b'\n_START_ARTICLE_\nNervozna anoreksija\n_START_SECTION_\nPregled\n_START_PARAGRAPH_\nNervozno anoreksijo sta leta 1873 prva opisala Ernest-Charles Las\xc3\xa8gue in William Gull; tako gre za najdlje poznano obliko motenj hranjenja._NEWLINE_Bolezen je zlasti pogosta pri mlaj\xc5\xa1ih \xc5\xbeenskah, ki imajo moteno zaznavanje lastnega telesa - kljub dejanski nedohranjenosti imajo ob\xc4\x8dutek, da so \xc5\xa1e zmerom predebele. Bolniki vso samozavest definirajo z zmo\xc5\xbenostjo obvladovanja telesne te\xc5\xbee._NEWLINE_Nervozna anoreksija je z okoli 0,7-odstotno prevalenco med najstnicami sicer redkej\xc5\xa1a od bulimije, vendar ka\xc5\xbee slab\xc5\xa1o prognozo. Pove\xc4\x8dini se bolezen pojavi v najstni\xc5\xa1tvu in se obi\xc4\x8dajno za\xc4\x8dne z dieto, ki s\xc4\x8dasoma uide izpod nadzora. Redko se lahko pojavi tudi v odraslem obdobju ali celo pred nastopom pubertete. Le eden od dvanajstih bolnikov je mo\xc5\xa1kega spola._NEWLINE_V nekaterih primerih je bolezen kratkotrajna in ne potrebuje terapije ali pa je tudi kraj\xc5\xa1a terapija uspe\xc5\xa1na. Lahko pa gre z dolgo \xc4\x8dasa trajajo\xc4\x8do obliko bolezni, ki se ne odziva na nobeno od terapij. Za posledicami nervozne anoreksije umre okoli 10\xc2\xa0% bolnikov.\n_START_SECTION_\nSimptomi\n_START_PARAGRAPH_\nGlavni znak bolezni je samoizzvana izguba telesne te\xc5\xbee, ki jo oseba dose\xc5\xbee z manj\xc5\xa1im vnosom hrane. Bolniki se izogibajo zlasti hrani, ki velja za redilno. Nekateri bolniki huj\xc5\xa1ajo s pomo\xc4\x8djo zdravil (anorektikov, odvajal ali diuretikov), bruhanja ali s pretirane telesne dejavnostji. Bolniki z \xc5\xbeiv\xc4\x8dnim huj\xc5\xa1anjem se lahko mestoma vedejo podobno kot bulimiki in imajo nenadne napade na\xc5\xbeiranja ter slede\xc4\x8dega bruhanja. Glavna razlika med \xc5\xbeiv\xc4\x8dnim huj\xc5\xa1anjem in bulimijo je ta, da imajo anorektiki zmeraj indeks telesne te\xc5\xbee pod 17,5. Posledice so med drugim tudi hormonske motnje. Pri \xc5\xbeenskah pride do izostajanja menstruacije (amenoreja), vendar le, \xc4\x8de ne u\xc5\xbeivajo kontracepcijskih tablet. \xc4\x8ce bolezen nastopi pred puberteto, se ustavi telesna rast in pri dekletih se ne razvijejo dojke._NEWLINE_Med psihi\xc4\x8dne simptome sodi neprestano razmi\xc5\xa1ljanje o prehrani in telesni te\xc5\xbei.\n_START_SECTION_\nAnoreksija in gnus\n_START_PARAGRAPH_\nVeliko je govora o strahu, ki naj bil \xc4\x8dustvo, ki je najbolj vpleteno v fenomen anoreksije nervoze. Povezovanje izrazov\xc2\xa0\xc2\xbbstrah pred pridobivanjem te\xc5\xbee\xc2\xab, in\xc2\xa0\xc2\xbbstrah pred debelostjo\xc2\xab\xc2\xa0pa se lahko povezuje tudi z gnusom, ki ga osebe z anoreksijo ka\xc5\xbeejo proti hrani, vnosom le-te, in zaznave njihovih lastnih teles. _NEWLINE_Ruth Aharoni in Marianne M. Hertz (2012)  sta na Danskem raziskovali ob\xc4\x8dutljivost za gnus v vzorcu oseb z anoreksijo nervozo. Vklju\xc4\x8dene so bile \xc5\xbeenske diagnosticirane z anoreksijo nervozo (klini\xc4\x8dna skupina), ki so bile zdravljene na psihiatri\xc4\x8dnem oddelku za motnje hranjenja v Kopenhagnu, ter \xc5\xbeenske brez diagnoze motnje hranjenja. V klini\xc4\x8dni skupini so bile tako osebe s purgativnim tipom, kot osebe z restriktivnim tipom anoreksije nervoze. Obe skupini sta izpolnili vpra\xc5\xa1alnik ob\xc4\x8dutljivosti na gnus (DSQ). Rezultati so pokazali, da je klini\xc4\x8dna skupina posameznic (torej diagnosticiranih z anoreksijo nervozo) v primerjavi s primerjalno skupino (zdrave posameznice) dosegala zvi\xc5\xa1ano ob\xc4\x8dutljivost na gnusne dra\xc5\xbeljaje na vseh podkategorijah vpra\xc5\xa1alnika. Nadaljnja primerjava med osebami s purgativnim tipom, ter restriktivnim tipom anoreksije ni pokazala znatnih razlik pri ob\xc4\x8dutljivosti na gnus v nobeni podkategoriji, razen v produktih/izlo\xc4\x8dkih telesa (bruhanje in urin), kjer so osebe s purgativnim tipom anoreksije pokazale manj\xc5\xa1o ob\xc4\x8dutljivost na le-te gnusne dra\xc5\xbeljaje (glej tudi bulimija)._NEWLINE_V anoreksiji nervozi je najbolj poudarjeno izogibanje hrani in situacijam povezanih z vnosom hrane. Danes je s pomo\xc4\x8djo izvedenih raziskav mogo\xc4\x8de potrditi, da je gnus \xc4\x8dustvo, ki je poleg strahu najpomembnej\xc5\xa1e \xc4\x8dustvo izogibanja.'