b'\n_START_ARTICLE_\nUro\xc5\xa1 Zupan\n_START_SECTION_\nLiterarna dela in pomen\n_START_PARAGRAPH_\nIzdal je osem pesni\xc5\xa1kih zbirk - Sutre (1991, reprint 2002, 2003), Reka (1993), Odpiranje delte (1995), Nasledstvo (1998), Drevo in vrabec (1999), Nafta (2002), Jesensko listje (2006) in \xc2\xbbCopati za hojo po Kitajski\xc2\xab\xc2\xa0(2008) - ter zbirke esejev Svetloba znotraj pomaran\xc4\x8de (1996), Pesem ostaja ista (2000), Pe\xc5\xa1ec (2003) in \xc4\x8citanka Panini (2007).  V knji\xc5\xbeni obliki je iz\xc5\xa1el \xc5\xa1e prevod pesmi Yehude Amichaija, sodeloval pa je tudi pri prevajanju ve\xc4\x8d ameri\xc5\xa1kih pesnikov. Redno objavlja v \xc5\xa1tevilni literarni in \xc4\x8dasopisni periodiki. Kot urednik za poezijo deluje v okviru revije Literatura. Tam deluje tudi kot mentor pesni\xc5\xa1kih delavnic._NEWLINE_Njegova dela so prevajana v \xc5\xa1tevilne evropske jezike. Za svoje delo je prejel mnogo literarnih nagrad. Med vidnej\xc5\xa1imi sta nagrada Pre\xc5\xa1ernovega sklada v letu 1996 ter nagrada sklada Huberta Burde, ki jo je prejel med prvimi nagrajenci v letu 1999. Leta 2019 je prejel vseslovensko knji\xc5\xbeevno nagrado velenjica-\xc4\x8da\xc5\xa1a nesmrtnosti.\n_START_SECTION_\nZna\xc4\x8dilnosti pesni\xc5\xa1kega opusa\n_START_PARAGRAPH_\nZupanovo pesni\xc5\xa1tvo je bilo v za\xc4\x8detku devetdesetih let sprejeto kot prelomno zaradi navezav na Ameriko in zlasti zaradi \xc2\xbbdehermetizacije\xc2\xab\xc2\xa0jezika, to je, zaradi ve\xc4\x8djega poudarka na nemetafori\xc4\x8dni, v naj\xc5\xa1ir\xc5\xa1em smislu metonimi\xc4\x8dni govorici, ki se po mnenju Borisa Paternuja vse odlo\xc4\x8dneje uveljavlja v poeziji osemdesetih in devetdesetih let, po vrhuncu slovenskega literarnega modernizma. V Reki in Odpiranju delte je znatnej\xc5\xa1i dele\xc5\xbe pridobil tudi hermeti\xc4\x8dnej\xc5\xa1i metafori\xc4\x8den jezik, vendar je osnovna zna\xc4\x8dilnost Zupanove poezije, vsaj deloma pod vplivom novej\xc5\xa1e ameri\xc5\xa1ke poezije in \xc5\xa1e zlasti pod vplivom nekaterih njenih pesnikov (npr. William Carlos Williams), vseskozi ostajal prepoznaven enostaven jezik in ve\xc4\x8dinoma dolg verz. Poleg ameri\xc5\xa1kih pesnikov je v njegovem horizontu in poeziji zaznaven vpliv Czes\xc5\x82awa Mi\xc5\x82osza, Cesareja Paveseja in nekaterih mlaj\xc5\xa1ih poljskih pesnikov (npr. Marcina \xc5\x9awietlickega). Zaradi tega njegova poezija nenehno niha med neorealizmom, postsimbolizmom, intimizmom, \xc5\xa1e zlasti pa ostankom novoromanti\xc4\x8dnega subjektivizma._NEWLINE_V Zupanovih pesmih mo\xc4\x8dno vlogo igrata motiv in tema spomina, ki sta povezana z naivno, a mo\xc4\x8dno nostalgijo po kraju otro\xc5\xa1tva. Medtem ko Jesensko listje velja za enega najizrazitej\xc5\xa1ih primerov uporabe motiva rojstva in o\xc4\x8detovstva v slovenski poeziji, pa Nafta velja za prvi primer zna\xc4\x8dilne \xc2\xbbzupanovske\xc2\xab\xc2\xa0ironije oziroma komike. Matev\xc5\xbe Kos o njej ugotavlja, da zdru\xc5\xbeuje visoko in nizko; Alenka Jovanovski, ki ugotavlja, da od Nafte naprej Zupanova poezija prete\xc5\xbeno niha med nostalgi\xc4\x8dnim spominom in ironijo, pa vsaj v nekaterih pesmih zaznava tudi groteskne elemente. Marcello Potocco je Zupanovo ironijo oziroma njene groteskne elemente ozna\xc4\x8dil kot strategijo, s katero pesni\xc5\xa1ki subjekt sklepa navidezno zavezni\xc5\xa1tvo z bralcem, zato da se vzpostavi kot pesni\xc5\xa1ko ve\xc4\x8dvredni, vsemogo\xc4\x8di lirski subjekt. V tem smislu se Zupanova ironija izkazuje kot novoromanti\xc4\x8dna ironija.'