b'\n_START_ARTICLE_\nAl\xc3\xa2eddinova mo\xc5\xa1eja\n_START_SECTION_\nMo\xc5\xa1eja\n_START_PARAGRAPH_\nPo tipi\xc4\x8dnem postopku Seld\xc5\xbeukov se je kr\xc5\xa1\xc4\x8danska bazilika na tem mestu pretvorila v mo\xc5\xa1ejo po zajetju mesta leta 1080. Ve\xc4\x8dina gradbenega materiala in arhitekturnega ornamenta, vklju\xc4\x8denega v poznej\xc5\xa1o obnovo, zlasti stebrov in kapitelov, je bila re\xc5\xa1ena iz te bazilike in drugih bli\xc5\xbenjih bizantinskih struktur._NEWLINE_Dokazi o zgodnjem gradbenem programu izvirajo iz \xc4\x8dasa  Mesuda I. Napis datira konec, ebenovinast minbar na 1155; minbar je prvi datiran primer seld\xc5\xbeu\xc5\xa1ke umetnosti v Anatoliji. Ve\xc4\x8dbarvni okvir mihraba in kupola zgoraj lahko sodita v to obdobje._NEWLINE_Kejkavus I. je za\xc4\x8del velik obnovitveni program leta 1219. Spremenil je glavni vhod z zahoda proti severu, nasproti mihrabu. Dodal je monumentalno fasado na severni strani, s pogledom na mesto in obrnjeno proti pala\xc4\x8di. Na dvori\xc5\xa1\xc4\x8du je za\xc4\x8del graditi marmornat grob. Delo na Kejkavsovi stavbi je bilo prekinjeno z njegovo smrtjo v istem letu, nato ga je nadaljeval njegov brat in naslednik Kejqubad I. Ta je spremenil nekaj bratovih napisov in zahteval izbolj\xc5\xa1ave v mo\xc5\xa1eji zase. Leta 1235 je dodal veliko sobo, ki jo podpira 42 stebrov, vzhodno od mihraba._NEWLINE_Minaret, mmarmorni mihrab (1891) in vzhodna vrata, skozi katere vstopa v mo\xc5\xa1ejo ve\xc4\x8dina obiskovalcev, izhajajo iz osmanskega obdobja. Vzhodno krilo mo\xc5\xa1eje, zgrajene s ponovno uporabljenimi bizantinskimi in helenisti\xc4\x8dnimi stebri, ima edinstveno odprtost in prostornost.'