b'\n_START_ARTICLE_\nMadame Guyon\n_START_SECTION_\nZgodnje \xc5\xbeivljenje in poroka\n_START_PARAGRAPH_\nJeanne-Marie Bouvier je bila h\xc4\x8derka Clauda Bouvierja, odvetnika v Montagrisu, mestu, ki se nahaja ju\xc5\xbeno od Pariza in vzhodno od Orleansa. Bila je krhke postave, na splo\xc5\xa1no bolj bolehno dekle. Njeno izobra\xc5\xbeevanje je bilo zapostavljeno. Obiskovala je \xc5\xbeenski samostan, s svojimi premo\xc5\xbenimi star\xc5\xa1i se je v obdobju desetih let devetkrat preselila. Njena star\xc5\xa1a sta bila zelo verna, nudila sta ji posebej pobo\xc5\xbeno \xc5\xa1olanje. Znanje je \xc4\x8drpala tudi iz del Svetega Fran\xc4\x8di\xc5\xa1ka Sale\xc5\xa1kega in nun, ki so jo pou\xc4\x8devale. Guyon je \xc5\xbeelela postati nuna, vendar ji tega star\xc5\xa1i niso dovolili._NEWLINE_Leta 1664, so jo pri 15 letih zaro\xc4\x8dili z bogatim gospodom iz Montagrisa, Jacquesom Guyonom, ki je bil 23 let starej\xc5\xa1i. Jeanne-Marie je 12 let zakona \xc5\xbeivela pod pritiskom ta\xc5\xa1\xc4\x8de in slu\xc5\xbeabnice. Njeno trpljenje se je stopnjevalo s smrtjo njene polsestre, nato matere in \xc5\xa1e sina. Julija 1672 sta ji umrla \xc5\xa1e h\xc4\x8di in o\xc4\x8de. Ne dolgo pred mo\xc5\xbeevo smrtjo, leta 1676 je rodila \xc5\xa1e sina in h\xc4\x8derko. Po 12 letih nesre\xc4\x8dnega zakona, v katerem je rodila pet otrok, od katerih so le trije pre\xc5\xbeiveli, je pri 28 letih Jeanne Guyon postala vdova. Vmes se je za\xc4\x8dela ukvarjati z misticizmom, s katerim jo je seznanil in navdu\xc5\xa1il redovnik Fran\xc3\xa7ois La Combe iz reda Barnabitov.\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje po poroki\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1680 je od\xc5\xa1la v \xc5\xbdenevo, kjer jo je \xc5\xa1kof prepri\xc4\x8dal, da vlo\xc5\xbei svoj denar za dom za "nove katoli\xc4\x8dane" v kraju Thonon v Savoji z namenom spreobra\xc4\x8danja tamkaj\xc5\xa1njih protestantov. Istega leta se je vrnila v Montagris in s h\xc4\x8derko odpotovala v Gex. Ker se je z vodilnimi sestrami sprla, je \xc5\xa1kof poslal o\xc4\x8deta La Combeta, da posreduje v sporu. V \xc4\x8dasu, ko je bila njena h\xc4\x8derka v varstvu v ur\xc5\xa1ulinskem samostanu v Thononu, je Guyon imela zdravstvene te\xc5\xbeave, obenem pa ji je dru\xc5\xbeina nasprotovala. Odpovedala se je skrbni\xc5\xa1tvu nad sinovoma v prid ta\xc5\xa1\xc4\x8di. Takrat jo je \xc5\xa1kof prosil, da zapusti \xc5\xa1kofijo zaradi njenih vse bolj misti\xc4\x8dnih idej.\n_START_SECTION_\n\xc5\xa0irjenje idej\n_START_PARAGRAPH_\nJeanne Guyon je sledila La Combetu v Torino, nato se je vrnila v Francijo, v Grenoble, kjer je \xc5\xa1irila svoj nauk z izdajo dela Kratek in enostaven postopek molitve (Moyen court et facile de faire oraison) januarja 1685. To je lokalnega \xc5\xa1kofa, Cardinala Le Camusa tako vznemirilo, da je Jeanne Guyon mesto morala zapustiti ter se je ponovno zdru\xc5\xbeila z o\xc4\x8detom La Combetom. Naslednje leto sta se oba vrnila v Pariz, vendar ob zelo neprimernem \xc4\x8dasu, saj je takrat vladajo\xc4\x8di Ludvik XIV. obsojal in zapiral tiste, ki so \xc5\xa1irili misti\xc4\x8dno miselnost. O\xc4\x8deta La Combeta so zaprli v trdnjavo Bastiljo, njo pa 29. januarja 1688 aretirali._NEWLINE_Po sedmih mesecih zaporne kazni so jo iz izpustili in