b'\n_START_ARTICLE_\nSamuel Bolgarski\n_START_SECTION_\nDinastija Komitopuli\n_START_PARAGRAPH_\nSamuel je bil \xc4\x8detrti in najmlaj\xc5\xa1i sin grofa (komita) Nikolaja, bolgarskega plemi\xc4\x8da, ki bi lahko bil grof Sredeca (Sofije), \xc4\x8deprav nekateri viri domnevajo, da je bil regionalni grof nekje v sedanji Makedoniji. Pravo ime dinastije ni znano. Komitopuli je vzdevek, ki so ga uporabljali bizantinski zgodovinarji za poimenovanje dinastije in njenega ustanovitelja. Samuel in Komitopuliji so se povzpeli na oblast po neredih v Bolgarskem cesarstvu, ki so trajali od leta 966 do 971. Njihova mati je bila Ripsimija Armenska, h\xc4\x8derka kralja A\xc5\xa1ota II. Armenskega.\n_START_SECTION_\nRuska invazija in odstavitev carja Borisa\n_START_PARAGRAPH_\nMed vladanjem Petra I. Bolgarskega je bilo dolgotrajno obdobje miru, ki je bilo posledica Petrove poroke z bizantinsko princeso Marijo Lakapino. Po njeni smrti leta 963 se je premirje omajalo in Peter I. je moral v skladu z novo mirovno pogodbo kot \xc4\x8dastna talca v Konstantinopel poslati svoja sinova  Borisa in Romana. V teh letih sta se  Bizantinsko in Bolgarsko cesarstvo zapletli v vojno s kijevskim knezom Svjatoslavom, ki je ve\xc4\x8dkrat napadel Bolgarijo. Peter I. je po porazu s Svjatoslavom do\xc5\xbeivel sr\xc4\x8dni napad in kmalu zatem leta 969 ali 970  umrl. Ker sta bila oba njegova mo\xc5\xbena naslednika talca v bizantinski prestolnici, je bolgarski prestol ostal prazen. Boris, ki je dobil dovoljenje, da se vrne v domovino in zasede o\xc4\x8detov prestol, je po vrnitvi vzpostavil red in se brez ve\xc4\x8djih uspehov uprl Svjatoslavu. Stanje so domnevno izkoristili Samuel in njegovi bratje, ki so se nameravali upreti \xc5\xbee leta  969.  _NEWLINE_Dogajanja so spro\xc5\xbeila  intervencijo cesarja Ivana I. Cimiska. Takoj je napadel Bolgarijo, porazil Kijevsko Rusijo in leta 970 ali 971 zavzel bolgarsko prestolnico Preslav.  Boris II. Bolgarski je na javni slovesnosti v Konstantinoplu obredno odlo\xc5\xbeil svoje cesarske insignije in z bratom Romanom Bolgarskim ostal v bizantinskem ujetni\xc5\xa1tvu. Slovesnost leta 971 naj bi pomenila uradno ukinitev Bolgarskega cesarstva, vendar Bizantinci niso imeli dovolj mo\xc4\x8di za vzpostavitev svoje oblasti nad zahodnimi bolgarskimi provincami. Samuelov o\xc4\x8de grof Nikolaj, ki je imel tesne stike s kraljevim dvorom v Preslavu,  je leta 970 umrl. \xc5\xa0e isto leto  so se njegovi sinovi Samuel, David, Mojzes in Aron uprli Ivanu I. Cimisku. Po nizu dogodkov, ki zaradi kontradiktornih virov niso jasni, zagotovo pa po letu 971, so Samuel in njegovi  bratje postali de facto vladarji zahodnega dela  Bolgarije._NEWLINE_Leta 973 so Komitopuliji poslali svoje predstavnike k cesarju Svetega rimskega cesarstva  Otonu I. v Quedlinburg z \xc5\xbeeljo, da jih za\xc5\xa1\xc4\x8diti.  