b'\n_START_ARTICLE_\nPrepisovalni dejavnik\n_START_SECTION_\nZgradba in funkcija\n_START_PARAGRAPH_\nNajbolje preu\xc4\x8devani prepisovalni dejavniki so transkripcijski aktivatorji. Le-ti se ve\xc5\xbeejo na regulatorna DNK-zaporedja in stimulirajo prepisovanje. Na splo\xc5\xa1no naj bi bili ti dejavniki sestavljeni iz dveh domen; ena regija proteina se specifi\xc4\x8dno ve\xc5\xbee na DNK, druga pa aktivira transkripcijo z interakcijo ostalih komponent transkripcijske ma\xc5\xa1inerije. Osnovna funkcija DNK vezavne domene je \xc2\xbbzasidranje\xc2\xab\xc2\xa0prepisovalnih dejavnikov na pravilno mesto DNK; aktivacijska domena nato neodvisno stimulira transkripcijo s povezovanjem ostalih beljakovin. Mnogo DNK vezavnih domen teh beljakovin je sorodnih. Domene, imenovane cinkovi prsti, vsebujejo ponovitve cisteinskih in histidinskih ostankov, ki ve\xc5\xbeejo cinkove ione in se pri tem zvijejo v \xc2\xbbzankasto\xc2\xab\xc2\xa0strukturo (\xc2\xbbprst\xc2\xab), ki ve\xc5\xbee DNK. Te domene so odkrili pri TFIIIA in Sp1. _NEWLINE_Pri evkariontih so med beljakovinami tipa vija\xc4\x8dnica-zavoj-vija\xc4\x8dnica tudi homeodomenske beljakovine, ki imajo pomembno vlogo pri uravnavanju genskega izra\xc5\xbeanja med embrionalnim razvojem. Dve ostali dru\xc5\xbeini DNK-vezavnih beljakovin sta levcinska zadrga in beljakovine tipa vija\xc4\x8dnica-obrat-vija\xc4\x8dnica, ki vsebujejo DNK-vezavno domeno, ki nastane z dimerizacijo dveh polipeptidnih verig. Levcinska zadrga vsebuje 4 ali 5 levcinskih ostankov, kar rezultira v hidrofobnih stranskih verigah, ki so izpostavljene na eni strani helikalne regije. Te regije slu\xc5\xbeijo kot dimerizacijske domene za dve proteinski podenoti, ki skupaj vzdr\xc5\xbeujejo hidrofobne interakcije med levcinskimi stranskimi verigami. Takoj po levcinski zadrgi je regija bogata s pozitivno nabitimi aminokislinami (lizin in arginin), ki ve\xc5\xbeejo DNK. Beljakovine vija\xc4\x8dnica-obrat-vija\xc4\x8dnica imajo podobno strukturo, vendar se pri njih dimerizacijski domeni tvorita s helikalnimi regijami, ki sta lo\xc4\x8deni z zavojem. Pomembno je namre\xc4\x8d tudi dejstvo, da razli\xc4\x8dni \xc4\x8dlani teh dveh dru\xc5\xbein (levcinska zadrga in vija\xc4\x8dnica-obrat-vija\xc4\x8dnica) lahko dimerizirajo med seboj. Nekatere aktivacijske domene, imenovane \xc2\xbbkisle aktivacijske domene\xc2\xab, so bogate z negativno nabitimi ostanki (aspartat in glutamat), drugi pa so bogati s prolinskimi in glutaminskimi ostanki. Te aktivacijske domene naj bi uravnavale transkripcijo tako, da interagirajo z bazalnimi prepisovalnimi dejavniki (npr. TFIIB ali TFIID). Tako naj bi omogo\xc4\x8dili zdru\xc5\xbeitev transkripcijskega kompleksa na promotor._NEWLINE_Geni, ki jih prepi\xc5\xa1e RNK-polimeraza II, imajo dva jedrna promotorja, TATA box in Inr-zaporedje, ki slu\xc5\xbeita kot specifi\xc4\x8dni vezavni mesti za transkripcijske faktorje. Ostala cis-delujo\xc4\x8da regulatorna zaporedja slu\xc5\xbeijo kot vezavna mesta za \xc5\xa1irok spekter regulatornih faktorjev, ki uravnavajo izra\xc5\xbeanje posameznih genov. Ta zaporedja se po navadi nahajajo navzgor od TATA box-a. Dve zelo pogosti zaporedji sta CCAAT in GGGCGG, imenovani GC box. V nasprotju z omenjenimi zaporedji so nekatera zaporedja oddaljena mnogo dlje od transkripcijskega za\xc4\x8detnega mesta (v\xc4\x8dasih ve\xc4\x8d kot 10 kilobaz). Ta zaporedja imenujemo \xc2\xbboja\xc4\x8devalci\xc2\xab\xc2\xa0(\xc2\xbbenhancers\xc2\xab). Oja\xc4\x8devalci, tako kot promotorji, delujejo tako, da ve\xc5\xbeejo prepisovalni dejavnik, ki nato regulira RNK-polimerazo. To je mo\xc5\xbeno zaradi tega, ker je DNK zvita. Vezava specifi\xc4\x8dnega transkripcijske regulatorne beljakovine z oja\xc4\x8devalcem regulira gensko izra\xc5\xbeanje med razvojem in diferenciacijo. Pomembno dejstvo je tudi, da oja\xc4\x8devalci po navadi vsebujejo multifunkcionalne elemente, ki ve\xc5\xbeejo razli\xc4\x8dne transkripcijske regulatorne beljakovine. Tak primer najdemo pri imunoglobulinskem oja\xc4\x8devalcu'