b'\n_START_ARTICLE_\nOpatija Maria Laach\n_START_PARAGRAPH_\nOpatija Maria Laach (nem\xc5\xa1ko Abtei Maria Laach, latinsko Abbatia Maria Lacensis ali Abbatia Maria ad Lacum) je benediktinska opatija na jugozahodni obali jezera Laach v bli\xc5\xbeini Andernacha v regiji Eifel de\xc5\xbeele Porenje-Pfal\xc5\xa1ka v Nem\xc4\x8diji. Je \xc4\x8dlanica beuronske kongregacije v benediktinski konfederaciji. Samostan je bil znan \xc5\xbee skoraj 770 let kot Abtei Laach (Abbatia Lacensis, kar pomeni Jezerska opatija) do leta 1862, ko so ji jezuiti dodali ime Maria.\n_START_SECTION_\nBenedektinski samostan\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1093 sta opatijo Affligem (danes v Belgiji) ustanovila prvi pfal\xc5\xa1ki grof Henrik II. iz Laacha in njegova \xc5\xbeena Adelheida von Orlam\xc3\xbcnde-Weimar, vdova po Hermanu II. Lotarin\xc5\xa1kem. Laach je postal samostojen leta 1127 pod prvim  opatom Gilbertom. Affligem je ustanovil \xc5\xbee Herman II. \xc4\x8ceprav je samostan ustanovil viden (\xc4\x8deprav trajno izob\xc4\x8den) \xc4\x8dlan cesarske dru\xc5\xbeine (investiturni boj), je opatija Affligem kmalu postala ugledna \xc4\x8dlanica reformnega clunyjskega gibanja._NEWLINE_Opatija je v 12. stoletju postala \xc5\xa1tudijsko sredi\xc5\xa1\xc4\x8de. V 13. stoletju sta opata Albert (1199\xe2\x80\x931217) in Teoderik II. (1256\xe2\x80\x931295) precej pove\xc4\x8dala zgradbe in dodala arhitekturno okrasje, tudi monumentalno grobnico ustanovitelja._NEWLINE_Tako kot ve\xc4\x8dina nem\xc5\xa1kih benediktinskih samostanov je Laach nazadoval v 14. stoletju v smislu duhovnega in meni\xc5\xa1kega \xc5\xbeivljenja, kar se je spremenilo \xc5\xa1ele v poznem 15. stoletju pod vplivom reformirane bursfeldske kongregacije (zveza prete\xc5\xbeno zahodnih in osrednjih nem\xc5\xa1kih benediktinskih samostanov za mo\xc5\xa1ke in \xc5\xbeenske, ki so si prizadevali za reformo benediktinske prakse, ime je dobila po opatiji Bursfelde), ki se ji je pridru\xc5\xbeila opatija zaradi  upora opata Johannesa V. von Deidesheima (1469\xe2\x80\x931491)._NEWLINE_Posledi\xc4\x8dno izbolj\xc5\xa1anje discipline je pripeljalo do uspe\xc5\xa1nega literarnega obdobja v zgodovini opatije. Pomembni so bili Jakob Siberti, Tilman Bonn in Benedikt M\xc3\xbcnstereifel, predvsem pa Johannes Butzbach (umrl 1526). \xc4\x8ceprav je veliko njihovih objavljenih in neobjavljenih del pre\xc5\xbeivelo, je njegova Kronika opatije na \xc5\xbealost izgubljena.