b'\n_START_ARTICLE_\nJean Baudrillard\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nBaudrillard je bil rojen v Reimsu, v severovzhodni Franciji, 27. julija 1929. Njegovi stari star\xc5\xa1i so bili kmetje, njegovi star\xc5\xa1i pa javni uslu\xc5\xbebenci. Med \xc5\xa1olanjem na reim\xc5\xa1kem liceju (Reims Lyc\xc3\xa9e) se je za\xc4\x8del zanimati za absurtisti\xc4\x8dni umetni\xc5\xa1ki \xc5\xbeanr patafizika (preko profesorja za filozofijo po imenu Emmanuel Peillet). Postal je prvi iz dru\xc5\xbeine, ki se je \xc5\xa1olal v Parizu na tamkaj\xc5\xa1nji Sorboni. \xc5\xa0tudiral je nem\xc5\xa1\xc4\x8dino in literaturo, kar ga je vodilo do pou\xc4\x8devanja na \xc5\xa1tevilnih licejih (pari\xc5\xa1kih in provincialnih) v letih od 1960 do 1966. Med pou\xc4\x8devanjem je za\xc4\x8del izdajati preglede literature in prevode \xc5\xa1tevilnih del Petra Weissa, Bertolta Brechta, Karla Marxa, Friedricha Engelsa in Wilhelma Emila Muhlmanna. _NEWLINE_Med pou\xc4\x8devanjem nem\xc5\xa1\xc4\x8dine se je postopoma premestil na sociologijo in s\xc4\x8dasoma kon\xc4\x8dal svojo doktorsko tezo z naslovom Sistem objekta (Le Syst\xc3\xa8me des objets) pred odborom za disertacijo, ki so ga sestavljali Henri Lefebvre, Roland Barthes in Pierre Bourdieu. Pozneje je pou\xc4\x8deval sociologijo na Univerzi Nanterre, univerzitetnem kampusu na obrobju Pariza. Med tem \xc4\x8dasom je Baudrillard delal s filozofom Humphreyjem De Battenburgem, ki je ozna\xc4\x8dil Baudrillarda za \xe2\x80\x9cvizionarja\xe2\x80\x9d. Na Nanterreju je zavzel pozicijo kot docent, nato kot izredni profesor in postopoma postal \xc5\xa1e profesor po dokon\xc4\x8danju svoje akredetacije Drugi po sebi (L\'Autre par lui-m\xc3\xaame)._NEWLINE_Leta 1970 je Baudrillard prvi\xc4\x8d potoval v ZDA (Aspen, Kolorado), in leta 1973 opravil prvi obisk Japonske (Kyoto). Svojo prvi fotoaparat je dobil leta 1981 na Japonskem, kar ga je vodilo do tega, da se je za\xc4\x8del resno ukvarjati \xc5\xa1e s fotografijo. _NEWLINE_Leta 1986 se je premestil na IRIS (In\xc5\xa1titut za raziskave in socialno-ekonomske informacije) na Univerzi v Parizu-IX Dauphine, kjer je pre\xc5\xbeivel zadnji del svoje akademske kariere. Med tem se je za\xc4\x8del oddaljevati od sociologije (v \xe2\x80\x9cklasi\xc4\x8dni\xe2\x80\x9d obliki)._NEWLINE_Med letoma 1980 in 1990 so njegove knjige pridobile \xc5\xa1iroko ob\xc4\x8dinstvo, njegova dela so bila objavljena tudi v \xc5\xa1tevilnih francoskih in angle\xc5\xa1kih revijah. _NEWLINE_Baudrillard je pou\xc4\x8deval tudi na Evropski diplomatski \xc5\xa1oli v Saas-Feeju v \xc5\xa0vici. _NEWLINE_Med letoma 1999 in 2000 so bile njegove fotografije razstavljene v Evropski hi\xc5\xa1i fotografije v Parizu. Leta 2004 se je Baudrillard udele\xc5\xbeil velike konference o svojem delu, Baudrillard in umetnost, v Centru za umetnost in medije Karlsruhe v Karlsruhe v Nem\xc4\x8diji.