b'\n_START_ARTICLE_\nGrad \xc5\xbdusem\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nGrad so pozidali kr\xc5\xa1ki \xc5\xa1kofje na svojem ozemlju, ki ga je grofica Hema podarila leta 1043 kr\xc5\xa1kemu samostanu, po katerem je to obmo\xc4\x8dje pri\xc5\xa1lo v last kr\xc5\xa1ke \xc5\xa1kofije. Posotelje je bilo na meji z Mad\xc5\xbeari, zato so \xc5\xa1kofje za obrambo s\xc4\x8dasoma zgradili ve\xc4\x8d gradov. Med njimi je bil konec 12. ali v za\xc4\x8detku 13. stoletja tudi grad \xc5\xbdusem. Na gradovih so namestili svoje ministeriale, ki so imeli v fevdu \xc5\xbeusemsko gospostvo. Bil je kr\xc5\xa1ki fevd, katerega so upravljali \xc5\xbdusemski vitezi vse do leta 1481, posedovali pa Celjski grofje v letih 1364\xe2\x88\x921404 in 1437-1456 ter de\xc5\xbeelni knezi, ki so bili dejanski lastniki do 1624._NEWLINE_V listinah je \xc5\xbdusemski grad posredno omenjen leta 1203 v darilni listini kr\xc5\xa1kega ministeriala viteza Poppo de Suzzenheima, leta 1208 pa njegov brat Henrik. Izrecno kot grad pa je v dokumentih omenjen \xc5\xa1ele leta 1364 (vest Suzzenhaim). Ker je bil Kun\xc5\xa1perk kot obmejni grad najbolj ogro\xc5\xbeen, je kr\xc5\xa1ki \xc5\xa1kof pred letom 1212 voja\xc5\xa1ko podredil Kun\xc5\xa1per\xc5\xa1kim svoje viteze v zaledju, med njimi tudi \xc5\xbeusemske._NEWLINE_Poleg \xc5\xbee omenjenega viteza Henrika \xc5\xbdusemskega je v prvi polovici 13. stoletja izpri\xc4\x8dan \xc5\xa1e njegov sin Friderik, leta 1259 pa se pojavljata Friderik in Henrik. Albreht \xc5\xbdusemski je bil leta 1329 po volji kr\xc5\xa1kega \xc5\xa1kofa voja\xc5\xa1ko podrejen Planinskemu in ne ve\xc4\x8d Kun\xc5\xa1per\xc5\xa1kemu. Naslednji Henrik (Heinzel) \xc5\xbdusemski se pojavi sto let kasneje v treh listinah. Leta 1355 je pe\xc4\x8datil pogodbo v korist gornjegrajskega samostana. Leta 1364 je z bratom Albrehtom priznal \xc5\xbeusemsko trdnjavo (vest) za fevd Celjskim grofom, ki tako postanejo nosilci kr\xc5\xa1kega fevda na gradu in gospostvu \xc5\xbdusem, \xc5\xbeusemski vitezi pa ga dobijo v sekundarni fevd. Leta 1369 je bil Henrik v Vitanju med razsodniki nekega spora._NEWLINE_Prezadol\xc5\xbeeni bratje vitezi \xc5\xbdusemski, Friderik, Viljem, Janez in Rajnpreht so se leta 1392 dogovorili o delitvi o\xc4\x8detovega imetja in dolgov. Rajnpreht \xc5\xbdusemski je bil takrat \xc5\xbeupnik v \xc5\xa0martinu pri Kranju. Trije od navedenih bratov so leta 1394 podarili nekaj imetja v Mislinjski dolini gornjegrajskemu opatu za Jakobovo cerkev (sand Jacob) v Dobrini nad \xc5\xbeusemskim gradom. Ob tem je opat podaril Jakobovi cerkvi pravico \xc5\xbeupnijskega sede\xc5\xbea in do cerkvene desetine, med drugim pri \xc5\xbdusmu in \xc5\xbdamerku. \xc5\xbdusemski pa so dobili pravico prezentacije \xc5\xbeupnika._NEWLINE_V 15. stoletju \xc5\xbdusemskim prinese nov vzpon Andrej \xc5\xbdusemski. Leta 1404 preide utrdba nazaj v roke Janezu (Hansu) \xc5\xbdusemskemu in