b"\n_START_ARTICLE_\nMike Oldfield\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nMike Oldfield ustvarja na podro\xc4\x8dju glasbenih zvrsti kot so: progresivni rock, folk, etni\xc4\x8dna ali svetovna glasba, klasi\xc4\x8dna glasba, elektronska glasba in v novej\xc5\xa1em \xc4\x8dasu dance._NEWLINE_Njegova star\xc5\xa1a sta Maureen in Raymond Oldfield. Njegova sestra Sally in brat Terry sta tudi uspe\xc5\xa1na glasbenika. Nastopila sta tudi na ve\xc4\x8d njegovih albumov. Skupaj z norve\xc5\xa1ko pevko Anito Hegerland ima Oldfield dva otroka._NEWLINE_Oldfieldova glasbena pot se je za\xc4\x8dela zgodaj. Igral je akusti\xc4\x8dno kitaro v krajevnih klubih. V tem \xc4\x8dasu je \xc5\xbee imel dve petnajstminutni in\xc5\xa1trumentalni skladbi, v katerih se ka\xc5\xbeejo razli\xc4\x8dna razpolo\xc5\xbeenja in sta v bistvu prednika njegovih uspe\xc5\xa1nih glasbenih stvaritev v 70. letih 20. stoletja. V svojih najstni\xc5\xa1kih letih je Oldfield igral v beatni\xc5\xa1kih skupinah, ki so slogovno igrale glasbo skupine The Shadows. Velikokrat je kot svojega glasbenega vzornika navajal kitarista te prete\xc5\xbeno instrumentalne skupine Hanka Marvina. Kasneje je tudi posnel njihovo pesem\xc2\xa0\xc2\xbbWonderful Land\xc2\xab. V letu 1967 sta s sestro Sally ustanovila folk duo The Sallyangie in po pojavitvi na tedanjem krajevnem glasbenem prizori\xc5\xa1\xc4\x8du podpisala pogodbo z zalo\xc5\xbebo Transatlantic Records. Album Children of the Sun je iz\xc5\xa1el leta 1968. Po razpustitvi skupine Sallyangie, je skupaj z bratom Terryjem ustanovil skupino Barefoot, ki ga je povrnila v rockovske vode._NEWLINE_V letu 1970 se je pridru\xc5\xbeil nekdanjemu pevcu skupine Soft Machine Kevinu Ayersu in njegovi skupini The Whole World, kjer je igral bas. V skupini je igral tudi klaviaturist in skladatelj David Bedford, ki se je kmalu spoprijateljil z Oldfieldom in ga vzpodbujal pri njegovi skladnji zgodnje razli\xc4\x8dice Tubular Bells. Bedford je kasneje aran\xc5\xbeiral in dirigiral orkestralno razli\xc4\x8dico tega znamenitega albuma. Z Ayersom je Oldfield posnel dva albuma Whatevershebringswesing in Shooting At The Moon. Oba albuma vsebujeta tip glasbe, ki je pozneje postala njegov zna\xc4\x8dilni zvok._NEWLINE_Ko je posnel demo razli\xc4\x8dico albuma Tubular Bells, je Oldfield posku\xc5\xa1al prepri\xc4\x8dati nekoga v glasbeni industriji in mnogo zalo\xc5\xbeb, da bi izpeljal projekt do konca. Dejali so mu, da projekt nima tr\xc5\xbene vrednosti. Oldfiled je leta 1972 sre\xc4\x8dal mladega Richarda Bransona, ki je imel namen ustanoviti svojo lastno zalo\xc5\xbebo Virgin Records. Ko je Oldfield zaigral demo posnetek in\xc5\xbeenirjema Tomu Newmanu in Simonu Heyworthu, je lahko kon\xc4\x8dno posnel album._NEWLINE_Oldfieldovo najbolj znano delo je Tubular Bells, in\xc5\xa1trumentalna kompozicija, posneta leta 1972 in iz\xc5\xa1la 25. maja 1973 kot nastopni album Bransonove zalo\xc5\xbebe Virgin Records. Album je tedaj predstavljal posebnost, saj je Oldfield zaigral na ve\xc4\x8d kot dvajset razli\xc4\x8dnih glasbilih na ve\xc4\x8dplastnem posnetku, slog pa se je raztezal v razli\xc4\x8dne glasbene zvrsti. Kmalu se je uvrstil med deset najbolje prodajanih albumov v Zdru\xc5\xbeenem kraljestvu. Tu je obstal 247 tednov. V ZDA so nanj postali pozorni, ko se je pojavil