b'\n_START_ARTICLE_\nLjubka \xc5\xa0orli\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nLjubka \xc5\xa0orli se je rodila o\xc4\x8detu Luku, ki je bil strojar, ter materi Alojziji, ki je bila sprva gospodinja, pozneje trgovka. Imela je brata in dve sestri._NEWLINE_Ob izbruhu prve svetovne vojne se je dru\xc5\xbeina umaknila k sorodnikom na Jesenice. Tam je obiskovala osnovno \xc5\xa1olo, dokon\xc4\x8dala pa jo je v Tolminu, kjer je leta 1923 zaklju\xc4\x8dila \xc5\xa1e me\xc5\xa1\xc4\x8dansko \xc5\xa1olo. O\xc4\x8de je po prihodu iz vojske, leta 1925, umrl. Breme dru\xc5\xbeine je padlo na mater, ki je odprla trgovino. Ljubka je tako v letih 1923-1925 obiskovala trgovsko \xc5\xa1olo v Gorici in se zaposlila v trgovini._NEWLINE_Odra\xc5\xa1\xc4\x8dala je v narodnem in kulturnem okolju: sodelovala je z mladimi v kulturnih in posvetnih organizacijah, v \xc5\xbeupniji nadome\xc5\xa1\xc4\x8dala organista, vodila dekli\xc5\xa1ki zbor. Spoznala je Lojzeta Bratu\xc5\xbea, u\xc4\x8ditelja, zborovodja, skladatelja, s katerim se je jeseni leta 1933 poro\xc4\x8dila. Rodila sta se jima h\xc4\x8di Lojzka in sin Andrej._NEWLINE_Lojzeta Bratu\xc5\xbea so zaradi zavednega slovenstva fa\xc5\xa1isti preganjali. Ve\xc4\x8dkrat je bil zaprt. 27. decembra 1936 so ga prisilili, da je popil \xc4\x8detrtlitrski kozarec strojnega olja, pome\xc5\xa1anega z bencinom. Po hudih mukah je umrl 16. februarja leta 1937._NEWLINE_Tudi \xc5\xa0orlijevo so zaradi narodnega delovanja in zvez z dru\xc5\xbeino Premrl aretirali. Pre\xc5\xbeivela je muke pod komisarjem Collottijem, nato pa je bila poslana v tabori\xc5\xa1\xc4\x8de Zdrav\xc5\xa1\xc4\x8dina pri Gorici, kjer je pre\xc5\xbeivela z mislijo:\xc2\xa0\xc2\xbbSkoz trpljenje nas \xc5\xbelahtni usoda, ena vera je, en klic: svoboda!\xc2\xab._NEWLINE_8. septembra, ob razpadu Italije, se je skupaj z otrokoma vrnila v Tolmin. Na osnovni \xc5\xa1oli, kjer je obiskovala u\xc4\x8diteljski te\xc4\x8daj (ki so ga vodili Jo\xc5\xbea Lovren\xc4\x8di\xc4\x8d, Tine Debeljak, Vinko Beli\xc4\x8di\xc4\x8d in Severin \xc5\xa0ali), so ji ponudili u\xc4\x8diteljsko mesto. Te\xc4\x8daj je nato obiskovala v Gorici, kamor se je vrnila leta 1946; sprva je delala kot tajnica na slovenskem u\xc4\x8ditelji\xc5\xa1\xc4\x8du, nato pa je, od leta 1948 pa do upokojitve 1975, pou\xc4\x8devala (v Gorici in skoraj v vseh \xc5\xa1olah okoli\xc5\xa1kih vasi)._NEWLINE_Vklju\xc4\x8devala se je v \xc5\xa1ir\xc5\xa1e kulturno dogajanje, aktivno delovala v raznih dru\xc5\xa1tvih, objavljala v revijah, obiskovala razne prireditve in literarne ve\xc4\x8dere. Umrla je 30. aprila 1993. Na Erjav\xc4\x8devi cesti v Novi Gorici so ji postavili doprsni kip kiparke Milene Braniselj; ob njem je tudi spomenik njenega mo\xc5\xbea.