b'\n_START_ARTICLE_\nPape\xc5\xbe Gregor I.\n_START_SECTION_\nMlada leta\n_START_PARAGRAPH_\nGregor ali Gregorij se je rodil v Rimu v zelo verni premo\xc5\xbeni patricijski dru\xc5\xbeini iz rodovine Anicijev (latinsko: Anicius). Svetnika sta oba njegova star\xc5\xa1a: o\xc4\x8de Gordijan (latinsko: Gordianus), ki je bil senator, ter mati Silva (latinsko: Sylva ali Sylvia, Silvija) ter dve teti: Tarzila in Emicijana (latinsko: Tarsilla, Emitiana). Njegov starej\xc5\xa1i brat je bil rimski prefekt ali upravnik. Gregor je bil v veliki meri samouk, ki pa se niti med bivanjem v Carigradu ni nau\xc4\x8dil gr\xc5\xa1\xc4\x8dine. Zanimalo pa ga je pravo in politika. O\xc4\x8ditno je bil zelo nadarjen, saj ga je \xc5\xbee 571 imenoval cesar Justinijan  za rimskega prefektja, ki je imel na skrbi dobavo hrane in laj\xc5\xa1anje nadlog, ki so jih zlasti revnemu prebivalstvu povzro\xc4\x8dali dolgotrajni langobardski napadi, ter je vodil javno upravo in seje senata. Po nekaterih virih je bil rimski pretor\n_START_SECTION_\nMenih\n_START_PARAGRAPH_\nPo kak\xc5\xa1nih petih letih (575) se je slu\xc5\xbebi odpovedal, ker je \xc4\x8dutil klic po meni\xc5\xa1kem \xc5\xbeivljenju. S podedovanim premo\xc5\xbeenjem je dal zgraditi \xc5\xa1est samostanov na na Siciliji in enega v Rimu, kamor je tudi sam vstopil. Menihi so \xc5\xbeiveli po pravilih svetega Benedikta. Gregorij se je v tem \xc4\x8dasu posvetil molitvi ter \xc5\xa1tudiju Svetega pisma in cerkvenih o\xc4\x8detov, zlasti Avgu\xc5\xa1tina. Verjetno si je v tem \xc4\x8dasu zaradi stroge pokore nakopal hudo \xc5\xbeelod\xc4\x8dno in \xc4\x8drevesno bolezen, ki ga je spremljala vse \xc5\xbeivljenje.\n_START_SECTION_\nPape\xc5\xa1ki poslanec\n_START_PARAGRAPH_\nPrizadevnega meniha je kmalu opazil pape\xc5\xbe Pelagij (579-590). Verjetno ga je leta 579 poslal v Carigrad za apokriziarija (nuncija, zastopnika). Gregorij si je izprosil spremstvo nekaj menihov, s katerimi je tudi v Carigradu nadaljeval z meni\xc5\xa1kim \xc5\xbeivljenjem. V tem obdobju je za\xc4\x8del pisati svoja eksegetska dela (Moralia) ter navezal mnoga pomembna osebna poznanstva._NEWLINE_Leta 585 se je vrnil v Rim in pet let ponovno \xc5\xbeivel mirno meni\xc5\xa1ko \xc5\xbeivljenje. Nastopila pa je kuga, ki je med mnogimi drugimi zahtevala tudi \xc5\xbeivljenje Pelagija, kateremu je ostal svetovalec. Ljudstvo in kler sta za novega pape\xc5\xbea hotela prav Gregorija. \xc4\x8ceprav se je ta te\xc5\xbekemu bremenu na vso mo\xc4\x8d upiral, ga je po potrditvi s strani cesarja Mavricija le sprejel. Pape\xc5\xbe je postal 3. septembra leta 590.