b"\n_START_ARTICLE_\nBurgundi\n_START_PARAGRAPH_\nBurgundi (latinsko Burgundi\xc5\x8dnes, Burgund\xc4\xab, gr\xc5\xa1ko \xce\x92\xce\xbf\xcf\x8d\xcf\x81\xce\xb3\xce\xbf\xcf\x85\xce\xbd\xce\xb4\xce\xbf\xce\xb9 [Burgundoi], staronordijsko Burgundar) so bili vzhodnogermansko pleme, ki se je iz Skandinavije preselilo na danski baltski otok Bornholm in od tam v pore\xc4\x8dje Visle v sedanji Poljski. Nekaj burgundskih plemen se je od tam preselilo proti zahodu. Leta 406 so pre\xc4\x8dkala Ren in v njegovi dolini ustanovila prvo Burgundsko kraljestvo. Drug del plemen je ostal v svoji domovini v pore\xc4\x8dju Odre in Visle in po letu 451 tvoril kontingent Atilove hunske armade._NEWLINE_Njihovo ime se je ohranilo v imenu francoske pokrajine Burgundije. Njihovi potomci \xc5\xa1e vedno \xc5\xbeivijo v Burgundiji in zahodni \xc5\xa0vici.\n_START_SECTION_\nOzadje\n_START_PARAGRAPH_\nBurgundi zase trdijo, da izvirajo iz Skandinavije, kar dokazujejo arheolo\xc5\xa1ke najdbe in drugi dokazi. Trdijo tudi, da so se od tam preselili na baltski otok Bornholm (staronordijsko Otok Burgundov). Okoli leta 250 je ve\xc4\x8dina oto\xc4\x8danov izginila. Ve\xc4\x8dina pokopali\xc5\xa1\xc4\x8d se je opustila, na tistih, ki so se ohranila, pa je bilo pokopov malo. V \xc3\x9eorsteins sage V\xc3\xadkingssonar (Saga o Thorsteinu, sinu Vikinga) iz 7. stoletja so se Veseti preselili na otok (holm) Bornholm (Burgundski otok). Alfred Veliki v prevodu Orozija zanj uporablja ime Burgenda land. Pesnik in zgodnji mitolog Viktor Rydberg (1828-1895) v svojem delu Our Fathers' Godsaga (Saga na\xc5\xa1ih o\xc4\x8detov) na osnovi zgodnjesrednjeve\xc5\xa1ke Vitae Sigismundi (\xc5\xbdivljenje Sigismunda Burgundskega) trdi, da se je med Burgundi ohranilo ustno izro\xc4\x8dilo o njihovem skandinavskem poreklu._NEWLINE_Zgodnji rimski viri, med njimi Tacit in Plinij starej\xc5\xa1i, niso vedeli veliko o germanskih ljudstvih vzhodno od Labe in ob Baltskem morju. Plinij jih omenja med vandalskimi ali vzhodnogermanskimi ljudstvi, kamor pri\xc5\xa1teva tudi Gote. Konec 4. stoletja so se Burgundi pojavili v pore\xc4\x8dju Visle v sedanji osrednji Poljski. Klavdij Ptolemaj jih omenja kot pleme, ki \xc5\xbeivi med rekama Suevus (verjetno Odra) in Vislo, severno od Lugov in ju\xc5\xbeno od plemen ob Baltiku. Jordan je kasneje poro\xc4\x8dal, da so Burgundi v 3. stoletju \xc5\xbeiveli v pore\xc4\x8dju Visle in da jih je skoraj v celoti iztrebil kralj Gepidov Fastida. Fastidovo kraljestvo je bilo ob ustju Visle._NEWLINE_V poznem 3. stoletju so se Burgundi pojavili na vzhodni obali Rena na meji z rimsko Galijo. Zosim poro\xc4\x8da, da jih je cesar Prob leta 278 v Galiji porazil. V tistem \xc4\x8dasu jih je vodil kralj Vandalov. Nekaj let kasneje jih Klavdij Mamertin omenja skupaj z Alemani in Svebi. Omenjeni ljudstvi sta se naselli v pokrajini Agri Decumates vzhodno od Rena, ki se \xc5\xa1e danes po njih imenuje \xc5\xa0vabska. Ob\xc4\x8dasno so napadali Galijo, vmes pa so se spopadali med seboj. Omenja tudi, da so Burgunde pred tem porazili Goti._NEWLINE_Amijan Marcelin je trdil, da so bili Burgundi potomci Rimljanov. Rimski viri ne govorijo o nobeni posebni migraciji Burgundov iz Poljske. Druga vandalska plemena, ki so se v tem obdobju selila z vzhoda, so mnogo bolje opisana, zato obstaja nekaj dvoma o povezavi med vzhodnimi in zahodnimi Burgundi.