b'\n_START_ARTICLE_\nU-30 (Kriegsmarine)\n_START_SECTION_\n1936-39\n_START_PARAGRAPH_\nVse od njenih za\xc4\x8detkov v oktobru 1936 je sodila v sestavo druge podmorni\xc5\xa1ke flotilje (2. Unterseebootsflottille), ki se je imenovala "Saltzwedel", po podmorni\xc5\xa1kem asu prve svetovne vojne, Reinholdu Saltzwedlu. Flotilja je imela svoj sede\xc5\xbe v voja\xc5\xa1kem pristani\xc5\xa1\xc4\x8du Wilhelmshaven in tu je imela bazo U-30 skupaj s \xc5\xa1e nekaterimi drugimi podmornicami. V prvih dveh letih ji je poveljeval Hans Cohausz, v letu 1938 jo je \xc5\xa1est mesecev vodil Hans Pauckstadt, od novembra 1938 pa je bil njen kapitan Fritz-Julius Lemp, ki jo je nato tudi popeljal v vojno.\n_START_SECTION_\n1939-40: druga svetovna vojna\n_START_PARAGRAPH_\nOb za\xc4\x8detku vojne je bil njeni prvi \xc4\x8dastnik Hans-Peter Hinsch, ki je kasneje napredoval in postal kapitan kar treh razli\xc4\x8dnih podmornic in bil pri tem zmerno uspe\xc5\xa1en ter je celo pre\xc5\xbeivel vojno. Svoje prve bojne izku\xc5\xa1nje pa si je nabral v prvih mesecih vojne na U-30.\n_START_SECTION_\nPrva patrulja in potopitev Athenije\n_START_PARAGRAPH_\nNa prvo plovbo se je podala \xc5\xa1e pred izbruhom sovra\xc5\xbenosti. 22. avgusta je krenila iz Wilhelmshavna in tako je bila 3. septembra ob za\xc4\x8detku vojnega stanja \xc5\xbee v pripravljenosti v vodah severozahodne Britanije. Tako je v zgodnjih ve\xc4\x8dernih urah tega dne torpedirala prvo ladjo, ki jo je uspelo napasti katerikoli nem\xc5\xa1ki podmornici. Njena \xc5\xbertev je bila britanska 13.581 tonska potni\xc5\xa1ka ladja Athenia, na krovu katere je bilo 1418 ljudi. Ladja je bila zadeta z enim torpedom in se je po\xc4\x8dasi potapljala vse do naslednjega dopoldneva, ko se je kon\xc4\x8dno potopila. Pri tem je bilo ob \xc5\xbeivljenje 112 ljudi, 19 \xc4\x8dlanov posadke in 93 potnikov, od katerih je bilo 28 ameri\xc5\xa1kih dr\xc5\xbeavljanov. Potopitev Athenije je bila za Nemce huda propagandna napaka, ki so se je takoj zavedli in zato so jo zanikali. \xc5\xa0li so celo tako dale\xc4\x8d, da so podmorni\xc4\x8din dnevni\xc5\xa1ki zapis iz tega dne izbrisali, da bi s tem dejanje prikrili. Sam kapitan Lemp pa se je po vrnitvi zna\xc5\xa1el pod udarom kritik, \xc4\x8deprav se je branil, da je napadel zatemnjeno ladjo, ki je plula cikcakasto in je zato domneval, da gre za pomo\xc5\xbeno kri\xc5\xbearko in ne za potni\xc5\xa1ko ladjo. Zavedal se je, da se ne sme napasti potni\xc5\xa1kih ladij, saj so bili taki ukazi iz vrha, kjer so se spominjali tovrstnih posledic iz prej\xc5\xa1nje vojne, ki so bile za Nem\xc4\x8dijo pogubne. Sam se je kmalu po napadu napake zavedel in v pani\xc4\x8dni reakciji podro\xc4\x8dje hitro zapustil in zaradi tega sploh ni nudil pomo\xc4\x8di brodolomcem. Da je bila zadeva za Nemce \xc5\xa1e slab\xc5\xa1a, je poskrbelo dejstvo, da je bilo med potniki preko tristo ameri\xc5\xa1kih dr\xc5\xbeavljanov in novica o potopitvi ladje je negativno za njih odjeknila v samih ZDA. Posledi\xc4\x8dno so si Nemci \xc5\xbee prvi dan vojne storili slabo uslugo, saj je javno mnenje pri nasprotnikih in v nevtralnih dr\xc5\xbeavah po celem svetu bilo prepri\xc4\x8dano v krutost in brezobzirnost na\xc4\x8dina nem\xc5\xa1kega vojskovanja. _NEWLINE_Po tem dogodku je Lemp nadaljeval patruljo in potopil \xc5\xa1e dve ladji. 