b'\n_START_ARTICLE_\nAzija (rimska provinca)\n_START_SECTION_\nGeografija\n_START_PARAGRAPH_\nProvinco Azijo so na za\xc4\x8detku sestavljale pokrajine Mizija, Trojada, Eolija, Lidija, Jonija, Karija in ozemeljski koridor skozi Pizidijo v Pamfilijo. Egejski otoki, razen Krete, so spadali v provinco Oto\xc5\xa1ko Azijo. Del Frigije so Rimljani prepustili pontskemu kralju Mitridatu V. in ga leta 116 pr. n. \xc5\xa1t. ponovno priklju\xc4\x8dili k Aziji. Likaonija je bila k provinci priklju\xc4\x8dena pred letom 100 pr. n. \xc5\xa1t., ozemlje okoli Kibire pa leta 82 pr. n. \xc5\xa1t.. Jugovzhodni del province Azije je bil kasneje ponovno priklju\xc4\x8den k provinci Kilikiji. V obdobju Rimskega cesarstva je provinca Azija na severu mejila na Bitinijo, na jugu na Likijo in na vzhodu na Galatijo.\n_START_SECTION_\nZgodovinsko ozadje\n_START_PARAGRAPH_\nSelevkidski kralj Antioh III. Veliki je moral po zlomu njegove vojske v zgodovinski bitki pri Magneziji leta 190 pr. n. \xc5\xa1t. Malo Azijo prepustil Rimski republiki. Po sklenitvi Apamejskega miru leta 188 pr. n. \xc5\xa1t. se je celoto ozemlje predalo Rimu in pre\xc5\xa1lo pod oblast klientskega kralja s sede\xc5\xbeem v Pergamu._NEWLINE_Pergamski kralj Atal III., ki je bil zvest rimski zaveznik in brez zakonitega naslednika, je sklenil svoje kraljestvo z oporoko prepustiti Rimu. Po njegovi smrti leta 133 pr. n. \xc5\xa1t. je konzul Manij Akvilij na njegovem ozemlju uradno ustanovil provinco Azijo. Prehod Atalidskega kraljestva pod rimsko oblast je imel za okoli\xc5\xa1ke dr\xc5\xbeave resne posledice. V tistem \xc4\x8dasu je svoj polo\xc5\xbeaj krepilo Pontsko kraljestvo kralja Mitridata VI., ki bi lahko bilo velika ovira za rimsko oblast v provinci Aziji, pa tudi mnogo \xc5\xa1ir\xc5\xa1e.\n_START_SECTION_\nZgodnje rimsko obdobje\n_START_PARAGRAPH_\nRim se je vedno zelo nerad vme\xc5\xa1aval v dogajanja na vzhodu. Obi\xc4\x8dajno se je zana\xc5\xa1al na svoje zaveznike in posredoval samo v sporih. Na vzhod je zelo redko po\xc5\xa1iljal svoje delegacije, \xc5\xa1e mnogo manj pa je bila tam prisotna njegova oblast. Tak\xc5\xa1na brezbri\xc5\xbenost se ni bistveno spremenila niti po Atalovem darilu leta 133 pr. n. \xc5\xa1t. in Rim je dele Atalovega kraljestva prostovoljno odstopil ve\xc4\x8d vladarjem. Veliko Frigijo na primer je dobil pontski kralj Mitridat V.._NEWLINE_Medtem ko je bil senat pri vklju\xc4\x8devanju v azijske zadeve zelo neodlo\xc4\x8den, drugi niso bili tak\xc5\xa1ni. Zakon, ki ga je sprejla Rimska republika med konzulstvom Gaja Grakha leta 123 pr. n. \xc5\xa1t., je dal pripadnikom konjeni\xc5\xa1kega reda (equites) pravico do pobiranja davkov v Aziji. Privilegij pobiranja davkov so spretno izkoristili posamezniki iz Republike: \xc4\x8de skupnost ni mogla pla\xc4\x8dati davka, si je morala denar po pretirani ceni izposoditi pri rimskih posojilodajalcih. To je bolj pogosto kot ne povzro\xc4\x8dilo zamudo pri odpla\xc4\x8devanju posojila in rimski posojilodajalci so dol\xc5\xbenikom zasegli zemljo, ki je ostala njihovo edino premo\xc5\xbeenje. Rimljani so se s tak\xc5\xa1nimi nezakonitimi zasegi postopoma raz\xc5\xa1irili po vsej azijski provinci.\n_START_SECTION_\nMitridat in Sula\n_START_PARAGRAPH_\nMitridat VI. Pontski je do leta 88 pr. n. \xc5\xa1t. osvojil skoraj celo Malo Azijo. Izkoristil je sovra\xc5\xa1tvo doma\xc4\x8dega prebivalstva do podkupljivih rimskih oblastnikov, spro\xc5\xbeil mno\xc5\xbei\xc4\x8dno vstajo proti Rimu in ukazal pokol vseh Rimljanov in Italcev v provinci. Vstaja je zahtevala od 80.000 do 150.000 \xc5\xbertev. Tri leta kasneje je rimski general Lucij Kornelij Sula v prvi mitridatski vojni porazil Mitridata in leta 85 pr. n. \xc5\xa1t. razdelil provinco na enajst sodnih okro\xc5\xbeij. Upravna sredi\xc5\xa1\xc4\x8da okro\xc5\xbeij, ki so se kasneje razvila v dioceze, so bila Efez, stara atalidska prestolnica Pergam, Smirna, Edremit, Kizik, Sinada, Apameja, Milet in Halikarnas. Prva tri mesta, Efez, Pergam in Smirna, so stalno tekmovala za prevlado v azijski provinci in s tem zavirala enotnost in razvoj province.