b'\n_START_ARTICLE_\nKuhanje\n_START_PARAGRAPH_\nKuhanje je poleg pe\xc4\x8denja (na \xc5\xbearu) ena od najstarej\xc5\xa1ih metod priprave hrane. _NEWLINE_S kuhanjem dobimo pripravljeno jed (juhe, enolon\xc4\x8dnice, \xe2\x80\xa6) ali pa naredimo jedila u\xc5\xbeitna (krompir, testenine, \xe2\x80\xa6)._NEWLINE_Vrela teko\xc4\x8dina (voda ali kis), v katero damo sestavine jedi, ali sopara \xc5\xbeivila zmeh\xc4\x8da. Nekatere sestavine jedi se spremenijo, nekatere se zlasti pri dolgem kuhanju uni\xc4\x8dijo (vitamini). Pri predolgem kuhanju nekatere sestavine jedi namesto da bi postale la\xc5\xbeje, postanejo te\xc5\xbeje prebavljive. _NEWLINE_Po kuhanju so nekatera \xc5\xbeivila la\xc5\xbeja (meso, krompir), te\xc5\xbeja (testenine, rezanci, fi\xc5\xbeol) ali ostanejo enako te\xc5\xbeka._NEWLINE_Vedno bolj se uveljavlja kuhanje v sopari. Predvsem pri zelenjavi in krompirju se ne izlo\xc4\x8dijo vitamini, minerali in aromati\xc4\x8dne sestavine. Za tako kuhanje obstajajo posebne posode, sestavljene iz dveh posod. V spodnji vre voda, v zgornjo, ki ima v dnu luknjice, pa so \xc5\xbeivila. Ta posoda se da improvizirati iz kozice in cedila ali sita. Ta na\xc4\x8din kuhanja je do popolnosti razvit v kitajski kuhinji.'