b'\n_START_ARTICLE_\nKraljevina Gr\xc4\x8dija\n_START_SECTION_\nUstanovitev kraljevine, kralj Oton I. Wittelsba\xc5\xa1ki\n_START_PARAGRAPH_\nGrki so za\xc4\x8deli vstajo proti Osmanskemu cesarstvu leta 1821 in je trajala vse do 1829. Od leta 1828 jo je vodila za\xc4\x8dasna vlada na \xc4\x8delu z grofom Ioannisom Kapodistriasom, a je po njegovi smrti leta 1831 dr\xc5\xbeava potonila v dr\xc5\xbeavljansko vojno. Tedanje velike sile, posebej Velika Britanija, ki se je bala prevelikega ruskega vpliva na gr\xc5\xa1ke vstajnike, so leta 1832 organizirale Londonsko konferenco, na kateri sta poleg Velike Britanije sodelovali \xc5\xa1e Francija in Rusija. Ustanovljena je bila Kraljevina Gr\xc4\x8dija ter odlo\xc4\x8deno, da se gr\xc5\xa1ki prestol dodeli 17-letnemu bavarskemu princu Otonu Wittelsba\xc5\xa1kemu (grkov ni nih\xc4\x8de ni\xc4\x8d vpra\xc5\xa1al). Oton je bil \xc5\xa1e mladoleten, ko je pri\xc5\xa1el v Gr\xc4\x8dijo, zato je vse do leta 1835 namesto njega vladal regentski svet. Tega leta se je za\xc4\x8dela absolutisti\xc4\x8dna vladavina kralja Otona I., v bistvu kopija dunajskega dvora. Kralj je vladal ob dvornem svetu, ki mu je na\xc4\x8deloval najpogosteje kak\xc5\xa1en Bavarec, ki ga je osebno izbral. Bila pa so tudi obdobja, ko je bil sam tudi predsednik sveta.\n_START_SECTION_\nNarodni upor 3. septembra 1843\n_START_PARAGRAPH_\nJavno nezadovoljstvo zaradi vladanja kralja Otona I. in njegove bavarokracije je doseglo to\xc4\x8dko vrenja leta 1843, ko je ve\xc4\x8dina prebivalstva zahtevala sprejetje ustave in preoblikovanje dr\xc5\xbeave v ustavno monarhijo. Od za\xc4\x8detka je kralj Oton I. to strogo zavra\xc4\x8dal, a je po odhodu nem\xc5\xa1ke vojske iz Gr\xc4\x8dije takoj izbruhnil voja\xc5\xa1ki udar, ki so ga za\xc4\x8dele pehotne enote gr\xc5\xa1ke vojske 3. septembra 1843 pod vodstvom polkovnika Dimitriosa Kalergisa in kapetana Janisa Makrijanisa. Svoje vojake sta pripeljala na trg pred kraljevo pala\xc4\x8do v Atenah in ljudstvo se jim je pridru\xc5\xbeilo. Vstajniki so zahtevali ustavo in ustanovitev narodne skup\xc5\xa1\xc4\x8dine z gr\xc5\xa1kimi predstavniki in sklenili, da se ne bodo raz\xc5\xa1li, dokler kralj ne izpolni njihovih zahtev in se javno zahvali vstajnikom. Na koncu je kralj Oton I. popustil pritisku in pristal na njihove zahteve.\n_START_SECTION_\nKralji iz dinastije Gl\xc3\xbccksburg\n_START_PARAGRAPH_\nKo je bil leta 1862 kralj Oton I. vr\xc5\xbeen s prestola, je bil za kralja izbran 17-letni danski princ Viljem, ki je bil znan kot Jurij I. Vladal je polnih 50 let. Njegove vladavine se spominjajo po \xc5\xa1irjenju meja Gr\xc4\x8dije (po ustoli\xc4\x8denju je Britanija Gr\xc4\x8diji odstopila Jonske otoke), dr\xc5\xbeava je gospodarsko napredovala, sprejeto je bilo tudi na\xc4\x8delo, da mandat za sestav vlade dobi tisti politik, katerega stranka je dobila najve\xc4\x8d glasov na volitvah, in ne minister, ki je ljubljenec kralja. Kralj Jurij I. je bil zelo politi\xc4\x8dno aktiven, \xc4\x8deprav z manj vladarskimi pooblastili. Ubit je bil v atentatu leta 1913 v Solunu. Kralja Jurija I. je nasledil njegov sin kralj Konstantin I., ki se je