Bratje so vladali kot tetrarhi. David je vladal v najbolj ju\xc5\xbenih pokrajinah okoli Soluna in v Tesaliji  branil eno od najbolj ogro\xc5\xbeenih bolgarskih meja. Sredi\xc5\xa1\xc4\x8di njegovega ozemlja sta bili Prespa in Kastorija. Mojzes je vladal iz Strumice, ki naj bi branila napade na egejsko obalo in Ser. Aron je vladal iz Sredeca,  branil glavno cesto iz Odrina v Beograd in napadal Trakijo. Samuel je vladal na severozahodu Bolgarije iz mo\xc4\x8dne trdnjave v Vidinu. Bil je tudi organizator osvobajanja okupiranih ozemelj na vzhodu, vklju\xc4\x8dno s staro prestolnico Preslav. Nekateri zapisi pri\xc4\x8dajo, da je v tem viharnem obdobju bolgarske zgodovine glavno vlogo igral David.\n_START_SECTION_\nVojna z Bizancem\n_START_PARAGRAPH_\nPo smrti Ivana Cimiska 11. januarja 976 so bratje Komitopuli napadli na celi meji. Davida so \xc5\xbee po nekaj tednih ubili vla\xc5\xa1ki klate\xc5\xbei, Mojzes pa je bil smrtno ranjen med obleganjem Sera. Bratje so med prodiranjem proti jugu zajeli veliko bizantinskih vojakov  in s tem olaj\xc5\xa1ali  Samuelovo osvobajanje severovzhodne Bolgarije. Bizantinski poveljnik se je po porazu umaknil  na Krim. Vsi bolgarski plemi\xc4\x8di in funkcionarji, ki se niso uprli bizantinskemu napadu na  Bolgarijo, so bili usmr\xc4\x8deni. Vojna z Bizantinci se je nadaljevala severno od Donave do popolne zmage in vzpostavitve bolgarske oblasti. _NEWLINE_V Bizantinskem cesarstvu se je po te\xc5\xbekih porazih na Balkanu za\xc4\x8dela dr\xc5\xbeavljanska vojna. Poveljnik azijske armade Barda Sklir se je v Mali Aziji uprl in poslal vojsko pod poveljstvom svojega sina Romana v Trakijo, da bi oblegala Konstantinopel. Novi cesar Bazilij II., ki ni imel dovolj vojakov, da bi se isto\xc4\x8dasno vojskoval z Bolgari in uporniki, se je zatekel k izdajam, zarotam in zapletenim diplomatskim spletkam. Bolgarom in Skliru je obljubil mnogo re\xc4\x8di, samo da prepre\xc4\x8dil njihovo zdru\xc5\xbeitev proti sebi. Arona, najstarej\xc5\xa1ega \xc5\xbeive\xc4\x8dega Komitopulija, je posku\xc5\xa1al zvabiti v zavezni\xc5\xa1tvo in mu ponudil prilo\xc5\xbenost, da si prisvoji vso oblast v Bolgariji.  Aron in Bazilij sta sklenila sporazum, ki ga je Aron \xc5\xbeelel potrditi s poroko z eno od Bazilijevih h\xc4\x8dera. Bazilij in \xc5\xa1kof Sebaste sta mu namesto nje podtaknila h\xc4\x8derko enega od cesarjevih uslu\xc5\xbebencev.  Aron je prevaro odkril in usmrtil prevarantskega \xc5\xa1kofa. Pogajanja so se kljub temu nadaljevala in kon\xc4\x8dala z mirovno pogodbo. Zgodovinar Skilica pi\xc5\xa1e, da je Aron \xc5\xbeelel postati izklju\xc4\x8dni vladar in je \xc2\xbbsimpatiziral z Rimljani (Bizantinci)\xc2\xab. Samuel je izvedel za zaroto in razkol med bratoma je bil neizbe\xc5\xbeen. Spopad med njima se je za\xc4\x8del v bli\xc5\xbeini Dupnice v zahodni Bolgariji in se kon\xc4\x8dal