b'\n_START_ARTICLE_\nMatija Rode\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nOsnovno \xc5\xa1olo je obisoval v Dom\xc5\xbealah. Po klasi\xc4\x8dni gimnaziji v Ljubljani se je vpisal na pravno fakulteto dunajske univerze, a \xc5\xa1tudija zaradi pomanjkanja sredstev ni dokon\xc4\x8dal. V letih 1902\xe2\x80\x931905 je bil kot vodja odvetni\xc5\xa1ke pisarne zaposlen pri Ivanu Tav\xc4\x8darju, nato je bil do leta 1909 sourednik Slovenskega naroda. V istem obdobju je bil tudi poslovodja Narodne tiskarne. V obdobju 1909\xe2\x80\x931936 je bil uradnik Mestne hranilnice v Ljubljani. Leta 1911 je v okviru Gospodarskega naprednega dru\xc5\xa1tva za \xc5\xa1entjakobski okraj v Ljubljani ustanovil \xc5\xa0entjakobsko ljudsko knji\xc5\xbenico in jo z leti razvil v najve\xc4\x8djo javno ljudsko knji\xc5\xbenico v Jugoslaviji. Danes je njena naslednica Knji\xc5\xbenica Otona \xc5\xbdupan\xc4\x8di\xc4\x8da v Ljubljani. Umrl je v starosti 84 let.\n_START_SECTION_\nPrvi knji\xc5\xbeni\xc4\x8dar \xc5\xa0entjakobske knji\xc5\xbenice\n_START_PARAGRAPH_\nMatija Rode je bil prvi in v vseh 36 letih obstoja \xc5\xa0entjakobske knji\xc5\xbenice njen edini knji\xc5\xbeni\xc4\x8dar. Strokovna navodila za vodenje knji\xc5\xbenice je dobival od Akademskega ferialnega dru\xc5\xa1tva Prosveta, ki je leta 1908 in 1910 izdalo dve bro\xc5\xa1uri z navodili o poslovanju manj\xc5\xa1ih in ve\xc4\x8djih knji\xc5\xbenic in seznam priporo\xc4\x8dljivih knjig. V letih 1914\xe2\x80\x931941 je izdal deset dobro urejenih imenikov knji\xc5\xbenice. Menil je, da je ljudska knji\xc5\xbenica potrebna za izobrazbo ljudstva in koristi tudi razvoju ob\xc4\x8dine in dr\xc5\xbeave. Sodeloval je z Jankom \xc5\xa0lebingerjem, Stankom Lebnom, Franom Abulnarjem, Vaclavom Burianom in Pavlom Bre\xc5\xbenikom.\n_START_SECTION_\nDelo\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1903 je kot feljtonist pod psevdonimi Bistri\xc4\x8dan, Pavel Svetin in Bla\xc5\xbe Pohlin sodeloval pri Slovenskemu narodu. Nekaj humoristi\xc4\x8dnih \xc4\x8drtic in kratko\xc4\x8dasnih zgodbic je izdal, ponovno pod psevdonimi, v knjigah. Nekatere so bile ponatisnjene v ameri\xc5\xa1kem Glasu svobode. Z bro\xc5\xa1uro \xc5\xa0kof proti \xc5\xbeupniku (Chicago 1911 in ponatis v Ljubljani 1913) je posegel v strankarske boje na Slovenskem. Sodeloval je v satiri\xc4\x8dnih \xc4\x8dasopisih Brivec in Osa in pri \xc4\x8dasopisih Jutro in Ljubljanski zvon. Za svoje delo je od dru\xc5\xa1tva Prosveta in \xc4\x8dasopisov Jutro in Slovenski narod dobil ve\xc4\x8d priznanj. Zbiral je ljudske pesmi za 2. in 4. zvezek \xc5\xa0trekljeve zbirke Slovenske narodne pesmi (\xc5\xa0aljive in zabavljive).'