b'\n_START_ARTICLE_\nPremogovnik Trbovlje\n_START_PARAGRAPH_\nPremogovnik Trbovlje je rudnik rjavega premoga, ustanovljen 10. novembra 1804 v Trbovljah.\n_START_SECTION_\nDo leta 1873\n_START_PARAGRAPH_\nPremogovnik Trbovlje je bil ustanovljen 10. novembra 1804 potem ko je dve leti prej Franz Maurer, skupaj s petimi dru\xc5\xbeabniki v Trbovljah najel ozemlje za kopanje premoga. Franz Maurer, de\xc5\xbeelni odvetnik iz Dunajskega Novega mesta, je za najdbo premoga v Trbovljah sli\xc5\xa1al od dveh rudarjev, Thonhauserja in Holubarja. Ozemlje pa je najel skupaj s petimi dru\xc5\xbeabniki, ker sam ni imel dovolj sredstev._NEWLINE_Podelitveno listino je za vi\xc5\xa1ji rudarski urad podpisal Jo\xc5\xbeef Winter, rudarski svetnik. V podelitvini listini so bile ozna\xc4\x8dene podeljene jamske mere, posebni rudniki, z lastnim rovom, ki so se imenovali Fran\xc4\x8di\xc5\xa1kov (St. Francisci Stollen), Vilijemov (St. Wilhelm Stollen), Jurijev (St. Georgii Stollen), Antonov (St. Antonii Stollen), Jo\xc5\xbeefov) (St. Josephi Stollen, Terezijin (St. Theresia Stollen), Ne\xc5\xbein (St. Agnes Stollen) in Ignacijev rov (St. Ignatii Stollen). Jamske mere so bile imenovane po krstnih imenih dru\xc5\xbeabnikov (Franc, Vilijem, Jurij, Anton) in po \xc4\x8dlanih Maurerjeve rodbine (Jo\xc5\xbeef, Terezija, Ne\xc5\xbea, Ignacij). Celoten kompleks pa se je imenoval Rudnik kamenega premoga v Trbovljah (Steinkohlenbergbau in Trifail)._NEWLINE_Kmalu po odprtju pa se je pojavila te\xc5\xbeava, saj nakopanega premoga niso mogli prodati, saj so bile prometne povezave v celotnem Zasavju zelo slabe in zato se je skupina raz\xc5\xa1la. Maurer pa je vztrajal sam, in je premog sku\xc5\xa1al spraviti v promet, toda z malo uspeha. Leta 1825 sta njegova sinova Ignacij Pavel in Franc Ksaverij, ki sta dve leti prej prevzela podjetje, zgradila steklarno, ki je do leta 1855 kot gorivo uporabljala kosovni premog, kasneje pa tudi drobnej\xc5\xa1e vrste, ki so jih prej zametavali. Kljub temu, da so nekateri rovi opusteli, sta brata premogovnik obdr\xc5\xbeala v obratovanju._NEWLINE_V premogovniku so sprva nakopali zelo malo (leta 1818 so nakopali samo 22,4 tone, leta 1841 pa 473 ton), poraba pa se je pove\xc4\x8dala z industrializacijo, oziroma z gradnjo ju\xc5\xbene \xc5\xbeeleznice med Trstom in Dunajem, torej po letu 1847, saj so med gradnjo potrebovali velike koli\xc4\x8dine apna in opeke, ki med drugim za nastanek potrebujeta ogenj. Premog pa je zelo gorljiva snov. Tudi po izgradnji, leta 1849, je ju\xc5\xbena \xc5\xbeeleznica ostala konstanten porabnik premoga, saj so lokomotive za delovanje potrebovale premog. Prav tako pa je \xc5\xbeeleznica omogo\xc4\x8dala prevoz ve\xc4\x8djih koli\xc4\x8din