\n_START_SECTION_\nSekularizacija in jezuiti\n_START_PARAGRAPH_\nOpatija Laach je bila razpu\xc5\xa1\xc4\x8dena ob sekularizaciji leta 1802. Prostori so postali last najprej okupacijske francoske dr\xc5\xbeave, nato pa leta 1815 pruske dr\xc5\xbeave._NEWLINE_Leta 1820 je zgradbo dobila Dru\xc5\xbeba Jezusova, ki je tukaj uredila kraj za \xc5\xa1tudij in internat. Posebej je treba omeniti Gerharda Schneemanna, Theodorja Granderatha in Floriana Reissa, ki so napisali vrsto pomembnih del: Collectio lacensis (Acta et decreta sacrorum conciliorum recentiorum, 7 zvezkov, Freiburg, 1870\xe2\x80\x931890); Philosophia lacensis, zbirka u\xc4\x8denih knjig o razli\xc4\x8dnih vejah filozofije (logika, kozmologija, psihologija, teodiceja, naravno pravo), ki je bila objavljena v Freiburgu, 1880\xe2\x80\x931900; najbolj znana je Stimmen aus Maria-Laach, ki se pojavlja od leta 1865 najprej kot posamezna bro\xc5\xa1ura obrambe proti liberalizmu v Rimskokatoli\xc5\xa1ki cerkvi in od leta 1871 kot redna periodika. Jezuiti so morali prostore zapustiti ob kulturnem boju (Kulturkampf) v 1870-ih.\n_START_SECTION_\nPonovno benediktinski samostan\n_START_PARAGRAPH_\nBenediktinci iz beuronske kongregacije so se ponovno preselili v samostan leta 1892 in naslednje leto so postavili opatijo. Obnovljeno cerkev, takrat \xc5\xa1e v lasti Prusije, je odprl cesar Viljem II. leta 1897._NEWLINE_V prvi polovici 20. stoletja je imel samostan Maria Laach vodilno vlogo pri liturgi\xc4\x8dnem gibanju._NEWLINE_Zgradba opatije datira v obdobje med letoma 1093 in 1177 z dodanim Paradi\xc5\xbeem okoli 1225 in je lep zgled romanske arhitekture iz obdobja Staufovcev. Kljub dolgemu \xc4\x8dasu gradnje je ena najlep\xc5\xa1ih romanskih zgradb v Nem\xc4\x8diji in je dobro ohranjena bazilika s svojimi \xc5\xa1estimi stolpi._NEWLINE_Zaradi precej\xc5\xa1njega zni\xc5\xbeanja ravni jezera v za\xc4\x8detku 19. stoletja so bile ugotovljene hude in nepri\xc4\x8dakovane strukturne po\xc5\xa1kodbe cerkvenih obokov in strehi. Izpeljane so bile tri pomembne obnovitvene faze: prva je bila leta 1830 \xe2\x80\x93 popravilo \xc5\xa1kode na zgradbah, odstranjeno je bilo tudi zgornje nadstropje v Paradi\xc5\xbeu (v tistem \xc4\x8dasu nastanitveni del), druga je bila leta 1880 \xe2\x80\x93 po resnem po\xc5\xbearu leta 1885 so popravili po\xc5\xa1kodovan ju\xc5\xbeni okrogli stolp, tretja faza je bila leta 1930. Mnoge nekdanje spremembe zgradb, ki so bile izvedene v gotiki (strme strehe stolpov) in baro\xc4\x8dnem slogu (\xc5\xa1ir\xc5\xa1a okna), so bile ponovno spremenjene v romanskem slogu.\n_START_SECTION_\nSporni odnosi z nacizmom\n_START_PARAGRAPH_\nOpatija Maria Laach je bila v sredi\xc5\xa1\xc4\x8du polemik zaradi svojih odnosov z nacisti\xc4\x8dnim re\xc5\xbeimom med letoma 1933 in 1945. Heinrich B\xc3\xb6ll prikazuje v delu Biljard ob pol desetih (Billard um halb zehn) benediktinski samostan, katerega menihi so dejavno in prostovoljno sodelovali z nacisti, pri \xc4\x8demer je imel verjetno v mislih opatijo Maria Laach._NEWLINE_Leta 2004 je raziskovalec Marcel Albert objavil delo Die Benediktinerabtei Maria Laach und der Nationalsozialismus (Benediktinska opatija Maria Laach in nacionalsocializem) . Pri pregledu knjige je dr. Mark Edward Ruff z univerze Saint Louis napisal: _NEWLINE_Benediktinski samostan Maria Laach