z iztrebljenjem cele Aronove dru\xc5\xbeine. Pre\xc5\xbeivel je samo sin Ivan Vladislav, za katerega se je zavzel Samuelov sin Gavril Radomir. Po teh dogodkih je bila tako reko\xc4\x8d vsa oblast v dr\xc5\xbeavi v Samuelovih rokah. Vse mo\xc5\xbenosti za notranje spore so bile odstranjene._NEWLINE_Druga teorija pravi, da se je Aron udele\xc5\xbeil bitke pri Trajanovih vratih, ki se je zgodila deset let kasneje. Po tej teoriji je bil Aron ubit 14. junija 987 ali 988.\n_START_SECTION_\nRomanov sovladar\n_START_PARAGRAPH_\nPo propadu bizantinskega na\xc4\x8drta, da bi z Aronovo pomo\xc4\x8djo destabiilizali Bolgarijo, so Bizantinci posku\xc5\xa1ali nagovoriti  zakonita naslednika bolgarskega prestola Borisa II. in Romana, da bi se uprla Samuelu.  Kandidata sta bila sinova Petra I. in \xc4\x8dlana dinastije, ki je vladala po smrti kana Kruma (vladal 803-814). Bazilij II. je upal, da bosta dobila podporo plemstva, osamila Samuela in morda spro\xc5\xbeila bolgarsko dr\xc5\xbeavljansko vojno. Boris in Roman sta se vrnila v Bolgarijo leta 977.  Borisa je v gozdu ob bolgarski meji po pomoti ubila bolgarska obmejna stra\xc5\xbea, ki ga zaradi bizantinske oprave ni prepoznala. _NEWLINE_Romana, ki je hodil za bratom, so stra\xc5\xbearji prepoznali. Odpeljali so ga v Vidin, kjer so ga razglasili za bolgarskega carja. Samuel je postal njegov pribo\xc4\x8dnik in general, ki je skupaj z njim zbiral vojsko za boj proti Bizantincem. Ker so Romana kot talca na ukaz Ivana I. Cimiska kastrirali in zato ni mogel imeti potomcev, je bil Samuel prepri\xc4\x8dan, da bo on njegov naslednik. Novi car je Samuelu prepustil dr\xc5\xbeavno upravo in se posvetil predvsem cerkvenim in verskim zadevam._NEWLINE_Ker se je Bazilij II. sredoto\xc4\x8dil predvsem proti Sklirovim upornikom, je Samuelova vojska napadla bizantinske evropske posesti. Bolgari niso napadli samo Trakije in okolice Soluna, ampak tudi Tesalijo, osrednjo Gr\xc4\x8dijo in Peloponez in osvojili veliko bizantinskih trdnjav. Samuel je nameraval izkoristiti pomembno trdnjavo Lariso, ki je imela klju\xc4\x8den polo\xc5\xbeaj v Tesaliji, in jo od leta 977 do 983 oblegal. Sestradani branilci so se predali in bili izgnani v osrednjo Bolgarijo. Mo\xc5\xa1ki so bili na silo vpoklicani v bolgarsko vojsko. Bazilij II. je v Tesalijo poslal svojo vojsko, vendar je bila pora\xc5\xbeena. Izguba Larise  je pomenila izgubo pomembne utrdbe v tem delu Balkana. Bolgarija je s to zmago  pridobila vpliv na ve\xc4\x8dino jugozahodnem Balkana, \xc4\x8detudi tega ozemlja ni zasedla. Samuel je iz Larise odnesel relikvije svetega Ahila in jih prenesel v posebej zanje zgrajeno cerkev z istim imenom na otoku na Prespanskem jezeru._NEWLINE_Bolgarski uspehi na zahodu so v Konstantinoplu vzbujali strah, zato je Bazilij II. po resnih pripravah spro\xc5\xbeil vojni pohod v samo sredi\xc5\xa1\xc4\x8de bolgarskega imperija s ciljem, da pre\xc5\xbeene Samuela iz ju\xc5\xbene Gr\xc4\x8dije. Bizantinska vojska je pre\xc4\x8dkale gore blizu Ihtimana in leta 986 dvajset dni oblegala Sofijo. Bizantinski napad na mesto je bil neuspe\xc5\xa1en in drag.  