b"\n_START_ARTICLE_\nJames Watt\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nJames Watt je bil rojen  19. januarja 1736 v Greenocku, Renfrewshire, pristani\xc5\xa1\xc4\x8du na Firth of Clyde. Njegov o\xc4\x8de je bil ladjedelec, ladjar in podjetnik in je slu\xc5\xbeil kot glavni mestni baillie. Mati Agneza  Muirhead je bila iz bogate dru\xc5\xbeine in dobro izobra\xc5\xbeena. Oba star\xc5\xa1a sta bila prezbiterijanca. Wattov stari o\xc4\x8de Thomas Watt je bil u\xc4\x8ditelj matematike in  baillie cartsburnskega barona. James je kljub temu, da je imel verne star\xc5\xa1e, kasneje postal deist._NEWLINE_V \xc5\xa1olo ni hodil redno. Na za\xc4\x8detku ga je doma pou\xc4\x8devala predvsem njegova mati, kasneje pa je obiskoval osnovno \xc5\xa1olo v Greenocku.  Bil je zelo spreten,  strokovno podkovan in nadarjen matematik, medtem ko ga latin\xc5\xa1\xc4\x8dina in gr\xc5\xa1\xc4\x8dina nista znimali._NEWLINE_Ko je bil star osemnajst let mu je umrla mati in o\xc4\x8detovo zdravje pa je za\xc4\x8delo pe\xc5\xa1ati. James se je preselil v London, kjer je eno leto preu\xc4\x8deval izdelavo instrumentov, potem pa se je vrnil v Glasgow na \xc5\xa0kotsko in ustanovil svojo delavnico za izdelavo instrumentov. Izdeloval in popravljel je medeninaste  zrcalne kvadrante, vzporedna ravnila, tehtnice in dele teleskopov in barometrov. Ker ni opravil sedemletnega pripravni\xc5\xa1tva, je glasgowski ceh kladivarjev, ki je bil pristojen tudi za umetnike, ki so uporabljali kladivo, njegovo delavnico zaprl, \xc4\x8deprav je bil edini izdelovalec matemati\xc4\x8dnih instrumentov na \xc5\xa0kotskem._NEWLINE_Watta je iz zagate re\xc5\xa1ila po\xc5\xa1iljka astronomskih instrumentov, ki jih je Alexander Macfarlane v oporoki zapustil Glasgowski univerzi. Za njihovo popravilo je bil potreben strokovnjak. Watt je instrumente popravil in bil zato pla\xc4\x8dan. Kasneje so mu trije univerzitetni profesorji ponudili mo\xc5\xbenost, da v okviru univerze ustanovi majhno delavnico. Delavnica je za\xc4\x8dela delovati leta 1757. Profesor fizike in kemije Joseph Black in slavni politi\xc4\x8dni ekonomist Adam Smith sta postala njegova prijatelja._NEWLINE_Watt je sprva vzdr\xc5\xbeeval in popravljal znanstvene instrumente, ki so jih uporabljali na univerzi, demonstiral njihovo delovanje in uporabo in raz\xc5\xa1iril svojo proizvodnjo kvadrantov. Leta 1759 je sklenil partnertstvo z arhitektom in poslovne\xc5\xbeem Johnom Craigom, s katerim sta proizvajala in prodajala ve\xc4\x8d proizvodov, med njimi tudi glasbene instrumente in igra\xc4\x8de. Partnerstvo je trajalo \xc5\xa1est let in zaposlovalo \xc5\xa1estnajst delavcev. Po Craigovi smrti leta 1765 je posel prevzel eden od zaposlenih z imenom Alex Gardner. Proizvodnja se je ohranila do 20. stoletja._NEWLINE_Leta 1764 se je poro\xc4\x8dil z daljno sorodnico  Margaret (Peggy) Miller, s katero je imel pet otrok. Odrasla sta samo dva:  James mlaj\xc5\xa1i (1769\xe2\x80\x931848) in Margaret (1767\xe2\x80\x931796). Margaret je umrla na porodu leta 1772. Leta 1777 se je ponovno poro\xc4\x8dil, tokrat z Ann MacGregor, h\xc4\x8derko glasgowskega proizvajalca barvil, s katero je imel dva otroka: Gregoryja (1777\xe2\x80\x931804),  ki je postal geolog in mineralog, in Janet (1779\xe2\x80\x931794). Ann je umrla leta 1832. Od leta 1777 do 1790 so \xc5\xbeiveli na Regent Place v Birminghamu.