b'\n_START_ARTICLE_\nVeliki Sveti Bernard\n_START_SECTION_\nPotek\n_START_PARAGRAPH_\nPrelaz poteka v smeri severovzhod-jugozahod skozi Valaiske Alpe (v\xc4\x8dasih znane kot Peninske Alpe po rimskem imenu za prelaz, poeninus mons ali summus poeninus) na najve\xc4\x8dji nadmorski vi\xc5\xa1ini 2469 m. Preko poteka cesta E27 tako v Italiji kot \xc5\xa0vici, od Martignyja v zgornji dolini Rh\xc3\xb4ne v kantonu Valais v \xc5\xa0vici, do Aosta na obmo\xc4\x8dju doline Aosta v Italiji. Iz Martignyja se Route 9 spusti v Lozano in Route A5 iz Aoste v Torino._NEWLINE_S severa, v \xc5\xa0vici, pot do prelaza sledi spodnjemu delu reke La Drance, potem pa v divjo in izolirano dolino Val d\'Entremonta (lit .: "dolina med gorami"), skozi katero te\xc4\x8de Drance d\'Entremont. Predo Veliki Sveti Bernard (in glavna cesta) predre gore na vi\xc5\xa1ini 1915 m in je, od odprtja predora leta 1964, zmanj\xc5\xa1al komercialni pomen ceste \xc4\x8dez prelaz._NEWLINE_Na ju\xc5\xbeni strani je pot sledi strmemu pobo\xc4\x8dju zgornjega dela Torrent du Grand Saint-Bernard proti jugu, nato zavije proti vzhodu in sledi re\xc4\x8dnemu ovinku na jug, kjer se planinska reka ste\xc4\x8de v Torrent Artanavaz in se spet obrne proti vzhodu, nato pa gladko na jugovzhod. Tu reka vstopi v La Buthier, v spodnjem koncu Valpelline in se obrne zopet proti jugu, kjer kon\xc4\x8dno vte\xc4\x8de v reko Dora Baltea v Aosti. Pot tu v glavni dolini Val d\'Aoste postane del avtoceste, ki povezuje predor Mont Blanc na zahodu in zgornjo Padsko ni\xc5\xbeino proti jugovzhodu._NEWLINE_Zmanj\xc5\xa1anje prometa se je za\xc4\x8delo \xc5\xbee po izgradnji \xc5\xbeelezni\xc5\xa1kega predora Simplon 100 km na vzhod, leta 1905. Ovinkasta zgodovinska cesta je za promet odprta od junija do septembra._NEWLINE_Prelaz na najo\xc5\xbeji to\xc4\x8dki te\xc4\x8de med vrhovi Grande Chenalette na 2889 m in Mont Mort na 2867 m. Nekoliko na zahodu je najvi\xc5\xa1ji vrh Pointe de Dr\xc3\xb4ne z 2949 m. Med njim in prelazom je Petite Chenalette z 2885 m. _NEWLINE_Tour de France je \xc4\x8dez prelaz potekal petkrat. Vzpon je \xc5\xa1tirikrat veljal kot 1. kategorija vzpona in enkrat, leta 2009, kot Hors cat\xc3\xa9gorie \xe2\x80\x93 vzpon izven kategorije.\n_START_SECTION_\nVreme\n_START_PARAGRAPH_\nSneg na prelazu je v zimskem \xc4\x8dasu lahko globok kar 10 metrov. Temperatura se lahko spustijo do -30 \xc2\xb0 C. Jezero zamrzne za 265 dni na leto.\n_START_SECTION_\nEkologija\n_START_PARAGRAPH_\nPrelaz je precej nad gozdno mejo. Ves les, potreben za gradnjo in kurjavo je treba pripeljati od drugod. Na jugozahodni strani prelaza je majhno gorsko jezero, jezero Veliki Sveti Bernard, ki dobi vodo iz staljenega ledu, v njem ni rib, \xc4\x8deprav so bili poskusi vnosa. V zadnjih letih se jezero  v poletnih mesecih ni vedno stalilo._NEWLINE_V bli\xc5\xbeini raste mno\xc5\xbeica alpskega svetja: Clusijev svi\xc5\xa1\xc4\x8d, zlatica Ranunculus glacialis, alpska velesa (Dryas octopetala), spomin\xc4\x8dica, nasprotnolistni kamnokre\xc4\x8d (Saxifraga oppositifolia) med ve\xc4\x8d sto drugimi. Mah je obilen in kamnine so pokrite z li\xc5\xa1aji.