Bolgari so ve\xc4\x8dkrat vdrli iz mesta, ubili veliko sovra\xc5\xbenih vojakov in zajeli veliko \xc5\xbeivine in konj. Nazadnje so za\xc5\xbegali bizantinske oblegovalne stroje in prisilili Bazilija na umik iz Trakije. 17. avgusta 986 so na Trajanovih vratih napadli in popolnoma uni\xc4\x8dili umikajo\xc4\x8do se bizantinsko vojsko. Poraz je za Bazilija II. pomenil velik udarec, saj je bil eden od redkih, ki so se \xc5\xbeivi vrnili v prestolnico. Njegovo osebno blagajno so zasegli Bolgari._NEWLINE_Po porazu je upor Barda Foka mlaj\xc5\xa1ega zapletel bizantinsko vojsko v novo dr\xc5\xbeavljansko vojno. Samuel je izkoristil prilo\xc5\xbenost in za\xc4\x8del pritiskati na Solun. Bazilij II. je v mesto poslal veliko vojsko  in za novega guvernerja imenoval Gregorija Taronita, ki ni mogel ustaviti bolgarskega napredovanja. Do leta 989 je bolgarska vojska prodrla globoko na bizantinsko ozemlje  in osvojila veliko bizantinskih trdnjav in mesti Veria in Servia. Na jugu so  Bolgari pre\xc4\x8dili Epir in zasedli Dra\xc4\x8d na jadranski obali.  _NEWLINE_Leta 989 so Foko ubili in njegovi prista\xc5\xa1i so se vdali. Naskednje leto se je Bazilij pogodil tudi s Sklirom. Svojo pozornost je preusmeril na Bolgarijo in jo leta 991 napadel.  Porazil je bolgarsko vojsko in ujel Romana, Samuelu pa je uspelo pobegniti. Bizantinci so osvojili tudi nekaj ozemlja. Leta 995 so Arabci napadli Malo Azijo in prisilili Bazilija II., da je velik del vojske poslal na vzhod. Samuel je hitro ponovno osvojil izgubljena ozemlja in napredoval proti jugu. Leta 996 je porazil Bizantince v bitki pri Solunu. Solunski guverner Gregorij je v bitki padel, njegovega sina A\xc5\xa1ota pa so ujeli. Vzneseni zaradi zmage so Bolgari nadaljevali prodor proti jugu, pre\xc5\xa1li Tesalijo, prebili obrambni zid pri Termopilah in vdrli na Peloponez. Na pohodu so opusto\xc5\xa1ili vse, kar so dosegli._NEWLINE_Bizantinci so se odzvali in nad Bolgare poslali vojsko pod poveljstvom Nikiforja Urana. Vojski sta se sre\xc4\x8dali blizu poplavljene reke Sperhij. Bizantinci so zasedli ugodne polo\xc5\xbeaje in pono\xc4\x8di 19. julija 996 napadli nepripravljene Bolgare in jih potolkli. Samuel je bil ranjen v roko in se je komaj re\xc5\xa1il. S sinom sta se pretvarjala, da sta mrtva in se pono\xc4\x8di odpravila na 400 kilometrov dolgo pot domov. Raziskave Samuelovega groba so pokazale, da se je ranjena roka zacelila, vendar pod kotom 140\xc2\xb0, tako da je postal invalid.