b'\n_START_ARTICLE_\nSecesija (obdobje)\n_START_SECTION_\nZa\xc4\x8detniki gibanja\n_START_PARAGRAPH_\nIzraz secesija je v prvih letih 20. stoletja uporabil neki Hans Ulrich Simon, ki sicer ni dosegel ve\xc4\x8djega priznanja javnosti, a njegova definicija novega gibanja se je takoj oprijela in ustalila.  Kot je Simon pravilno ugotovil, se je odmik od klasi\xc4\x8dne umetnosti najprej pojavil v Parizu in se nato kmalu raz\xc5\xa1iril po vsej Evropi. V Franciji so se \xc5\xbee vse devetnajsto stoletje nekateri umetniki upirali uradnim akademskim smernicam, kar je leta 1890 privedlo do prenovitve dru\xc5\xa1tva Soci\xc3\xa9t\xc3\xa9 Nationale des Beaux-Arts, ki je poslej zagovarjalo bolj liberalna stali\xc5\xa1\xc4\x8da. Ta popolna modernizacija akademskega dru\xc5\xa1tva se smatra za prvo dejansko secesijo, ki pa v umetni\xc5\xa1kem pogledu ni ustvarila ve\xc4\x8djih mojstrov._NEWLINE_Bolj pomembne so nem\xc5\xa1ke veje tega gibanja, in sicer m\xc3\xbcnchenska secesija, berlinska secesija in dunajska secesija. Prvi, ki so se lo\xc4\x8dili od stroge korporacije akademskih umetnikov, so bili m\xc3\xbcnchenski slikarji, ki so se \xc5\xbee leta 1892 odlo\xc4\x8dili za prenovitev tradicionalnih stilov in uvedbo novih na\xc4\x8dinov izra\xc5\xbeanja. Po njihovem zgledu sta kmalu predlagali nove umetni\xc5\xa1ke sloge \xc5\xa1e skupini iz Dunaja (1897) in Berlina (1899). Dunaj\xc4\x8dani so bili dale\xc4\x8d najbolj talentirani umetniki in zato so kmalu postali glavni nosilci novih idej. Danes beseda secesija navadno ozna\xc4\x8duje le dunajsko skupino.\n_START_SECTION_\nPomensko razlikovanje\n_START_PARAGRAPH_\nTi trije organizirani skupinski odstopi so bili nekak\xc5\xa1no priznanje nove umetnosti, ki se ni imela pred nikomer zagovarjati: umetnik sam je odlo\xc4\x8dal o vrednosti svojih stvaritev. Po njihovem zgledu je likovna umetnost in predvsem arhitektura sprejela popolnoma nove oblike. Drugod po Evropi ni pri\xc5\xa1lo do mno\xc5\xbei\xc4\x8dnega odstopa od klasi\xc4\x8dnih kanonov (secesije), pa\xc4\x8d pa so se pojavili ustvarjalni umetniki, ki so dajali prednost domi\xc5\xa1ljijskim oblikam cvetja in elegantnih vijug. To je bil Art Nouveau ali Jugendstil. Gre torej za dva lo\xc4\x8dena pojma, \xc4\x8deprav Avstrijci za oba uporabljajo isto besedo, Sezession.  Praviloma so secesionisti le pripadniki omenjenih treh skupin, ki so se organizirano in skupinsko lo\xc4\x8dile od akademskih krogov. Ne moremo pa pri\xc5\xa1tevati med secesioniste tistih umetnikov, ki so povsod po Evropi ustvarjali v novem slogu. Tu je govora na primer o mad\xc5\xbearskih (\xc3\x96d\xc3\xb6n Lechner, K\xc3\xa1roly K\xc3\xb3s), o \xc5\xa1panskih (Antoni Gaudi), belgijskih (Victor Horta, Henry van de Velde), britanskih (Charles Rennie Mackintosh, Arthur Makmurdo) in drugih umetnikih. Vsi so predstavniki Art Nouveaua, ne pa secesije.