b'\n_START_ARTICLE_\nVen\xc4\x8deslav Marija Vrtovec\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nPo \xc5\xa1olanju v pripravnici v Alojzijevi\xc5\xa1\xc4\x8du v Gorici v letih 1906-1914 je \xc5\xa1olanje nadaljeval na semeni\xc5\xa1ki gimnaziji._NEWLINE_Med prvo svetovno vojno je bil mobiliziran in bil vojak. Najprej je bil dodeljen v Borovlje 7. lovskemu bataljonu, potem je bil preme\xc5\xa1\xc4\x8den v Ljubljano, kjer je v \xc5\xa1entvi\xc5\xa1kih \xc5\xa1kofovih zavodih vadil vojake. Nato pa je dobil premestitev v 47. mariborski pe\xc5\xa1polk in se skupaj z mo\xc5\xa1tvom nastanil v Vipavi, na Gori\xc5\xa1ki fronti. Konec leta 1916 je bil \xc5\xbee oficir in je v Novem mestu opravil \xc5\xa1olo za letalske opazovalce, po kon\xc4\x8danem \xc5\xa1olanju je bil dodeljen novi bombni\xc5\xa1ki eskadrilji cesarsko-kraljeve vojske, ki je izvajala razli\xc4\x8dne operacije na obmo\xc4\x8dju so\xc5\xa1ke fronte, kot njen edini \xc4\x8dlan slovenskega rodu. V za\xc4\x8detku leta 1917 je opravil ve\xc4\x8d kot 80 voja\xc5\xa1kih izvidni\xc5\xa1kih poletov. Maja 1917 je bil ranjen, po dalj\xc5\xa1em zdravljenju se je avgusta 1918 vrnil v voja\xc5\xa1ko slu\xc5\xbebo, izvidni\xc5\xa1tvo je nato opravljal na Dunaju in drugje po Avstriji._NEWLINE_Po koncu vojne je skupaj s slova\xc5\xa1kim pilotom Francem Wognarjem, z letalom, ki sta ga speljala Italijanom, pribe\xc5\xbeal v Ljubljano. Kmalu se je pridru\xc5\xbeil jezuitom v \xc5\xa0t. Andra\xc5\xbeu na Koro\xc5\xa1kem, nato je \xc5\xa1tudiral v Zagrebu (1920-22), Innsbrucku (1922-23), v Travniku v Bosni je bil tri leta prefekt in u\xc4\x8ditelj, nadaljeval \xc5\xa1tudij v Belgiji in bil leta 1928 posve\xc4\x8den. Leta 1931 se je vrnil v Ljubljano ko je pisal za nabo\xc5\xbene liste. V Ljubljani je prevzel skrb za Marijine kongregacije (dru\xc5\xbebe) na Slovenskem, predvsem dija\xc5\xa1ke. Zanje je tudi pripravljal \xc4\x8dlanke in jih objavljal v glasilu Na\xc5\xa1a zvezda. Nekaj \xc4\x8dasa je bil tudi njegov urednik. V glavnem je delal z mladino, prirejal akademije, taborjenja in podobno._NEWLINE_V za\xc4\x8detku druge svetovne vojne je bil vse do leta 1945 preme\xc5\xa1\xc4\x8den v Zagreb, nakar se je vrnil v Slovenijo, v Maribor, nato Ljubljano, in se leta 1946 s svojo redovno skupnostjo naselil na Bogen\xc5\xa1perku. Od leta 1952-1957 je bil duhovni vodja v semeni\xc5\xa1\xc4\x8du v Zadru, se vrnil na Bogen\xc5\xa1perk (1964), \xc5\xbeivel v \xc5\xa0entlovrencu (1964-1966), nato v Borovnici in leta 1968 pri\xc5\xa1el v \xc5\xbeupnijo Ljubljana Dravlje, kjer je ostal vse do svoje smrti. Tudi v Dravljah je nadaljeval s pisanjem nabo\xc5\xbenih spisov, \xc5\xa1e nadalje je izdajal knjige in prevajal, v tedniku Dru\xc5\xbeina pa nekaj \xc4\x8dasa odgovarjal na vpra\xc5\xa1anja bralcev.'