premoga._NEWLINE_Od leta 1839 se je za trboveljski premogovnik za\xc4\x8dela zanimati tudi dr\xc5\xbeava, torej Avstrijsko cesarstvo, in v letih od 1847 do 1867 je tudi erar imel svoj premogovnik. Vendar pa je do tega pri\xc5\xa1lo \xc5\xa1ele po \xc5\xa1tevilnih sporih in po podpisu izvensodnega sporazuma. Istega leta pa se je rudni\xc5\xa1ka posest pove\xc4\x8dala \xc5\xa1e za 20 jamskih polj in Maurerji ter erar so izkopavali vse ve\xc4\x8d premoga, toda pravi razvoj je prinesla zdru\xc5\xbeitev kapitala. Najprej je erarno posest kupilo ve\xc4\x8d industrijalcev, med njimi pivovarji Kozlerji, ti pa so leta 1869 ustanovili Zdru\xc5\xbebo Vodenskega rova, ki je kmalu \xc5\xa1e dodatno pove\xc4\x8dala izkop (leta 1872 \xc5\xbee 48.537 ton)._NEWLINE_V drugi polovici 19. stoletja pa so se v Trbovljah zgradile rudarske hi\xc5\xa1e. Namenjene so bile rudarjem in njihovim dru\xc5\xbeinam in so zagotavljale le najnujnej\xc5\xa1e bivanje. Pri gradnji so\xc4\x8dasnega ve\xc4\x8djega \xc5\xa1tevila so jih zdru\xc5\xbeevali v rudarske kolonije: Njiva, \xc5\xbdabjek, Terezija, Kolonija ob cesti, za vi\xc5\xa1je rudarske uradnike kolonijo Gvido, za rudni\xc5\xa1ke nadzornike pa koloniji Kurjo vas in Bauerjevo kolonijo.\n_START_SECTION_\nDo konca 19. stoletja\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1873 je Zdru\xc5\xbeba Vodenskega rova prodala svojo posest Trboveljski premogokopni dru\xc5\xbebi (TPD), ki je bila ustanovljena 30. decembra 1872 kot delni\xc5\xa1ka dru\xc5\xbeba na temelju koncesijske pogodbe. TPD je isto leto odkupila tudi Maurerjev premogovnik. Toda TPD se ni zadovoljila samo s trboveljskim rudnikom, temve\xc4\x8d je pokupila rudnike v celotnem Zasavju: leta 1880 zagorski rudnik, v letih od 1880 do 1886 pa \xc5\xa1e hrastni\xc5\xa1ke rudnike v Dolu in Ojstrem._NEWLINE_TPD je postala eden izmed najve\xc4\x8djih monopolov, ki so delovali na ozemlju dana\xc5\xa1nje Slovenije. Vodstvo TPD je bilo na Dunaju, na rudnikih pa je bilo vodenje zaupano strokovnjakom, ki so \xc5\xbee prej vodili rudnike. Rudarski strokovnjaki so bili tujci, proti koncu 19. stoletja pa so bili iz\xc5\xa1olani \xc5\xbee prvi slovensk strokovnjaki._NEWLINE_TPD je poskrbela za modernizacijo in je za\xc4\x8dela dopolnjevati tehni\xc4\x8dno opremo rudnikov, v jamah je uvedla ventilacijo in druge tehni\xc4\x8dne izbolj\xc5\xa1ave ter tako neprenehoma ve\xc4\x8dala proizvodnjo in zni\xc5\xbeevala lastno ceno premoga. Leta 1882 so trboveljski rudnik razdelili na vzhodni in zahodni revir, leta 1891 so uvedli umetno ventilacijo (zgradili so ventilatorje, katere so poganjale lokomotive, ostalo moderniziranje je nastopilo \xc5\xa1ele po letu 1900), koli\xc4\x8dina nakopanega