izkazal tudi kot vojskovodja. V drugi balkanski vojni 1913 se je med njegovim vladanjem Gr\xc4\x8diji uspelo ozemeljsko raz\xc5\xa1iriti. \xc5\xa0olan je bil v Nem\xc4\x8diji, poro\xc4\x8dil se je s h\xc4\x8derjo nem\xc5\xa1kega cesarja Friderika III., princeso Sofijo. Bil je naklonjen Nem\xc4\x8diji, medtem ko je bil predsednik vlade Elevterios Venizelos odkrito na strani Britancev in antante. Kralj je germanofilski vtis dodatno utrdil s tem, da je naredil vse, da bi Gr\xc4\x8dija ostala nevtralna v prvi svetovni vojni. Sile antante so podpirale predsednika vlade Elevteriosa Venizelosa, kar je pripeljalo do obdobja, znanega kot nacionalni razkol, v katerem sta delovali dve vzporedni vladi, ena v Atenah in druga v Solunu. Na koncu se je tudi Gr\xc4\x8dija pridru\xc5\xbeila silam antante in kralj Konstantin I. je bil prisiljen abdicirati v korist svojega sina Aleksandra I. leta 1917. Po koncu prve svetovne vojne je bila Gr\xc4\x8dija nagrajena za svoje sodelovanje v vojni z ozemlji v Mali Aziji (pri Smirni). Kralj Aleksander I. je umrl leta 1920, potem ko ga je ugriznila opica, njegova hi\xc5\xa1na ljubljenka. Na prestol se je vrnil njegov o\xc4\x8de. Po katastrofi in porazu v gr\xc5\xa1ko-tur\xc5\xa1ki vojni je bil kralj Konstantin I. ponovno odstavljen po voja\xc5\xa1kem udaru generala Plastirasa leta 1922. Od\xc5\xa1el je v izgnanstvo na Sicilijo, kjer je tudi umrl._NEWLINE_Kralja Konstantina I. je na prestolu nasledil njegov najstarej\xc5\xa1i sin, kralj Jurij II., ki je dr\xc5\xbeavo zapustil leta 1924, po razglasitvi Druge gr\xc5\xa1ke republike. Po voja\xc5\xa1kem udaru leta 1935, na \xc4\x8delu katerega je bil general Georgios Kondilis, je bila ukinjena republika, ter izveden referendum za obnovo monarhije. Grki so se izrekli za kraljevino, Jurij II. se je vrnil v dr\xc5\xbeavo ter aktivno podpiral diktatorski re\xc5\xbeim generala Metaksasa. Po nem\xc5\xa1ki zasedbi Gr\xc4\x8dije leta 1941 je kralj z vlado pobegnil v Egipt, ki so ga obvladovali Britanci. Vrnil se je \xc5\xa1ele leta 1946 in vladal vse do svoje smrti leta 1947. Kralja Jurija II. je na prestolu nasledil njegov najstarej\xc5\xa1i brat Pavle, ki je kot Pavlos I. vladal od leta 1947 do svoje smrti leta 1964. Njegov sin je postal kralj Konstantin II., ki je vladal, dokler ni bil izgnan iz dr\xc5\xbeave po svojem neuspelem nasprotnem udaru proti voja\xc5\xa1ki hunti decembra leta 1967. Namesto izgnanega kralja je hunta najprej imenovala regenta in skrbno organizirala plebiscit o prihodnosti monarhije leta 1973, na katerem je bila ve\xc4\x8dina za ukinitev monarhije._NEWLINE_Tudi po koncu vladavine voja\xc5\xa1ke hunte leta 1974 se kralj Konstantin II. ni vrnil na prestol, ampak je bilo vpra\xc5\xa1anje vrnitve monarhije ponovno postavljeno na plebiscitu decembra 1974. 69 odstotkov Grkov je glasovalo za dokon\xc4\x8dno ukinitev monarhije.\n_START_SECTION_\nNaslov prestolonaslednika\n_START_PARAGRAPH_\nVe\xc4\x8dino \xc4\x8dasa kraljevine je imel prestolonaslednik gr\xc5\xa1ki naslov diadoh, podobno kot francoski dofen. Med vladavino dinastije Gl\xc3\xbccksburg je imel prestolonaslednik naslov vojvoda \xc5\xa0parte.'