\n_START_SECTION_\nBistvene ideje\n_START_PARAGRAPH_\nJean Baudrillard, socialni teoretik in kritik, je bil najbolj znan po svojih analizah medijev in tehnolo\xc5\xa1ke komunikacije. Najbolj ga je zanimalo, kako tehnologija in njen napredek vplivata na dru\xc5\xbebene spremembe. Pisal je o zelo raznolikih temah, kot na primer o potro\xc5\xa1ni\xc5\xa1tvu, kloniranju, odnosu med spoloma, socialni zgodovini, ADISu, o Zalivski vojni ter o teroristi\xc4\x8dnem napadu na Svetovni trgovinski center (WTC) v New Yorku. _NEWLINE_Njegova objavljena dela so nastala v obdobju generacije francoskih mislecev. Med njimi so bili tudi Gilles Deleuze, Jean-Fran\xc3\xa7ois Lyotard, Michel Foucault, Jacques Derrida in Jacques Lacan. Zdru\xc5\xbeevalo jih je zanimanje za semiotiko, jezikoslovno vedo, ki se ukvarja z jezikovnimi znaki (simboli) in sistemi znakov. Baudrillard je pogosto viden kot del poststrukturalisti\xc4\x8dne filozofske \xc5\xa1ole. _NEWLINE_Na za\xc4\x8detku svoje kariere, je Baudrillard razvijal teorije o \xc4\x8dlove\xc5\xa1ki dru\xc5\xbebi. Njegova predstava o dru\xc5\xbebi temelji na dru\xc5\xbebi, ki vedno i\xc5\xa1\xc4\x8de smisel pomena, ta pa se konstantno izmika. V nasprotju s poststrukturalisti, kot na primer Michelom Foucaultom, za katerega so oblike znanja izhajale samo kot rezultat odnosa sil dru\xc5\xbebene mo\xc4\x8di, je Baudrillard razvil teorije v katerih prekomerno, brezplodno iskanje o vseznanju vodi v skoraj neizogibno zablodo in razo\xc4\x8daranje. V Baudrillardovem pogledu bi moral subjekt poskusiti razumeti predmet/objekt izven sebe, ampak zaradi tega, ker je predmet/objekt mogo\xc4\x8de razumeti samo na podlagi tega, kar predstavlja (posledi\xc4\x8dno to vklju\xc4\x8duje tudi splet drugih znakov, po katerih se ta dolo\xc4\x8den predmet odlikuje), nikoli ne dobimo \xc5\xbeeljenega rezultata in sporo\xc4\x8dila. Subjekt se zato raje prepusti predmetu. V svoji zadnji analizi je torej zagovarjal, da je popolna razumljivost detajlov oziroma podrobnosti \xc4\x8dlove\xc5\xa1kega \xc5\xbeivljenja nemogo\xc4\x8da in kadar so ljudje zavedeni, da mislijo druga\xc4\x8de, so nagnjeni k simulirani verziji resnice. To ne pomeni, da svet postane neresni\xc4\x8den, ampak da hitreje in splo\xc5\xa1neje kot dru\xc5\xbeba postavi resni\xc4\x8dnost v neko smiselnost, deluje bolj negotovo in nestabilno ter dru\xc5\xbeba postane bolj negotova. Realnost, v tem primeru, odmre._NEWLINE_Baudrillard je bil mnenja, da je dru\xc5\xbeba s preobilno uporabo znakov in pomenov v poznem 20. stoletju, paradoksalno, povzro\xc4\x8dila izbris realnosti. V dana\xc5\xa1njem svetu ne verjamemo ve\xc4\x8d v liberalne ter marksisti\xc4\x8dne utopije. Trdil je, da ne \xc5\xbeivimo v tako imenovani \xc2\xbbglobalni vasi\xc2\xab, kjer so svetovne dr\xc5\xbeave tesno povezane med seboj in si med seboj tudi pomagajo, kot je trdil kanadski sociolog Marshall McLuhan, ampak \xc5\xbeivimo v svetu, ki zlahka postane prestra\xc5\xa1en, tudi ob najmanj\xc5\xa1em dogodku oz. incidentu. Ker globalni svet deluje na stopnji izmenjave simbolov in dobrin, postane nedovzeten oz. slep za simboli\xc4\x8dna dejanja kot je na primer terorizem. Baudrillard, \xc5\xa1e posebej v svojih zadnjih delih, poudarja dojemanje dru\xc5\xbebe brez simboli\xc4\x8dnih elementov in simboli\xc4\x8dno (\xc4\x8de ne voja\xc5\xa1ko) nemo\xc4\x8dno delovanje proti teroristi\xc4\x8dnim napadom, kot na primer 11. septembra proti ZDA in njihovi voja\xc5\xa1ki in ekonomski ureditvi.