b"\n_START_ARTICLE_\nLjudska latin\xc5\xa1\xc4\x8dina\n_START_PARAGRAPH_\nLjudska ali vulgarna latin\xc5\xa1\xc4\x8dina (lat. vulgus - ljudstvo) je bil pogovorni jezik neizobra\xc5\xbeenega sloja v Italiji in provincah._NEWLINE_Tako kot vsi jeziki, se je tudi vulgarna latin\xc5\xa1\xc4\x8dina delila na dialekte oziroma se je razli\xc4\x8dno razvijala na raznih delih rimskega imperija. V ljudski latin\xc5\xa1\xc4\x8dini se ni pisalo, zato o njej nimamo niti pribli\xc5\xbeno toliko podatkov kot o klasi\xc4\x8dni latin\xc5\xa1\xc4\x8dini. Za ve\xc4\x8dino ljudsko-latinskih oblik nimamo direktnih dokazov, da so sploh obstajale, temve\xc4\x8d jih rekonstruiramo na osnovi romanskih jezikov. Govori se od leta 100 do leta 500, v 6. stoletju, pa se \xc5\xbee za\xc4\x8dne diferencirati v posamezne romanske jezike.\n_START_SECTION_\nJezikovne spremembe\n_START_PARAGRAPH_\nV tem jeziku so se razvile nove glasoslovne in oblikoslovne zna\xc4\x8dilnosti, katerih v klasi\xc4\x8dni latin\xc5\xa1\xc4\x8dini ni bilo. V glasoslovju pride do monoftongiziranja dvoglasnikov (ae > e, au > o), izginjanja razlik med dolgimi in kratkimi samoglasniki, v skladnji pa nadome\xc5\xa1\xc4\x8danje samostojnih sklonskih dopolnil s predlo\xc5\xbenimi zvezami._NEWLINE_Posamezne stare latinske besede so bile zamenjane z novimi sestavljankami ali izposojenkami iz gr\xc5\xa1kega, keltskega, germanskega in drugih jezikov. Teh besed, ki so bile prevzete iz drugih jezikov, pa ni toliko, da bi se celotna podoba jezika na njihov ra\xc4\x8dun prav zelo spremenila. Primeri: Namesto latinskega bellum in izpeljank se za\xc4\x8dnejo uporabljati besede iz germanske osnove *werra 'vojna', odtod npr. it. guerra in stnorm. werre (> angl. war). Namesto loqui se za\xc4\x8dne uporabljati parabolare iz gr. parabole 'primera, prilika'. Nekatere latinske besede se nadomestijo tudi z drugimi latinskimi: namesto pulcher se uporablja bellus, namesto ire se za\xc4\x8dne uporabljati vadere oz. ambulare ipd._NEWLINE_Tako se je ljudska latin\xc5\xa1\xc4\x8dina vedno bolj oddaljevala od klasi\xc4\x8dne, dokler ni pre\xc5\xa1la v romanske jezike, katere poznamo danes.\n_START_SECTION_\nDelitev\n_START_PARAGRAPH_\nKljub temu, da ni celovitih tekstov, pa obstaja ve\xc4\x8d indirektnih pisnih dokazov o ljudski latin\xc5\xa1\xc4\x8dini, ki jih lahko razdelimo na tri skupine:\n_START_SECTION_\nPripombe klasi\xc4\x8dnih piscev\n_START_PARAGRAPH_\nPripombe rimskih pisateljev o vulgarnih oblikah so zelo redke in skope, ker avtorji niso niti pomislili, da bi jezik neizobra\xc5\xbeenih ljudi lahko sploh koga zanimal. Zgodovinarji so v\xc4\x8dasih tudi v govorih ljudi iz visokega sloja zabele\xc5\xbeili besede ljudske latin\xc5\xa1\xc4\x8dine. Sveti Avgu\xc5\xa1tin je na primer govoril simus namesto sumus, Vespazijan pa je besedo plaustra izgovarjal plostra.\n_START_SECTION_\nNapisi\n_START_PARAGRAPH_\nV napisih na kamnitih plo\xc5\xa1\xc4\x8dah se pojavlja veliko vulgarnih oblik, ker so kamnoseki pripadali neizobra\xc5\xbeenemu sloju. Zna\xc4\x8dilnost teh napisov je, da se glas h, ki se ne izgovarja, ne pi\xc5\xa1e (npr. oc namesto hoc) in da tudi nekateri drugi glasovi izpadajo (npr. meses namesto menses, dece namesto decem). Posebno zanimivi so napisi iz Pompejev, ki so se ohranili pod vulkanskim pepelom. Med njimi so povsem obi\xc4\x8dajna, dru\xc5\xbeinska sporo\xc4\x8dila, katera so s kredo ali barvo po zidovih pisali mimoido\xc4\x8di.\n_START_SECTION_\nPoznolatinski teksti\n_START_PARAGRAPH_\nTudi poznolatinski in srednjeve\xc5\xa1ki teksti vsebujejo, podobno kot napisi na plo\xc5\xa1\xc4\x8dah, ljudske oblike, ki pa niso zavestno uporabljene ampak zato, ker njihovi avtorji niso znali druga\xc4\x8de pisati.\n_START_SECTION_\nAppendix Probi\n_START_PARAGRAPH_\nDragocenej\xc5\xa1i od vseh slovnic in verjetno najva\xc5\xbenej\xc5\xa1i dokument o ljudski latin\xc5\xa1\xc4\x8dini je za nas seznam besed, najden v dodatku k neki razpravi slovni\xc4\x8darja Probusa, z imenom Appendix Probi . Domneva se, da je nastal v Rimu med 2. in 4. stoletjem. Neznani u\xc4\x8ditelj ali u\xc4\x8denec je v njem zabele\xc5\xbeil 257\xc2\xa0\xc2\xbbjezikovnih napak \xc2\xab, pri tem pa navedel ob vsaki pravilno izgovorjavo, to je obliko posamezne besede v klasi\xc4\x8dni latin\xc5\xa1\xc4\x8dini. V tem delu je bilo razvidno, da se je namesto vinea, auris, stabulum, itd. govorilo vinia, oricla, stablum, itd."