\n_START_SECTION_\nZgodba o \xc4\x8dajniku\n_START_PARAGRAPH_\nPriljubljena zgodba pravi, da je Wattov izum parnega stroja navdihnilo opazovanja pokrova, ki ga je na \xc4\x8dajniku dvigovala para. Zgodba ima ve\xc4\x8d razli\xc4\x8dic. Watt seveda ni izumil parnega stroja, kot trdi zgodba, ampak je s prigraditvijo kondenzatorja znatno izbolj\xc5\xa1al Newcomenov parni stroj. Delovanje parnega stroja je nekomu, ki ne pozna termodinamike, te\xc5\xbeko razlo\xc5\xbeiti. Zgleda, da si je zgodbo o \xc4\x8dajniku izmislil sin James Watt mlaj\xc5\xa1i, da bi delovanje stroja la\xc5\xbee razlo\xc5\xbeil svojim otrokom.  V tem smislu je zgodba podobna zgodbi Isaaca Newtona o padajo\xc4\x8dem jabolku in odkritju te\xc5\xbenosti.\n_START_SECTION_\nPrvi poskusi s paro\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1759 je Wattov prijatelj John Robison usmeril njegovo pozornost na rabo pare kot gonilne sile. Newcomenov atmosferski stroj, ki je bil v rabi \xc5\xbee skoraj 50 let za \xc4\x8drpanje vode iz rudnikov, se od njegove uvedbe ni spremenil. Watt je za\xc4\x8del eksperimentirati s paro, \xc4\x8deprav ni nikoli videl delujo\xc4\x8dega parnega stroja. Prvi model ni deloval zadovoljivo, vendar je \xc5\xa1e naprej eksperimentiral in za\xc4\x8del brati vse, kar je bilo napisano o parnih strojih. Za\xc4\x8del je spoznavati pomembnost latentne toplote - toplotne energije, ki se sprosti ali absorbira med izotermnimi procesi, in razumevati stroj, ki ga je nekaj let pred tem izumil njegov prijatelj Joseph Black. Tedanje razumevanje delovanja parnega stroja je bilo zelo primitivno. Znanstvena termodinamika ga je formalizirala \xc5\xa1ele sto let kasneje._NEWLINE_Leta 1763 so Watta prosili, naj popravi model Newcomenovega stroja, ki ga je imela univerza. Stroj je tudi po popravilu komaj deloval. Po ve\xc4\x8d poskusih je Watt ugotovil, da se ve\xc4\x8d kot tri \xc4\x8detrtine toplotne energije pare porabi za segrevanje pogonskega valja.  Izgubo energije je povzro\xc4\x8dala hladilna voda, ki so jo v vsakem ciklu vbrizgali v valj, da je kondenzirala paro in zmanj\xc5\xa1ala njen tlak. Ve\xc4\x8dina toplotne energije se zato ni pretvorila v mehansko delo._NEWLINE_Wattova klju\xc4\x8dna izbolj\xc5\xa1ava stroja se je zgodila maja 1765,  ko je kondenzacijo pare preusmeril v kondenzator, lo\xc4\x8den od pogonskega valja, s \xc4\x8dimer je temperatura valja ostala nespremenjena. Ponovno ogrevanje valja ni bilo ve\xc4\x8d potrebno, zato se je v delo pretvoril mnogo