b'\n_START_ARTICLE_\nOceanski jarek\n_START_PARAGRAPH_\nOceanski jarek (angl. trench), znan v geologiji kot globokomorski jarek, je obi\xc4\x8dajno podolgovata, vendar relativno ozka depresija na morskem dnu. Predstavlja spodnje dele zemeljske povr\xc5\xa1ine. Najgloblji od vseh globokomorskih jarkov, z 11.034 m globine, je Marijanski jarek v Tihem oceanu._NEWLINE_Globokomorski jarki se oblikujejo v zemeljski skorji, ko tektonske plo\xc5\xa1\xc4\x8de tr\xc4\x8dijo zaradi tektonskih procesov in se potisnejo druga pod drugo (subdukcija). Cona podrivanja plo\xc5\xa1\xc4\x8de se pojavi pod kotom do 90 \xc2\xb0 v smeri navzdol. Jarek ozna\xc4\x8duje mesto, kjer se dve plo\xc5\xa1\xc4\x8di, na primer celinska in oceanska plo\xc5\xa1\xc4\x8da, sre\xc4\x8data. Najni\xc5\xbeja to\xc4\x8dka korita je trenutno 3000 do 4000 m pod nivojem okoli\xc5\xa1kega morskega dna._NEWLINE_Vzpetina na dnu oceana se imenuje morski hrbet.\n_START_SECTION_\nGeografska porazdelitev\n_START_PARAGRAPH_\nObstaja pribli\xc5\xbeno 50.000 km konvergetnih robov plo\xc5\xa1\xc4\x8d, ve\xc4\x8dinoma okoli Tihega oceana - je razlog za sklicevanje na "Pacifi\xc5\xa1ki tip" robov, vendar so tudi v vzhodnem Indijskem oceanu, relativno kratki odseki konvergentnih robov v Atlantskem oceanu in v Sredozemskem morju. Jarki so v\xc4\x8dasih pokopani in nimajo tipi\xc4\x8dne globine, imajo pa temeljno strukturo, zato je treba ime uporabiti tudi za te primere. To velja za Kaskadijo, Makran, ju\xc5\xbene Male Antile in Kalabrijske jarke. Jarki skupaj z vulkanskimi loki in conami potresov, ki nastajajo pod vulkanskim lokom do 700 km globoko, so diagnoza konvergen\xc4\x8dnih prelomnic in njihovih globljih manifestacij v conah podrivanja. Jarki so povezani vendar se razlikujejo med kontinentalnimi trki obmo\xc4\x8dij (kot med Indijo in Azijo, ki ustvarja Himalajo), kjer kontinentalna skorja vstopi v subdukcijsko cono. Ko \xc5\xbeivahna kontinentalna skorja vstopi v jarek, se podrivanje s\xc4\x8dasoma ustavi in rob konvergentne plo\xc5\xa1\xc4\x8de postane cona tr\xc4\x8denja. Funkcije, podobne jarkom so povezane s trki obmo\xc4\x8dij; to so s sedimenti napolnjene globoke obrobne predgorske kotline, kot je tista, skozi katero te\xc4\x8de reka Ganges ali Tigris in Evfrat skupaj.\n_START_SECTION_\nZgodovina izraza\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xa0ele v poznih 1940 in za\xc4\x8detku leta 1950 je za\xc4\x8dela oceanografija razvijati idejo o morfologiji teh ogromnih globin, ki je med najbolj presenetljivimi pojavi na zemeljskem povr\xc5\xa1ju. Ve\xc4\x8d kot polovica Zemljine povr\xc5\xa1ina je pripisana globokemu morju, vendar je ostala neznana zaradi sovra\xc5\xbenega okolja za ljudi._NEWLINE_V poznem 19. stoletju, ko se je za\xc4\x8delo s polaganjem \xc4\x8dezatlantskega telegrafskega kabla, se je pokazal velik interes za batimetrijo, merjenje globine oceanov in morij in izdelavo kart morskega dna. Toda tudi po tem, ko se je slavni Challenger Expedition (1872-1876), 23. februar 1875, v Marijanskem jarku potopil na 8.164 m, do tedaj najglobljo to\xc4\x8dko oceanov, \xc5\xa1e niso uporabljali pojma globok jarek, ampak so govorili na splo\xc5\xa1no o oceanski globini (angl. Ocean Deep)._NEWLINE_\xc5\xa0ele leta 1920 je bil uporabljen izraz jarek za geolo\xc5\xa1ko strukturo. Prvi\xc4\x8d je uporabil Johnstone leta 1923, v svojem u\xc4\x8dbeniku za oceanografijo (Uvod v oceanografijo), izraz jarek (angl. trench) za podolgovato, vendar ozko korito na dnu globokega morja._NEWLINE_Eno najni\xc5\xbejih to\xc4\x8dk na zemlji, je v letu 1951, s sonarjem izmerila posadka britanske ladje Challenger II v Marijanskem jarku z globino morja 10.899 m in jo imenoval "Challenger Deep". Danes je ve\xc4\x8dina globokomorskih jarkov merjena s sonarjem, nekateri so bili pritrjeni na podmornicah.'