\n_START_SECTION_\nCesar\n_START_PARAGRAPH_\nRoman je leta 997 umrl v ujetni\xc5\xa1tvu v Konstantinoplu. Z njegovo smrtjo je izumrla dinastija, ki je vladala od carja Kruma. Zaradi vojne z Bizancem je bilo nevarno,  da bi bolgarski prestol dolgo \xc4\x8dasa ostal prazen, zato so za novega carja izbrali Samuela, ki je imel najtesnej\xc5\xa1e stike s pokojnim carjem in bil njegov dolgoletni voja\xc5\xa1ki poveljnik. Dogodek je zaznamoval tudi prezbiterijanec iz Duklje: \xc2\xbbV tem \xc4\x8dasu se je iz bolgarskega ljudstva dvignil Samuel, ki se je razglasil za cesarja. Vodil je dolgoletno vojno proti Bizantincem in jih izgnal iz celotnega ozemlja Bolgarije, tako da se ji Bizantinci niso upali pribli\xc5\xbeati.\xc2\xab Konstantinopel novega carja ni priznal, ker je simboli\xc4\x8dni odstop Borisa II. zanje pomenil uraden konec Prvega bolgarskega cesarstva. Na Samuela so zato gledali kot na upornika.  _NEWLINE_Samuel je kljub temu zahteval priznanje od pape\xc5\xbea, ki bi bilo udarec za polo\xc5\xbeaj Bizantincev na Balkanu in bi oslabilo vpliv konstantinopelskega patriarha v korist tako Svetega sede\xc5\xbea kot Bolgarije.  Samuel je morda prejel priznanje in cesarsko krono od pape\xc5\xbea Gregorja V., vendar za to no nobenega pisnega dokaza.\n_START_SECTION_\nVojna proti Srbom in Hrvatom\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 998 se je Samuel odpravil na velik pohod proti srbski kne\xc5\xbeevini Duklji, da bi prepre\xc4\x8dil zavezni\xc5\xa1tvo med knezom Ivanom Vladimirjem in Bizantinci. Ko je bolgarska vojska pri\xc5\xa1la do Duklje, so se knez in prebivalci umaknili v gore. Samuel je del vojske pustil ob vzno\xc5\xbeju gora, s preostalimi vojaki pa je oblegal obalno trdnjavo Ulcinj. Samuel je posku\xc5\xa1al prepre\xc4\x8diti prelivanje krvi, zato je Ivana Vladimirja pozval, naj se vda. Ko je knez ponudbo zavrnil, je del srbskih plemi\xc4\x8dev ponudil svoje usluge Bolgarom. Postalo je jasno, da upiranje nima nobenega smisla, in Srbi so se vdali. Ivana Vladimirja so priprli v Samuelovih pala\xc4\x8dah v Prespi._NEWLINE_Bolgarska vojska je nadaljevala pohod v Dalmacijo, osvojila Kotor in nadaljevala pohod proti Dubrovniku. Opusto\xc5\xa1ila je okoli\xc5\xa1ke vasi, mesta pa ji ni uspelo osvojiti. Vojska je nato v podporo upornima knezoma Kre\xc5\xa1imirju III. in Gojslavu  napadla Hrva\xc5\xa1ko, nadaljevala pohod do Splita, Trogirja in Zadra in se zatem preko Bosne in Ra\xc5\xa1ke vrnila v Bolgarijo. Hrva\xc5\xa1ko-bolgarska vojna je omogo\xc4\x8dila Samuelu, da je v Hrva\xc5\xa1ki ustoli\xc4\x8dil svoja vazalna monarha._NEWLINE_V ujetega Ivana Vladimirja se je zaljubila Samuelova sorodnica Kosara in se s Samuelovim dovoljenjem z njim poro\xc4\x8dila. Ivan Vladimir se je nato s svojim stricem Dragomirjem, kateremu je Samuel zaupal, vrnil v domovino kot bolgarski vazal. Medtem se je bolgarska princesa Miroslava zaljubila v bizantinskega plemi\xc4\x8da A\xc5\xa1ota, ki je bil v bolgarskem ujetni\xc5\xa1tvu, in grozila s samomorom, \xc4\x8de ji car ne dovoli poroke z njim. Samuel je poroko dovolil in A\xc5\xa1ota imenoval za guvernerja Dra\xc4\x8da. Samuel je s poroko svojega sina in naslednika Gavrila Radomirja s h\xc4\x8derko ogrskega velikega kneza G\xc3\xa9ze potrdil tudi  zavezni\xc5\xa1tvo z Ogri.