b'\n_START_ARTICLE_\n\xc5\xa0tefan Du\xc5\xa1an\n_START_SECTION_\nOzadje\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1314 se je srbski kralj \xc5\xa0tefan Milutin sprl s svojim sinom \xc5\xa0tefanom De\xc4\x8danskim. Milutin je poslal De\xc4\x8danskega v Konstantinopel, kjer so ga oslepili, vendar ni bil popolnoma slep. De\xc4\x8danski je pisno prosil humskega \xc5\xa1kofa Danila, naj posreduje pri njegovem o\xc4\x8detu. Danilo je pisal srbskemu nad\xc5\xa1kofu Nikodemu, ta pa je Milutina zaprosil, naj odpokli\xc4\x8de svojega sina. \xc5\xa0tefan De\xc4\x8danski je dobil dovoljenje za vrnitev in apana\xc5\xbeo Budimlje (sedanje Berane), medtem ko je njegov polbrat \xc5\xa0tefan Konstantin obdr\xc5\xbeal Zeto._NEWLINE_Milutin je zbolel in 29. oktobra 1321 umrl. Za novega kralja je bil kronan Konstantin. Takoj po kronanju je izbruhnila dr\xc5\xbeavljanska vojna, ker sta se za kralja razglasila tudi \xc5\xa0tefan De\xc4\x8danski in njegov bratranec \xc5\xa0tefan Vladislav II. Konstantin se ni nameraval podrediti \xc5\xa0tefanu De\xc4\x8danskemu, zato je slednji napadel Zeto, porazil Konstantina in ga ubil. \xc5\xa0tefana De\xc4\x8danskega je 6. januarja 1322 Nikodem kronal za novega srbskega kralja. Njegov sin \xc5\xa0tefan Du\xc5\xa1an je bil kronan za  "mladega kralja" in dobil  Zeto. Vladislav II. je dobil podporo Rudnika, nekdanje apana\xc5\xbee njegovega o\xc4\x8deta \xc5\xa0tefana Dragutina. Razglasil se je za kralja, dobil podporo Ogrskega kraljestva, utrdil svoje posesti in se za\xc4\x8del pripravljati na bitko  s \xc5\xa0tefanom De\xc4\x8danskim. Srbija je bila ponovno razdeljena med dva neodvisna vladarja. Dubrovni\xc5\xa1ki trgovci so lahko leta 1322 in 1323  svobodno trgovali v obeh delih kraljestva._NEWLINE_Leta 1323 je med Vladislavom in \xc5\xa0tefanom De\xc4\x8danskim izbruhnila vojna. De\xc4\x8danski je konec leta 1323 osvojil Rudnik, Vladislav pa je domnevno pobegnil na sever. Konec leta 1324 je bil ponovno pora\xc5\xbeen in pobegnil na Ogrsko. \xc5\xa0tefan De\xc4\x8danski se je razglasil za "kralja vseh srbskih in obmorskih de\xc5\xbeel".\n_START_SECTION_\nMladost in uzurpacija prestola\n_START_PARAGRAPH_\nDu\xc5\xa1an je bil najstarej\xc5\xa1i sin kralja \xc5\xa0tefana De\xc4\x8danskega in Teodore Smilec, h\xc4\x8derke bolgarskega cesarja Smileca. Rojen je bil  okoli leta 1308 v Srbiji, po izgnanstvu njegovega o\xc4\x8deta leta 1314 pa je dru\xc5\xbeina \xc5\xbeivela v Carigradu do leta 1320, ko se je o\xc4\x8de vrnil. V Carigradu se je nau\xc4\x8dil gr\xc5\xa1\xc4\x8dine, spoznal  bizantinsko \xc5\xbeivljenje in kulture in se seznanil z Bizantinskim cesarstvom kot takim. Du\xc5\xa1an je bil bolj vojak kot diplomat; v mladosti se je izjemno boril v dveh bitkah: leta 1329 je premagal bosanskega bana Stefana II. Kotromani\xc4\x87a in leta 1330 v bitki pri Velbu\xc5\xbedu bolgarski carja Mihaela III. \xc5\xa0i\xc5\xa1mana. \xc5\xa0tefan De\xc4\x8danski je avgusta 1330 za bolgarskega carja imenoval svojega ne\xc4\x8daka Ivana \xc5\xa0tefana, sina Ane Nede Srbske._NEWLINE_\xc5\xa0tefan De\xc4\x8danski se je odlo\xc4\x8dil, da po zmagi pri Velbu\xc5\xbedu ne bo napadel Bizantincev, \xc4\x8deprav je imel prilo\xc5\xbenost. Njegova neodlo\xc4\x8dnost je povzro\xc4\x8dila odtujitev \xc5\xa1tevilnih plemi\xc4\x8dev,  ki so si prizadevali raz\xc5\xa1iriti kraljestvo na jug. Januarja ali februarja 1331 se je Du\xc5\xa1an sprl s svojim o\xc4\x8detom, morda po nasvetu plemstva.  