kot zvo\xc4\x8dna podlaga za film Izganjalec hudi\xc4\x8da. Jeseni 1974 je bil naslednji Oldfieldov album Hergest Ridge najbolje prodajana plo\xc5\xa1\xc4\x8da v Zdru\xc5\xbeenem kraljestvu tri tedne, dokler je ni premagala Tubular Bells. V letu 1979 so Tubular Bells uporabili kot glavno glasbeno delo za The Space Movie, film zalo\xc5\xbebe Virgin, ki je praznovala deseto obletnico vesoljske odprave Apollo 11. Posnetek iz Izganjalca hudi\xc4\x8da so uporabili pri pristajanju Apolla._NEWLINE_Kakor Tubular Bells je bil tudi Hergest Ridge sestavljen iz dveh delov, kjer so se nizale zvo\xc4\x8dne slike iz Herefordshirea, kamor se je Oldfield za nekaj \xc4\x8dasa umaknil. Naslednji album Ommadawn iz leta 1975 je predstavljal pionirsko delo svetovne glasbe. V dvojnem albumu iz leta 1978 Incantations so glasove prispevale: sestra Sally, Maddy Prior in dekli\xc5\xa1ki zbor Kralji\xc4\x8dinega kolid\xc5\xbea. Oldfield sam je album Incantations ozna\xc4\x8dil kot zvo\xc4\x8dne ostanke. Po izidu Incantations se je Oldfield odpravil na veliko evropsko turnejo. Zaklju\xc4\x8dil jo je z \xc5\xbeivim albumom Exposed. Ve\xc4\x8dina albuma je bila posneta v Narodnem razstavnem sredi\xc5\xa1\xc4\x8du v Solihullu pri Birminghamu, sploh prvem tak\xc5\xa1nem koncertu na tem mestu._NEWLINE_Leta 1975 je Oldfield prejel nagrado Grammy za najbolj\xc5\xa1o in\xc5\xa1trumentalno skladbo v Tubular Bells v temi za Izganjalca hudi\xc4\x8da._NEWLINE_V za\xc4\x8detku 80-tih je pre\xc5\xa1el na glavno smer popularne glasbe, in za\xc4\x8del snemati kraj\xc5\xa1e skladbe. V tem \xc4\x8dasu sta iz\xc5\xa1la albuma Platinum in QE2. Kmalu zatem se je posvetil pisanju pesmi. Najbolj znana od teh je uspe\xc5\xa1nica\xc2\xa0\xc2\xbbMoonlight Shadow\xc2\xab\xc2\xa0iz leta 1983, v kateri je zapela Maggie Reilly. Najbolj znana Oldfieldova pop pesem naj bi nastala kot odziv na smrt Johna Lennona. To uspe\xc5\xa1nico so izvedli tudi drugi glasbeniki, med njimi kanadska pevka folka Aselin Debison in DJ Mystic. V letu 2002 je bila pesem velika uspe\xc5\xa1nica nem\xc5\xa1ke evro-trance skupine Groove Coverage._NEWLINE_Najuspe\xc5\xa1nej\xc5\xa1a pesem v tem \xc4\x8dasu je bila na ameri\xc5\xa1kih glasbenih lestvicah pesem\xc2\xa0\xc2\xbbFamily Man\xc2\xab\xc2\xa0z albuma H20 iz leta 1982 dua Hall & Oates._NEWLINE_Oldfield se je kasneje usmeril na filmsko glasbo in video. Napisal je glasbo za film Polja smrti (The Killing Fields) Rolanda Joff\xc3\xa9a in produciral ve\xc4\x8d video posnetkov za svoj album Islands. V tem \xc4\x8dasu je zalo\xc5\xbeba Virgin Records menda pritiskala nanj, da bi se moral vsak naslednji in\xc5\xa1trumentalni album imenovati Tubular Bells 2. Oldfieldov uporni\xc5\xa1ki odziv je bil Amarok, enourno delo, v katerem so se hitro izmenjevale teme, tako da je bilo nemogo\xc4\x8de izolirati posamezni odsek kompozicije ter ga prodati kot singel. Na albumu so se pojavili tudi nepredvideni vzbruhi hrupa in spretno skrita \xc5\xbealitev v Morsejevi abecedi, namenjena Richardu Bransonu. \xc4\x8ceprav ga imajo ljubitelji njegove glasbe za najbolj\xc5\xa1i album, ni do\xc5\xbeivel komercialnega uspeha. Njegov zadnji album za zalo\xc5\xbebo Virgin je bil Heaven's Open, kjer je spet grajal Bransona, druga\xc4\x8de pa je ta album znan po tem, da je vse glavne vokale prispeval Oldfield sam. Nekateri