je izziv za zgodovinarje, ki pi\xc5\xa1ejo o Rimskokatoli\xc5\xa1ki cerkvi v obdobju tretjega rajha. Ta vpliv samostana v Eiflu je postal znan kot center desni\xc4\x8darskega katolicizma \xc5\xbee v obdobju weimarske republike. Njeni voditelji so navdu\xc5\xa1eno pozdravili nacisti\xc4\x8dni prevzem oblasti leta 1933._NEWLINE__NEWLINE_To je bil edini benediktinski samostan v Porenju, ki ga nacisti\xc4\x8dni re\xc5\xbeim ni zasegel, tudi ko je bil del objekta spremenjen v bolni\xc5\xa1nico za ranjene vojake. Toda ob istem \xc4\x8dasu, leta 1934, je samostan zagotovil zato\xc4\x8di\xc5\xa1\xc4\x8de  Konradu Adenauerju, ki je bil odstranjen s svojega polo\xc5\xbeaja \xc5\xbeupana K\xc3\xb6lna. Poleg tega so njegovi voditelji postali tar\xc4\x8da \xc5\xa1tevilnih gestapovskih zasli\xc5\xa1anj, bile so tudi govorice, da si ga je prilastila  dr\xc5\xbeava (...)._NEWLINE_Knjiga Marcela Alberta (...) se sklicuje na neobjavljene spomine Ildefonsa Herwegna, konservativnega monarhista, ki je bil nem\xc5\xa1ki benediktinski menih in opat samostana Maria Laach, tudi zgodovinar in liturgist do svoje smrti leta 1946._NEWLINE_V zadnjih poglavjih knjige pi\xc5\xa1e, da je opatija gojila pozitiven odnos do Adenauerja in CDU po letu 1945, vendar je ohranila monarhisti\xc4\x8dna prepri\xc4\x8danja. So pa povojni deli knjige manj obse\xc5\xbeni in ta del zgodovine samostana, se zdi, \xc4\x8daka na nadaljnje raziskave.\n_START_SECTION_\nPomembne zna\xc4\x8dilnosti\n_START_PARAGRAPH_\nOpatijska cerkev Maria Laach velja za mojstrovino nem\xc5\xa1ke romanske arhitekture  s svojimi \xc5\xa1tevilnimi stolpi, veliko zahodno fasado (westwerk) z arkadnimi galerijami in enkratno zahodno verando._NEWLINE_Vzhodni konec ima okroglo apsido, obdano s kvadratnimi stolpi. Nad kri\xc5\xbeanjem s transeptom je \xc5\xa1iroka kupola s sto\xc5\xbe\xc4\x8dasto streho. Monumentalna zahodna fasada vklju\xc4\x8duje zahodni kor z apsido, ki jo obdajajo okrogla dvoj\xc4\x8dka in kvadratni osrednji stolp. _NEWLINE_Paradi\xc5\xbe, enonadstropna zahodna veranda s kolonado obkro\xc5\xbea majhno dvori\xc5\xa1\xc4\x8de, je bil dodan pribli\xc5\xbeno leta 1225. Spogleduje se z arhitekturo zgodnjekr\xc5\xa1\xc4\x8danske bazilike. Njeni veliki kapiteli so bogato izrezljani s \xc4\x8dlove\xc5\xa1kimi in mitskimi figurami. Domiselni kamnosek je znan kot mojster laa\xc5\xa1kega Samsona (Laacher Samson-Meister), katerega rezbarije najdemo tudi v K\xc3\xb6lnu in drugod. Levja fontana na dvori\xc5\xa1\xc4\x8du je bila dodana leta 1928._NEWLINE_Pomembne zna\xc4\x8dilnosti notranjosti so grob ustanovitelja pfal\xc5\xa1kega grofa Henrika II. (iz leta 1270), freske iz 16. stoletja, poznoromanski baldahin v apsidi in zanimive sodobne dekoracije, kot so mozaiki iz okoli 1910 in vitraji iz 1950-ih.