b"\n_START_ARTICLE_\nOtro\xc5\xa1ka knji\xc5\xbeevnost\n_START_PARAGRAPH_\nOtro\xc5\xa1ka knji\xc5\xbeevnost je del mladinske knji\xc5\xbeevnosti, ki po tematiki in obliki ustreza starostni dobi otrok pribli\xc5\xbeno med 3. in 14. letom. \xc5\xbde od Platona dalje se je dr\xc5\xbei vzgojni namen. Od literature za odrasle jo lo\xc4\x8duje didakti\xc4\x8dnost in iz nje izhajajo\xc4\x8da utilitarnost.\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjska doba otro\xc5\xa1tva\n_START_PARAGRAPH_\nVe\xc4\x8dina psihologov meni, da je otro\xc5\xa1tvo razvojna doba mladega \xc4\x8dloveka od rojstva do pubertete. Nekateri od njih so razdelili \xc5\xbeivljenjsko dobo otro\xc5\xa1tva na \xc5\xa1tiri razdobja: prvo otro\xc5\xa1tvo (prvi dve leti \xc5\xbeivljenja); zgodnje otro\xc5\xa1tvo (od drugega do \xc5\xa1estega leta); srednje otro\xc5\xa1tvo (od \xc5\xa1estega do devetega leta); pozno otro\xc5\xa1tvo (od devetega leta do pubertete).\n_START_SECTION_\nPojem otroka/otro\xc5\xa1kosti\n_START_PARAGRAPH_\nV preteklosti je bila otro\xc5\xa1ka knji\xc5\xbeevnost povezana z vzgojno funkcijo, tj. mo\xc5\xbenostjo oblikovanja bral\xc4\x8devih vrednostnih stali\xc5\xa1\xc4\x8d. Otroka so do konca 18. stoletja dojemali kot nedokon\xc4\x8danega in nepopolnega odraslega \xc4\x8dloveka; v romantiki pa se je prvi\xc4\x8d porodilo razumevanje za razli\xc4\x8dnost otrokove du\xc5\xa1evnosti od du\xc5\xa1evnosti odraslega (motivi so bili povezani z otrokovim mestom v dru\xc5\xbeini in dru\xc5\xbebi, izkori\xc5\xa1\xc4\x8danjem otro\xc5\xa1kega dela in pomanjkljivo skrbnostjo). Danes se vzgojne funkcije ne izpostavlja ve\xc4\x8d kot najpomembnej\xc5\xa1e, literatura pa izhaja iz besedilotvornih postopkov, ki so blizu otro\xc5\xa1kemu dojemanju stvarnosti (igra, ustvarjanje nenavadnih\xc2\xa0\xc2\xbbnarobe\xc2\xab\xc2\xa0svetov.\n_START_SECTION_\nTerminolo\xc5\xa1ka poimenovanja otro\xc5\xa1ke/mladinske knji\xc5\xbeevnosti\n_START_PARAGRAPH_\nPosebna vrsta knji\xc5\xbeevnosti je v drugih kulturah poznana kot children's literature (ang.), litterature enfantine (fr.), letteratura infantile (it.), \xd0\xb4\xd0\xb5\xd1\x82\xd1\x81\xd0\xba\xd0\xb0\xd1\x8f \xd0\xbb\xd0\xb8\xd1\x82\xd0\xb5\xd1\x80\xd0\xb0\xd1\x82\xd1\x83\xd1\x80\xd0\xb0 (rus.), dje\xc4\x8dja knji\xc5\xbeevnost (hrv.), knji\xc5\xbeevnost za decu (srb.), Kinder- und Jugendliteratur (nem.)._NEWLINE_Na slovensko-hrva\xc5\xa1kem obmo\xc4\x8dju prevladuje zveza mladinska knji\xc5\xbeevnost, na preostalem ju\xc5\xbenoslovanskem pa otro\xc5\xa1ka knji\xc5\xbeevnost. Raba sintagem v Sloveniji dokazuje, da je stik s strokovno Evropo potekal po nem\xc5\xa1kem jezikovnem mediju. Pri slednjem se upo\xc5\xa1teva zgodovinski vidik \xe2\x80\x93 to pomeni, da je do za\xc4\x8detnega oblikovanja nem\xc5\xa1kega umetnega slovstva pri\xc5\xa1lo iz pedago\xc5\xa1ko-vzgojnih intenc, upo\xc5\xa1tevati pa je bilo treba tudi relativno nerazvitost stroke (umanjkanje relativnih raziskav o dejanskem berivu mladine).