b'\n_START_ARTICLE_\nRodbina Nassau-Dillenburg\n_START_PARAGRAPH_\nRodbina Nassau-Dillenburg je grofovska rodbina, podveja nem\xc5\xa1ke rodbine Nassau.\n_START_SECTION_\nDelitve rodbine Nassau\n_START_PARAGRAPH_\nPosest rodbine je mo\xc5\xbeno slediti od 11. stoletja naprej. Od leta 1160 se imenuje po gradu Nassau, zgrajenem leta 1125 na vzpetini ob reki Lahn. Grofija Nassau je nastala s premi\xc5\xa1ljeno politiko dedovanja ob podpori Staufovcev na ozemlju vzhodno od Rena med desnima pritokoma Main in Sieg. Reka Lahn deli ozemlje pribli\xc5\xbeno na polovici, na pogorje Taunus na jugu in na Westwad na severu._NEWLINE_Prvi, ki se mu pripisuje grofovski naslov, je bil grof Walram I. Nassavski (\xe2\x80\xa01198). Njegova vnuka sta si leta 1255 posest razdelila: Oton I. (\xe2\x80\xa01289/90) je dobil ozemlja severno od reke Lahn z mesti Siegen in Dillenburg, Walram II. (\xe2\x80\xa0okrog 1276) pa ju\xc5\xbena ozemlja z mesti Wiesbaden, Idstein in Weilburg._NEWLINE_Walramov sin Adlolf Nassavski je postal v letih 1292-98 nem\xc5\xa1ki kralj. Iz walramske veje so v 14. in 15. stoletju iz\xc5\xa1li \xc5\xa1tirje nad\xc5\xa1kofi Mainza. Po vrsti sprememb in zamenjav, so bile walramske posest leta 1806 zdru\xc5\xbeene v vojvodini Nassau. Vojvoda Adolf Nassavski (*1817, \xe2\x80\xa01905) je leta 1866 vojvodino izgubil, ko se je v vojni med Prusijo in Avstrijo postavil na stran Avstrije, ki je bila v vojni pora\xc5\xbeena. Vojvodina je postala del pruske province Hessen-Nassau._NEWLINE_V ottonski veji je pri\xc5\xa1lo leta 1303 do delitve na veje Nassau-Hadamar, Nassau-Siegen und Nassau-Dillenburg.\n_START_SECTION_\nRodbina Nassau-Dillenburg\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1343 se je od rodbine Nassau-Dillenburg odcepila veja Nassau-Beilstein._NEWLINE_Rodbina Nassau-Dillenburg je zelo pove\xc4\x8dala svoja posestva v \xc4\x8dasu, ko ji je na\xc4\x8deloval Ivan I. (1350-1416). Leta 1386 je s poroko sina Adolfa (\xe2\x80\xa01420) z Jutto von Diez pridobil polovico grofije Diez (moral je priznati vazalstvo \xc5\xa1kofu iz Triera). Leta 1394 je po dolgotrajnem pravdanju pridobil posest veje Nassau-Hadamar. Dolgoro\xc4\x8dno je bila najpomembnej\xc5\xa1a poroka Ivanovega sina Engelberta I. (\xe2\x80\xa01442) z Ivano, dedinjo grofije Polanen. S tem je rodbina pridobila pomembna posestva na podro\xc4\x8dju dana\xc5\xa1nje Nizozemske, med njimi gospostva Polanen, Leck in Breda. Leta 1420 ji je pripadla \xc5\xa1e grofija Vianden v dana\xc5\xa1njem Luksemburgu._NEWLINE_V \xc4\x8dasu Engelbertovega sina Ivana IV. (gospodaril 1442-75), ki je slu\xc5\xbeil burgundskim vladarjem Filipu Dobremu in Karlu Drznemu, so postajale nizozemske posesti rodbine (levo od Rena, levo-renske) vse pomembnej\xc5\xa1e. Zapustil jih je sinu Engelbertu II. (1475-1504), medtem ko je mati\xc4\x8dne nem\xc5\xa1ke (desno-renske) posesti dobil njegov drugi sin Ivan V. (1475-1516). Vendar je levo-renska veja v naslednjih desetletjih \xc5\xa1e dvakrat ostala brez dedi\xc4\x8dev in je nizozemska posest vsaki\xc4\x8d pre\xc5\xa1la nazaj v roke desno-renskih dedi\xc4\x8dev._NEWLINE_Prvi\xc4\x8d je bilo to leta 1504, ko je Engelbert II. umrl brez naslednika in je levo-rensko imetje podedoval prvi sin Ivana V., Henrik III. (1504-38). Njegov brat Viljem, ki je dobil vzdevek Bogati (1516-59), je po o\xc4\x8detovi smrti nasledil desno-renske posesti. Njegova