ve\xc4\x8dji del toplotne energije. \xc5\xa0e isto leto je izdelal delujo\xc4\x8d model svojega parnega stroja._NEWLINE_Izdelava uporabnega parnega  stroja je kljub delujo\xc4\x8demu modelu povzro\xc4\x8dala velike te\xc5\xbeave. Zahtevala je predvsem veliko kapitala. Nekaj ga je prispeval Black, veliko ve\xc4\x8d pa John Roebuck, ustanovitelj \xc5\xbeelezarne  Carron Iron Works pri Falkirku, s katerim je Watt sklenil partnerstvo. Roebuck je \xc5\xbeivel v Kinneil Houseu v Bo'nessu in dal Wattu na razpolago manj\xc5\xa1o zgradbo ob svoji hi\xc5\xa1i, v kateri je  izpopolnjeval parni stroj. Zidovje ko\xc4\x8de in velik del enega od njegovih poskusnih strojev so se ohranili._NEWLINE_Najve\xc4\x8d tehni\xc4\x8dnih te\xc5\xbeav sta povzro\xc4\x8dala izdelava bata in valja, ker so bili takratni obdelovalci \xc5\xbeeleza bolj kova\xc4\x8di kot sodobni strojniki in niso mogli izdelati komponent z zahtevano natan\xc4\x8dnostjo. Veliko denarja se je porabilo tudi  za pridobitev patenta za Wattov izum. Ko so finan\xc4\x8dni viri presahnili, je bil Watt prisiljen, da se je za osem let zaposlil, najprej kot geometer in nato kot gradbeni in\xc5\xbeenir._NEWLINE_Ko je Roebuck bankrotiral,  je patentne pravice do Wattovega izuma pridobil  Matthew Boulton, lastnik  Soho Manufactory pri  Birminghamu. Leta 1775 je dosegel, da so se patentne pravice podalj\xc5\xa1ale do leta 1800. V tistem \xc4\x8dasu je bil za pridobitev patenta potreben zakon, ki ga je sprejel parlament._NEWLINE_Wattu je uspelo preko  Boultona dobiti nekaj najbolj\xc5\xa1ih kovinarjev na svetu. Te\xc5\xbeavo z izdelavo velikega valja s tesno prilegajo\xc4\x8dim se batom je re\xc5\xa1il  John Wilkinson, ki je v  Bershamu v severnem Walesu razvil tehniko natan\xc4\x8dnega  vrtanja topovskih cevi. Watt in Boulton sta sklenila zelo uspe\xc5\xa1no partnerstvo, ki je trajalo petindvajset let.\n_START_SECTION_\nPrvi stroji\n_START_PARAGRAPH_\nPrvi delujo\xc4\x8di in komercialno upe\xc5\xa1ni parni stroji so bili proizvedeni leta 1776. Uporabljali so se predvsem za pogon vodnih \xc4\x8drpalk v rudnikih. Watt je bil naslednjih pet let zelo zaposlen z instaliranjem svojih strojev, najve\xc4\x8d v Cornwallu._NEWLINE_Teh strojev ni proizvedla dru\xc5\xbeba Boulton in Watt, ampak drugi proizvajalci po Wattovih na\xc4\x8drtih in pod njegovim nadzorom. Postavitev strojev in njihov zagon je sprva nadziral sam, kasneje pa njegovi poobla\xc5\xa1\xc4\x8denci. Stroji so bili veliki. Prvi, na primer,  je imel premer valja 50 palcev (1270\xc2\xa0mm) in bil visok okrog osem metrov. Boulton in Watt sta zara\xc4\x8dunavala letno pla\xc4\x8dilo v vi\xc5\xa1ini ene tretjine vrednosti premoga, prihranjenega v primerjavi z Newcomenovim strojem z enako mo\xc4\x8djo._NEWLINE_Uporabnost parnega stoja se je zelo raz\xc5\xa1irila potem, ko je Boulton od Wata  zahteval, da premo gibanje stroja pretvori v vrtenje, uporabno za drobljenje, tkanje in