b'\n_START_ARTICLE_\nNikolaj Omersa (literarni zgodovinar)\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nOmersa je po kon\xc4\x8dani osnovni \xc5\xa1oli v Kranju in gimnaziji v Ljubljani (1898) na Dunaju in Gradcu \xc5\xa1tudiral klasi\xc4\x8dno filologofijo in slavistiko ter doktoriral 1909. Bil je suplent na gimnaziji v Gorici (1903\xe2\x80\x931907), na dr\xc5\xbeavni realki v Idriji (1909\xe2\x80\x931912), u\xc4\x8ditelj na dr\xc5\xbeavni obrtni \xc5\xa1oli v Ljubljani, profesor na realni gimnnaziji v Celju (1920\xe2\x80\x931928), realki v Ljubljani do decembra 1930 in nato dodeljen prosvetnemu oddelku banske uprave v Ljubljani._NEWLINE_\xc5\xbde kot \xc5\xa1tudent se je zanimal za preporod slovenske knji\xc5\xbeevnosti ob koncu 18. stol., ki mu je tudi dal snov za disertacijo. Sestavil je ina\xc4\x8dice tekstov Vodnikovih pesmi kot gradivo za \xc5\xa1tudijo o nastanku in razvoju njegove pesni\xc5\xa1ke tehnike, ocenil A.T. Linharta kot prevajalca ljudske balade o Pegamu in Lambergarju (1923), sku\xc5\xa1al utemeljiti domnevo, da pomeni \xc5\xa1ifra B. E. v Pisanicah barona Edelsteina, pravzaprav \xc5\xbd. Zoisa (1927), objavil 2 pesmi J. Murna (Ljubljanski zvon,  1928) ter sestavil pomo\xc5\xbeno u\xc4\x8dno knjigo za srednje \xc5\xa1ole: Stihoslovje, 1. del (Celje,  1925) z osnovnimi zakoni metrike; 2. del, Stihoslovno oblikoslovje, pa je ostal v rokopisu.'