b'\n_START_ARTICLE_\nPolimerizacija\n_START_PARAGRAPH_\nPolimerizacija je kemijski proces, v katerem se monomer ali me\xc5\xa1anica monomerov pretvori v polimer._NEWLINE_Polimerizacije so zaradi razli\xc4\x8dnih reakcijskih mehanizmov razvr\xc5\xa1\xc4\x8dene v ve\xc4\x8d kategorij. Polimeri so lahko linearni (verige) ali prostorsko zamre\xc5\xbeeni._NEWLINE_Prvi, ki je sintetiziral polimerno molekulo, je bil kemik Adolf von Baeyer (1835\xe2\x80\x931917), ki je s polikondenzacijo fenola in formaldehida pridobil bakelit ter s tem postavil osnove kemiji polimerov. Nem\xc5\xa1ki kemik Hermann Staudinger, ki se je ukvarjal predvsem s kemijo polimerov, je naposled postavil tezo, da je polimerizacija veri\xc5\xbena reakcija, pri kateri nastanejo velemolekule.\n_START_SECTION_\nVeri\xc5\xbena polimerizacija\n_START_PARAGRAPH_\nVeri\xc5\xbena polimerizacija je adicijska polimerizacija, ki poteka kot veri\xc5\xbena reakcija. Monomeri vsebujejo dvojne ali trojne vezi ogljik-ogljik. Glavna veriga polimera je obi\xc4\x8dajno sestavljena samo iz ogljikovih atomov. Med tak\xc5\xa1ne polimere spadajo polietilen, polipropilen, polivinilklorid (PVC) in polistiren._NEWLINE_V radikalski polimerizaciji etena se prekine vez \xcf\x80, spro\xc5\xa1\xc4\x8dena elektrona pa se premestita in tvorita nova propagacijska centra, na katerih se nadaljuje rast verige. Oblika propagacijskega centra je odvisna od adicijskega mehanizma. Polimerizacija se lahko za\xc4\x8dne preko ve\xc4\x8d mehanizmov. Eden od prvih je bil mehanizem s prostimi radikali. Prosti radikali so zelo reaktivni atomi ali molekule, ki imajo neparne elektrone. Prosti radikalski mehanizem se lahko razdeli v tri faze: iniciacija verige, rast verige (propagacija) in zaklju\xc4\x8dek verige (terminacija)._NEWLINE_Radikalska adicijska polimerizacija etena poteka pri visokih temperaturah in tlakih, pribli\xc5\xbeno 300 \xc2\xb0C in 2000 atm. Ve\xc4\x8dina drugih radikalskih polimerizacij ne zahteva tako ekstremno visokih temperatur in tlakov. V teh reakcijah je te\xc5\xbee nadzirati potek reakcije, kar ima za posledico bolj razvejane verige. Poleg tega se rast verige lahko prekine naklju\xc4\x8dno, kadar tr\xc4\x8dita dve reaktivni verigi. To seveda pomeni, da je te\xc5\xbeko nadzirati tudi dol\xc5\xbeino posamezne verige. Novej\xc5\xa1i postopki polimerizacije, podobni postopkom s prostimi radikali, ki omogo\xc4\x8dajo ve\xc4\x8dji nadzor nad potekom polimerizacije, vklju\xc4\x8dujejo Ziegler-Nattov katalizator._NEWLINE_Med druge oblike veri\xc5\xbene polimerizacije spadata kationska adicijska polimerizacija in anionska adicijska polimerizacija, ki se zaradi strogih reakcijskih pogojev, kot so odsotnost vode in kisika, v industriji ne uporabljata prav pogosto. Postopka sta uporabna za nekatere monomere, na primer propilen, ki jih ni mogo\xc4\x8de polimerizirati s prostimi radikali._NEWLINE_Estri akrilne kisline vsebujejo dvojno vez C=C, ki je konjugirana z estersko skupino. Tak\xc5\xa1na zgradba molekule omogo\xc4\x8da obe vrsti polimerizacije. Akrilni ester lahko polimerizira veri\xc5\xbeno peko dvojne vezi C=C in tvori homopolimer z ogljikovimi atomi v glavni verigi, na primer poli(metil metakrilat). Nekateri akrilni estri lahko reagirajo z diamini v nukleofilni konjugirani adiciji amino skupin. V tem primeru polimerizacija poteka kora\xc4\x8dno. Produkti so poli(amino esterski) kopolimeri, katerih glavne verige vsebujejo du\xc5\xa1ik (iz amino skupine), kisik (iz estra) in ogljik.\n_START_SECTION_\nNa\xc4\x8drtovanje produkta\n_START_PARAGRAPH_\nZa pridobivanje polimera z visoko in enakomerno molekulsko maso se uporabljajo razli\xc4\x8dne metode za bolj\xc5\xa1i nadzor iniciacije, propagacije in terminacije polimerizacijskega procesa in odvajanja nastale reakcijske toplote. Postopki vklju\xc4\x8dujejo polimerizacijo v emulziji, raztopini, suspenziji in z obarjanjem. S temi metodami se lahko izbolj\xc5\xa1ata polidisperznost in molekulska masa, hkrati pa lahko te metode povzro\xc4\x8dijo dodatne postopke, na primer za lo\xc4\x8devanje produkta in topila.\n_START_SECTION_\nFotopolimerizacija\n_START_PARAGRAPH_\nFotopolimerizacija je veri\xc5\xbena polimerizacija, ki jo inicira absorpcija vidne ali ultravijoli\xc4\x8dne svetlobe. Svetlobo lahko absorbira monomer (direktna fotopolimerizacija) ali fotosenzibilna snov, ki absorbirano energijo prenese na monomer. Fotopolimerizacija se od obi\xc4\x8dajne termi\xc4\x8dne polimerizacije istega monomera razlikuje samo po prvem koraku, iniciaciji, vsi naslednji koraki (propagacija, terminacija in prenos verige, pa ostanejo nespremenjeni._NEWLINE_Fotopolimerizacija je uporabna na primer v fotografiji in tiskarstvu, ker reakcija pote\xc4\x8de samo na osvetljenih mestih. Nezreagiran monomer na neosvetljenih mestih se po kon\xc4\x8dani reakciji odstrani in za seboj pusti reliefno polimerno sliko. Obstaja ve\xc4\x8d oblik 3D tiska, vklju\xc4\x8dno z ve\xc4\x8dplastno stereolitografijo in dvofotonsko absorpcijsko 3D fotopolimerizacijo.'