b'\n_START_ARTICLE_\nTosa inu\n_START_SECTION_\nOpis\n_START_PARAGRAPH_\nTosa inu ima \xc4\x8dokato in mi\xc5\xa1i\xc4\x8dasto telo z ravnim in kompaktnim hrbtom ter rahlo pritegnjenim trebuhom. Gobec \xc5\xbeivali je top in kvadrast s \xc4\x8drno masko. Uhlji so pobe\xc5\xa1eni, ko\xc5\xbea na njih pa je tanka. O\xc4\x8di so majhne, dlaka pa gosta in kratka rde\xc4\x8dkasto srnje barve (bele lise so dovoljene). Obstajajo tudi temnej\xc5\xa1i odtenki rjave. Rep je srednje dolg in dokaj debel._NEWLINE_Po naravi ni divji pes in je ob pravilni vzgoji miren, poslu\xc5\xa1en in zvest gospodarju. Ob vzgajanju v borbenega psa pa poka\xc5\xbee svojo nepopustljivost in veliko mo\xc4\x8d.\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nOb koncu 19. stoletja so pasmo borilnih psov, ki so jih vzredili v japonski provinci Ko\xc4\x8di, kri\xc5\xbeali z evropskimi pasmami mastifov (mastifom, buldogom, nem\xc5\xa1ko dogo, bernardincem, itn.) in vzgojili novo pasmo, ki je danes poznana pod imenom Tosa inu (po mestu Tosa na japonskem otoku \xc5\xa0ikoku). Danes so na Japonskem boji med temi psi dovoljeni, saj gre za nekrvave, skoraj obredne spopade v katerih praviloma ni te\xc5\xbejih po\xc5\xa1kodb.\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjsko okolje\n_START_PARAGRAPH_\nKljub svoji velikosti je ta pasma primerna za hi\xc5\xa1nega psa, saj se lahko prilagodi tudi \xc5\xbeivljenju v utesnjenih prostorih. Dobro prena\xc5\xa1a mraz, zaradi \xc4\x8desar lahko \xc5\xbeivi tudi na prostem. Pomembno je le, da ima veliko stikov z ljudmi, zlasti z gospodarjem. Le tako bo namre\xc4\x8d ta pes ohranil miren zna\xc4\x8daj.'