Po primarnih Du\xc5\xa1anu naklonjenih virih so \xc5\xa0tefanovi svetovalci obrnili o\xc4\x8deta proti sinu in o\xc4\x8de se je odlo\xc4\x8dil, da ga bo izklju\xc4\x8dil iz svoje dedi\xc5\xa1\xc4\x8dine. V Zeto je proti njemu poslal svojo vojsko, ki je opusto\xc5\xa1ila Skadar. V delih Srbije se je za\xc4\x8delo kratko obdobje anarhije, ki se je kon\xc4\x8dalo s sklenitvijo miru aprila 1331.  Tri mesece kasneje je \xc5\xa0tefan De\xc4\x8danski ukazal sinu, naj ga obi\xc5\xa1\xc4\x8de. Du\xc5\xa1an se je zbal za svoje \xc5\xbeivljenje in se po nasvetu svetovalcev odpravil iz Skadra v  Nerodimlje, kjer je oblegal svojega o\xc4\x8deta. O\xc4\x8de je pobegnil in Du\xc5\xa1an je ujel njegovo dru\xc5\xbeino in zasegel dr\xc5\xbeavno zakladnico. Zatem je zasledoval svojega o\xc4\x8deta in ga v Petri\xc4\x87u dohitel. 21. avgusta 1331 se je \xc5\xa0tefan De\xc4\x8danski vdal in bil po nasvetu ali na zahtevo  Du\xc5\xa1anovih svetovalcev aretiran. Prvi teden v septembru je bil Du\xc5\xa1an kronan za "kralja vseh Srbov in  obmorskih de\xc5\xbeel"._NEWLINE_Dr\xc5\xbeavljanska vojna je Srbiji prepre\xc4\x8dila, da bi pomagala bolgarskemu carju Ivanu Aleksandru, ki je bil marca 1331 odstavljen in je pobegnil v gore. Car se je bal Srbije, ker so se razmere tam ustalile, in je takoj prosil Du\xc5\xa1ana za mir. Ker je Du\xc5\xa1an nameraval obrniti proti bogatej\xc5\xa1emu Bizantinskemu cesarstvu, je sprejel njegovo pro\xc5\xa1njo. Decembra je z njim sklenil zavezni\xc5\xa1tvo in sprejel Ivana Aleksandra za bolgarskega carja. Zavezni\xc5\xa1tvo sta zape\xc4\x8datila z Du\xc5\xa1anovo poroko s Heleno Bolgarsko, sestro Ivana Aleksandra.\n_START_SECTION_\nVidez\n_START_PARAGRAPH_\nDu\xc5\xa1anovi sodobniki so ga opisali kot nenavadno visokega in mo\xc4\x8dnega mo\xc5\xbea, "najvi\xc5\xa1jega svojega \xc4\x8dasa", zelo \xc4\x8dednega in redkega voditelja, polnega dinamike, hitrega uma in mo\xc4\x8di. Sodobne raziskave ka\xc5\xbeejo, da je imel temne lase in rjave o\xc4\x8di. Kot odrasel mo\xc5\xbe je nosil brado in dalj\xc5\xa1e lase.\n_START_SECTION_\nZgodnje vladanje\n_START_PARAGRAPH_\nKonec  leta 1331 je Srbija ve\xc4\x8dkrat napadla Makedonijo, na\xc4\x8drtovani ve\xc4\x8dji napad na Carigrad pa je bil odlo\xc5\xbeen zaradi uporov v Zeti leta 1332. Vzrok za upor je bilo morda nezadovojstvo plemstva, ki je pomagalo Du\xc5\xa1anu priti na oblast, a ni dobilo obljubljenih nagrad in ve\xc4\x8djega vpliva. Upor je bil \xc5\xa1e isto leto zadu\xc5\xa1en._NEWLINE_Leta 1334 je za\xc4\x8del vojno z Bizantinskim cesarstvom, ki se je z razli\xc4\x8dno dolgimi presledki nadaljevala do njegove smrti leta 1355. Dvakrat se je vojskoval tudi z Ogri. Ti spopadi so bili ve\xc4\x8dinoma obrambni. Srbsko vojsko je na za\xc4\x8detku spopadov leta 1336 v \xc5\xa0umadiji porazila ogrska vojska Karla I. Ogrskega, ki je \xc5\xa1tela 80.000 mo\xc5\xbe. Med prodiranjem Ogrov proti jugu jih je na ozkih odprtih poljih ve\xc4\x8dkrat napadla srbske konjenica in jih prisilila na umik severno od Donave. Karla I. je ranila pu\xc5\xa1\xc4\x8dica, vendar je pre\xc5\xbeivel. Rezultat pohoda je bila ogrska izguba Ma\xc4\x8dve in Beograda. Du\xc5\xa1an se je posvetil notranjim zadevam in leta 1349 objavil prvo knjigo srbskega statuta._NEWLINE_Na zahodu je Du\xc5\xa1an premagal Ludvika I. Ogrskega in ga prisilil, da mu je prepustil vzhodni del sedanje Bosne. Svoj denar je za\xc4\x8del kovati v Kotorju. Du\xc5\xa1an je bil uspe\xc5\xa1en tudi proti Ludvikovim vazalom. Porazil je hrva\xc5\xa1kega bana in vojsko ogrskih vojvod. Z bolgarskim carjem  Ivanom Aleksandrom je bil v prijateljskih odnosih. Car mu je ve\xc4\x8dkrat celo pomagal. Bolgarija je leta 1331 postala srbski vazal in ostala do leta 1365._NEWLINE_Du\xc5\xa1an je izkoristil dr\xc5\xbeavljansko vojno v Bizantinskem cesarstvu med regentom Ivanom