predali v roke teologov, ki so pregledali njeno knjigo. Nekaj dni pozneje se je dobila s Fran\xc3\xa7oisom F\xc3\xa9nelonom, tedanjim najpopularnej\xc5\xa1im predstavnikom misticizma. Imela sta prijateljski in spo\xc5\xa1tljiv odnos, \xc4\x8dutila naj bi tudi ljubezen drug do drugega. F\xc3\xa9nelon je imel \xc4\x8dedalje ve\xc4\x8dji vpliv nanjo, v njegovi dru\xc5\xbebi je bila najbolj sre\xc4\x8dna. Vrhunec njene sre\xc4\x8de je bil, ko je F\xc3\xa9nelon postal in\xc5\xa1truktor kraljevemu vnuku, burgundskemu vojvodi._NEWLINE_S F\xc3\xabnelonovo pomo\xc4\x8djo je popularizirala svoja misti\xc4\x8dna prepri\xc4\x8danja in \xc5\xa1irila krog privr\xc5\xbeencev ter privr\xc5\xbeenk v redovni\xc5\xa1kih krogih, kar je nazadnje mo\xc4\x8dno vznemirilo charte\xc5\xa1kega \xc5\xa1kofa, ki je njena dela in teze predal v prou\xc4\x8ditev civilnemu in cerkvenemu sodi\xc5\xa1\xc4\x8du. Kralj je naposled za to nalogo pooblastil tri visoke cerkvene dostojanstvenike. 10. oktobra 1694 je pari\xc5\xa1ki nad\xc5\xa1kof, Fran\xc3\xa7ois de Harlay de Champvallon obsodil njena dela in teze. Jeanne Guyon se je v strahu pred ponovno aretacijo za nekaj mesecev zatekla v Meaux ter se nato na skrivaj vrnila v Pariz. Tam so jo 24. decembra 1695 ponovno aretirali. Najprej so jo zaprli v Vincennesu, nato v vaugira\xc5\xa1kem samostanu ter v trdnjavo v Bastilji, kjer je 23. avgusta 1699 podpisala pisno preklicala svoje ideje in se odrekla javnemu delovanju. Kljub temu, da ni ve\xc4\x8d javno delovala, se je polemika o njenih idejah samo \xc5\xa1e stopnjevala.\n_START_SECTION_\nPozno \xc5\xbeivljenje in vplivi\n_START_PARAGRAPH_\nGuyon je bila zaprta do 21. marca 1703, torej ve\xc4\x8d kot 7 let. Po odslu\xc5\xbeeni kazni je \xc5\xbeivela s svojim sinom v \xc5\xa1kofiji Blois. Tam je 15 let \xc5\xbeivela v dru\xc5\xbebi angle\xc5\xa1kih in \xc5\xa1kotskih romarjev, pisala pisma in poezijo. \xc5\xa0e vedno je bila \xc4\x8da\xc5\xa1\xc4\x8dena v nekaterih zaprtih misti\xc4\x8dnih krogih, spo\xc5\xa1toval jo je tudi F\xc3\xa9nelon, ki je z njo komuniciral preko zaupnikov. Njen obiskovalec Pierre Poiret je objavil ve\xc4\x8dino njenih del, med katerimi je tudi L\'\xc3\xa2me Amante de son Dieu, represent\xc3\xa9e dans les emblems de Hermannus Hugo sur ses pieux desirs. Leta 1704 so objavili njena dela na Nizozemskem, kjer so bila zelo popularna. Veliko Angle\xc5\xbeev in Nemcev jo je obiskalo v Bloisu, med njimi tudi Johann Wettstein in Lord Forbes.\n_START_SECTION_\nSmrt\n_START_PARAGRAPH_\nUmrla je pri 68 letih v Bloisu in kljub vsem sporom s Cerkvijo je verjela v svojo resni\xc4\x8dno predanost katoli\xc5\xa1ki cerkvi, od katere se ni nikoli imela namen lo\xc4\x8diti. Njeni objavljeni deli Le Moyen court in R\xc3\xa8gles des associ\xc3\xa9es \xc3\xa0 l\'Enfance de J\xc3\xa9sus sta bili leta 1688 uvr\xc5\xa1\xc4\x8deni v Indeks prepovedanih knjig.