\n_START_SECTION_\nHospic in psi\n_START_PARAGRAPH_\nHospic ali zaveti\xc5\xa1\xc4\x8de za potnike je leta 1049 ustanovil sveti Bernard Menthonski in po njem se imenuje od 16. stoletja dalje, prav tako tudi prelaz. To ni bil prvi hospic na prelazu. Zgradbe so bile verjetno tam \xc5\xbee kot rimsko preno\xc4\x8di\xc5\xa1\xc4\x8de, toda regija ni bila varna, zato je bil ve\xc4\x8dkrat uni\xc4\x8den. Prva skrb ustanovitelja sedanjega samostana je bila o\xc4\x8distiti regijo razbojnikov in omogo\xc4\x8diti varno pot potnikom ter vloga re\xc5\xa1evalcev v naravi. Hospic je kasneje postal znan po uporabi psov bernardincev v re\xc5\xa1evalnih akcijah. Pape\xc5\xbe Pij XI. je razglasil Bernarda kot zavetnika Alp leta 1923._NEWLINE_Hospic je deloval na najvi\xc5\xa1ji to\xc4\x8dki poti, ki le\xc5\xbei v \xc5\xa0vici. Danes je sodobna cesta za tranzitni promet preusmerjena okoli samostanskih stavb. Staro cesto je \xc5\xa1e vedno mogo\xc4\x8de videti nad dana\xc5\xa1njo asfaltno cesto. Hospic zaseda dve stavbi, eno iz leta 1560 in drugo iz leta 1898. Kongregacija kanonikov Velikega Svetega Bernarda (menihi) je tudi lastnik H\xc3\xb4tel de l\'Hospic du Grand-St-Bernard, \xc5\xa1tirinadstropne zgradbe izdelane iz sivega kamna (zgrajena leta 1899) na italijanski strani, ki ga daje v najem zasebnemu podjetniku za opravljanje hotelskih storitev. _NEWLINE_Bernardinca so vzredili dovolj velikega za pre\xc4\x8dkanje globokega snega in iz\xc5\xa1olanega izslediti vonj izgubljene osebe. Prvi dokaz, da so bili psi v uporabi v samostanu sta dve sliki datirani v leto 1690, delo Salvatore Rosa. Pogosto pravijo, da so okoli vratu nosili majhne sod\xc4\x8dke \xc5\xbeganja (\xc4\x8deprav je to le legenda) v prepri\xc4\x8danju, da je imelo zdravilne lastnosti._NEWLINE_Opis no\xc4\x8ditev v samostanu je leta 1857 v svojih spominih zapisal Theodor Nielsen, danski popotnik. Tako pi\xc5\xa1e: \xc2\xbbV ve\xc4\x8dernih urah smo dosegli samostan sv. Bernarda na vrhu gore. Velike vsote denarja so porabili za gradnjo tega samostana, ki je bil narejen iz kamna in omogo\xc4\x8dal pre\xc5\xbeivetje potnikom na obmo\xc4\x8dju Alp med Italijo in \xc5\xa0vico ... pri\xc5\xa1li smo v veliko dvorano, kjer je sedelo ve\xc4\x8d drugih popotnikov, menihi so se pri\xc5\xa1li rokovat z nami in nam izrekli dobrodo\xc5\xa1lico. Zdravnik - tudi menih - je vpra\xc5\xa1al, \xc4\x8de nismo utrpeli nobene nezgode, da bi za tiste lahko poskrbeli. Imeli so tudi lekarno. \xc5\xa0e