b'\n_START_ARTICLE_\nBitka pri Moha\xc4\x8du\n_START_SECTION_\nOzadje\n_START_PARAGRAPH_\nPo smrti absolutisti\xc4\x8dnega kralja Matije Korvina so ogrski velika\xc5\xa1i, ki niso \xc5\xbeeleli imeti \xc5\xa1e enega kralja, ki bi vladal s trdo roko, prestol prepustili notori\xc4\x8dno \xc5\xa1ibkemu \xc4\x8de\xc5\xa1kemu kralju Vladislavu II. Jagelu (vladal 1490\xe2\x80\x931516). Novoizvoljeni kralj je ve\xc4\x8dino kraljevih posesti, regalov in pristojbin razdelil med visoko ogrsko plemstvo, da bi s tem ohranil svojo priljubljenost in utrdil oblast. Centralna oblast je zaradi lahkomiselne prora\xc4\x8dunske in zemlji\xc5\xa1ke politike kraljevega dvora kmalu za\xc5\xa1la v resne finan\xc4\x8dne te\xc5\xbeave, predvsem zaradi pove\xc4\x8danja fevdalnih zemlji\xc5\xa1kih posesti na ra\xc4\x8dun dr\xc5\xbeave. \xc4\x8crno vojsko, ki je bila najve\xc4\x8dja stalna najemni\xc5\xa1ka vojska v Evropi, je aristokracija razpustila. Mogotci so poru\xc5\xa1ili tudi sistem dr\xc5\xbeavne uprave. Mejne stra\xc5\xbee in grajske posadke niso dobivale pla\xc4\x8d, trdnjave so propadale, vsako pobudo za pove\xc4\x8danje davkov in krepitev dr\xc5\xbeavne obrambe pa so zadu\xc5\xa1ili. Mednarodna vloga Ogrske je upadla, njena politi\xc4\x8dna stabilnost je bila omajana, socialni razvoj pa je obti\xc4\x8dal._NEWLINE_Leta 1514 je ostareli kralj Vladislav II. do\xc5\xbeivel velik kme\xc4\x8dki upor pod vodstvom Jurija D\xc3\xb3zsa, ki ga je plemstvo pod vodstvom Ivana Zapolja kruto zatrlo. Brutalno zatiranje kmetov, ki je sledilo uporu, in politi\xc4\x8dna neenostnost sta mo\xc4\x8dno utrli pot osmanski invaziji in premo\xc4\x8di leta 1526. Leta 1521 so Osmani osvojili najmo\xc4\x8dnej\xc5\xa1o ju\xc5\xbeno ogrsko trdnjavo N\xc3\xa1ndorfeh\xc3\xa9rv\xc3\xa1r, sodobni Beograd. Najmo\xc4\x8dnej\xc5\xa1i ogrski plemi\xc4\x8di so bili v tem \xc4\x8dasu tako zaposleni z zatiranjem kmetov in prepiranjem z ni\xc5\xbejim plemstvom v parlamentu, da se niso zmenili za pozive kralja Ludvika II. na boj proti Turkom. Notranje odnose v brezvladni dr\xc5\xbeavi je \xc5\xa1e poslab\xc5\xa1al pojav zgodnjega protestantizma._NEWLINE_Mad\xc5\xbeari so se dolgo upirali osmanskemu prodiranju v ju\xc5\xbeno Evropo, s padcem Beograda in \xc5\xa0abca leta 1521 pa je ve\xc4\x8dina ju\xc5\xbene Ogrske ostala brez obrambe. Kralj Ludvik II., ki je leta 1516 nasledil Vladislava II., se je leta 1522 poro\xc4\x8dil z Marijo Habsbur\xc5\xa1ko. Osmani so poroko obravnavali kot krepitev zavezni\xc5\xa1tva in gro\xc5\xbenjo njihovim interesom na Balkanu, zato so na vsak na\xc4\x8din hoteli prekiniti novo zvezo. Po Sulejmanovem prihodu na oblast je Visoka porta ponudila Mad\xc5\xbearom najmanj eno ali celo dve mirovni pogodbi, ki jih je Ludvik iz nepojasnjenih vzrokov zavrnil. Po bitki pri \xc4\x8caldiranu in sklenitvi osmansko-poljskega miru leta 1525 se je verjetno dobro zavedal stanja na Ogrskem in bil prepri\xc4\x8dan, da je vojna bolj\xc5\xa1a izbira od miru. Osmani so tudi v obdobju miru pogosto vdirali na ogrsko ozemlje in zavzemali manj\xc5\xa1a ozemlja in obmejne gradove, odlo\xc4\x8dilna bitka pa je \xc5\xa1e vedno ulivala nekaj upanja, da se tak\xc5\xa1no stanje prekine. Upanje je ugasnilo junija 1626, ko se je osmanska vojska za\xc4\x8dela pomikati ob Donavi proti severu.