\n_START_SECTION_\nKvietizem\n_START_PARAGRAPH_\nKvietizem je misti\xc4\x8dno religiozna ideja, ki izpoveduje pasiven odnos do \xc5\xbeivljenja. V 17. stoletju je bila najbolj raz\xc5\xa1irjena v Franciji, Italiji in \xc5\xa0paniji. Ideja je povzeta iz spisov Miguela de Molinosa, po katerem se je kasneje zgledovala tudi Madame Guyon. Pojem kvietizem je prisoten v rimokatoli\xc5\xa1ki teologiji in temelji na pasivnem odnosu do \xc5\xbeivljenja ter zbli\xc5\xbeevanju z Bogom._NEWLINE_V Franciji se je ideja o kvietizmu \xc5\xa1irila med rimokatoli\xc4\x8dane skozi manj\xc5\xa1e zaprte in zaupne skupine, ki so delovale v Franciji. Velik vpliv na \xc5\xa1irjenje te ideje je imel Fran\xc4\x8di\xc5\xa1ek Sale\xc5\xa1ki, ki je poudarjal \xc4\x8disto ljubezen, katera izhaja iz duhovne prakse. Najbolj pa se je kvietizmu pribli\xc5\xbeala in ga \xc5\xa1irila ravno Madame Guyon s svojimi deli.\n_START_SECTION_\nNavedba del\n_START_PARAGRAPH_\nZbrana dela Madame Guyon so bila izdana v \xc5\x92uvres compl\xc3\xa8tes \xc5\xbee leta 1790._NEWLINE_Delo Le Moyen Court Et Autres \xc3\x89crits Spirituels, je bila izdana leta 1685. Namenjena je bila posameznikom, ki so \xc5\xbeeleli, da ljubimo Boga z vsem srcem. Delo nam daje preprosta navodila s katerimi bi lahko vzpostavili povezavo z Bogom, prav tako pa tudi spodbuja vernike, da sprejmejo vse stvari in dogodke kot posledice bo\xc5\xbeije volje. Ob \xc4\x8dasu tiskanja dela je bilo stanje v Franciji precej burno, zato je izdaja dela povzro\xc4\x8dila veliko kritik, ki so Madame Guyon za nekaj let obsodile na zaporno kazen._NEWLINE_Opuscules spirituels je zbirka petih del, namenjenih za vsakdanje pobo\xc5\xbenosti in osebno refleksijo. Teh pet del so sestavljali trije tesno povezani misti\xc4\x8dni misleci 17. stoletja, Francois Fenelon, Madame Guyon in Pere La Combe. Fenelon je napisal prvi dve deli, ki sta Method of Prayerand in On the Way to God. Ti dve deli, ka\xc5\xbeejo njegov izostren ob\xc4\x8dutek duhovnega svetovalca. Madame Guyon in Fenelon sta bila tesna prijatelja, ona je napisala naslednji del, v katerem je \xc5\xa1e enkrat povzela na\xc4\x8din molitve in poudarila pomembnost nenehne molitve, ki je edina pot do Boga. Pere La Combe, duhovni sopotnik Madame Guyon je napisal zaklju\xc4\x8dno delo, v katerem poudarja pomen \xc5\xbeelje in ljubezni do Boga. Namen knjige, ki je polna smernic je, da nas vodijo k razvoju lastne du\xc5\xa1evnosti in miselnosti._NEWLINE_Les Torrents et Commentaire au Cantique des cantiques de Salomon je komentar Madame Guyon, v katerih je razvijala svoje misti\xc4\x8dne ideje in razlage, zaradi katerih so jo kasneje preganjali in celo zaprli. Poudarjala in uveljavila je svojo alegori\xc4\x8dno in nekoliko misti\xc4\x8dno razlago pesmi Salamonove Visoke pesmi, saj je posku\xc5\xa1ala interpretirati pesnitev v smislu Kristusa in Cerkve. Njen komentar opisuje razli\xc4\x8dne faze, skozi katere mora iti vernik, da dose\xc5\xbee zrelost Kristusa. \xc4\x8ceprav je bila njena razlaga nekoliko sporna, je bila \xc5\xa1e vedno dovolj mo\xc4\x8dna in podprta s strani drugih misti\xc4\x8dnih mislecev._NEWLINE_V delu Les Torrents Spirituels Madame Guyon opisuje svoje \xc5\xbeivljenje, v katerem do\xc5\xbeivi veliko razli\xc4\x8dnih izku\xc5\xa1enj, dogodkov in navsezadnje smrt. Kljub bole\xc4\x8dini in \xc5\xbealosti je njeno razumevanje Bo\xc5\xbeje milosti tako globoko in navdihujo\xc4\x8de, da jo je spodbudilo k temu, da ne izgubi vere, saj ji je le-ta predstavljala smisel \xc5\xbeivljenja. Duhovni hudourbniki nudijo intimen in mo\xc4\x8dan pogled na \xc5\xbeivljenje pravega vernika, in vernika spodbudi, da je vredno \xc5\xbeiveti kljub preprekam, ki jih na pot postavi Bog.'