b'\n_START_ARTICLE_\nEdvard Kocbek\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nKocbek je \xc5\xa1tudiral teologijo, vendar je po dveh letih \xc5\xa1tudij opustil in nadaljeval na romanistiki v Ljubljani. Po \xc5\xa1tudiju v Berlinu in Parizu je slu\xc5\xbeboval kot profesor franco\xc5\xa1\xc4\x8dine v Bjelovarju, Vara\xc5\xbedinu in nazadnje v Ljubljani, kjer se je dejavno vklju\xc4\x8dil v slovensko kulturno in politi\xc4\x8dno \xc5\xbeivljenje. Tu je postal eden od ideolo\xc5\xa1kih vodij katoli\xc5\xa1ke kulturne levice ter urednik njene revije Dejanje (1938-1943). Leta 1941 je bil kot predstavnik kr\xc5\xa1\xc4\x8danskih socialistov med ustanovitelji Osvobodilne fronte, kasneje tudi \xc4\x8dlan njenih najvi\xc5\xa1jih organov._NEWLINE_Z \xc5\xbeeno Zdravko (roj. Koprivnjak, 1911\xe2\x80\x941987) sta imela tri otroke, medicinsko sestro Lu\xc4\x8dko (1938\xe2\x80\x941973), pesnika Matja\xc5\xbea in grafi\xc4\x8dnega oblikovalca Jurija (1949\xe2\x80\x942009).\n_START_SECTION_\nDru\xc5\xbebeno in politi\xc4\x8dno delovanje\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xbde v gimnazijskih letih v Mariboru se je pridru\xc5\xbeil skupini mladih kr\xc5\xa1\xc4\x8danskih socialistov, ki so \xc5\xbeeleli nadaljevati tradicijo kr\xc5\xa1\xc4\x8danske socialne misli Janeza Evangelista Kreka ter se oplajali s socialdemokratskimi pogledi pisatelja Ivana Cankarja. Navdihoval jih je tudi nem\xc5\xa1ki teolog in filozof Romano Guardini._NEWLINE_Kot \xc5\xa1tudent ljubljanske Univerze je leta 1928 postal glavni urednik revije Kri\xc5\xbe na Gori, kasneje preimenovane v Kri\xc5\xbe. Tudi sicer je deloval v katoli\xc5\xa1kem mladinskem gibanju. Iz tega \xc4\x8dasa so tudi njegove prve pesni\xc5\xa1ke objave v ugledni katoli\xc5\xa1ki literarni reviji Dom in svet.\n_START_SECTION_\nDruga svetovna vojna\n_START_PARAGRAPH_\nMed vojno  je bil kot vodilni kr\xc5\xa1\xc4\x8danski socialist (po aretaciji in ustrelitvi Ale\xc5\xa1a Stanovnika) leta 1942 vklju\xc4\x8den v izvr\xc5\xa1ni odbor OF in je v tej funkciji od\xc5\xa1el v partizane (na osvobojeno ozemlje, kjer je mdr. februarja leta 1943 podpisal t.i. Dolomitsko izjavo), \xc5\xbee konec leta 1942 je postal eden od podpredsednikov AVNOJ-a, na zasedanju v Jajcu pa poverjenik za prosveto v NKOJ. Kot odposlanec se je udele\xc5\xbeil Zbora odposlancev slovenskega naroda v Ko\xc4\x8devju oktobra 1943 in zasedanja Slovenskega narodnoosvobodilnega sveta v \xc4\x8crnomlju februarja 1944, na katerih je bil izvoljen v predsedstvo SNOO oz. SNOS. Marca 1945 je postal minister za Slovenijo v (zvezni) koalicijski vladi DFJ, ob koncu vojne pa je nastopal tudi kot eden od \xc5\xa1tirih podpredsednikov OF.\n_START_SECTION_\nPovojna leta\n_START_PARAGRAPH_\nPo vojni je bil minister za Slovenijo v zvezni vladi (do 1946), podpredsednik IO OF in po vrnitvi iz Beograda leta 1946 tudi kot podpredsednik prezidija Ljudske skup\xc5\xa1\xc4\x8dine Ljudske republike Slovenije ter zvezni poslanec. Zaradi politi\xc4\x8dnega spora okoli knjige Strah in pogum, ki je na\xc4\x8dela nekatera tabuizirana vpra\xc5\xa1anja iz slovenskega NOB (pogledi na smrt in likvidacijo politi\xc4\x8dnih nasprotnikov, vpra\xc5\xa1anje izdajstva in ovajanja med partizani, problematika katoli\xc4\x8danov med NOB), so ga 1952 prisilno upokojili in nadzorovali