en menih nam je dal posodo z vro\xc4\x8do juho zme\xc5\xa1ano z vinom, da nas ogreje. Sedeli smo na lesenih klopeh in se pogovarjali z ostalimi ljudmi. Tam je bila velika pe\xc4\x8d in prostor je bil lep in topel. Nekaj velikih bernardincev je bilo v prostoru in ko smo sedli, so pri\xc5\xa1li, da bi na\xc5\xa1e roke polizali, kot da bi hoteli re\xc4\x8di dobrodo\xc5\xa1li. Za ve\xc4\x8derjo smo dobili kos mesa na lesenem podstavku, kruh in vino. Kruh je bilo tako trd, da se je zdelo, kot bi posku\xc5\xa1ali ugrizniti v kos lesa. Kasneje so nam pokazali sobo z dobrimi le\xc5\xbei\xc5\xa1\xc4\x8di. Ko smo pri\xc5\xa1li iz tople dvorane v hladen prostor, smo za\xc4\x8deli drgetati in se nismo mogli ogreti, tako da nismo veliko spali. Vstali smo ob petih zjutraj in dobili zelo dober in obilen zajtrk, preden smo za\xc4\x8deli na\xc5\xa1 spust z gore. Oblaki so bili nevarni, \xc4\x8drni in tako veliki, da nismo ni\xc4\x8d videli in iskreno \xc5\xbeeleli, da pridemo \xc5\xa1e kdaj nazaj na zeleno zemljo. Te\xc5\xbeko je bilo priti na goro, a slab\xc5\xa1e je \xc5\xa1lo navzdol. Potonili smo v sneg, ve\xc4\x8dkrat tako globok, da smo posku\xc5\xa1ali vse, kar smo lahko storili, da bi se izvlekli. Pri\xc4\x8dakoval sem, da bom videl pse, vendar smo sledili lesenim oznakam, psi pa so bili usposobljeni za iskanje tistih, ki se niso dr\xc5\xbeali oznak. Nemogo\xc4\x8de je, da bi na\xc5\xa1li pot \xc4\x8dez gore brez pomo\xc4\x8di. Veliki psi so iskali v parih - en je imel lesen sod\xc4\x8dek pritrjen pod vratom. Ko so na\xc5\xa1li \xc5\xbertev, so mu ponudili \xc5\xbeganje, medtem ko je drugi pes stekel nazaj v samostan, da bi pripeljal menihe, ki bi pospremili izgubljenca nazaj. V\xc4\x8dasih so ljudje umrli\xc2\xab. _NEWLINE_Danes predor in sodobna tehnologija delata re\xc5\xa1evalne operacije povsem nepotrebne. Pse so leta 2004 prodali zaradi visokih stro\xc5\xa1kov vzdr\xc5\xbeevanja in sta jih takoj kupili dve fundaciji, ustanovljeni s tem namenom: Fondation Barry du Grand Saint Bernard (pomembno prispeva Christine Cerletti-Sarasin) in Fondation Bernard et Caroline de Watteville. Barry je kupila hi\xc5\xa1ice in objekte v Martignyju in \xc5\xa1e naprej podpira vzrejo te pasme psov. En pogoj za prodajo je, da se pripelje do samostana poleti. Potniki jih lahko vidijo divjati po pobo\xc4\x8dju.  De Watteville Foundation ohranja ve\xc4\x8d pasjih legel kot dodatek k svojemu muzeju. Obe sta se dogovorili za sodelovanje, drugi pa so se jima pridru\xc5\xbeili v partnerstvo. _NEWLINE_Samostan trenutno gosti stalno pe\xc5\xa1\xc4\x8dico menihov in slu\xc5\xbei kot duhovni center tudi drugim uporabnikom.\n_START_SECTION_\nKeltsko obdobje\n_START_PARAGRAPH_\nPrelaz se prvi\xc4\x8d pojavi v zgodovini kot pot, ki so jo keltska plemena v Boji in Lingonesi opravili v invaziji na Italijo leta 390 pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem.  