b'\n_START_ARTICLE_\nTermoelektri\xc4\x8dni pojav\n_START_PARAGRAPH_\nT\xc3\xaarmoel\xc3\xa9ktri\xc4\x8dni poj\xc3\xa1v ozna\xc4\x8duje skupino fizikalnih pojavov, pri katerih gre za neposredno pretvorbo temperaturne razlike v elektri\xc4\x8dno napetost in obratno. Med termoelektri\xc4\x8dne pojave uvr\xc5\xa1\xc4\x8damo Seebeckov pojav, Peltierov pojav, Thomsonov pojav, pa tudi spro\xc5\xa1\xc4\x8danje Joulove toplote zaradi elektri\xc4\x8dnega upora pri prevajanju elektri\xc4\x8dnega toka. Prvi trije pojavi so reverzibilni, zadnji pa ne.\n_START_SECTION_\nSeebeckov pojav\n_START_PARAGRAPH_\nSeebeckov pojav je neposredna pretvorba temperaturne razlike v elektri\xc4\x8dno napetost. Pojav je leta 1821 po naklju\xc4\x8dju odkril nem\xc5\xa1ki fizik Thomas Johann Seebeck, ki je odkril, da se med koncema kovinske palice pojavi elektri\xc4\x8dna napetost, kadar je v palici temperaturni gradient \xce\x94T._NEWLINE_Seebeckov pojav izkori\xc5\xa1\xc4\x8damo v termoparu za posredno merjenje temperature.\n_START_SECTION_\nPeltierov pojav\n_START_PARAGRAPH_\nPeltierov pojav je obrnjeni pojav od Seebeckovega; pri njem gre za ustvarjanje temperaturne razlike z elektri\xc4\x8dno napetostjo. Do njega pride, kadar te\xc4\x8de elektri\xc4\x8dni tok skozi dvoje razli\xc4\x8dnih kovin ali polprevodnikov (tipa n in tipa p), ki se stikata na dveh spojih (Peltierovih spojih). Elektri\xc4\x8dni tok obenem poganja toplotni tok od enega stika proti drugemu, eden od stikov se zato hladi, drugi pa segreva. Pojav je leta 1834, trinajst let po Seebeckovem odkritju, opazil francoski fizik Jean Charles Athanase Peltier.'