valjanje. Najenostavnej\xc5\xa1a re\xc5\xa1itev za pretvorbo gibanja je bila gonilka, ki jo je patentiral James Pickard in njeno uporabo pogojeval z dovoljenjem za uporabo Wattovega zunanjega  kondenzatorja. Watt se s tem ni strinjal in razvil in leta 1781 patentiral planetni pogon._NEWLINE_V naslednjih \xc5\xa1estih letih je opravil \xc5\xa1tevilne spremembe in izbolj\xc5\xa1ave parnega stroja. Ena od njih je bil stroj z dvojnim delovanjem, v katerem je para delovala izmeni\xc4\x8dno na obeh straneh istega bata. Opisal je tudi metode za delovanje stroja pri tlakih, znatno vi\xc5\xa1jih od zra\xc4\x8dnega tlaka, in pogon z dvema ali ve\xc4\x8d sinhroniziranimi parnimi stroji. Za izbolj\xc5\xa1ave so mu leta 1781 in 1782 podelili \xc5\xa1e dva patenta. \xc5\xa0tevilne izblj\xc5\xa1ave je vpeljal tudi v proizvodnem procesu in pri monta\xc5\xbei._NEWLINE_Ena od izbolj\xc5\xa1av je bil PV diagram, ki je kazal pribli\xc5\xbeni tlak pare v valju v odvisnosti od prostornine in je bil poslovna skrivnost. Druga pomembna izbolj\xc5\xa1ava, na katero je bil Watt zelo ponosen, je bil mehanizem vzporednega gibanja, ki je omogo\xc4\x8dil, da je stroj z dvojnim delovanjem, katerega  konca pogonskega vzvoda sta se gibali kro\xc5\xbeno, ustvarjal premo\xc4\x8drtno gibanje, ki sta ga pogojevali batnici stroja in \xc4\x8drpalke. Sistem je patentiral leta 1784. Zaporni ventil in centrifugalni regulator, ki sta uravnavala mo\xc4\x8d stroja in prepre\xc4\x8devala, da bi stroj \xc2\xbbpobegnil\xc2\xab, je patentiral leta 1788. Parni stroj s temi izbolj\xc5\xa1avami je imel pet krat ve\xc4\x8dji izkoristek kot Newcomenov._NEWLINE_Parni kotli so bili na zelo nizki tehnolo\xc5\xa1ki ravni. Pogosto so slabo tesnili in bili eksplozijsko nevarni, zato je Watt prepovedal uporabo visokotla\xc4\x8dne pare. Vsi njegovi stroji so delovali pri pribli\xc5\xbeno zra\xc4\x8dnem tlaku.\n_START_SECTION_\nKr\xc5\xa1itve patentnih pravic\n_START_PARAGRAPH_\nParne stroje za dru\xc5\xbebo Boulton in Watt je za\xc4\x8del leta 1781 proizvajati Edward Bull v Cornwallu. Bull  je za\xc4\x8del leta 1792 proizvajati parne stroje po svojih na\xc4\x8drtih. Stroji so zaradi vgrajenih lo\xc4\x8denih kondenzatorjev kr\xc5\xa1ili Wattove  patentne pravice. Pribli\xc5\xbeno takrat sta za\xc4\x8dela modificirane  Newcomenove stroje s prigrajenim kondenzatorjem proizvajati tudi brata Jabez Carter Hornblower in Jonatan Hornblower in nekaj drugih proizvajalcev. Lastniki cornwallskih rudnikov so posku\xc5\xa1ali Wattu dokazati, da stroji ne kr\xc5\xa1ijo njegovih patentnih pravic, po propadu dru\xc5\xbebe Boulton in  Watt leta 1795 pa so prenehali pla\xc4\x8devati licence. Watt je od dolga, vrednega 21.000 \xc2\xa3, enakovrednega 1.960.000 \xc2\xa3 leta 2015, uspel dobiti samo 2.500 \xc2\xa3 in bil prisiljen, da svoje zahteve  izterja na sodi\xc5\xa1\xc4\x8du._NEWLINE_Najprej je leta 1793  obto\xc5\xbeil Bulla. Sodi\xc5\xa1\xc4\x8de je odlo\xc4\x8dilo