njegovemu ne\xc4\x8daku Andreju. Slednjemu je fevd potrdil kr\xc5\xa1ki \xc5\xa1kof, hkrati pa je dobil v fevd tudi \xc5\xbdamerk, ki ga je kupil. V vojni med Walseeji in Habsbur\xc5\xbeani je bil Andrej \xc5\xbdusemski na strani Habsbur\xc5\xbeanov, zaradi \xc4\x8desar je za\xc4\x8dasno pred letom 1413 izgubil svoje pri\xc5\xbeenjene konji\xc5\xa1ke fevde. \xc5\xa0e pred tem letom se je poro\xc4\x8dil z Lizo h\xc4\x8derko Vida Betnavskega (Wintnawer), ki je imel v lasti gospostvo Betnava ju\xc5\xbeno od Maribora. Leta 1425 mu je vetrinjski samostan prodal pravico do letnega \xc4\x8din\xc5\xbea od domcev s pripadajo\xc4\x8do posestjo pred Ulrikovimi vrati pri Mariboru, kar je prej u\xc5\xbeival pokojni tast. Leta 1430 je kupil kot de\xc5\xbeelnokne\xc5\xbeji fevd dvor v Mo\xc4\x8dni (zahodno od Lenarta v Slovenskih goricah) z ducatom kmetij in posesti pri Slovenj Gradcu. Vendar je tudi on za\xc5\xa1el v dolgove in si leta 1437 sposodil pri celjskem knezu Frideriku II. 2000 funtov in mu zanje zastavil svoj grad in \xc5\xbeusemsko zemlji\xc5\xa1ko gospostvo. Iz \xc5\xbeusemskega gradu, ki ga je obdr\xc5\xbeal v upravi, se je preselil na Betnavo. Leta 1444 je od de\xc5\xbeelnega kneza dobil v za\xc4\x8dasno zastavo slovenjgra\xc5\xa1ko gospostvo. Andrej je posedoval tudi kr\xc5\xa1ke in de\xc5\xbeelnokne\xc5\xbeje fevde, vezane na gospostvi Vitanje in Vodri\xc5\xbe (ju\xc5\xbeno od Slovenj Gradca). \xc5\xa0e leta 1449 in 1451 je Andrej dokupoval posest in pravice za \xc5\xbeusemsko gospostvo znotraj njega in v njegovi sose\xc5\xa1\xc4\x8dini. Konec leta 1454, tik pred smrtjo, je obdaril Toma\xc5\xbeev oltar v mariborski \xc5\xbeupnijski cerkvi (\xc5\xbeusemski beneficij), ki se je potlej imenoval tudi \xc5\xbeusemski oltar, pred katerim je pokopana njegova \xc5\xbeena Liza._NEWLINE_Andrejevega sina Janeza viteza \xc5\xbdusemskega sre\xc4\x8damo leta 1447 poro\xc4\x8denega z Lizo Pesni\xc5\xa1ko. Po materi Lizi je podedoval Vartenhajm (severno od Ra\xc4\x8d pri Mariboru). Leta 1458 je Janez z drugo \xc5\xbeeno Ur\xc5\xa1o, rojeno Ruckendorf, sprejel od kr\xc5\xa1kega \xc5\xa1kofa po o\xc4\x8detu podedovane fevde: \xc5\xbeusemsko zemlji\xc5\xa1ko gospostvo in \xc5\xbeamer\xc5\xa1ke ru\xc5\xa1evine (Burgstall), pri \xc4\x8demer de\xc5\xbeelni knez kot dedi\xc4\x8d leta 1456 izumrlih Celjskih ni protestiral. Janez je podedoval po materi tudi Valdek. Med letoma 1464 in 1472 je bil oskrbnik Celjskega gradu, leta 1474 in 1479 pa grajski oskrbnik na gradu Konjice, od koder je leta 1474 poro\xc4\x8dal o pusto\xc5\xa1enju Turkov v okolici. Leta 1479 je za konji\xc5\xa1ko gospostvo dosegel pravico vi\xc5\xa1jega de\xc5\xbeelnega sodstva ter bogato obdaril tudi konji\xc5\xa1ko kaplanijo. Janez \xc5\xbdusemski je umrl leta 1480. V istem \xc4\x8dasu z Andrejevem sinom Janezom \xc5\xbdusemskim, sre\xc4\x8damo v virih tudi Andrejevega bratranca Janeza \xc5\xbdusemskega, ki je bil cesarjev