b'\n_START_ARTICLE_\nImre Lakatos\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nImre Lakatos se je rodil judovski dru\xc5\xbeini 9. decembra 1922 v Debrecenu na Mad\xc5\xbearskem star\xc5\xa1ema Jacobu Marton Lipsitzu in Margit Herczfeld kot edini otrok. Njegovi star\xc5\xa1i so se lo\xc4\x8dili v njegovi rani mladosti, zato ga je v veliki meri vzgojila babica. Po briljantni \xc5\xa1olski karieri, v kateri je na matemati\xc4\x8dnih tekmovanjih osvojil \xc5\xa1tevilne nagrade, je bil Lakatos leta 1940 sprejet na Univerzo Debrecen. Tam je leta 1944 diplomiral iz matematike, fizike in filozofije. Po koncu \xc5\xa1tudija je ustanovil marksisti\xc4\x8dno skupino, ki se je posve\xc4\x8dala predvsem pripravi mladih kadrov za prihodnjo komunisti\xc4\x8dno revolucijo, namesto da bi sodelovala v javnih propagandnih ali antifa\xc5\xa1isti\xc4\x8dnih odpornih dejavnostih. Istega leta maja so bili Lakatosova mati, babica in drugi sorodniki prisiljeni oditi v \xc2\xbbDebrecenski geto\xc2\xab, nato pa so umrli v Auschwitzu. \xc5\xa0e pred tem pa je marca Lakatos uspel pobegniti iz Debrecena v Nagv\xc3\xa1ryad z la\xc5\xbenimi dokumenti pod imenom Moln\xc3\xa1r._NEWLINE_V Nagv\xc3\xa1ryadu je ponovno za\xc4\x8del svojo marksisti\xc4\x8dno usmerjeno skupino. Sopredsednica je bila njegova takratna punca in kasneje \xc5\xbeena, \xc3\x89va R\xc3\xa9v\xc3\xa9sz. V mesecu maju se je skupini pridru\xc5\xbeila \xc3\x89va Izs\xc3\xa1k, devetnajstletna judovska antifa\xc5\xa1isti\xc4\x8dna aktivistka. Lakatos se je \xc4\x8dez nekaj \xc4\x8dasa odlo\xc4\x8dil, da je tveganje, \xc4\x8de ostane v skupini, preveliko, saj bi jih po vsej verjetnosti izdala, \xc4\x8de bi jo zajeli nasprotniki. Po njegovem je bila njena dol\xc5\xbenost do skupine, da stori samomor, saj tako ne bi moglo priti do izdaje podatkov. Kasneje jo je eden od \xc4\x8dlanov skupine odpeljal v Debrecen in jo, po Lakatosovem naro\xc4\x8dilu, zastrupil s cianidom._NEWLINE_Leta 1944 se je po sovjetski zmagi vrnil v Debrecen in svoje ime spremenil iz germanskega judovskega Lipsitza v mad\xc5\xbearskega Lakatosa (kar pomeni \xc2\xbbklju\xc4\x8davni\xc4\x8dar\xc2\xab) v \xc4\x8dast mad\xc5\xbearskemu proletarcu Gezi Lakatosu. Aktiviral se je v takratni pravni komunisti\xc4\x8dni partiji in v dveh levi\xc4\x8darskih mladinskih in \xc5\xa1tudentskih organizacijah, mad\xc5\xbearski demokrati\xc4\x8dni federaciji mladih (MADISZ) in debrecenskem univerzitetnem krogu (DEK). _NEWLINE_Lakatos se je preselil v Budimpe\xc5\xa1to leta 1946. Po vojni je od leta 1947 delal kot visok uradnik v mad\xc5\xbearskem ministrstvu za \xc5\xa1olstvo. Nadaljeval je tudi z doktoratom na Univerzi v Debrecenu z naslovom O sociologiji koncepta v naravoslovju, s katerim je leta 1948 doktoriral. _NEWLINE_V Moskvo je od\xc5\xa1el januarja 1949. Tam se je ukvarjal z "nepristranskimi" dejavnosti, ki so ostale ovite v skrivnost, \xc5\xa1e bolj skrivnostno pa se je zdelo njegovo obna\xc5\xa1anje po vrnitvi iz Rusije. Ob vrnitvi se je v mad\xc5\xbearski komunisti\xc4\x8dni partiji zna\xc5\xa1el na izgubljajo\xc4\x8di strani notranjih argumentov in bil zaprt zaradi obto\xc5\xbeb revizijskega delovanja od leta 1950 do leta 1953 v zaporni tabor v Recsku. Kljub temu da je bil zaprt, je v tistem \xc4\x8dasu imel zelo pomembno vlogo pri gradnji komunisti\xc4\x8dne vladavine._NEWLINE_Po izpustitvi septembra 1953 je Lakatos ostal zvest stalinist. \xc5\xbdivljenje je posvetil Matemati\xc4\x8dnemu in\xc5\xa1titutu mad\xc5\xbearske akademije znanosti, branju, raziskovanju in