\n_START_SECTION_\nSamostanska cerkev\n_START_PARAGRAPH_\nZasnova opatije temelji na Na\xc4\x8drtu svetega Gala (St. Galler Klosterplan), ki ga je sestavil takratni opat Gozbert iz St. Gallna z Benediktom iz Anianee na sinodi v Aachnu leta 816. Kot gradbeni material so uporabljeni rjavo-rumen laa\xc5\xa1ki tuf, beli apnenec iz Lorene, rde\xc4\x8d kyllski pe\xc5\xa1\xc4\x8denjak v prvi fazi, nato sivi tuf iz Weiberna ter bazalt iz Veitskopfa (severno od jezera Laach) in iz Mendiga. Ker so bile prej strehe pokrite z bakrom, so jih v 19. stoletju prekrili z obi\xc4\x8dajnim skrilavcem._NEWLINE_Cerkev, tudi Laacher M\xc3\xbcnster, je dvokorna, triladijska bazilika z dvema transeptoma in \xc5\xa1estimi stolpi. Obe pre\xc4\x8dni ladji s kronanim stolpom \xe2\x80\x93 osrednji stolp v zahodni in osrednji stolp (osmerokotnik) na vzhodni strani, podprta z dvema stolpoma: osrednji stolp z zvonikom dveh ni\xc5\xbejih okroglih stolpov na zahodu in osrednji stolp (\xc5\xbee romanski s plitvej\xc5\xa1o \xc4\x8delado spet ni\xc5\xbeji od stranskih stolpov) z dvema vi\xc5\xa1jima kvadratnima stolpoma na vzhodu (leta 1177 zaklju\xc4\x8dek vzhodnega kora, bo\xc4\x8dna stolpa, leta 1230 zaklju\xc4\x8dek zahodnega dela). Razen okroglega severozahodnega bo\xc4\x8dnega stolpa, ki vsebuje spiralno stopni\xc5\xa1\xc4\x8de, so vsi trije stolpi votli. Na ju\xc5\xbenem bo\xc4\x8dnem okroglem stolpu so tudi zvonovi. Zunanje stene so oblo\xc5\xbeene s pilastri. Posebnost je (1225\xe2\x80\x931235) dodan Paradi\xc5\xbe._NEWLINE_Gradnja sledi tradiciji velikih renskih cesarskih stolnic v Speyerju, Mainzu in Wormsu. Zunanjost utele\xc5\xa1a idejo romanske bo\xc5\xbeje utrdbe, ki je okrepljena s sorazmerno kratko glavno ladjo. Jasne in preproste linije prevladujejo v strukturi zunanjosti. Tloris je kri\xc5\xbe \xe2\x80\x93 simbol Boga. Poleg tega westwerk stoji pred son\xc4\x8dnim zahodom (temna stran) za plemstvo kot za\xc5\xa1\xc4\x8ditnika, vzhodna fasada (ostwerk) proti vzhodu (svetla stran) za duhov\xc5\xa1\xc4\x8dino kot "u\xc4\x8dena stran" in ve\xc4\x8d ladij za ljudi._NEWLINE_Notranjost bazilike se je prav tako ohranila, je preprosta, ni veliko dragih, slepih lokov in arkad. V za\xc4\x8detku 13. stoletja je bil  obokan prej raven strop. V vzhodnem koru, v katerem so ma\xc5\xa1evali za mno\xc5\xbeice, in s korne klopi konventa je krasen oltar s ciborijem kot veliki oltar. Ciborij je podprt na stebri\xc4\x8dkih z baldahinom. Narejen je bil leta 1256 po naro\xc4\x8dilu 11. opata Teoderika (Dietricha) II. iz Lehmna (1256\xe2\x80\x931295, \xe2\x80\xa0 1307), pridobljen (v 17. stoletju pove\xc4\x8dan) in takrat postavljen v ladji na vzhodnem koncu tretje obo\xc4\x8dne pole, nov visok grob (jama s sarkofagom, slavnega ustanovitelja) ustanovitelja grof Henrika II. iz Laacha, ki je bil prej v kri\xc5\xbenem hodniku, saj ladja \xc5\xa1e ni bila kon\xc4\x8dana. Opat Teoderik je postavil tudi stolpne strehe v gotskem slogu in zgodnjegotska okna na vzhodnem koru. V \xc4\x8dasu 22. opata