\n_START_SECTION_\nNapredovanje Bizantincev\n_START_PARAGRAPH_\nNa za\xc4\x8detku novega tiso\xc4\x8dletja se je tok bizantinsko-bolgarskega vojskovanja obrnil. Bazilij II. je zbral ve\xc4\x8djo in mo\xc4\x8dnej\xc5\xa1o vojsko od bolgarske in se odlo\xc4\x8dil, da dokon\xc4\x8dno pokori Bolgare. V vojsko je vklju\xc4\x8dil tudi enote, ki so se vojskovale proti Arabcem in na Balkanu. Samuel je bil prisiljen preiti iz napada v obrambo. _NEWLINE_Bazilij II. je leta 1000 poslal na sever veliko vojsko pod poveljstvom patricijev Teodorokana in Nikiforja Ksifija z nalogo, da osvoji glavne bolgarske trdnjave na Balkanu.  Bizantinska vojska je osvojila Preslav in Plisko in ponovno vzpostavila bizantinsko oblast v severovzhodni Bolgariji. Nasledje leto je vojska udarila proti Solunu, da bi zasedla Tesalijo in najbolj ju\xc5\xbene dele Bolgarskega cesarstva. Dobromir, bolgarski poveljnik trdnjave Veroja, se je kljub temu, da je bil poro\xc4\x8den z eno od Samuelovih ne\xc4\x8dakinj, prostovoljo vdal in trdnjavo prepustil Bizantincem. Bizantinci so brez boja osvojili tudi trdnjavo Kolidron. Njenemu poveljniku Dimitru Tihonu in posadki se je uspelo umakniti in pridru\xc5\xbeiti Samuelu. Servija se ni vdala tako zlahka. Njegov guverner Nikulica je dobro organiziral branilce, ki so se vdali \xc5\xa1ele potem, ko so Bizantinci prebili obzidje. Nikulico so odpeljali v Konstantinopel in mu dali visok dvorni polo\xc5\xbeaj, vendar je kmalu zatem pobegnil in se pridru\xc5\xbeil Bolgarom. Posku\xc5\xa1al je ponovno osvojiti Servijo, vendar so ga med neuspe\xc5\xa1nim obleganjem ponovno ujeli in zaprli._NEWLINE_Medtem je Bazilijeva vojska osvojila ve\xc4\x8d mest v Tesaliji in bolgarsko prebivalstvo na osvojenih ozemljih prisilno preselila v Voleron, pokrajino med rekama Mesta in Marica. Po dolgem obleganju je padel tudi Odrin. Me\xc5\xa1\xc4\x8dane so preselili v Voleron, guvernerja Drag\xc5\xa1ana pa so odpeljali v Solun in ga zaro\xc4\x8dili s h\xc4\x8derko lokalnega plemi\xc4\x8da. Drag\xc5\xa1an ni privolil v poroko s sovra\xc5\xbenico in trikrat posku\xc5\xa1al pobegniti v Bolgarijo, potem pa so ga usmrtili.