v Wattovo korist, odlo\xc4\x8danje o veljavnosti ali neveljavnosti patenta pa je  prepustilo naslednjemu sojenju. Kr\xc5\xa1iteljem so isto\xc4\x8dasno izrekli prepoved uporabe in proizvodnje in jih prisilili k pla\xc4\x8dilu dolo\xc4\x8dene vsote denarja, ki naj bi bila z\xc3\xa1log za popla\xc4\x8dilo Wattovih zahtev. Sojenje o veljavnosti specifikacij, dolo\xc4\x8denih v patentnem spisu, je bilo naslednje leto in se je kon\xc4\x8dalo brez dokon\xc4\x8dne sodbe. Sodne prepovedi to\xc5\xbeenim so ostale v veljavi, zato so vsi to\xc5\xbeeni, razen Jonathana Hornblowerja, sklenili poravnati svoje dolgove.  Leta 1796 je dolgove poravnal tudi nekdanji Wattov prijatelj John Wilkinson, ki je re\xc5\xa1il problem natan\xc4\x8dnega vrtanja parnega valja in je brez Wattovega dovoljenja proizvedel pribli\xc5\xbeno dvajset parnih strojev.   Hornblowerjevo prito\xc5\xbebo je kmalu zatem obravnavalo sodi\xc5\xa1\xc4\x8de, na katerem je senat \xc5\xa1tirih sodnikov leta 1799 presodil v Wattovo korist.   _NEWLINE_Sodni procesi so bili  izredno dragi, dolgotrajni in  dokaj uspe\xc5\xa1ni, toda   Boulton in Watt nista nikoli dobila vsega, kar so jima dolgovali.\n_START_SECTION_\nKopiranje dokumentov\n_START_PARAGRAPH_\nPred letom  1780 ni bilo nobene dobre metode za kopiranje pisem ali risb. Edina metoda, ki se je uporabljala samo ob\xc4\x8dasno, je bila mehanska in je uporabljala ve\xc4\x8d med seboj povezanih pisal. Watt je jo je nekaj \xc4\x8dasa posku\xc5\xa1al izbolj\xc5\xa1ati, vendar je odnehal, ker je bila preve\xc4\x8d okorna. Namesto tega je posku\xc5\xa1al fizi\xc4\x8dno prenesti nekaj \xc4\x8drnila z lica izvirnika na hrbet drugega lista papirja tako, da  ga je navla\xc5\xbeil in pritisnil na izvirnik. Drugi list je moral biti tenak, da se je \xc4\x8drnilo videlo skozenj, \xc4\x8de se je obrnil proti svetlobi. Slika je bila natan\xc4\x8dna kopija izvirnika._NEWLINE_Watt je za\xc4\x8del razvijati postopek leta 1779, po ve\xc4\x8d poskusih izbral ustrezno  \xc4\x8drnilo in papir, dolo\xc4\x8dil metodo za vla\xc5\xbeenje posebno tankega papirja  in izbral stiskalnico, s katero je dosegel pravi pritisk za prenos \xc4\x8drnila. Vse to je  zahtevalo  veliko eksperimentiranja, vendar je bil  kmalu  dovolj uspe\xc5\xa1en, da je \xc5\xbee naslednje  leto postopek patentiral. Ustanovil je dru\xc5\xbebo James Watt and Co., v kateri je Boulton skrbel za finance, James Keir pa za tr\xc5\xbeenje. Izpopolnjevanje postopka je zahtevalo \xc5\xa1e veliko razvojnega dela, ki so ga uspe\xc5\xa1no opravili v naslednjih nekaj letih. Boulton in Watt sta leta 1794 svoja dele\xc5\xbea prepustila svojim sinovom. Postopek je  bil tako uspe\xc5\xa1en in se je na \xc5\xa1iroko uporabljal \xc5\xa1e v 20. stoletju.\n_START_SECTION_\nKemi\xc4\x8dni eksperimenti\n_START_PARAGRAPH_\nWatta je od zgodnje mladosti zanimala tudi kemija. Konec leta 1786 je med bivanjem v Parizu prisostvoval Bertholletovemu poskusu, v katerem je klorovodikova kislina reagirala z manganovim dioksidom in sprostila klor.  