11.septembra je ustavil 4.425 tonski britanski tovorni parnik Blairlogie, po\xc4\x8dakal da se vsi \xc4\x8dlani posadke umaknejo in ga potopil. Tako tokrat ni bilo nobenih \xc4\x8dlove\xc5\xa1kih \xc5\xbertev. Brodolomcem je celo nudil pomo\xc4\x8d, tako da jim je dal pija\xc4\x8do in cigarete.  Zatem je 14. septembra ponovno brez \xc5\xbertev potopil britansko 5.200 tonsko tovornja\xc4\x8do Fanad Head. Se je pa ob tem prvi\xc4\x8d sam zna\xc5\xa1el v nevarnosti saj so iz ladje poslali radijski signal o napadu na njih in ta je priklical angle\xc5\xa1ka letala iz bli\xc5\xbenje letalonosilke HMS Ark Royal (91). Tako se je U-30 zna\xc5\xa1la pod napadom in v njem imela neverjetno sre\xc4\x8do, da so kar dvakrat eksplodirajo\xc4\x8di deli nanjo odvr\xc5\xbeenih letalskih bomb zru\xc5\xa1ili napadajo\xc4\x8di letali Blackburn Skua, sama pa je pri tem ostala cela. Iz zru\xc5\xa1enih letal so uspeli re\xc5\xa1iti dva letalca, dva sta pa izgubila \xc5\xbeivljenje. Le eden od njenih \xc4\x8dlanov posadke je bil pri tem huje ranjen, in tega so odpeljali na Islandijo in ga 19. septembra prepustili nem\xc5\xa1ki tovorni ladji, ki je tam na\xc5\xa1la zavetje pred vojno v pristani\xc5\xa1\xc4\x8du Reykjavik. Mornar je tam ostal vse do maja 1940, ko je Britanija okupirala Islandijo in tedaj kon\xc4\x8dal v vojnem ujetni\xc5\xa1tvu. _NEWLINE_Po teh dogodkih se je podmornica usmerila proti domu in tja prispela 27. septembra po 37 dneh plovbe v kateri je potopila tri ladje s skupno tona\xc5\xbeo 23.206 BRT. Najbolj pa je ostala v spominu njena prva potopitev, ki je v marsi\xc4\x8dem vplivala na nadaljnji potek vojne na morju, predvsem v propagandnem in psiholo\xc5\xa1kem smislu.\n_START_SECTION_\nDruga patrulja\n_START_PARAGRAPH_\nV drugo je krenila v vojno 9. decembra. Toda po dveh dneh plovbe se ji je pokvaril dizelski motor in je bila zato prisiljena prekiniti patruljo. Domov se je vrnila 14. decembra po \xc5\xa1estih dneh druga\xc4\x8de mirne plovbe.\n_START_SECTION_\nTretja patrulja: po\xc5\xa1kodba bojne ladje HMS Barham\n_START_PARAGRAPH_\nZatem se je ponovno odpravila od doma 23. decembra. Tokrat je bila njena naloga polo\xc5\xbeitev minskega polja, seboj je namre\xc4\x8d tovorila 12 min tipa TMB. \xc5\xa0e pred tem, 28. decembra, je v vodah severne \xc5\xa0kotske odkrila in napadla dve ladji. Obe sta bili vojni, prva je bila majhna 325 tonska HMS Barbara Robertson, ki jo je potopila z uporabo svojega krovnega topa kalibra 88 mm. Pri tem je bil ob \xc5\xbeivljenje en \xc4\x8dlan posadke, 16 pa se jih je uspelo re\xc5\xa1iti. Druga pa je bila pravo nasprotje prve. \xc5\xa0lo je za veliko 31.100 tonsko bojno ladjo HMS Barham (04), ki jo je podmornica uspela zadeti z enim torpedom. To sicer ni bilo dovolj za potopitev, je pa bila velika oklepnica dokaj po\xc5\xa1kodovana in potrebna so bila dolgotrajna popravila, ki so trajala naslednjih \xc5\xa1est mesecev, in za ta \xc4\x8das je bila izven uporabe. Pri tem so bili ubiti \xc5\xa1tirje \xc4\x8dlani njene