b'\n_START_ARTICLE_\nJosip Ogrinec\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nOgrinec se je rodil v kme\xc4\x8dki dru\xc5\xbeini. Po osnovnem \xc5\xa1olanju pri kamni\xc5\xa1kih fran\xc4\x8di\xc5\xa1kanih in kon\xc4\x8dani gimnaziji v Ljubljani se je na materino \xc5\xbeeljo vpisal na \xc5\xa1tudij bogoslovja. \xc5\xa0tudij je po prvem letniku opustil. Odselil se je na Dunaj, kjer je \xc5\xa1tudiral naravoslovne vede. Leta 1872 se je zaposlil kot suplent na gimnaziji v Novem mestu, nato pa leta 1878 postal profesor na gimnaziji v Vinkovcih._NEWLINE_Manj znano je, da se je Ogrinec ukvarjal tudi s \xc5\xa1ahom in \xc5\xa1ahovsko teorijo. Leta 1868 je v Slovenskem glasniku objavil \xc5\xa1tiri \xc5\xa1ahovske probleme. Ker pa je glasnik konec leta prenehal izhajati, je \xc5\xbeal tudi Ogrinec nehal objavljati \xc5\xa1ahovske probleme. Vseeno pa ga \xc5\xa1tejemo za prvega, ki se je na slovenskem lotil \xc5\xa1ahovske teorije.\n_START_SECTION_\nLiterarno delo\n_START_PARAGRAPH_\nOd leta 1868 do smrti je svoja dela objavljal v raznih glasilih in revijah: Slovenski glasnik, Ljubljanski zvon, Slovenske ve\xc4\x8dernice, Slovenski narod in Zora._NEWLINE_Opise in do\xc5\xbeivljaje iz narave je z naslovom Obrazi iz narave je objavljal v Slovenskem glasniku (1868), Glasniku (1869), Besedniku (1869) in Zvonu (1870). Nato se je posvetil \xc2\xbbobrazom iz narodnega \xc5\xbeivljenja\xc2\xab, med najzna\xc4\x8dilnej\xc5\xa1imi sta Cunjar in Va\xc5\xa1kega \xc5\xa1olnika nedelja (oboje Zora 1872). Pisal je tudi dalj\xc5\xa1e novele in povesti iz kme\xc4\x8dkega \xc5\xbeivljenja \xc4\x8cast in sramota (Slovenski narod, 1876) ter z zgodovinsko snovjo Vojnimir ali poganstvo in kerst (1871), ki pripoveduje o slovenski zgodovini v 8. stoletju. Prevedel je nekaj manj znanih odrskih del, sam pa je napisal \xc4\x8ditalni\xc5\xa1ki igri V Ljubljano jo dajmo! (1869) in Kje je meja? (1879). Desetletno Ogrin\xc4\x8devo pisateljsko delo sicer ni tolik\xc5\xa1no, da bi ga mogli imenovati za plodovitega pisatelja, ki bi mu prinesel sloves. Vseeno pa je Ogrinec v svojih \xc2\xbbobrazih\xc2\xab\xc2\xa0z opazovanjem, posnemanjem in opisovanjem stvarnosti kazal slovenski knji\xc5\xbeevnosti pot v realizem.'