b'\n_START_ARTICLE_\nNa\xc5\xa1a kri\n_START_SECTION_\n1. dejanje\n_START_PARAGRAPH_\nVojska je prinesla veliko pomanjkanje, va\xc5\xa1ki fantje so vsi kontrabantarji in skriva\xc4\x8di, vodi jih \xc5\xa0tefan. Jerici pisari tudi Renard, a Jerica tujca za noben denar ne mara. Ljudje sovra\xc5\xbeijo Francoze zaradi hudih davkov, v gostilni jim maire prebere oznanilo, da mora vas dati nekaj fantov za vojsko. Tedaj plat zvona opozori, da v vas prihaja Renard s konjenico; fantje se takoj umaknejo v gore, saj je Renard trd vojak, le do Jerice je zaljubljeno mehak, kar pa ona ostro zavra\xc4\x8da.\n_START_SECTION_\n2. dejanje\n_START_PARAGRAPH_\nRenard osvaja Jerico, a brez uspeha, nad njo bedi zvesti Matija. Jezni komandant rad prisluhne Turbotu, ki mu svetuje, naj \xc5\xa0tefana in \xc5\xa1e nekaj fantov ujame za huzarje; ko bo \xc5\xa0tefan pro\xc4\x8d, se ga Jerica ne bo ve\xc4\x8d bala in bo ustregla Renardovim \xc5\xbeeljam. Renard res po\xc5\xa1lje vojake pred cerkev, a pri ma\xc5\xa1i ni fantov, vsi so v gorah, ker Francozom ne zaupajo. Ko Renard \xc5\xa1e zve, da so skriva\xc4\x8di napadli njegove junake, zagrozi va\xc5\xa1\xc4\x8danom s trdo roko in se sam odpravi na lov v planino. Tedaj prinese postiljon novico, da so oropali po\xc5\xa1to in dva junaka ubili, vas bo obto\xc5\xbeena tolovajstva in kazni bodo hude. Maire odpa\xc5\xa1e kokardo in z mo\xc5\xbemi sklene, da bodo drago prodali svoja \xc5\xbeivljenja.\n_START_SECTION_\n3. dejanje\n_START_PARAGRAPH_\nTurbot se hvali, da je \xc5\xa0tefana ustrelil, a Jerica zdaj Renarda \xc5\xa1e bolj odlo\xc4\x8dno odklanja, \xc4\x8de\xc5\xa1, da so njegove roke krvave. Turbot pritiska nanjo z gro\xc5\xbenjami, da bo vas po\xc5\xbegana in mo\xc5\xbeje z \xc5\xbeupanom na \xc4\x8delu ustreljeni, tako je ukazal sam general, ona pa lahko re\xc5\xa1i vas in o\xc4\x8deta ... Toda Jerica se ne vda niti za to ceno. Renarda mu\xc4\x8di neizpolnjena ljubezen, poleg tega sluti, da Napoleonova zvezda zahaja, a sku\xc5\xa1a biti do konca zvest; mairu postavi ultimat: ali pla\xc4\x8dajo davek in dajo skriva\xc4\x8de ali pa bo izpolnil generalovo povelje. Jerica izmakne komandantu pi\xc5\xa1tolo, da bi ga ustrelila, a svojega namena ne more izpeljati, ker se ji zaradi njegove potrtosti zasmili. Renard obljubi, da o\xc4\x8detu ne bo storil ni\xc4\x8d \xc5\xbealega, in jo strastno objame, a \xc5\xbee je tu Matija, ki prinese Jerici pozdrav od \xc5\xa0tefana. Na njegova \xc5\xbealjive besede Renard potegne me\xc4\x8d, Matija pa ga z no\xc5\xbeem zabode v ramo. Jerica se vr\xc5\xbee vmes in Renarda ubrani.\n_START_SECTION_\n4. dejanje\n_START_PARAGRAPH_\nFrancozi pod Ljublejem omagujejo, Renard se zaveda, da se ljudske krvi ne da ukrotiti, da narodi otresajo verige, zato Jerici obljubi, da ne bo nikomur v vasi skrivil lasu. Tedaj pride generalovo povelje, da se mora vsa vojska takoj umakniti proti Kranju, obenem pa se zasli\xc5\xa1ijo vriski in pesem fantov, ki se zmagoslavno vra\xc4\x8dajo s planin. V ranjenem Renardu se vzbudi ponos, od\xc5\xa1el bo s svojim oddelkom in pozabil na bole\xc4\x8dine telesa in duha, ko bo padel za domovino; ob slovesu napove, da bo ta vrli, uporni narod segel jugu v roke in se dvignil mo\xc4\x8dan iz stiske in bede. Konjenica odhaja, vas se veseli in slavi, krona slovesnosti pa je zaroka Jerica in \xc5\xa0tefana: ljubita naj to grudo, kakor so jo njuni predniki, mogo\xc4\x8dne\xc5\xbei pa naj pomnijo, da na\xc5\xa1a kri ni igra\xc4\x8da!'