b'\n_START_ARTICLE_\nPeta kri\xc5\xbearska vojna\n_START_SECTION_\nPriprave\n_START_PARAGRAPH_\nPape\xc5\xbe Inocenc III. je \xc5\xbee leta 1208 na\xc4\x8drtoval kri\xc5\xbearsko vojno za ponovno osvojitev Jeruzalema. Aprila 1213 je objavil pape\xc5\xa1ko bulo Quia maior, s katero je pozval ves kr\xc5\xa1\xc4\x8danski svet na novo kri\xc5\xbearsko vojno. Buli je leta 1215 sledila bula Ad Liberandam.\n_START_SECTION_\nFrancija\n_START_PARAGRAPH_\nV Franciji je na kri\xc5\xbearsko vojno pozival kardinal Robert Cour\xc3\xa7onski (Robert Curzon). V nasprotju s prej\xc5\xa1njimi kri\xc5\xbearskimi vojnami se je na slednjo odzvalo zelo malo francoskih vitezov, ker so se \xc5\xbee vojskovali z albi\xc5\xbeanskimi heretiki  v ju\xc5\xbeni Franciji._NEWLINE_Inocenc III. je leta 1215 sklical \xc4\x8cetrti lateranski koncil, na katerem je skupaj z latinskim jeruzalemskim patriarhom Raoulom  Merencourtskim med drugimi cerkvenimi zadevami razpravljal tudi o ponovni osvojitvi Svete de\xc5\xbeele. Predlagal je, da kri\xc5\xbearsko vojno vodi Cerkev, tako kot prvo, da ne bi pri\xc5\xa1lo do napak, ki so se zgodile v \xc4\x8detrti kri\xc5\xbearski vojni pod vodstvom Bene\xc4\x8danov. Pape\xc5\xbe je na\xc4\x8drtoval, da bi se kri\xc5\xbearji zbrali leta 1216 v Brindisiju in od tam odpluli proti vzhodu, zato je prepovedal trgovanje z muslimanskim svetom, da bi bile vse ladje in oro\xc5\xbeje na razpolago kri\xc5\xbearjem. Vsem kri\xc5\xbearjem in vsem tistim, ki bi  finan\xc4\x8dno podprli vojno, \xc4\x8deprav se je sami ne bi udele\xc5\xbeili, je obljubil  cerkvene odpustke.\n_START_SECTION_\nOgrska in Nem\xc4\x8dija\n_START_PARAGRAPH_\nV Nem\xc4\x8diji je na vojno pozival Oliver K\xc3\xb6lnski, kateremu se je leta 1215 posku\xc5\xa1al pridru\xc5\xbeiti cesar Friderik II.. Friderik je bil zadnji monarh, ki si ga je pape\xc5\xbe \xc5\xbeelel v svoji vojski, ker je kljuboval pape\xc5\xa1tvu in bi to lahko po\xc4\x8del tudi v prihodnje. Inocenc je leta 1216 umrl. Nasledil ga je pape\xc5\xbe  Honorij III., ki je Frideriku prepovedal udele\xc5\xbebo  in sam organiziral vojsko pod poveljstvom ogrskega kraja Andreja II. in avstrijskega vojvode Leopolda VI.. Andrej je imel najve\xc4\x8djo vojsko v zgodovini kri\xc5\xbearskih vojn,  ki je \xc5\xa1tela 20.000 vitezov in 12.000 vojakov grajskih garnizij.\n_START_SECTION_\nSveta de\xc5\xbeela\n_START_PARAGRAPH_\nPrvi, ki je nosil kri\xc5\xbe pete kri\xc5\xbearske vojne, je bil kralj Andrej II. Ogrski, ki je s svojo vojsko izplul iz Splita 23. avgusta 1217.  Prevoz je prevzela Bene\xc5\xa1ka republika, ki je imela takrat najve\xc4\x8dje ladjevje v Evropi. Ladje so 9. oktobra pristale na Cipru in od tam odplule do Akona, kjer se je vojska pridru\xc5\xbeila jeruzalemskemu kralju Ivanu Briennskemu, Hugu I. Ciprskemu in knezu Bohemondu IV. Antio\xc5\xa1kemu. Zdru\xc5\xbeena vojska naj bi se vojskovala z Ajubidi v Siriji. Kr\xc5\xa1\xc4\x8danski vojski v peti kri\xc5\xbearski vojni je do vrnitve v domovino poveljeval Andrej II. Ogrski. Oktobra 1217 so imeli poveljniki kri\xc5\xbearjev, veliki mojstri hospitalcev, templjarjev in tevtonskih vitezov in drugi poveljniki in dostojanstveniki posvet, kateremu  je predsedoval Andrej II.._NEWLINE_Muslimani so poru\xc5\xa1ili jeruzalemsko obzidje in utrdbe, da bi kristjanom onemogo\xc4\x8dili braniti mesto, \xc4\x8de bi ga zavzeli, sami pa so pobegnili iz mesta zaradi strahu, da se bo ponovilo klanje iz prve kri\xc5\xbearske vojne leta 1099._NEWLINE_Kralj Andrej je v bitki pri Betsajdi 10. novembra 1217 porazil sultana Al Adila I.. Muslimanska vojska se je umaknila v trdnjave in mesta, ker kri\xc5\xbearski katapulti in triboki niso prispeli pravo\xc4\x8dasno,  pa napadi na trdnjave v Libanonu in trdnjavo Tabor ne bi imeli nobenega uspeha. Andrej se je po bitki posvetil zbiranju domnevnih relikvij. Na za\xc4\x8detku leta 1218 je zelo zbolel in se odlo\xc4\x8dil, da se vrne domov na Ogrsko._NEWLINE_Njegova vojska je februarja 1218 krenila proti domu. Domov sta se vrnila tudi Bohemond in Hugo.