\n_START_SECTION_\nPape\xc5\xbe\n_START_PARAGRAPH_\nSlu\xc5\xbebo rimskega \xc5\xa1kofa je imel v te\xc5\xbekih \xc4\x8dasih. Pape\xc5\xa1tvo ni imelo pomembne mo\xc4\x8di. Mesto Rim, dale\xc4\x8d od svoje nekdanje slave, je bilo zaradi kuge zdesetkano, kmalu pa je pritisnila \xc5\xa1e lakota. V veliko korist so mu bile gospodarske izku\xc5\xa1nje iz nekdanje slu\xc5\xbebe. Ni laj\xc5\xa1al le duhovne, temve\xc4\x8d tudi telesno bedo. Pri tem je imel te\xc5\xbeave \xc5\xa1e z odnosom do Carigrada, na severu pa so Rim ogro\xc5\xbeali Langobardi._NEWLINE_Z vztrajno diplomacijo, reformami ter neutrudnega oznanjevanjem je mo\xc4\x8d Cerkve za \xc4\x8dasa svojega pape\xc5\xbeevanja utrdil. Odlikovala sta ga odlo\xc4\x8dnost in \xc4\x8dlove\xc5\xa1ka modrost. S svojimi kar se da prizanesljivimi in vljudnimi pismi je zelo jasno nastopal tako proti cesarju kot proti politi\xc4\x8dnim nasprotnikom. Leta 597 je npr. dosegel preklic zakona cesarja Mavricija, ki je prepovedoval vstop v samostan vsem dr\xc5\xbeavnim uslu\xc5\xbebencem in vojakom. Uspelo mu je, da so Langobardi sprejeli kr\xc5\xa1\xc4\x8danstvo in se vklju\xc4\x8dili v krog tedanjih kulturnih narodov, hkrati pa se mu je posre\xc4\x8dilo misijonsko delo na Britanskem oto\xc4\x8dju, kamor je poslal benediktince pod vodstvom Avgu\xc5\xa1tina Canterburyjskega.\n_START_SECTION_\nServus servorum Dei\n_START_PARAGRAPH_\nV na\xc4\x8dinu \xc5\xbeivljenja je bil kljub aktivnemu delovanju na vseh podro\xc4\x8djih bolj podoben kontemplativcu. Njegov vsakdan so zaznamovali neutrudna molitev, post in pokora. Svojo slu\xc5\xbebo je pojmoval kot slu\xc5\xbeenje; ko si je Carigradcarigrajski patriarh za\xc4\x8del prisvajati visokodone\xc4\x8di naziv ekumenskega patriarha, je Gregor vrsti pape\xc5\xa1kih nazivov dodal \xc5\xa1e \xc2\xbbservus servorum Dei\xc2\xab, \xc2\xbbslu\xc5\xbeabnik bo\xc5\xbejih slu\xc5\xbeabnikov\xc2\xab.\n_START_SECTION_\nMagna Moralia (ali Libri Morales)\n_START_PARAGRAPH_\nMagna Moralia je razlaga Jobove knjige, nastala med letoma 579 in 585 na pobudo menihov, ki so z njim pri\xc5\xa1li v Carigrad ob njegovi slu\xc5\xbebi apokriziarija. Gregorijeve govore so si menihi sprva prosto zapisovali, nato jim je za\xc4\x8del narekovati, \xc5\xbee kot pape\xc5\xbe pa je govore \xc5\xa1e sam pregledal in jih razdelil na 35 knjig. Razlaga je predvsem moralna in alegori\xc4\x8dna. \xc5\xa0e stoletja so jo uporabljali kot nekak\xc5\xa1en priro\xc4\x8dnik moralke.\n_START_SECTION_\nPastoralna vodila (Libri regulae pastoralis)\n_START_PARAGRAPH_\nGregorij je napisal tri pastoralna vodila, ki jih je naslovil na razli\xc4\x8dne cerkvene voditelje. Spodbujal jih je, naj svojo slu\xc5\xbebo opravljajo premi\xc5\xa1ljeno in z odgovornostjo. Najbolj znano Vodilo je naslovljeno na Janeza, \xc5\xa1kofa mesta Ravena, nastalo leta 591.\n_START_SECTION_\nPisma (Epistolae, Register)\n_START_PARAGRAPH_\nPisma zavzemajo posebno mesto v njegovem pisnem opusu. Napisal je okrog 850 pisem, naslovljenih na ljudi vseh stanov, od cesarja do navadnih laikov. Razodevajo nam mnogo pomembnih informacij o zgodovini in miselnosti takratnega \xc4\x8dasa, pa tudi o Gregorijevi naravi in pogledu na svet. Tako kot vsa njegova ostala dela so nastala iz pastoralnih in \xc5\xbeivljenjskih potreb. Po njegovi smrti so jih razdelili v 14 knjig.