b'\n_START_ARTICLE_\nAneksijska kriza\n_START_PARAGRAPH_\nAneksijska kriza je dogodek, ki ga je povzro\xc4\x8dila Avstro-Ogrska z aneksijo Bosne in Hercegovine 6. oktobra 1908.\n_START_SECTION_\nDogodki pred aneksijo\n_START_PARAGRAPH_\nNemiri prebivalstva v Bosni so leta 1875 prerasli v kme\xc4\x8dko vstajo, ki je v naslednjem letu dosegla tudi Bolgarijo in nakazovala mednarodno krizo. Leta 1877 je Rusija Otomanskemu imperiju napovedala vojno in se \xc5\xbee v naslednjem letu bli\xc5\xbeala prestolnici Carigrad, zato je imperij na berlinskem kongresu privolil v re\xc5\xa1itev razmer z avstro-ogrskim okupiranjem in upravljanjem bosanskega ozemlja._NEWLINE_Zamenjava oblasti sicer ni potekala gladko. De\xc5\xbeelo so naseljevali pravoslavni Srbi (preko 40\xc2\xa0%), ki so \xc5\xbeeleli priti pod Srbijo, muslimani (manj kot 40\xc2\xa0%), ki so imeli v svojih rokah dejansko gospodarsko mo\xc4\x8d in so \xc5\xbeeleli ostati pod Tur\xc4\x8dijo, in katoli\xc5\xa1ki Hrvati (manj kot 20\xc2\xa0%), ki so edini \xc5\xbeeleli vklju\xc4\x8ditev v Avstro-Ogrsko. Ta je morala v naslednjih mesecih vlo\xc5\xbeiti veliko voja\xc5\xa1kih naporov (boji pri Maglaju, Jajcu in Banjaluki, v katerih je na avstro-ogrski strani med 82.000 vojaki sodelovalo veliko Slovencev), da je ozemlje dejansko okupirala (zavzela je tudi Sand\xc5\xbeak Novi Pazar, strate\xc5\xa1ko pomembno povezavo med Srbijo in \xc4\x8crno goro) in potem \xc5\xa1e veliko sredstev v gospodarstvo, \xc5\xa1olstvo in zdravstveno oskrbo, da je kolikor toliko pridobila prebivalstvo na svojo stran._NEWLINE_Mnogi muslimani so vtem emigrirali v preostanek otomanske dr\xc5\xbeave, a se njihovi strahovi glede poseganja Avstro-Ogrske v dru\xc5\xbebeno in zemlji\xc5\xa1koposestno ureditev Bosne niso uresni\xc4\x8dili. Nova dr\xc5\xbeava se je torej bolj kot na druge teme osredoto\xc4\x8dila na gospodarsko preobrazbo regije.\n_START_SECTION_\nAneksija\n_START_PARAGRAPH_\nBosna je bila Avstro-Ogrski uradno priklju\xc4\x8dena leta 1908 in je pomenilo dokon\xc4\x8dno priznanje izvr\xc5\xa1enega dejstva. Avstroogrska stran se je namre\xc4\x8d bala, da bo po zmagi mladotur\xc5\xa1kih revolucionarjev ozemlje Bosne in Hercegovine morala vrniti Otomanskemu imperiju._NEWLINE_Dogodek je izzval velik odpor Ruskega imperija, Srbije in \xc4\x8crne gore. Znotraj Bosne in Hercegovine pa priklju\xc4\x8ditev ni zadu\xc5\xa1ila takratnih zgodnjih idej hrva\xc5\xa1kega in srbskega nacionalizma, ki so slonele na prepri\xc4\x8danju, da so bosanski muslimani zgolj islamizirani Srbi oziroma Hrvati. V svojem vzponu je bila zlasti v tridesetih letih 19. stoletja tudi panslovanska ideja, ki je zagovarjala zdru\xc5\xbeitev vseh ju\xc5\xbenih Slovanov v eno dr\xc5\xbeavo. Njen pripadnik je bil v okviru gibanja Mlada Bosna tudi Gavrilo Princip, ki je v znak protesta avstro-ogrske nadvlade nad ju\xc5\xbenoslovanskimi narodi 28. junija 1914 v Sarajevu streljal na in ubil dr\xc5\xbeavnega prestolonaslednika Franca Ferdinanda. Po nizu zapletov je prizadeto cesarstvo mesec dni zatem Srbiji napovedalo vojno in s tem vnelo prvo svetovno vojno._NEWLINE_V njenem \xc4\x8dasu je ve\xc4\x8dina bosanskih Hrvatov in muslimanov ostala zvesta Avstro-Ogrski.'