b'\n_START_ARTICLE_\nRuandski genocid\n_START_PARAGRAPH_\nRuandski genocid je bil genocidni pokol Tutsijev in zmernih Hutujcev v Ruandi leta 1994. V \xc4\x8dasu od 7. aprila do sredine julija leta 1994 je bilo pobitih od 800.000 do nekaj ve\xc4\x8d kot milijon ljudi. Genocid so na\xc4\x8drtovali pripadniki osrednje politi\xc4\x8dne elite, imenovane Akazu, izvr\xc5\xa1ili pa so ga pripadniki ruandske vojske in \xc5\xbeandarmerije ter hutujske paravoja\xc5\xa1ke milice, kot sta Interahamwe in Impuzamugambi. Zaradi neustreznega odziva na dogodek so bile mo\xc4\x8dno kritizirane Organizacija zdru\xc5\xbeenih narodov (OZN) ter takratne vlade nekaterih dr\xc5\xbeav, predvsem Zdru\xc5\xbeenih dr\xc5\xbeav Amerike, Zdru\xc5\xbeenega kraljestva, Francije in Belgije.\n_START_SECTION_\nRuanda kot kolonija\n_START_PARAGRAPH_\nV drugi polovici 19. stoletja je bila Ruanda sprva nem\xc5\xa1ki protektorat, pozneje pa je bila priklju\xc4\x8dena Nem\xc5\xa1ki vzhodni Afriki. Z Versajsko mirovno pogodbo je kolonija pre\xc5\xa1la pod okrilje Belgije. Pred prihodom kolonialistov sta obe etni\xc4\x8dni skupini, tj. Hutujci in Tutsiji, \xc5\xbeiveli v razmeroma dobrih odnosih, ki so se poslab\xc5\xa1ali predvsem z ukrepi belgijskih kolonialistov, ki so uvedli osebne izkaznice na podlagi etni\xc4\x8dne pripadnosti in vso oblast zaupali manj\xc5\xa1inskim Tutsijem. Belgijska kolonialna uprava se tako ni zmenila za zapletene odnose med skupinama, s \xc4\x8dimer so povzro\xc4\x8dile razdor v politi\xc4\x8dnem in dru\xc5\xbebenem sistemu, ki se je razplamtel predvsem po drugi svetovni vojni, ko je belgijska vlada podprla Hutujce med ruandsko revolucijo v letih 1959\xe2\x80\x931961.\n_START_SECTION_\nRuandska dr\xc5\xbeavljanska vojna\n_START_PARAGRAPH_\nGenocid je bil izvr\xc5\xa1en med Ruandsko dr\xc5\xbeavljansko vojno, ki se je za\xc4\x8dela leta 1990 med takratno ruandsko vlado, vodeno s strani Hutujcev, ter Domoljubno fronto Ruande (RPF), sestavljeno v glavnem iz Tutsijev, ki so prebe\xc5\xbeali v Ugando zaradi valov nasilja Hutujcev. Mednarodni pritisk na hutujsko vlado je sicer za\xc4\x8dasno pripomogel k ustavitvi bojev med sprtima stranema, mirovni na\xc4\x8drt pa je tudi predvideval implementacijo mirovne pogodbe iz Arushe, po kateri bi bila vlada sestavljena tako iz hutujskih vrst kot tudi iz vodilnih pripadnikov RPF-a. Na\xc4\x8drtovano pogodbo so mnogi konservativni Hutujci, vklju\xc4\x8dno s pripadniku Akuzu, zavra\xc4\x8dali zaradi vklju\xc4\x8ditve Tutsijev v vlado. Voja\xc5\xa1ke akcije RPF-a so bile izrabljene za krepitev t. i. ideologije\xc2\xa0\xc2\xbbhutujske mo\xc4\x8di\xc2\xab, ki je RPF obravnavala kot sovra\xc5\xbeno silo s ciljem ponovne vzpostavitve tutsijevske monarhije in zasu\xc5\xbenjenja Hutujcev.