do konca \xc5\xbeivljenja. Znova je za\xc4\x8del objavljati \xc5\xa1ele po letu 1961, tri leta pozneje pa je za pesni\xc5\xa1ko zbirko Groza prejel Pre\xc5\xa1ernovo nagrado._NEWLINE_Pravi \xc5\xa1ok pa je v slovenski javnosti povzro\xc4\x8dil izid Kocbekove izpovedi v obliki intervjuja, Edvard Kocbek - Pri\xc4\x8devalec na\xc5\xa1ega \xc4\x8dasa, ki sta jo leta 1975 v Trstu izdala kot knjigo pisatelja Boris Pahor in Alojz Rebula. V intervjuju je Kocbek spregovoril o povojnih pobojih domobrancev. Intervju je povzro\xc4\x8dil diskreditacije in negativno propagandno kampanjo s strani Titovega re\xc5\xbeima tako proti Edvardu Kocbeku kot proti Borisu Pahorju (t.i. "Zalivska afera").\n_START_SECTION_\nPesnik in pisatelj\n_START_PARAGRAPH_\nKocbek je za\xc4\x8del svoje pesmi objavljati leta 1924 v dija\xc5\xa1kem listu Stra\xc5\xbeni ognji, kasneje v reviji Dom in svet, kjer je objavljal tudi eseje. \xc5\xbde s prvo pesni\xc5\xa1ko zbirko Zemlja se je uveljavil kot moderen pesnik, ki v svojih delih izvirno povezuje ekspresionisti\xc4\x8dne in simbolisti\xc4\x8dne prvine._NEWLINE_Pesnikova ustvarjalnost je usmerjena v prihodnost. Ta pa je nepredvidljiva in torej ni vedno nujno, da se bo v prihodnje zgodilo najbolj za\xc5\xbeeleno in najbolj\xc5\xa1e. Zazrtost v bodo\xc4\x8dnost je pre\xc5\xbeeta s strahom pred koncem oziroma smrtjo, saj lirski subjekt verjame, da je \xc4\x8dlovek ni\xc4\x8d v primerjavi z neskon\xc4\x8dnostjo._NEWLINE_Kocbek pa se je sredi povojnih let zna\xc5\xa1el v te\xc5\xbekem eksistencialisti\xc4\x8dnem polo\xc5\xbeaju. Ko so komunisti NOB izrabili za razredni boj in prevzem oblasti, se je pesnikova iluzija o vsenarodni eti\xc4\x8dni in politi\xc4\x8dni preobrazbi razblinila. Po umiku iz politi\xc4\x8dnega \xc5\xbeivljenja je bil do za\xc4\x8detka 60. let izlo\xc4\x8den tudi iz kulturne javnosti in ve\xc4\x8d let ni smel objavljati svojih del. V tem \xc4\x8dasu je prevajal iz franco\xc5\xa1\xc4\x8dine in nem\xc5\xa1\xc4\x8dine. Tako njegove povojne pesmi govorijo o razkolu med idealno zamislijo in dru\xc5\xbebeno stvarnostjo, ki je bila utemeljena v nasilju in strahu._NEWLINE_Kot pisatelj pa Kocbek ni izhajal iz socialnega realizma, vendar se je navdihoval pri religioznem ekspresionizmu, francoskem personalizmu in eksistencializmu (Malraux, Mounier, Vercors, Sartre). Zanimala ga je usoda izobra\xc5\xbeenca, ki se soo\xc4\x8da z velikimi zgodovinskimi dogodki, kot so NOB ali fa\xc5\xa1izem. Tematika NOB je v Kocbekovih novelah predvsem izpoved posameznika v te\xc5\xbekem zgodovinskem obdobju. Kocbekovi literarni junaki so pogosto razpeti med svojimi dol\xc5\xbenostmi in svojo vestjo. Tako Kocbekove novele \xc5\xbee na\xc4\x8denjajo novo usmeritev v slovenski literaturi, ki za seboj pu\xc5\xa1\xc4\x8dajo obdobje socialisti\xc4\x8dnega realizma.\n_START_SECTION_\nVplivi\n_START_PARAGRAPH_\nKocbek je s svojo ustvarjalnostjo vplival na \xc5\xa1tevilne slovenske literate, med njimi pa je eden prvih zagotovo pisatelj Boris Pahor. Kot osrednja osebnost slovenske literature se je Kocbek uveljavil \xc5\xa1ele v 60. in 70. letih 20. stoletja, ko je postal eden pomembnej\xc5\xa1ih ustvarjalcev, ki so vplivali na Draga Jan\xc4\x8darja, Toma\xc5\xbea \xc5\xa0alamuna, Daneta Zajca, Jo\xc5\xbeeta Snoja, Dominika Smoleta, Gregorja Strni\xc5\xa1o in druge.'