b'\n_START_ARTICLE_\nAngelo Amato\n_START_SECTION_\nMladost, poklic in \xc5\xa1olanje\n_START_PARAGRAPH_\nAngelo Amato se je rodil v Molfetti blizu Barija, 8. junija 1938, kot prvi od \xc5\xa1tirih sinov v ladjedelski dru\xc5\xbeini. Osnovno \xc5\xa1olo je obiskoval pri sestrah redovnicah. Po srednji \xc5\xa1oli je od\xc5\xa1el na Ladjarski institut v Bariju , na oddelek za kapitana dolge plovbe. V za\xc4\x8detku tretjega leta \xc5\xa1tudija, v oktobru 1953, je sklenil zapustiti obetavno kariero ter je vstopil k salezijancem kot pripravnik (aspirant) v Torre Annunziata . Noviciat je pre\xc5\xbeivel v Portici Bellavista  od 1955-1956, in tam 16. avgusta napravil prve redovni\xc5\xa1ke zaobljube. Nato je od\xc5\xa1el v filozofski \xc5\xa1tudentat San Gregorio di Catania , kjer je maturiral julija 1959. Do 1962 je \xc5\xa1tudiral v Rimu na PAS-u , kjer je dosegel licenciat iz filozofije. _NEWLINE_Po \xc5\xa1tudiju teologije je prejel 22. decembra 1967 zakrament ma\xc5\xa1ni\xc5\xa1kega posve\xc4\x8denja. 1974 je doktoriral na Gregoriani v Rimu iz filozofije ter postal profesor dogmatike Pape\xc5\xa1ki salezijanski univerzi (UPS) v Rimu, kjer je postal tudi dekan na Teolo\xc5\xa1ki fakulteti in od 1997 do 2000 vice-rektor.\n_START_SECTION_\nEkumenizem\n_START_PARAGRAPH_\n1977 ga je poslalo v Gr\xc4\x8dijo takratno Tajni\xc5\xa1tvo za edinost kristjanov  (danes: Pape\xc5\xa1ki svet za edinost kristjanov). \xc5\xa0tiri mesece je pre\xc5\xbeivel v Atenah pri jezuitih, da bi se izpopolnil v gr\xc5\xa1\xc4\x8dini zaradi vpisa na vseu\xc4\x8dili\xc5\xa1\xc4\x8de. Ko je opravil izpit iz sodobne pisane in govorjene gr\xc5\xa1\xc4\x8dine, je pre\xc5\xa1el v  Solun v severni Gr\xc4\x8diji kot \xc5\xa1tipendist  carigrajskega ekumenskega patriarhata, da bi se poglobil v \xc5\xa1tudij cerkvenih o\xc4\x8detov. Stanoval je v pravoslavnem samostanu  Mon\xc3\xad Vlat\xc3\xa1don , od koder je obiskoval \xc2\xbbIdrima ton Paterikon Meleton\xe2\x80\x9d (In\xc5\xa1titut za  patrologijo ), ki poseduje obse\xc5\xbeno teolo\xc5\xa1ko knji\xc5\xbenico in dragoceno zbirko mikrofilmov z rokopisi z gore Atos. Ravnatelj in\xc5\xa1tituta je bil tedaj znani patrolog Konstantinos Hristu _NEWLINE_Obenem je obiskoval v Solunu teolo\xc5\xa1ko fakulteto na Aristotelovi univerzi. Tam sta predavala dogmatiko Jannis Kaloghirou ter Jannis Romanidis. Raziskoval je razvoj zakramenta spovedi v gr\xc5\xa1ki pravoslavni teologiji od XVI. do XX. stoletja, kar je objavil pod naslovom Hristu v \xc4\x8dasopisu \xc2\xabAn\xc3\xa1lekta Vlat\xc3\xa1don\xc2\xbb (1982).\n_START_SECTION_\nSlu\xc5\xbebe v Rimski kuriji\n_START_PARAGRAPH_\nKot \xc4\x8dlana so ga imele razne pape\xc5\xa1ke kongregacije in sveti: Kongregacija za evangelizacijo narodov, Pape\xc5\xa1ki svet za edinost kristjanov in Pape\xc5\xa1ki svet za medverski dialog. Tedaj ga je imenoval 19. decembra 2002 pape\xc5\xbe Janez Pavel II.  za naslovnega \xc5\xa1kofa Sile in ga postavil za tajnika Kongregacije za verski nauk. 6. januarja 2003 mu je podelil Janez Pavel Veliki v Baziliki svetega Petra \xc5\xa1kofovsko posve\xc4\x8denje. _NEWLINE_9. julija 2008 ga je imenoval Benedikt XVI.  za prefekta Kongregacije za zadeve svetnikov. V konzistoriju 20. novembra 2010 ga je pape\xc5\xbe Benedikt  imenoval za kardinala-diakona z rimsko naslovno cerkvijo Santa Maria in Aquiro.\n_START_SECTION_\nDejavnost v zadevah svetnikov\n_START_PARAGRAPH_\nPo pooblastilu pape\xc5\xbeev Benedikta XVI.  in Fran\xc4\x8di\xc5\xa1ka je vodil beatifikacijo ve\xc4\x8d bla\xc5\xbeenih. Med njimi so zlasti mu\xc4\x8denci in pri\xc4\x8devalci iz nekdanjega Vzhodnega bloka \xe2\x80\x93 torej s podro\xc4\x8dja Vzhodne Evrope in biv\xc5\xa1e Jugoslavije, ali pa so s tem podro\xc4\x8djem povezani, npr.: Francesco Bonifacio, Miroslav Bule\xc5\xa1i\xc4\x87, Szil\xc3\xa1rd Bogd\xc3\xa1nffy, Drinske mu\xc4\x8denke, Zolt\xc3\xa1n Meszl\xc3\xa9nyi, Jerzy Popie\xc5\x82uszko,  Istv\xc3\xa1n S\xc3\xa1ndor in nekateri drugi.'