostan, ker dobi sporo\xc4\x8dilo, da je njen fant mrtev. Zaobljubi se Bogu. Kasneje izve, da je \xc5\xbeiv ter da se \xc5\xbeeli poro\xc4\x8diti z drugim dekletom. Re\xc5\xa1itev ljubezenske nesre\xc4\x8de je smrt. V Mladih letih pa se je Ivan po petnajstih letih vrnil na svoj dom, ki je stal ob gra\xc5\xa1\xc4\x8dini. Zaljubi se v konteso Marijo, nakar izve, da sta brat in sestra. V noveli Antonio Gledjevi\xc4\x8d smo pri\xc4\x8da mlademu me\xc5\xa1\xc4\x8danu, ki je kot demokrat in domoljub protestiral proti pre\xc5\xbeiveli aristokraciji in takratni oblasti. In vendar! je noveleta v pismih, kamor je vpeljal sre\xc4\x8dni konec. Profesor Filip je bil odlo\xc4\x8den nasportnik poroke. Med po\xc4\x8ditnicami se je vrnil na svoj dom, katerega je njegov oskrbnik dal v najem me\xc5\xa1\xc4\x8danski dru\xc5\xbeini. Profesor se je zaljubil v njihovo h\xc4\x8derko in se na koncu tudi poro\xc4\x8dil. Napisal je tudi tri novele z zgodovinsko tematiko. To so Tiberius Pannonicus (\xc4\x8das Neronove vladavine in pobeg voj\xc5\xa1\xc4\x8daka s kristjanko), Kuzovci (tematika rokovnja\xc4\x8dev) in Vita vitae meae. Slednja govori o nasprotjih med katoliki in protestanti. Glavnega junaka doleti nesre\xc4\x8den konec zaradi vnete predanosti katoli\xc5\xa1ki veri. Njegova vera je tako mo\xc4\x8dna, da ne prenese misli, da bi lahko bil sin luteranske matere. V Ljubljanskem Zvonu je leta 1894 izdal V Zali, ki vklju\xc4\x8duje \xc5\xa1tiri novele. Prva ima zgodovinsko tematiko in govori o kanoniku Amandu in obdobju protireformacije, druge tri pa imajo kme\xc4\x8dko tematiko. Skupna misel je: Ljubezen nam je vsem v pogubo, tako \xc5\xbeivali kakor \xc4\x8dloveku!_NEWLINE_Napisal je tudi nekaj \xc4\x8drtic. Ena prvih je Meine Schwester Elisa, zasnovana je bila kot petdejanska tragedija in je bila narejena kot naloga za \xc5\xa1olo. V naslednjem koraku je za\xc4\x8del ustvarjati bolj realisti\xc4\x8dne \xc4\x8drtice, izdal jih je pod skupnim naslovom Med gorami kot "slike iz Lo\xc5\xa1kega pogorja". Izhajale so med 1876 in 1888 v Zori, Zimskih ve\xc4\x8derih in Povestih. V tem ciklu se nahaja 12 \xc4\x8drtic: Holekova Ne\xc5\xbeika, Gri\xc4\x8darjev Bla\xc5\xbee, Tr\xc5\xbea\xc4\x8dan, Moj sin, Kako se mi \xc5\xbeenimo, Kalan, Kobiljekar, Grogov Matij\xc4\x8de, Posav\xc4\x8deva \xc4\x8desnja, \xc5\xa0arev\xc4\x8deva slika, Ko\xc4\x8darjev gospod, Miha Kovarjev. Pi\xc5\xa1e v prvi osebi ednine, vendar ne gre za osebno izpoved, ampak je predstavljena usoda ljudstva. Govori o rev\xc5\xa1\xc4\x8dini, krutosti in brezobzirnosti ljudi. Za Tav\xc4\x8darja je najhuj\xc5\xa1e zlo tisto, ki prihaja od zunaj, s strani me\xc5\xa1\xc4\x8danstva. Svoje muke zaupa le sosedovi An\xc4\x8dki in ob\xc5\xbealuje, da ni vzel nje. An\xc4\x8dka z njim zanosi in ob porodu umre skupaj z otrokom. Ko \xc5\xbeena izve za to, Bla\xc5\xbee pobegne v nezanano. Spomladi pa so na\xc5\xa1li njegove kosti, ki so visele na vrhovih bukve. V Posav\xc4\x8devi \xc4\x8de\xc5\xa1nji pa spoznamo Jakoba, ki se vrne od vojakov in najprej spleza na doma\xc4\x8do \xc4\x8de\xc5\xa1njo, pod katero se je nazadnje poslovil od ljubice Marjanice. Mimo pridejo godci, ki oznanjajo veseli dogodek - svatbo njegove nezveste ljubice. Jakobu se ob tem stemni pred o\xc4\x8dmi, pade s \xc4\x8de\xc5\xa1nje in ostane hrom. Svojo zadnjo liri\xc4\x8dno \xc4\x8drtico Pomlad, ki ni v tem ciklu, saj ne gre ve\xc4\x8d za ljudsko tematiko, pa je posvetil nad\xc5\xa1kofu Strossmayerju._NEWLINE_Poleg pisanja \xc4\x8drtic in novel se je lotil tudi pisanja romana. Leta 1884 je v Ljubljanskem Zvonu izdal roman Mrtva srca. Gre za realisti\xc4\x8dno pripoved, ki govori o razo\xc4\x8daranjih mladeni\xc4\x8da, katera si je pridobil v me\xc5\xa1\xc4\x8danskih, aristokratskih in cerkvenih krogih, in dru\xc5\xbebi, ki je podlegla