b'\n_START_ARTICLE_\nSpektrofotometrija\n_START_SECTION_\nPomembne zna\xc4\x8dilnosti spektrofotometri\xc4\x8dnih metod\n_START_PARAGRAPH_\nNajpomembnej\xc5\xa1e zna\xc4\x8dilnosti spektrofotometri\xc4\x8dnih metod so \xc5\xa1iroka uporaba, velika ob\xc4\x8dutljivost, selektivnost, to\xc4\x8dnost in enostavnost uporabe._NEWLINE_Veliko \xc5\xa1tevilo anorganskih, organskih in biokemijskih spojin absorbira UV ali vidno sevanje. S tem so primerne za kvantitativno analizo. Na molekule, ki ne absorbirajo pa lahko vplivamo z razli\xc4\x8dnimi kemijskimi reakcijami in jim na tak na\xc4\x8din izmerimo absorbanco. Meje za absorbcijsko spektrofotometrijo so v podro\xc4\x8dju med 10\xe2\x81\xbb\xe2\x81\xb4 in 10\xe2\x81\xbb\xe2\x81\xb5 M. To podro\xc4\x8dje se lahko z razli\xc4\x8dnimi postopki raz\xc5\xa1iri tudi do 10\xe2\x81\xbb\xe2\x81\xb7 M. Velikokrat lahko najdemo valovno dol\xc5\xbeino, pri kateri absorbira samo vzorec. Pri tem nam ni potrebno opraviti predhodnega lo\xc4\x8devanja. Relativna napaka merjenja koncentracije je od 1\xc2\xa0% do 5\xc2\xa0%. Ta odsotek se lahko z razli\xc4\x8dnimi metodami zmanj\xc5\xa1a tudi na desetino. Merjenja s spektrofotometrom so v dana\xc5\xa1njem \xc4\x8dasu zelo enostavna in hitra._NEWLINE_Primer uporabe spektrofotometrije je dolo\xc4\x8ditev ravnote\xc5\xbene konstante raztopine. Dolo\xc4\x8dene kemijske reakcije so v ravnote\xc5\xbeju. Reakcija poteka v obe smeri; iz reaktantov nastajajo produkti in produkti razpadajo na reaktante, dokler se ne vzpostavi dolo\xc4\x8deno ravnote\xc5\xbeje. Ustrezne koncentracije reaktantov in produktov v ravnote\xc5\xbeju, lahko dolo\xc4\x8dimo s spektrofotometrijo. Izmerjena koli\xc4\x8dina svetlobe, ki gre skozi raztopino, ka\xc5\xbee koncentracije nekaterih kemikalij, ki absorbirajo svetlobo._NEWLINE_Spektrofotometrija se uporablja predvsem v fiziki, kemiji, biokemiji in molekularni biologiji. Pogosto se uporablja pri forenzi\xc4\x8dnih preiskavah in pri \xc5\xa1tudijah kemijskih substanc. S spektrofotometrom lahko ugotovimo katera spojina se nahaja v na\xc5\xa1i raztopini in kolik\xc5\xa1na je njena koncentracija. (s prera\xc4\x8dunavanjem izmerjenih valovnih dol\xc5\xbein)_NEWLINE_Glavni problem v molekularni absorpcijski spetrometriji so motnje zaradi drugih komponent v vzorcu. Te namre\xc4\x8d lahko absorbirajo svetlobo pri izbrani valovni dol\xc5\xbeini ali pa z reagentom tvorijo obarvane spojine. Preden merimo absorbanco, moramo zato odstraniti ali maskirati spojine, ki motijo dolo\xc4\x8ditev._NEWLINE_\xc4\x8ce snov mo\xc4\x8dno absorbira v UV ali vidnem obmo\xc4\x8dju, jo lahko s spektrofotometrijo kvantitativno dolo\xc4\x8dimo. V drugih primerih dodamo reagent, ki tvori z dolo\xc4\x8dano snovjo obarvano spojino. Tipi\xc4\x8dni anorganski reagenti za tvorbo barve so: tiocianatni ion za \xc5\xbeelezo, kobalt in molibden; anion vodikovega peroksida za titan, vanadij in krom; jodidni ion za bizmut paladij in telur. Zelo pomembni so organski kelatni reagenti, ki s kationi tvorijo stabilne komplekse. To so dietilditiokarbamat za dokazovanje bakra, difeniltiokarbazon za svinec... Za dolo\xc4\x8ditev je bistveno, da je absorbanca stabilna, dokler ne izvr\xc5\xa1imo meritve. Absorbanca se tudi ne sme spreminjati pri manj\xc5\xa1ih spremembah pH, temperature, mno\xc5\xbeine dodanega reagenta ...