b'\n_START_ARTICLE_\nHelena Puhar\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nPuharjeva je leta 1941 opravila maturo na u\xc4\x8ditelji\xc5\xa1\xc4\x8du v Mariboru in se nato za eno leto zaposlila kot u\xc4\x8diteljica v Beli krajini ter nato od\xc5\xa1la v partizane, kjer je opravljala agitacijsko-propagandno delo; med drugim je bila tudi \xc4\x8dlanica vodstva Slovenske protifa\xc5\xa1isti\xc4\x8dne \xc5\xbeenske zveze. Po koncu vojne je bila urednica revije Na\xc5\xa1a \xc5\xbeena in svetovalka mladih v \xc4\x8dasopisu Mladina. Nato je 1955 v Ljubljani pomagala ustanoviti Vzgojno posvetovalnico, kasnej\xc5\xa1i Svetovalni center za otroke, mladostnike in star\xc5\xa1e. Tu je delala do 1968, ve\xc4\x8d let tudi kot direktorica. Predvsem pa se je uveljavila kot zagovornica neavtoritativne, do otrok prijazne vzgoje in kot pobudnica \xc5\xa1irjenja spolne vzgoje med \xc5\xa1olarji. Prejela je \xc5\xbdagarjevo nagrado.'