posadke. Oklepnica pa potem vojne ni pre\xc5\xbeivela, novembra 1941 jo je ob veliki izgubi \xc5\xbeivljenj potopila druga nem\xc5\xa1ka podmornica, in sicer U-331. _NEWLINE_Po tem je U-30 na dan 6. januarja odlo\xc5\xbeila svoj tovor min v bli\xc5\xbeini pristani\xc5\xa1\xc4\x8da Liverpool in se brez te\xc5\xbeav odmaknila in se vrnila domov. Polo\xc5\xbeene mine pa so v naslednjih dveh mesecih zahtevale \xc5\xa1tevilne \xc5\xbertve. Prvi je na eno od njih naletel britanski 7.267 tonski tanker El Oso, ki se je potopil 11. januarja in seboj vzel \xc5\xa1tiri \xc4\x8dlane posadke. Pet dni kasneje je bila po\xc5\xa1kodovana 5.642 tonska tovorna ladja Gracia, ki je zatem nasedla na obalo toda kasneje so jo uspeli re\xc5\xa1iti in popraviti. Naslednji dan, 17. januarja, je pri\xc5\xa1el na vrsto 5.494 tonski Cairnross, ki se je potopil brez izgube \xc4\x8dlove\xc5\xa1kih \xc5\xbeivljenj. Zatem je 7. februarja na mino naletela komaj dve leti stara 4.305 tonska motorna potni\xc5\xa1ka ladja Munster, ki pa se je tudi potopila brez vzetih \xc4\x8dlove\xc5\xa1kih \xc5\xbertev. Dva dni kasneje, 9. februarja, je 5.406 tonski Chagres postal naslednja \xc5\xbertev minskega polja. Pri tem sta se ubila dva \xc4\x8dlana posadke. Preostale mine so potem mirovale cel mesec dni, 8. marca je na eno od njih naletel 5.068 tonski tovorni parnik Counsellor. To je bila zadnja \xc5\xbertev tega minskega polja, ki je vzelo pet ladij in \xc5\xa1e eno hudo po\xc5\xa1kodovalo, vse ladje so bile britanske. _NEWLINE_Med tem se je U-30 17. januarja vrnila v svojo bazo po 26 dneh te uspe\xc5\xa1ne plovbe v kateri je direktno ali posredno potopila 6 ladij s skupno tona\xc5\xbeo 27.865 BRT in \xc5\xa1e po\xc5\xa1kodovala eno komercijalno (5.642 BRT) in eno veliko vojno ladjo (31.100 BRT).\n_START_SECTION_\n\xc4\x8cetrta patrulja\n_START_PARAGRAPH_\nMarca 1940 je opravila patruljo v vodah ob norve\xc5\xa1ki obali, kjer pa ni uspela potopiti nobene ladje. Kljub temu pa plovba ni bila brez zanimivih dogodkov. Na pot se je odpravila 11. marca in \xc5\xbee dva dni kasneje se je zna\xc5\xa1la v spopadu z angle\xc5\xa1ko podmornico. To je bila HMS Truant (N 68), na katero je izstrelila dva torpeda, ki pa sta oba zgre\xc5\xa1ila cilj. Zatem je 29. marca re\xc5\xa1ila vse \xc5\xa1tiri \xc4\x8dlane posadke nem\xc5\xa1kega izvidni\xc5\xa1kega vodnega letala Dornier Do 18, ki je po okvari motorja zasilno pristalo na vodi 40 milj od obale. Pri tem so s podmornice nemo\xc4\x8dno letalo uni\xc4\x8dili, da ne bi pri\xc5\xa1lo v roke nasprotniku. Po tem se je naslednji dan, 30. marca, vrnila v bazo po 20 dneh plovbe.\n_START_SECTION_\nPeta patrulja\n_START_PARAGRAPH_\nVsega nekaj dni po prihodu iz zadnje patrulje, 3. aprila, se je ponovno odpravila na morje. In tudi tokrat je imela za cilj norve\xc5\xa1ke vode, saj je morala podpreti napad na to dr\xc5\xbeavo, ki se je za\xc4\x8del 9. aprila. Toda tako kot prej\xc5\xa1nji\xc4\x8d tudi tokrat ni uspela potopiti nobene ladje in se je 4. maja po 32 dneh plovbe vrnila iz te neuspe\xc5\xa1ne patrulje.