b'\n_START_ARTICLE_\nJosip Rastko Mo\xc4\x8dnik\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nJosip Rastko Mo\xc4\x8dnik (pogosteje se podpisuje samo z drugim osebnim imenom: Rastko Mo\xc4\x8dnik)  je diplomiral leta 1968 na Filozofski fakulteti v Ljubljani iz sociologije in svetovne knji\xc5\xbeevnosti z literarno teorijo. V letih 1968-1970 je bil \xc4\x8dasnikar pri dnevniku Delo. V letu 1969-1970 je \xc5\xa1tudiral na podiplomskem \xc5\xa1tudiju na \xc3\x89cole pratique des hautes \xc3\xa9tudes en sciences sociales v Parizu, v letih 1973-1975 na \xc3\x89cole des hautes \xc3\xa9tudes en sciences sociales in \xc5\xa1tudij dokon\xc4\x8dal 1976 pod mentorstvom Algirdasa Greimasa (doktorat 3. cikla iz lingvistike - literarne semiotike na Universite de Paris X (Nanterre) z delom L\xe2\x80\x99Emploi de l\xe2\x80\x99analyse semiotique dans la sociologie de la litterature). Leta 1983 je na Filozofski fakulteti v Ljubljani z delom Teoretska izhodi\xc5\xa1\xc4\x8da za zgodovinsko-materialisti\xc4\x8dno analizo literarne produkcije dosegel naziv doktorja sociolo\xc5\xa1kih znanosti  in bil 1985/86 na podoktorskem izpopolnjevanju na University of California v Berkeleyu. Je zastopnik sociologije, ki izhaja iz marksizma in strukturalizma pod Althusserjevim vplivom; smeri, ki jo sam Mo\xc4\x8dnik imenuje histori\xc4\x8dni materializem . Od leta 1970 je bil zaposlen na Filozofski fakulteti v Ljubljani, od leta 1996/97 kot redni profesor sociologije kulture in se tam 2014 upokojil. Zdaj predava na Fakulteti za medije in komunikacijo v Beogradu.   _NEWLINE_Raziskuje na podro\xc4\x8djih teorije ideologije, teorije diskurzov, teoretske sociologije, teoretske psihoanalize, semiotike, epistemologije humanisti\xc4\x8dnih in dru\xc5\xbebenih ved. Uvedel je \xc5\xa1tudij sociologije knji\xc5\xbeevnosti in teorije ideolo\xc5\xa1kih mehanizmov. Izhaja mdr. iz znanstvenega spoznanja, da je mogo\xc4\x8de dru\xc5\xbebene razse\xc5\xbenosti knji\xc5\xbeevnega dela raziskovati prek njegovih oblikovnih zna\xc4\x8dilnosti, kar je utemeljil z analizo Pre\xc5\xa1ernovih sonetov. Prevajal je strokovna besedila iz angle\xc5\xa1\xc4\x8dine in zlasti franco\xc5\xa1\xc4\x8dine (Lacan, Durkheim, Mauss).  Med letoma 1987 in 1989 je bil prorektor za \xc5\xa1tudentske zadeve ljubljanske univerze. Predaval je na \xc5\xa1tevilnih univerzah in znanstvenih sre\xc4\x8danjih v Evropi in ZDA, med drugim v Beogradu, Berkeleyu, Budimpe\xc5\xa1ti, Dunaju, Frankfurtu, Grazu, Jyvaskili, Milanu, Novosibirsku, Parizu, Plovdivu, Pragi, Pri\xc5\xa1tini, Sarajevu, Skopju, Sofiji, Stony Brooku, Trstu itn._NEWLINE_Bil je med ustanovnimi in vodilnimi \xc4\x8dlani Odbora za varstvo \xc4\x8dlovekovih pravic (1988/89), kasneje pa tudi ZJDP/UJDI (Zdru\xc5\xbeenje za jugoslovansko demokrati\xc4\x8dno pobudo) in prvi predsednik njene podru\xc5\xbenice v Ljubljani  ; osnovni cilj te organizacije je bila \xc2\xbbdemokrati\xc4\x8dna reintegracija Jugoslavije\xc2\xab. Javno je nasprotoval osamosvojitvi Slovenije in Demosu: \xc2\xbbZ ustvarjanjem ob\xc4\x8dutka ogro\xc5\xbeenosti, z netenjem vojne psihoze, z odcepitveno retoriko ustvarja propagandno zaporo in zbuja vtis, da dr\xc5\xbeava deluje - pod to krinko pa izvr\xc5\xa1uje skrajno problemati\xc4\x8den dru\xc5\xbebeni prevrat.\xc2\xab  Leta 1991 je med prvimi podpisal deklaracijo za mir, prav tako je nasprotoval \xc4\x8dlanstvu Slovenije v zvezi NATO , v politi\xc4\x8dnem \xc5\xbeivljenju zrelih let pa je nastopal s stali\xc5\xa1\xc4\x8d radikalne levice. Leta 2003 je postal aktiven \xc4\x8dlan Foruma za levico. Nasprotuje tudi bolonjskemu procesu. _NEWLINE_Plovdivska univerza Pajsij Hilendarski mu je leta 2005 podelila doktorat honoris causa.'