b"\n_START_ARTICLE_\nPestum\n_START_SECTION_\nAnti\xc4\x8dni ostanki\n_START_PARAGRAPH_\nDanes so najbolj odmevne zna\xc4\x8dilnosti tega mesta trije veliki templji v arhai\xc4\x8dni razli\xc4\x8dici gr\xc5\xa1kega dorskega reda, ki izhajajo od pribli\xc5\xbeno 550 do 450 pr. n. \xc5\xa1t. Vsi so zna\xc4\x8dilni za to obdobje, z masivnimi kolonadami, ki imajo zelo izrazito entazo in zelo \xc5\xa1irokimi kapiteli, ki spominjajo na prevrnjene gobe. Nad stebri le drugi Herin tempelj ohrani ve\xc4\x8dino svoje entablature, ostala dva pa imata le arhitrav._NEWLINE_Templji so bili posve\xc4\x8dene Heri, Ateni in Pozejdonu (Junona, Minerva in Neptun pri Rimljanih), \xc4\x8deprav so jih prej pogosto identificirali druga\xc4\x8de, na primer kot bazilika in tempelj Cerere (pri Grkih Demetra), po argumentih 18. stoletja. Dva Herina templja sta eden ob drugem, medtem ko je Atenin tempelj na drugi strani mesta. Bili so tudi drugi templji, gr\xc5\xa1ki in rimski, ki so precej manj ohranjeni. Pestum \xc5\xa1e zdale\xc4\x8d ni vir dobrega marmorja. V treh glavnih templjih je bilo malo kamnitih reliefov, morda so namesto tega uporabljali slikanje. Slikana terakota je bila za nekatere podrobne dele strukture. Veliki ko\xc5\xa1\xc4\x8dki terakote, ki so pre\xc5\xbeiveli, so v muzeju._NEWLINE_Celotno starodavno mesto Pestum obsega povr\xc5\xa1ino pribli\xc5\xbeno 120 hektarjev. Izkopanih je bilo le 25 hektarjev, ki vsebujejo tri glavne templje in druge glavne stavbe. Preostalih 95 hektarjev je na zasebnih zemlji\xc5\xa1\xc4\x8dih in jih niso preu\xc4\x8devali. Mesto obdajajo obrambni zidovi, ki \xc5\xa1e danes stojijo. Stene so dolge pribli\xc5\xbeno 4750 m, debele 5 - 7 m in visoke 15 m. Ob steni je 24 kvadratnih in okroglih stolpov. Morda jih je bilo kar 28, vendar so bili nekateri med njimi uni\xc4\x8deni med gradnjo ceste v 18. stoletju, ki je obmo\xc4\x8dje dejansko prerezala na dva dela._NEWLINE_Osrednje obmo\xc4\x8dje je popolnoma o\xc4\x8di\xc5\xa1\xc4\x8deno sodobnih stavb in tako v veliki meri \xc5\xbee od srednjega veka. \xc4\x8ceprav je z mesta odstranjeno veliko kamna, ostaja veliko \xc5\xa1tevilo stavb zaznanih po temeljih ali spodnjih delih sten, glavne ceste pa so asfaltirane. Nizko pozidan spomenik junaku ali sveti\xc5\xa1\xc4\x8de neznanemu lokalnemu junaku je pre\xc5\xbeivelo nedotaknjeno. Zunaj obzidja so izkopali \xc5\xa1tevilne grobnice.\n_START_SECTION_\nDruge arheolo\xc5\xa1ke zna\xc4\x8dilnosti\n_START_PARAGRAPH_\nV osrednjem delu kompleksa je rimski forum, ki naj bi bil zgrajen na mestu predhodne gr\xc5\xa1ke agore. Na severni strani foruma je majhen rimski tempelj, iz leta 200 pr. n. \xc5\xa1t. Bil je namenjen Kapitolski triadi (Junona, Jupiter in Minerva)._NEWLINE_Severovzhodno od foruma je amfiteater. Je obi\xc4\x8dajen rimski vzorec, \xc4\x8deprav veliko manj\xc5\xa1i kot poznej\xc5\xa1i primeri. Vidna je le zahodna polovica; 1930 je bila \xc4\x8dez mesto zgrajena cesta, ki je pokopavala vzhodno polovico. Tamkaj\xc5\xa1nji prebivalci pravijo, da je bil odgovornemu gradbenemu in\xc5\xbeenirju sojeno in je dobil zaporno kazen zaradi tega, kar je bilo opisano kot neumno uni\xc4\x8denje zgodovinskega kraja. Obstaja