\n_START_SECTION_\n\xc5\xa0esta patrulja\n_START_PARAGRAPH_\n8. junija se je v \xc5\xa1esto podala na vojno patruljo. Po zadnjih dveh plovbah v norve\xc5\xa1kih vodah, se je tokrat odpravila v obmo\xc4\x8dje jugozahodno od Britanije. Tam je bil ladijski promet najgostej\xc5\xa1i in kmalu je dosegla uspehe v lovu na njih. 20. junija zve\xc4\x8der je napadla konvoj HG-34F in z enim torpedom zadela britansko 4.876 tonsko tovorno ladjo Otterpool, ki je tovorila preko 8 tiso\xc4\x8d ton \xc5\xbeelezove rude za britansko jeklarsko industrijo. Zadetek je bil za nesre\xc4\x8dno ladjo usoden in seboj na dno morja je potegnila \xc5\xa1e 23 \xc4\x8dlanov posadke, med njimi tudi poveljnika, 16 pa se jih je uspelo re\xc5\xa1iti, potem ko jih je iz vode pobrala spremljajo\xc4\x8da vojna ladja. Dva dni kasneje je 80 milj ju\xc5\xbeno od Irske uspela ujeti osamljeno ladjo, ki se je izgubila iz svojega konvoja. To je bil 3.999 tonski norve\xc5\xa1ki Randsfjord, ki ga je zadela z enim torpedom in se je potopil v vsega treh minutah. Pri tem se je ve\xc4\x8dini posadke uspelo re\xc5\xa1iti, razen \xc5\xa1tirih, ki so bili ob \xc5\xbeivljenje, med temi je bil tudi njihov kapitan. Zatem se je podmornica premaknila nekoliko ju\xc5\xbeneje in na naslednji ulov \xc4\x8dakala nadaljnjih \xc5\xa1est dni. Potem je 28. junija ponovno uspela ujeti ladjo, ki je plula osamljena, potem ko se je izgubila iz svojega konvoja. To je bil 5.053 tonski britanski parnik Llanarth, ki je bil potopljen brez da bi pri tem bil kdo ob \xc5\xbeivljenje, vseh 35 \xc4\x8dlanov posadke se je re\xc5\xa1ilo. V zgodnjih jutranjih urah 1. julija je U-30 potopila naslednjo ladjo. To je bila britanska 5.218 tonska motorna tovorna ladja Beignon, ki je plula v konvoju SL-36 in je imela na krovu poleg lastne posadke \xc5\xa1e 86 ljudi, ki jih je pobrala iz morja, potem ko se je njihova ladja potopila dva dni pred tem. Beignonje bila zadeta s torpedom in seboj na dno je vzela \xc5\xa1e \xc5\xa1est \xc5\xbeivljenj, tri \xc4\x8dlane posadke in tri re\xc5\xa1ence, ki so tako v nekaj dneh do\xc5\xbeiveli dva brodoloma. Ostalih 111 mornarjev so re\xc5\xa1ile vojne ladje, ki so spremljale konvoj. Sledila je \xc5\xa1e zadnja potopitev te uspe\xc5\xa1ne patrulje. 6. julija je \xc5\xa1la na dno egiptovska 3.154 tonska tovorna ladja Angele Mabro, ki jo je zadela z enim torpedom in pri tem ni bilo pre\xc5\xbeivelih. Ni znano koliko ljudi je bilo na ladji, ve se le da nih\xc4\x8de ni pre\xc5\xbeivel. _NEWLINE_Potem ko je potopila 5 ladij s skupno tona\xc5\xbeo 22.300 BRT se je podmornica odpravila v svojo bazo. Toda tokrat ji ni bilo potrebno vra\xc4\x8dati se okoli Britanije domov v Nem\xc4\x8dijo. Po zmagi v bitki za Francijo so Nemci zasedli francoska atlantska pristani\xc5\xa1\xc4\x8da in jih za\xc4\x8deli uporabljati za svoje namene. U-30 je v enega od njih, Lorient, priplula 7. julija po 30 dneh plovbe in s tem bila prva nem\xc5\xa1ka podmornica, ki je vplula tja. Kasneje so ji sledile \xc5\xa1e mnoge druge, toda ona je bila prva.