\n_START_SECTION_\nOtro\xc5\xa1ka knji\xc5\xbeevnost kot del mladinske knji\xc5\xbeevnosti\n_START_PARAGRAPH_\nMladinska knji\xc5\xbeevnost ima kot zbirni pojem za vsa besedila, namenjena bralcu, ki ni starej\xc5\xa1i od 18 let, dve podpomenki: to sta otro\xc5\xa1ka knji\xc5\xbeevnost in mladinska knji\xc5\xbeevnost v o\xc5\xbejem pomenu (v slednjo, t. i. najstni\xc5\xa1ko knji\xc5\xbeevnost se uvr\xc5\xa1\xc4\x8dajo dela, napisana posebej za mladino; dela, ki so bila napisana kot nemladinska knji\xc5\xbeevnost, a so v procesu recepcije postala mladinska ter priredbe in predelave del). Otro\xc5\xa1ka in najstni\xc5\xa1ka knji\xc5\xbeevnost se med seboj razlikujeta po razli\xc4\x8dnem socialnem izkustvu bralca (model resni\xc4\x8dnosti). V besedilih so opazne naslednje razlike: dol\xc5\xbeina besedila, vloga ilustracij, kompleksnost teme, uporaba tropov itd.\n_START_SECTION_\nPojmovni svet v literarnih delih za otroke\n_START_PARAGRAPH_\nV knjigah in zgodbah za otroke nastopajo: \xc5\xbeivali, ki imajo \xc4\x8dlove\xc5\xa1ke lastnosti (Mojca Pokraculja); predstavljeni so dogodki, ki se v vsakdanjem \xc5\xbeivljenju ne morejo zgoditi (modifikacija \xc5\xbeabe v princa); domi\xc5\xa1ljijska bitja (strahovi, pal\xc4\x8dki, vile). Vpra\xc5\xa1anje je, kako se pojmovni svet, kakor ga prikazujejo literarna dela, sklada z resni\xc4\x8dnimi predstavami otrok o svetu.\n_START_SECTION_\nStrnjen zgodovinski pregled\n_START_PARAGRAPH_\nZa\xc4\x8detki slovenske knji\xc5\xbeevnosti, namenjene otrokom, segajo v obdobje reformacije, ko sta iz\xc5\xa1li Kreljeva Otro\xc4\x8dja biblija (1566) in Pohlinove Kratko\xc4\x8dasne uganke (1788). V 17. stoletju je bila za mladino neprecenljivega pomena knjiga Komenskega Orbis sensualium pictus (\xc4\x8cutni svet v slikah). Komensky je kot prvi pri\xc5\xa1el do prepri\xc4\x8danja, da je treba govoriti z otrokom v njemu dostopni obliki. Do 18. stoletja so bile edine knjige, ki so jih izdajali za otroke, abecedniki in berila. Urejeni so bili po abecednem redu in podrejeni sholasti\xc4\x8dni metodi za pou\xc4\x8devanje branja. \xc5\xa0ele v razsvetljenskem obdobju se v enciklopedi\xc4\x8dnih knjigah najde tudi drobne zabavne prigode, vsebine pravljic, basni, pesmi in druge kratke folklorne zvrsti. Takratna miselnost je poudarjala vzgojo kot pogoj za razvoj otroka. Posvetno mladinsko slovstvo v slovenskem jeziku je povezano z recepcijo nem\xc5\xa1kih literarnih vzorcev \xe2\x80\x93 najprej razsvetljenskega vzorca iz 18. stoletja, zatem njegove bidermajerske desekularizirane razli\xc4\x8dice. Najprej se je prevajalo zglede nem\xc5\xa1kih vzorcev (razsvetljenske proze