tudi majhna kro\xc5\xbena svetni\xc5\xa1ka dvorana (bulevterij) ali skup\xc5\xa1\xc4\x8dinski prostor (ekklesiasterion), s sede\xc5\xbei v stopnjah. Verjetno ni bil nikoli pokrit, vendar je bil obdan s steno, morda z majhno arkado okrog notranjosti. Ta je v rimskih \xc4\x8dasih prenehala imeti vlogo in se je zapolnila._NEWLINE_Heroon, blizu foruma in Ateninega templja, je verjetno slavil ustanovitelja mesta, \xc4\x8deprav je bil zgrajen pribli\xc5\xbeno stoletje po smrti neimenovanega lika. To je bil nizek tumul z obzidanim pravokotnim ohi\xc5\xa1jem, okrog njega pa postavljeni veliki kamni. Ko so ga izkopali leta 1954, so v sredi\xc5\xa1\xc4\x8du odkrili nizko kamnito komoro z nagnjeno streho, polovico pod okoli\xc5\xa1ko zemljo in polovico zgoraj. Vsebovala je ve\xc4\x8d velikih, redkih in \xc4\x8dudovitih bronastih posod, ki morda niso lokalno narejene in veliko atensko lon\xc4\x8deno \xc4\x8drno-figuralno amforo iz pribli\xc5\xbeno 520\xe2\x80\x93500 pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem. Bronaste posode so imele v sebi sledi medu. Vse to so zdaj v muzeju._NEWLINE_Ju\xc5\xbeno od mestnega obzidja, na mestu, ki se \xc5\xa1e vedno imenuje Santa Venera, je bil niz majhnih offertorijev iz terakote, oblikovanih kipcev stoje\xc4\x8de gole \xc5\xbeenske, ki so nosile polos, krono anatolskih in sirskih boginj, ki so bile datirane v prvo polovico 6. stoletja pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem. Drugo podobno so med izkopavanji v 1980-ih izkopali v drugem sveti\xc5\xa1\xc4\x8du Pestuma. Figura je v zahodnem Sredozemlju zelo nenavadna. Temenos na prostem je bil ustanovljen na za\xc4\x8detku gr\xc5\xa1ke okupacije: tempelj na tem mestu je bil zgrajen \xc5\xa1ele v za\xc4\x8detku 5. stoletja pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem. Gola boginja je figura, ki je gr\xc5\xa1ki kulturi tuja pred znamenito Praksitelovo Knidsko Afrodito iz 4. stoletja: ikonografske analogije je treba iskati v feni\xc4\x8danski Astarti in ciprski Afroditi. \xc2\xbbV krajih, kjer so Grki in Feni\xc4\x8dani prihajali v stik med seboj, se osebnosti obeh bo\xc5\xbeanstev pogosto prekrivata\xc2\xab, je pojasnila Rebecca Miller Ammerman (Ammerman 1991), ko je na mestu prepoznala kult kot feni\xc4\x8dansko Astarto ali ciprsko Afrodito._NEWLINE_Napisi jasno ka\xc5\xbeejo, da je bil v rimskih \xc4\x8dasih kult rezerviran za Venero.\n_START_SECTION_\nKompleks Foce del Sele\n_START_PARAGRAPH_\nNekaj kilometrov od Pestuma je bil na ustju reke Sele tempeljski kompleks Foce del Sele, posve\xc4\x8den Heri. Tempelj je zdaj bolj kot ne uni\xc4\x8den. Pribli\xc5\xbeno 70. let pred 6. stoletjem pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem pa so na templju in drugi stavbi na mestu na\xc5\xa1li arhai\xc4\x8dne reliefne plo\xc5\xa1\xc4\x8de metope. Te sodijo v dve skupini, od katerih zgodnej\xc5\xa1a prikazuje zgodbo Heraklovega \xc5\xbeivljenja v 38 ohranjenih reliefih, kasnej\xc5\xa1a skupina, pribli\xc5\xbeno 510 pr. n. \xc5\xa1t., prikazuje pare \xc5\xbeensk, ki te\xc4\x8dejo. Prvi cikel je osrednji del muzeja v Pestumu, postavljen okoli sten prvotne vi\xc5\xa1ine. Na mestu je museo narrante z video