b'\n_START_ARTICLE_\nAdalbero, Koro\xc5\xa1ki vojvoda\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in njegovo delo\n_START_PARAGRAPH_\nAdalbero izhaja iz rodbine Eppensteincev, ki so imeli posesti v dolini Enna in dolini Mure. Bil je sin Markwarda III. in Hadmud iz Ebersberga, h\xc4\x8derke grofa Adalbera. S poroko z Beatrix (\xe2\x80\xa0 po 1025), h\xc4\x8dero Hermana II. \xc5\xa0vabskega iz dru\xc5\xbeine Konradincev, je postal svak cesarja Konrada II.. Beatrix je bila sestra cesarice Gisele, druga sestra Matilda pa je bila \xc5\xbeena Konrada I., ki je bil do leta 1011 Koro\xc5\xa1ki vojvoda.  _NEWLINE_Kot nasledniku svojega o\xc4\x8deta Markwarda mu je bila zaupana Mejna grofija Karantanska. Poleg tega je bil grof v dolini Ennsa in v Judenburgu (grof v Eppensteinu). Posesti je imel v grofiji Murztal. Cesar Henrik II. mu je podelil leta 1012 vojvodstvo na Koro\xc5\xa1kem in Mejno grofijo Verono s Furlanijo/Kranjsko ter Trento. Vendar si je te naslove in posesti lastila dru\xc5\xbeina Salijcev, ki so od takrat v sovra\xc5\xbenem odnosu z Eppensteinci. Adalbero je prav tako prevzel grofijo Gorica in odvetni\xc5\xa1tvo nad Oglejskim patriarhatom. Potem ko je  leta 1012 pridobil Kranjsko, je leta 1025 pridobil \xc5\xa1e Savinjsko marko ali Slovensko marko ob Savinji, ki je bila izdvojena iz vojvodine Koro\xc5\xa1ke. _NEWLINE_Leta 1019 je bil Adalbero v sporu glede dedovanja po svojem tastu Konradu Starej\xc5\xa1em z njim zvezanim Salijcem Konradom Mlaj\xc5\xa1im, ki ga je premagal pri Ulmu ob podpori bratranca prihodnjega cesarja Konrada II.. Po izvolitvi Salijca za cesarja so se odnosi izbolj\xc5\xa1ali. Adalbero se je moral umakniti iz \xc5\xa0vabske. Med letoma 1003 in 1025 je bil na Koro\xc5\xa1kem ustanovljen prvi samostan, Samostan Sv. Jurija na Dolgem jezeru, kateremu je bil prvi advokat Adalbero. Leta 1027 je spremljal cesarja in se v Aachnu udele\xc5\xbeil kronanja Henrika III. ter v septembru tega leta deloval na sinodi v Frankfurtu kot nosilec me\xc4\x8da cesarja. Tega leta se je v virih prvi\xc4\x8d ponovno pojavil, in iz njih izhaja, da je \xc5\xbeivel na cesarskem dvoru. _NEWLINE_V virih zaznamo, da je pri\xc5\xa1lo v maju 1035 do preloma med Adalberom in cesarjem Konradom II.  Razlogi in ozadja niso pojasnjena, viri navajajo obto\xc5\xbebe veleizdaje. Leta 1035 je Adalbero v Bambergu izgubil vse urade in fevde, kne\xc5\xbeje sodi\xc5\xa1\xc4\x8de mu je izreklo kazen izgona, skupaj s sinovoma. Karantanska marka je bila za\xc4\x8dasno podeljena grofu Arnoldu von Wels-Lambachu, Koro\xc5\xa1ka vojvodina  pa je bila 2. februarja 1036 podeljena Konradu mlaj\xc5\xa1emu. Adalbero pa je leta 1036 posku\xc5\xa1al s svojimi nasprotniki na Koro\xc5\xa1kem obra\xc4\x8dunati na bojnem polju. Iz ma\xc5\xa1\xc4\x8devanja je umoril cesarju zvestega mejnega grofa Viljema Bre\xc5\xbee-Sel\xc5\xa1kega, gospodarja Savinjske marke in mo\xc5\xbea Svete Eme Kr\xc5\xa1ke.  Nato se je zatekel v Ebersberg/Eresburg, na dru\xc5\xbeinsko posest njegove matere, od koder je od\xc5\xa1el v izgnanstvo. Vrnil se je \xc5\xa1ele po smrti Konrada II., vendar mu Henrik III. ni povrnil njegovih starih dostojanstev. Zadnje po\xc4\x8divali\xc5\xa1\xc4\x8de je na\xc5\xa1el v samostanu Geisenfeld.\n_START_SECTION_\nPotomci\n_START_PARAGRAPH_\nPotomci Adalbera Eppensteinskega so bili klerik Adalbero, kasnej\xc5\xa1i \xc5\xa1kof v Bambergu (1053-1057), grof Markwart IV. in morda h\xc4\x8di Willibirg. Njegova bogata alodialna posestva so ostala njegovemu sinu Markwartu in bila osnova za ponoven dvig rodbine.'