b'\n_START_ARTICLE_\nToma\xc5\xbe Dolinar\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nToma\xc5\xbe Dolinar je po kon\xc4\x8dani gimnaziji in \xc5\xa1tudiju filozofije v Ljubljani leta 1786 od\xc5\xa1el na Dunaj, kjer je nadaljeval \xc5\xa1tudij prava in 1788 doktoriral. Po doktoratu je pou\xc4\x8deval na dunajski Orientalski akademiji in Terezijanski vite\xc5\xa1ki akademiji ter na dunajski univerzi, sprva ob\xc4\x8dasno kot namestnik, od 1805 do 1830 pa redno kot profesor cerkvenega prava.\n_START_SECTION_\nDelo\n_START_PARAGRAPH_\nDolinar je kot pisec strokovnih besedil najprej obravnaval fevdalno in dr\xc5\xbeavno pravo; pri tem se je vse bolj posve\xc4\x8dal zgodovini, najve\xc4\x8d podro\xc4\x8dju kanonistike, nazadnje pa ureditvi zakonske zveze v Avstrijskem cesarstvu po tedaj veljavnem pravu. Na to temo je napisal Priro\xc4\x8dnik zakonskega prava v Avstriji (Handbuch des in Osterreich geltendes Eherechtes I-II, 1813, 1848). Zlasti s tem priro\xc4\x8dnikom si je pridobil velik ugled. Dolinarjeva rokopisna zapu\xc5\xa1\xc4\x8dina je s pomo\xc4\x8djo J. Kopitarja pre\xc5\xa1la v ljubljansko licejsko knji\xc5\xbenico.'