\n_START_SECTION_\nRaznolikost sloga\n_START_PARAGRAPH_\nPrav zaradi popolne svobode v izra\xc5\xbeanju, ki jo je secesija zagovarjala, se stili njenih najvidnej\xc5\xa1ih predstavnikov med seboj mo\xc4\x8dno razlikujejo. Tako na primer slikar Egon Schiele poudarja grde in bole\xc4\x8de plati \xc5\xbeivljenja in se ne ustavlja na podrobnostih, ki bi lahko ubla\xc5\xbeile stroge ekspresionisti\xc4\x8dne podobe. Gustav Klimt nasprotno predstavlja skoraj nerealne osebe, ki se nekako utapljajo v cvetju in zlatih odtenkih. Umetnika nimata veliko skupnega, ve\xc5\xbee ju le popoln odmik od klasi\xc4\x8dne umetnosti in odstop od akademskih slikarjev tiste dobe, torej pripadnost secesiji._NEWLINE_Podobno tudi arhitektura te dobe nima enega samega izrazitega sloga, pa\xc4\x8d pa prehaja od zlatih okraskov in cveto\xc4\x8dih vej na strogo geometri\xc4\x8dne oblike, kar je najbolj razvidno v delu Otta Wagnerja. Isto velja za interne zidne poslikave, kjer so se ohranile ponekod fantasti\xc4\x8dne oblike rastlin, drugje pa linearni okraski iz samega \xc4\x8drtovja.\n_START_SECTION_\nPomen secesije\n_START_PARAGRAPH_\nObdobje secesije dejansko premine s svojimi ustvarjalci, ker je bilo le prehodna stopnja do modernih umetnosti. Je pa izrednega pomena iz ve\xc4\x8d razlogov. _NEWLINE_Glavna zasluga secesije je predvsem v prekinitvi starega nem\xc5\xa1kega razumevanja umetnosti. V devetnajstem stoletju je bilo umetni\xc5\xa1ko ustvarjanje rezervirano za premo\xc5\xbene sloje, ki so si lahko dovoljevali drago pla\xc4\x8dane mojstre u\xc4\x8ditelje in ve\xc4\x8dkrat tudi njihove dobre ocene in pohvale, ki jih sicer skromna dela niso zaslu\xc5\xbeila. Nasprotno so bili manj premo\xc5\xbeni umetniki, ki si niso mogli dovoliti akademskih mentorjev, zapostavljeni. Ta zaprti krog uradno priznanih umetnikov je bil nekak\xc5\xa1na korporacija, v kateri se ne-nem\xc5\xa1ki elementi sploh niso upo\xc5\xa1tevali. Mladi secesionisti so takemu mi\xc5\xa1ljenju nasprotovali in dejansko dokazali, da se umetnost izra\xc5\xbea tudi izven klasi\xc4\x8dnih kanonov._NEWLINE_Ta novonastali pojem umetni\xc5\xa1ke svobode izra\xc5\xbeanja je v svoji skrajnosti privedel tudi do neza\xc5\xbeelenih posledic. Medtem ko je prvotno secesija le zahtevala, da dobijo besedo tudi mladi umetniki, se je ta zahteva s \xc4\x8dasom spremenila v mnenje, da se umetnik rodi in ne izu\xc4\x8di in so torej nauki raznih mojstrov in \xc5\xa1ol popolnoma nepotrebni. To stali\xc5\xa1\xc4\x8de je pozneje privedlo do uveljavljanja samoukov, pri katerih je izvirnost nadome\xc5\xa1\xc4\x8dala umetni\xc5\xa1ko vsebino._NEWLINE_Secesija je tudi va\xc5\xbena, ker je dala povod za nastanek nove umetni\xc5\xa1ke smeri, ki je v raznih de\xc5\xbeelah poznana pod razli\xc4\x8dnimi imeni. V Avstriji se je ohranilo ime Sezession, a v Nem\xc4\x8diji je to Jugendstil, v Angliji modern style, v Franciji art nouveau, v Italiji liberty, pozneje pa tudi art d\xc3\xa9co. Slovenci najve\xc4\x8dkrat uporabljamo izraza Art Nouveau in jugendstil, v\xc4\x8dasih kar secesija, kar pa ni pravilno. Secesija je namre\xc4\x8d samo odstop od klasi\xc4\x8dnih smernic, Art Nouveau pa je zna\xc4\x8dilni umetni\xc5\xa1ki slog, ki je nastal po tem odstopu. Nekateri kritiki so pa mnenja, da sta bodisi secesija kot tudi Art Nouveau le prvo obdobje \xc5\xa1ir\xc5\xa1ega umetnostnega sloga \xe2\x80\x93 modernizma.\n_START_SECTION_\nGlavni predstavniki\n_START_PARAGRAPH_\nNajbolj znani umetniki dunajske secesije so: Gustav Klimt, Egon Schiele, Koloman Moser in med arhitekti Otto Wagner, Joseph M. Olbrich, ter Maks Fabiani. Med umetnike m\xc3\xbcnchenske secesije se \xc5\xa1tejejo: Hugo von Habermann, Paul Hoecker, Bruno Piglhein in Franz von Stuck. Umetniki berlinske secesije so predvsem: Lovis Corinth, K\xc3\xa4the Kollwitz, Edvard Munch in Max Slevogt.'