b'\n_START_ARTICLE_\nLirika\n_START_PARAGRAPH_\nLirika (pesni\xc5\xa1tvo) je velika skupina besedil, v kateri so besedila pisana v posebni obliki, v verzih oz. posebnih ritmi\xc4\x8dnih enotah. Tisti, ki se izpoveduje je t. i. pesni\xc5\xa1ki ali lirski subjekt. Po navadi je to pesnik sam.\n_START_SECTION_\nSplo\xc5\xa1no o liriki\n_START_PARAGRAPH_\nPesem, v kateri pesnik izpoveduje svoja \xc4\x8dustva in misli ali \xc4\x8dustva in misli drugih ljudi, posameznikov ali celih skupin , je lirska pesem in tako pesni\xc5\xa1tvo se imenuje lirika. Pri Grkih so besedilo in napev te vrste pesmi spremljali z brenkanjem na liro (gr., lyra), preprosto glasbilo s strunami, in od tod tudi ime. Vse do danes je lirska pesem tesno povezana z napevom \xc5\xa1e posebno to velja za lirsko ljudsko pesem, saj se je ta najve\xc4\x8d ohranjevala s petjem. Pevni zna\xc4\x8daj lirskih pesmi se ka\xc5\xbee zlasti v enako zgrajenih kiticah z enotnim ritmom in istimi refreni, dostikrat tudi s stalnim refrenom._NEWLINE_Lirika je med vsemi leposlovnimi vrstami najbolj osebna ali subjektivna. Ne razodeva pa samo pesnikovega osebnega do\xc5\xbeivljanja. Lirik mora dati lastnim \xc4\x8dustvom tako splo\xc5\xa1en zna\xc4\x8daj, da v njih vsakdo z ob\xc4\x8dudovanjem spozna samega sebe. \xc4\x8ce lirika izra\xc5\xbea prvenstveno \xc4\x8dustva (veselje, \xc5\xbealost, hrepenenje, razo\xc4\x8daranje, upanje, obup, ljubezen, sovra\xc5\xa1tvo) je neposredna, \xc4\x8dustvena ali emocionalna (iz fr. \xc3\xa9motion - \xc4\x8dustvena razgibanost); \xc4\x8de pa izra\xc5\xbea predvsem misli, pa je posredna, miselna ali refleksivna lirika. Pesnik se posledi\xc4\x8dno izra\xc5\xbea v lirskem slogu.'