b'\n_START_ARTICLE_\nMilan Grlj\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nLjudsko \xc5\xa1olo je obiskoval v Ilirski Bistrici, gimnazijo v trapistovskem samostanu v Rajhenburgu (sedaj Brestanica), bogoslovje pa na Reki in Benetkah in bil 22. junija 1929 na Reki posve\xc4\x8den v ma\xc5\xa1nika. Kot \xc5\xbeupnik je najprej deloval v re\xc5\xa1ki \xc5\xa1kofiji. Leta 1941 so ga italijanski fa\xc5\xa1isti konfinirali v Verono, v letih 1942\xe2\x88\x921973 pa je bil \xc5\xbeupnik v Podgrajah. 6. maja 1944 so Nemci po\xc5\xbegali Podgraje, tedaj je zgorelo tudi \xc5\xbeupni\xc5\xa1\xc4\x8de z vsem inventarjem. Po vojni je v tu obnovil cerkev, katero je s freskami poslikal Tone Kralj in zgradil podru\xc5\xbeni\xc4\x8dno cerkev v Zabi\xc4\x8dah. Po upokojitvi leta 1973 je \xc5\xbeivel na svojem domu v Harijah. Grlj je imel poleg veselega in dru\xc5\xbeabnega zna\xc4\x8daja tudi izreden govorni\xc5\xa1ki dar s katerim je ljudi spodbujal k sprejemanju in ohranjevanju verskih in narodnostnih vrednot. Besedo je znal oplemenititi s pesni\xc5\xa1kimi verzi, \xc5\xbeal pa svojih stvaritev ni objavljal.'