\n_START_SECTION_\nVojna z Ogrsko\n_START_PARAGRAPH_\nBizantinsko-bolgarski konflikt je dosegel vi\xc5\xa1ek leta 1003, ko se je vanj vklju\xc4\x8dila Ogrska. Bolgarsko ozemlje pod Karpati se je od za\xc4\x8detka 9. stoletja raztezalo vse do Tise in srednje Donave. Med Samuelovo vladavino je bil guverner tega najbolj sevezozahodnega dela Bolgarskega cesarstva grof Ahtum, vnuk grofa Glada, katerega so v 930. letih porazili Ogri. Ahtum je imel na razpolago veliko vojsko in je use\xc5\xa1no branil svoj del meje cesarstva. Poleg tega je zgradil ve\xc4\x8d cerkva in samostanov, preko katerih se je v Transilvanijo \xc5\xa1irilo kr\xc5\xa1\xc4\x8danstvo._NEWLINE_Poroka Gavrila Radomirja s h\xc4\x8derko ogrskega vladarja je utrdila bolgarse odnose z najmo\xc4\x8dnej\xc5\xa1o dr\xc5\xbeavo ob Donavi, po G\xc3\xa9zovi smrti pa so se odnosi poslab\xc5\xa1ali. Bolgari so kot njegova naslednika podprli Gyulo in Kopp\xc3\xa1nyja in ne  G\xc3\xa9zovega sina \xc5\xa0tefana I.. Rezultat te podopore je bil spor, ki se je kon\xc4\x8dal z razdorom poroke med Gavrilom Radomirjem in ogrsko princeso. Ogri so napadli Ahtuma, ki je neposredno podprl kandidata za ogrsko krono. \xc5\xa0tefan I. je prepri\xc4\x8dal Ahtumovega glavnega pomo\xc4\x8dnika Hanadina, naj sodeluje v njihovemu napadu. Zaroto so odkrili, zato je Hanadin pobegnil in se pridru\xc5\xbeil ogrski vojski. Bizantinska vojska je medtem oblegala Ahtimov sede\xc5\xbe Vidin. \xc4\x8cetudi  je mnogo vojakov \xc5\xbeelelo sodelovati v obrambi mesta, je Ahtum vztrajal pri obrambi severa dr\xc5\xbeave. Po nekaj mesecih je v bitki z Ogri padel. Po njegovem porazu in smrti se je vpliv Bolgarov na severu mo\xc4\x8dno zmanj\xc5\xa1al.\n_START_SECTION_\nNadaljnji bizantinski uspehi\n_START_PARAGRAPH_\nBizantinci so izkoristili bolgarske te\xc5\xbeave in prodirali proti severu. Leta 1003 je Bazilij II. Z veliko vojsko napadel Vidin, najpomembnej\xc5\xa1e mesto v severozahodni Bolgariji.  Po osmih mesecih obleganja so Bizantinci kon\xc4\x8dno osvojili trdnjavo, domnevno zaradi izdaje krajevnega \xc5\xa1kofa. Branilci mesta so odbili vse prej\xc5\xa1nje napade na mesto, vklju\xc4\x8dno  gr\xc5\xa1kim ognjem. Medtem ko je Bazilij II. oblegal Vidin, je Samuel napadel Odrin in plenil po njegovi okolici. Bazilij se je zato odlo\xc4\x8dil za vrnitev v Konstantinopel. Zaradi strahu, da bo na glavni cesti proti prestolnici naletel na bolgarsko vojsko, se je njegova vojska vra\xc4\x8dala po dolini Morave in leta 1004 pri\xc5\xa1la do klju\xc4\x8dnega bolgarskega mesta Skopja. Bolgarska vojska je taborila na drugem bregu Vardarja.  Ko je Bazilij II. na\xc5\xa1el primerno plitvino, je z vojsko prebredel Vardar in porazil presene\xc4\x8deno Samuelovo vojsko. Pri tem je uporabil enako taktiko kot na reki Sperhej._NEWLINE_Bizantinci so po zmagi prodirali naprej proti zahodu in oblegali trdnjavo Pernik. Guverner mesta, Krakra, ni nasedel Bazilijevim obljubam o plemi\xc5\xa1kem polo\xc5\xbeaju in bogastvu in je uspe\xc5\xa1no branil trdnjavo.  