b"\n_START_ARTICLE_\nFulvio Tomizza\n_START_SECTION_\n\xc5\xa0tudij\n_START_PARAGRAPH_\nDo za\xc4\x8detka \xc5\xa1olanja je prebival v Istri, zaklju\xc4\x8dil je gimnazijo v Kopru. \xc5\xa0tudiral je v Ljubljani na Fakulteti za romanske knji\xc5\xbeevnosti in na Akademiji za dramsko umetnost v Beogradu. V letu 1955 se je preselil v Trst, kjer je delal kot novinar na italijanskem radiu, od leta 1981 pa je bil svobodni pisatelj.\n_START_SECTION_\nKnji\xc5\xbeevno ustvarjanje\n_START_PARAGRAPH_\nTomizza je napisal okrog trideset del, ve\xc4\x8dinoma romanov. Pisal je tudi eseje, novele, drame in otro\xc5\xa1ko knji\xc5\xbeevnost. V svojih delih idejo meje prikazuje skozi usode posameznikov \xe2\x80\x93 meja ni prostor razmejevanja, temve\xc4\x8d je prostor prepustnosti, ki ljudem daje mo\xc5\xbenost komunikacije, sre\xc4\x8devanja. Tomizza se ne postavlja na italijansko ali slovensko stran, temve\xc4\x8d ka\xc5\xbee stvarnost iz razli\xc4\x8dnih zornih kotov. V svojih delih pi\xc5\xa1e predvsem o izseljevanju Italijanov iz Istre po drugi svetovni vojni ter s tem povezanimi ob\xc4\x8dutki domoto\xc5\xbeja in izkoreninjenosti, o zgodovinski tematiki in vpra\xc5\xa1anjih manj\xc5\xa1in.\n_START_SECTION_\nProzna dela\n_START_PARAGRAPH_\nZa prvi roman, Materada, ki je iz\xc5\xa1el leta 1960 (1989 v slovenskem prevodu) so najpomembnej\xc5\xa1i italijanski literarni kritiki izrazili navdu\xc5\xa1enje. Sledila sta La ragazza di Petrovia (Dekle iz Petrovije) in Il bosco di acacie e altri racconti (Akacijev gozd). Vsi trije romani so bili pozneje zbrani v knjigo Trilogia istriana (1967; slovenski prevod: Istrska trilogija). Sledila sta romana La quinta stagione (Peto obdobje) in L' albero dei sogni (Drevo sanj). Leta 1970 je objavil zbirko pripovedi La torre capovolta (Obrnjeni stolp). Dve leti kasneje je iz\xc5\xa1el roman La citt\xc3\xa0 di Miriam (Miriamino mesto), v katerem izhaja iz tr\xc5\xbea\xc5\xa1kega okolja. Za knjigo Dove tornare (Kam naj se vrnem) je prejel literarno nagrado. Leta 1977 je objavil roman La miglior vita (v slovenskem prevodu je z naslovom Bolj\xc5\xa1e \xc5\xbeivljenje iz\xc5\xa1el leta 1980), ki je bil prav tako nagrajen._NEWLINE_Izhajajo\xc4\x8d iz tr\xc5\xbea\xc5\xa1kega okolja pi\xc5\xa1e tudi v delu L' amicizia (1980; slovenski prevod: Prijateljstvo, 1981) in Franziska (1997; Fran\xc4\x8di\xc5\xa1ka)._NEWLINE_Tomizza je s knjigo La finzione di Maria (1980; Maria Janis) za\xc4\x8del niz z zgodovino zaznamovanih del. Najbolj pomenljivo je Il male viene dal Nord (1984; Zlo prihaja s severa \xc5\xa1e ni dostopno v slovenskem prevodu), v katerem pi\xc5\xa1e o kulturnem vzdu\xc5\xa1ju v Evropi v 16. in 17. stoletju, pomembno vlogo v delu pa ima lik koprskega \xc5\xa1kofa Petra Pavla Vergerija. _NEWLINE_Prozna dela, ki jih je napisal v tridesetletnem obdobju, je Tomizza zbral v zbirko Ieri, un secolo fa (1985; V\xc4\x8deraj, stoletje od tega). _NEWLINE_Literarno nagrado je dobil tudi za roman Gli sposi di via Rossetti (1986; v slovenskem prevodu Mladoporo\xc4\x8denca iz ulice Rossetti, 1987, Trst, Ljubljana), v katerem pi\xc5\xa1e o tragi\xc4\x8dni smrti Slovencev Stanka Vuka in Danice Toma\xc5\xbei\xc4\x8d (sestre Pinka Toma\xc5\xbei\xc4\x8da) v \xc4\x8dasu fa\xc5\xa1izma. S tem dogodkom se ukvarja tudi drama Zaljubljeni v smrt Tamare Matevc, ki je delno nastala po Tomizzijevem romanu. Uprizorjena je bila v Slovenskem stalnem gledali\xc5\xa1\xc4\x8du v Trstu v sezoni 2008/9. _NEWLINE_V naslednjih letih so iz\xc5\xa1la dela Quando Dio usc\xc3\xac di chiesa: vita e fede in un borgo istriano del Cinquecento (Ko je Bog zapustil