Sam je \xc5\xbee pred tem odkril, da vodna raztopina klora beli tkanine. Svoje odkritje je objavil in med mo\xc5\xbenimi rivali vzbudil veliko pozornost. Po vrnitvi v Britanijo je za\xc4\x8del eksperimentirati v upanju, da ob odkril tr\xc5\xbeno zanimiv tehnolo\xc5\xa1ki postopek za pridobivanje klora. Odkril je, da se klor spro\xc5\xa1\xc4\x8da tudi v reakciji zmesi kuhinjske soli in manganovega dioksida z \xc5\xbeveplovo kislino in upal, da bo ta postopek cenej\xc5\xa1i od \xc5\xbee znanega. Nastali klor je vodil v rahlo alkalno raztopino in dobil  motno raztopino, ki je imela dobre belilne lastnosti. Rezultate je odkril svojemu tastu Jamesu McGrigorju, belilcu tkanin v Glasgowu, sicer pa je metodo nameraval obdr\xc5\xbeati v tajnosti._NEWLINE_Z McGrigorjem in njegovo \xc5\xbeeno je za\xc4\x8del izkori\xc5\xa1\xc4\x8dati svoje odkritje in marca 1788 je McGrigor obelil 1350 m tkanine.  Pribli\xc5\xbeno takrat je tudi Berthollet odkril proces s kuhinjsko soljo in \xc5\xbeveplovo kislino in svoje odkritje objavil, s \xc4\x8dimer je proces postal javna last. Proces je imel \xc5\xa1tevilne pomanjkljivosti, med drugim tudi problem transportiranja teko\xc4\x8dega proizvoda, zato so ga posku\xc5\xa1ali izbolj\xc5\xa1ati na samo Watt, ampak tudi drugi.  Watta so rivali kmalu prehiteli in je izpadel iz tekmovanja, ki je trajalo do leta 1799, ko je  Charles Tennant patentiral postopek za proizvodnjo tr\xc5\xbeno uspe\xc5\xa1nega  trdnega \xc2\xbbbelilnega prahu\xc2\xab\xc2\xa0(kalcijev hipoklorit)._NEWLINE_Leta 1794 je Thomas Beddoes  izbral Watta za proizvajalca laboratorijske opreme za proizvodnjo, \xc4\x8di\xc5\xa1\xc4\x8denje  in skladi\xc5\xa1\xc4\x8denje plinov v novi Pneumatic Institut v Hotwellsu v Bristolu. Ustanova se je ukvarjala s preu\xc4\x8devanjem vpliva plinov, ki jih je malp pred tem odkril Humphry Davy, na \xc4\x8dlove\xc5\xa1ko zdravje. Watt je ve\xc4\x8d let eksperimentiral z razli\xc4\x8dnimi plini, dokler niso leta 1797 raziskave za\xc5\xa1le v slepo ulico.\n_START_SECTION_\nOsebnost\n_START_PARAGRAPH_\nWatt je bil \xc4\x8dlovek, ki je znal teoreti\xc4\x8dna spoznanja prenesti  v prakso. Humphry Davy je zanj rekel: \xc2\xbbTisti, ki menijo, da je bil  James Watt samo velik prakti\xc4\x8dni mehanik, imajo zelo zmotno predstavo o njegovih sposobnostih.  Odlikoval se je tudi kot prirodoslovec in kemik in njegovi  izumi ka\xc5\xbeejo njegovo globoko poznavanje teh ved  in svojske lastnosti genija, ki jih je znal prenesti v prakso.