b'\n_START_ARTICLE_\nAtika (biv\xc5\xa1a dr\xc5\xbeava)\n_START_SECTION_\nGeografija\n_START_PARAGRAPH_\nAtika je trikotni polotok v Egejskem morju. Na severu jo od Beocije deli 16 km dolgo pogorje Kitajron. Na zahodu je meja na morju in Korintskem prekopu. Saronski zaliv le\xc5\xbei na jugu, otok Evboja pa pro\xc4\x8d od severne in vzhodne obale. Gore delijo polotok v ravnine Pedias, Mesogaja in Triazion. Gore so: Himet, vzhodni del Geraneje,  Parnita (najvi\xc5\xa1ja gora v Atiki), Ajgalej in Penteli. Ajgalej, Parnita, Penteli in Himet (v smeri urnega kazalca od jugozahoda) delijo gri\xc4\x8devnato ravnino, na kateri se zdaj \xc5\xa1iri metropolitansko mesto Atene - Pirej. Ravnina Mesogaja, ki se zdaj imenuje Mesogeja, le\xc5\xbei vzhodno od Himeta in je na severu povezana z vzno\xc5\xbejem gore Penteli, na vzhodu je zaliv Evboja in gora Mirkin (sodobno Merenta), na ju\xc5\xbeni strani so gore Lavrij (sodobni Lavrio). Atensko jezero Maraton je bilo leta 1920 umetno zajezeno. Borovi in jelkovi gozdovi pokrivajo obmo\xc4\x8dje okoli Parnite. Himet, Penteli, Mirhinous in Lavrij pokrivajo gozdovi z borovci, medtem ko je na preostalem obmo\xc4\x8dju  grmi\xc4\x8devje._NEWLINE_Kefiz je najdalj\xc5\xa1a reka v Atiki._NEWLINE_Po Platonu so bili stare meje Atike dolo\xc4\x8dene na eni strani z o\xc5\xbeino, proti celini pa so segale do vi\xc5\xa1ine Kitajrona in Parnesa. Mejna \xc4\x8drta je segala do morja, kjer je mejila na okro\xc5\xbeje Orop na desni in ob reki Azop na levi strani.\n_START_SECTION_\nAnti\xc4\x8dna zgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nV antiki so se Atenci hvalili, da so "avtohtoni", kar pomeni, da so bili prvotni prebivalci Atike in ne priseljeni od drugod. Tradicionalno velja, da je bila Atika v klasi\xc4\x8dnem obdobju, v gr\xc5\xa1kem mra\xc4\x8dnem obdobju (okoli 1100\xe2\x80\x93750 pr. n. \xc5\xa1t.), zato\xc4\x8di\xc5\xa1\xc4\x8de Joncev, ki so pripadali plemenom s severnega Peloponeza. Menda so bili Jonci prisiljeni zapustiti svojo domovino zaradi Ahajcev, ki so morali zapustiti svojo domovino po vdoru Dorcev.  Jonci naj bi se zdru\xc5\xbeili s starodavnimi Ati\xc4\x8dani, ki so se pozneje sami imeli za del jonskega plemena in so govorili jonsko nare\xc4\x8dje. Veliko Joncev je pozneje zapustilo Atiko. Na\xc4\x8drtno so naselili egejsko obalo Male Azije in ustanovili 12 mest Jonije._NEWLINE__NEWLINE_ _NEWLINE_V [Mikenska civilizacija|mikenskem obdobju]] so Ati\xc4\x8dani \xc5\xbeiveli v avtonomnih kmetijskih dru\xc5\xbebah. Glavni kraji, v katerih so bili najdeni prazgodovinski ostanki, so Maraton, Rafina, Nea Makri, Bravron, Torik, Agios Kozmas, Elevzina, Aharnjani (Menidi), Markopulo, Spati, Afidna in Atene. Vsa ta naselja so cvetela v mikenskem obdobju. _NEWLINE_Atiko je sestavljalo 12 majhnih skupnosti v \xc4\x8dasu vladavine  Kekropsa II., legendarnega jonskega kralja Atike. Strabon jih je imenoval Cecropia, Tetrapolis, Exacria, Decelea, Eleusis, Aphidna, Thoricus, Bravron, Cytheris, Sphettus, Cephissia in Phalems. V \xc4\x8dasu vladavine Tezeja, mitolo\xc5\xa1kega kralja v Atenah, so bile pozneje vklju\xc4\x8dene v atensko dr\xc5\xbeavo. Sodobni zgodovinarji menijo, da je verjetnej\xc5\xa1e, da so bile skupnosti postopno vklju\xc4\x8dene v atensko dr\xc5\xbeavo med 8. in 7. stoletjem pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem. _NEWLINE_Do 6. stoletja pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem so plemi\xc5\xa1ke dru\xc5\xbeine \xc5\xbeivele