pravijo, da je to zaradi tega, ker se je hotel \xc4\x8dim prej posloviti od Virginia, saj je prej trdil, da njegov glas ne pripada posnetkom._NEWLINE_Pri zalo\xc5\xbebi Warner je nadaljeval s privzemanjem novih glasbenih slogov. Posnel je album Tubular Bells II, novo izvedbo Tubular Bells. Album je premierno predstavil na \xc5\xbeivem koncertu na Edinbur\xc5\xa1kem gradu. Album The Songs of Distant Earth je posnel po istoimenoskem romanu Arthurja Charlesa Clarkea v bolj mehkem slogu new agea. Album Tubular Bells III je tudi premierno predstavil na koncertu na Horse Guards Parade v Londonu z dance vlo\xc5\xbeki na svojem novem domu na Ibizi._NEWLINE_V letu 1999 je Oldfield izdal dva albuma. Na albumu Guitars je za zvo\xc4\x8dno osnovo uporabil le kitare, vklju\xc4\x8dno s tolkali. Album The Millennium Bell sestavlja me\xc5\xa1anica glasbenih slogov, ki predstavljajo razli\xc4\x8dne stopnje v zgodovini preteklega tiso\xc4\x8dletja. Delo je predstavil v \xc5\xbeivo v Berlinu v \xc4\x8dasu mestnega praznovanja konca tiso\xc4\x8dletja. Ta koncert je bil kasneje izdan tudi na DVD-ju._NEWLINE_V zadnjem \xc4\x8dasu je k svojim delom dodal projekt Music VR, kjer je kombiniral svojo glasbo z na navidezni resni\xc4\x8dnosti temelje\xc4\x8do ra\xc4\x8dunalni\xc5\xa1ko igro. Njegovo prvo delo s tega podro\xc4\x8dja je album Tr3s Lunas, ki je iz\xc5\xa1el leta 2002, virtualna igra, kjer igralec lahko sodeluje z ogromnim svetom nove glasbe posebej komponirane za ta namen. Projekt je iz\xc5\xa1el na dvojnem CD-ju, kjer je v prvem delu glasba, na drugem pa igra._NEWLINE_Leta 2003 je izdal Tubular Bells 2003, ponovno nasnetje izvirnega Tubular Bells na CD-ju, SACD (super Audio CD) in DVD-Audio. To je naredil zaradi pomanjkljivosti v izvirniku zaradi omejitev tedanje snemalne tehnike in \xc4\x8dasovnih omejitev, ki so mu tedaj onemogo\xc4\x8dala nemoteno delo pri snemanju. S tem je praznoval tridesetletnico izida Tubular Bells in tudi svojo petdesetletnico. Razli\xc4\x8dica na DVD-Audio se razlikuje od CD razli\xc4\x8dice in ima tudi nekaj demo posnetkov izvirnih Tubular Bells. Razli\xc4\x8dica na SACD ima vse kar imata razli\xc4\x8dici za CD in DVD. Tukaj je glas 'Gospodarja slovesnosti' posodil John Cleese._NEWLINE_12. aprila 2004 je Oldfield izdal svoj naslednji navidezno resni\xc4\x8dnostni projekt z naslovom Maestro, ki vsebuje glasbo iz albuma Tubular Bells 2003 in nekaj novih melodij. Demo razli\xc4\x8dice iger so na voljo na njegovi uradni spletni strani._NEWLINE_Dvojni album Light & Shade je Oldfield izdal pri zalo\xc5\xbebi Mercury Records, s katero je podpisal pogodbo za tri albume. Dva diska vsebujeta glasbo z razli\xc4\x8dnim razpolo\xc5\xbeenjem. Prvi (\xc2\xbbLight\xc2\xab) je spro\xc5\xa1\xc4\x8den, drugi (\xc2\xbbShade\xc2\xab) pa je bolj trd in oto\xc5\xbeen. Album je iz\xc5\xa1el 26. septembra 2005._NEWLINE_V intervjuju za oddajo Stevea Wrighta na BBC-jevem Radiu 2 je 23. februarja 2006 predstavil svoj naslednji projekt, ki bo verjetno dolga in\xc5\xa1trumentalna kompozicija, verjetno v treh delih in brez bobnarskih elementov. Omenil je tudi mo\xc5\xbenost turneje._NEWLINE_Decembra 2006 se bo odpravil na nem\xc5\xa1ko turnejo Night of the Proms, ki bo sestavljena iz osemnajstih koncertov in ki verjetno ni povezana z njegovim novim predvidenim projektom."