b'\n_START_ARTICLE_\nTema\xc4\x8dniki\n_START_SECTION_\nTelesna zgradba\n_START_PARAGRAPH_\nNajve\xc4\x8dji tema\xc4\x8dniki dose\xc5\xbeejo 7 cm v dol\xc5\xbeino (brez nog), kot skupina pa so raznoliki po velikosti. Obi\xc4\x8dajno so bledih, zemeljskih barv in gosto pora\xc5\xa1\xc4\x8deni z dolgimi \xc4\x8dutilnimi \xc5\xa1\xc4\x8detinami. Kot pri ostalih pajkovcih je njihovo telo razdeljeno na dva glavna dela, glavoprsje (prosoma) in zadek (opistosoma), povezava med njima je \xc5\xa1iroka. Na zgornji strani velikega sprednjega dela glavoprsja je par o\xc4\x8di, ki sta tako kot pri \xc5\xa1\xc4\x8dipalcih blizu skupaj. Skelet tega dela je pogosto obokan, zaradi \xc4\x8desar se je tema\xc4\x8dnikov prijelo tudi ime\xc2\xa0\xc2\xbbkamelji pajki\xc2\xab. Zadek je velik in jasno \xc4\x8dlenjen, obi\xc4\x8dajno zgrajen iz desetih \xc4\x8dlenov._NEWLINE_Njihova najvpadljivej\xc5\xa1a zna\xc4\x8dilnost so ogromne \xc5\xa1karjaste pipalke (helicere), ki \xc5\xa1trlijo naprej pred prosomo in jih lahko \xc5\xbeival tudi groze\xc4\x8de dvigne. Odpirajo se navpi\xc4\x8dno. Pove\xc4\x8dan je tudi drug par zaustnih okon\xc4\x8din, pedipalpi, ki so dolgi in \xc4\x8dlenjeni ter podobni nogam, tako da imajo tema\xc4\x8dniki navidez pet parov nog. Od pravih nog pedipalpe lo\xc4\x8dimo po tem, da imajo na konici pritrjevalni organ, s katerim si pomagajo pri lovu na plen in plezanju. Prvi par nog je nekoliko reduciran in z njim prav tako tipajo, preostali trije pa so dolgi in udele\xc5\xbeeni pri hoji. Na spodnjem robu zadnjih nog so zna\xc4\x8dilni pahlja\xc4\x8dasti \xc4\x8dutilni organi._NEWLINE_Dihajo z dobro razvitimi vzdu\xc5\xa1nicami, izlo\xc4\x8dala pa so parne koksalne \xc5\xbeleze in parne Malpighijeve cevke.\n_START_SECTION_\nVedenje in ekologija\n_START_PARAGRAPH_\nTema\xc4\x8dniki so zna\xc4\x8dilni prebivalci pu\xc5\xa1\xc4\x8dav, nekatere vrste pa najdemo tudi v polsuhih biomih, kot so makija in suhi sredozemski gozdovi. Raz\xc5\xa1irjeni so po Ju\xc5\xbeni Evropi, Afriki (razen zahoda), Bli\xc5\xbenjem vzhodu, Ju\xc5\xbeni Aziji in Ju\xc5\xbeni Ameriki ter ju\xc5\xbenem delu Severne Amerike._NEWLINE_So plenilske ali vsejede \xc5\xbeivali, ki se obi\xc4\x8dajno prehranjujejo z manj\xc5\xa1imi talnimi \xc4\x8dlenono\xc5\xbeci, a so oportunisti\xc4\x8dni lovci in napadajo tudi druge manj\xc5\xa1e \xc5\xbeivali, kot so ku\xc5\xa1\xc4\x8darice in glodavci. Plen zaznajo s pedipalpi in ga zgrabijo ter razkosajo z mo\xc4\x8dnimi helicerami. Aktivni so pono\xc4\x8di in ob ve\xc4\x8dernem ter jutranjem mraku, le nekaj vrst je dnevno aktivnih._NEWLINE_Ob mirovanju se zadr\xc5\xbeujejo v \xc5\xa1pranjah pod kamni ali med rastlinjem, \xc5\xa1tevilne vrste pa si tudi izkopljejo brloge v zemlji. V njih lahko pre\xc5\xbeivijo obdobja neugodnega vremena, tudi po devet mesecev na leto. Skrivali\xc5\xa1\xc4\x8da prav tako uporabljajo za skrb za zarod; samice nekaterih vrst pazijo na jaj\xc4\x8deca in pravkar izlegle nimfe, druge pa zapustijo brlog z zarodom in ga zaprejo za varnost._NEWLINE_Parjenje in \xc5\xbeivljenjski krog sta znana le za nekaj vrst. Oploditev je posredna; samec med dvorjenjem zagrabi samico, ki ob njegovih dotikih otrpne. Nato samec izlo\xc4\x8di spermatofor in ga s helicerami vstavi v njeno genitalno odprtino. Preu\xc4\x8dene vrste razvijejo eno generacijo letno (so univoltine). Samica izle\xc5\xbee 50\xe2\x80\x93200 jaj\xc4\x8dec v skrivali\xc5\xa1\xc4\x8de. Takoj po izleganju se nimfe dr\xc5\xbeijo v skupini, po prvi levitvi pa postanejo agresivne, se delno po\xc5\xberejo med seboj in nato odidejo vsaksebi ter pre\xc5\xbeivijo preostanek \xc5\xbeivljenja samotarsko. Preden odrastejo se 9 do 10\xe2\x80\x93krat levijo.'