b'\n_START_ARTICLE_\nGrad Vojnik\n_START_PARAGRAPH_\nGrad Vojnik (nem\xc5\xa1ko (Hochenegg) je stal na vrhu Toma\xc5\xbeevega hriba pri Toma\xc5\xbeu nad Vojnikom,  od katerega so ostali le \xc5\xa1e neznatni ostanki \xe2\x80\x93 obrambni jarek in kup kamenja.\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nGrad Vojnik je zgradila visoko svobodna rodbina Vojni\xc5\xa1kih, sorodnikov grofov Vovbr\xc5\xa1kih in svobodnih gospodov \xc5\xbdovne\xc5\xa1kih in sicer do srede 12. stoletja (morda \xc5\xbee konec 11. stoletja). Grad Vojnik je v listinah prvi\xc4\x8d direktno omenjen leta 1165 kot Hoheneke, 1173 kot Honhec, 1211 Hochenge, 1259 castrum Horyk in leta 1311 kot purg Hehenegge._NEWLINE_Grad je stal na tleh, ki jih je grofica Hema leta 1043  v darovnici za kr\xc5\xa1ke benediktinke izvzela iz darovanega kompleksa med Koprivnico, Hudinjo in Voglajno ter Sotlo, to\xc4\x8dneje na hribu Sv. Toma\xc5\xbea (444m), tri kilometre vzhodno od dana\xc5\xa1njega Vojnika. Vojni\xc5\xa1ki so bili svobodni gospodje (v listinah z naslovom liber), ki so si kot stranska veja Askvincev oziroma grofov s Plaina, kot sorodniki \xc5\xbdovne\xc5\xa1kih in kasneje Svibenskih izbrali za sede\xc5\xbe ta grad.  Liber \xc2\xbbLiupoldus de Hoheneke\xc2\xab\xc2\xa0je omenjen \xc5\xbee leta 1164, 1165 pa njegov verjetni sin, svobodni gospod Wergand, ki je imel tri otroke; Leopolda ll.,Viljema ll. in Elizabeto. Z vojni\xc5\xa1ko gospo\xc5\xa1\xc4\x8dino je bila verjetno v drugi polovici 13. stoletja zdru\xc5\xbeena (pridru\xc5\xbeena)  miltenber\xc5\xa1ka (grad Miltenberg naj bi stal vzhodno od vojni\xc5\xa1kega, na dana\xc5\xa1njem Ko\xc5\xbeuhovem hribu). Miltenber\xc5\xa1ki so bili v sva\xc5\xa1tvu s starimi vojni\xc5\xa1kimi gospodi in pridevek Miltenber\xc5\xa1ka je nosila prav Elizabeta.Od naselitve na Vojnik so vojni\xc5\xa1ki sami upravljali grad, tako da se je prvi ministerial pojavil v virih \xc5\xa1ele takrat, ko so bili \xc5\xbee \xc5\xa1teti dnevi zadnjemu Vojni\xc5\xa1kemu, Viljemu II., ki je umrl leta 1241. Kastelana viteza Hugona sre\xc4\x8damo v arhivskih virih \xc5\xa1ele leta 1240, ki je po izumrtju Vojni\xc5\xa1kih (1241) najbr\xc5\xbe zapustil grad. Po letu 1241 \xc5\xbee sre\xc4\x8damo gospo\xc5\xa1\xc4\x8dino v rokah de\xc5\xbeelnega kneza._NEWLINE_\xc5\xa0tajerski de\xc5\xbeelni glavar, slavonski vojvoda \xc5\xa0tefan in brat ogrskega kralja, ki se je ve\xc4\x8dkrat imenoval tudi \xc5\xa1tajerski vojvoda, ga je leta 1259 podelil to\xc4\x8daju Chaku (Csaky) skupaj z Miltenbergom in \xc5\xbdalcem. Zmaga \xc4\x8de\xc5\xa1kega kralja Otokarja v boju z ogrskim kraljem in zasedba \xc5\xa0tajerske leta 1261 je zamenjala posestnike Vojnika. Leta 1263 je za de\xc5\xbeelnega kneza grad upravljal neki Reinboto z Vojnika. Po Otokarjevi smrti grad in posest pridobijo grofje Tirolsko-Gori\xc5\xa1ki, kranjski in savinjski zastavni gospodje, ki so imeli na Vojniku najseverovzhodnej\xc5\xa1e savinjsko gospostvo. Tirolsko-Gori\xc5\xa1ki so pred izgubo Savinjske doline (1311) prepustili Vojnik Haugu s Taufersa. Leta 1319 je bil gradi\xc5\xa1\xc4\x8dan Nikolaj s \xc4\x8crnelega, zvest vitez koro\xc5\xa1kih vojvod. Isto leto sta vso posest skupaj z Vojnikom dobila v zastavo Konrad z Aufensteina in grof Henrik Gori\xc5\xa1ki, vendar je slednji svoj dele\xc5\xbe kmalu odstopil prvemu. Leta 1320 je zastavo potrdil tudi vojvoda Friderik._NEWLINE_Leta 1331 dobijo grad in gospo\xc5\xa1\xc4\x8dino v zajem Walseeji in leta 1363 Celjski grofje. Wallseeji so Vojnik, \xc5\xbdalec in \xc5\xbda\xc5\xbeenberk zapustili sorodnikom Celjskim, kar so potrdili Habsbur\xc5\xbeani, ki so bili Celjskim tako ali tako dol\xc5\xbeni za voja\xc5\xa1ko pomo\xc4\x8d proti Bavarski. Celjski so imeli na gradu oskrbnike oziroma gradi\xc5\xa1\xc4\x8dane. Od leta 1362 do 1388 je bil gradi\xc5\xa1\xc4\x8dan Rudolf s Plankenwartha  in med letoma 1412 in 1428 Ludvik Sachs. _NEWLINE_Iz Celjske kronike razberemo, da so Celjani med vojno s Habsbur\xc5\xbeani leta 1439 sami podrli grad Vojnik. Du\xc5\xa1an Kos v svoji knjigi Vitez in grad zapi\xc5\xa1e, da so Celjski Vojnik obdr\xc5\xbeali do leta 1456, ko posest postane de\xc5\xbeelnokne\xc5\xbeja. V bojih za _NEWLINE_dedi\xc5\xa1\xc4\x8dino Celjskih naj bi ga menda Habsbur\xc5\xbeani sami podrli. Kakor koli, grad ni bil ve\xc4\x8d obnovljen, po njem so ostale skromne sledi.Skic ali slik o tem, kako naj bi grad izgledal ni, obstaja pa freska v Malejevi kleti, blizu Sv. Toma\xc5\xbea, na podlagi katere lahko sklepamo kak\xc5\xa1en je bil vojni\xc5\xa1ki grad za \xc4\x8dasa Viljema ll.'