prikazi, brez originalnih artefaktov. [14\n_START_SECTION_\nUmetnost Pestuma\n_START_PARAGRAPH_\nV arheolo\xc5\xa1kem muzeju Pestum je najve\xc4\x8dja zbirka, vendar je veliko pomembnih kosov, ki so jih pred najnovej\xc5\xa1im nadzorom odstranili z najdi\xc5\xa1\xc4\x8da, v \xc5\xa1tevilnih zbirkah po vsem svetu. Nacionalni arheolo\xc5\xa1ki muzej \xc5\xa0panije v Madridu ima \xc5\xa1e posebej bogato skladi\xc5\xa1\xc4\x8de, saj ima dva pomembna cesarska rimska kipa in \xc5\xa1tevilne, zelo fine vaze. Ostali kosi, ve\xc4\x8dinoma poslikana lon\xc4\x8denina, so v Louvru, Antikensammlung v Berlinu in drugih muzejih v Evropi in Ameriki._NEWLINE_V primeru poslikane lon\xc4\x8denine so identificirali \xc5\xa1tevilne posamezne umetnike, zlasti iz 4. stoletja pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem, in jim dali imena, katerih dela so bila najdena v grobnicah po mestu in regiji, v\xc4\x8dasih pa tudi naokoli. Domnevalo se je, da so ti umetniki \xc5\xbeiveli v mestu.\n_START_SECTION_\nNarodni arheolo\xc5\xa1ki muzej\n_START_PARAGRAPH_\nZgoraj so omenjeni poudarki nacionalnega muzeja v Pestumu: metope iz Sele, Grobnica skaklca v vodo in vsebina Heroona. Zasloni prikazujejo tudi \xc5\xa1tevilne velike poslikane arhitekturne fragmente iz terakote iz templjev in drugih zgradb, \xc5\xa1tevilne gr\xc5\xa1ke figurice iz terakote in nepopolne ve\xc4\x8dje kipe iz terakote ter lon\xc4\x8denino, vklju\xc4\x8dno s poslikanimi vazami.\n_START_SECTION_\nUstanovitev\n_START_PARAGRAPH_\nKot je povedal Strabon, so mesto ustanovili kot Poseidonijo (po gr\xc5\xa1kem bo\xc5\xbeanstvu) gr\xc5\xa1ki Ahajci iz Sibarisa. Kolonisti so zgradili utrdbe v bli\xc5\xbeini morja, vendar so se nato odlo\xc4\x8dili, da bodo mesto zgradili na vi\xc5\xa1ji nadmorski vi\xc5\xa1ini v notranjosti. [15] Utrdbe so bile morda zgrajene ju\xc5\xbeno od Poseidonije na rtu, kjer je zdaj Agropoli. Po zgodovinski tradiciji je bilo tam Posejdonovo sveti\xc5\xa1\xc4\x8de, po katerem je mesto dobilo ime. Datum ustanovitve Poseidonije ne navajajo starodavni viri, arheolo\xc5\xa1ki dokazi pa datirajo pribli\xc5\xbeno v 600 pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem. _NEWLINE_Druga mo\xc5\xbenost je bila, da so bili Sibariti Troezenci. Aristotel je zapisal, da so skupino Ttroezencev Ahajci izgnali iz Sibarisa po skupni ustanovitvi tega mesta. Gaius Julius Solinus imenuje Pestum dorsko kolonijo, Strabon pa omenja, da se je Troezen neko\xc4\x8d imenoval Poseidonia. Posledi\xc4\x8dno se je trdilo, da so Pestum ustanovili Troezenci, na katere se je skliceval Aristotel. Druga hipoteza je, da so Sibaritom pomagali Dorci pri ustanovitvi Poseidonije.\n_START_SECTION_\nGr\xc5\xa1ko obdobje\n_START_PARAGRAPH_\nArheolo\xc5\xa1ki dokazi iz prvih stoletij Pestuma ka\xc5\xbeejo na gradnjo cest, templjev in druge zna\xc4\x8dilnosti rasto\xc4\x8dega mesta. Kovanci, arhitektura in oblikovane zaobljene figurice vse ka\xc5\xbeejo na tesne odnose, ki so bili v 6. in 5. stoletju vzdr\xc5\xbeevani z Metapontom. _NEWLINE_Domneva se, da je Poseidonija v svojih domovih skrivala begunce iz Sibarisa, ko je to mesto osvojil Croton leta 510 pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem. V