\n_START_SECTION_\nIzvr\xc5\xa1itev genocida\n_START_PARAGRAPH_\n6. aprila 1994 je bilo letalo, na katerem sta bila ruandski predsednik Juv\xc3\xa9nal Habyarimana in burundski predsednik Cyprien Ntaryamira, sestreljeno, kar je bil povod za genocid. Slede\xc4\x8di dan so pripadniki vojske, \xc5\xbeandarmerije in milic pobili klju\xc4\x8dne voditelje Tutsijev in zmernih Hutujcev ter vzpostavile nadzorne to\xc4\x8dke in barikade, kjer so preverjali etni\xc4\x8dno pripadnost na podlagi osebnih izkaznic; osebe s tutsijevskim poreklom so bile ubite na mestu. Omenjene oboro\xc5\xbeene skupine so nova\xc4\x8dile ali prisilile hutujske civiliste in jih oboro\xc5\xbeile z ma\xc4\x8detami, palicami ter ostalim hladnim in strelnim oro\xc5\xbejem. V naslednjih tednih so oboro\xc5\xbeeni Hutujci sistemati\xc4\x8dno pobijali, pohabljali in posiljevali Tutsije ter uni\xc4\x8devali in kradli njihovo lastnino. Ubiti so bili tudi vsi Hutujci, ki so bili domnevno povezani z zmernimi politi\xc4\x8dnimi skupinami, so imeli novinarski poklic ali pa je bila njihova fizionomija bolj podobna Tutsijem._NEWLINE_Najpogostej\xc5\xa1a metoda mu\xc4\x8denja je bilo sekanje rok in stopal. Pogoste so bile tudi druge oblike poni\xc5\xbeevanja in mu\xc4\x8denja: \xc5\xbertve so bile npr. pogosto prisiljene k uboju svojih zakoncev in otrok ter h kanibalizmu, otroci so bili pretepeni pred o\xc4\x8dmi star\xc5\xa1ev, sorodniki so bili prisiljeni k incestom. Oboro\xc5\xbeeni Hutujci so ve\xc4\x8dje skupine ljudi nagnali v stavbo, ki so jo za\xc5\xbegali ali pa so uporabili ro\xc4\x8dne granate. Dovoljeni niso bili niti dostojni pokopi: nekatera trupla so bila vr\xc5\xbeena v reke, jezera ali skupinske grobove, druga pa so nakopi\xc4\x8dili ob cestah ali pa so jih pustili na mestu zlo\xc4\x8dina._NEWLINE_Med genocidom je bilo posiljenih okoli pol milijona \xc5\xbeensk, zaradi \xc4\x8desar je mo\xc4\x8dno porasla raz\xc5\xa1irjenost oz. prevalenca oku\xc5\xbeb z virusom HIV. Posiljene so bile tudi vse Hutujke, poro\xc4\x8dene s Tutsiji, in tiste Hutujke, ki so skrivale Tutsije pred preganjanjem. Nemalokrat so posiljevalci po zlo\xc4\x8dinu iznakazili oz. pohabili spolovilo s hladnim oro\xc5\xbejem, vrelo vodo ali kislino. Mo\xc5\xa1ki so bili poredko \xc5\xbertve posilstva; pogostej\xc5\xa1a so bila iznaka\xc5\xbeenja zunanjega spolovila ter kastracija._NEWLINE_Prekinitev mirovnega dogovora je spro\xc5\xbeila ofenzivo RPF-a, ki je naglo napredovala na severnem delu dr\xc5\xbeave. Z zavzetjem prestolnice Kigali ter ostalega severnega dela dr\xc5\xbeave sredi julija je RPF kon\xc4\x8dal genocidni pokol.\n_START_SECTION_\nKritika mednarodnega odziva\n_START_PARAGRAPH_\nOrganizacija zdru\xc5\xbeenih narodov (OZN) ter takratne vlade nekaterih dr\xc5\xbeav, predvsem Zdru\xc5\xbeenih dr\xc5\xbeav Amerike, Zdru\xc5\xbeenega kraljestva, Francije in Belgije, so bile mo\xc4\x8dno kritizirane zaradi neustreznega odziva na dogodek. Mednarodna skupnost, ki je bila v Ruandi prisotna pod okriljem Misije Zdru\xc5\xbeenih narodov za pomo\xc4\x8d Ruandi (UNAMIR) navkljub poro\xc4\x8dilom, ki so jih po\xc5\xa1iljali poveljniki UNAMIR-a Varnostnemu svetu OZN-a pred in med genocidnimi pokoli, ni odobrila nikakr\xc5\xa1nega