b'\n_START_ARTICLE_\nJanez \xc5\xbdmavc (dramatik)\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1936 se je vpisal na gimnazijo v Celju, po vojni nadaljeval \xc5\xa1olanje in 1948 maturiral. V letih 1948\xe2\x80\x931952 je \xc5\xa1tudiral dramaturgijo na Akademiji za igralsko umetnost v Ljubljani. Po odslu\xc5\xbeeni voja\xc5\xa1\xc4\x8dini je bil dramaturg v Pre\xc5\xa1ernovem gledali\xc5\xa1\xc4\x8du v Kranju (1953-1955), knji\xc5\xbeni\xc4\x8dar v \xc5\xa0tudijski knji\xc5\xbenici v Celju (1955-1960), nato lektor v Slovenskem ljudskem gledali\xc5\xa1\xc4\x8du v Celju (1961-1965) in od 1965 do upokojitve 1990 dramaturg v celjskem gledali\xc5\xa1\xc4\x8du (SLG Celje)._NEWLINE_Poleg gledali\xc5\xa1ke publicistike, nekaj prevodov oderskih del in uredni\xc5\xa1kega dela pri gledali\xc5\xa1kih listih je \xc5\xbdmav\xc4\x8dev opus v celoti posve\xc4\x8den dramatiki in obsega 15 tekstov, od tega so 3 namenjeni otrokom. Zgodnje drame (npr. Izven dru\xc5\xbebe uprizorjena 1953; Lea, 1961 in druge) uprizarjajo na kriti\xc4\x8dni na\xc4\x8din in realisti\xc4\x8dni komorni obliki problematiko (malo)me\xc5\xa1\xc4\x8danskega okolja v povojni dru\xc5\xbebi, zanje je zna\xc4\x8dilno pisateljevo zanimanje za posami\xc4\x8dne intimne \xc4\x8dlove\xc5\xa1ke usode, upodablja jih v moralisti\xc4\x8dni, hkrati pa tudi sentimentalni obliki. Pozneje se njegova dramatika vse bolj usmerja k modernej\xc5\xa1emu alegori\xc4\x8dnemu oderskemu izrazu, prikazuje pa generacijske napetosti, stiske in zagatne razvrednotene med\xc4\x8dlove\xc5\xa1ke odnose v pridobitni\xc5\xa1kem in potro\xc5\xa1ni\xc5\xa1kem svetu (Podstre\xc5\xa1je, upr. 1967; Obisk, 1969; Pindarova Oda, 1978 in druge). V dramah zadnjega obdobja pa je zna\xc4\x8dilen vse izrazitej\xc5\xa1i premik k absurdno groteskni in s prevladajo\xc4\x8do ironijo zaznamovanem gledali\xc5\xa1kem  govoru (Holandska kraljica, 1981 in druge)._NEWLINE_\xc4\x8clanke o gledali\xc5\xa1\xc4\x8du je objavljal v Gledali\xc5\xa1kem listu Pre\xc5\xa1ernovega gledali\xc5\xa1\xc4\x8da in Slovenskega ljudskega gledali\xc5\xa1\xc4\x8da v Celju, Celjskem zborniku, mariborskem Ve\xc4\x8deru in drugod. Gledali\xc5\xa1ke igre je prevajal iz angl.: M. Anderson, Za\xc5\xa1lo je sonce; W. Saroyan, \xc4\x8cujte, ljudje! (obe upriz. 1954 v Kranju), W. Inge, Piknik (upriz. 1955 v Kranju), H. Pinter, Zabava za rojstni dan (upriz. 1979 v Mest. gl. Lj.); nem\xc5\xa1\xc4\x8d.: C. Kr\xc3\xbcger in L. Volker, Maks \xc5\xbdvi\xc5\xbega\xc4\x8d (upriz. 1975 v Celju), R. Hachfeld, \xc5\xbdmurkovi otroci (upriz. 1978 v Celju); srbohrva\xc5\xa1\xc4\x8dine: V. Luki\xc4\x87, Dolgo \xc5\xbeivljenje kralja Osvalda (upriz. 1964 v Celju). Bil je tudi  urednik  gimnazijskega lista Iskre (Celje 1947-1948), Gledali\xc5\xa1kega lista Pre\xc5\xa1ernovega gledali\xc5\xa1\xc4\x8da v Kranju (1953\xe2\x80\x931955) in SLG Celje (ob\xc4\x8dasno od 1960-1961) in Zbornika SLG Celje (1986)._NEWLINE_Umrl je 17. marca 2019 v Slovenj Gradcu.'