b'\n_START_ARTICLE_\nAndrej \xc4\x8ceba\xc5\xa1ek (duhovnik)\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nPo kon\xc4\x8dani gimnaziji in bogoslovju v Ljubljani (1844) je bil posve\xc4\x8den v duhovnika. Nato je bil eno leto adjunkt v semeni\xc5\xa1\xc4\x8du, 1845 do 1847 gojenec Avgu\xc5\xa1tineja na Dunaju, 4. nov. 1847 pa promoviran za dr. teologije, nato kaplan v Stari Loki in Meng\xc5\xa1u. Jeseni 1852 je bil imenovan za prof. dogmatike in metafizike na ljubljanskem bogoslovnem u\xc4\x8dili\xc5\xa1\xc4\x8du, od 1859 je predaval tudi osnovno bogoslovje; pou\xc4\x8deval je do 1885. Leta 1872 je postal \xc4\x8dastni kanonik in semeni\xc5\xa1ki vodja. Kot vodja je podpiral vsako delo gojencev za stanovsko izobrazbo in narodno prosveto, zlasti nagla\xc5\xa1al potrebo za ustanovitev dru\xc5\xa1tva, ki bi gojilo bogoslovno vedo in izdajalo slovenske bogoslovne knjige. Leta 1880 je bil imenovan za stolnega kanonika in se lo\xc4\x8dil od semeni\xc5\xa1\xc4\x8dnega vodstva, 1886 je dobil naslov pape\xc5\xbeevega doma\xc4\x8dega prelata in kmalu nato apostolskega protonotarja, 1896 pa je postal stolni dekan._NEWLINE_\xc4\x8ceba\xc5\xa1ek se je udejstvoval kot teolog, cerkveni govornik in pospe\xc5\xa1evavec katoli\xc5\xa1kega-narodnega gibanja. Sodeloval je pri Wolfovi izdaji sv. pisma (1856-1863). V spomenici Zlati vek je v ob\xc5\xa1irni razpravi obdelal verske razlo\xc4\x8dke med pravoslavno in rimskokatoli\xc5\xa1ko cerkvijo (Lj., 1863).  Po nem\xc5\xa1kem izvirniku V. Cramerja je priredil knji\xc5\xbeico Sveta vojska v svetem letu za vesoljni cerkveni zbor (Lj., 1869) in na pobudo Katoli\xc5\xa1ke dru\xc5\xbebe na Kranjskem sestavil spominski spis Zlatoma\xc5\xa1nik sv. o\xc4\x8de Pij IX. (Lj., 1869). Po definiciji pape\xc5\xa1ke nezmotljivosti je napisal dobro poljudno razpravo Pape\xc5\xbeeva nezmotljivost kratko pojasnjena (Lj., 1870)._NEWLINE_\xc4\x8ceba\xc5\xa1ek je bil spo\xc5\xa1tovan govornik. Okoli 30 njegovih govorov je objavil Cerkveni govornik (Lj. 1855/56), ki ga je \xc4\x8ceba\xc5\xa1ek izdajal z Jeranom, Stritarjem in Zamejcem. Leta 1868 je bil med ustanovitelji Katoli\xc5\xa1ke dru\xc5\xbebe na Kranjskem (ustanovni ob\xc4\x8dni zbor 3. marca 1869). Leta 1870 je izrazil misel, naj bi se dru\xc5\xbeba spremenila v politi\xc4\x8dno katoli\xc5\xa1ko dru\xc5\xa1tvo, kar je splo\xc5\xa1neje obrazlo\xc5\xbeil v \xc4\x8dlanku Rojaki, snujte si katoli\xc5\xa1ka politi\xc4\x8dna dru\xc5\xa1tva!  \xc4\x8ceba\xc5\xa1ek je bil tudi predsednik Duhovni\xc5\xa1kega podpornnega dru\xc5\xa1tva, napravil je dija\xc5\xa1ko ustanovo, bil podpornik de\xc5\xa1kega siroti\xc5\xa1\xc4\x8da v Marijani\xc5\xa1\xc4\x8du; za glavnega dedi\xc4\x8da je postavil Vincencijevo zvezo dobrote.'