premoga pa se je \xc5\xa1e pove\xc4\x8dala: leta 1884 je rudnik presegel mejo 300,000 ton izkopa, leta 1895 pa so v njem nakopali \xc5\xbee 505 130 ton. Do edinega padca cen je pri\xc5\xa1lo leta 1877, ko se je na premogovnem trgu pojavila kriza, ki je vplivala na proizvodnjo, ki je najbolj padla v letih 1878 in 1879. Takrat je splo\xc5\xa1no ni\xc5\xbeanje cen prisilio TPD v cenej\xc5\xa1e prodajanje premoga._NEWLINE_Premogovnik Trbovlje je imel tudi \xc5\xa1tiri dnevne ali povr\xc5\xa1inske kope. Po prevzemu TPD se \xc5\xa1tevilo dnevnih kopov v 19. stoletju ni pove\xc4\x8dalo, edina sprememba, ki se je zgodila, je bilo ozna\xc4\x8devanje kopov z rimskimi \xc5\xa1tevilkami. Prvi je bil na obmo\xc4\x8dju od Trbovelj\xc5\xa1\xc4\x8dice do Male Bukove gore, drugi na obmo\xc4\x8dju Gvido \xe2\x80\x93 \xc5\xbdabja vas (zaprt leta 1875), tretji na obmo\xc4\x8dju nad dana\xc5\xa1njem naseljem Ribnik proti Limbarjem, \xc4\x8detrti pa na obmo\xc4\x8dju Ne\xc5\xbea, ki pa je bil zaradi oddaljenosti manj izkori\xc5\xa1\xc4\x8den._NEWLINE_Zaradi primanjkljaja, ki je nastajal zaradi iz\xc4\x8drpavanja dnevnih kopov, se je rudnik ves \xc4\x8das \xc5\xa1iril in odpiral nove rove, saj je bilo potrebno primanjkljaj nadomestiti z delom v jamah. Najpomembnej\xc5\xa1e jame, ki so jih odprli na novo so se imenovale Baron Hopfenov rov, Lakon\xc5\xa1ki rov, Grabenski rov, Rov na gmajni, Talni rov, Vodenski rov. Poleg teh rovov so na novo odprli \xc5\xa1e nekaj \xc5\xbee zaprtih rovov, kot na primer Fran\xc4\x8di\xc5\xa1kov rov, Ferdinandovo polje, Franc Karlovo polje, idr._NEWLINE_\xc5\xa0tevilo zaposlenih se je ve\xc4\x8dalo \xc5\xbee od odprtja premogovnika. Ob prevzemu, leta 1873, je bilo v rudniku zaposlenih 1050 ljudi, toda to \xc5\xa1tevilo se je vsako leto, tako kot proizvodnja, ve\xc4\x8dalo, do konca 19. stoletja je bilo zaposlenih \xc5\xbee okrog 3000 ljudi. Med zaposlenimi so sicer prevladovali polnoletni mo\xc5\xa1ki, nekaj pa je bilo tudi \xc5\xbeensk in mladoletnih: leta 1883 je bilo zaposlenih 264 \xc5\xbeensk in 450 mladoletnikov. \xc5\xa0tevilo \xc5\xbeensk se je do konca 19. stoletja ve\xc4\x8dalo (leta 1900 zaposlenih 340), \xc5\xa1tevilo mladoletnih pa manj\xc5\xa1alo (leta 1900 zaposlenih 76), po letu 1900 pa se je za\xc4\x8delo manj\xc5\xa1ati tudi \xc5\xa1tevilo \xc5\xbeensk._NEWLINE_Leta 1883 je Trbovlje obiskal avstro-ogrski cesar Franc Jo\xc5\xbeef I., ki si je ogledal tudi dnevni kop, kjer so ga pri\xc4\x8dakali rudarji in mu prikazali razstrelitev materiala. Anekdota pravi, da naj bi cesar na ogledu dnevnega kopa nekega paznika vpra\xc5\xa1al kje sploh je premog, ta pa naj bi mu odvrnil: Va\xc5\xa1e veli\xc4\x8danstvo, vse, kar je \xc4\x8drno, je premog.'