b'\n_START_ARTICLE_\nProti vankomicinu odporni enterokoki\n_START_PARAGRAPH_\nProti vankomicinu odporni enterokoki (kratica VRE, angl. Vancomycin-resistant enterococcus) so bakterije iz rodu enterokokov, ki so odporne proti antibiotiku vankomicinu._NEWLINE_Enterokoki so sicer grampozitivne okroglaste bakterije, ki lahko pri \xc4\x8dloveku naseljujejo sluznico prebavil in se\xc4\x8dil. Proti vankomicinu odporne enterokoke so odkrili let 1985. Nevarnost predstavljajo zlasti za bolnike z oslabljenim imunskim sistemom. Imajo zmo\xc5\xbenost, da predajajo gen, ki nosi zapis za odpornost proti vankomicinu, drugim bakterijam. Oku\xc5\xbeba zdravih posameznikov je redka.\n_START_SECTION_\nTipi\n_START_PARAGRAPH_\nObstaja 6 razli\xc4\x8dnih tipov proti vankomicinu odpornih enterokokov: Van-A, Van-B, Van-C, Van-D, Van-E in Van-F. Doslej so v klini\xc4\x8dni praksi opazili le Van-A, Van-B in Van-C. Pomembno je, da je Van-A odporen tako proti vankomicinu kot tudi teikoplaninu, Van-B je odporen proti vankomicinu, a je ob\xc4\x8dutljiv na teikoplanin, Van-C pa je le delno odporen proti vankomicinu, na teikoplanin pa je ob\xc4\x8dutljiv. Za zdravljenje oku\xc5\xbeb z VRE se obi\xc4\x8dajno uporabljata teikoplanin in linezolid.\n_START_SECTION_\nPrena\xc5\xa1anje\n_START_PARAGRAPH_\nVRE lahko prena\xc5\xa1ajo zdravi posamezniki, ki so pri\xc5\xa1li v stik z bakterijo. Najpogosteje pride do oku\xc5\xbeb v bolni\xc5\xa1nicah (t. i. bolni\xc5\xa1ni\xc4\x8dne oku\xc5\xbebe), vendar pa naj bi bil oku\xc5\xbeen tudi znaten dele\xc5\xbe intenzivno rejenih pi\xc5\xa1\xc4\x8dancev.\n_START_SECTION_\nMehanizem odpornosti\n_START_PARAGRAPH_\nEden od mehanizmov intrinzi\xc4\x8dne odpornosti VRE naj bi bila sprememba kon\xc4\x8dne dipeptidne podenote v NAM/NAG peptidoglikanske verige, kjer se normalno nahaja dipeptid D-alanil\xe2\x80\x94D-alanin in tja se ve\xc5\xbee vankomicin. Dipeptidni ostanek, ki je spremenjen v D-alanil\xe2\x80\x93D-laktat ali D-alanil\xe2\x80\x94D-serin, omogo\xc4\x8da le 4 mesta za vodikove vezi, preko katerih se ve\xc5\xbee molekula vankomicina. S tem se izgubi sicer samo 1 potencialno mesto za tvorbo vodikove vezi, vendar se afiniteta vezave zmanj\xc5\xa1a za 1000-krat. Nekateri tipi VRE pa naj bi poznali tudi druge mehanizme odpornosti, ne le opisanega, ki je povezan z vezavo vankomicina na bakterijsko celi\xc4\x8dno steno.'