\n_START_SECTION_\nDelo\n_START_PARAGRAPH_\nPosledice prve svetovne vojne, begunstva, italijanske zasedbe, fa\xc5\xa1isti\xc4\x8dnega zatiranja so trajno zaznamovale njeno delo in \xc5\xbeivljenje. Precej njenih pesmi vsebuje domoljubno tematiko, izra\xc5\xbeena je ljubezen, pripadnost domovini in spo\xc5\xa1tovanje maternega jezika. Tako je v sonetu Slovenska govorica leta 1945 izrazila misel, da je prav jezik najdragocenej\xc5\xa1i dar narave, temeljni znak narodovega obstoja._NEWLINE_Ustvarjala je liriko, zna\xc4\x8dilno za obdobje med obema vojnama. Tematika rodnega kraja Tolmin in njegove okolice, So\xc4\x8de in obso\xc5\xa1kih krajev, Gori\xc5\xa1kih brd, Krasa, Bene\xc5\xa1ke Slovenije in Kanalske doline se pojavlja v \xc5\xa1tevilnih pokrajinskih pesmih (Tolminska pomlad, Tolminska jesen, Razgled z Matajurja, Tolminski motiv, Kje so dragi, Slike izza vojnih dni \xe2\x80\xa6). Vera ima poseben pomen, k njej se zateka s svojo bole\xc4\x8dino in tesnobo (Svetogorski Materi, Velikono\xc4\x8dno jutro, Po\xc4\x8diva Betlehem, Bo\xc5\xbei\xc4\x8dna pesem, Bo\xc5\xbei\xc4\x8dni sonet, Molitev, Legenda o Mariji \xe2\x80\xa6). Tudi v mladinskih delih se pojavljajo podobne tematike, predvsem so v ospredju narava, njeno spreminjanje, \xc5\xbeivalski in rastlinski svet._NEWLINE_Podrejala se je metri\xc4\x8dnim zakonom, pesmi so harmoni\xc4\x8dne, urejene v geometrijo kitice, metra in rime, pogosto podvr\xc5\xbeene pravilom sonetne oblike (sonetni venec Neizpovedana ljubezen z akrostihom Tebi, moja mamica). Pri pesnitvah je izrazita muzikalnost - \xc5\xa1tevilne njene pesmi so bile po Bratu\xc5\xbeevi in Vodopiv\xc4\x8devi zaslugi uglasbene (Bole\xc4\x8dina, Ob poti tam za vasjo ...)._NEWLINE_Dela \xc5\xa0orlijeve so se pojavljala v \xc5\xa1tevilnih revijah, koledarjih in \xc4\x8dasopisih. Prvo pesem v tujini je objavila v dija\xc5\xa1kem ilegalnem cikostilnem listi\xc4\x8du So\xc4\x8da leta 1927/1928. Prva natisnjena pesem je iz\xc5\xa1la leta 1929 v Mladiki. Objavljala je v Koledarju Gori\xc5\xa1ke Mohorjeve dru\xc5\xbebe, Dru\xc5\xbeini (1929), sodelovala je tudi v izseljenskem \xc4\x8dasopisu Duhovno \xc5\xbeivljenje in njegovi prilogi za otroke Bo\xc5\xbeje stezice (Argentina, 1935), v Zrnih (cikl. \xc4\x8dasopis na Livku), Zarji (cikl. revija), po vojni pa so njene pesmi izhajale v Mladi setvi (1947) in v verski reviji Ave Maria._NEWLINE_\xc5\xa0orlijeva se je z mladinsko poezijo za\xc4\x8dela ukvarjati okoli leta 1950. Pesmi, igre in pravljice (Pravljica o zaj\xc4\x8dku, ki gre po pirhe) je objavljala v mladinskem listu Pastir\xc4\x8dek. Nekatere pesmi je nato zbrala in jih leta 1983 izdala v zbirki Veseli ringaraja (Pesmi za otroke). S pesmimi (ki jih je kar sto osemindvajset, od tega osemin\xc5\xa1tirideset uglasbenih) je sku\xc5\xa1ala otrokom pribli\xc5\xbeati domovino, ljubezen do nje in do jezika, spo\xc5\xa1tovanje vrednot, \xc5\xbeivljenja \xe2\x80\xa6\n_START_SECTION_\nNagrade\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1979 je prejela pape\xc5\xa1ko odlikovanje Pro Ecclesia et Pontifice, ki ji ga je podelili gori\xc5\xa1ki nad\xc5\xa1kof Cocolin.'