E.F. Rochowa, C.F. Weisseja in J.H. Campeja, za\xc4\x8detnikov nem\xc5\xa1ke posvetne mladinske knji\xc5\xbeevnosti); pri tem je bil nosilec moralnovzgojnega sporo\xc4\x8dila otro\xc5\xa1ki glavni lik. Tudi kategorije publikacij za mladino, ki so abecednik in posvetno berivo gradile na modelu u\xc4\x8dbeni\xc5\xa1kih publikacij, \xc4\x8dasopis in almanah pa na berivu za prosti \xc4\x8das, so bile iz nem\xc5\xa1\xc4\x8dine. Prevzem novega modela u\xc4\x8dbeni\xc5\xa1kih publikacij je omogo\xc4\x8dila terezijanska reforma osnovnega \xc5\xa1olstva s sekuralizacijo moralnega poduka mladine. V drugi polovici 18. stoletja so nastajala dela za otroke, ki so jih predelali iz knji\xc5\xbeevnosti za odrasle (npr. Robinzona Crusoeja, Gulliverja, La\xc5\xbenivega Kljukca). S klasicizmom je bila otro\xc5\xa1ka knji\xc5\xbeevnost terminolo\xc5\xa1ko bogatej\xc5\xa1a za basen, pravljico in liriko o naravi (v ospredju so bili kultura beseda, pravila poetike in zakoni \xc4\x8diste lepote). V romantiki so se otroci vseh narodov postopoma seznanili z narodnimi epi (Odiseja, Iliada), zgodovinskimi spevi, bilinami, juna\xc5\xa1kimi pesmimi, starimi pripovedkami, ljudskimi baladami (ciklus o Robin Hoodu), srednjeve\xc5\xa1kimi epskimi legendami in dvorsko vite\xc5\xa1ko tematiko. Kot ena njenih glavnih potez se je pokazalo zanimanje za ljudsko ustvarjalnost \xe2\x80\x93 zapisovali so ljudske pesmi, balade, pripovedke, nastajale so prve zbirke pravljic posameznih narodov. V 40. letih 19. stoletja je po nem\xc5\xa1kih vzorcih za\xc4\x8dela nastajati izvirna slovenska pripovedna proza za mladino. Ta je bila po eni strani zvesti posnetek Schmidovega vzorca, po drugi pa ambicioznej\xc5\xa1a varianta kratke zgodbe, objavljena v prvem mladinskem \xc4\x8dasopisu Vede\xc5\xbe. V tem obdobju se je kazal vpliv Vukovih idej, pri\xc5\xa1lo je do ilirskega gibanja ter slovenskega in makedonskega preporoda. Vse 19. stoletje in \xc5\xa1e \xc4\x8dez prelom v 20. stoletje je bila prvenstvena funkcija umetnega pripovedni\xc5\xa1tva in pesni\xc5\xa1tva moralna vzgoja. Na eni strani se je uveljavljajo pesni\xc5\xa1tvo kot pomembna literarna zvrst (Levstik: Otro\xc4\x8dje igre v Pesencah), kratka pripoved pa je vztrajala pod nadvlado didakti\xc4\x8dnega imperativa. Po letu 1945 je v besedilnem ustvarjanju za otroke pri\xc5\xa1lo do procesa depedagogizacije \xe2\x80\x93 ka\xc5\xbee se v prizadevanjih piscev po uravnote\xc5\xbeenju eti\xc4\x8dnih prvin v literarnih besedilih s spoznavnimi in estetskimi prvinami. Iz\xc5\xa1lo je veliko spominov, dnevnikov, zapiskov, avtobiografskih pripovedi in skupinskih zbirk. Prva knjiga, kjer se prepletata pravlji\xc4\x8dnost in vojna, je Ingoli\xc4\x8deva Udarna brigada (1946). V \xc5\xa1estdesetih je zaznati odmik od dotedanjih prete\xc5\xbeno pedago\xc5\xa1ko-psiholo\xc5\xa1kih izhodi\xc5\xa1\xc4\x8d in normativnega razpravljanja. Med letoma 1945-1995 pa sta pri\xc5\xa1li v ospredje realisti\xc4\x8dna in pravlji\xc4\x8dno-fantasti\xc4\x8dna pripovedna proza.