b'\n_START_ARTICLE_\nMirko Vekjet\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nPo ljudski \xc5\xa1oli je obiskoval idrijsko realko, nato pa je vstopil v semeni\xc5\xa1\xc4\x8de v Gorici. \xc5\xbde kot dijak se je vklju\xc4\x8deval v dru\xc5\xa1tveno delo, leta 1924 je ustanovil mladinsko dru\xc5\xa1tvo Slovencev pod Itailjo Adrija. 2. julija 1933 je prejel ma\xc5\xa1ni\xc5\xa1ko posve\xc4\x8denje, novo ma\xc5\xa1o je imel v \xc5\xa0kednju pri Trstu._NEWLINE_Avgusta 1933 je prevzel v upravo \xc5\xbeupnijo Boljun v Istri, 1. marca 1934 je bil imenovan za njenega \xc5\xbeupnika. Med vojno ni \xc5\xbeelel vstopiti v noben odbor OF, ko so ob italijanski kapitulaciji partizani na zvonik cerkve v Boljunu izobesili zastavo z rde\xc4\x8do zvezdo jo je pred prihodom Nemcev pravo\xc4\x8dasno snel in posredoval, da faranov Nemci niso odpeljali v tabori\xc5\xa1\xc4\x8da. Ker so Nemci hoteli legitimirati prisotne mo\xc5\xa1ke, so hoteli od \xc5\xbeupnika Vekjeta krsne knjige, ker tega ni hotel storiti, so ga nalo\xc5\xbeili na tovornjak in odpeljali. V Trstu so ga zaprli v koronejske zapore. Po posredovanju bo\xc5\xbea Milanovi\xc4\x87a je se je zanj zavezl tr\xc5\xbea\xc5\xa1ki \xc5\xa1kof Anton Santin, vendar so ga medtem \xc5\xbee odpeljali v tabori\xc5\xa1\xc4\x8de v Dachau. Tja je pri\xc5\xa1el 20. oktobra 1943, vpisan pod \xc5\xa1tevilko 57425. Umrl je 20. februarja 1944, njegovo ime je zapisano na plo\xc5\xa1\xc4\x8di padlih dijakov idrijske reale in na plo\xc5\xa1\xc4\x8di slovenskih padlih duhovnikv na Brezjah.'