b'\n_START_ARTICLE_\nTasilo III.\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nTasilo III. je bil mlaj\xc5\xa1i sin bavarskega vojvode Odila in frankovske princese Hiltrude. Stric po materini strani, frankovski majordom Pipin Mali, je sedemletnega postavil za bavarskega vojvodo. Njegova regentka je bila sprva mati, po njeni smrti pa sam Pipin._NEWLINE_Leta 757, ko je Tasilo postal polnoleten, je prisegel zvestobo Pipinu, ki je med tem postal frankovski kralj, in njegovima sinovoma. Odtlej je moral s svojimi vojaki spremljati kralja na voja\xc5\xa1kih pohodih, kar je pomenilo stalno odsotnost od doma in ga je oviralo pri oblikovanju bavarske vojvodine. Leta 763 je na \xc4\x8detrtem pohodu v Akvitanijo samovoljno zapustil Pipinovo vojsko in se s svojimi Bavarci vrnil domov._NEWLINE_Ker so bili Pipin in kasneje njegova sinova Karlman in Karel zaposleni s svojimi problemi, je Tasilo uspel ohraniti samostojnost in utrditi svojo mo\xc4\x8d na Bavarskem. Oporo je na\xc5\xa1el pri langobardskemu kralju Desideriusu, s katerega h\xc4\x8derko Liutbirgo se je poro\xc4\x8dil. Opat Sturmi, Bavarec in ustanovitelj samostana v Fuldi, je posredoval pri novem frankovskem kralju Karlu Velikem za strpen odnos do Tasila, kar se je dalo razumeti kot tiho priznanje bavarske neodvisnosti._NEWLINE_V desetletjih Tasilovega samostojnega vladanja je bavarska vladavina Agilolfingov dosegla svoj vi\xc5\xa1ek. Tasilo je na svojem dvoru skliceval sinode, sre\xc4\x8danja bavarskih cerkvenih in posvetnih veljakov. Njegova oblast je iz obdonavske ravnice, obmo\xc4\x8dij Regensburga, Freisinga in Salzburga, segala v gozdove sosednjih pogorij, kjer so na izkr\xc4\x8denih obmo\xc4\x8djih rasli novi samostani in nova naselja bavarskih kolonizatorjev. Od nekako leta 740 so bavarsko nadoblast priznavali tudi Karantanci, ki so bili odtlej podvr\xc5\xbeeni pokristjanjevanju. Leta 772 je Tasilo krvavo zadu\xc5\xa1il upor, ki je izbruhnil po smrti zadnjega kr\xc5\xa1\xc4\x8denega karantanskega kneza Hotimirja._NEWLINE_Med tem ko se je Tasilo ukvarjal s svojo vojvodino, je Karel Veliki gradil frankovsko kraljestvo. Podredil si je nasprotnike v Franciji in na Sa\xc5\xa1kem. Leta 774 je premagal langobardskega kralja Desideriusa in potem zahteval tudi podreditev Tasila. Ta je moral na dr\xc5\xbeavnem zboru v Wormsu pred kraljem ponovno polo\xc5\xbeiti vazalsko prisego in za zagotovilo svoje zvestobe pustiti kralju 12 talcev. Kljub temu so se napetosti med Franki in Bavarci nadaljevale in leta 785 je pri\xc5\xa1lo pri Bolzanu do spopada med njimi. Kraljevo nezadovoljstvo je \xc5\xa1e pove\xc4\x8dala langobardska vstaja leta 787 v ju\xc5\xbeni Italiji, ki jo je vodil Tasilov svak Arechi II., vojvoda Beneventski. Tasilo je poslal v Rim salzbur\xc5\xa1kega \xc5\xa1kofa in opata samostana Mondsee, da bi pri pape\xc5\xbeu pridobila podporo zanj. A pape\xc5\xbe je stopil na Karlovo stran in Tasilu zagrozil, da ga bo izob\xc4\x8dil, \xc4\x8de ne bo spo\xc5\xa1toval prisege kralju._NEWLINE_Po Wormsu se je Tasilo sre\xc4\x8danju s kraljem izogibal. Ko pa so Franki v \xc5\xa1tirih naletih zavzeli Bavarsko, Tasilu ni preostalo drugega, kot pot v kraljev voja\xc5\xa1ki tabor ob Lechu. Tokrat ni zadostovala obnova vazalske prisege, ampak je bila njegova posest spremenjena v kraljevi fevd. Med talci, ki naj bi jam\xc4\x8dili zvestobo, je bil to pot tudi njegov sin._NEWLINE_Oktobra 787 se je moral Tasilo tretji\xc4\x8d podrediti kralju. Ko se je naslednje poletje skupaj z drugimi vazali pojavil na dr\xc5\xbeavnem zboru v Ingelheimu, so ga med zasedanjem razoro\xc5\xbeili in prijeli. Bavarski prista\xc5\xa1i Karla Velikega so ga obdol\xc5\xbeili veleizdaje. Obto\xc5\xbeba, da je iskal povezavo z Avari, pa ni bila nikdar dokazana. Obsojen je bil zaradi samovoljnega odhoda iz Pipinove vojske leta 763. Obsodbo na smrt je Karel Veliki spremenil v dosmrtni zapor v samostanu._NEWLINE_Da bi Tasilovi obsodbi dali videz pravi\xc4\x8dnosti, so meniha Tasila leta 794 \xc5\xa1e enkrat poklicali pred dr\xc5\xbeavni zbor, kjer je moral izre\xc4\x8di kesanje in se odpovedati Bavarski v svojem imenu in imenu svojih otrok. To je bil zadnji glas o njem._NEWLINE_Prvi opat samostana Kremsm\xc3\xbcnster je napisal Tasilov \xc5\xbeivljenjepis.'