b'\n_START_ARTICLE_\nRudolf Harbig\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in kariera\n_START_PARAGRAPH_\nHarbig je odra\xc5\xa1\xc4\x8dal med \xc5\xa1tirimi sestrami v delavski dru\xc5\xbeini, ki je prebivala v soseski Dresdna, imenovani Wilder Mann. S treningi teka je pri\xc4\x8del \xc5\xa1ele leta 1934, potem ko je na \xc2\xbbDnevu neznanih \xc5\xa1portnikov\xc2\xab\xc2\xa0v teku na 800 m dosegel za amaterja odli\xc4\x8den \xc4\x8das 2:04. Kmalu zatem ga je odkril trener Woldemar Gerschler in Harbig se je vpisal v atletski klub Dresdner SC._NEWLINE_Leta 1936 je Harbig prvi\xc4\x8d postal nem\xc5\xa1ki dr\xc5\xbeavni prvak v teku na 800 m. To mu je prineslo nastop na doma\xc4\x8dih Poletnih olimpijskih igrah 1936 v Berlinu, kjer je skupaj s Helmutom Hamannom, Friedrichom von St\xc3\xbclpnaglom in Harryjem Voigtom osvojil bronasto medaljo v \xc5\xa1tafeti 4x400 m. Sodeloval je tudi v teku na 800 m, a je oslabljen po \xc4\x8drevesni oku\xc5\xbebi razo\xc4\x8daral in v svoji kvalifikacijski skupini zasedel \xc5\xa1ele \xc5\xa1esto mesto. Istega leta je nato pri\xc4\x8del delati kot \xc4\x8ditalec plinskih \xc5\xa1tevcev za dresdensko podjetje Drewag. Leta 1938 je Harbig osvojil svoj prvi mednarodni naslov, saj je na Evropskem prvenstvu 1938 v Helsinkih pometel s konkurenco in postal novi evropski prvak v teku na 800 m. Zlato je osvojil \xc5\xa1e z nem\xc5\xa1ko \xc5\xa1tafeto 4x400 m in tako iz finske prestolnice prinesel dva evropska naslova._NEWLINE_Poleti 1938 je Britanec Sydney Wooderson postavil nov svetovni rekord na 800 m, 1:48.4. Ko je nato leta 1939 Harbig na dr\xc5\xbeavnem prvenstvu postavil \xc4\x8das 1:49.4, se svetovni rekord ni zdel ve\xc4\x8d tako oddaljen. Kmalu zatem je Italijan Mario Lanzi sredi Pise dosegel izid 1:49.5. Julija 1939 sta se Harbig in Lanzi sre\xc4\x8dala na mo\xc4\x8dno pri\xc4\x8dakovanem mitingu v Milanu. Vodstvo je v svojem obi\xc4\x8dajnem slogu prvi prevzel Lanzi, ki je bil spredaj \xc5\xa1e v zaklju\xc4\x8dnem zavoju teka. V zadnjih 125 metrih je nato Harbig z izjemnim \xc5\xa1printom prehitel Lanzija in zmagal. V sam cilj je pritekel celo z novim svetovnim rekordom 1:46.6, s \xc4\x8dimer je predhodno Woodersonovo znamko popravil za skoraj dve sekundi. Lanzi je za njim zaostal za ve\xc4\x8d kot dve sekundi, a je s \xc4\x8dasom 1:49.0 vseeno postavil nov italijanski rekord. _NEWLINE_Istega leta je Harbig postavil \xc5\xa1e svetovni rekord v teku na 400 m, 12. avgusta 1939 je namre\xc4\x8d sredi Frankfurta dosegel izid 46.0. Njegov svetovni rekord iz Milana se je v naslednjih letih izkazal za nedosegljivega, saj ga nista ogrozila niti Jamaj\xc4\x8dan Arthur Wint niti Ameri\xc4\x8dan Mal Whitfield, ki sta na prehodu 40. let in v za\xc4\x8detku 50. let dominirala svetovno atletsko sceno v teku na 400 in 800 m. Harbigov rekord je tako podrl \xc5\xa1ele Belgijec Roger Moens, ki je v norve\xc5\xa1kem Oslu tekel 1:45.7._NEWLINE_Leta 1940 je Harbig prestopil k atletskemu klubu Eintracht Braunschweig. 24. maja 1941 je nato postavil nov svetovni rekord \xc5\xa1e v teku na 1000 m, \xc4\x8dasomerilce je ustavil pri 2:21.5._NEWLINE_V \xc4\x8dasu druge svetovne vojne je Harbig veljal za enega redkih atletov, ki so kljub te\xc5\xbekim \xc4\x8dasom postavljali odli\xc4\x8dne rezultate na mednarodnem prizori\xc5\xa1\xc4\x8du. Kmalu so tudi njega vpoklicali v vojsko in ga razporedili v Braunschweig k tamkaj\xc5\xa1nji padalski enoti. Enoto so nato poslali na vzhodno boji\xc5\xa1\xc4\x8de in Harbig je 5. marca 1944 padel v boju v bli\xc5\xbeini mesta Kirovograd v dana\xc5\xa1nji Ukrajini._NEWLINE_Po smrti so se velikemu atletu in trikratnemu svetovnemu rekorderju poklonili s tem, da so po njem poimenovali \xc5\xa1portne stadione v Dresdnu (Stadion Rudolfa Harbiga), Neustrelitzu, Gr\xc3\xbcnstadtu, Bruchk\xc3\xb6blu in Borni. Po njem so poimenovali tudi ve\xc4\x8d ulic po celi dr\xc5\xbeavi, med drugim na zahodnem delu Berlina, v Busecku, Garbsen-Berenbostelu in Viernheimu. Po njem so poimenovali celo eno od dizelskih lokomotiv tipa MaK G 1206. Prav tako od leta 1950 dalje Nem\xc5\xa1ka atletska zveza vsako leto podeljuje Spominsko nagrado Rudolfa Harbiga, ki jo prejmejo najzaslu\xc5\xbenej\xc5\xa1i nem\xc5\xa1ki atleti tistega leta.'