\n_START_SECTION_\nDogodki v Evropi in francosko-osmanska zveza\n_START_PARAGRAPH_\nFranoski kralj Franc I. je v bitki pri Paviji 24. februarja 1525 v spopadu s cesarjem Karlom V. Habsbur\xc5\xa1kim do\xc5\xbeivel poraz in bil po ve\xc4\x8d mesecih je\xc4\x8de prisiljen podpisati Madridsko mirovno pogodbo._NEWLINE_V tem prelomnem trenutku je Franc I. naletel na razumevanje Osmanskega cesarstva, kar je kasneje pripeljalo do formalnega francosko-osmanskega zavezni\xc5\xa1tva. Cilj Franca I. je bil jasen: dobiti mo\xc4\x8dnega zaveznika Sulejmana I. proti mo\xc4\x8dnemu Karlu V.. Francosko-osmansko zavezni\xc5\xa1tvo je v strate\xc5\xa1kem, v\xc4\x8dasih pa tudi takti\xc4\x8dnem pogledu, trajalo pribli\xc5\xbeno tri stoletja in je v kr\xc5\xa1\xc4\x8danskem svetu pomenilo velik \xc5\xa1kandal._NEWLINE_Da bi sprostil pritisk Habsbur\xc5\xbeanov na Francijo, je Franc prosil Sulejmana, naj spro\xc5\xbei vojno proti Svetemu rimskemu cesarstvu, pot do njega pa je vodila preko Ogrske. Pro\xc5\xa1nja francoskega kralja se je dobro vklapljala v Sulejmanove na\xc4\x8drte v Evropi in ga leta 1526 vzpodbudila k napadu na Ogrsko.\n_START_SECTION_\nPriprave\n_START_PARAGRAPH_\nIzguba Beograda (Nandorfehervarja) leta 1521 je povzro\xc4\x8dila na Ogrskem velik preplah. Rekrutiranje 60.000 mo\xc5\xbe ogrske armade pod kraljevim poveljstvom, ki naj bi osvobodila izgubljeno trdnjavo, se je za\xc4\x8delo prepozno in je potekalo prepo\xc4\x8dasi, poleg tega pa so pozabili na hrano, tako da je vojska zaradi lakote in bolezni razpadla in sploh ni posku\xc5\xa1ala osvoboditi zasedenega mesta. Leta 1523 je bil za poveljnika ju\xc5\xbene Ogrske imenovan nad\xc5\xa1kof P\xc3\xa1l Tomori. Splo\xc5\xa1na apatija, ki je vladala v dr\xc5\xbeavi, ga je prisilila, da je na lastne stro\xc5\xa1ke za\xc4\x8del popravljati in utrjevati drugo \xc4\x8drto ogrskega obmejnega obrabmbnega sistema._NEWLINE_Tri leta kasneje, 16. aprila 1526, se je pred Istanbulom zbrala osmanska vojska pod osebnim poveljstvom sultana Sulejmana I.. Ogrski plemi\xc4\x8di, ki \xc5\xa1e vedno niso dojeli razse\xc5\xbenosti prihajajo\xc4\x8de nevarnosti, se niso zmenili za kraljev poziv k oro\xc5\xbeju. Vojska bi se po kraljevem ukazu morala zbrati 2. julija, vendar na ta dan na zborno mesto ni pri\xc5\xa1el nih\xc4\x8de, niti sam kralj. Zbiranje se je za\xc4\x8delo \xc5\xa1ele potem, ko se je v taboru pojavil kralj. Vojni svet je poleg tega, da ni po\xc4\x8dakal na