b'\n_START_ARTICLE_\nPorto Venere\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nVerjetno naj bi stari Portus Veneris segal vsaj sredi 1. stoletja pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem. Re\xc4\x8deno je, da se ime nana\xc5\xa1a na tempelj boginji Venere, ki je bila name\xc5\xa1\xc4\x8dena na vhodu, kjer stoji cerkev apostola Petra. Ime je povezano tudi s spominom na pu\xc5\xa1\xc4\x8davnika svetega Venerija. V rimskih \xc4\x8dasih je bilo mesto v bistvu ribi\xc5\xa1ka skupnost._NEWLINE_Po padcu zahodnega rimskega cesarstva je Porto Venere postal baza bizantinskega ladjevja v severnem Tirenskem morju, vendar so ga Langobardi uni\xc4\x8dili leta 643. Kasneje je bilo mesto pogosto tar\xc4\x8da Saracenskih napadov. Prvi znaki obstoja gradu segajo v leto 1113, leta 1161 je bilo postavljeno obzidje. Porto Venere je postal fevd dru\xc5\xbeine iz Vezzana, preden je prestopil v Genovo v za\xc4\x8detku 12. stoletja. Leta 1494 je utrpel uni\xc4\x8dujo\xc4\x8de bombardiranje aragonskega ladjevja med vojno z Genovo: pozneje je star del mesta nazadoval, kar je pripomoglo k razvoju Borgo Nuovo (\'novo okro\xc5\xbeje\'), ki je obstajalo \xc5\xbee od leta 1139 okoli cerkve sv. Petra._NEWLINE_2. decembra 1797, ko so Francozi uveljavili svojo oblast v Italiji, je mesto postalo del departmaja Venerin zaliv, z glavnim mestom v La Speziji, v Ligurski republiki, ki je bila priklju\xc4\x8dena Prvemu francoskemu cesarstvu. Od 28. aprila 1798 je z novim francoskim zakonom ozemlje Portovenera padlo v sedmi kanton od leta 1803 kot glavno mesto v pristojnosti Venerinega zaliva in glavno sredi\xc5\xa1\xc4\x8de tretje dr\xc5\xbeave Venerinega zaliva pod jurisdikcijo Venerinega zaliva. Od 13. junija 1805 do 1814 je bil vklju\xc4\x8den v departma Apenini. Na tej to\xc4\x8dki je leta 1812 postal del obalne poti, imenovane Route Napoleon, v \xc4\x8dast francoskega generala in zdaj znana kot lokalna cesta 530, ki \xc5\xa1e vedno povezuje morski center z La Spezio preko Fezzana, Le Grazie in Terizza._NEWLINE_Leta 1815 je bilo mesto vklju\xc4\x8deno v Kraljevino Sardinijo v skladu z odlo\xc4\x8ditvami dunajskega kongresa iz leta 1814 in kasneje od leta 1861 v Kraljevino Italijo. Od 1859 do 1927 je bilo ozemlje vklju\xc4\x8deno v prvo okro\xc5\xbeje La Spezia, del vzhodnega okro\xc5\xbeja pokrajine Genova in nato z ustanovitvijo leta 1923 v pokrajino La Spezia._NEWLINE_Leta 1998 je bil, zaradi svoje arhitekturne dedi\xc5\xa1\xc4\x8dine in narave, vpisan na seznam za\xc5\xa1\xc4\x8ditenih obmo\xc4\x8dij svetovne dedi\xc5\xa1\xc4\x8dine z zgodovinskim sredi\xc5\xa1\xc4\x8dem Rolli v Genovskem zgodovinskem sredi\xc5\xa1\xc4\x8du, od leta 2001 pa je tudi del istoimenskega regionalnega naravnega parka.\n_START_SECTION_\nGrb\n_START_PARAGRAPH_\nOb\xc4\x8dinski grb je bil sprejet s posebnim odlokom vodje vlade 19. aprila 1933. Poleg emblema in pasice mesta je kri\xc5\xbe sv. Jurija tudi simbol dr\xc5\xbeavljanske in zgodovinske skupnosti Porto Venere, vklju\xc4\x8dno s praporom z grbom (barva Genove sta zastavi treh stolpov) in \xc5\xbeeli poudariti sekularno zavezni\xc5\xa1tvo vasi z anti\xc4\x8dno republiko Genova. Ta "cilj" je omenjen tudi v ob\xc4\x8dinski listini.