\n_START_SECTION_\nSedma patrulja\n_START_PARAGRAPH_\nLe \xc5\xa1est dni po prihodu v Lorient, 13. julija, se je ponovno podala na plovbo. Tokrat se je usmerila na jug, v vode zahodno od \xc5\xa0panije in Portugalske, koder so plule ladje v prometu med Britanijo in Afriko. To pa ni bila uspe\xc5\xa1na patrulja za U-30, ki je tokrat potopila zgolj eno ladjo. Dne 21. julija je ujela majhno, komaj 712 tonsko britansko tovorno ladjico Ellaroy, po\xc4\x8dakala da se njena posadka izkrca in jo potopila z enim torpedom. Pri tem ni bilo \xc4\x8dlove\xc5\xa1kih \xc5\xbertev, vseh 16 mornarjev se je re\xc5\xa1ilo. Tri dni po tem osamljenem uspehu se je vrnila v svojo bazo po tej 12 dni trajajo\xc4\x8di plovbi.\n_START_SECTION_\nOsma, zadnja patrulja\n_START_PARAGRAPH_\nZadnji\xc4\x8d se je podala v vojno 5. avgusta, ko je tudi zadnji\xc4\x8d izplula iz francoskega Lorienta. Tokrat jo je pot vodila okoli Britanskega oto\xc4\x8dja nazaj domov v Nem\xc4\x8dijo. Pri tem ji je uspelo potopiti dve ladji. 9. avgusta je bila njena \xc5\xbertev \xc5\xa1vedska motorna tovorna ladja Canton, ki je plula v Liverpool in je bila zaradi tega kljub \xc5\xa1vedski nevtralnosti upravi\xc4\x8den cilj. Pri potopitvi je bila ob \xc5\xbeivljenje polovica od 32 \xc4\x8dlanske posadke. Druga in nasploh zadnja \xc5\xbertev podmornice U-30 je bila britanska 6.628 tonska parna tovorna ladja Clan Macphee, ki jo je 16. avgusta potopila ob napadu na konvoj OB-197. Pri tem je bilo ubitih 67 \xc4\x8dlanov posadke, med njimi tudi ladijski poveljnik, 41 pa se jih je uspelo re\xc5\xa1iti, potem ko jih je pobrala druga ladja iz istega konvoja. Iz te zadnje vojne patrulje se je 30. avgusta vrnila v Kiel po 26 dneh plovbe v kateri je potopila dve ladji s skupno tona\xc5\xbeo 12.407 BRT.\n_START_SECTION_\n1940-45: v enoti za urjenje\n_START_PARAGRAPH_\nPo osmih vojnih patruljah so tedaj \xc5\xa1tiri leta staro podmornico vzeli iz operative in jo namenili za urjenje novincev, ki so prihajali iz \xc5\xa1ol. Nem\xc4\x8dija je na veliko gradila nove podmornice novej\xc5\xa1ih tipov, stare tako kot U-30 pa so potrebovali za usposabljanje mornarjev, ki naj bi nato prevzeli najnovej\xc5\xa1a plovila in se z njimi odpravili v boj. Tako je od 1. decembra 1940 sodila v 24. flotiljo (24. Unterseebootsflottille ali Ausbildungsflottille), ki je delovala v Baltiku. Tu je bila vse do 30. novembra 1943, ko so jo prestavili v 22. flotiljo s sede\xc5\xbeem v balti\xc5\xa1kem pristani\xc5\xa1\xc4\x8du Gotenhafen (dana\xc5\xa1nja poljska Gdyna) in tja je sodila vse do 23. januarja 1945, ko so jo zaradi starosti vzeli iz uporabe. V tem \xc4\x8dasu se je na njej izmenjalo devet razli\xc4\x8dnih poveljnikov in njihovih posadk, ki so opravili vsak po ve\xc4\x8d mesecev trajajo\xc4\x8de urjenje.\n_START_SECTION_\n1945: konec\n_START_PARAGRAPH_\nOb koncu vojne so Nemci mno\xc5\xbei\xc4\x8dno potapljali svoja plovila, da ne bi pri\xc5\xa1la v roke nasprotnikom. Tak\xc5\xa1no usodo je delila tudi U--30, ki so jo 5. maja 1945 v zalivu Kupferm\xc3\xbchlen v bli\xc5\xbeini pristani\xc5\xa1\xc4\x8da Flensburg navrtali in potopili. Razbitino so kasneje, leta 1948, dvignili in razrezali. Tak\xc5\xa1en je bil konec za podmornico, ki se je zapisala v zgodovino kot prva podmornica, ki je v drugi svetovni vojni nasprotniku potopila ladjo in je na svojem rova\xc5\xa1u imela skupaj 17 potopljenih ladij s tona\xc5\xbeo 86.490 BRT.'