\n_START_SECTION_\nVede\xc5\xbe \xe2\x80\x93 1. slovenski mladinski \xc4\x8dasopis (1848\xe2\x80\x931850)\n_START_PARAGRAPH_\nMladinski \xc4\x8dasopis, v prvi vrsti namenjen kme\xc4\x8dkim otrokom, je \xc5\xbeelel funkcionirati kot prosto\xc4\x8dasno berivo mladine in hkrati kot pomo\xc5\xbeen u\xc4\x8dbeni\xc5\xa1ki pripomo\xc4\x8dek za u\xc4\x8dence in u\xc4\x8ditelje. Dotikal se je moralne in verske vzgoje ter stvarnega poduka. V uredni\xc5\xa1tvu (prvi urednik je bil Ivan Navratil) so si prizadevali prisluhniti\xc2\xa0\xc2\xbbotro\xc5\xa1tvu\xc2\xab\xc2\xa0in ga obravnavati kot posebno \xc5\xbeivljenjsko obdobje. Gre za razumevanje kategorij\xc2\xa0\xc2\xbbotrok\xc2\xab\xc2\xa0in\xc2\xa0\xc2\xbbotro\xc5\xa1tvo\xc2\xab, kot ju je razumevala filantropinisti\xc4\x8dna teorija vzgoje, ki je hkrati propagirala spodbujanje otro\xc5\xa1ke optimisti\xc4\x8dne naravnanosti v vesele plati bivanja, v igro in druge sprostitvene dejavnosti. V tedanje mladinsko slovstvo je prinesel kvantitativne in kvalitativne premike: najve\xc4\x8dje \xc4\x8dlenjenje besedne produkcije za mladino na zvrstno-oblikovni ravni; aktiviral je pisce; spro\xc5\xbeil je proces laicizacije piscev, ki so se doslej rekrutirali iz vrst duhov\xc5\xa1\xc4\x8dine in uveljavil mladinskega pisatelja-u\xc4\x8ditelja posvetnega stanu. Postal pa je tudi zgled naslednjim publikacijam za mladino \xe2\x80\x93 \xc4\x8dasopisom Vrtec (1871\xe2\x80\x931944), Angelj\xc4\x8dek (1887\xe2\x80\x931935), Zvon\xc4\x8dek, Novi rod in Na\xc5\xa1 rod.\n_START_SECTION_\nSlikanica\n_START_PARAGRAPH_\nV ve\xc4\x8dini standardnih strokovnih knjig se slikanice obravnavajo kot \xc5\xbeanr, skupaj s pravljicami, domi\xc5\xa1ljijskimi, pustolovskimi, doma\xc4\x8dijskimi in \xc5\xbeivalskimi zgodbami. A po mnenju nekaterih strokovnjakov, gre pri njej za kombinacijo vseh na\xc5\xa1tetih \xc5\xbeanrov. Uveljavljena je tudi kot posebna zvrst otrokove prve knjige; specifi\xc4\x8dni pojav, v katerem sta likovna in besedna pisava nelo\xc4\x8dljivo povezani in na ta na\xc4\x8din iz\xc5\xbearevata estetsko vrednost. Med otro\xc5\xa1ke klasi\xc4\x8dne slikanice se uvr\xc5\xa1\xc4\x8dajo: J. Swift: Gulliverjeva potovanja, L. Carroll: Alica v \xc4\x8dude\xc5\xbeni de\xc5\xbeeli, C. Collodi: Ostr\xc5\xbeek, J. M. Barrie: Peter Pan, Ch. Perrault: Rde\xc4\x8da kapica, Grimm: Snegulj\xc4\x8diica, Tiso\xc4\x8d in ena no\xc4\x8d.