okrepitve, ki so bile oddaljene komaj dva dni hoje, naredil resno takti\xc4\x8dno napako, ko je za boji\xc5\xa1\xc4\x8de izbral Moha\xc5\xa1ko polje, ki je sicer odprto, vendar neravno in delno zamo\xc4\x8dvirjeno._NEWLINE_Ogrska armada je bila razdeljena na tri velike enote: transilvansko vojsko pod poveljstvom Ivana Zapolja, ki je bila zadol\xc5\xbeena za \xc4\x8duvanje prelazov v Karpatih in je imela 8.000-13.000 mo\xc5\xbe, glavnino pod poveljstvom Ludvika II., v kateri so bili \xc5\xa1tevilni \xc5\xa1panski, nem\xc5\xa1ki, \xc4\x8de\xc5\xa1ki in srbski najemniki in druge manj\xc5\xa1e enote, katerim je poveljeval hrva\xc5\xa1ki grof Krsto Frankopan in so \xc5\xa1tele pribli\xc5\xbeno 5.000 mo\xc5\xbe. Kon\xc4\x8dni cilj osmanskega pohoda je bilo te\xc5\xbeko predvideti, dokler vojska ni pre\xc4\x8dkala Stare planine (Balkana). Ko so Osmani pre\xc4\x8dkali Balkan, sta bili na ogrsko nesre\xc4\x8do transilvanska in hrva\xc5\xa1ka vojska bolj oddaljeni od boji\xc5\xa1\xc4\x8da kot Osmani. Takratni zgodovinski zapisi, \xc4\x8deprav skopi, ka\xc5\xbeejo, da se je Ludvik bolj nagibal k umiku kot k neposrednemu spopadu z osmansko vojsko, \xc4\x8deprav bi s tem izgubil del svojega ozemlja._NEWLINE_Ogski poveljniki so za boji\xc5\xa1\xc4\x8de izbrali odprto, vendar neravno in zamo\xc4\x8dvirjeno polje pri Moha\xc4\x8du, ki se spu\xc5\xa1\xc4\x8da proti Donavi, in dopustili, da je nasprotnikova vojska prodirala skoraj brez odpora. Medtem ko je Ludvik \xc4\x8dakal v Budi, so Osmani oblegali ve\xc4\x8d mest in pre\xc4\x8dkali Savo in Dravo. Ludvik je skupaj s hrva\xc5\xa1kimi in poljskimi kontingenti in 800-1.000 mo\xc5\xbe iz Pape\xc5\xa1ke dr\xc5\xbeave zbral 25.000-30.000 vojakov, medtem ko je osmanska vojska \xc5\xa1tela pribli\xc5\xbeno 50.000 mo\xc5\xbe, kar je verjetno pretirano, in imela do 160 topov. Ogrska vojska se je razporedila tako, da je izkoristila prednosti terena in upala, da bo se bodo osmanske enote v bitko vklju\xc4\x8devale postopoma. Edina njena prednost je bila spo\xc4\x8ditost vojakov, medtem ko je bila nasprotnikova vojska na koncu napornega pohoda v poletni vro\xc4\x8dini. Namesto da bi Ogri napadli iz\xc4\x8drpanega nasprotnika, so samo opazovali, kako se prebijajo preko mo\xc4\x8dvirij, ker bi bilo nevite\xc5\xa1ko napasti nasprotnika, ki \xc5\xa1e ni pripravljen na bitko.\n_START_SECTION_\nBitka\n_START_PARAGRAPH_\nOgrska je imala drago, toda zastarelo armado, sestavljeno ve\xc4\x8dinoma oklepljenih vitezov in te\xc5\xbeke konjenice. Vojska je bila razporejena v dve vrsti. V sredini prednje vrste so bili najemni\xc5\xa1ki pe\xc5\xa1aki in topni\xc5\xa1tvo, na obeh krilih pa glavnina konjenice. V drugi vrsti so bili pome\xc5\xa1ani vpoklicani pe\xc5\xa1aki in konjenica. Osmanska armada je bila v tistem \xc4\x8dasu ena od najbolj modernih in profesionalnih armad v Evropi. Sestavljena je bila iz usposobljene