V. Paleologom, Ano Savojsko in o\xc4\x8detovim generalom Ivanom Kantakuzenom. Du\xc5\xa1an in Ivan Aleksander sta se v sporu postavila na nasprotni strani, vendar se med seboj nista spopadala. Izkoristila sta prilo\xc5\xbenost in vsak zase osvajala bizantinsko ozemlje._NEWLINE_Du\xc5\xa1anova sistemati\xc4\x8dna ofenziva se je za\xc4\x8dela leta 1342 in se kon\xc4\x8dala z osvojitvijo bizantinskih ozemelj na zahodnem Balkanu vse do Kavale, razen Peloponeza in Soluna, ki ga ni mogel oblegati zaradi premajhnega ladjevja. \xc5\xa0pekuliralo se je, da je bil Du\xc5\xa1anov kon\xc4\x8dni cilj ni\xc4\x8d manj kot osvojitev Konstantinopla in zamenjava propadajo\xc4\x8dega Bizantinskega cesarstva z zdru\xc5\xbeenim pravoslavnim gr\xc5\xa1ko-srbskim imperijem pod njegovo krono._NEWLINE_Maja 1334 se je njegov poveljnik Preljub v Stefaniani prvi\xc4\x8d spopadel z  osmansko vojsko 3.100 mo\xc5\xbe. Osmani so v bitki zmagali, vendar zmaga ni mogla prepre\xc4\x8diti srbskega osvajanja Makedonije. Bizantinci, soo\xc4\x8deni z Du\xc5\xa1anovo agresijo, so iskali zaveznike v osmanskih Turkih in jih prvi\xc4\x8d pripeljali v Evropo._NEWLINE_Leta 1343 je Du\xc5\xa1an k svojemu naslovu "kralj Srbije, Albanije in (jadranske) obale" dodal \xc5\xa1e "in Rimljanov". Leta 1345 se je za\xc4\x8del naslavljati "car", se pravi cesar, kar dokazujeta listini iz dveh samostanov. Prva ima datum november 1345, druga januar 1346. Okoli Bo\xc5\xbei\xc4\x8da 1345 je bil cerkveni koncil v Seru, ki je bil osvojen 25. septembra 1345, na katerem se je Du\xc5\xa1an razglasil za "carja Srbov in Rimljanov". Izraz "Rimljani" v srbskih dokumentih je pomenil Grke.\n_START_SECTION_\nKronanje za cesarja in avtokefalnost Srbske cerkve\n_START_PARAGRAPH_\nNa Veliko no\xc4\x8d 16. aprila 1346 je Du\xc5\xa1an v Skopju  sklical velik zbor, na katerem so bili tudi srbski nad\xc5\xa1kof Joanikije II., ohridski nad\xc5\xa1kof Nikolaj I., bolgarski patriarh Simeon in ve\xc4\x8d verskih voditeljev samostanov na gori Atos. Zbor cerkvenih dostojanstvenikov se je strinjal in nato potrdil, da se avtokefalna Srbska nad\xc5\xa1kofija povi\xc5\xa1a v Srbski patriarhat. Dotedanji nad\xc5\xa1kof je bil povi\xc5\xa1an v patriarha, \xc4\x8deprav je v nekaj dokumentih omenjen kot "patriarh Srbov in Grkov", s sede\xc5\xbeem v Pe\xc4\x87i. Srbski patriarh Joanikije II. je nato sve\xc4\x8dano kronal Du\xc5\xa1ana za "carja in avtokrata Srbov in Rimljanov" (gr\xc5\xa1ko B\xce\xb1\xcf\x83\xce\xb9\xce\xbb\xce\xb5\xe1\xbd\xba\xcf\x82 \xce\xba\xce\xb1\xe1\xbd\xb6 \xce\xb1\xe1\xbd\x90\xcf\x84o\xce\xba\xcf\x81\xce\xac\xcf\x84\xcf\x89\xcf\x81 \xce\xa3\xce\xb5\xcf\x81\xce\xb2\xce\xaf\xce\xb1\xcf\x82 \xce\xba\xce\xb1\xe1\xbd\xb6 P\xcf\x89\xce\xbc\xce\xb1\xce\xbd\xce\xaf\xce\xb1\xcf\x82).  Du\xc5\xa1anov sin Uro\xc5\xa1 je bil kronan za "kralja Srbov in Grkov" in dobil nominalno oblast nad Srbskimi de\xc5\xbeelami, \xc4\x8deprav je v celi dr\xc5\xbeavi v resnici vladal Du\xc5\xa1an._NEWLINE_Sledila je bizantinizacija srbskega dvora, zlasti dvornih ceremonialov in naslovov. Naslove je lahko podeljeval samo Du\xc5\xa1an kot cesar. V naslednjih letih je Du\xc5\xa1an svojega polbrata Simeona Uro\xc5\xa1a in svojega svaka Ivana Asena povi\xc5\xa1al v despota. Jovanu Oliverju je naslov despota \xc5\xbee prej podelil cesar Andronik III. Paleolog. Njegov svak Dejan Draga\xc5\xa1 in Branko Mladenovi\xc4\x87 sta dobila naslov sebastokrator. Voja\xc5\xa1ka poveljnika (vojvodi) Preljub in Vojihna sta dobila naslov cezar. S \xc5\xa1irjenjem patriarhata se je bizantinski duh raz\xc5\xa1iril tudi v Cerkvi in \xc5\xa1kofi, na primer skopski, so bili povi\xc5\xa1ani v metropolite._NEWLINE_Srbski patriarhat je prevzel suverenost nad goro Atos in gr\xc5\xa1kimi eparhijami pod jurisdikcijo Ekumenskega patriarhata Konstantinopel. Nad\xc5\xa1kofija Ohrid  ostala avtokefalna. Konstantinopelski ekumenski patriarh le bil leta 1350 izob\xc4\x8den.