\xc2\xab_NEWLINE_Drugi pomembni  mo\xc5\xbeje iz obdobja industrijske revolucije so Watta zelo spo\xc5\xa1tovali. Bil je pomemben \xc4\x8dlan Lunarne dru\xc5\xbebe v Birminghamu in   zelo iskan sogovornik in spremljevalec, stalno pripravljen \xc5\xa1iriti svoje obzorje. Njegovi osebni odnosi s prijatelji in partnerji so bili vedno prijetni in dolgotrajni._NEWLINE_Bil je tudi plodovit dopisovalec. V  letih bivanja v Cornwallu je Boultonu ve\xc4\x8dktat na teden pisal dolga pisma. Svoje dose\xc5\xbeke je nerad objavljal in jih je namesto tega raje patentiral. Bil je odli\xc4\x8den risar._NEWLINE_Bil je precej slab poslovne\xc5\xbe, ki je  \xc5\xa1e posebej sovra\xc5\xbeil barantanje  in pogajanja s tistimi, ki bi \xc5\xbeeleli uporabljati njegov parni stroj. V pismu Williamu Smallu  leta  1772 je priznal, \xc2\xbbda bi se raje soo\xc4\x8dil z nabitim topom kot da bi izterjal  ra\xc4\x8dun ali sklenil kup\xc4\x8dijo\xc2\xab. Do upokojive ga je vedno bolj skrbelo in mu\xc4\x8dilo njegovo finan\xc4\x8dno stanje. Njegovo zdravje je bilo pogosto slabo. Pogosto so ga mu\xc4\x8dili glavoboli in depresija.\n_START_SECTION_\nLivarna Soho\n_START_PARAGRAPH_\nNa za\xc4\x8detku partnerstva z Boultonom je Watt samo narisal in napisal specifikacije za stroje in nadziral njihovo izdelavo. Njuna  dru\xc5\xbeba ni izdelala skoraj nobenega dela stroja. Watt je ve\xc4\x8dino dela opravil na svojem domu v Harper's Hillu v Birminghamu, medtem ko je Boulton delal v svoji tovarni v Sohu. Partnerja sta postopoma za\xc4\x8dela izdelovati vedno ve\xc4\x8d delov in leta 1795 kupila nepremi\xc4\x8dnine na bregu Birminghamskega kanala malo ve\xc4\x8d kot  kilometer dale\xc4\x8d od Soha in tam postavila svojo livarno za proizvodnjo strojev. Soho Foundry so uradno odprli leta 1796 v \xc4\x8dasu, ko sta bila Wattova sinova Gregory in James ml. \xc5\xbee mo\xc4\x8dno vklju\xc4\x8dena v upravljanje podjetja. Do leta 1800, ko se je Watt upokojil, so v novi livarni proizvedli 41 strojev.\n_START_SECTION_\nPozna leta\n_START_PARAGRAPH_\nWatt se je upokojil leta 1800, v letu, v katerem se je iztekel njegov osnovni patent za parni stroj in partnerstvo z  Boultonom.  Njuno partnerstvo se je preneslo na njuna sinova Matthewa Robinsona Boultona  in  Jamesa Watta mlaj\xc5\xa1ega.  Njun partner je kmalu postal  William Murdoch, dolgoletni in\xc5\xbeenir v dru\xc5\xbebi, in dru\xc5\xbeba je uspevala._NEWLINE_James Watt je pred upokojitvijo in med njo \xc5\xa1e naprej izumljal. V svojem domu v Handsworthu, Staffordshire, je mansardno sobo preuredil v delavnico, v kateri je, med drugim, skonstruiral ve\xc4\x8d naprav za kopiranje kipov in medaljonov, ki so dobro delovale, vendar jih ni patentiral. Eden od prvih kipov, ki jih je izdelal s svojo napravo, je bila majhna glava njegovega starega prijatelja, profesorja Adama Smitha. \xc5\xa0e naprej ga je zanimalo tudi gradbeni\xc5\xa1tv. Bil je svetovalec v ve\xc4\x8d pomembnih projektih in, med drugim, predlagal  metodo za gradnjo gibljive cevi za \xc4\x8drpanje vode pod Clydeom v Glasgow._NEWLINE_S svojo drugo \xc5\xbeeno je odpotoval v Francijo in Nem\xc4\x8dijo in kupil posestvo Doldowlod House  v srednjem Walesu in ga zelo polep\xc5\xa1al._NEWLINE_Leta 1816 je \xc5\xa1el na izlet s parnikom Comet, proizvodom njegovih iznajdb, in obiskal svoj dom v Greenocku._NEWLINE_Umrl je na svojem domu 25. avgusta 1819, star 83 let. Pokopali so ga 2.septembra na pokopali\xc5\xa1\xc4\x8du Marijine cerkve v Handsworthu.  