b'\n_START_ARTICLE_\nHarold Alexander\n_START_SECTION_\nVoja\xc5\xa1ka kariera\n_START_PARAGRAPH_\nDne 22. septembra 1914 je Alexander za\xc4\x8del voja\xc5\xa1ko \xc5\xbeivljenje v jarkih prve svetovne vojne v enotah irske garde, s katero se je boril v Franciji. Med letoma 1919 in 1920 je bil v britanskem korpusu, ki se je boril v Rusiji na strani carja. Kasneje je slu\xc5\xbeil v Indiji, kjer je leta 1937 kot najmlaj\xc5\xa1i Britanec v enotah kopenske vojske napredoval v \xc4\x8din generala._NEWLINE_Alexander je najbolj znan po svojih dejanjih med drugo svetovno vojno. Leta 1939 je popeljal svoje enote v Francijo, kjer je sprva poveljeval diviziji, nato pa korpusu, ki se je leta 1940 umaknil pri Dunkerqu. Alexander je bil zadnji britanski vojak, ki je zapustil francosko zemljo. Nato so ga poslali v Azijo, kjer je postal vrhovni poveljnik sil v Burmi (danes Mjanmar). V marcu 1942 je vodil umik svoje vojske iz Jangona, maja istega leta pa zavrnil japonski prodor proti britanski indijski koloniji._NEWLINE_Avgusta istega leta so ga premestili na Srednji vzhod, kjer je zamenjal vrhovnega poveljnika tamkaj\xc5\xa1njih britanskih sil, generala Claudea Auchinlecka. Kasneje istega leta se je izkazal v Severni Afriki, ko je v Tuniziji z Montgomeryjevo 8. armado premagal nem\xc5\xa1ko-italijanske sile. Leta 1943 je postal Eisenhowerjev namestnik za zavezni\xc5\xa1ke sile v Tuniziji, sodeloval je pri izkrcanju na Sicilijo in Italijo ter postal poveljnik britanskih sil na tem obmo\xc4\x8dju. Decembra 1944 je napredoval v feldmar\xc5\xa1ala in postal vrhovni poveljnik za Sredozemlje. Februarja 1945 je obiskal Beograd, kjer se je sre\xc4\x8dal s Titom in si ogledal sremsko fronto. Dne 29. aprila 1945 je sprejel brezpogojno predajo nem\xc5\xa1kih sil v Italiji in na Tirolskem.\n_START_SECTION_\nPoliti\xc4\x8dna kariera\n_START_PARAGRAPH_\nOd leta 1946 do 1952 je bil kanadski guverner, nato pa od 1952 do 1954 britanski obrambni minister.\n_START_SECTION_\nOdlikovanja\n_START_PARAGRAPH_\nLegija za zasluge'