\n_START_SECTION_\nEpir in Tesalija\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1347 je Du\xc5\xa1an osvojil Epir, Etolijo in Akarnijo in imenoval svojega polbrata, despota Simeona Uro\xc5\xa1a, za guvernerja teh provinc. Naslednje leto je osvojil Tesalijo in za guvernerja imenoval Preljuba. V vzhodnih makedonskih pokrajinah je za guvernnerja Drame imenoval cezarja Vojihno. Ko je Du\xc5\xa1an osvojil bizantinske zahodne pokrajine, je posku\xc5\xa1al osvojiti Konstantinopel. Da bi mu to uspelo, je potreboval ladjevje. Zavedal se je, da ladjevje srbskih dalmatinskih mest ni dovolj mo\xc4\x8dno, zato se je za\xc4\x8del pogajati z Benetkami, s katerimi je imel \xc5\xbee pred tem dobre odnose. Benetke so se zbale, da bodo s srbsko osvojitvijo Konstantinopla izgubile del privilegijev, zato so se z Du\xc5\xa1anom za\xc4\x8dele pogajati o obstoje\xc4\x8dih privilegijih in po osvojitvi Konstantinopla in Soluna \xc5\xa1e ve\xc4\x8djih. Benetke so se nazadnje izognile voja\xc5\xa1kemu zavezni\xc5\xa1tvu s Srbijo. Med pogajanji so Bene\xc4\x8dani zahtevali tudi srbsko podporo v bojih z Ogrsko za prevlado v Dalmaciji. Ko so se Benetke zavedle, da bo srbska pomo\xc4\x8d povzro\xc4\x8dila prevelike obveznosti do Srbije, so Du\xc5\xa1anovo ponudbo za pomo\xc4\x8d vljudno zavrnile._NEWLINE_V  Du\xc5\xa1anovem osvajanju Bosne so sodelovale tudi voja\xc5\xa1ke enote iz Makedonije in Tesalije, zato so Kantakuzeni posku\xc5\xa1ali osvojiti izgubljena bizantinska ozemlja. Konstantinopelski patriarh Kalist je izob\xc4\x8dil Du\xc5\xa1ana v upanju, da bo gr\xc5\xa1ko prebivalstvo v Du\xc5\xa1anovih provincah podprlo Kantakuzene. Izob\xc4\x8denje ni prepre\xc4\x8dilo Du\xc5\xa1anovih stikov s samostani na Atosu, kjer so ga \xc5\xa1e vedno naslavljali s carjem Srbov, ne pa tudi s carjem Srbov in Grkov._NEWLINE_Kantakuzeni so z majhno vojsko osvojili polotok Halkidika in zatem Verio in Voden. Veria je bila najbogatej\xc5\xa1e mesto v Botieji. Du\xc5\xa1an je pred tem zamenjal veliko Grkov s Srbi, vklju\xc4\x8dno s srbsko garnizijo. Me\xc5\xa1\xc4\x8dani so bili kljub temu dovolj mo\xc4\x8dni, da so Kantakuzenom leta 1350 odprli mestna vrata. Voden se jim je nekaj \xc4\x8dasa upiral in bil nato v naskoku osvojen. Kantakuzeni so se nato obrnili proti Tesaliji, vendar jih je v Serviji ustavil cezar Preljub z vojsko 500 mo\xc5\xbe. Bizantinska vojska se je umaknila v Verijo in nato pomagala oddelku tur\xc5\xa1ke vojske pri plenjenju vse do Skopja. Ko je Du\xc5\xa1an v Humu izvedel za bizantinski pohod, je zbral svoje enote v Bosni in Humu in se odpravil v Tesalijo.\n_START_SECTION_\nVojna s kne\xc5\xbeevino Bosno\n_START_PARAGRAPH_\nDu\xc5\xa1an je o\xc4\x8ditno \xc5\xbeelel raz\xc5\xa1iriti svoje cesarstvo na vse pokrajine, ki so kdaj bile srbske, na primer Hum, ki ga je leta 1326 priklju\xc4\x8dil ogrski varovanec, ban Stjepan II. Kotromani\xc4\x87. Stjepan je leta 1329 napadel Vitomirja, gospodarja Travunije in Konavel. Bosansko vojsko je Du\xc5\xa1an porazil pri Pribojski Banji, ko je bil \xc5\xa1e mladi kralj. Ban je kmalu osvojil Nevesinje in ostalo Bosno. Petar Toljenovi\xc4\x87, gospodar "obmorskega Huma" in Du\xc5\xa1anov daljni sorodnik, je spro\xc5\xbeil upor proti novemu vladarju, vendar je bil kmalu ujet in je v je\xc4\x8di umrl._NEWLINE_Leta 1350 je Du\xc5\xa1an napadel Bosno in posku\xc5\xa1al osvojiti izgubljeni Hum in ustaviti napade na Konavle. Benetke so posku\xc5\xa1ale dose\xc4\x8di poravnavo med sprtima stranema, vendar niso uspele.  