\n_START_SECTION_\nSistem vrednosti predmeta\n_START_PARAGRAPH_\nV njegovih prvih knjigah je bil glavni poudarek na potro\xc5\xa1ni\xc5\xa1tvu in kako se razli\xc4\x8dni predmeti porabljajo na razli\xc4\x8dne na\xc4\x8dine. _NEWLINE_V tem \xc4\x8dasu je bil Baudrillardov politi\xc4\x8dni pogled povezan z marksizmom (in situacionizmom). Baudrillard se je od Karla Marxa razlikoval v eni pomembni smeri. Za Baudrillarda kot situacionista, je bila poraba bolj pomembna kot proizvodnja, ki je bila glavna gonilna sila kapitalisti\xc4\x8dne dru\xc5\xbebe. Baudrillard je zagovarjal \xe2\x80\x93 izhajajo\xc4\x8d od Georgesa Bataillea, da so potrebe zgrajene in ne prirojene. _NEWLINE_Objekti vedno povejo nekaj o njihovih uporabnikih (izhajajo\xc4\x8d od Rolanda Barthesa). _NEWLINE_To je za njega pomenilo, zakaj potro\xc5\xa1nja je in ostaja bolj pomembna kot proizvodnja. Napisal je \xc5\xa1tiri smeri: _NEWLINE__NEWLINE_Prva je fukncionalna vrednost predmeta; pisalo na primer pi\xc5\xa1e, hladilnik hladi._NEWLINE__NEWLINE_Druga je menjava vrednosti predmeta; njegova gospodarska vrednost. Eno pisalo je lahko vredno enako kot tri pisala; en hladilnik je lahko vreden enako kot trimese\xc4\x8dna pla\xc4\x8da._NEWLINE__NEWLINE_Tretja je simboli\xc4\x8dna vrednost predmeta; pisalo lahko simbolizira tak\xc5\xa1no ali druga\xc4\x8dno darilo; diamant lahko simbolizira javno, izpovedano ljubezen. _NEWLINE__NEWLINE_Zadnja je znamenje vrednosti predmeta; njegova vrednost znotraj sistema predmetov.\n_START_SECTION_\nKonec zgodovine in njen pomen\n_START_PARAGRAPH_\nSkozi osemdeseta in devetdeseta leta je bila Baudrillardova najpogostej\xc5\xa1a tema zgodovinska - ali bolj specifi\xc4\x8dno - kako dana\xc5\xa1nja dru\xc5\xbeba uporablja pojme napredka in modernosti v svojih politi\xc4\x8dnih odlo\xc4\x8ditvah. Trdil je, tako kot politi\xc4\x8dni teoretik Francis Fukuyama, da se je zgodovina kon\xc4\x8dala ali \xe2\x80\x9cizginila\xe2\x80\x9d s \xc5\xa1iritvijo globalizacije. Za Baudrillarda konec Hladne vojne ni predstavljal ideolo\xc5\xa1ke zmage; bolj je predstavljal izginotje utopi\xc4\x8dnih vizij politi\xc4\x8dne desnice in levice. Zaradi dodatnih dokazov za svoj ugovor proti marksisti\xc4\x8dni viziji globalnega komunizma in liberalne vizije o globalni civilni dru\xc5\xbebi, je Baudrillard zatrjeval, da so vizije kon\xc4\x8dne in pravi\xc4\x8dne dru\xc5\xbebene ureditve, ki so si jih vedno \xc5\xbeeleli, vedno bili le ilizuije.