b'\n_START_ARTICLE_\nGustav Janu\xc5\xa1\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nGustav Janu\xc5\xa1 se je rodil 19. septembra 1939 v Selah, Koro\xc5\xa1ka in obiskoval gimnazijo na Ple\xc5\xa1ivcu. Po maturi se je najprej odlo\xc4\x8dil za \xc5\xa1tudij teologije, ki ga je po komaj enem semestru opustil. Nato je kon\xc4\x8dal \xc5\xa1tudij na pedago\xc5\xa1ki akademiji v Celovcu in se zaposlil kot u\xc4\x8ditelj na raznih dvojezi\xc4\x8dnih ljudskih \xc5\xa1olah. Od leta 1971 do 1998 je pou\xc4\x8deval kot predmetni u\xc4\x8ditelj risanja, sloven\xc5\xa1\xc4\x8dine, fizike in kemije na glavni \xc5\xa1oli v \xc5\xa0entjakobu v Ro\xc5\xbeu. Gustav Janu\xc5\xa1 je poro\xc4\x8den in ima eno h\xc4\x8derko. \xc5\xbdivi v Breznici pri \xc5\xa0entjakobu, kjer se zadnja leta posve\xc4\x8da predvsem likovnemu ustvarjanju.\n_START_SECTION_\nLiterarno delo\n_START_PARAGRAPH_\nJanu\xc5\xa1 kot pesnik pi\xc5\xa1e modernisti\xc4\x8dno in v svobodnem verzu. V pesmih satiri\xc4\x8dno predstavlja koro\xc5\xa1ko stvarnost in meditativno pripoveduje o splo\xc5\xa1nih eksisten\xc4\x8dnih problemih. Janu\xc5\xa1 je do leta 1981 ve\xc4\x8dino svojih besedil izdal v reviji Mladje, najprej pod psevdonimom \xc2\xbbFran Korojan\xc2\xab. Od 1961 naprej je bil sodelavec revije in od 1971 do 1981 kot urednik pristojen za lirski del. Izdal je ve\xc4\x8d pesni\xc5\xa1kih zbirk s pesmimi, ki jih je v nem\xc5\xa1\xc4\x8dino prevedel njegov prijatelj Peter Handke. Zaradi tega prominentnega prevoda je Janu\xc5\xa1 hitro postal znan tudi izven Avstrije. Handke je ozna\xc4\x8dil Janu\xc5\xa1a \xc2\xbbkot edinega genija, ki ga pozna\xc2\xab, na kar je Janu\xc5\xa1 dejal, da je to verjetno rekel, \xc2\xbbker znam malto me\xc5\xa1ati ...\xc2\xab. Kot prevajalec prevaja predvsem iz nem\xc5\xa1\xc4\x8dine v sloven\xc5\xa1\xc4\x8dino.\n_START_SECTION_\nLikovno delo\n_START_PARAGRAPH_\nGustav Janu\xc5\xa1 je kot slikar od 1969 razstavljal v \xc5\xa1tevilnih skupinskih razstavah in imel nad 70 samostojnih razstav doma in po svetu. Njegov likovni jezik je podobno kot pesni\xc5\xa1ki tudi izrazito metafori\xc4\x8den in modernisti\xc4\x8den. Slikar uporablja kodiran likovni nagovor in izbira dolo\xc4\x8dene likovne oblike, ki zaradi ponavljanja dobijo zna\xc4\x8daj znaka. V svojih likovnih delih pogosto abstrahira oblike iz narave.'