Oktobra je napadel Hum z vojsko, ki naj bi \xc5\xa1tela 80.000 mo\xc5\xbe, in uspe\xc5\xa1no zasedel del spornega ozemlja.  Po pisanju pape\xc5\xbeevega legata Orbinija je imel Du\xc5\xa1an tajne stike z ve\xc4\x8d bosanskimi plemi\xc4\x8di in jih podkupoval, da bi ga podprli. Veliko plemi\xc4\x8dev, predvsem iz Huma, je bilo pripravljenih izdati svojega bana. Med njimi je bila na primer dru\xc5\xbeina Nikoli\xc4\x87, sorodnica Nemanji\xc4\x87ev. Bosanski ban se je izogibal veliki bitki in se z Du\xc5\xa1anom nikoli ni spopadel. Namesto rega se je umaknil v  gore in izvajal manj\xc5\xa1e napade v slogu udari in zbe\xc5\xbei. Obdr\xc5\xbeal je ve\xc4\x8dino trdnjav, nekaj pa se jih ve vdalo Du\xc5\xa1anu.  Srbi so opusto\xc5\xa1ili ve\xc4\x8dino pode\xc5\xbeelja. Z delom vojske so prodrli do Duvna in Cetine, z drugim do Knina na reki Krki, s tretjim pa osvojili Imotski in Novi, kjer so pustili svojo garnizijo, in od tam vdrli v Hum.  Du\xc5\xa1an se je zatem posku\xc5\xa1al pogajati z bosanskim banom za mir in ga zape\xc4\x8datiti s poroko svojega sina Uro\xc5\xa1a s Stefanovo h\xc4\x8derko Elizabeto, ki bi za doto dobila Hum.  Ban Du\xc5\xa1anove ponudbe ni bil pripravljen sprejeti._NEWLINE_Du\xc5\xa1an se  je leta 1347 morda odpravil tudi na pohod v podporo svoji sestri Jeleni, poro\xc4\x8deni z Mladenom III. \xc5\xa0ubi\xc4\x87em, gospodarjem Omi\xc5\xa1a, Klisa in Skradina.  Mladen je leta 1348 umrl zaradi bubonske kuge, Jelena pa je hotela obdr\xc5\xbeati mo\xc5\xbeevo ozemlje zase in za svojega sina. Jeleni so grozili tako Ogri kot Bene\xc4\x8dani. \xc4\x8ce bi Du\xc5\xa1an nameraval pomagati Jeleni, bi to povzro\xc4\x8dilo resne te\xc5\xbeave na vzhodu.\n_START_SECTION_\nSmrt\n_START_PARAGRAPH_\nDu\xc5\xa1an je imel velike na\xc4\x8drte obdr\xc5\xbeati Beograd, Ma\xc4\x8dvo in Hum, osvojiti Dra\xc4\x8d, Plovdiv, Odrin, Solun in Konstantinopel in se postaviti na \xc4\x8delo velike kri\xc5\xbearske armade, ki bi pregnala osmanske Turke iz Evrope.  Njegova prezgodnja smrt je na Balkanu ustvarila velik vakuum mo\xc4\x8di, ki je na koncu omogo\xc4\x8dil tur\xc5\xa1ko invazijo in tur\xc5\xa1ko oblast do za\xc4\x8detka 20. stoletja. Med kri\xc5\xbearskim pohodom proti Turkom je zbolel, morda je bil zastrupljen, in umrl zaradi vro\xc4\x8dice pri Devolu 20. decembra 1355. Pokopan je bil v samostanu Svetih nadangelov pri Prizrenu, ki ga je sam ustanovil._NEWLINE_Njegov imperij se je po\xc4\x8dasi zru\xc5\xa1il. Njegov sin in naslednik \xc5\xa0tefan Uro\xc5\xa1 V. ni mogel dolgo \xc4\x8dasa  ohraniti celovitosti cesarstva, saj je ve\xc4\x8d fevdalnih dru\xc5\xbein izjemno pove\xc4\x8dalo svojo mo\xc4\x8d, \xc4\x8deprav je Uro\xc5\xa1a V. priznavalo za carja. Po Du\xc5\xa1anovi smrti se je za carja proglasil Du\xc5\xa1anov  pobrat Simeon Uro\xc5\xa1, ki je vladal na velikem obmo\xc4\x8dju Tesalije in Epirja, ki ga je prej prejel od Du\xc5\xa1ana._NEWLINE_Du\xc5\xa1anove posmrtne ostanke so leta 1927 iz Prizrena prenesli v cerkev sv. Marka v Beogradu. \xc5\xa0tefan Du\xc5\xa1an je edini vladar iz dinastije Nemanji\xc4\x87, ki ni bil razgla\xc5\xa1en za svetnika.