Cerkev se je kasneje raz\xc5\xa1irila, tako da je njegov grob zdaj v cerkvi.\n_START_SECTION_\nPrispevek Williama Murdocha\n_START_PARAGRAPH_\nWilliam Murdoch se je dru\xc5\xbebi  Boulton in  Watt pridru\xc5\xbeil leta 1777. Sprva je delal v vzorkarni v Sohu in kmalu zatem za\xc4\x8del postavljati parne stroje v Cornwallu.  Postal je pomemben \xc4\x8dlan dru\xc5\xbebe  in veliko prispeval k njenemu uspehu. Bil je zelo sposoben mo\xc5\xbe, ki je tudi sam razvil nekaj izbolj\xc5\xa1av._NEWLINE_John Griffiths, ki je leta 1992 napisal njegov \xc5\xbeivljenjepis, je trdil, da je Watt odvrnil Murdocha od dela z visokotla\xc4\x8dno paro, ker je upravi\xc4\x8deno menil, da je delo z visokotla\xc4\x8dnimi kotli takratne kakovosti nevarno. Prekinitev razvoja je za nekaj \xc4\x8dasa zavrla razvoj parnih lokomotiv._NEWLINE_Watt je leta 1781 patentiral planetni pogon in centrifugalni regulator, katera je verjetno izumil Murdoch. Patent ni bil za Murdocha nikoli sporen, planetni pogon pa je dru\xc5\xbeba Boulton in Watt uporabljala \xc5\xa1e dolgo potem, ko se je leta 1794 iztekel patent za gonilko. Murdoch je leta 1810 postal partner podjetja in v njem ostal do svoje upokojitve  leta 1830, ko je bil star 76 let.\n_START_SECTION_\nZapu\xc5\xa1\xc4\x8dina\n_START_PARAGRAPH_\nWattove izbolj\xc5\xa1ave parnega stroja so stroj \xc2\xbbpretvorile iz  pogonskega stroja z omejeno u\xc4\x8dinkovitostjo v gonilno silo industrijske revolucije\xc2\xab. Dostopnost, u\xc4\x8dinkovitost in zanesljivost  stroja je pove\xc4\x8dala donosnost \xc5\xa1tevilnih industrijskih vej in spremenila svetovno gospodarstvo. Prinesla je ogromno dru\xc5\xbebenih sprememb in  pritegnila milijone pode\xc5\xbeelskih dru\xc5\xbein, da so se preselile v mesta.\n_START_SECTION_\n\xc4\x8casti\n_START_PARAGRAPH_\nWatt je bil \xc5\xbee v njegovem \xc4\x8dasu zelo cenjen. Leta 1784 je postal \xc4\x8dlan Edinbur\xc5\xa1ke Kraljeve dru\xc5\xbebe, leta  1787 pa je bil uzvoljen za \xc4\x8dlana Batavijske dru\xc5\xbebe za eksperimentalno filozofijo  s sede\xc5\xbeem v Rotterdamu. Leta 1789 je bil izvoljen v elitno Dru\xc5\xbebo gradbenih in\xc5\xbeenirjev. Leta 1806 mu je Univerza v Glasgowu podelila \xc4\x8dastni doktorat pravnih znanosti, leta 1814 pa ga je Francoska akademija izvolila za tujega dopisnega \xc4\x8dlana._NEWLINE_Po Jamesu Wattu se za njegove prispevke k razvoju parnega stroja imenuje enota za mo\xc4\x8d watt, ki je bila leta 1960 vklju\xc4\x8dena v mednarodni sistem merskih enot (SI)._NEWLINE_Boulton in  Watt sta upodobljena na angle\xc5\xa1kih bankovcih za 50 \xc2\xa3, ki so v obtoku od 2. novemra 2011._NEWLINE_Leta 2011 je bil eden od sedmih zaslu\xc5\xbenih mo\xc5\xbe, slovesno sprejetih v  Scottish Engineering Hall of Fame."