\n_START_SECTION_\nUstanovitev kraljestva\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 411 je burgundski kralj Gundahar (ali Gundikar) s podporo alanskega kralja Goarja na rimski prestol posadil marionetnega cesarja Jovina. Burgundi so se nato s cesarjevim dovoljenjem naselili na levem (rimskem) bregu Rena med rekama Lauter in Nahe in zasedli Worms, Speyer in Strasbourg. Zasedeno ozemlje jim je kasneje v okviru mirovne pogodbe uradno dodelil cesar Honorij. Prestolnica kraljestva je bila v starem keltsko-rimskem naselju Borbetomagus, sedanjem Wormsu._NEWLINE_Burgundi so kljub temu, da so dobili status federatov, \xc5\xa1e naprej vdirali v gornjo Belgijsko Galijo, kar je postalo nevzdr\xc5\xbeno in se je kon\xc4\x8dalo leta 436, ko je rimski general Ecij na pomo\xc4\x8d pozval hunske pla\xc4\x8dance. Huni so leta 437 preplavili Burgundsko kraljestvo in ubili Gundaharja in menda ve\xc4\x8dino Burgudov._NEWLINE_Uni\xc4\x8denje Wormsa in Burgundskega kraljestva je postalo predmet \xc5\xa1tevilnih juna\xc5\xa1kih legend, ki so bile kasneje vklju\xc4\x8dene tudi v Pesem o Nibelungih. Pesem opeva poroko junaka Siegfrieda z burgundsko kralji\xc4\x8dno Kriemhildo in hkratno poroko njenega brata Guntherja (Gundaharja) z islandsko kralji\xc4\x8dno Brunhildo. Ko je Guntherjev zvesti vazal ubil Siegfrieda, se mu je Kriemhilda nameravala ma\xc5\xa1\xc4\x8devati. Poro\xc4\x8dila se je s hunskim vladarjem Atilo, na svoj dvor zvabila Guntherja, Hagena in burgundske vazale in jih ukazala pobiti. Na koncu je umrla tudi ona.\n_START_SECTION_\nNaselitev v Savoji\n_START_PARAGRAPH_\nBurgundi so v okoli\xc5\xa1\xc4\x8dinah, ki jih viri ne navajajo, leta 443 ponovno dobili status federatov in se z Ecijem dovoljenjem naselili v Sapavdiji. Natan\xc4\x8dna lega pokrajine ni znana, vendar verjetno ustreza sedanji Savoji. Vladal jim je kralj Gundiok (ali Gunderik), ki je bil domnevno Gundaharjev sin. Drugo Burgundsko kraljestvo je obsegalo Saono, Daufinejo, Savojo in del Provanse. Prestolnica je bila v Viennu. Do leta 534, ko so kraljestvo podjarmili Franki, se je na njegovem prestolu zvrstilo osem kraljev in Gundaharjeve dinastije._NEWLINE_Burgundi so se kot rimski zavezniki pod Ecijem skupaj z Vizigoti in drugimi plemeni bojevali s Huni v bitki na Katalunskih poljih leta 451. Zavezni\xc5\xa1tvo Burgundov in Vizigotov je bilo o\xc4\x8ditno zelo \xc4\x8dvrsto, saj sta Gundiok in njegov brat Hilperik I. spremljala Teodorika v Hispanijo in se leta 455 vojskovala s Svebi.