Klasi\xc4\x8dni avtorji prve omembe prelaza dajejo v to ali druge omembe \xc5\xbeivljenja v 1. stoletju pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem v \xc4\x8dasu zgodnjega rimskega cesarstva. Imenovali so ga prelaz in gore Poeninus ali Poenini, "punska", na videz sklicevanje na Hanibalovo pre\xc4\x8dkanje Alp. Ob predpostavki, da je bilo ime napa\xc4\x8dno, ga je mogo\xc4\x8de rekonstruirati kot *peninus, rimsko-keltska beseda za keltsko pleme, ki je imelo prelaz v lasti po tem, ko so jih porazili Rimljani.  Tit Livij pravi, da akcije niso imenovali po Karta\xc5\xbeanih ampak po gorskem bogu.  Stoletja so ime u\xc4\x8denjaki, kot tudi brata Grimm, povezovali s kontinentalno kelt\xc5\xa1\xc4\x8dino pen ali ben, "glava, vrh, glavni" analogno kot Hesihij iz Alksandrije z Zeus karaios. _NEWLINE_Dve plemeni sta stalno zasedali doline na obeh straneh prelaza: Veragri na \xc5\xa1vicarski strani in Salassi na italijanski strani.\n_START_SECTION_\nRimsko obdobje\n_START_PARAGRAPH_\nJulij Cezar je poslal leta 57 pr. n. \xc5\xa1t. vojsko, pod vodstvom svojega najbolj\xc5\xa1ega poveljnika Serviusa Galba, iz Galije preko prelaza v upanju, da bodo skraj\xc5\xa1ali pot med Italijo in Galijo. Galba je zavedel Veragre da izdelajo tabor blizu Martignyja v pri\xc4\x8dakovanju, da se bodo naslednji dan premaknili na prelaz. V tistem \xc4\x8dasu so Rimljani na\xc5\xa1li vi\xc5\xa1je pot preko treh sovra\xc5\xbeni galskih plemen. Rimljani so zmagali z drznim pohodom iz tabora, vendar je Galba ocenil, da ne more zavzeti prelaza in od\xc5\xa1el._NEWLINE_Augustus je uspel, kjer njegovemu o\xc4\x8dimu ni in zavzel prelaz. Augustus je pod prelazom ustanovil velik castra stativa in kolonijo Augusta Praetoria Salassorum, ki je kasneje postala Aosta. Njegove ru\xc5\xa1evine so danes zgodovinska atrakcija. Z letom 43 n. \xc5\xa1t., pod cesarjem Klavdijem I., je bila preko prelaza zgrajena dobra rimska cesta z mansio (postajali\xc5\xa1\xc4\x8de) na vrhu in tempelj Jupitra Poeninusa, rezulktat je bilo ime Mons Jovis v pozni antiki, Monte Jove v zgodnjem italijanskem obdobju in Mont Joux v francoskem obdobju, sinonim za prelaz. Polo\xc5\xbeaj templja je znan kot Plan de Jupiter, in se nahaja na gri\xc4\x8dku na italijanski strani prelaza. Kri\xc5\xbe je bil tam postavljen leta 1816 z napisom Deo Optimo Maximo ("za najbolj\xc5\xa1ega in najve\xc4\x8djega boga"). Bronasti kip sv. Bernarda na podstavku nad cesto na italijanski strani, je bil zgrajen leta 1905 na mestu rimskega mansio._NEWLINE_Kovanci in votivne tablice so na\xc5\xa1li na mestu templja pribli\xc5\xbeno datirane v zadnje obdobje rimskega nadzora nad prelazom. Najmlaj\xc5\xa1i datum za vladavino Teodozija II. (1. polovica 5. stoletja). Ti in drugi predmeti so shranjeni v samostanskem muzeju.  