b'\n_START_ARTICLE_\nGiovanni Pierluigi da Palestrina\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nPalestrina se je rodil v mestu, ki stoji na mestu starega rimskega Praenestum v pokrajini Lacij (Latium). Dru\xc5\xbeina, v kateri se je bodo\xc4\x8di skladatelj rodil, verjetno ni imela me\xc5\xa1\xc4\x8danskih pravic, zato so ga krstili z osebnim imenom Giovanni, ki mu sledi dedovo ime Pierluigi. Z glasbo se je za\xc4\x8del ukvarjati s sedmimi leti. Najprej je pel v pevskem zboru v stolnici sv. Agapita v Palestrini, leta 1537 pa v zboru v baziliki Marije Sne\xc5\xbene v Rimu. Tam je hodil v \xc5\xa1olo takrat slavljenega glasbenega u\xc4\x8ditelja Goudimela, pri katerem se je hitro nau\xc4\x8dil kontrapunkta. Na Palestrino je tedaj vplival tudi kapelnik Rubino Mallapert. Leta 1544 se je vrnil v Palestrino, kjer je postal organist in vodja zbora v tamkaj\xc5\xa1nji stolnici. Ko je leta 1550 kardinal Giovanni del Monte (\xc5\xa1kof pri sv. Agapitu) postal pape\xc5\xbe Julij III., je s seboj v Rim pripeljal tudi Pierluigija za vodjo zbora Cappelle Giulie v Baziliki svetega Petra. Pape\xc5\xbe je bil ljubitelj umetnosti in je podpiral glasbenika. Ta se je z dru\xc5\xbeino (\xc5\xbeeno in sinovoma Rodolfom in Angelom) naselil v Rimu._NEWLINE_Leta 1554 je Palestrina napisal prvo zbirko ma\xc5\xa1 in jo posvetil pape\xc5\xbeu. Za nagrado ga je pape\xc5\xbe sprejel v zbor sikstinske kapele. Naslednik, pape\xc5\xbe Pavel IV., ga je iz nje izklju\xc4\x8dil, ker je bil poro\xc4\x8den, to pa je bilo proti pravilom. Tudi njegovi madrigali so se zdeli novemu pape\xc5\xbeu nevzgojni._NEWLINE_Postal je kapelnik v baziliki svetega Janeza v Lateranu v Lateranu, kjer je ostal do leta 1561. Do\xc5\xbeivljal je velike uspehe. Od leta 1565 je pou\xc4\x8deval glasbo v Seminario romano. Za mecena je posku\xc5\xa1al pridobiti tudi \xc5\xa1panskega kralja Filipa II. in Guglielma Gonzagoja ter pri cesarju Maksimilijanu II., kar pa mu ni uspelo._NEWLINE_Po smrti \xc5\xbeene in dveh sinov je razmi\xc5\xa1ljal tudi o duhovni\xc5\xa1kem poklicu, a se je po prejemu ni\xc5\xbejih redov vrnil v posvetno \xc5\xbeivljenje, se bogato poro\xc4\x8dil in se ukvarjal tudi s trgovino s krznom. Bil je plodovit skladatelj pozne renesanse. Palestrina je umrl leta 1594 za vnetjem plju\xc4\x8dne ovojnice (plevritisom). Pokopali so ga s slavnostno ceremonijo v baziliki svetega Petra v Rimu, ob pokojni \xc5\xbeeni in sinovih. Ker ni zapustil oporoke, je njegove posle \xc5\xa1e ve\xc4\x8d mesecev zaklju\xc4\x8deval edini pre\xc5\xbeiveli sin Iginio.