b'\n_START_ARTICLE_\nHabent sua fata libelli\n_START_PARAGRAPH_\nHabent sua fata libelli je latinski izrek, ki dobesedno pomeni: "Knjige imajo svojo usodo". oziroma, \xc4\x8de sledimo izvirni metri\xc4\x8dni shemi: "Skrivnostna so na\xc5\xa1ih knjig pota."\n_START_SECTION_\nIzvor in pomen\n_START_PARAGRAPH_\nTa stavek izhaja iz le delno ohranjene pou\xc4\x8dne pesnitve "De litteris, de syllabis, de metris" ("O \xc4\x8drkah, o zlogih, o metrih") anti\xc4\x8dnega slovni\xc4\x8darja Terencijana Mavra (lat. Terentianus Maurus, verjetno konec 2. stoletja n. \xc5\xa1t.). "Habent sua fata libelli" je v verzu 1286, ki se v celoti glasi:_NEWLINE_Avtor verza je o\xc4\x8ditno hotel povedati, da pomen nekega knji\xc5\xbeevnega dela ni odvisen samo od kvalitete pisatelja, ampak tudi od intelektualne mo\xc4\x8di bralca. Celo najbolj\xc5\xa1o knjigo lahko "uni\xc4\x8di" slab bralec, \xc4\x8de je ne razume._NEWLINE_Pomen, v katerem pa se izrek uporablja dandanes kot del splo\xc5\xa1ne kulturne dedi\xc5\xa1\xc4\x8dine in kakor ga je uporabil tudi Umberto Eco v svojem romanu Ime ro\xc5\xbee, pa je: "Nikoli se ne ve, kaj se lahko zgodi s knjigo." - "Nenavadna so pota knjig". Ta pomen se seveda oddaljuje od izvirnega Terencijanovega._NEWLINE_S tem izrekom opravi\xc4\x8dujemo nenavaden uspeh knjig, ki jim nih\xc4\x8de ni pripisoval posebne kvalitete; npr. Proustovo "Iskanje izgubljenega \xc4\x8dasa", ki ga Andr\xc3\xa9 Gide sploh ni hotel objaviti. Lahko pa z njim ozna\xc4\x8dimo tudi nenavadne dogodiv\xc5\xa1\xc4\x8dine posameznih izvodov nekaterih redkih knjig, ki se neznano kako po ve\xc4\x8dstoletni izgubljenosti naenkrat pojavijo.'