de\xc5\xbeela je tedaj sprejela reformirano vero v obliki luteranstva._NEWLINE_Henrik III. se je poro\xc4\x8dil s francosko princeso Claudio de Chalon, ki je po smrti svojega brata (1530) podedovala kne\xc5\xbeevino Orange v ju\xc5\xbeni Franciji in kne\xc5\xbeji naslov. Njun sin Ren\xc3\xa9 de Chalon je leta 1544 v boju padel; ker ni zapustil potomcev, je dedi\xc5\xa1\xc4\x8dino \xc5\xbee drugi\xc4\x8d dobila desno-renska rodbina, to pot prvi sin Viljema Bogatega Viljem I. Oranski, ki velja za za\xc4\x8detnika rodbine Orange-Nassau._NEWLINE_Drugi sin Viljema Bogatega, Ivan VI. (1559-1606), je po o\xc4\x8detovi smrti prevzel desno-renske posesti. Leta 1561 mu je pripadla tudi posest veje Nassau-Beilstein._NEWLINE_V \xc4\x8dasu Ivana VI. je grofija dosegla gospodarski vzpon in vi\xc5\xa1ek politi\xc4\x8dnega pomena. Ivan je v letih 1672-4 iz luterantstva prestopil v kalvinizem. Leta 1584 je ustanovil visoko \xc5\xa1olo v Herbornu, ki je postala duhovni center kalvinizma. Bil je nesporni vodja teritorialno-obrambnega zdru\xc5\xbeenja grofov okro\xc5\xbeja Wetterau. Iz svoje de\xc5\xbeele je naredil vzor\xc4\x8dno dr\xc5\xbeavo. Dobro gospodarjenje mu je omogo\xc4\x8dilo, da je od leta 1566 finan\xc4\x8dno podpiral svojega brata Viljema v vojni za neodvisnost Nizozemske od \xc5\xa0panije. Med letoma 1577 in 1580 je vr\xc5\xa1il tudi slu\xc5\xbebo dr\xc5\xbeavnega namestnika (stadhouderja) v nizozemski provinci Gelderland in je imel znatne zasluge za ustanovitev utrechtske zveze leta 1579. _NEWLINE_Po Ivanovi smrti je pri\xc5\xa1lo do delitve grofije v pet grofij: Nassau-Dillenburg, Nassau-Hadamar, Nassau-Beilstein, Nassau-Siegen in Nassau-Diez. Delitev jih je prizadela, kakor tudi verska nasprotja v tridesetletni vojni. V letih 1650-64 so si otonske veje pridobile posamezni (virilni) glas v dr\xc5\xbeavnem zboru Svetega rimskega cesarstva.\n_START_SECTION_\nPonovna zdru\xc5\xbeitev otonskih vej rodbine Nassau\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1702 je brez potomcev umrl Viljem III. Oranski. Direktno nasledstvo rodbine Oranski-Nassau je bilo prekinjeno in z utrechtskim mirom leta 1713 so bila lastni\xc5\xa1tva urejena na novo. Kne\xc5\xbeevina Orange je bila vrnjena Franciji, ostala posestva rodbine Oranski-Nassau pa je dobil grof Ivan Viljem Friso iz otonske veje Nassau-Diez. Lahko je obdr\xc5\xbeal naslov oranski knez. Leta 1739 je njegovemu sinu pripadla tudi posest rodbine Nassau-Dillenburg in do leta 1743 je zdru\xc5\xbeil vse otonske posesti. Od leta 1747 so bili oranski knezi dedni stadhouderji Republike Nizozemske. Celotno ozemlje so upravljali iz Haaga. Mati\xc4\x8dna nem\xc5\xa1ka posestva je upravljal nem\xc5\xa1ki kabinet v Dillenburgu._NEWLINE_Frisov pravnuk Viljem VI. Oranski je v napoleonskih vojnah izgubil mati\xc4\x8dna nem\xc5\xa1ka posestva rodbine. V zameno mu je dunajski kongres (1815) dodelil v\xc3\xa9liko vojvodstvo Luksemburg. Postal je tudi nizozemski kralj Viljem I. Njegovi nasledniki so \xc5\xa1e vedno kralji Nizozemske in poleg kraljevega naslova uporabljajo tudi naslov knez oranski._NEWLINE_Ko je kralj Viljem III. leta 1890 umrl brez mo\xc5\xa1kega potomca, je njegova h\xc4\x8di Vilhelmina lahko postala nizozemska kraljica, ni pa smela podedovati v\xc3\xa9like vojvodine Luksemburg, ki jo je po salijskem zakonu nasledil vojvoda Adolf Nassavski iz walraminske veje rodbine Nassau.'