Fragmenti iz marmornega templja, nekateri z napisi, so bili vklju\xc4\x8deni v \xc5\xa1tevilne zgradbe vasi Bourg-Saint-Pierre na \xc5\xa1vicarski strani prelaza. Rimski miljnik XXIII z vrha prelaza je bil postavljen v sredi\xc5\xa1\xc4\x8du naselja.\n_START_SECTION_\nNapoleonovo pre\xc4\x8dkanje\n_START_PARAGRAPH_\nPrelaz se je v zgodovino zapisal z galsko invazijo leta 390 pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem. Zadnja galska invazija je bila v maju 1800, pod vodstvom 30-letnega prvega konzula Republike Francije, |Napoleona Bonaparteja. Avstrijska vojska je s 140.000 mo\xc5\xbe oblegala od Francozov okupirano Genovo na zahodni obali severne Italije. Napoleon je vodil preko prelaza 40.000 mo\xc5\xa1kih in \xe2\x85\x93 te\xc5\xbekega topni\xc5\xa1tva poslal s \xc5\xa1e 20.000 vojaki preko treh drugih prelazov kot idejo, da namerava dose\xc4\x8di avstrijsko vojsko od zadaj. V paniki se Avstrijci niso mogli dovolj hitro zbrati za sre\xc4\x8danje s Francozi, in bili junija 1800 tako premagani prvi\xc4\x8d v bitki pri Montebellu in nato v bitki pri Marengu._NEWLINE_Napoleon se je pripravljal na pohod na skrivaj s sestavljanjem manj\xc5\xa1ih enot pod prelazom, uredil prostore za oskrbo ob spodnjem delu poti in najel obrtnike da so zagotavljali oskrbo. 15. maja je \xc5\xa1la predhodnica \xc4\x8dez prelaz in zavzela Aosto, tako je vzpostavil povezavo med Martignyjem in Aosto. V Martignyju je vojsko sestavil in jim dal obroke za tri dni. Vso opremo - vozila, topni\xc5\xa1tvo, oro\xc5\xbeje in strelivo - je razstavil in razdelil v pakiranja po 60-70 funtov na mo\xc5\xa1kega. Topove je bilo treba vle\xc4\x8di po snegu v votlih borovih pol hlodih z mulami, in potem, ko so mule poginile ali bile iz\xc4\x8drpane, jih je vleklo po 100 vojakov. Napoleon je ponudil denarne nagrade vojakom in delavcem, ki bodo pravo\xc4\x8dasno opravili te\xc5\xbeek prevoz._NEWLINE_Po nekaj dneh je ob koncu maja vojska pre\xc5\xa1la \xc4\x8dez prelaz v skupinah po 6000 mo\xc5\xa1kih na dan. Ob poti je igrala godba bodrilno glasbo, z bobni na posebej te\xc5\xbekih mestih, da so vplivali na ljudi. Na vrhu so menihi predali vsakemu \xc4\x8dloveku dva kozarca vina in rezino r\xc5\xbeenega kruha s sirom. Na drugi strani pa je bil sneg tako zbit, da so mo\xc5\xa1ki drseli navzdol po zadnjicah. Napoleon je bil zadnji, ki je tudi zdrsnil. Dobro vreme je pripomoglo k pre\xc4\x8dkanju, ki bi se sicer lahko spremenilo v katastrofo._NEWLINE_V dolini Aoste se je Napoleonova vojska izmuznila mimo avstrijske posadke pri Bardu izven obmo\xc4\x8dja dosega topov. Poveljnik je bil presene\xc4\x8den, ko je zagledal vojsko 40.000 mo\xc5\xbe v polni opremi kako koraka mimo iz smeri prelaza.'