b'\n_START_ARTICLE_\nBergamo (pokrajina)\n_START_SECTION_\nZgodovinske zanimivosti\n_START_PARAGRAPH_\nPokrajino pre\xc4\x8dka star 35\xc2\xa0km dolg prekop, ki povezuje reki Adda in Oglio. Za\xc4\x8detek gradnje sega v leto 1267, ko sta sklenili premirje tedanji de\xc5\xbeeli Bergamo (gvelfi) in Cremona (gibelini), ki sta hoteli na ta na\xc4\x8din dokon\xc4\x8dno dolo\xc4\x8diti medsebojne meje. Ozemlje je bilo \xc5\xbee gosto prepleteno s kanali, naravnimi vodnimi tokovi in umetnimi povezavami med njimi, zato je bila meja v obliki prekopa najbolj "naravna". Odlo\xc4\x8dili so se za standardno \xc5\xa1irino "treh bene\xc5\xa1kih korakov", pribli\xc5\xbeno pet metrov, in za dol\xc5\xbeino od reke Adda do reke Oglio, s potekom preko ostalih vodnih tokov ali, po potrebi, v njih samih. Dejansko je kanal pre\xc4\x8dkal v ravni \xc4\x8drti reko Brembo, a pri reki Serio se je vklju\xc4\x8dil v njen tok in se spet odcepil \xc5\xa1ele ve\xc4\x8d kilometrov ni\xc5\xbee. Ta meja je kljub mnogim srednjeve\xc5\xa1kim vojnam, ki so si lastile podro\xc4\x8dje, dolgo trajala. V \xc5\xa1tirinajstem stoletju jo je Bene\xc5\xa1ka republika zaznamovala z mejniki in opremila z manj\xc5\xa1imi voja\xc5\xa1kimi garnizijami. Po prihodu Francozov (1797) meja ni imela ve\xc4\x8d pomena in prekop je bil zapu\xc5\xa1\xc4\x8den. Po njem pa \xc5\xa1e danes poteka razmejitev med \xc5\xa1kofijama Bergamo in Cremona. V zadnjih letih so bili nekateri manj\xc5\xa1i odseki restavrirani kot zgodovinski spomenik.'