b'\n_START_ARTICLE_\nErnst Mayr\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nZanimanje za naravo mu je vzbudil o\xc4\x8de, ki je bil sicer pravnik, a ga je zanimalo prirodoslovje. Umrl je, ko je bilo Ernstu 13 let. Dru\xc5\xbeina se je nato preselila v Dresden, kjer je kon\xc4\x8dal gimnazijo in vpisal \xc5\xa1tudij medicine kakor je bila dru\xc5\xbeinska tradicija. \xc5\xa0e kot gimnazijec se je priklju\xc4\x8dil lokalnemu ornitolo\xc5\xa1kemu dru\xc5\xa1tvu, kjer so starej\xc5\xa1i kolegi kmalu opazili njegov dar za opazovanje in identifikacijo ptic, kar mu je prineslo prilo\xc5\xbenost opravljati prostovoljno delo v oddelku za ornitologijo Prirodoslovnega muzeja v Berlinu._NEWLINE_Medicino je \xc5\xa1tudiral na Univerzi v Greifswaldu. Greifswald je izbral izklju\xc4\x8dno zato, ker le\xc5\xbei v ornitolo\xc5\xa1ko posebej zanimivem delu Nem\xc4\x8dije. Kmalu ga je kolega Erwin Stresemann prepri\xc4\x8dal, da opusti \xc5\xa1tudij medicine in se pridru\xc5\xbei ekipi berlinskega muzeja. Tako je leta 1926 pri 21 letih starosti doktoriral iz ornitologije na Univerzi v Berlinu in se zaposlil v muzeju. Naslednje leto je spoznal Walterja Rothschilda, bankirja in naravoslovca ter zanj vodil odpravo na Novo Gvinejo, kjer je zbiral primerke pti\xc4\x8dev. V Nem\xc4\x8dijo se je vrnil leta 1930, naslednje leto pa je od\xc5\xa1el v Zdru\xc5\xbeene dr\xc5\xbeave, kjer je prevzel mesto kustosa v Ameri\xc5\xa1kem prirodoslovnem muzeju v New Yorku. V tem \xc4\x8dasu je iz\xc5\xa1la njegova prva knjiga, Systematics and the Origin of Species (Sistematika in izvor vrst), v kateri je podal svojo sintezo teorije evolucije._NEWLINE_Leta 1953 se je zaposlil na Univerzi Harvard, kjer je med letoma 1961 in 1970 opravljal tudi funkcijo direktorja Muzeja primerjalne zoologije. Kot \xc4\x8dastni profesor zoologije se je upokojil leta 1975, a ostal aktiven raziskovalec in od takrat do svoje smrti objavil \xc5\xa1e preko 200 \xc4\x8dlankov ter ve\xc4\x8d knjig._NEWLINE_Za svoje delo je prejel ve\xc4\x8d nagrad, med drugim presti\xc5\xbeno Darwin-Wallaceovo medaljo Linnejevega dru\xc5\xa1tva v Londonu leta 1958 in ameri\xc5\xa1ko nacionalno medaljo znanosti.\n_START_SECTION_\nPrispevek k teoriji evolucije\n_START_PARAGRAPH_\nMayr je pomembno prispeval k razumevanju organi\xc4\x8dne evolucije s tem, ko je postavil definicijo vrste kot skupine ne samo morfolo\xc5\xa1ko podobnih organizmov, temve\xc4\x8d skupino organizmov, ki se lahko kri\xc5\xbeajo izklju\xc4\x8dno med seboj. Na tej podlagi je predpostavil, da nove vrste nastajajo tako, da manj\xc5\xa1e populacije organizmov postanejo izolirane od mati\xc4\x8dne, npr. na osamljenih otokih (t. i. peripatri\xc4\x8dna speciacija). Izolirane populacije se razvijejo v samostojne vrste zaradi pojavov naravne selekcije in genetskega zdrsa. Ta model, ki temelji na Mayrjevem delu s pti\xc4\x8di, se \xc5\xa1e vedno uporablja pri razlagi nastanka novih vrst, \xc4\x8deprav poznamo tudi druge na\xc4\x8dine speciacije._NEWLINE_Zavra\xc4\x8dal je redukcionizem v sodobni biologiji in bil eden pomembnej\xc5\xa1ih kritikov Dawkinsovega pogleda na evolucijo, ki predpostavlja, da so geni osrednji subjekt naravne selekcije, organizmi kot celota pa imajo postransko vlogo.'