prevajanju. Postopoma se je obrnil proti stalinisti\xc4\x8dnemu marksizmu, ki je bil prej njegova veroizpoved. Poro\xc4\x8dil se je z \xc3\x89vo Pap in \xc5\xbeivel v hi\xc5\xa1i svojih star\xc5\xa1ev. _NEWLINE_Leta 1956 se je pridru\xc5\xbeil revizionisti\xc4\x8dnemu Pet\xc5\x91fijevemu krogu in izrekel vznemirljiv govor na temo \xc2\xbbO vzrejnih znanstvenicah\xc2\xab. Ko je novembra 1956 Sovjetska zveza izvedla okupacijo Mad\xc5\xbearske, je Lakatos pobegnil na Dunaj s svojo \xc5\xbeeno in njenimi star\xc5\xa1i in pozneje od\xc5\xa1el v Anglijo. _NEWLINE_Dva meseca je obiskoval King\'s College Cambridge v Fellowshipom Rockefeller, kjer je doktoriral leta 1959 (pod mentorstvom RB Braithwaite) z Eseji v logiki matemati\xc4\x8dnega odkritja. Leta 1960 je bil imenovan na polo\xc5\xbeaj na Londonski \xc5\xa1oli za ekonomijo, kjer je pisal o filozofiji matematike in filozofiji znanosti. _NEWLINE_Leta 1961 je doktoriral iz filozofije na Univerzi v Cambridgeu. Knjiga Proofs and Refutations objavljena po njegovi smrti, temelji na tem delu. Januarja 1971 je postal urednik britanskega \xc4\x8dasopisa za filozofijo znanosti, ki ga je Judo Wisdom ustvaril pred odhodom leta 1965, nadaljeval pa je kot urednik do svoje smrti leta 1974. Lakatos je ostal na Londonski \xc5\xa1oli za ekonomijo vse do svoje nenadne smrti zaradi sr\xc4\x8dnega napada v starosti samo 51 let.\n_START_SECTION_\nDelo\n_START_PARAGRAPH_\nLakatosovo filozofijo matematike so navdihnili Heglova in Marxova dialektika, teorija znanja Karla Popperja in delo matematika Georgea P\xc3\xb3lya.\n_START_SECTION_\nKnjiga Dokazi in spodbijanja (Proofs and refutations)\n_START_PARAGRAPH_\nNjegova knjiga Dokazi in spodbijanja (1976) temelji na prvih treh poglavjih njegove \xc5\xa1tiridelne doktorske disertacije Eseji v logiki matemati\xc4\x8dnega odkritja (1961). Prvo poglavje je Lakatosova ponovitev enega izmed poglavij, ki je bilo prvi\xc4\x8d objavljeno v angle\xc5\xa1kem \xc4\x8dasopisu The British Journal for the Philosophy of Science med letoma 1963 in 1964. V veliki meri ga zavzema izmi\xc5\xa1ljeni dialog, ki se dogaja v matemati\xc4\x8dnem razredu. \xc5\xa0tudenti posku\xc5\xa1ajo dokazati formulo za zna\xc4\x8dilnost Eulerja v algebrski topologiji, ki je izrek o lastnostih mnogih poliedrov, in sicer, da je za vse poliedre \xc5\xa1tevilo njihovih stranic minus \xc5\xa1tevilo njihovih robov plus \xc5\xa1tevilo njihovih ploskev enako 2. Dialog naj bi predstavljal dejansko vrsto poskusnih dokazov, ki so jih matematiki skozi zgodovino ponujali kot domnevno razlago, a so ti sproti zavrnjeni. \xc5\xa0tudenti pogosto parafrazirajo znane matematike, kot je Cauchy. Lakatos je podal \xc5\xa1tevilne primerjave z Eulerjevimi formulami in tri na\xc4\x8dine ravnanja s tak\xc5\xa1nimi primeri. Njegove tehnike pa so priznane kot pristopi k izbolj\xc5\xa1anju analize fizikalnih te\xc5\xbeav. _NEWLINE_Lakatos je posku\xc5\xa1al dokazati, da noben izrek neformalne matematike ni dokon\xc4\x8den ali popoln. To pomeni, da ne smemo predpostavljati, kot da je izrek resni\xc4\x8den. Vemo le, da ni bilo mogo\xc4\x8de najti nobenega njemu nasprotujo\xc4\x8dega dokaza. Ko najdemo nov primer, ki je v nasprotju z izrekom ali ni obrazlo\xc5\xbeen z njim, prilagodimo izrek, po mo\xc5\xbenosti raz\xc5\xa1irimo domeno njegove veljavnosti. To je neomejen na\xc4\x8din zbiranja znanja preko logike, procesa dokazovanja in ovir. (Lakatos je trdil, da so dokazi iz aksiomov logi\xc4\x8dno resni\xc4\x8dni)._NEWLINE_Lakatos je predlagal matemati\xc4\x8dno znanje, ki temelji na