\n_START_SECTION_\nDelo\n_START_PARAGRAPH_\nPalestrina je napisal na stotine skladb: 105 ma\xc5\xa1, od katerih nekatere predvajajo \xc5\xa1e danes, 68 oratorijev, okoli 140 madrigalov in ve\xc4\x8d kot 307 motetov. Poleg tega \xc5\xa1e vsaj 79 himen, 35 magnificatov (pesmi hvalnic o Devici Mariji), 68 ofertorijev, 11 litanij in \xc5\xa1tiri ali pet sklopov \xc5\xbealostink. Leta 1584 je izdal zbirko Canticum canticorum - zbirka motetov. Izdal je dve zbirki madrigalov s posvetnimi besedili, eno leta 1555 in drugo leta 1586. Ve\xc4\x8dino ma\xc5\xa1 je napisal in objavil v trinajstih zvezkih med letoma 1554 in 1601, zadnjih sedem je bilo objavljenih po njegovi smrti. Med najpomembnej\xc5\xa1a dela sodi ma\xc5\xa1a Missa Papae Marcelli, napisana v spomin na pape\xc5\xbea Marcela II._NEWLINE_Naro\xc4\x8dila za skadbe je dobival tako iz Rima kot iz Benetk. Prvotni flamski vpliv in vpliv gregorijanskega korala je kmalu presegel. Navezoval se je tako na posvetne kot cerkvene prvine predvsem v vokalnih skladbah tipa a capella. Instrumenti so bili v cerkvah neza\xc5\xbeeljeni, tridentinski koncil (1545-1563) jih je celo prepovedal. _NEWLINE_Legenda pravi, da je pape\xc5\xbe Marcel leta 1555 z reformami v cerkvi \xc5\xbeelel opustiti ve\xc4\x8dglasno petje pri bogoslu\xc5\xbeju in obdr\xc5\xbeati zgolj enoglasno koralno petje. Palestrina naj bi napisal Ma\xc5\xa1o pape\xc5\xbea Marcela prav z namenom, da bi dokazal, da tudi polifona glasba lahko izra\xc5\xbea predanost Bogu. Ko je bila ma\xc5\xa1a izvedena v Sikstinski kapeli, naj bi bil pape\xc5\xbe ganjen do solz in nato razglasil, da je polifona glasba dovoljena. S tem naj bi Palestrina \xc2\xbbre\xc5\xa1il cerkveno glasbo\xc2\xab. _NEWLINE_Veliko pozornost je namenjal besedilu ma\xc5\xa1. \xc5\xa0tevilne so bile posve\xc4\x8dene devici Mariji (na primer: V nebo je bila vzeta Marija, Zdrava marija nebes), Ma\xc5\xa1a Danes je bil rojen Kristus (Hodie Christus natus est) je posve\xc4\x8dena sijaju in poveli\xc4\x8danju, premi\xc5\xa1ljevanju in molitvi pa ma\xc5\xa1a Ve\xc4\x8dni Kristusovi darovi (Aeterna Christi munera). \xc5\xa0panskemu kralju Filipu II. je posvetil drugo in tretjo zbirko ma\xc5\xa1._NEWLINE_Palestrinova glasba je bila tenko\xc4\x8dutna in ponotranjena. Ma\xc5\xa1e (104) so razdeljene v tri skupine: mladostna dela, ki jih je napisal do petintridesetega leta, v drugem delu so ma\xc5\xa1e v renesan\xc4\x8dnem duhu in tretji del, ki je stro\xc5\xbeji in se za\xc4\x8dne okoli leta 1590 z Ve\xc4\x8dnimi Kristusovimi darovi. Predvsem ma\xc5\xa1e so bile odraz pape\xc5\xbeevih nasvetov glede vsebin, ki so morale povzeti boj zoper \xc5\xa1irjenje lutrovskega razkola. V svoji glasbi je zvesto sledil besedilu in se poistovetil z molitvijo. Na splo\xc5\xa1no velja mnenje, da je Palestrina mo\xc4\x8dan in rafiniran skladatelj, \xc4\x8digar glasba predstavlja vrh tehni\xc4\x8dne dovr\xc5\xa1enosti v pozni renesansi._NEWLINE_Eno najpomembnej\xc5\xa1ih del je tudi veli\xc4\x8dastna osemglasna Stabat mater na besedilo Jacopona da Todija. Glasba je liri\xc4\x8dna in polna \xc4\x8dustev._NEWLINE_Obstajata dve obse\xc5\xbeni izdaji Palestrinovih del: 33 zvezkov v izdaji zalo\xc5\xbebe Breitkopf in H\xc3\xa4rtel, objavljenih v Leipzigu (Nem\xc4\x8dija) med letoma 1862 in 1894, ki jih je uredil Franz Xaver Haberl, in 34 zvezkov, objavljenih v sredini dvajsetega stoletja, ki jih je izdal Fratelli Scalera v Rimu, uredil pa R. Casimiri in drugi.'