\n_START_SECTION_\nVerske dejavnosti\n_START_PARAGRAPH_\nPodobno kot njegovi predniki je bil tudi car Du\xc5\xa1an zelo aktiven pri prenovi cerkva in samostanov, pa tudi pri ustanavljanju novih. Najbolj je skrbel za samostana, v katerih sta bila pokopana njegova star\xc5\xa1a. Mati je bila pokopana v samostanu Banjska, ki ga je ustanovil kralj Milutin, o\xc4\x8de pa v Visokih De\xc4\x8danih, ki so bili njegova nadarbina. Med letoma 1337 in 1339 je Du\xc5\xa1an zbolel in se zaobljubil, da bo v Jeruzalemu zgradil cerkev in samostan, \xc4\x8de bo pre\xc5\xbeivel. V tistem \xc4\x8dasu je v Jeruzalemu \xc5\xbee bil srbski samostan, posve\xc4\x8den nadangelu Mihaelu. Domneva se, da ga je ustanovil kralj Milutin. Veliko srbskih menihov je bilo tudi v samostanih na Sinaju._NEWLINE_Najve\xc4\x8dja Du\xc5\xa1anova nadarbina je bil samostan Svetih nadangelov pri Prizrenu, v katerem je bil prvi\xc4\x8d pokopan. Samostanu je prepustil velika posestva. V samostanu so se hranile vse dragocenosti in relikvije._NEWLINE_Du\xc5\xa1anov sin Stefan Uro\xc5\xa1 V. se ni spravil  s konstantinopelskim patriarhom. Prvo pobudo je dal despot Uglje\xc5\xa1a Mrnjav\xc4\x8devi\xc4\x87  leta 1368, ko je ozemlje pod svojo oblastjo vrnil Bizantinskemu cesarstvu.  Zadnjo pobudo za spravo med cerkvama je dal knez Lazar leta 1375. Za kult carja Du\xc5\xa1ana po njegovi smrti ni nobenega dokaza. Njegova Dubrovni\xc5\xa1ka listina je slu\xc5\xbeila kot statut trgovinskih odnosov med Srbijo in Dubrovnikom in je veljala za nedotakljivo, zato so ga v Dubrovniku zelo cenili. Kasnej\xc5\xa1e srbsko ljudsko izro\xc4\x8dilo je imelo o Du\xc5\xa1anu razli\xc4\x8dna mnenja, ve\xc4\x8dinoma negativna, ki so nastala pod vplivom Cerkve.\n_START_SECTION_\nCerkvena politika\n_START_PARAGRAPH_\nPovi\xc5\xa1anju Srbske nad\xc5\xa1kofije v patriarhat so sledile temeljite spremembe  organizaciji Cerkve. Nad\xc5\xa1kof Joakinije II. je postal patriarh, \xc5\xa1kofije (eparhije) pa so postale metropolije. Pod jurisdikcijo Srbske cerkve sta pri\xc5\xa1li Ohridska nad\xc5\xa1kofija in Ekumenski patriarhat Konstantinopel. Slednji je Du\xc5\xa1ana leta 1350 izob\xc4\x8dil, kar ni imelo nobenega vpliva na cerkveno organizacijo._NEWLINE_Pod srbsko jurisdikcijo je pri\xc5\xa1lo tudi glavno sredi\xc5\xa1\xc4\x8de duhovnosti \xe2\x80\x93 gora Atos. Ato\xc5\xa1ki samostani so novembra 1345 sprejeli njegovo nadoblast in v zameno dobili zagotovljeno avtonomijo, vrsto novih gospodarskih privilegijev, ogromna darila in nadarbine. V ospredje  duhovni\xc5\xa1ke skupnosti so pri\xc5\xa1li menihi iz samostana Hilandar, zibelke Srbske cerkve, ki ga je ustanovil Sveti Sava._NEWLINE_Du\xc5\xa1an je v svojem Zakoniku poudaril vlogo samostana kot za\xc5\xa1\xc4\x8ditnika kr\xc5\xa1\xc4\x8danstva in neodvisvost Cerkve. Iz Zakonika je razvidna tudi skrb za \xc5\xbeupnije po mestih in pode\xc5\xbeelju in nekaj cerkva in samostanov od Barija na zahodu do Jeruzalema na vzhodu._NEWLINE_V cesarstvu je bilo razen pravoslavcev tudi veliko katolikov, ve\xc4\x8dinoma ob jadranski obali. Katoliki so bili tudi med njegovimi dvorjani, slu\xc5\xbeabniki in najemniki. V osrednjih delih Srbije, predvsem med rudarji in trgovci, je bilo veliko Sasov. Katoliki so imeli enake pravice kot pravoslavci, samo da niso smeli spreobra\xc4\x8dati nekristjanov. Noben zgodovinski dokument ne vsebuje prito\xc5\xbebe zaradi diskriminacije na verski osnovi. Du\xc5\xa1an je imel stike tudi s pape\xc5\xbeem in se z njim pogajal o uradnem sprejetju pape\xc5\xbeevega primata. Du\xc5\xa1anova glavna cilja sta bila ustaviti ogrske napade s severa in pape\xc5\xbeevo pomo\xc4\x8djo organizirati kri\xc5\xbearski pohod proti Turkom, se pravi muslimanom. Pape\xc5\xbe je na srbski dvor poslal svojo delegacijo pod vodstvom Petra Tometa. Po pisanju  Philippa de M\xc3\xa9zi\xc3\xa8resa so bila pogajanja mu\xc4\x8dna in niso dala pri\xc4\x8dakovanih rezultatov.