b'\n_START_ARTICLE_\nEN 13432\n_START_PARAGRAPH_\nEN 13432 je standard, ki ga je leta 2002 sprejel Evropski komite za standardizacijo. Standard ureja materiale, ki se \xc5\xa1tejejo za biolo\xc5\xa1ko razgradljive ali se jih da kompostirati. Izraz kompostirati se nana\xc5\xa1a na zahteve v zvezi z netoksi\xc4\x8dnostjo materialov, ko se razgradijo v naravi. Ta standard ureja "Zahteve za embala\xc5\xbeo, primerno za kompostiranje in biorazgradnjo".\n_START_SECTION_\nRazlike med EN 13432 in 94/62/EGS\n_START_PARAGRAPH_\nStandard EN 13432 zapolni vrzeli v prej\xc5\xa1njem Direktivi 94/62/ES. Primer tega nesporazuma je polietilenska vre\xc4\x8da z oznako "biorazgradljiva". Te vre\xc4\x8dke so narejene s polimeri, ki jim dodajajo aditive in vsebujejo te\xc5\xbeke kovine, ki dajejo prednost razbijanja materiala v kosih. Vendar pa to gradivo ni popolnoma razgradljivo in je kot tako, \xc5\xa1e vedno opazno na kompostu. Poleg tega vsebuje te\xc5\xbeke kovine, ki so strupene, zato mora imeti zelo nizko koncentracijo le teh v materialu oz posamezni vre\xc4\x8dki. Primer teh kovinskih dodatkov je kobalt, prisoten na primer v nekaterih proizvodih s koncentracijo 4000 mg/kg. Potem bi se razgradnja s kobaltom sprostila v okolje s posledicami, opisanimi v Direktivi 67/548/EGS za nevarne snovi. V tem primeru bi bile eko-strupene, obstojne in bioakumulativne CMR (rakotvorne, mutagene in strupene za razmno\xc5\xbeevanje).'