b'\n_START_ARTICLE_\nRoman IV. Diogen\n_START_SECTION_\nVzpon na prestol\n_START_PARAGRAPH_\nRoman Diogen je bil sin Konstantina Diogena in \xc4\x8dlan znane in vplivne kapadokijske dru\xc5\xbeine. Dosegel je visok voja\xc5\xa1ki polo\xc5\xbeaj, zaradi vpletenosti v zaroto proti sinovom cesarja Konstantina X. Dukasa pa so ga leta 1067 obsodili na smrt. Med \xc4\x8dakanjem na izvr\xc5\xa1itev smrtne kazni se je pred cesarico regentko Evdokijo Makrembolitiso skesal, kar je Evdokijo tako ganilo, da ga je osvobodila in se 1. januarja 1068 z njim poro\xc4\x8dila.\n_START_SECTION_\nVoja\xc5\xa1ki pohodi proti Turkom\n_START_PARAGRAPH_\nPo poroki je postal starej\xc5\xa1i cesar in vladal skupaj z Mihaelom VII., Konstancijem in Andronikom Dukasom. Takoj je reorganiziral bizantinsko vojsko, ki jo je razpu\xc5\xa1\xc4\x8deno zapustil Konstantin X., in politi\xc4\x8dno stranko, ki je cesarstvu vladala ve\xc4\x8d desetletij. V nekaj mesecih mu je uspelo zbrati 35.000 vojakov._NEWLINE_Na vzhodu dr\xc5\xbeave je bilo stanje katastrofalno: Seld\xc5\xbeuki, nomadsko tur\xc5\xa1ko pleme iz osrednje Azije pod poveljstvom Alp Arslana, so Armenijo, Gruzijo in Kapadokijo spremenilo v pu\xc5\xa1\xc4\x8davo. Roman je proti Turkom organiziral tri voja\xc5\xa1ke pohode in jih leta 1068\xe2\x80\x931069 potisnil preko Evfrata._NEWLINE_Leta 1071 je pripravil nov obse\xc5\xbeen voja\xc5\xa1ki pohod proti seld\xc5\xbeu\xc5\xa1ki utrdbi Manzikert. Bizantinska vojska je bila sicer \xc5\xa1tevilna, vendar ne dovolj usposobljena, v njej pa so bile tudi razne najemni\xc5\xa1ke enote.\n_START_SECTION_\nBitka pri Manzikertu in ujetni\xc5\xa1tvo\n_START_PARAGRAPH_\nPo za\xc4\x8detnih voja\xc5\xa1kih uspehih se je Roman 26. avgusta 1071 v bitki pri Manzikertu spopadel tur\xc5\xa1ko vojsko pod poveljstvom Alp Arslana. Turki so ga med bitko odrezali od glavnine vojske, ki je nato pobegnila v prepri\xc4\x8danju, da so ga ubili. V neurejenem umiku bizantinske vojske so ga Turki ujeli in njegovo vojsko popolnoma porazili._NEWLINE_Ve\xc4\x8dina kronistov tistega \xc4\x8dasa je mnenja, da je Alp Arslan z ujetnikom lepo ravnal, \xc4\x8deprav je na za\xc4\x8detku komaj verjel, da je zapra\xc5\xa1eni in razcapani ujetnik, ki so ga pripeljali predenj, bizantinski cesar. Ko ga je prepoznal, je z njim ravnal izjemno vljudno. V tur\xc5\xa1kem taboru je ostal osem dni, potem pa so ga v zameno za mirovno pogodbo in bogato odkupnino izpustili. Alp Arslan je za Romana najprej zahteval 10.000.000 nomizm. Ceno je potem spustil na 1.500.000 nomizm in nadaljnjih 360.000 nomizm letno.\n_START_SECTION_\nIzdaja\n_START_PARAGRAPH_\nOpozicijske stranke, ki so \xc5\xbee prej rovarile proti njemu, so izkoristile njegovo odsotnost. Cesar Ivan Dukas in Mihael Psellos sta Evdokijo pregnala v samostan in z lahkoto prepri\xc4\x8dala Mihaela VII., da je Romana odstavil. \xc5\xa0e preden je Romanu uspelo zbrati svoje zaveznike, sta ga Konstantin in Andronik napadla in porazila. Roman se je zatekel v eno od trdnjav v Kilikiji, ki se je po kratkem Andronikovem obleganju vdala. Roman se je predal in obljubil, da se bo umaknil s prestola in od\xc5\xa1el v samostan. Na poti v Bizanc so Romana 29. junija 1072 kljub obljubam oslepili in ga nato pregnali na otok Proti. Njegova oslepitev ja bila tako kruta, da je zaradi infekcije ran kmalu zatem umrl.'