b'\n_START_ARTICLE_\nDiogen Laertski\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\n\xc4\x8ceprav se ne ve zagotovo, naj bi Diogen Laertski \xc5\xbeivel po Sekstu Empiriku (ok. leta 200), katerega omenja v delih, ter pred poznoanti\xc4\x8dnim slovni\xc4\x8darjem \xc5\xa0tefanom iz Bizanca (c. 500), ki ga citira. V delu ne omenja novoplatonizma, \xc4\x8deprav je naslovljeno na \xc5\xbeensko, ki je bila navdu\xc5\xa1ena platonistka. Prav zato se predpostavlja, da je \xc5\xbeivel v prvi polovici 3. stoletja, v \xc4\x8dasu vladanja cesarja Aleksandra Severa (222-235) in/ali njegovih naslednikov. _NEWLINE_To\xc4\x8dna oblika njegovega imena ni zagotova. Anti\xc4\x8dni rokopisi vedno omenjajo Laercija Diogena, to obliko imena uporabita tudi Sopater in Suda. Moderna oblika Diogen Laercij je bolj redka, uporablja jo \xc5\xa0tefan iz Bizanca. Omenjen je tudi kot zgolj Laercij ali Diogen. Diogen je sicer pogosto anti\xc4\x8dno ime, vendar pri Laerciju o njem lahko le domnevamo. Tudi izvor imena Laercij je nepoznan, \xc5\xa0tefan iz Bizanca in anti\xc4\x8dni geograf Strabon ga omenjata kot "\xce\x94\xce\xb9\xce\xbf\xce\xb3\xce\xad\xce\xbd\xce\xb7\xcf\x82 \xe1\xbd\x81 \xce\x9b\xce\xb1\xce\xb5\xcf\x81\xcf\x84\xce\xb9\xce\xb5\xcf\x8d\xcf\x82" (Diogenes ho Laertieus), iz \xc4\x8desar lahko sklepamo, da je Diogen prihajal iz nekega tako imenovanega mesta, morda iz Laerte v Karijiali pa iz Laerte v Kilikiji. Druga mo\xc5\xbena razlaga je, da je imel eden izmed njegovih prednikov za patrona \xc4\x8dlana rimske dru\xc5\xbeine La\xc3\xabrtii. Danes prevladujo\xc4\x8da domneva pa je, da je "Laercij" vzdevek (izpeljan iz homerskega vzdevka Diogenes Laertiade, ki se je nana\xc5\xa1al na Odiseja), s katerim so ga lo\xc4\x8dili od preostalih prebivalcev z istim imenom, ki so \xc5\xbeiveli v anti\xc4\x8dnem svetu ter naj bi kazal na njegov domnevno visok (aristokratski) rod. \xc5\xa0e ena od domnev se opira na 109. poglavje devete knjige, kjer Diogen omeni slovni\xc4\x8darja Apolonida iz Nikaje in uporabi besedno zvezo "pri nas" in s tem namiguje, da izhaja iz Nikeje v Bitiniji (blizu Bizanca). _NEWLINE_Njegov rojstni kraj je prav tako neznan, opiramo se lahko le na zgoraj omenjene domneve. Na podlagi njegove nekoliko staromodne u\xc4\x8denosti in preve\xc4\x8d poglobljenega znanja lahko domnevamo, da ni izhajal iz nobenega izmed ve\xc4\x8djih kulturnih sredi\xc5\xa1\xc4\x8d, marve\xc4\x8d iz razmeroma provincialnega okolja. \xc5\xa0e vseeno pa obstaja mo\xc5\xbenost, da se je v katerem od njih izobra\xc5\xbeeval ali deloval.\n_START_SECTION_\nDelo\n_START_PARAGRAPH_\nNjegovo (edino) poznano delo \xc5\xbdivljenja in misli znamenitih filozofov je napisano v gr\xc5\xa1\xc4\x8dini in naj bi zagotavljalo vpogled v \xc5\xbeivljenja in mnenja gr\xc5\xa1kih filozofov. Obstaja ve\xc4\x8d razli\xc4\x8dnih rokopisov (pari\xc5\xa1ki rokopis, neapeljski rokopis, firen\xc5\xa1ki rokopis) in izdaj (Frobenova izdaja, Estiennova izdaja). Ponavadi uporabljamo naslov, ki ga nudi pari\xc5\xa1ki rokopis; "Diogena Laertskega \xc5\xbeivljenja in misli tistih, ki se so odlikovali v filozofiji, ter mnenja sleherne filozofske  \xc5\xa1ole" ali kraj\xc5\xa1e "\xc5\xbdivljenja in misli znamenitih filozofov". Zaradi neprecenljivosti tega dela je francoski renesan\xc4\x8dni filozof Michel de Montaigne rekel, da si \xc5\xbeeli, da bi obstajalo ducat Laercijev namesto enega. Po drugi strani pa sodobni poznavalci svetujejo, da jemljemo njegove besede z zdravo mero dvoma, \xc5\xa1e posebej zato, ker virov ne