b'\n_START_ARTICLE_\nJanez Mil\xc4\x8dinski\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nMil\xc4\x8dinski, sin pisatelja Frana Mil\xc4\x8dinskega, je leta 1936 doktoriral na Pravni fakulteti v Ljubljani, leta 1940 pa \xc5\xa1e na Medicinski fakulteti v Zagrebu. Ukvarjal se je s sodno medicino ter medicinsko etiko in deontologijo. Bil je predstojnik in\xc5\xa1tituta za sodno medicino (1945-83) in obenem istoimenske katedre ter (od 1957 redni) profesor na Medicinski fakulteti Univerze v Ljubljani. Bil je mednarodno priznan strokovnjak na podro\xc4\x8dju sodne medicine, prometne varnosti, medicinsekga prava in etike (utemeljij je t.i. ljubljansko izvedensko in deontolo\xc5\xa1ko \xc5\xa1olo). Sodeloval je tudi v neposrednih akcijah ob naravnih katastrofah, pri letalskih in \xc5\xbeelezni\xc5\xa1kih nesre\xc4\x8dah._NEWLINE_Med letoma 1973 in 1976 je bil rektor Univerze v Ljubljani, od 1976 do 1992 pa predsednik Slovenske akademije znanosti in umetnosti (SAZU), katere dopisni \xc4\x8dlan je postal 1961, redni pa 1970. 1970-73 je bil tudi predsednik Mednarodne akademije za sodno in socialno medicino, nato njen \xc4\x8dastni \xc4\x8dlan ter od 1980 redni \xc4\x8dlan nem\xc5\xa1ke akademije naravoslovcev Leopoldina (Halle), newyor\xc5\xa1ke akademije znanosti (1989) in od ustanovitve 1991 Evropske akademije znanosti in umetnosti v Salzburgu. Ljubljanska univerza mu je podelila \xc4\x8dastni doktorat (1979) in naziv zaslu\xc5\xbeni profesor (1983), Univerza v Leipzigu \xc4\x8dastni doktorat (1987), dobil je nagrado Avnoja (1973), zlati \xc4\x8dastni znak svobode RS (1992) ter ve\xc4\x8d tujih odlikovanj in priznanj. Leta 1987 je postal tudi \xc4\x8dastni me\xc5\xa1\xc4\x8dan Ljubljane.'