komornik do leta 1460 in oskrbnik zemlji\xc5\xa1kega gospostva F\xc3\xbcrstenfeld (vzhodno od Gradca). Ta Janez je leta 1479 zabredel v velike dolgove do cesarja._NEWLINE_Po Andrejevem sinu Janezu \xc5\xbdusemskem je leta 1480 prevzel de\xc5\xbeelnokne\xc5\xbeja (ne ve\xc4\x8d kr\xc5\xa1ka) gospostva \xc5\xbdusem, Valdek in Konjice njegov ne\xc4\x8dak Bernard Lichtenberger. Ta jim je gospodaril le 4 leta. Za njim je bil upravnik \xc5\xbeusemskega gospostva Jurij Katzendorfer. Leta 1494 je de\xc5\xbeelnokne\xc5\xbeja komora \xc5\xbdusem zastavila Pavlu Buchwaldu in upravnik je postal Ahac Mutmannsdorfer, poro\xc4\x8den z vdovo Janeza \xc5\xbdusemskega. Mutmannsdorfer je kmalu prejel v zastavo blizu polovice \xc5\xbeusemske posesti._NEWLINE_Leta 1528 je za posojilo 2000 funtov grad \xc5\xbdusem in gospostvo prejel v zastavo Andrej pl. Altenhaus. Po njegovi smrti 1543 ga je nasledil sin Franc pl. Altenhaus. Slednji je leta 1550 za 4700 goldinarjev dobil grad in gospostvo \xc5\xbdusem v dosmrtno zastavo. Sin Franca \xc5\xbdiga Altenhaus se je leta 1571 poro\xc4\x8dil z Benigno, vdovo po ra\xc4\x8dkem \xc5\xbdigi Regalu, rojeno Idunspeug. Za doto 500 goldinarjev ji je jam\xc4\x8dil leta 1573 in 1580 z \xc5\xbeusemskim zemlji\xc5\xa1kim gospostvom. Leta 1579 je pristavo v Pristavi (v okviru \xc5\xbeusemskega gospostva) posedoval plemi\xc4\x8d Sote\xc5\xa1ki (Helfenberg) po kupnem pravu, ki jo je prodal plemi\xc4\x8du Juriju Reisingu. Po smrti \xc5\xbdige Altenhausa leta 1581 je postal gospodar \xc5\xbdusma Kri\xc5\xa1tof Kronegger, a \xc5\xbee leta 1583 ga je vzel v najem Inocenc Moscon, ki je kot gospodar ostal vse do prve \xc4\x8detrtine 17. stoletja._NEWLINE_Leta 1624 je grad in gospostvo \xc5\xbdusem od de\xc5\xbeelnokne\xc5\xbeje komore kupil baron Polikarp Scheidt, predsednik notranjeavstrijske dvorne komore, \xc5\xa1tajerski de\xc5\xbeelni upravitelj, cesarjev tajni svetnik in komornik. Grajski upravnik v tem \xc4\x8dasu je bil Janez Liechtstock. Leta 1631 so ga kupili baroni Reisi(n)gi. Dne 5. maja 1635 so grad oplenili uporni kmetje, leta 1695 pa je pogorel. Reisingom so sledili grofje Petazzi (1724-1787), grofje de Herbuval (1787-1848), Ritter (1848-1850), dr. F\xc3\xbcrst (1850-1858) in kon\xc4\x8dno gla\xc5\xbeutarski podjetnik Leopold Fieglm\xc3\xbcller, ki ga je iz dav\xc4\x8dnih razlogov leta 1871 razkril in pet let pozneje deloma poru\xc5\xa1il. V za\xc4\x8detku 20. stoletja je posestvo imela splo\xc5\xa1na hranilnica iz Linza v Avstriji._NEWLINE_Iz pisnih virov je razvidno, da je grad v 14. stoletju obsegal le stolpasto jedro (vest, gesloss), ki se mu je pred letom 1437 pridru\xc5\xbeilo tudi stanovanjsko poslopje (haws). Viri omenjajo, da je imela grajska kapela kri\xc5\xbeni obok iz klesanega kamna, kar da sklepati, da je bila gotska. Ob gradu sta stala konjski hlev in pristava, leta 1624 tudi opekarna; pod gradom je bil ribnik, ki se omenja \xc5\xbee 1496.'