Bizantinci so se zaradi te\xc5\xbekih izgub vrnili v Trakijo._NEWLINE_Samuel je isto leto krenil na pohod proti Tesaliji. Njegovi vojaki so iz zasede ujeli njenega guvernerja Halda, vendar trenutni uspeh ni mogel nadomestiti izgub, ki so jih utrpeli v preteklih \xc5\xa1tirih letih. Bolgarski voja\xc5\xa1ki neuspehi so zrahljali moralo nekaterih Samuelovih voja\xc5\xa1kih poveljnikov, predvsem ujetih bizantinskih plemi\xc4\x8dev. Samuelov zet A\xc5\xa1ot, guverner Dra\xc4\x8da, se je povezal z lokalnimm Bizantinci in vplivnim Samuelovim tastom  Ivanom Hrizelom. A\xc5\xa1ot in njegova \xc5\xbeena sta se vkrcala na eno od bizantinskih ladij, ki so oblegale mesto, in pobegnila v Konstantinopel. Hrizel je medtem leta 1005 mesto predal bitantinskemu poveljniku Evstahiju Dafnomelu in s tem dejanjem svojim sinovom zagotovil patricijski polo\xc5\xbeaj. _NEWLINE_V letih 1006 in 1007 je Bazilij II. prodrl globoko na ozemlje pod bolgarsko oblastjo. Leta 1009 je porazil Samuelovo vojsko pri Kreti, vzhodno od Soluna. V naslednjih letih je z vsakoletnimi vojnimi pohodi opusto\xc5\xa1il vse, na kar je naletel. Vojski se \xc5\xa1e nista spopadli v odlo\xc4\x8dilni bitki, vendar je postalo jasno, da se bolgarskemu upiranju bli\xc5\xbea konec. Stalni voja\xc5\xa1ki pohodi in spopadi so iz\xc4\x8drpali tako Bolgarsko kot Bizantinsko cesarstvo.\n_START_SECTION_\nPoimenovanje\n_START_PARAGRAPH_\nJedro Samuelovega cesarstva je bilo ozemlje okoli Ohrida, se pravi zahodno in jugozahodno od sredi\xc5\xa1\xc4\x8da Prvega bolgarskega cesarstva, zato jugoslovanski zgodovinar ruskega porekla Georgij Aleksandrovi\xc4\x8d Ostrogorski lo\xc4\x8duje Samuelovo cesarstvo od Bolgarskega cesarstva. Imenuje ga Makedonsko cesarstvo, \xc4\x8deprav hkrati trdi, da je bilo neposreden politi\xc4\x8dni in cerkveni naslednik cesarstva Simeona (vladal 893\xe2\x80\x93927) in Petra (vladal 927\xe2\x80\x93969) in so ga tako Samuel kot Bizantinci imenovali Bolgarsko cesarstvo.   Nekateri zgodovinarji iz iste \xc5\xa1ole, med njimi srbski u\xc4\x8denjak Anastasijevi\xc4\x87, trdijo tudi, da je Samuel vladal v lo\xc4\x8denem slovanskem Makedonskem cesarstvu, ki je bilo ustanovljeno kot posledica protibolgarskega upora._NEWLINE_Po razpadu Jugoslavije so priznani srbski zgodovinarji in \xc4\x8dlani Srbske akademije znanosti in umetnosti to zastarelo teorijo zavrnili. Teorijo vztrajno zagovarjajo samo \xc5\xa1e v Severni Makedoniji, kjer uradna dr\xc5\xbeavna doktrina govori o makedonskem slovanskem ali celo etni\xc4\x8dno makedonskem cesarstvu.  Doktrina je nezgodovinska, ker projicira sodobne etni\xc4\x8dne razlike na preteklost.  Poleg tega so bizantinski avtorji iz tega obdobja, pod imenom Makedonija pojmovali Makedonsko t\xc3\xa9mo s sredi\xc5\xa1\xc4\x8dem v Odrinu, ki ustreza sodobni Trakiji. Ve\xc4\x8dji del ozemlja sodobne Severne Makedonije je takrat spadalo v bolgarsko provinco  Kutmi\xc4\x8devica,  ki je delno sovpadala z bizantinskima provincama Solun in Strimon.  Ozemlje je bilo vklju\xc4\x8deno v Bizantinsko cesarstvo leta 1018 kot nova provinca Bolgarija.'