b'\n_START_ARTICLE_\nMartin Wutte\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nMartin Wutte, rojen v dru\xc5\xbeini kmeta Martina in Ane Wutte (rojene Ertl), je gimnazijo obiskoval v Celovcu (1888-1892) in Beljaku (1892-1896), \xc5\xa1tudiral zgodovino in germanistiko (1896-1898) ter zgodovino in geografijo (1898-1900) na univerzi v Gradcu, kjer je 1901 doktoriral. Profesorski izpit je opravil 1902 iz zgodovine in zemljepisa, 1904 iz nem\xc5\xa1\xc4\x8dine (za ni\xc5\xbejo gimnazijo). V letih 1901\xe2\x80\x931903 je bil suplent na realki v Gradcu, 1903/1904 profesor na u\xc4\x8ditelji\xc5\xa1\xc4\x8du v Mariboru, 1904\xe2\x80\x931922 na gimnaziji v Celovcu. Leta 1923 je postal direktor Koro\xc5\xa1kega de\xc5\xbeelnega arhiva v Celovcu. V letih 1907\xe2\x88\x921939 je bil tajnik Zgodovinskega dru\xc5\xa1tva za Koro\xc5\xa1ko, 1913-1938 urednik Carinthie. Ukvarjal se je med drugim s histori\xc4\x8dno geografijo in kartografijo. Raziskoval je jezikovne razmere na Koro\xc5\xa1kem, napisal razpravo o nem\xc5\xa1kem boju 1918\xe2\x80\x931920 za oblast nad slovenskim delom Koro\xc5\xa1ke K\xc3\xa4rntens Freiheitskampf (Celovec, 1922). Z germanizacijo postopoma razvijajo\xc4\x8di se vindi\xc5\xa1arski teoriji, je leta 1927 posku\xc5\xa1al nadeti verodostojnost z "znanstveno" utemeljitvijo._NEWLINE_V \xc4\x8dasu boja za Koro\xc5\xa1ko po prvi svetovni vojni in pod vplivom publicistike nem\xc5\xa1ko nacionalisti\xc4\x8dne poli\xc4\x8dne smeri je spremenil ve\xc4\x8d svojih znanstvenih dognanj o narodnem razvoju na Koro\xc5\xa1kem; zanikal obstoj slovenskega etni\xc4\x8dnega ozemlja na Koro\xc5\xa1kem in zagovarjal pravilnost rezultatov ljudskih \xc5\xa1tetij. Z vindi\xc5\xa1arsko teorijo je sku\xc5\xa1al odtegniti del koro\xc5\xa1kih Slovencev od skupnega narodnega boja. Z njo je ustvaril nem\xc5\xa1ki nacionalni politiki podlago za germanizacijski pritisk na koro\xc5\xa1ke Slovence. V letih 1933\xe2\x88\x921938 je svoje nazore \xc5\xa1e zaostril. Izoblikoval je celo teoreti\xc4\x8dno podlago nem\xc5\xa1kemu boju za germanizacijo (teorija o vindi\xc5\xa1arstvu), kar se je stopnjevalo do podpore nem\xc5\xa1kemu iredentizmu zoper Jugoslavijo in te\xc5\xbenji po delu slovenskega ozemlja (Me\xc5\xbei\xc5\xa1ka dolina), po 1941 pa z utemeljevanjem nem\xc5\xa1ke pravice do delov okupiranega slovenskega ozemlja in te\xc5\xbeenj nem\xc5\xa1kega prodora do Trsta. Njegove poglede na narodnostni razvoj na Koro\xc5\xa1kem so nekriti\xc4\x8dno prevzeli \xc5\xa1tevilni avtorji; s kriti\xc4\x8dno distanco so jih avstrijski zgodovinarji obravnavali \xc5\xa1ele konec sedemdesetih let 20. stoletja.'