in disciplinirane pehote, oboro\xc5\xbeene s strelnim oro\xc5\xbejem, in topni\xc5\xa1tva in \xc5\xa1tevilnih pomo\xc5\xbenih enot iz evropskih provinc, na katere so poveljniki gledali kot na topovsko hrano._NEWLINE_Natan\xc4\x8dno \xc5\xa1tevilo vojakov obeh armad in trajanje bitke nista znana. Bitka naj bi se za\xc4\x8dela med prvo in drugo uro popoldne, njen konec pa je te\xc5\xbeko dolo\xc4\x8diti. Nekateri zgodovinarji trdijo, da je bila bitka kratka in je trajala samo dve do tri ure, kar je v nasprotju z nekaterimi pomembnini ugotovitvami. Osmanska vojska se namre\xc4\x8d po zmagi ni umaknila z boji\xc5\xa1\xc4\x8da, ampak je tam preno\xc4\x8dila brez vode in hrane. Glede na to, da vsi osmanski zgodovinarji trdijo, da je tisti dan de\xc5\xbeevalo, bi se njihova vojska po hitri zmagi verjetno umaknila v tabor. Da je bila bitka dalj\xc5\xa1a, potrjuje tudi nekaj zanesljivih virov, ki trdijo, da je Ludvik pobegnil z boji\xc5\xa1\xc4\x8da v mraku, kar se 29. avgusta 1526 ni moglo zgoditi pred pol sedmo uro zve\xc4\x8der. Bitka je trajala verjetno ve\xc4\x8d kor dve do tri ure, najbr\xc5\xbe \xc5\xa1tiri do pet ur in je bila kljub temu ena najkraj\xc5\xa1ih bitk v zgodovini._NEWLINE_Bitko je z osmanske strani za\xc4\x8dela rumelijska vojska, katero je z desnega krila napadel P\xc3\xa1l Tomori in med neusposobljene \xc4\x8dete vnesel precej zmede. Tomorijev prodor so zaustavile osmanske rezervne \xc4\x8dete. Medtem ko je ogrsko desno krilo prodrlo tako dale\xc4\x8d, da so pu\xc5\xa1\xc4\x8dice ogskih kirasirjev ogrozile celo samega sultana, se je pokazala premo\xc4\x8d osmanske redne vojske in pravo\xc4\x8dasen napad jani\xc4\x8darjev, predvsem na levem krilu, ki je zaustavil napadalce. Ogrska vojska je imela precej\xc5\xa1nje izgube zaradi izku\xc5\xa1enega osmanskega topni\xc5\xa1tva in ni mogla obdr\xc5\xbeati svojih polo\xc5\xbeajev. Tisti, ki niso uspeli pobegniti, so bili obkoljeni in pobiti ali ujeti. Posledice so bile katastrofalne. Ogri, ki so med pojemajo\xc4\x8do bitko krenili v napad s kril, so se ujeli v past, ki jo je Ivan Hunyadi pogosto uspe\xc5\xa1no uporabil proti Osmanom. Kralj je v mraku zapustil boji\xc5\xa1\xc4\x8de. Pri pre\xc4\x8dkanju reke je padel s konja in se zaradi te\xc5\xbekega oklepa utopil. V bitki je bilo ubitih kak\xc5\xa1nih 1.000 ogrskih plemi\xc4\x8dev in ve\xc4\x8d kot 14.000 vojakov._NEWLINE_Po bitki je sultan ukazal, da se vsi ujetniki pobijejo. Naslednji dan je v svoj dnevnik zapisal: "Sultan na zlatem prestolu prejema poklone vezirjev in begov, pobito 2.000 ujetnikov, de\xc5\xbeuje kot iz \xc5\xa1kafa." Med 2.000 pobitimi ujetniki je bilo ve\xc4\x8d pomembnih ogrskih poveljnikov. Sulejman ni mogel verjeti, da je bila ta majhna vojska vse, kar je proti njemu lahko zbrala neko\xc4\x8d mo\xc4\x8dna dr\xc5\xbeava, zato se je pri Moha\xc4\x8du za nekaj dni ustavil in \xc4\x8dakal in \xc5\xa1ele potem krenil protu Budimu.