za\xc4\x8detku 5. stoletja so kovanci Poseidonije sprejeli ahajski standard te\xc5\xbee in bik, ki so ga videli na sibaritskih kovancih. A. J. Graham meni, da je verjetno, da je bilo \xc5\xa1tevilo beguncev dovolj veliko, da se je med Poseidonci in Sibariti zgodil nekak\xc5\xa1en sinoecizem, po mo\xc5\xbenosti v obliki simpolizma._NEWLINE_Poseidonija bi lahko imela velik dele\xc5\xbe v novi fundaciji Sibaris, ki je trajala od 452/1 pr. n. \xc5\xa1t. do 446/5 pr. n. \xc5\xa1t. Na to ka\xc5\xbee veliko podobnost kovancev Sibarisa s kovanci Poseidonije v tem obdobju. Morebiti pogodba o prijateljstvu med Sibarisom, njegovimi zavezniki in Serdaioi (neznanimi ljudmi) datira v novo fundacijo, ker je bila Poseidonija porok te pogodbe.\n_START_SECTION_\nLukansko obdobje\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xa0ele ob koncu 5. stoletja pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem se omenja mesto, ko so po zapisu Strabona mesto osvojili Lukanci. Iz arheolo\xc5\xa1kih dokazov je razvidno, da sta lahko dve kulturi, gr\xc5\xa1ka in oskanska, uspevali druga ob drugi._NEWLINE_\xc5\xa0tevilne grobne slike prikazujejo konje in jahanje, obsedenost lukanskih elit.\n_START_SECTION_\nRimsko obdobje in opustitev\n_START_PARAGRAPH_\nPo Pirovi vojni, v kateri so se gr\xc5\xa1ko-italijanski Posejidonci pomerili s kraljem Pirom iz Epira proti rimski republiki, je Pestum leta 273 pr. n. \xc5\xa1t. postal rimsko mesto,._NEWLINE_Med karta\xc5\xbeansko invazijo s Hanibalom v Italijo, je mesto ostalo zvesto Rimu, nato pa je dobilo posebne ugodnosti, kot je kovanje lastnega denarja. Mesto je \xc5\xa1e naprej cvetelo v obdobju rimskega cesarstva in postalo rimskokatoli\xc5\xa1ka \xc5\xa1kofija Pesto okoli leta 400._NEWLINE_Med 4. in 7. stoletjem na\xc5\xa1ega \xc5\xa1tetja je za\xc4\x8delo upadati, opu\xc5\xa1\xc4\x8deno je bilo v srednjem veku. \xc5\xa0kofija je bila leta 1100 zatrta. Tako kot Neapelj in ve\xc4\x8dina okolice so prebivalci v vsej svoji zgodovini domnevno govorili gr\xc5\xa1ko nare\xc4\x8dje. Padec in opu\xc5\xa1\xc4\x8danje sta verjetno nastala zaradi sprememb dreniranja lokalnih zemlji\xc5\xa1\xc4\x8d, kar je vodilo do zamo\xc4\x8dvirjenja in malarijskih razmer. Napadi saracenskih gusarjev in su\xc5\xbenjev so morda bili odlo\xc4\x8dilni dejavnik. Zdi se, da se je preostalo prebivalstvo preselilo v la\xc5\xbeje varovano naselje na vrhu pe\xc4\x8dine pri Agropoliju (t.i. akropolis ali citadela v gr\xc5\xa1\xc4\x8dini), oddaljeno nekaj kilometrov, \xc4\x8deprav je to naselje postalo osnova za muslimanske napade. Mesto Pestum se je zarastlo, naj so v veliki meri pozabili, \xc4\x8deprav je nekaj kamnitih spolij nabral in uporabil Robert Guiscard (umrl 1085) v stolnici v Salernu.