\n_START_SECTION_\nIdeologija\n_START_PARAGRAPH_\nNekaj zgodovinarjev m\xc3\xa9ni,  da je bil Du\xc5\xa1anov cilj ustanoviti novo srbsko-gr\xc5\xa1ko cesarstvo, ki bi nadomestilo Bizantinsko cesarstvo. \xc4\x8cirkovi\xc4\x87 m\xc3\xa9ni, da se je sprva zgledoval po prej\xc5\xa1njih bolgarskih carjih. Leta 1347 so se Du\xc5\xa1anovi odnosi s cesarjem Ivanom VI. Kantakuzenom poslab\xc5\xa1ali in Du\xc5\xa1an se je povezal z njegovim rivalom Ivanom V. Paleologom._NEWLINE_Du\xc5\xa1an je bil prvi srbski vladar, ki je ve\xc4\x8dino svojih pisem napisal v gr\xc5\xa1\xc4\x8dini in se podpisoval z rde\xc4\x8dim cesarskim \xc4\x8drnilom. Bil je tudi prvi, ki je objavil prostagmo, vrsto dokumenta, zna\xc4\x8dilnega za bizantinske cesarje. Iz njegovega vladarskega naslova "cesar Srbov in Grkov" je jasno razvidna \xc5\xbeelja postati naslednik bizantinskih cesarjev. \xc5\xbdelja se odra\xc5\xbea tudi v bizantinskih naslovih njegovega plemstva, ki so se ohranili do 16. stoletja.\n_START_SECTION_\nZakonodajalec\n_START_PARAGRAPH_\nNajbolj trajen spomenik Du\xc5\xa1anove vladavine je njegov Zakonik, ki je vseboval veliko izvirnih listin in nekaj v srb\xc5\xa1\xc4\x8dino prevedenih tujih pravnih del. Tretji del zakonika je bil izviren in izrazito srbski. V njem se \xc4\x8duti bizantinski vpliv, vendar je posve\xc4\x8den predvsem dolgi pravni tradiciji v Srbiji. Du\xc5\xa1an v eni od listin razlaga namen zakonika: njegovi cilji so duhovni in naj bi pomagali ljudem, da se odre\xc5\xa1ijo za posmrtno \xc5\xbeivljenje. Zakonik je bil objavljen 21. maja 1349 v Skopju. Leta 1353 in 1354 je bilo v Seru zakoniku dodanih \xc5\xa1e 66 klavzul. Avtorji zakonika niso znani. Napisali so ga verjetno njegovi dvorni pravni strokovnjaki._NEWLINE_Du\xc5\xa1anov zakonik obravnava tako posvetne kot cerkvene teme, slednje zlasti zato, ker je Srbija v tem \xc4\x8dasu dosegla popolno cerkveno avtonomijo v okviru Srbskega patriarhata. Prvih 38 klavzul zakonika obravnava vpra\xc5\xa1anja, s katerimi se je soo\xc4\x8dala  srednjeve\xc5\xa1ka srbska cerkev, medtem ko se naslednjih 25 klavzul nana\xc5\xa1a na plemstvo. Civilno pravo je v veliki meri izklju\xc4\x8deno, saj je bilo zajeto v prej\xc5\xa1njih dokumentih, in sicer v Nomokanonu sv. Save in v Corpus Juris Civilis. Du\xc5\xa1anov zakonik se je prvotno ukvarjal s kazenskim pravom, s poudarkom na pojmu zakonitosti, ki je ve\xc4\x8dinoma vzet neposredno iz bizantinskega prava._NEWLINE_Izvirni rokopis Du\xc5\xa1anovega zakonika se ni ohranil. Zakonik je bil de facto srbska ustava pod vladavino Du\xc5\xa1anovega sina \xc5\xa0tefana Uro\xc5\xa1a V., po padcu Srbskega cesarstva leta 1371 pa se je uporabljal v vseh pokrajinah, ki so ga nasledile. Uradno se je uporabljal na primer v Srbskem despotatu do njegove priklju\xc4\x8ditve k Osmanskemu cesarstvu leta 1459. Po priklju\xc4\x8ditvi se je uporabljal v srbskih skupnostih pod osmansko oblastjo, ki so imele v civilnih zadevah veliko pravno avtonomijo. Zakonik se je uporabljal tudi v avtonomnih srbskih pokrajinah pod Bene\xc5\xa1ko republiko, na primer v Grbalju in Pa\xc5\xa1trovi\xc4\x87ih. Slu\xc5\xbeil je tudi kot osnova za Kanun albanskega kneza Leke III. Dukad\xc5\xbeinija (1410\xe2\x80\x931481), zbirko  obi\xc4\x8dajnih zakonov, ki je bil v severni Albaniji v rabi do 20. stoletja.\n_START_SECTION_\nVojska\n_START_PARAGRAPH_\nSrbska voja\xc5\xa1ka taktika je temeljila na te\xc5\xbeki konjenici, postrojeni v obliki klina, in konjenikih lokostrelcih na njenih krilih. V srbski vojski je bilo mnogo tujih najemnikov, ve\xc4\x8dinoma Nemcev v konjenici in \xc5\xa0pancev v pehoti. Du\xc5\xa1an je imel tudi osebno stra\xc5\xbeo, v kateri so bili predvsem nem\xc5\xa1ki vitezi. Poveljnik srbske "alemanske garde" je leta 1331 postal nem\xc5\xa1ki vitez Palman, ki je preko Srbije  potoval v Jeruzalem. Kasneje je postal poveljnik cele srbske vojske.  