posredovanja, konec aprila pa so \xc5\xa1tevilo pripadnikov celo zmanj\xc5\xa1ali zaradi poboja 10 belgijskih vojakov, pripadnikov UNAMIR-a. Januarja leta 1994 je npr. neimenovani predstavnik ruandske vlade generalu Rom\xc3\xa9u Dallairu, takratnemu poveljniku UNAMIR-a, razkril masovno oboro\xc5\xbeevanje hutujskih milic in na\xc4\x8drt iztrebljenja Tutsijev; Dallaire je zaprosil vodstvo OZN-a za voja\xc5\xa1ko posredovanje in uni\xc4\x8denje skladi\xc5\xa1\xc4\x8d oro\xc5\xbeja, ki pa so jo zavrnili. Nova Zelandija, ki je aprila 1994 predsedovala Varnostnemu svetu, je edina glasovala za okrepitev mirovnih sil in koncem aprila posku\xc5\xa1ala odlo\xc5\xbeiti umik UNAMIR-a, kljub zadr\xc5\xbekom ZDA in Zdru\xc5\xbeenega kraljestva.\n_START_SECTION_\nVpletenost Francije\n_START_PARAGRAPH_\nFrancija je bila dolgoletni zaveznik ruandskega predsednika Habyarimana. Leta 1990, ko je RPF spro\xc5\xbeila ofenzivo, je takratni predsednik Francije Fran\xc3\xa7ois Mitterrand odobril voja\xc5\xa1ki poseg, ki bi za\xc5\xa1\xc4\x8ditil francoske privilegije. Mitterrand je RPF obravnaval kot\xc2\xa0\xc2\xbbanglofonsko zaroto, ki bi Ruando spremenila v angle\xc5\xa1ko govore\xc4\x8do pokrajino s Tutsiji na \xc4\x8delu, s \xc4\x8dimer bi se izni\xc4\x8dilo francoski vpliv\xc2\xab. Tako je Francija napotila ve\xc4\x8d sto vojakov, ki so podprli re\xc5\xbeim v boju proti RPF. Ve\xc4\x8dina voja\xc5\xa1ke odprave je dr\xc5\xbeavo zapustila decembra leta 1993, do aprila leta 1994 pa je ostalo ve\xc4\x8d voja\xc5\xa1kih svetovalcev, ki so urili poveljnike ruandske \xc5\xbeandarmerije in vojske ter pripadnike predsedni\xc5\xa1ke garde, svetovali re\xc5\xbeimu pri boju proti RPF-u ter urejali dotok opreme in oro\xc5\xbeja ruandski vojski. Francoska vlada je dejanja upravi\xc4\x8dila z\xc2\xa0\xc2\xbbza\xc5\xa1\xc4\x8dito nacionalnih interesov in legitimnega re\xc5\xbeima pred zunanjo agresijo\xc2\xab._NEWLINE_V prvih dneh genocida je Francija spro\xc5\xbeila voja\xc5\xa1ko operacijo Amaryllis, katere namen je bil evakuirati francoske izseljence iz Ruande. Francoski zgodovinar G\xc3\xa9rard Prunier je operacijo ozna\xc4\x8dil kot\xc2\xa0\xc2\xbbsramoto\xc2\xab, saj so francoske in belgijske sile v glavnem zavrnile re\xc5\xa1evanje in evakuacijo Tutsijev, vklju\xc4\x8dno z zakonci izseljencev, ki so bili tega porekla. Med operacijo so zaprli tudi francosko veleposlani\xc5\xa1tvo v Kigaliju in pri tem uni\xc4\x8dili vse dokumente, ki so vsebovali podatke o povezavi s hutujskim re\xc5\xbeimom._NEWLINE_Koncem junija je Francija spro\xc5\xbeila operacijo Turquoise pod mandatom OZN-a, katere namen je bil ustanovitev humanitarnih obmo\xc4\x8dij za begunce in ogro\xc5\xbeene osebe; obmo\xc4\x8dje se je raztezalo v obliki trikotnika med mesti Cyangugu, Kibuye in Gikongoro. Radio France International je poro\xc4\x8dal o pribli\xc5\xbeno 15.000 re\xc5\xa1enih civilistov, vendar so mnogi Ruandci glede na pozen odziv, ki je sovpadal s koncem genocida in vzponom