b'\n_START_ARTICLE_\nApijan\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nApijan je bil rojen v Aleksandriji okoli leta 95. Sam omenja, da je po opravljanju najvi\xc5\xa1jih funkcij v rimski provinci Egipt okoli leta 120 od\xc5\xa1el v Rim, kjer je opravljal odvokatske posle v predmetih pred rimskimi cesarji, verjetno kot advocatus fisci. Cesarji, ki jih omenja, bi lahko bili Hadrijan ali Mark Antonij, zagotovo pa Antonin Pij, saj je bil Apijan v Egiptu najmanj do konca vladavine cesarja Trajana (117)._NEWLINE_Okoli leta 147 je bil na  priporo\xc4\x8dilo svojega prijatelja in zelo znanega literata Marka Kornelija Fronta  imenovan za prokuratorja, verjetno v Egiptu. Iz Apijanovega pisma Korneliju Frontu je razvidno, da je bila njegova pro\xc5\xa1nja za polo\xc5\xbeaj prokuratorja  napisana med letoma 147 in 161, ni pa jasno, ali je \xc5\xa1lo za pravo slu\xc5\xbebo ali samo za \xc4\x8dastni naslov. Ker so bili polo\xc5\xbeaji prokuratorja rezervirani samo za pripadnike vite\xc5\xa1kega reda konjenikov (ordo equester), Apijanovo imenovanje ka\xc5\xbee visok polo\xc5\xbeaj njegove dru\xc5\xbeine v rimski dru\xc5\xbebi._NEWLINE_Edini drugi zanesljivi biografski datum je, da se je njegova Zgodovina Rima pojavila malo pred letom 162 in velja za enega od redkih primarnih zgodovinskih virov za tisto obdobje.\n_START_SECTION_\nDelo\n_START_PARAGRAPH_\nNjegovo najve\xc4\x8dje delo je \xe1\xbf\xac\xcf\x89\xce\xbc\xce\xb1\xcf\x8a\xce\xba\xce\xac (Roma\xc3\xafk\xc3\xa1) z latinskim naslovom Historia Romana \xe2\x80\x93 Zgodovina Rima v 24 knjigah.  Zgodovina je napisana v gr\xc5\xa1kem jeziku v tako imenovanem aleksandrijskem nare\xc4\x8dju. Nastala je pred letom 162 in je bolj podobna nizu monografij kot kronologiji dogodkov. Vsebuje predstavitve ve\xc4\x8d osebnosti in poro\xc4\x8dila o raznih ljudstvih in de\xc5\xbeelah od ustanovitve Rima do Trajanovih osvajanj na vzhodu. Ohranila se je samo polovica Zgodovine: nekaj knjig je ohranjenih v celoti, od nekaterih so se ohranili bizantinski prepisi, od ostalih pa samo odlomki. _NEWLINE_Apijanov slog pisanja ni privla\xc4\x8den, izjemno pomembna pa je vsebina, predvsem tisti deli, ki opisujejo rimske dr\xc5\xbeavljanske vojne. Dr\xc5\xbeavljanske vojne v petih knjigah (13-17) opisujejo obdobje konca Rimske republike._NEWLINE_Apijan redko navaja svoje vire, \xc4\x8deprav je o\xc4\x8ditno imel ve\xc4\x8d virov. Iz besedila je razvidno, da je uporabil na primer govor Marka Antonija po Cezarjevi smrti in da je kritiziral pomanjkljivost Avgustovih Komentarjev k ilirskim vojnam. V precej\xc5\xa1nji meri je uporabil tudi dela starih zgodovinarjev, na primer Polibija, Dioniza iz Halikarnasa, Livija in drugih. _NEWLINE_Za zgodovino Jugovzhodne Evrope so pomembni Apijanovi opisi Ilirov in odnosi Rima do sosedov na vzhodni obali Jadranskega morja.'