b'\n_START_ARTICLE_\nDragotin Gustin\xc4\x8di\xc4\x8d\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nDiplomiral je na Visoki \xc5\xa1oli za kmetijstvo in gozdarstvo na Dunaju leta 1909, iz tehnike leta 1917 v Z\xc3\xbcrichu in iz naravoslovja leta 1918 v \xc5\xbdenevi. Leta 1915 je kot politi\xc4\x8dno sumljiv pobegnil pred avstrijskimi oblastmi v Italijo, sodeloval z Jugoslovanskim odborom v Rimu in na Krfu, od 1917 do 1919 je v \xc5\xa0vici urejal list La Yougoslavie. Aprila 1920 je bil med ustanovitelji Komunisti\xc4\x8dne partije Jugoslavije v Sloveniji in je deloval v njenih osrednjih organih do leta 1931. Leta 1932 se je preselil v Moskvo in postal \xc4\x8dlan balkanskega sveta Kominterne. Deloval je pod imenom Danilo Golubjov. Po nalogu partije je bil leta 1936 poslan v \xc5\xa0panijo, kjer je sodeloval v dr\xc5\xbeavljanski vojni. Iz \xc5\xa0panije se je vrnil po porazu republikancev leta 1939._NEWLINE_Od 1940 do 1945 je delal najprej na mednarodnem agrarnem in\xc5\xa1titutu v Moskvi in nato na zgodovinskem in\xc5\xa1titutu sovjetske akademije znanosti. V domovino se je vrnil leta 1945. Kot visoki politi\xc4\x8dni funkcionar je dobil mesto dekana in profesorja na Ekonomski fakulteti v Ljubljani. Leta 1948 so ga zaradi podpiranja Stalina in resolucije Informbiroja obodili na zaporno kazen, izklju\xc4\x8dili iz Komunisti\xc4\x8dne partije in poslali skupaj z \xc5\xbeeno na Goli otok. Zaprt je bil od leta 1948 do 1951, ve\xc4\x8dinoma na Golem otoku, od koder so ga izpustili zaradi hudih po\xc5\xa1kodb. Po izpustitvi iz zapora so mu vrnili \xc4\x8dlanstvo v partiji, vendar so ga izklju\xc4\x8dili iz politike._NEWLINE_Bil je poro\xc4\x8den z Anico Lokar, sestro pisatelja Danila Lokarja, s katero je imel dva sinova. Najstarej\xc5\xa1i je bil znani slovenski novinar Jurij Gustin\xc4\x8di\xc4\x8d, mlaj\xc5\xa1i Ilija Gustin\xc4\x8di\xc4\x8d.\n_START_SECTION_\nGustin\xc4\x8di\xc4\x8d in Kardeljeva knjiga Razvoj slovenskega narodnega vpra\xc5\xa1anja\n_START_PARAGRAPH_\nGustin\xc4\x8di\xc4\x8d je leta 1933 v Moskvi napisal rokopis z naslovom Das nationale Problem der Slowenen, ki naj bi ga pozneje prepisal in pod svojim imenom ter naslovom Razvoj slovenskega narodnega vpra\xc5\xa1anja (Ljubljana, 1939) izdal Edvard Kardelj. Toda analiza tega ni potrdila, nasprotno, zgodovinar France Filipi\xc4\x8d, ki je prebral oba teksta trdi: \xc2\xbbGre za dva popolnoma razli\xc4\x8dna teksta. ... Lahko ... zatrdim, da so o\xc4\x8ditki na Kardeljev ra\xc4\x8dun neutemeljeni. In tisti, ki tako pi\xc5\xa1ejo, so v zmoti.\xc2\xab'