\n_START_SECTION_\nOtro\xc5\xa1ka poezija\n_START_PARAGRAPH_\nV to skupino se uvr\xc5\xa1\xc4\x8dajo otro\xc5\xa1ke folklorne pesmi (gibalne pesmi, iz\xc5\xa1tevanke, nonsens verzi, pastirske pesmi, rajalne pesmi, rimanice, uganke, zbadljivke ali nagajivke, uspavanke itd.) in avtorske pesmi (npr. Oton \xc5\xbdupan\xc4\x8di\xc4\x8d: Ciciban in \xc5\xa1e kaj (1915), Niko Grafenauer: Pedenjped (1973), Tone Pav\xc4\x8dek: \xc4\x8cen\xc4\x8darija (1975), Milan Dekleva: Pesmi za la\xc4\x8dne sanjavce (1981), Boris. A. Novak: Prebesedimo besede (1981), Bina \xc5\xa0tampe \xc5\xbdmavc: Nebe\xc5\xa1ke ko\xc4\x8dije (1994), Dane Zajc: Ta ro\xc5\xbea je zate (1981)).\n_START_SECTION_\nNagrade za otro\xc5\xa1ko in mladinsko knji\xc5\xbeevnost\n_START_PARAGRAPH_\nLevstikova nagrada, nagrada ve\xc4\x8dernica za najbolj\xc5\xa1e izvirno leposlovno mladinsko delo, Moja najljub\xc5\xa1a knjiga, desetnica za izvirno slovensko mladinsko delo, nagrada Hinka Smrekarja, nagrada za izvirno slovensko slikanico\n_START_SECTION_\nLiterarne revije za otroke\n_START_PARAGRAPH_\nCiciban (1945), Cicido (1998), Zmaj\xc4\x8dek (1994), Medvedek Pu (1999), Pikapolonica (1999), Happy oz. Hepko (2000), Trobentica za vedo\xc5\xbeeljne in igrive otroke (2001), Telebajski (2001), Zvon\xc4\x8dek, revija z glasbeno prilogo za otroke (2002), ra\xc4\x8dunalni\xc5\xa1ka revija Bim-bam (2003), Bu\xc4\x8dka (2004), Princeska (2003), Frkolin (2006), Lepe princeske (2007), Mri nevi minimulti oz. Moj novi minimulti (2007), Umko (2007) idr.\n_START_SECTION_\nSpecializirana strokovna posvetovanja:\n_START_PARAGRAPH_\nNa evropski ravni je v tej smeri zelo aktiven Arbeitskreis f\xc3\xbcr Jugendliteratur s sede\xc5\xbeem v M\xc3\xbcnchnu, pri nas pa prirejajo strokovna posvetovanja predvsem Zmajeve de\xc4\x8dje igre, festival Kurir\xc4\x8dek, Interlieber, Otrok in knjiga itd.\n_START_SECTION_\nOdlo\xc4\x8ditev za pisanje otro\xc5\xa1ke literature\n_START_PARAGRAPH_\nPisati za odrasle ali otroke sta razli\xc4\x8dna procesa. Pri otro\xc5\xa1kih pravljicah, pesmih, mladinskih povestih ali romanih je treba za\xc4\x8dutiti avtorjevo sposobnost ponotranjenja, v\xc5\xbeivljanja, empatije v otrokovo samopodobo ter upo\xc5\xa1tevati omejeno jezikovno in bralsko kompetentnost. Poleg tega sta literaturi razli\xc4\x8dni glede na notranjo zgradbo, morfologijo, motiviko, pripovedno perspektivo, druga\xc4\x8dnega pripovedovalca, jezik in slog, svojevrstno logiko, zgodovino in kozmologijo. Bistvena lastnost, ki je literaturo za otroke \xc5\xbee od nekdaj lo\xc4\x8devala od literature za odrasle, je bila didakti\xc4\x8dnost in iz nje izhajajo\xc4\x8da utilitarnost. Vlado \xc5\xbdabot o razlogih, ki so ga prepri\xc4\x8dali, da v njegovem opusu nastajajo tudi dela za otroke pravi:\xc2\xa0\xc2\xbbNekje v du\xc5\xa1i sem pravzaprav \xc5\xa1e zmeraj otrok \xe2\x80\x93 se pravi, da sem ohranil v sebi nekaj tistega magi\xc4\x8dnega, prvinskega, torej tisto \xc4\x8darobno mo\xc4\x8d, ki je dana vsakemu otroku in s katero je mogo\xc4\x8de \xc4\x8disto zares \xc4\x8darati.\xc2\xab"