\n_START_SECTION_\nSimulaker in simulacija (1981)\n_START_PARAGRAPH_\nBaudrillard v tem delu i\xc5\xa1\xc4\x8de in raziskuje odnos med realnostjo, simboli in dru\xc5\xbebo. Simulaker je kopija ne\xc4\x8desa brez originala, simulacija pa je imitacija operacije procesov v resni\xc4\x8dnem svetu ali sistemov v \xc4\x8dasu. Delo je najbolj znano po diskusiji o simbolih, znakih in je navezana na sodobnost. _NEWLINE_Baudrillard trdi, da je dana\xc5\xa1nja dru\xc5\xbeba nadomestila vso realnost in pomen s simboli in znaki ter \xc4\x8dlove\xc5\xa1ko izku\xc5\xa1njo simulacije resni\xc4\x8dnosti._NEWLINE_"Teorija, zavezana simulacij in s tem preigravanjem praviloma povsem konstruiranih modelov, je razre\xc5\xa1ena vpra\xc5\xa1anj po resni\xc4\x8dnem ali neresni\xc4\x8dnem, previlnem ali zgre\xc5\xa1enem, dobrem ali slabem." Simulacija "je generiranje skozi modele realnega brez izvora iz realnosti: hiperrealnega.".Simuliranje lahko ozna\xc4\x8dimo s tem, da hlinimo, da imamo nekaj, kar v resnici nimamo. Hkrati pa simuliranje tudi ni hlinjenje. Tisti, ki npr. hlini, da je bolan, se lahko samo ule\xc5\xbee v posteljo in se dela bolnega. Pri hlinjenju se \xc4\x8dlovek zaveda, in zavedno daje simptome. Pri simulaciji pa \xc4\x8dlovek ne lo\xc4\x8di med resni\xc4\x8dnim in neresni\xc4\x8dnim, imaginarnim. Simulacija je resni\xc4\x8dna - bolj kot hlinjenje.\n_START_SECTION_\nZalivska vojna\n_START_PARAGRAPH_\nBaudrillardovo delo "La Guerre du Golfe n\'a pas eu lieu" je izhajalo v obliki \xc4\x8dlankov v francoski reviji Lib\xc3\xa9ration in v britanskem \xc4\x8dasopisu The Guardian. Z objavo se je Baudrillard vme\xc5\xa1al v politiko. Koalicija, ki se je borila proti ira\xc5\xa1ki vojski je vsakodnevno bombardirala Irak z namenom, da bi prikazala ira\xc5\xa1ko vojsko kot mo\xc4\x8dno in pripravljeno na boj. Saddam Hussein ni uporabljal svojih voja\xc5\xa1kih kapacitet (ira\xc5\xa1ke zra\xc4\x8dne sile). Vojna se zunaj ne\xc5\xa1tetokrat reproducirane medijske podobe ni zgodila: imamo zgolj niz podob, simulakrov koaliciji naklonjenih medijev, ki javnosti servirajo svojo podobo vojne v skladu z njihovimi politi\xc4\x8dnimi in ekonomskimi ineteresi._NEWLINE_Nekaj kritikov je obto\xc5\xbeilo Baudrillarda revizionizma (zavrnitve fizi\xc4\x8dnega delovanja v konfliktu, ki je bila povezana z zavrnitvijo njegove resni\xc4\x8dnosti). Posledi\xc4\x8dno je bil Baudrillard obto\xc5\xbeen tudi cini\xc4\x8dnega skepticizma in subjektivnega idealizma zna\xc4\x8dilnega za Berkeleyjevo filozofijo.\n_START_SECTION_\nTeroristi\xc4\x8dni napadi 11. septembra 2001\n_START_PARAGRAPH_\nV enem izmed svojih esejev, Duh terorizma, je Baudrillard ozna\xc4\x8dil teroristi\xc4\x8dne napade na Svetovni trgovinski center (WTC) v New Yorku na poseben na\xc4\x8din, ki je podrobno razlo\xc5\xbeen v tem delu. Baudrillard je predstavil napade kot simbolno reakcijo na neizprosno globalizacijo sveta za razliko od Huntingtonovega spopada civilizacij. Kritik postmodernizma Richard Wolin je v enem izmed svojih del odlo\xc4\x8dno obto\xc5\xbeil Baudrillarda in Slavoja \xc5\xbdi\xc5\xbeka, ker nista proslavljala teroristi\xc4\x8dnih napadov in da naj bi si ZDA po njunem ta napad zaslu\xc5\xbeile. \xc5\xbdi\xc5\xbeek se je na obto\xc5\xbebo odzval kot na intelektualni barbarizem v reviji Critical Inquiry, kjer je dejal, da Wolin ni uspel videti razlike med fantaziranjem o dogodku in navajanjem, da si nekdo zaslu\xc5\xbei nekaj.'