\n_START_SECTION_\nDialogi (Dialogorum libri)\n_START_PARAGRAPH_\nDialogi so nastali v letih 593 in 594 na pobudo sobratov, naj pripoveduje o \xc5\xbeivljenju in delih velikih svetnikov. Gregorij je zadano nalogo izpolnil v obliki dialoga. Je bolj spodbudno kot zgodovinsko delo, veliko pozornosti pa je v njem namenjeno svetemu Benediktu. Delo je bilo zelo priljubljeno, kar nam pove tudi pridevek \xc2\xbbDialogus\xc2\xab, ki so ga Gregoriju dali na Vzhodu.\n_START_SECTION_\nEksegetska dela\n_START_PARAGRAPH_\nOhranjenih je 40 Gregorijevih homilij k evangelijem, ki so nastale med letoma 590 in 593, ter 23 homilij k preroku Ezekielu, nastale v letih 593 in 594. V ta sklop pa sodita \xc5\xa1e Razlaga Visoke pesmi in Prve knjige kraljev.\n_START_SECTION_\nLiturgi\xc4\x8dna prenova\n_START_PARAGRAPH_\nGregorij Veliki se je \xc5\xbee kmalu po nastopu svojega pontifikata lotil liturgi\xc4\x8dnih reform. Najpomembnej\xc5\xa1a je njegova ureditev liturgi\xc4\x8dnih knjig in liturgi\xc4\x8dnega petja. Pri tem sta pomembna Zakramentarij, knjiga nedeljskih in prazni\xc4\x8dnih ma\xc5\xa1nih molitev ter hvalospevov, in Antifonarij, knjiga tekstov, ki so jih peli pevci pri liturgi\xc4\x8dnem obredu. _NEWLINE_Za nove tekste so bile potrebne tudi nove melodije. Koliko je Gregorij naredil za cerkveno petje na glasbenem podro\xc4\x8dju, ni zanesljivo. Da je teoreti\xc4\x8dno razpravljal o glasbi ter da je zlagal himne, so verjetno legende. Imel pa je pomembno vlogo pri ureditvi pevskega semeni\xc5\xa1\xc4\x8da \xc2\xbbSchola cantorum\xc2\xab. Verjetno je \xc5\xbee obstoje\xc4\x8do ustanovo gospodarsko podprl in ji dal primerna pravila. V tem \xc4\x8dasu zapisovanja melodij \xc5\xa1e niso poznali, zato so se jih u\xc4\x8denci te \xc5\xa1ole u\xc4\x8dili na pamet. _NEWLINE_Gregorij je morda sodeloval tudi pri razvoju koralnega cerkvenega petja, ki se po njem imenuje gregorijanski koral, vendar so pevske knjige tega korala iz poznej\xc5\xa1ega obdobja, ko so \xc5\xbee za\xc4\x8deli s prvimi zapisi melodij.\n_START_SECTION_\nDejavnost\n_START_PARAGRAPH_\nPape\xc5\xbe Gregor Veliki je med drugimi nekdanjo arijansko cerkev posvetil v \xc4\x8dast sveti Agati.\n_START_SECTION_\nSmrt in \xc4\x8de\xc5\xa1\xc4\x8denje\n_START_PARAGRAPH_\nGregorja so tekom let vedno bolj mu\xc4\x8dile razne bolezni in trpljenje. Ve\xc4\x8dkrat ga je bolezen priklenila na posteljo. Umrl je 12. marca 604. Njegovi ostanki sedaj po\xc4\x8divajo pod oltarjem sv. Gregorija v levi stranski ladji bazilike svetega Petra v Rimu._NEWLINE_Njegov god rimskokatoli\xc5\xa1ka Cerkev obhaja 3. septembra; prej je bil njegov god 12. marca, na njegov smrtni dan.'