b"\n_START_ARTICLE_\nThe Smashing Pumpkins\n_START_SECTION_\nZa\xc4\x8detki in komercialni uspeh\n_START_PARAGRAPH_\nSkupina je prodrla na sceno z debitanskim albumom Gish (1991), ki sicer ni imel izstopajo\xc4\x8dih singlov, a je kljub temu na valu pozitivnih kritik  s \xc4\x8dasom uspel priti do platinaste naklade. Po uspehu prvega albuma je skupino podpisala zalo\xc5\xbeba Virgin Records in je s pomo\xc4\x8djo zalo\xc5\xbebe prodrla v mainstream  z albumom Siamese Dream (1993), ki je vseboval tri single (Cherub Rock, Today, Disarm) , ki so prodrli v top 10 Billboard lestvico za rock glasbo in skupino postavili ob bok najuspe\xc5\xa1nej\xc5\xa1ih izvajalcev devetesetih._NEWLINE_Leta 1995 so izdali dvojni album Mellon Collie and the Infinite Sadness , ki je vseboval \xc5\xa1tiri single (Bullet With Butterfly Wings, 1979, Tonight, Tonight, 33), ki so se prodrli v top 40 Billboard lestvico za rock glasbo. Skupina si je za album leta 1997 prislu\xc5\xbeila sedem grammy nominacij. Kljub uspehu albuma (9,5 milijonov prodanih kopij v ZDA) pa je to obdobje zasnovala smrt klavirista Jonathana Melvoina ter odhod bobnarja Jimmy Chamberlina, ki se je spopadal z odvisnostjo od drog in alkohola  .\n_START_SECTION_\nAdore, Machina in razpad\n_START_PARAGRAPH_\nSkupina je nato nadaljevala kot trio ter so leta 1998 izdali album Adore, ki je za razliko od prej\xc5\xa1njih albumov vseboval veliko ve\xc4\x8d elektronike kar je bil o\xc4\x8diten odmik od njihovega klasi\xc4\x8dnega zvoka. Skupina je za snemanje albuma uporabila vrsto razli\xc4\x8dnih bobnarjev (Matt Walker - Filter, Matt Cameron - Soundgarden/Pearl Jam, Joey Waronker - Beck). Album je bil dobro sprejet s strani kritikov  in je skupini prislu\xc5\xbeil grammy nominacijo. Kljub prodaji \xc5\xa1tirih milijonov kopij je bil ozna\xc4\x8den za komercialno razo\xc4\x8daranje, ker se je v ZDA prodalo samo 1,1 milijona kopij . _NEWLINE_Naslednji album Machina/the Machines of God (2000) je oznanila vrnitev bobnarja Jimmy Chamberlina in je zadnji album, ki so ga posneli vsi \xc5\xa1tirje ustanovitveni \xc4\x8dlani . Takoj po kon\xc4\x8danem snemanju albuma je skupino zapustila basistka D'arcy Wretzky, ki je imela hude te\xc5\xbeave z odvisnostjo. Zamenjala jo je biv\xc5\xa1a basistka skupine Hole Melissa Auf Der Maur. Kljub uspehu singla Stand Inside Your Love je bil album ozna\xc4\x8den za komercialni neuspeh, saj se je prodal v 600.000 kopijah v ZDA, kar je bilo ob\xc4\x8dutno manj od ostalih albumov skupine. Skupina je istega leta objavila, da se bo po kon\xc4\x8dani turneji razpadla. Pred razpadom so na internetu brezpla\xc4\x8dno objavili album Machina II, ki je bil pozitivno sprejet s strani kritikov in ob\xc4\x8dinstva .\n_START_SECTION_\nPonovna zdru\xc5\xbeitev in Zeitgeist\n_START_PARAGRAPH_\nPo nekaj solo projektih sta frontman Billy Corgan in bobnar Jimmy Chamberlin leta 2005 spet postavila skupino na noge . V ponovni zdru\xc5\xbeitvi sta manjkala druga dva ustanovitvena \xc4\x8dlana kitarist James Iha in basistka D'arcy Wretzky, za kar je bila skupina kritizirana tako s strani obo\xc5\xbeevalcev kot tudi kritikov. \xc4\x8clana sta kritike uti\xc5\xa1ala s potrditvijo govoric, da sta v preteklosti Iha in Wretzky redkokdaj sodelovala v kreativnem in studijskem procesu. Wretzky je v radijskem intervjuju leta 2009 izjavila, da se ni odlo\xc4\x8dila za ponovno sodelovanje, ker ji to ni omogo\xc4\x8dalo zdravje.  _NEWLINE_Leta 2007 sta Corgan in Chamberlin  izdala povratni\xc5\xa1ki album Zeitgeist , ki je bil sprejet z me\xc5\xa1animi kritikami, a je kljub temu uspel dose\xc4\x8di zlato naklado. Album je ozna\xc4\x8dil prehod Corgana v pisanje politi\xc4\x8dno obarvanih besedil  in je vseboval tri single, ki so prodrli v Billboard top 100 (Doomsday Clock, Tarantula, That's the Way My Love Is). Za turnejo so se skupini pridru\xc5\xbeili Jeff Schroeder (kitara), Ginger Sling (bas) in Lisa Harriton (klaviature) . Po izidu albuma je skupina izdala \xc5\xa1e live DVD If All Goes Wrong in akusti\xc4\x8dni EP American Gothic.\n_START_SECTION_\nTeargarden, Oceania in Monuments to an Elegy\n_START_PARAGRAPH_\nPred snemanjem naslednjega albuma Teargarden by Kaleidyscope (2009) je skupino zapustil bobnar Jimmy Chamberlin. Skupino je zapustil zaradi \xc5\xbeelje po pre\xc5\xbeivetju ve\xc4\x8d \xc4\x8dasa z dru\xc5\xbeino in zaradi te\xc5\xbeav s srcem, ki jih je imel na predhodni turneji. Zamenjal ga je Mike Bryne, ki je bil izbran preko javne avdicije. Teargarden by Kaleidyscope je zasnovan kot konceptni projekt, ki je sestavljen iz 44 pesmi, ki jih skupina postopoma objavlja brezpla\xc4\x8dno na svoji uradni spletni strani . To je \xc5\xbee drugi album, ki ga izdajajo brezpla\xc4\x8dno . Za razliko od povratni\xc5\xa1kega albuma Zeitgeist je bil Teargarden projekt sprejet ve\xc4\x8dinoma s pozitivnimi kritikami in je bil ozna\xc4\x8den kot vra\xc4\x8danje h koreninam psihedeli\xc4\x8dnega rocka iz samih za\xc4\x8detkov skupine. Prvi album iz Teargarden projekta so naslovili Oceania in je bil izdan 19-tega junija 2012. Oceania je konceptni album, ki vsebuje shoegaze elemente in elemente alternativnega rocka. Album Monuments to an Elegy je iz\xc5\xa1el 9tega decembra 2014. Najavil ga je singel Tiberius.\n_START_SECTION_\nShiny and Oh So Bright Vol 1.\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 2018 sta se v skupino vrnila bobnar Jimmy Chamberlin, ki je bil odsoten od leta 2009 in kitarist James Iha, ki je bil odstoten od leta 2000. Zdru\xc5\xbeena skupina se je podala na turnejo po Ameriki in Evropi. Po koncu turneje so izdali novembra 2018 izdali album Shiny and Oh So Bright Vol.1. Album je med drugim vseboval singel Solara in singel Silvery Sometimes (Ghosts). Na albumu je kot producent delal legendarni Rick Rubin."