Simona von der Leyna (Simon von Petra, 1491\xe2\x80\x931512) so bile narejene nekatere  znane stebrne freske svetega Benedikta, Nikolaja (sopatrona opatijske cerkve z vgrajeno sliko opata Simona, isti steber, severna stran) in Kri\xc5\xa1tofa (severozahodni steber, ju\xc5\xbena stran) in dodan Paradi\xc5\xbe. Do 19. stoletja je bil ta portal zaprt z dvojnimi vrati. V naslednjih letih so bile samostanske stavbe spremenjene in raz\xc5\xa1irjene._NEWLINE_V 16. stoletju je imela opatijska cerkev 16 oltarjev, enega v zahodnem koru, osem v ladji, dva v vzhodnem koru, po enega v stranskih apsidah transeptov, enega v kapeli (Sacellum), v severnem delu pre\xc4\x8dne ladje, dva v kripti. Namenjeni so bili razli\xc4\x8dnim svetnikom in so jih uporabljali za  \xc4\x8da\xc5\xa1\xc4\x8denje. Odstranjeni so bili v 17. stoletju in delno nadome\xc5\xa1\xc4\x8deni z drugimi oltarji ali zgradbami. Vir nastanka oltarjev in njihovo uporabo je opisal koblen\xc5\xa1ki opat Johannes V. Augustin Machhausen v svojem delu Rituale Hyparchiae._NEWLINE_V letih 1662\xe2\x80\x931668 je bila pod opatom Placidom Kessenichom (1662\xe2\x80\x931696) cerkvena notranjost predelana v baro\xc4\x8dnem slogu. Zahodni kor so zni\xc5\xbeali in polo\xc5\xbeili na dno ladje, da bi ustrezno  nadomestili visok grob ustanovitelja z baldahinom v zahodnem koru. Poleg tega so bila na njegov ukaz okna v stranskih ladjah iz romanskih predelana v baro\xc4\x8dna (v 20. stoletju povrnjena). Njegova naslednika Josef Dens (1696\xe2\x80\x931711) in Clemens Aach (1718\xe2\x80\x931731) sta naredila nove korne klopi proti opatu Simonu von der Leynu (1491\xe2\x80\x931512) in namestila izklesano pri\xc5\xbenico. Opat Henrik III. Artz (1756\xe2\x80\x931766), njegov grb je \xc5\xa1e vedno viden na zgradbi spredaj, je raz\xc5\xa1iril samostansko stavbo in jo pove\xc4\x8dal, nato pa leta 1757 raz\xc5\xa1iril staro ladjo za Nikolajevo kapelo s triosno dvorano, novimi oporniki in tristranskim kornim zaklju\xc4\x8dkom. Refektorij opatije je tudi do\xc5\xbeivel spremembe._NEWLINE_V 19. stoletju sta bili izvedeni dve ve\xc4\x8dji obnovitveni deli (1830/1840-ih in 1880-ih) kot nadomestilo za velike izgube (oboki, strehe) in za odpravo v preteklosti narejenih sprememb. 1842\xe2\x80\x931844 so zgradili novo drena\xc5\xbeo, leta 1885 pa odpravili \xc5\xa1kodo po po\xc5\xbearu. Leta 1902 so okna oltarja (1668 baro\xc4\x8dno raz\xc5\xa1irjenega) ponovno dobila romansko podobo._NEWLINE_V velikem obdobju restavratorstva 1937 so bili odstranjeni poznogotski in baro\xc4\x8dni elementi (koni\xc4\x8dasta streha osrednjega stolpa in osmerokotnika), levji vodnjak v Zaprtem vrtu (Hortus conclusi) Paradi\xc5\xbea je bil dopolnjen. Leta 1956 je bila notranjost ob 800-letnici posvetitve obnovljena v pribli\xc5\xbeevanju prvotni obliki prilagajanja zahodnega kora. Zato je bilo treba podlago stebrov  ponovno podlo\xc5\xbeiti.'