b'\n_START_ARTICLE_\nTenzor\n_START_PARAGRAPH_\nT\xc3\xa9nzor je v matematiki posplo\xc5\xa1ena linearna koli\xc4\x8dina, oziroma geometrijska entiteta, ki jo lahko izrazimo z ve\xc4\x8drazse\xc5\xbeno tabelo, oziroma matriko, relativno glede na izbiro baze. Tenzor je sam po sebi neodvisen od izbranega opazovalnega sistema. Red ali tudi rang tenzorja je \xc5\xa1tevilo indeksov matrike, potrebnih za opis te koli\xc4\x8dine. Masa, temperatura in druge skalarne koli\xc4\x8dine so tenzorji z redom 0. Sila, gibalna koli\xc4\x8dina in druge vektorske koli\xc4\x8dine so tenzorji 1. reda, Linearna transformacija, kot je anizotropno razmerje med silo in vektorji pospe\xc5\xa1ka, je tenzor 2. reda._NEWLINE_Veliko matemati\xc4\x8dnih struktur se neformalno imenuje \xc2\xbbtenzorji\xc2\xab, \xc4\x8deprav gre za\xc2\xa0\xc2\xbbtenzorska polja\xc2\xab, tenzorske koli\xc4\x8dine, ki se spreminjajo od to\xc4\x8dke do to\xc4\x8dke. Da bi razumeli tenzorska polja, je potrebno razumeti pojem tenzorjev._NEWLINE_Tenzorji so pomembni v fiziki in tehniki. Na podro\xc4\x8dju difuzijskega tenzorskega slikanja se uporablja tenzorska koli\xc4\x8dina, ki dolo\xc4\x8da diferencialno permeabilnost organov za vodo v razli\xc4\x8dnih smereh. Na ta na\xc4\x8din je mo\xc5\xbeno dobiti slike mo\xc5\xbeganov. Verjetno najpomembnej\xc5\xa1a zgleda v tehniki sta Cauchyjev ali kartezi\xc4\x8dni napetostni tenzor (tenzor napetosti) in tenzor raztezka, ki sta oba tenzorja 2. reda. V splo\xc5\xa1nem sta povezana s tenzorjem elasti\xc4\x8dnosti, ki je 4. reda._NEWLINE_Besedo \xc2\xbbtenzor\xc2\xab\xc2\xa0je uporabil William Rowan Hamilton v svojem \xc4\x8dlanku O nekaterih raz\xc5\xa1iritvah kvaternionov (On some Extensions of Quaternions) iz leta 1846. V svojem odli\xc4\x8dnem \xc4\x8dlanku je Hamilton opisal nov tip algebrskega sistema, ki je kasneje postal znan kot Cliffordova algebra. Hamilton je uporabil izraz \xc2\xbbtenzor\xc2\xab\xc2\xa0v zvezi z normo na tak\xc5\xa1ni algebri. Besedo je v dana\xc5\xa1njem smislu uporabil nem\xc5\xa1ki fizik Woldemar Voigt leta 1899._NEWLINE_Zapis tenzorjev je razvil okoli leta 1890 Gregorio Ricci-Curbastro v domeni absolutnega diferencialnega ra\xc4\x8duna. Ta ra\xc4\x8dunska tehnika je postala dostopna mnogim matematikov z delom Tullia Levi-Civitaja z enakim naslovom iz leta 1900. V 20. stoletju je to podro\xc4\x8dje postalo znano kot tenzorska analiza. V splo\xc5\xa1nem je kar nekaj \xc4\x8dasa niso uporabljali. Z razvojem Einsteinove splo\xc5\xa1ne teorije relativnosti v letu 1915 je postala znana tudi \xc5\xa1ir\xc5\xa1e. Splo\xc5\xa1na teorija relativnosti je v celoti formulirana z jezikom tenzorjev. Einsteina je v tenzorje uvedel Marcel Grossmann, kot je poro\xc4\x8dal Abraham Pais v delu Ne\xc5\xbeen je gospodar (Subtle is the Lord). Pri uvajanju mu je pomagal tudi Georg Alexander Pick leta 1911. Tenzorje uporabljajo tudi na drugih podro\xc4\x8djih, kot je na primer mehanika kontinuov.'