samostojno \xc5\xbeivljenje v predmestju. \xc5\xa0ele po tiraniji Pejzistrata in reformah, ki jih je izvedel Klejsten, so lokalne skupnosti izgubile svojo neodvisnost in podlegle osrednji vladi v Atenah. Po teh reformah je bila Atika razdeljena na pribli\xc5\xbeno 100 ob\xc4\x8din, dem, in tudi tri velika obmo\xc4\x8dja: mesto (\xe1\xbc\x84\xcf\x83\xcf\x84\xcf\x85), ki je obsegalo sredi\xc5\xa1\xc4\x8de Aten, Himets, Ajgalej in vzno\xc5\xbeje gore Parnes, obala (\xcf\x80\xce\xb1\xcf\x81\xce\xac\xce\xbb\xce\xb9\xce\xb1), ki je vklju\xc4\x8devala obmo\xc4\x8dje med Elevzino in rtom Sounion in okolica mesta (\xe1\xbc\x90\xcf\x83\xcf\x89\xcf\x84\xce\xb5\xcf\x81\xce\xb9\xce\xba\xcf\x8c-\xce\xbc\xce\xb5\xcf\x83\xce\xbf\xce\xb3\xce\xb1\xce\xaf\xce\xb1), naseljena z ljudmi, ki so \xc5\xbeiveli na severu v gorah Parnita, Pentelik in obmo\xc4\x8dju vzhodno od gore Himet. Na\xc4\x8deloma naj bi vsaka enota vklju\xc4\x8devala enake dele me\xc5\xa1\xc4\x8danov, mornarjev in kmetov. "Tritis" ("tretji") je v vsakem obmo\xc4\x8dju pomenil pleme. Zato je Atika imela 10 plemen.\n_START_SECTION_\nUtrdbe\n_START_PARAGRAPH_\nV klasi\xc4\x8dnem obdobju so bile Atene utrjene na severu s trdnjavo Elevtera, ki je dobro ohranjena. Druge utrdbe so \xc5\xa1e Ojnoa, Dekeleja in Afidna. Za za\xc5\xa1\xc4\x8dito rudnika na Lavriju, na obali, so Atene zgradile obzidje na Ramnuntu, Toriku, Sounionu, Anavizu, Pireju in Elevzeni.\n_START_SECTION_\nKraji \xc4\x8da\xc5\xa1\xc4\x8denja\n_START_PARAGRAPH_\n\xc4\x8ceprav arheolo\xc5\xa1ke ru\xc5\xa1evine najdemo na skoraj celotnem obmo\xc4\x8dju Atike, so najpomembnej\xc5\xa1e v Elevzini. \xc4\x8ca\xc5\xa1\xc4\x8denje boginj Demetre in Perzefone, ki se je za\xc4\x8delo v mikenskem obdobju, se je nadaljevalo \xc5\xa1e dolgo v antiki._NEWLINE_V prazgodovini lahko zasledimo mnoge druge vrste \xc4\x8da\xc5\xa1\xc4\x8denja, na primer Pana in Nimf je bilo pogosto na mnogih obmo\xc4\x8djih Atike, kot so Maraton, Parnes in Himit. Boga vina, Dioniza, so \xc4\x8dastili predvsem na obmo\xc4\x8dju Ikarije, zdaj predmestje Dioniza. Ifigenijo in Artemido so \xc4\x8dastili v Bravronu, Artemido v Rafini, Ateno na Sounionu, Afrodito na Ieri Odos in Apolona v Dafni. _NEWLINE_Festival Halceja so v Atiki praznovali vsako jesen v \xc4\x8dast Atene in Hefajsta.\n_START_SECTION_\nAtika po 1829\n_START_PARAGRAPH_\nAtika je pripadala neodvisni gr\xc5\xa1ki dr\xc5\xbeavi. Od leta 1834 so bile v Atenah dolo\xc4\x8dene za novo gr\xc5\xa1ko glavno mesto (prestavljeno iz Navplija v Argolidi), ljudje iz drugih delov Gr\xc4\x8dije so za\xc4\x8deli postopoma naseljevati Atiko. Najve\xc4\x8d gr\xc5\xa1kih beguncev je bilo iz Anatolije zaradi izmenjave prebivalstva med Gr\xc4\x8dijo in Tur\xc4\x8dijo na podlagi Lozanske pogodbe. Danes je velik del Atike mestno obmo\xc4\x8dje Aten.  Moderna gr\xc5\xa1ka regija Atika vklju\xc4\x8duje Anti\xc4\x8dno Atiko in tudi Saronske otoke, majhen del Peloponeza okrog Triaziona in jonski otok Kitajron.\n_START_SECTION_\nPodnebje\n_START_PARAGRAPH_\nAtika ima sredozemsko podnebje. V poletnih mesecih je izrazito, dolgo, suho obdobje, pozimi pa kratko, mokro obdobje. Najve\xc4\x8d padavin je pozimi. Ju\xc5\xbeni del polotoka ima vro\xc4\x8de, polsu\xc5\xa1no podnebje.\n_START_SECTION_\nEvropski temperaturni rekord\n_START_PARAGRAPH_\nPo podatkih Svetovne meteorolo\xc5\xa1ke organizacije je bil uradni evropski rekord z najvi\xc5\xa1jo temperaturo 48,0 \xc2\xb0C izmerjen v Elevzeni in Tatoi leta 1977.'