\n_START_SECTION_\nVojska\n_START_PARAGRAPH_\nV obdobjih brez uporov je bilo v Aziji zelo majhno \xc5\xa1tevilo vojakov. Njihovo \xc5\xa1tevilo se je mo\xc4\x8dno pove\xc4\x8dalo \xc5\xa1ele med Sulovim pohodom proti Mitridatu VI.. Azijska provinca je bila ena od redkih provinc brez stalne vojske. V njej ni bila nikoli nastanjena nobena popolna legija, kar seveda ne pomeni, da vojske sploh ni bilo. Oddelki legij so bili name\xc5\xa1\xc4\x8dene v frigijskih mestih Apameja in Amorij, pomo\xc5\xbene kohorte v Evmeneji, po hribovitih regijah pa so stalno patruljirale manj\xc5\xa1e voja\xc5\xa1ke enote. Prisotnost velikega \xc5\xa1tevila vojakov v pode\xc5\xbeelskih regijah v 3. stoletju je med prebivalstvom province spro\xc5\xbeila velike nemire.\n_START_SECTION_\nGaj Avgust Oktavijan\n_START_PARAGRAPH_\nAvgust je po svojem prihodu na oblast Azijo spremenil v prokonzulsko provinco in vanjo vklju\xc4\x8dil pokrajine Mizijo, Lidijo, Karijo in Frigijo. Prokonzul je ve\xc4\x8dino svojega mandata potoval po provinci in opravljal sodni\xc5\xa1ke posle v vseh sredi\xc5\xa1\xc4\x8dih sodnih okro\xc5\xbeij. Prehod Rimske republike v zgodnje cesarstvo je spro\xc5\xbeil pomembne spremembe v vlogi obstoje\xc4\x8dih provincijskih mest, ki so se iz avtonomnih mestnih dr\xc5\xbeav pretvorila v cesarska upravna sredi\xc5\xa1\xc4\x8da. Ustanovitev principata je spro\xc5\xbeila tudi vzpon novih mest v Miziji, Lidiji in Frigiji. Provinca je zrasla v dovr\xc5\xa1en sistem samoupravnih mest, ki so na svojem ozemlju sama skrbela za gospodarstvo, pobiranje davkov in sodstvo. Avgustov prihod na oblast je pomenil tudi za\xc4\x8detek urbanizacije province Azije in gradnje javnih zgradb.\n_START_SECTION_\nKult cesarja\n_START_PARAGRAPH_\nV provincijskih skupnostih Rimskega cesarstva je prevladovalo \xc4\x8da\xc5\xa1\xc4\x8denje cesarja, podobno egip\xc4\x8danskemu \xc4\x8da\xc5\xa1\xc4\x8denju faraona. Kmalu potem, ko je na oblast pri\xc5\xa1el Avgust, so v njegovo \xc4\x8dast po celi provinci Aziji za\xc4\x8deli graditi templje. Provincijska sredi\xc5\xa1\xc4\x8da \xc4\x8da\xc5\xa1\xc4\x8denja cesarja so postala model za ustanavljanje podobnih sredi\xc5\xa1\xc4\x8d v vseh provincah cesarstva. V praksi so bili obredi \xc4\x8da\xc5\xa1\xc4\x8denja nekak\xc5\xa1ne javne prireditve, v katere so bili v molitve, \xc5\xbertvovanje in procesije vklju\xc4\x8deni vsi dr\xc5\xbeavljani. Obredi \xc4\x8da\xc5\xa1\xc4\x8denja cesarja so bili pogosto \xc5\xa1tevil\xc4\x8dnej\xc5\xa1i od obredov \xc4\x8da\xc5\xa1\xc4\x8denja drugih bogov.\n_START_SECTION_\nPropad\n_START_PARAGRAPH_\nV 3. stoletju n. \xc5\xa1t. je za\xc4\x8dela provinca Azija vidno propadati, delno tudi zaradi epidemij bolezni, ki so se za\xc4\x8dele z Antoninovo kugo, nediscipline lokalnih vojakov in zmaj\xc5\xa1anja dr\xc5\xbeavljanjske velikodu\xc5\xa1nosti. K zmanj\xc5\xa1anju ob\xc4\x8dutka varnosti so mnogo prispevale invazije Gotov v 250. in 260. letih, ki so bile del krize tretjega stoletja. In ne nazadnje se je od Azije odmaknila tudi politi\xc4\x8dna in strate\xc5\xa1ka pozornost Rimskega cesarstva, tako da je provinca izgubila velik del svoje nekdanjega pomembnosti._NEWLINE_V 4. stoletju je Dioklecijan razdelil Azijo na sedem manj\xc5\xa1ih provinc. V 5. stoletju in do sredine 6. stoletja so mesta in province v zahodni Mali Aziji do\xc5\xbeivela gospodarski razcvet, veliko mest v notranjosti Male Azije pa je po veliki kugi leta 543 propadlo do te mere, da se v \xc4\x8dasu perzijskih in arabskih invazij v 7. stoletju niso razlikovala od vasi. Vodilna mesta iz zgodnjega cesarstva, med njimi Efez, Sarde in Afrodizija, so po drugi strani obdr\xc5\xbeala ve\xc4\x8dino svoje nekdanje slave in postala upravna sredi\xc5\xa1\xc4\x8da novih bizantinskih provinc. Azija, ki je bila do 13. stoletja del Bizantinskega cesarstva, je ostala \xc5\xa1e ve\xc4\x8d stoletij sredi\xc5\xa1\xc4\x8de rimske in gr\xc5\xa1ke kulture v vzhodu.'