b'\n_START_ARTICLE_\nHIV\n_START_SECTION_\nOdkritje virusa\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1981 so zdravniki v Los Angelesu opazili nenavadno pove\xc4\x8danje nekaterih redkih bolezni, kot je npr. kaposijev sarkom in navadna plju\xc4\x8dnica, ki se pri mladih zdravih ljudeh le redko pojavljajo. Imunolog Michael Gottliebe kmalu ugotovi, da je na pohodu nov tip smrtonosnega virusa. V kratkem zdravniki iz Severne Amerike in zahodne Evrope poro\xc4\x8dajo o podobnih ugotovitvah. Pri tem izstopajo predvsem istospolno usmerjenje osebe in u\xc5\xbeivalci trdih drog. Kmalu se bolezen pojavi tudi med bolniki s hemofilijo in med heteroseksualnimi osebami, pri \xc4\x8demer takoj postane jasno, da se neznana bolezen prena\xc5\xa1a preko telesnih teko\xc4\x8din. Leta 1983 francoskim znanstvenikom pod vodstvom Luca Montagniera kon\xc4\x8dno uspe indentificirati povzro\xc4\x8ditelja skrivnostne bolezni. Ugotovijo, da gre za neznani virus, ki ga po dogovoru poimenujejo virus imunske pomanjkljivosti ali HIV (human immunodeficiency virus)._NEWLINE_Eno prvih ve\xc4\x8djih odkritij pri virusu je bilo, da spada v skupino lentivirusov. Gre za skupino virusov, ki so bili takrat \xc5\xbee znani in ki oku\xc5\xbeijo nekatere doma\xc4\x8de \xc5\xbeivali, kot so konji, ovce in koze. Za te viruse je zna\xc4\x8dilna dolga inkubacijska doba, kar pove tudi beseda lentus (po\xc4\x8dasen). To velja tudi za HIV, saj je njegova inkubaciska doba tudi 10 let, preden povzro\xc4\x8di smrtno nevarni aids.Francoski znanstveniki leta 1986 v Afriki odkrijejo \xc5\xa1e en tip HIV virusa, tako da danes poznamo dva tipa: HIV-1 in HIV-2. Prvi prevladuje po celem svetu, medtem ko drugi prevladuje na obmo\xc4\x8dju zahodne Afrike. Dolgoletne raziskave so pokazale, da so s podobnimi virusi oku\xc5\xbeene opice. Te viruse so poimenovali SIV in so najverjetneje predhodniki virusa HIV. SIV naj bi bil tako pri \xc5\xa1impanzih predhodnik HIVa-1, SIV pri sajastih mungabejih pa predhodnik HIVa-2. Dejansko so ugotovili, da je HIV-1 bolj podoben nekaterim opi\xc4\x8djim virusom SIV kot pa \xc4\x8dlove\xc5\xa1kemu sorodniku HIV-2. Iz tega sledi, da je virus presko\xc4\x8dil iz opic na \xc4\x8dloveka podobno kot je pti\xc4\x8dja gripa presko\xc4\x8dila iz pti\xc4\x8dev na \xc4\x8dloveka. Temu preskoku med \xc5\xbeivalskimi vrstami pravimo zoonoza in sploh ni tako redek pojav._NEWLINE_Med ljudmi kro\xc5\xbeijo razli\xc4\x8dne teorije zarote, ki pravijo, da so virus razvili v voja\xc5\xa1kih laboratorijih, kot biolo\xc5\xa1ko oro\xc5\xbeje, vendar ni\xc4\x8d od tega ni dokazano. Ravno tako je leta 1988 Peter Duesberg, profesor molekularne biologije, objavil nedokazano trditev, da virus HIV sam ne more povzro\xc4\x8diti AIDS-a, temve\xc4\x8d postane nevaren v kombinaciji z drogami in protivirusnimi zdravili, kot je na primer AZT, ki se uporablja