b'\n_START_ARTICLE_\nNarodni park Krkono\xc5\xa1i\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nNarodni park Krkono\xc5\xa1i je bil razgla\xc5\xa1en 17. maja 1963 z vladnim odlokom \xc5\xa1t. 41/1963, \xc5\xa1tiri leta po tem, ko je bil 16. januarja 1959 ustanovljen poljski Narodowy Park Karkonoski. Leta 1986 se je varovalni pas narodnega parka raz\xc5\xa1iril z odlokom vlade \xc5\xa1t. 58/1986 Sb. Vladni odlok \xc5\xa1t. 165/1991 Sb je dolo\xc4\x8dil statut Narodnega parka Krkono\xc5\xa1i: "Poslanstvo narodnega parka je ohranjanje in izbolj\xc5\xa1anje naravnega okolja, zlasti  varstva ali obnove naravnih sistemov, strogega varstva prosto\xc5\xbeive\xc4\x8dih \xc5\xbeivalskih in rastlinskih vrst, vzdr\xc5\xbeevanje zna\xc4\x8dilnosti krajine, izpolnjevanje znanstvenih in izobra\xc5\xbeevalnih ciljev, pa tudi uporaba narodnega parka za ekolo\xc5\xa1ko uspe\xc5\xa1en turizem in rekreacijo brez poslab\xc5\xa1anja okolja."_NEWLINE_Hkrati je bilo odlo\xc4\x8deno, da se park razdeli na tri obmo\xc4\x8dja \xe2\x80\x93 divjina, za\xc5\xa1\xc4\x8ditena narava in obrobje. Na prvih dveh obmo\xc4\x8djih je prepovedano hoditi, \xc4\x8de  poti niso ozna\xc4\x8dene. Na tretjem obmo\xc4\x8dju se obiskovalci lahko svobodno gibajo in predvsem premikajo po travnikih in gozdovih. Prvotno ozemlje narodnega parka je bilo zmanj\xc5\xa1ano. Meje parka so se preselile vi\xc5\xa1je v gore, iz njega so bila izlo\xc4\x8dena bolj razvita obmo\xc4\x8dja in tista, ki so se prenesla v bolj onesna\xc5\xbeena obmo\xc4\x8dja, v katerih je za\xc5\xa1\xc4\x8dita na podobni ravni kot v krajinskem parku. Dve mesti, obdani z gorami, Spindlerjev Mlin in Pec pod Sne\xc5\xbeko celo ustvarjata nekak\xc5\xa1no luknjo na njegovem zemljevidu. Leta 1992 sta bila narodna parka na \xc4\x8ce\xc5\xa1kem in na poljski strani skupaj vklju\xc4\x8dena v mre\xc5\xbeo biosfernih rezervatov.\n_START_SECTION_\nNarava\n_START_PARAGRAPH_\nNarava v Krkono\xc5\xa1ih je zelo raznovrstna \xe2\x80\x93 geologija, dinami\xc4\x8den razvoj v preteklosti in vpliv poznej\xc5\xa1ega hladnega podnebja so vzrok za razli\xc4\x8dne habitate in ohranjanje redkih vrst rastlin in \xc5\xbeivali. Tu \xc5\xbeivi okoli 300 vrst vreten\xc4\x8darjev, ve\xc4\x8d kot 1200 vrst vaskularnih rastlin in nekaj ve\xc4\x8d drugih rastlin (kot so mahovi, glive, praproti, li\xc5\xa1aji itd.). V Krkono\xc5\xa1ih je ve\xc4\x8d endemi\xc4\x8dnih vrst.\n_START_SECTION_\nGeomorfolo\xc5\xa1ke zna\xc4\x8dilnosti\n_START_PARAGRAPH_\nNarodni park Krkono\xc5\xa1i le\xc5\xbei predvsem v geomorfolo\xc5\xa1ki enoti sistema Krkono\xc5\xa1i\xe2\x80\x93Jesen\xc3\xadky. Najvi\xc5\xa1ja to\xc4\x8dka parka (in tudi \xc4\x8ce\xc5\xa1ke) je Sne\xc5\xbeka s 1603 metri nadmorske vi\xc5\xa1ine. Delijo se na Vrchlabsko vi\xc5\xa1avje, Krkono\xc5\xa1ki greben na jugu in velike gorske grebene ob severni meji. O\xc4\x8ditni so u\xc4\x8dinki zadnje poledenitve \xe2\x80\x93 krnica, naplavljena krnica, morena, balvani in druge zna\xc4\x8dilnosti. V vzhodnem delu parka v bli\xc5\xbeini Alberic je  tudi kras \xe2\x80\x93 Albe\xc5\x99ick\xc3\xa9 lomy.\n_START_SECTION_\nGeologija\n_START_PARAGRAPH_\nGeologija obmo\xc4\x8dja Krkono\xc5\xa1ev je zelo raznovrstna. Ve\xc4\x8dina obmo\xc4\x8dja spada v kristalinsko krkono\xc5\xa1ko-jizersko obmo\xc4\x8dje (Jizerske gore), precej\xc5\xa1en del pa je plutonski, sestavljen iz granitov, pose\xc5\xbee tudi v narodni park. Je glavna hrbtenica od Mrtvega vrha (1060 m) do zahodnega dela Sne\xc5\xbeke. Na sti\xc4\x8dnih obmo\xc4\x8djih, ki se raztezajo od Hv\xc4\x9bzde (959 m) nad \xc4\x8certovo goro (1210 m) do Svorov\xc3\xa9 gore (1411 m), sta skrilavec in filit. Vzhodni del je sestavljen iz gnajsa in filita, zahodni del pa iz filitov ponikelske skupine. Robovi v narodnem parku Krkono\xc5\xa1i so podkrkono\xc5\xa1ka planota, na katero so nanesene sedimentne kamnine karbonske do permske starosti.\n_START_SECTION_\nFavna\n_START_PARAGRAPH_\nNa bogatem rastlinstvu \xc5\xbeivijo tudi razli\xc4\x8dne \xc5\xbeivalske vrste. Skupnost \xc5\xbeivali je nastala med zadnjo ledeno dobo in v naslednjem ugodnem obdobju (imenovanem holocen). Na ni\xc5\xbejele\xc5\xbee\xc4\x8dih obmo\xc4\x8djih so evrosibirske \xc5\xbeivalske vrste, z vi\xc5\xa1ino se ve\xc4\x8da \xc5\xa1tevilo planinskih vrst. Je ve\xc4\x8d vrst nevreten\xc4\x8darjev, ki jih zastopajo ledeni\xc5\xa1ki relikti, kot so pajek Acantholycosa norvegica, pol\xc5\xbe Vertigo modesta, enodnevnica Ameletus inopinatus, hro\xc5\xa1\xc4\x8d Nebria gyllenhal, ka\xc4\x8dja pastirja alpski lesketnik (Somatochlora alpestris) in \xc5\xa1otna deva (Aeschna caerulea). Od gorskih vrst  so opazni vreten\xc4\x8darji, kot so ptice: severnoevropski komatar, modri slavec (Luscinia svecica svecica), dular (Charadrius morinellus), brezov\xc4\x8dek (Carduelis flammea) in najpogostej\xc5\xa1i glodavec poljska voluharica (Microtus arvalis). Krkono\xc5\xa1ke endemi\xc4\x8dne vrste so le drobna enodnevnica Rhithrogena Corcontica in dve podvrsti, drugi \xc5\xbeivali sta metulj Torula quadrifaria sudetica in krkono\xc5\xa1ki pol\xc5\xbe (Cochlodina Dubiose Corcontica).'