Cerkev, \xc5\xbeivljenje in vera istrske vasi v 16. stoletju), I rapporti colpevoli (Pregre\xc5\xa1na razmerja), Poi vienne Cernobyl (Potem je pri\xc5\xa1el \xc4\x8cernobil), L'ereditiera veneziana (Bene\xc5\xa1ka dedinja), Fughe incrociate (Navzkri\xc5\xbeni pobegi) in L'abate Roys e il fatto innominabile (Opat Roys in neizrekljivo dejanje)._NEWLINE_Tomizza je na Tr\xc5\xbea\xc5\xa1kem, po Italiji in drugih dr\xc5\xbeavah tudi ve\xc4\x8dkrat predaval o vrednotah sobivanja razli\xc4\x8dnih kultur in ljudi ob meji. Zbirko \xc4\x8dlankov, razmi\xc5\xa1ljanj in predavanj o stvarnosti na Tr\xc5\xbea\xc5\xa1kem, ki je nastajala ve\xc4\x8d desetletij, je izdal pod naslovom Alle spalle di Trieste (1995; slovenski prevod Na ramenih oz. tudi Trstu za hrbtom)._NEWLINE_Leta 1996 je iz\xc5\xa1el njegov roman Dal luogo del sequestro (Iz kraja ugrabitve), posthumno pa dela La visitatrice (1999; Obiskovalka), Nel chiaro della notte (2000; V jasnini no\xc4\x8di), La casa col mandorlo (2000; Hi\xc5\xa1a ob mandljevcu oz. tudi Hi\xc5\xa1a ob mandlju) in Il sogno dalmata (2001; Dalmatinski sen).\n_START_SECTION_\nDramska dela in besedila za otroke\n_START_PARAGRAPH_\nTomizzev dramski opus obsega tudi dramska dela in besedila za otroke. _NEWLINE_Prvo kulturno pribli\xc5\xbeevanje med Trstom in Jugoslavijo je opazno v igri Vera Verk (1963), ki so jo uprizorili v Stalnem gledali\xc5\xa1\xc4\x8du Furlanije Julijske krajine. L' idealista (Idealist) je dramatizacija Cankarjevega Martina Ka\xc4\x8durja. Uprizorjeno je bilo leta 1976 v Stalnem gledali\xc5\xa1\xc4\x8du Trst. Gledali\xc5\xa1\xc4\x8de je z velikim uspehom gostovalo tudi v Ljubljani, v Beogradu in v sezoni 1983/1984 na odru dunajskega teatra Volkstheater._NEWLINE_Fulvio Tomizza je napisal leposlovna dela za otroke La pulce in gabbia (Bolha v kletki), Trick: storia di un cane (Trick: zgodba nekega psa), Anche le pulci hanno la tosse (Tudi bolhe ka\xc5\xa1ljajo) ter Il gatto Martino (Ma\xc4\x8dek Martin)._NEWLINE_Dela Fulvia Tomizze so prevedena v sloven\xc5\xa1\xc4\x8dino, \xc5\xa1pan\xc5\xa1\xc4\x8dino, gr\xc5\xa1\xc4\x8dino, franco\xc5\xa1\xc4\x8dino, angle\xc5\xa1\xc4\x8dino, nem\xc5\xa1\xc4\x8dino, romun\xc5\xa1\xc4\x8dino, ru\xc5\xa1\xc4\x8dino, polj\xc5\xa1\xc4\x8dino, \xc5\xa1ved\xc5\xa1\xc4\x8dino, norve\xc5\xa1\xc4\x8dino, hrva\xc5\xa1\xc4\x8dino, nizozem\xc5\xa1\xc4\x8dino, pa tudi v esperanto.\n_START_SECTION_\nNagrade\n_START_PARAGRAPH_\nZa svoje knji\xc5\xbeevno ustvarjanje je Fulvio Tomizza prejel ve\xc4\x8d nagrad. Italijansko literarno nagrado selezione campiello je dobil ve\xc4\x8dkrat: za roman La quinta stagione (Peto obdobje) leta 1965 in za knjigo Dove tornare (Kam naj se vrnem) leta 1974. Prislu\xc5\xbeil si jo je tudi s knjigo Gli sposi di via Rossetti in I rapporti colpevoli (za slednjo je dobil tudi nagrado Giovanni Boccaccio)._NEWLINE_Tri leta pozneje prejel nagrado strega za roman La miglior vita (Bolj\xc5\xa1e \xc5\xbeivljenje). Roman je bil preveden v deset jezikov in bil natisnjen v 400.000 izvodih. Po objavi nem\xc5\xa1kega prevoda je leta 1979 prejel avstrijsko dr\xc5\xbeavno nagrado za evropsko literaturo._NEWLINE_Leta 1969 si je z delom L'albero dei sogni (Drevo sanj) prislu\xc5\xbeil nagrado za prozo viareggio, leta 1986 pa je bil izbran za prvega dobitnika prve Mednarodne nagrade za knji\xc5\xbeevnost Vilenica (za roman Gli sposi di via Rossetti)._NEWLINE_Po njem je poimenovana literarna nagrada, ki jo podeljuje Lions klub Trst in \xc4\x8dezmejni slovensko-italijansko-hrva\xc5\xa1ki kulturni Forum Tomizza, ki ga prirejajo v Kopru, Trstu in Umagu, kjer so mu postavili tudi dopsni kip."