pri zdravljenju AIDS-a. Najstarej\xc5\xa1i dokazi o oku\xc5\xbebi s tem virusom segajo v leto 1959, ko so na\xc5\xa1li virus v zamrznjenih vzorcih mo\xc5\xa1kega iz Demokrati\xc4\x8dne republike Kongo. Po drugi teoriji naj bi virus pri\xc5\xa1el med ljudi med letoma 1975 in 1980 v Centralni Afriki s cepivom proti otro\xc5\xa1ki paralizi, ki so ga pridobivali iz opic. Z odkritjem starih zalog cepiva so to teorijo kmalu ovrgli. Dejstvo je, da se je virus pojavil na za\xc4\x8detku dvajsetega stoletja s preskokom z opice na \xc4\x8dloveka.\n_START_SECTION_\nDelovanje virusa\n_START_PARAGRAPH_\nVirus po vstopu v telo napade jedro \xc4\x8dlove\xc5\xa1kega imunskega sistema, ki skrbi za obrambo telesa pred \xc5\xa1kodljivimi vplivi iz okolja. Klju\xc4\x8dnega pomena pri obrambi telesa so bele krvne celice ali levkociti. Obstajajo tri glavne vrste levkocitov: B-celice, T-celice pomagalke in T-celice ubijalke. Te celice preko senzorjev, ki jih imajo na povr\xc5\xa1ini, prepoznajo razporeditev molekule na povr\xc5\xa1ini tujih organizmov ter jih tako prepoznajo kot tujke. V bistvu ima vsak organizem svoj lasten prstni odtis, ki ga imunologi imenujejo antigen. V telesu kro\xc5\xbei na milijone levkocitov in vsak je sposoben prepoznati to\xc4\x8dno dolo\xc4\x8den antigen. Najpomembnej\xc5\xa1e so T-celice pomagalke, ki prepoznajo tuj antigen in tako aktivirajo B-celice in T-celice ubijalke. B-celice za\xc4\x8dnejo izlo\xc4\x8dati protitelesa, ki se lepijo na napadalce in jih tako onesposobijo. T-celice pa uni\xc4\x8dijo oku\xc5\xbeene \xc4\x8dlove\xc5\xa1ke celice in tako prepre\xc4\x8dijo, da bi bile gostiteljice napadalnega mikroorganizma. HIV tako napade T-celice pomagalke, in s tem udari v sredi\xc5\xa1\xc4\x8de na\xc5\xa1ega imunskega sistema. S tem je odprta pot tiso\xc4\x8dim mikroorganizmom, ki vsakodnevno napadajo na\xc5\xa1e telo, tako da bolniki ne umrejo zaradi HIVa, temve\xc4\x8d zaradi specifi\xc4\x8dnih obolenj - oportunisti\xc4\x8dnih oku\xc5\xbeb in malignomov, ki izkoristijo nedelujp\xc4\x8d imunski sistem._NEWLINE_Ko virus vstopi v celico za\xc4\x8dne izkori\xc5\xa1\xc4\x8dati njen podvojevalni mehanizem. Z njim se kopira v tako velikih koli\xc4\x8dinah, da v nekaj dneh preplavi celotno telo. Velja predpostavka, da se v kri sprosti okoli 10\xc2\xb9\xe2\x81\xb0 virusov na dan. Sprva so raziskovalci menili, da telo ni sposobno prepoznati virusa, vendar ni tako. Ko virus vstopi v telo, za\xc4\x8dne telo proizvajati ogromne koli\xc4\x8dine B- in T-celic, ki nemudoma napadejo virus. Vendar pa HIV na koncu vedno zmaga. Po dolo\xc4\x8denem \xc4\x8dasu se \xc5\xa1tevilo B-celic zmanj\xc5\xa1a, virus pa tako preplavi celotno telo, zato se zdi, kot bi na\xc5\xa1 imunski sistem izgubil mo\xc4\x8d, da bi se \xc5\xa1e naprej upiral virusu. Da pride do tega, je kriv na\xc4\x8din razmo\xc5\xbeevanja virusa. HIV je