navaja. Herbert Long navr\xc5\xbee: "Vsi Diogenovi dose\xc5\xbeki so pridobili pomembnost zaradi izgube primarnih in zgodnjih sekundarnih virov, kar je njegova dela nehote postavilo za glavni vir znanja o gr\xc5\xa1ki filozofiji." Werner Jeager pa ga je ozna\xc4\x8dil za "velikega ignoranta"._NEWLINE_Samo delo je razdeljeno na deset smiselnih podenot (knjig). _NEWLINE_Najve\xc4\x8d je kritiziran zaradi pretirane osredoto\xc4\x8denosti na nepomembne podrobnosti \xc5\xbeivljenj filozofov in pomanjkanja intelektualne kapacitete za razumevanje njihovih filozofskih del. \xc5\xbde sholastik Waterja Burleya je v svojem delu De vita et moribus philosophorum zapisal, da so bila Diogenova dela neko\xc4\x8d veliko bolj obse\xc5\xbena, kar pa ni te\xc5\xbeko ugotoviti, saj se pogosto sklicuje na podatke, ki jih je zapisal \xc5\xbee nekje drugje, ki pa so lahko tudi vnosi kasnej\xc5\xa1ih prepisovalcev. Glavna vira Diogenovega dela sta bila deli Diokla iz Magnezije Zabele\xc5\xbeke o filozofih (\xe1\xbc\x98\xcf\x80\xce\xb9\xce\xb4\xcf\x81\xce\xbf\xce\xbc\xe1\xbd\xb4 \xcf\x84\xe1\xbf\xb6\xce\xbd \xcf\x86\xce\xb9\xce\xbb\xce\xbf\xcf\x83\xcf\x8c\xcf\x86\xcf\x89\xce\xbd) in \xc5\xbdivljenja filozofov (\xce\xa0\xce\xb5\xcf\x81\xe1\xbd\xb6 \xce\xb2\xce\xaf\xcf\x89\xce\xbd \xcf\x86\xce\xb9\xce\xbb\xce\xbf\xcf\x83\xcf\x8c\xcf\x86\xcf\x89\xce\xbd) ter delo Favorina Razne povesti in memoari (\xce\x91\xcf\x80\xce\xbf\xce\xbc\xce\xbd\xce\xb7\xce\xbc\xce\xbf\xce\xbd\xce\xb5\xcf\x8d\xce\xbc\xce\xb1\xcf\x84\xce\xb1). Obe deli sta fragmentarno ohranjeni, vendar Burley glede na ohranjenost tematike obeh del pripomni, da je bilo Laertijevo delo ob nastanku verjetno bolj obse\xc5\xbeno. _NEWLINE_Diogen je filozofe razdelil v dve ti. \xc5\xa1oli: jonsko in italsko. Delitev je vpra\xc5\xa1ljiva in naj bi temeljila na izgubljeni doksografiji Sotiona. \xc5\xbdivljenjepisi "jonske \xc5\xa1ole" se za\xc4\x8dno z Anaksimandrom in kon\xc4\x8dajo z Menedemom, "italske" pa se za\xc4\x8dno s Pitagoro in kon\xc4\x8dajo z Epikurjem. Sokratsko \xc5\xa1olo je skupaj z vsemi vejami uvrstil v jonsko, eleate in skeptike pa v italsko. Zelo skromno omenja filozofe rimskega obdobja, razen seznama skeptikov v deveti knjigi._NEWLINE_Danes domenvamo, da je bil Diogen epikurejec ali skeptik. Epikura strastno brani v deseti knjigi, ki je kvalitetna in vsebuje tri dolga pisma, v katerih razlaga epikurejske doktrine. Pri opisih ostalih \xc5\xa1ol je objektiven, pironizem pa opisuje podrobneje. Ponekod se na skepticizem sklicuje kot na "na\xc5\xa1o \xc5\xa1olo". Po drugi strani pa je morda do tega prihajalo zaradi nekriti\xc4\x8dnega prepisovanja iz virov. To ne pomeni, da je pripadal katerikoli \xc5\xa1oli, bolj se je osredoto\xc4\x8dal na biografske podrobnosti. Poleg \xc5\xbdivljenja in misli znamenitih filozofov je napisal samostojno pesni\xc5\xa1ko zbirko Vseti\xc5\xa1je, ki je vklju\xc4\x8devala epigrame v razli\xc4\x8dnih metrumih._NEWLINE_Diogen ni pisal o zgodovini filozofije v modernem pomenu besede. Njegovo delo lahko tako z literarnega kot s strokovnega stali\xc5\xa1\xc4\x8da ocenimo kot povpre\xc4\x8dno, pa vendar je z dokumentarnega vidika neprecenljivo, citati in navezave na anti\xc4\x8dna dela pa mu dajejo pristnost. Njegovo delo je dragocen prispevek k poznavanju anti\xc4\x8dne filozofije in filozofov, pa tudi kot vir \xc5\xa1tevilnih anekdot o filozofih. \xc5\xa0e bolj kot filozof pa na bralca naredi vtis kot domiseln zgodovinar filozofije in biograf s pravo mero humorja in prakti\xc4\x8dne modrosti.'