\n_START_SECTION_\nSpektrofotometer\n_START_PARAGRAPH_\nSpektrofotometrija vklju\xc4\x8duje uporabo spektrofotometra. Spektrofotometer primerja dele\xc5\xbe svetlobe, ki preide skozi referen\xc4\x8dno raztopino in skozi merjen vzorec. Svetloba potuje skozi vzorec. Del svetlobe se pri tem absorbira, prepu\xc5\xa1\xc4\x8dena svetloba pa pride do detektorja. Absorpcijo svetlobe podaja Beerov zakon, ki velja le za razred\xc4\x8dene raztopine._NEWLINE_Obstajata dve glavni razli\xc4\x8dici spektrofotometra \xe2\x80\x93 eno\xc5\xbearkovni in dvo\xc5\xbearkovni. V dvo\xc5\xbearkovnem spektrofotometru nastajata dva \xc5\xbearka s pomo\xc4\x8djo ogledala v obliki \xc4\x8drke V. Temu pravimo delitelj snopa. En snop prehaja skozi referen\xc4\x8dno raztopino proti fotodetektorju, isto\xc4\x8dasno pa drugi prehaja skozi vzorec proti drugemu fotodetektorju. Oba izhodna signala se oja\xc4\x8data in njuno razmerje se prika\xc5\xbee na zaslonu. Pri eno\xc5\xbearkovnem spektrofotometru pa merjenje zahteva dva koraka. Najprej izmerimo absorbanco referen\xc4\x8dnemu vzorcu in njegovo absorbanco nastavimo na ni\xc4\x8d. Potem izmerimo \xc5\xa1e absorbanco vzorcu. \xc4\x8ceprav je merjenje z dvo\xc5\xbearkovnim spektrofotometrom la\xc5\xbeje pa ima eno\xc5\xbearkovni spektrofotometer ve\xc4\x8dji dinami\xc4\x8dni domet, je bolj preprost in bolj kompakten._NEWLINE_V specializiranih instrumentih, kot sta na primer mikroskop in teleskop, je zaradi prakti\xc4\x8dnosti v njih vedno vgrajen eno\xc5\xbearkovni spektrofotometer._NEWLINE_Spektrofotometer je sestavljen iz izvora svetlobe, monokromatorja, kivete in detektorja. Za izvor svetlobe uporabljamo devterijevo ali volframovo \xc5\xbearnico. S prvo merimo v obmo\xc4\x8dju med 195 nm di 375 nm, z drugo pa v obmo\xc4\x8dju med 350 nm in 1000 nm. Monokromator je po navadi sestavljen iz opti\xc4\x8dne re\xc5\xa1etke ali opti\xc4\x8dne prizme. V nekaterih primerih pa tudi iz opti\xc4\x8dnega filtra. Z izbiro kota padanja svetlobe na opti\xc4\x8dno re\xc5\xa1etko ali opti\xc4\x8dno prizmo, lahko izberemo valovno dol\xc5\xbeino svetlobe, ki jo bo monokromator prepustil. Kivete so dolge okoli 1 cm. So iz kvar\xc4\x8dnega ali navadnega stekla. Tista stran, kjer gre skozi \xc5\xbearek svetlobe mora biti gladka in \xc4\x8dista, saj to vpliva na to\xc4\x8dnost merjenja. Detektor pa meri intenziteto prepu\xc5\xa1\xc4\x8dene svetlobe skozi vzorec. Na koncu pa imamo \xc5\xa1e zaslon, ki nam prika\xc5\xbee izmerjeno absorbanco._NEWLINE_Spektrofotometrijska merjenja absorbcije se izvajajo pri valovni dol\xc5\xbeini, ki odgovarja nekemu absorbcijskem maksimumu. V tej to\xc4\x8dki je sprememba absorbance na enoto koncentracije najve\xc4\x8dja. Absorbcijska krivulja je v maksimumu skoraj vedno ravna, kar omogo\xc4\x8da dobro linearnost in manj\xc5\xa1o mo\xc5\xbeno napako, \xc4\x8de se ne dose\xc5\xbee to\xc4\x8dna valovna dol\xc5\xbeina na instrumentu._NEWLINE_Na absorbanco raztopine vplivajo narava topila, pH, temperatura, koncentracija elektrolita, \xc4\x8das trajanja reakcije ter prisotnost snovi, ki interferirajo.