\n_START_SECTION_\nPonovno odkritje\n_START_PARAGRAPH_\nKljub popotni\xc5\xa1kim omembam, kot je tista v zgodovini Pietra Summonteja iz leta 1524, ki je tri dorske templje pravilno opredelil kot take, so se ru\xc5\xa1evine ponovno pojavile \xc5\xa1ele v 18. stoletjuGiovanni Battista Piranesi, po ponovnem odkritju rimskih mest Pompeji in Herkulanej ter med gradnjo nove obalne ceste ju\xc5\xbeno od Neaplja. Sodobno naselje je za\xc4\x8delo o\xc5\xbeivljati vsaj v 16. stoletju, na strani anti\xc4\x8dnih razvalin. Po zapletenem za\xc4\x8detku je ponovno odkrivanje treh relativno lahko dostopnih in zgodnjih gr\xc5\xa1kih templjev povzro\xc4\x8dilo ogromno zanimanje po vsej Evropi. Bakrorezi umetni\xc5\xa1kih del Giovannija Battiste Piranesija (1778) in drugih, so bili \xc5\xa1iroko raz\xc5\xa1irjeni. Popolna in relativno enostavna oblika templjev je postala vplivna v zgodnji neogr\xc5\xa1ki arhitekturi._NEWLINE_Leta 1740 je bil podan predlog, ki pa ni bil izveden, da bi odstranili stebre za novo pala\xc4\x8do Capodimonte v Neaplju. Sprva so v 18. stoletju dvomili, da so bile strukture templji in razli\xc4\x8dno predlagali, da so gimnazij, javna bazilika ali dvorano ali portik. Pojavile so se tudi polemike in nerazumevanje njihovega kulturnega porekla. Alessio Simmaco Mazzocchi, duhovnik in zgodovinar, \xc2\xbbustanovitelj moderne \xc5\xa1tudije Magna Graecia\xc2\xab\xc2\xa0(stari Grki v Italiji) , je menil, da so etru\xc5\xa1\xc4\x8danski, v skladu s svojimi teorijami, da so se gr\xc5\xa1ki kolonisti zgolj pridru\xc5\xbeili obstoje\xc4\x8dim kulturam v Italiji, ki so jo ustanovili ljudje z daljnega vzhoda. Etimologijo Poseidonije je izpeljal iz izumljenega feni\xc4\x8danskega morskega bo\xc5\xbeanstva._NEWLINE_Prvi moderno objavljeni opisi ru\xc5\xa1evin so Les Ruines de Pestum leta 1764, delo G. P. M. Dumonta, ki ga je leta 1750 skupaj z arhitektom Jacques-Germainom Soufflotom odnesel na to najdi\xc5\xa1\xc4\x8de grof Gazzola, in\xc5\xbeenir vlade v Neaplju. Gazzola je narisal ali naro\xc4\x8dil izmerjene risbe, h katerim je Dumont dodal svoje, pa tudi ve\xc4\x8d umetni\xc5\xa1kih tabel. Leta 1769 je iz\xc5\xa1la raz\xc5\xa1irjena izdaja, istega leta, ko je iz\xc5\xa1el \xc5\xa1e obse\xc5\xbenej\xc5\xa1i opis, ki ga je izdal Angle\xc5\xbe Thomas Major. Do leta 1774 je bilo o najdi\xc5\xa1\xc4\x8du devet razli\xc4\x8dnih ilustriranih publikacij.\n_START_SECTION_\nDruga svetovna vojna\n_START_PARAGRAPH_\n9. septembra 1943 je bil Pestum med pristani\xc5\xa1kimi invazijami na Italijo lokacija pristajanja ameri\xc5\xa1ke 36. pehotne divizije. Nem\xc5\xa1ke sile so se \xc5\xbee od za\xc4\x8detka upirale izkrcavanju, kar je povzro\xc4\x8dilo hude boje v mestu in okolici. Boj je vztrajal okoli mesta devet dni, preden so se Nemci umaknili na sever. Zavezni\xc5\xa1ke sile so postavile svoje \xc5\xa1otore za prvo pomo\xc4\x8d Rde\xc4\x8dega kri\xc5\xbea v templjih in okoli njih, saj so bili templji 'izven meja' obstreljevanja obeh strani.\n_START_SECTION_\nKovanci\n_START_PARAGRAPH_\nKovanci Pestuma se za\xc4\x8dnejo okoli leta 550 pr. n. \xc5\xa1t. Te zgodnje izdaje so bile morda vse prazni\xc4\x8dni kovanci. Obi\xc4\x8dajno imajo Pozejdona z dvignjenim trizobom. Tema se nadaljuje vse do vladavine Tiberija. Zaradi neznanih razlogov je samo Pestumu od vseh manj\xc5\xa1ih italijanskih kovnic dovoljeno nadaljevati kovanje bronastih kovancev s senatorskim odlokom okoli leta 89 pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem, potem ko je bilo to centralizirano. Poznej\xc5\xa1i kovanci nosijo oznako P. S. S. C., v pomenu Paesti Signatum Senatus Consulto."