Glavna udarna sila srbske vojske so bili oklepljeni vitezi, ki so se jih bali zaradi silnega napada in velikih vojnih izku\xc5\xa1enj. Srbsko \xc5\xa1irjenje na bizantintinsko ozemlje je potekalo brez ene same velike bitke in je temeljilo na blokadi bizantinskih trdnjav.\n_START_SECTION_\nIme, vzdevki in naslovi\n_START_PARAGRAPH_\nDu\xc5\xa1ana so od 6. januarja 1322, ko je bil imenovan za prestolonaslednika,  naslavljali "mladi kralj". Hkrati je postal kralj Zete. Kot takega so ga naslavljali "kralj Zete". Ko je leta 1331 nasledil svojega o\xc4\x8deta, so ga za\xc4\x8deli naslavljati "kralj vseh Srbov in obmorskih de\xc5\xbeel". Leta 1345 se je njegov naslov glasil "kralj Srbije, Grkov, Albanije in obale". Leta 1343 je sam sebe za\xc4\x8del naslavljati "car" (cesar) in se razglasil za "cesarja vseh Srbov in Rimljanov (Grkov)". 16. aprila 1346 je bil kronan za "cesarja Srbov in Grkov". Naslov je kmalu raz\xc5\xa1iril na "cesar in avtokrat Srbov in Grkov, Bolgarov in Albancev".\n_START_SECTION_\nZapu\xc5\xa1\xc4\x8dina\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xa0tefan Du\xc5\xa1an je bil najmo\xc4\x8dnej\xc5\xa1i srednjeve\xc5\xa1ki srbski vladar in junak v srbskem ljudskem izro\xc4\x8dilu. Du\xc5\xa1ana, sodobnika angle\xc5\xa1kega kralja  Edvarda III., so spo\xc5\xa1tovali enako kot  Bolgari carja Simeona I., Poljaki Sigismunda I.  in \xc4\x8cehi Karla IV.. Po mnenju Stevena Runcimana je bil "morda najmo\xc4\x8dnej\xc5\xa1i vladar v 14. stoletju v Evropi". Njegova dr\xc5\xbeava je bila regionalni rival Ogrskega kraljestva in Bizantinskega cesarstva in obsegala veliko ozemlje, ki je bilo hkrati njena naj\xc5\xa1ibkej\xc5\xa1a to\xc4\x8dka. Du\xc5\xa1an se je izkazal za dobrega vojaka in osvajalca in neustra\xc5\xa1nega vladarja. Cesarstvo je med vladanjem njegovega sina po\xc4\x8dasi razpadlo, ker so se regionalni aristokrati distancirali od centralne vlade._NEWLINE_Obnova Srbije kot cesarstva je bila eden od najve\xc4\x8djih idealov Srbov, \xc5\xbeive\xc4\x8dih tako v Avstro-Ogrskem kot v  Osmanskem cesarstvu. Leta 1526 se je za cesarja proglasil Jovan Nenad, ki je vladal v kratko\xc5\xbeivi srbski dr\xc5\xbeavi pod ogrsko krono._NEWLINE_V Kraljestvu Slovanov, ki ga je napisal dubrovni\xc5\xa1ki zgodovinar Mavro Orbin (\xc5\xbeivel okoli 1550-1614), so Du\xc5\xa1anova dejanja opisana pozitivno. Knjiga je tudi zahodnim zgodovinarjem slu\xc5\xbeila kot primarni vir podatkov za zgodnjo zgodovino Ju\xc5\xbenih Slovanov. Zgodnji srbski zgodovinarji so kljub temu, da so imeli na razpolago primarne vire, pisali pod vplivom idej \xc4\x8dasa, v katerem so pisali. Posku\xc5\xa1ali so uskladiti dve izro\xc4\x8dili: prvo iz patentov in javnih dokumentov in drugo iz rodoslovij in pripovedi. Za zgodnje zgodovinarje je bila najpomembnej\xc5\xa1i vir podatkov knjiga Jovana Raji\xc4\x87a (1726\xe2\x80\x931801) "Istorija raznih slavenskih narodov, naipa\xc4\x8de Bolgar, Horvatov i Serbov (1794-1795)", tiskana na Dunaju in v Moskvi, v kateri je Du\xc5\xa1anovemu \xc5\xbeivljenju posve\xc4\x8denih kar petdeset strani. Raji\xc4\x87evo delo je imelo velik vpliv na srbsko kulturo tistega \xc4\x8dasa in bilo nekaj desetletij glavni vir podatkov za srbsko zgodovino._NEWLINE_Po obnovi Srbije v 19. stoletju je bil poudarjen njen neprekinjen obstoj od srednjega veka, zlasti od njenega najslavnej\xc5\xa1ega obdobja pod carjem Du\xc5\xa1anom. Du\xc5\xa1an je imel svoje mesto v vseh politi\xc4\x8dnih programih Kne\xc5\xbeevine Srbije, predvsem v Na\xc4\x8dertaniju Ilije Gara\xc5\xa1anina.'