RPF-a, tolma\xc4\x8dili operacijo kot re\xc5\xa1evalno akcijo, s katero so za\xc5\xa1\xc4\x8ditili predvsem Hutujce, vklju\xc4\x8dno s tistimi, ki so sodelovali pri genocidu._NEWLINE_V zvezi z vpletenostjo Francije v dogodke je bilo opravljenih ve\xc4\x8d preiskav. Leta 1998 je bila na pobudo \xc4\x8dasnika Le Figaro in biv\xc5\xa1ega predsednika nevladne organizacije Survie ustanovljena Francoska parlamentarna komisija za Ruando, ki je Francijo v poro\xc4\x8dilu obto\xc5\xbeila neustreznega odziva in napa\xc4\x8dne presoje dogodkov, vendar zavrnila neposredno odgovornost Francije za genocid. Leta 2006 je ruandska vlada spro\xc5\xbeila lastno preiskavo in v poro\xc4\x8dilu leta 2008 obto\xc5\xbeila francosko vlado urjenja pripadnikov hutujskih milic pred genocidom in neukrepanja navkljub poro\xc4\x8dilom o na\xc4\x8drtovanju genocida; med obto\xc5\xbeenimi je bilo 33 visokih voja\xc5\xa1kih in vladnih predstavnikov, kot so takratni predsednik Mitterrand, premier Dominique de Villepin in zunanji minister Alain Jupp\xc3\xa9.\n_START_SECTION_\nMednarodno kazensko sodi\xc5\xa1\xc4\x8de za Ruando\n_START_PARAGRAPH_\nVarnostni svet OZN-a je novembra leta 1994 po resoluciji 955 ustanovil Mednarodno kazensko sodi\xc5\xa1\xc4\x8de za Ruando (ICTR) za sojenje osebam, odgovornim za ruandski genocid in ostale huj\xc5\xa1e zlo\xc4\x8dine, storjene na obmo\xc4\x8dju Ruande ali proti ruandski dr\xc5\xbeavljanom v sosednjih dr\xc5\xbeavah med 1. januarjem in 31. decembrom 1994. Do 18. decembra 2014 je sodi\xc5\xa1\xc4\x8de obsodilo 90 oseb zaradi genocidnih dejanj, vojnih zlo\xc4\x8dinov in zlo\xc4\x8dinov proti \xc4\x8dlove\xc5\xa1tva, med njimi na\xc4\x8delnika \xc5\xa1taba ruandske vojske Augustin Bizimungu, vodjo milice Interahamwe Georges Rutaganda, vodjo milice Impuzamugambi Jean-Bosco Barayagwiza, novinarja in glavnega urednika propagandnega \xc4\x8dasnika Kangura Hassan Ngeze ter vodji propagandne radijske postaje RTLMC Jean-Bosco Barayagwiza in Ferdinand Nahimana.\n_START_SECTION_\nKongovski vojni\n_START_PARAGRAPH_\nZmaga RPF-a in vzpostavitev nove vlade je povzro\xc4\x8dila prebeg mnogih Hutujcev v sosednje dr\xc5\xbeave, predvsem v vzhodne dele Zaira (danes Demokrati\xc4\x8dna republika Kongo), kjer so se hutujske milice ponovno za\xc4\x8dele zdru\xc5\xbeevati v begunskih tabori\xc5\xa1\xc4\x8dih. Zaradi strahu pred novim genocidom je RPF spro\xc5\xbeila ofenzive ter mobilizacije Tutsijev v Zairu, ki so povzro\xc4\x8dile prvo ter drugo kongovsko vojno; slednja je zahtevala ve\xc4\x8d kot 5 milijonov \xc5\xbeivljenj, zaradi \xc4\x8desar je ozna\xc4\x8dena kot najbolj krvavi spopad po drugi svetovni vojni.\n_START_SECTION_\nGenocid v mno\xc5\xbei\xc4\x8dnih medijih\n_START_PARAGRAPH_\nRuandski genocid je predstavljen v mnogih filmih, kot so Hotel Ruanda (kateri opisuje zgodbo Paula Rusesabagine, t. i. afri\xc5\xa1kega Schindlerja, ki je re\xc5\xa1il ve\xc4\x8d kot 1.200 Tutsijev pred gotovo smrtjo), Shake Hands with the Devil in A Sunday in Kigali.'