b'\n_START_ARTICLE_\nKtezij\n_START_SECTION_\nPersica\n_START_PARAGRAPH_\nPrvih \xc5\xa1est knjig govori o zgodovini Asirije in Babilonije do nastanka Ahemenidskega cesarstva, ostalih 17 knjig pa se navezuje na perzijsko zgodovino do leta 398 pr. n. \xc5\xa1t.. Danes obstaja samo skraj\xc5\xa1ana verzija njegovih del, ki so jih prepisovali Fotij I., Athenaeus, Nikolaj iz Damaska, Plutarh ter posebno Diodor Sicilski, katerega druga knjiga skoraj v celoti temelji na Ktezijevih delih. Persica je izzvala \xc5\xa1tevilne polemike v anti\xc4\x8dni in moderni dobi, glede na to kako pogosto je nasprotovala (pristranskim) gr\xc5\xa1kim virom. Starodavni zgodovinarji so cenili ob\xc5\xa1irnost dela in ga pogosto uporabljali, da so diskreditirali Herodota, isto\xc4\x8dasno pa so trdili, da njegova dela o asirski dobi ne temeljijo na zapisih v klinopisu. Asirski satirik Lucijan iz 2. stoletja pa je kritiziral tudi Herodota in Ktezija.\n_START_SECTION_\nIndica\n_START_PARAGRAPH_\nKtezijeva dela o Indiji temeljijo na perzijskem pogledu, zato Indica opisuje pasjelike in enonoge ljudi, grifone, enoroge ter \xc5\xa1tevilna druga mitolo\xc5\xa1ka bitja. Od tega dela so ohranjeni le fragmenti, oziroma skraj\xc5\xa1ani prepisi kasnej\xc5\xa1ih avtorjev.'