\n_START_SECTION_\nGeografija\n_START_PARAGRAPH_\nKraj le\xc5\xbei na ju\xc5\xbenem koncu polotoka, ki se je oddaljil od razcepljene obale Riviera di Levante, ki tvori zahodni vrh zaliva La Spezije. Na koncu tega polotoka so trije majhni otoki: Palmaria, Tino in Tinetto; samo del otoka Palmaria, ki le\xc5\xbei neposredno nasproti Porto Venera, je delno naseljen._NEWLINE_Na severu meji z ob\xc4\x8dino La Spezia, na jugu, zahodu in vzhodu ga obliva Sredozemsko morje. Je pribli\xc5\xbeno 3,2 km ju\xc5\xbeno od La Spezie in 72 km jugovzhodno od Genove._NEWLINE_Obstaja transportni sistem s kanalizacijskimi re\xc5\xa1etkami in \xc4\x8drpalkami, ki potiskajo odpadke v podmorski cevovod, ki prihaja ven pribli\xc5\xbeno 200 metrov nad konico sv. Petra. Mo\xc4\x8den tok in velika globina izpusta, pribli\xc5\xbeno 35 metrov, prispevata k hitri disperziji teko\xc4\x8dine._NEWLINE_Pla\xc5\xbee obmo\xc4\x8dja so turisti\xc4\x8dna atrakcija._NEWLINE_Podnebje je tipi\xc4\x8dno sredozemsko, poletno toplo in hladno v zimskih mesecih. Padavine so lahko zelo obilne zlasti v jeseni in spomladi, zaradi orografije Riviera di Levante. Obmo\xc4\x8dje otoka Portovenere-Palmaria je edina to\xc4\x8dka v Ligurijskem morju med otokom Elba in otoki Hy\xc3\xa8res v Franciji. Zato tudi strate\xc5\xa1ka vloga v zgodovini pomorstva.\n_START_SECTION_\nGospodarstvo\n_START_PARAGRAPH_\nV ob\xc4\x8dini Porto Venere, v Panigagliji, v zalivu Spezia, obstaja naprava, zahvaljujo\xc4\x8d kateri lahko uvozijo po morju, v teko\xc4\x8dem stanju, naravni plin, kot tudi uteko\xc4\x8dinjeni zemeljski plin. Porto Venere je mesto, ki \xc5\xbeivi predvsem od turizma, gostinstva in dejavnosti, povezane s turisti\xc4\x8dno nastanitvijo. V zadnjih letih so postali zelo pomembne dejavnosti hoteli, no\xc4\x8ditev z zajtrkom, gosti\xc5\xa1\xc4\x8da in stanovanja. Zelo priljubljena nakupovalna promenada v pristani\xc5\xa1\xc4\x8du Doria in slikovito Alley ter panoramski pogled na cerkev sv. Petra in grad Doria. Pristani\xc5\xa1\xc4\x8de Porto Venere, \xc4\x8deprav je najmanj\xc5\xa1e v Liguriji, je v poletni sezoni vedno razprodano in gosti tudi \xc5\xa1tevilne znane osebnosti.\n_START_SECTION_\nNaravne znamenitosti\n_START_PARAGRAPH_\nMed naravnimi kraji v Porto Venere so znane morske jame Byronova (Cala dell\'Arpaia), Azzurra ali Modra jama (polpotopljena) in Tinetto; votlina Golobov in Tino stena, Dantejeva plitvina in Mali in Veliki poto\xc4\x8dek. Bayronova jama, poimenovana po angle\xc5\xa1kem pesniku, v kateri je iskal navdih in meditiral, je v skali pod cerkvijo sv. Petra in stari obrambni legi, je morska jama globoka 5 m in najve\xc4\x8d 20 m dolga.\n_START_SECTION_\nRegionalni naravni park\n_START_PARAGRAPH_\nRegionalni naravni park v Portovenere ponuja edinstveno pokrajino s svojimi visokimi obalami, jamami in vegetacijo, ki v vsakem \xc4\x8dasu pre\xc5\xbeema atmosfero s spreminjajo\xc4\x8dimi se odtenki barve. Element, ki zdru\xc5\xbeuje in usklajuje vsako podrobnost je morje, v\xc4\x8dasih mirno in \xc4\x8disto, tako da  deluje kot ogledalo, ki o\xc4\x8dara z ve\xc4\x8dbarvnimi skalami in galebi, v\xc4\x8dasih grobo in skoraj jezno. Krona parka je arhipelag s tremi oto\xc4\x8dki Palmaria, Tino in Tinetto, ki se kopajo v modrem morju s pogledom proti neskon\xc4\x8dnemu. Ampak park ni le narava, zgodovina je tukaj od prazgodovinskega obdobja z jamo Golobov, do nedavne preteklosti, v kateri je Guglielmo Marconi eksperimentiral pred vasjo s svojimi inovativnimi \xc5\xa1tudijami.'