\n_START_SECTION_\nIR spektrofotometrija\n_START_PARAGRAPH_\nInfrarde\xc4\x8da spektrofotometrija je ena od najbolj\xc5\xa1ih metod, ki so kemiku na razpolago za identifikacijo \xc4\x8distih organskih in anorganskih spojin. Skoraj vse molekule razen kisika, klora in du\xc5\xa1ika absorbirajo infrarde\xc4\x8de sevanje. Vsaka molekulska vrsta ima edinstven infrarde\xc4\x8di absorbcijski spekter. Med te ne upo\xc5\xa1tevamo kiralne molekule, ki jih najdemo v kristalnem stanju. Zaradi te posebnosti, se lahko skoraj vsak vzorec identificira na podlagi primerjanja spektra spojine poznane strukture. IR spektrofotometrija je manj zanesljiva za kvantitativno analizo. Merjenje absorbance s to metodo ni natan\xc4\x8dno._NEWLINE_Poznamo tri vrste instrumentov, ki se uporabljajo pri IR spektrofotometriji. Prvi je spektrofotometer, drugi spektrofotometer s Fourierovo transformacijo in zadnji fotometer s filtri. Prva dva sta namenjena za kvalitativno analizo, zadnji pa za kvantitativno. Kvantitativna analiza merjenja z IR spektrofotometrijo se od UV vidne spektrofotometrije nekoliko razlikuje. Pri IR spektrofotometriji ne uporabljamo referen\xc4\x8dnega vzorca. Te\xc5\xbeko je dobiti dve kiveti, ki imata enake transmisijske zna\xc4\x8dilnosti. Drugi problem je v tem, da je te\xc5\xbeko dobiti identi\xc4\x8dno debelino sloja, ker so kivete za IR podro\xc4\x8dje po navadi o\xc5\xbeje od 1 mm. Tak\xc5\xa1na debelina kivete je potrebna zaradi prepustnosti merljivih intenzitet IR sevanja skozi \xc4\x8disti vzorec ali skozi zelo koncentrirane raztopine vzorcev. Merjenje zelo razred\xc4\x8denih raztopin je skoraj nemogo\xc4\x8de, zaradi pomanjkanja dobrih topil, ki bi bila prozorna v velikem delu IR spektra. Intenziteto sevanja, ki prehaja skozi vzorec primerjamo s snopom, katerega ni\xc4\x8d ne ovira.\n_START_SECTION_\nUV vidna spektrofotometrija\n_START_PARAGRAPH_\nSpektrofotometrijska merjenja v UV sevanju so primerna za odkrivanje kromofornih skupin. Pri izbiri topila moramo biti previdni. Topilo mora biti transparentno v celotnem podro\xc4\x8dju in mora raztopiti dovolj veliko koli\xc4\x8dno vzorca, dobimo dobro definirane maksimume. Potrebno je tudi raziskati mo\xc5\xbene interakcije med topilom in vzorcem. Polarna topila kot so voda, alkoholi in ketoni lahko spremenijo vibracijske spektre. Teh spojin se je potrebno izogibati kadar \xc5\xbeelimo analizirati spektralne podrobnosti. Polarnost topila pogosto vpliva na polo\xc5\xbeaj absorbcijskega maksimuma._NEWLINE_Instrumenta, ki ju uprabljamo pri tej metodi, imenujemo fotometer in spektrofotometer. Prednost fotometra je nizka cena, enostavnost, mo\xc5\xbenost prena\xc5\xa1anja in lahko vzdr\xc5\xbeevanje. V analiznih metodah pri katerih ni va\xc5\xbena visoka spektralna \xc4\x8disto\xc4\x8da je to\xc4\x8dnost in natan\xc4\x8dnost merjenja s fotometrom podobna tistim, ki so izmerjene s spektrofotometrom. Slabe strani fotometra pa so nezmo\xc5\xbenost dobivanja celega spektra in omejena vsestranskost.'