retrovirus, njegov genski material je v obliki RNK. Ta molekula je v celicah navzo\xc4\x8da kot posrednik med jedrom, kjer se nahaja DNK in citoplazmo, kjer se izdelujejo proteini. Ko virus vstopi v celico, se njegov RNK prepi\xc5\xa1e v DNK. To naredi poseben proteinski aparat, imenovan reverzna transkriptaza, ki ga virus prenese s seboj v svoji kapsuli. Ker je transkriptaza pri svojem delu zelo povr\xc5\xa1na, se pojavljajo napake, kar po vzro\xc4\x8di, da se virus izredno hitro spreminja, \xc4\x8demur na\xc5\xa1e telo ne mora slediti. Prav zaradi tega se pojavlja vpra\xc5\xa1anje ali se bo v prihodnosti pojavila bolj smrtonosna oblika virusa, ki se bo mogo\xc4\x8de celo prena\xc5\xa1ala po zraku? Poleg tega se tudi nenehno spreminja prstni odtis virusa, tako da se lahko kak virus vedno izmakne imunskemu sistemu. Zaradi tega virus lahko pre\xc5\xbeivi vsak silovit napad B- in T-celic. S\xc4\x8dasoma se v teh celicah zaradi posledic virusa za\xc4\x8dnejo pojavljat napake in postajajo \xc4\x8dedalje manj u\xc4\x8dinkovite. Vse manj jih je sposobnih prepoznati virus in nanj ustrezno reagirati, s \xc4\x8dimer se imunski sistem s\xc4\x8dasoma dobesedno sesuje.\n_START_SECTION_\nPrena\xc5\xa1anje\n_START_PARAGRAPH_\nS HIV-om se lahko oku\xc5\xbeimo preko krvi, semenske teko\xc4\x8dine, izlo\xc4\x8dkom bulbouretralne \xc5\xbeleze, no\xc5\xbeni\xc4\x8dnim izlo\xc4\x8dkom ter preko materinega mleka. V teh telesnih teko\xc4\x8dinah se virus nahaja v prosti obliki in znotraj oku\xc5\xbeenih celic. Najve\xc4\x8dkrat pride do oku\xc5\xbebe pri neza\xc5\xa1\xc4\x8ditenem spolnem odnosu in z uporabo nerazku\xc5\xbeenih igel. Zlasti v nerazvitem svetu se veliko otrok oku\xc5\xbei z materinim mlekom. Oku\xc5\xbeba pri transfuziji krvi je v razvitem svetu skorajda nemogo\xc4\x8da zaradi strogega nadzora nad darovano krvjo. Oku\xc5\xbeba preko sline, znoja ali solz ni znana._NEWLINE_Za bolj ogro\xc5\xbeeno skupino veljajo istospolno usmerjeni mo\xc5\xa1ki, ki pogosteje menjujejo partnerje, saj je tveganje za oku\xc5\xbebo pri analnem spolnem odnosu visoko._NEWLINE_Verjetnost, da se od oku\xc5\xbeene matere med nose\xc4\x8dnostjo ali porodom oku\xc5\xbei tudi otrok, je brez zdravljenja 15\xe2\x80\x9330\xc2\xa0%. Zdravljenje s protivirusnimi zdravili in porod s carskim rezom zni\xc5\xbeata verjetnost oku\xc5\xbebe na okoli 2 odstotka.\n_START_SECTION_\nTestiranje\n_START_PARAGRAPH_\nT. i. protitelesa proti virusu HIV je pri preiskavi krvi ve\xc4\x8dinoma mogo\xc4\x8de najprej odkriti od 4 do 12 tednov po oku\xc5\xbebi z njim, po treh mesecih so prisotna pri 95\xc2\xa0% bolnikov, po \xc5\xa1estih mesecih pa \xc5\xbee pri 99\xc2\xa0%. Kdor je ravnal tvegano, bi moral opraviti testiranje po treh in ponovno po 6-ih mesecih, to velja tako za mo\xc5\xa1ke in kot za \xc5\xbeenske.