b'\n_START_ARTICLE_\nFranc \xc5\xbditnik (in\xc5\xbeenir)\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1939 je diplomiral na Visoki tekstilni \xc5\xa1oli v Sorauu v Nem\xc4\x8diji (zdaj \xc5\xbbary, Poljska). Po diplomi se je zaposlil v tekstilni tovarni Jugo\xc4\x8de\xc5\xa1ka v Kranju (1935-1936) in nato v tovarni Motvoz in platno v Grosupljem (1939-1943). Jeseni 1943 se je pridr\xc5\xbeil NOB in ostal v partizanih do konca vojne. Po osvoboditvi je bil na\xc4\x8delnik zvezne uprave za tekstil, usnje in gumo v Beogradu (1945-1947). Pozneje pa je bil med drugim vi\xc5\xa1ji industrijski in\xc5\xbeenir pri Glavni direkciji tekstilne industrije v Ljubljani (1947-1952), glavni direktor Bomba\xc5\xbene predilnice i tkalnice v Tr\xc5\xbei\xc4\x8du (1953-1955, 1958-1968), pomo\xc4\x8dnik in svetovalec generalnega direktorja Jugotekstila (1968-1976). \xc5\xbditnik je bil po vojni eden najzaslu\xc5\xbenej\xc5\xa1ih za obnovo slovenske in jugoslovanske tekstilne industrije, po kon\xc4\x8dani obnovi pa je spodbujal njeno hitrej\xc5\xa1o modernizacijo, povezovanje in strokovno sodelovanje.'