b'\n_START_ARTICLE_\nIzavrija\n_START_PARAGRAPH_\nIzavrija (anti\xc4\x8dno gr\xc5\xa1ko \xe1\xbc\xb8\xcf\x83\xce\xb1\xcf\x85\xcf\x81\xce\xaf\xce\xb1   [Iasur\xce\xafa], latinsko Isauria)  je bila v antiki  divja in geografsko izolirana gorata pokrajina v celinskem delu ju\xc5\xbene Male Azije na severnih obronkih Taurusa. Njene meje so se skozi zgodovino spreminjale in se na splo\xc5\xa1no ujemale s sedanjo tur\xc5\xa1ko provinco Konya/Bozk\xc4\xb1r. Ime je dobila po bojevitih Izavrijcih,  ki so bili morda Luvijci, in naseljih Isaura Palaea (\xce\x8a\xcf\x83\xce\xb1\xcf\x85\xcf\x81\xce\xb1 \xce\xa0\xce\xb1\xce\xbb\xce\xb1\xce\xb9\xce\xac, latinsko Isaura Vetus, Stara Izavra) in Isaura Nea (\xce\x8a\xcf\x83\xce\xb1\xcf\x85\xcf\x81\xce\xb1 \xce\x9d\xce\xad\xce\xb1, latinsko Isaura Nova, Nova Izavra). Izavrijski  maroderji  so bili okrutni neodvisni gorjani, ki so ropali sosednje pokrajine in uporno branili svojo neodvisnost, najprej pred makedonskimi in nato pred rimskimi osvajalci.\n_START_SECTION_\nZgodnja zgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nZgodovina Izavrije se je za\xc4\x8dela in morda za nekaj \xc4\x8dasa kon\xc4\x8dala v 4. stoletju pr. n. \xc5\xa1t., ko je njeno mo\xc4\x8dno utrjeno prestolnico Isauria Palea  ob vzno\xc5\xbeju Taurusa po smrti Aleksandra Velikega oblegal eden od njegovih generalov in naslednikov Perdikas. Izavrijci se niso nameravali ukloniti in zajeti, zato  so mesto za\xc5\xbegali in ga zapustili.\n_START_SECTION_\nRimsko cesarstvo\n_START_PARAGRAPH_\nKo so se Rimljani na za\xc4\x8detku 1. stoletja pr. n. \xc5\xa1t. prvi\xc4\x8d sre\xc4\x8dali z Izavrijci, so Kilikijo Trahejo pri\xc5\xa1tevali k Izavriji, ki se je raztezala do Sredozemskega morja. Tak\xc5\xa1na delitev je trajala \xc5\xa1e najsednjih dvesto let. K Izavriji so pri\xc5\xa1tevali tudi celotno kotlino reke Kalikadnus  (G\xc3\xb6ksu) in mesta v dolini njenega ju\xc5\xbenega kraka, znana kot  Izavrijsko  Deseteromestje._NEWLINE_Rimljani so delno podjarmili Izavrijce leta 76-75 pr. n. \xc5\xa1t.. Med vojno s kilikijskimi in drugimi pirati,  ki so se vojskovali proti Rimu, so bili Izavrijci tako aktivni, da se je prokonzulu Publiju Serviliju zdelo potrebno, da jih je zasledoval  do njihovih gorskih trdnjav in jih podjarmil. Za svoje zasluge je lete 75 pr. n. \xc5\xa1t. dobil vzdevk Izavrik._NEWLINE_Izavrijce so podredili galatskemu kralju Amintasu, vendar so o\xc4\x8ditno ohranili svoje plenilske navade in navidezno neodvisnost.  V   3. stoletju so skrivali kilikijskega roparja in uzurpatorja Trebelijana. _NEWLINE_Na za\xc4\x8detku 4. stoletja so na ukaz cesarja Dioklecijana (284-305)iz takratne rimske province Kilikije odcepili njen del severno od Taurusa in ustanovili provinco Izavrija/Likaonija, kasneje samo Izavrija, ki se je raztezala do meje z Galatijo.  Del Pizidije, ki je spadal k Izavriji, je bil priklju\xc4\x8den k Ikoniji, k Izavriji pa je bil namesto njega priklju\xc4\x8den vzhodni  del  Pamfilije.  _NEWLINE_Amijan Marcelin v 4. stoletju Izavrijce \xc5\xa1e vedno opisuje kot nadlogo za sosednje pokrajine Male Azije in pohode proti njim v letih 404 do 409, vklju\xc4\x8dno s pohodom vzhodnorimskega generala Arbazacija, ki naj bi jih iztrebil. Izavrijce so dokon\xc4\x8dno pokorili \xc5\xa1ele med vladavino cesarja Justinijana I. (527-565).  _NEWLINE_Izavrijskega porekla je bilo ve\xc4\x8d bizantinskih cesarjev: Zenon, s pravim imenom Taras (sin) Kodisa Rusombladadiot (474-475 in 476-491),  Leoncij (695-698), Leon III. (717-741) in njegov sin Konstantin V. (741\xe2\x80\x93775). Izavrijci so slu\xc5\xbeili tudi kot vojaki in generli in bili nekaj \xc4\x8dasa tudi del cesarjeve osebne stra\xc5\xbee (ekskubitorji).   Me\xc5\xa1\xc4\x8dani Konstantinopla so jih kjub temu imeli za barbare. Cesar Anastazij I. (491-518) se je proti izavrijskim upornikom vojskoval v tako imenovani izavrijski vojni, ki je trajala od leta 492 do 497.\n_START_SECTION_\nKasnej\xc5\xa1a zgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nRu\xc5\xa1evine mesta Isaura Palea so izjemne predvsem zaradi njihovega polo\xc5\xbeaja, utrdb in grobnic.  Mesto Isaura Nea je izginilo, vendar njegov obstoj dokazujejo \xc5\xa1tevilni napisi in skulpture, vgrajene v hi\xc5\xa1ah v Dorli. Isaura Nea je bila tista, ki jo je osvojil Servilij, tako da ji je prekinil dotok vode._NEWLINE_Izavrijsko vi\xc5\xa1avje je prvi povr\xc5\xa1no raziskoval J.R.S. Sterrett leta 1885. Najdi\xc5\xa1\xc4\x8de je kot Isauro Paleo prepoznal W. M. Ramsay leta 1901. V njej je odkril ve\xc4\x8d kot petdeset gr\xc5\xa1kih napisov in veliko kr\xc5\xa1\xc4\x8danskih in drugih grobnic iz 3., 4. in 5. stoletja.'