\n_START_SECTION_\nZdravljenje\n_START_PARAGRAPH_\nLeta raziskav virusa so odkrila veliko njegovih \xc5\xa1ibkih to\xc4\x8dk, vendar \xc5\xbeal ne dovolj, da bi ga popolnoma uni\xc4\x8dili. Zdravljenje poteka v obliki ti. koktajlov, me\xc5\xa1anic treh razli\xc4\x8dnih zdravil; crixivana, zerita in epivira, ki prepre\xc4\x8dijo nastanek AIDS-a in tako bolniku podalj\xc5\xa1ujejo \xc5\xbeivljenje._NEWLINE_Prvo zdravilo proti AIDS-u, zidovudin, so preizkusili leta 1987 vendar so kmalu ugotovili, da zdravilo deluje le v prvih mesecih terapije, nato pa HIV proti njemu razvije odpornost. Zidovudin spada v prvo generacijo zdravil, med t. i. nukleozidno analogne inhibitorje. Te spojine so zelo podobne elementom DNK, nukleotidom, zato jih virusova reverzna transkriptaza vgradi v virusno verigo DNK. Ko je zivudin enkrat vgrajen v DNK, njegovi elementi okvarijo to verigo in tako se prekine razmno\xc5\xbeevalni cikel virusa. Naslednja skupina spojin, ki so jih razvili, t. i. zaviralci reverzne transkriptaze, neposrednonapadejo virusovo reverzno transkriptazo in jo onesposobijo. Vendar tudi proti tovrstnim zdravilom virus kmalu razvije odpornost, zato je leta 1995 na trg pri\xc5\xa1la tretja generacija zdravil, t. i. zaviralci virusne proteaze. Proteaza je eden klju\xc4\x8dnih encimov HIV-a in je bistvenega pomena za njegovo razmno\xc5\xbeevanje. Zdravilo deluje tako kot druga, neposredno na virus in ga tako uni\xc4\x8di. Najpomembnej\xc5\xa1a stvar, ki jo je omogo\xc4\x8dilo novo zdravilo, je bila kombinirana terapija. \xc4\x8ce uporabimo vse tri tipe zdravil, se drasti\xc4\x8dno zmanj\xc5\xa1a mo\xc5\xbenost, da virus razvije odpornost proti vsem trem. To je danes bistvo terapije z koktajli, ki ji pravimo tudi HAART terapija._NEWLINE_Iskanje novih zdravil proti virusu HIV se danes nadaljuje. Tako je leta 2003 na trg pri\xc5\xa1lo novo zdravilo enfuvirtid, ki spada med t. i. zaviralce spajanja. Ta onemogo\xc4\x8da spajanje virusne kapsule s celi\xc4\x8dno membrano in s tem virusu prepre\xc4\x8duje vstop v notranjost celice. Kljub velikemu napredku pa nobeno zdravilo ni sposobno odstraniti virus iz telesa. Virus se namre\xc4\x8d skrije v nekatere celice imunskega sistema in tam \xc4\x8daka na ugodno prilo\xc5\xbenost, da ponovno izbruhne._NEWLINE_V preteklosti, ko \xc5\xa1e niso poznali protivirusnih zdravil, je bil edini boj proti virusom cepljenje. Cepljenje poznamo \xc5\xbee ve\xc4\x8d kot 200 let, zato bi bilo cepivo proti HIV-u idealna re\xc5\xa1itev. Od leta 1987 je bilo testiranih ve\xc4\x8d kot 40 razli\xc4\x8dnih cepiv, od katerih je bilo le eno dovolj u\xc4\x8dinkovito da so ga lahko preizkusili na ljudeh, vendar se je nakoncu izkazalo, da je cepivo popolnoma neu\xc4\x8dinkovito. Trenutno je v postopku razvoja ve\xc4\x8d kot 20 novih cepiv, ali jim bo uspelo, je te\xc5\xbeko re\xc4\x8di, saj razvoj zdravil traja izredno dolgo , tudi po ve\xc4\x8d desetletij.'