\n_START_SECTION_\nPosledice\n_START_PARAGRAPH_\nZmaga v bitki pri Moha\xc4\x8du Osmanskemu cesarstvu ni zagotovila tiste varnosti, ki ga je hotelo. Po bitki so vdrli v nebranjen in evakuiran Budim in izropali grad in okolico in se zatem umaknili. Tak\xc5\xa1no stanje je trajalo do leta 1541, ko so dokon\xc4\x8dno osvojili in zasedli Budim. Bitka je kljub temu dosegla svoj namen in je pomenila konec neodvisnosti Ogrskega kraljestva kot enotne dr\xc5\xbeave. Osmanska okupacija je tudi prekri\xc5\xbeala ra\xc4\x8dune avstrijskemu nadvojvodi Ferdinandu I., ki je bil svak umrlega Ludvika II. in zato po pogodbi s kraljem Vladislavom II. njegov naslednik na Ogrskem._NEWLINE_\xc4\x8ce\xc5\xa1ka je pripadla Habsbur\xc5\xbeanom, ki so dominirali v severnih in zahodnih delih Ogrske in delu sedanje Hrva\xc5\xa1ke, medtem ko so Osmani obdr\xc5\xbeali osrednjo Ogrsko in imeli suverenost nad delno neodvisno Transilvanijo. Tak\xc5\xa1no stanje je bilo za Ogre dovolj velika vzpodbuda, da so se naslednjih sedemdeset let upirali osmanski okupaciji._NEWLINE_Obdobje skoraj neprekinjenega vojskovanja na Ogrskem je zahtevalo stalno prisotnost osmanske vojske in povzro\xc4\x8dalo velike stro\xc5\xa1ke, ki jih prete\xc5\xbeno poljedelsko in v vojni razdejano kraljestvo ni moglo pokriti. Kr\xc5\xa1\xc4\x8danske vojske so v 16. stoletju ve\xc4\x8dkrat oblegale Budim, Sulejman pa je umrl naravne smrti med obleganjem Sigeta leta 1566. Osmani so po drugi strani dvakrat neuspe\xc5\xa1no oblegali Eger, ki je vzdr\xc5\xbeal do leta 1596. Severnih in zahodnih delov Ogrske, ki je bila v posesti Habsbur\xc5\xbeanov, Osmani nikoli niso mogli osvojiti.\n_START_SECTION_\nZapu\xc5\xa1\xc4\x8dina\n_START_PARAGRAPH_\nNa bitko pri Moha\xc4\x8du \xc5\xa1tevilni Mad\xc5\xbeari gledajo kot na odlo\xc4\x8dilno prelomnico v svoji zgodovini in nacionalno travmo, ki je \xc5\xa1e vedno prisotna v ljudskem spominu. \xc4\x8ce ima Mad\xc5\xbear smolo, \xc5\xa1e vedno re\xc4\x8de "v Moha\xc4\x8du je bilo \xc5\xa1e slab\xc5\xa1e" (T\xc3\xb6bb je veszett Moh\xc3\xa1csn\xc3\xa1l). Mad\xc5\xbeari gledajo na bitko kot na konec neodvisne in mo\xc4\x8dne evropske dr\xc5\xbeave._NEWLINE_\xc4\x8ceprav je Moha\xc4\x8d pomenil odlo\xc4\x8dilen poraz, je bila njegova zapu\xc5\xa1\xc4\x8dina tista, ki je uni\xc4\x8dila neodvisno Ogrsko. Bitki sta sledili dve stoletji skoraj neprekinjenega vojskovanja med Habsbur\xc5\xa1kim in Osmanskim cesarstvom, ki sta pretvorili Ogrsko v stalno boji\xc5\xa1\xc4\x8de. Mad\xc5\xbearska je \xc5\xa1ele v 20. stoletju ponovno dobila politi\xc4\x8dno neodvisnost, nekdanje politi\xc4\x8dne mo\xc4\x8di pa ne._NEWLINE_Moha\xc5\xa1ko boji\xc5\xa1\xc4\x8de je bilo leta 1976 ob 450. obletnici bitke razgla\xc5\xa1eno za narodni spomenik. Spomensko obele\xc5\xbeje je oblikoval arhitekt Gy\xc3\xb6rgy Vad\xc3\xa1sz.'