\n_START_SECTION_\nZavezni\xc5\xa1tvo s Sultanatom Rum\n_START_PARAGRAPH_\nKasneje leta 1218 sta pri\xc5\xa1la Oliver K\xc3\xb6lnski s svojo nem\xc5\xa1ko armado in Viljem I. Holandski z me\xc5\xa1anico holandskih, flandrijskih in frizijskih vojakov. Z Leopoldom in Ivanom sta se posvetovala, kako napasti Damietto. Da bi si olaj\xc5\xa1ali delo, so sklenili dogovor z rumskim sultanom Kejkavusom I., da napade Ajubide v Siriji in s tem prepre\xc4\x8diti vojskovanje kri\xc5\xbearjev na dveh frontah.\n_START_SECTION_\nEgipt\n_START_PARAGRAPH_\nJulija 1218 so kri\xc5\xbearji za\xc4\x8deli oblegati Damietto in kljub \xc5\xbeilavemu upiranju sultana Al Adila 25. avgusta zavzeli stolp pred mestom, Damiette same jim ni uspelo osvojiti.  Med dolgotrajnim obleganjem je v naslednjih mesecih zaradi bolezni umrlo veliko kri\xc5\xbearjem, vklju\xc4\x8dno z Robertom Cour\xc3\xa7onskim. Umrl je tudi Al Adil, katerega je nasledil Al Kamil._NEWLINE_Medtem je pape\xc5\xbe Honorij III. poslal na vzhod Pelagija Albanskega, ki je leta 1219 prevzel poveljevanje kri\xc5\xbearske armade. Al Kamil se  je s kri\xc5\xbearji pogajal za mir in jim ponudil zamenjavo Damiette za Jeruzalem, \xc4\x8desar Pelagij ni sprejel. Ko je Viljem I. Holandski izvedel za zavrnitev Al Kamilove ponudbe, je zapustil kri\xc5\xbearsko vojsko in odplul domov. Avgusta ali septembra 1219 je v kri\xc5\xbearski tabor pri\xc5\xa1el Fran\xc4\x8di\xc5\xa1ek Asi\xc5\xa1ki, ki se je sre\xc4\x8dal z Al Kamilom in ga posku\xc5\xa1al prepri\xc4\x8dati, naj se vda. Do novembra so kri\xc5\xbearji tako iz\xc4\x8drpali branilce, da so kon\xc4\x8dno uspeli zasesti mesto._NEWLINE_Po zasedbi Damiette so se leta 1220 za\xc4\x8deli med pape\xc5\xa1kimi in posvetnimi silami spori za oblast v mestu. Ivan Briennski je mesto zahteval zase, \xc4\x8desar Pelagij ni sprejel in Ivan se je \xc5\xa1e isto leto vrnil v Akon. Pelagij je upal, da bo pri\xc5\xa1el v Egipt Friderik II. s sve\xc5\xbeo vojsko, vendar se to ni zgodilo. Namesto tega se je Ivan Briennski po letu zastoja v Siriji in Egiptu vrnil in kri\xc5\xbearska vojska se je julija 1221 odpravila na pohod na jug proti Kairu. Al Kamilova vojska je pohod samo opazovala in pogosto jezdila ob bokih kri\xc5\xbearske kolone, kar je pvzro\xc4\x8dilo vrnitev kak\xc5\xa1nih 2000 nem\xc5\xa1kih vojakov v Damietto._NEWLINE_Al Kamilu se je zdaj lahko povezal  z Ajubidi iz Sirije, ki so porazili Kejkavusa I..  Kri\xc5\xbearski pohod proti Kairu je bil katastrofalen, ker je Nil poplavil in ustavil napredovnje. Poplavil je tudi re\xc4\x8dni kanal za njimi in onemogo\xc4\x8dil umik. Pojemajo\xc4\x8de zaloge so kri\xc5\xbearje prisilile, da so se za\xc5\xbeeli umikati. Sledil je no\xc4\x8dni napad Al Kamilove vojske, ki je kri\xc5\xbearjem povzro\xc4\x8dil velike izgube in prisilil Pelagija k vdaji.\n_START_SECTION_\nPosledice\n_START_PARAGRAPH_\nUjeti kri\xc5\xbearji so morali za svojo izpustitev Al Kamilu vrniti Damietto. Sultan je z Evropo sklenil  osemletno premirje  in obljubil vrnitev kosa svetega kri\xc5\xbea. Relikvije nikoli ni vrnil, ker je sploh ni imel._NEWLINE_Propad petega kri\xc5\xbearskega pohoda je v Evropi spro\xc5\xbeil val protipape\xc5\xa1kega razpolo\xc5\xbeenja.'