\n_START_SECTION_\nPostavljalci rimskih cesarjev\n_START_PARAGRAPH_\nV Sidonijevem Panegiriku je dvoumna omemba, da je bil v kaosu pred vandalskim obleganjem Rima leta 455 neimenovan izdajalski Burgundec vpleten v zahrbtni umor cesarja Petronija Maksima. V umor naj bi bil vpleten tudi patricij Ricimer, kar ka\xc5\xbee, da so bili Burgundi dobro povezani z Ricimerjem, ki je bil verjetno Gundiokov svak in Gundobadov stric._NEWLINE_Burgundi, ki so bili o\xc4\x8ditno prepri\xc4\x8dani v svojo nara\xc5\xa1\xc4\x8dajo\xc4\x8do mo\xc4\x8d, so se leta 456 s cesarstvom pogajali o raz\xc5\xa1iritvi svojega ozemlja in delitvi oblasti z lokalnimi rimskimi senatorji._NEWLINE_Leta 457 je Ricimer strmoglavil \xc5\xa1e cesarja Avita in na njegovo mesto posadil Majorijana. Novi cesar se je za Ricimerja in Burgunde izkazal kot povsem nekoristen, saj jim je leto kasneje odvzel vse ozemlje, ki so ga pridobili s pogajanji pred dvema letoma. Ko je hotel \xc5\xa1e bolj uveljaviti svojo neodvisnost, ga je Ricimer leta 461 umoril._NEWLINE_Deset let kasneje, leta 472, je Ricimer, ki je medtem postal zet zahodnega cesarja Antemija, z Gundobadovo pomo\xc4\x8djo ubil svojega tasta in za novega cesarja imenoval Olibrija. Nekaj mesecev kasneje sta oba umrla naravne smrti. Izgleda, da je Ricimerja kot patricija in postavljalca cesarjev zamenjal njegov stric Gundobad, ki je za Olibrijevaga naslednika imenoval Glicerija._NEWLINE_Zdi se, da se je burgundski vpliv na Rimsko cesarstvo leta 474 kon\xc4\x8dal. Glicerij je bil odstavljen v korist Julija Neposa, Gundobad pa se je vrnil v Burgundijo, verjetno zaradi smrti svojega o\xc4\x8deta Gundioka. Kmalu zatem so si Burgundsko kraljestvo razdelili Gundobad in njegovi bratje Godigizel, Hilperik II. in Gundomar II..\n_START_SECTION_\nUtrditev kraljestva\n_START_PARAGRAPH_\nPo pisanju Gregorja Tour\xc5\xa1kega je v letih po vrnitvi Gundobada v Burgundijo pri\xc5\xa1lo do krvavega utrjevanja oblasti. Gregor navaja, da je Gundobad umoril svojega brata Hilperika, utopil njegovo \xc5\xbeeno in izgnal njune h\xc4\x8derke. Ena od njih se je kasneje poro\xc4\x8dila s frankovskim kraljem Klodvikom I.. Nekateri zgodovinarju Gregorju oporekajo zaradi problemati\xc4\x8dnega zaporedja dogodkov._NEWLINE_Ko je med Gundobadom in Klodvikom izbruhnila vojna, je Godigizel izdal brata Klodvika. Okoli leta 500 je prestopil k Frankom in jim pomagal \xc2\xbbzdrobiti Gundobadovo vojsko\xc2\xab. Gundobad se je za\xc4\x8dasno zatekel v Avignon, kjer je ponovno zbral vojsko, oplenil Vienne in usmrtil Godigizela in \xc5\xa1tevilne njegove privr\xc5\xbeence. \xc4\x8ce je po njegovi smrti resni\xc4\x8dno postal izklju\xc4\x8dni vladar Burgundije, je moral biti Gundomar takrat \xc5\xbee mrtev, \xc4\x8deprav viri njegove smrti ne omenjajo._NEWLINE_Gundobad in Klodvik sta se kasneje morda pobotala ali pa je bil Gundobad zaradi prej\xc5\xa1nji Klodvikovih zmag prisiljen v nekak\xc5\xa1no vazalstvo. Zdi se, da je leta 507 kot burgundski kralj pomagal Frankom v njihovi zmagi proti vizigotskemu kralju Alariku II.._NEWLINE_Po obratu, ki se je zgodil nekje med letoma 483 in 501, je za\xc4\x8del Gundobad objavljati dele burgundskega zakonika Lex Gundobada, ki se je opiral na Vizigotski zakonik Lex Visigothorum. V tem obdobju je izdal pribli\xc5\xbeno polovico zakonika. Po utrditvi oblasti je od leta 501 do svoje smrti leta 516 izdal \xc5\xa1e drugo polovico, ki je bila bolj izvirno burgundska.