materializmu. Glavni junak se posku\xc5\xa1a upreti pridobitni\xc5\xa1tvu, a sam postane \xc5\xbertev. Tav\xc4\x8dar poka\xc5\xbee pesimisti\xc4\x8dni pogled. Nato je napisal \xc5\xa1e dva romana s sre\xc4\x8dnim koncem. Leta 1876 je iz\xc5\xa1el Ivan Slavelj, leta 1881 Otok in Struga. Slednja govori o sovra\xc5\xa1tvu grofovskih dru\xc5\xbein. Otok in Struga sta dva dvorca. Struga je bil dom barona Kon\xc5\xa1tantina in njegove sestre baronice Zore. Na Otok pa je \xc4\x8dez poletje prihajal grof Milan z \xc5\xbeeno in h\xc4\x8derko. Sovra\xc5\xa1tvo med dru\xc5\xbeinama je vladalo zaradi ljubezni med grofom Milanom in Kon\xc5\xa1tantinovo sestro. Pozabljeno pa je bilo s poroko Kon\xc5\xa1tatina in Milanove h\xc4\x8derke. V Ivanu Slavelju pa se poka\xc5\xbee \xc5\xbeelja revnih star\xc5\xa1ev, da bi njihov sin postal duhovnik. \xc5\xbdelja se jim ne uresni\xc4\x8di, saj postane zdravnik in se giblje v aristokrati\xc4\x8dnih dru\xc5\xbebenih krogih. Junak se na koncu poro\xc4\x8di z ljubljenim dekletom. Leta 1885 je izdal Janez Solnce, kjer je predstavil ogor\xc4\x8denost plemstva, ker se je mladi vitez \xc5\xbeelel poro\xc4\x8diti z lepotico ni\xc5\xbejega stanu, katero si je po\xc5\xbeelel in ugrabil plemi\xc4\x8d s Turjaka. Njegovo najobse\xc5\xbenej\xc5\xa1e delo Izza kongresa je iz\xc5\xa1lo leta 1905. Gre za zgodovinski roman, ki je bil objavljen Ljubljanskem Zvonu. Idejo zanj je dobil, ko je bil v Ljubljani pod Metternichovim vodstvom kongres, kjer so se sestali avstrijski cesar, ruski car in italijanski kralj. Delo je pisal med sejami v dunajskem parlamentu. Prikazal je razli\xc4\x8dne zna\xc4\x8daje ljudi. Od tiransko nadutih in bogatih mogotcev do najrevnej\xc5\xa1ega prebivalstva. Gre za vrtiljak tragedije in komedije brez zaklju\xc4\x8dka. Leta 1917 je prav tako v Ljubljanskem Zvonu izdal Cvetje v jeseni. Prikazano je nasprotje med kme\xc4\x8dkim in me\xc5\xa1\xc4\x8danskim na\xc4\x8dinom \xc5\xbeivljenja. Sam naslov je prispodoba za ljubezen med Janezom in Meto. Njuna ljubezen ne obrodi sadov, tako kot ga tudi ne cvetje v jeseni. Meta zaradi sr\xc4\x8dne napake umre v njegovem naro\xc4\x8dju. V za\xc4\x8detnem delu romana avtor prika\xc5\xbee dejstvo, da le z naravo povezan kme\xc4\x8dki \xc4\x8dlovek \xc5\xa1e lahko \xc5\xbeivi globoko in \xc4\x8dustveno. Janez je ljubljanski odvetnik, ki se je naveli\xc4\x8dal me\xc5\xa1\xc4\x8danskega na\xc4\x8dina \xc5\xbeivljenja in se odpravil na obisk k svojemu bratrancu Bo\xc5\xa1tjanu Prese\xc4\x8dniku na de\xc5\xbeelo. Tam spozna njegovo h\xc4\x8derko Meto in kljub veliki starostni razliki se med njima razvije ljubezen. Kmalu se mora Janez vrniti v mesto, saj ga \xc4\x8dakajo delovne obveznosti. Slovo od Mete je te\xc5\xbeko, zato razmi\xc5\xa1lja celo, da bi jo vzel k sebi za gospodinjo. Vendar se zaveda, da se ne bi mogla navaditi mestnega na\xc4\x8dina \xc5\xbeivljenja. Najde re\xc5\xa1itev in kupi posestvo na de\xc5\xbeeli. Ko se vrne nazaj, Meto zaprosi za roko. Ta od prevelike sre\xc4\x8de umre, zaradi sr\xc4\x8dne hibe. Povest je napisana kot okvirna pripoved, saj se vse za\xc4\x8dne v Ljubljani, ko se Janez med \xc4\x8dajanko trem mestnim damam pripoveduje zgodbo o veliki ljubezni. Tukaj se tudi vse kon\xc4\x8da. Na koncu je podan \xc4\x8dustven poziv k ljubezni do slovenske zemlje. Leta 1919 je napisal svoje najbolj znano delo Viso\xc5\xa1ka kronika in jo objavil v Ljubljanskem zvonu. Govori o dogajanju v 17. stoletju, v katerem se je kon\xc4\x8dala tridesetletna vojna. Tav\xc4\x8dar je imel namen napisati trilogijo, a je prej umrl, zato je nastal samo en del. Idejo je dobil, ko je kupil posestvo na Visokem in tam na\xc5\xa1el dru\xc5\xbeinsko kroniko prej\xc5\xa1njih lastnikov. Napisana je v obliki kronike, ki jo pripoveduje Izidor. Glavna tema je pokoritev za grehe o\xc4\x8deta.'