\n_START_SECTION_\nPropad\n_START_PARAGRAPH_\nBurgundi so raz\xc5\xa1irili svojo oblast na jugovzhodno Galijo, ki je obsegala sedanjo severno Italijo, zahodno \xc5\xa0vico in jugovzhodno Francijo. Leta 493 se je frankovski kralj Klodvik poro\xc4\x8dil z burgundsko princeso, Hilderikovo h\xc4\x8derko Klotildo, ki ga je spreobrnila v kr\xc5\xa1\xc4\x8danstvo._NEWLINE_Burgundi so bili na za\xc4\x8detku 6. stoletja frankovski zavezniki proti Vizigotom, potem pa so prestopili na vizigotsko stran. Skupaj z Vizigoti so v bitki pri V\xc3\xa9zeronceu 25. julija 524 premagali Franke, potem pa so bili leta 534 v bitki pri Autunu dokon\xc4\x8dno pora\xc5\xbeeni. Burgundija je postala del merovin\xc5\xa1kih kraljestev, Burgundci pa so se ve\xc4\x8dinoma porazgubili med ve\xc4\x8dinskimi Franki.\n_START_SECTION_\nVera\n_START_PARAGRAPH_\nPonekod na vzhodu so se Burgundci spreobrnili iz germanskega mnogobo\xc5\xa1tva v arijansko kr\xc5\xa1\xc4\x8danstvo. Njihovo arijanstvo je bilo dokazan vir sumni\xc4\x8denj in nezaupanja med Burgundi in katoli\xc5\xa1kim Zahodnim rimskim cesarstvom. Odnosi so se vidno izbolj\xc5\xa1ali ali celo zgladili okoli leta 500, ko je burgundski kralj Gundobad navezal tesno prijateljstvo v viennskim \xc5\xa1kofom Avitom. Gundobadov sin in naslednik Sigismund se je spreobrnil v katoli\xc5\xa1tvo, njemu pa so sledili \xc5\xa1tevilni Burgundi, vklju\xc4\x8dno z nekaterimi \xc4\x8dlanicami vladajo\xc4\x8de dru\xc5\xbeine.\n_START_SECTION_\nZakonodaja\n_START_PARAGRAPH_\nBurgundi so zapustili tri zakonike in so bili v tem pogledu prvi med vsemi germanskimi plemeni._NEWLINE_Liber Constitutionum sive Lex Gundobada (Knjiga z ustavo ali Gundobadov zakonik) znana tudi kot Lex Burgundionum (Burgundski zakonik) ali enostavneje Lex Gundobada (Gundobadov zakonik) in Liber (Knjiga) je izhajal v ve\xc4\x8d delih od leta 483 do 516, ve\xc4\x8dino pod Gundobadom, nekaj pa tudi pod Sigismundom. Zakonik je vseboval burgundsko obi\xc4\x8dajno pravo in je zna\xc4\x8dilen germanski zakonik iz tistega obdobja. Delno je sposojen iz Lex Visigothorum (Vizigotski zakonik), sam pa je vplival na kasnej\xc5\xa1i Lex Ripuaria (Ripuarski zakonik), ki je nastal v 7. stoletju. Liber je eden od primarnih virov podatkov o takratnem vsakdanjem \xc5\xbeivljenju Burgundov in zgodovini njihovih kraljev._NEWLINE_Podobno kot v drugih germanskih plemenih je tudi burgundsko pravno izro\xc4\x8dilo omogo\xc4\x8dalo uporabo razli\xc4\x8dnih zakonov za razli\xc4\x8dne etni\xc4\x8dne skupine. Gundobad je zato poleg Lex Gundobada izdal (ali kodificiral) tudi Lex Romana Burgundionum (Burgundsko rimsko pravo), niz zakonov, ki je veljal za rimske podlo\xc5\xbenike Burgundskega kraljestva._NEWLINE_Sigismund je kasneje izdal tudi Prima Constitutio (Prva ustava)."