ideji hevristike. Pravil je, da so matemati\xc4\x8dni miselni eksperimenti veljaven na\xc4\x8din za odkrivanje matemati\xc4\x8dnih domnev in dokazov, zato je v\xc4\x8dasih svojo filozofijo poimenoval \xc2\xbbkvazi-empirizem\xc2\xab._NEWLINE_Matemati\xc4\x8dno skupnost je zasnoval kot nekak\xc5\xa1no dialektiko, da bi odlo\xc4\x8dil, kateri matemati\xc4\x8dni dokazi so veljavni in kateri ne. V osnovi se ni strinjal s formalisti\xc4\x8dnim pojmovanjem dokazov, ki je prevladoval v Fregeovem in Russellovem logicizmu, za katerega je zna\xc4\x8dilno definiranje dokazov samo v smislu formalne veljavnosti._NEWLINE_Pri prvi objavi Dokazov in spodbijanj, so njegovi pogledi postali zelo vplivni pri novih delih pri filozofiji matematike, \xc4\x8deprav se je le malo ljudi strinjalo z njim.\n_START_SECTION_\nCauchy in nesprejemljiva konvergenca\n_START_PARAGRAPH_\nV besedilu iz leta 1966, je Lakatos ponovno prou\xc4\x8deval zgodovino ra\xc4\x8dunov, s posebnim poudarkom na Augustinu-Louisu Cauchyju in konceptu nespremenljive konvergence v lu\xc4\x8di nestandardne analize. Lakatos je trdil, da zgodovinarji matematike ne bi smeli ocenjevati kot evolucije matematike v povezavi s trenutnimi modernimi teorijami. Da bi to potrdil, je preu\xc4\x8deval dokaz Cauchyja, ki je ugotovil, da je vsota ve\xc4\x8d zveznih funkcij sama po sebi nepretrgana. _NEWLINE_Lakatos je bil kriti\xc4\x8den do tistih, ki so videli Cauchyjev dokaz kot nekaj, kar nima izrecne primerne konvergen\xc4\x8dne hipoteze in zgolj kot neustrezen pristop k Weierstrassianski analizi. Lakatos pa je sprevidel, da se ni zavedal, da se je Cauchyjev koncept mo\xc4\x8dno razlikoval od trenutno prevladujo\xc4\x8dih pogledov matematikov.\n_START_SECTION_\nRaziskovalni program\n_START_PARAGRAPH_\nNjegov drugi pomemben prispevek k filozofiji znanosti je bil njegov model raziskovalnega programa, ki ga je oblikoval pri re\xc5\xa1evanju konflikta med Popperjevim ponarejanjem in revolucionarno strukturo znanosti po Kuhnu. Popperjev standard ponarejanja je bil \xc5\xa1iroko sprejet, saj je trdil, da je potrebno teorijo opustiti takoj, ko se izka\xc5\xbee, da mogo\xc4\x8de obstajajo nasprotujo\xc4\x8di ji dokazi. Na drugi strani pa so Kuhnovi opisi znanstvene dejavnosti povzeli, da je ta najbolj\xc5\xa1a, ko ohrani sistem popularnosti kljub nepravilnostim. Model Lakatosovega raziskovalnega programa je \xc5\xbeelel zdru\xc5\xbeiti oba koncepta._NEWLINE_Raziskovalni program je temeljil na "trdnem jedru" teoreti\xc4\x8dnih predpostavk, ki jih ni mogo\xc4\x8de ovre\xc4\x8di ali spremeniti, brez da bi program s tem izgubil veljavnost. Bolj preproste in specifi\xc4\x8dne teorije, ki so oblikovane za razlago dokazov, ki ogro\xc5\xbeajo "trdno jedro", se imenujejo pomo\xc5\xbene hipoteze. Da bi ga obvarovali, so jih uporabniki programa zanemarili. _NEWLINE_Lakatos je bil mnenja, da so lahko teoreti\xc4\x8dne spremembe progresivne, ko pove\xc4\x8dujejo razumljivost ali predvideno mo\xc4\x8d programa. Poleg tega je menil tudi, da so uporabne, dokler ne dose\xc5\xbeemo bolj\xc5\xa1ega sistema teorij, ki bi zasnovani in raziskovalni program v celoti nadomesti. Degenerativni raziskovalni program ka\xc5\xbee, da si je potrebno prizadevati za nov in bolj progresiven sistem teorij, da bi nadomestili trenutno prevladujo\xc4\x8dega, toda dokler ni mogo\xc4\x8de zasnovati in se dogovoriti o tak\xc5\xa1nem sistemu teorij, bi opu\xc5\xa1\xc4\x8danje sedanjega le \xc5\xa1e poslab\xc5\xa1alo pojasnila in to je bilo za Lakatosa nesprejemljivo. Najpomembnej\xc5\xa1i primer Lakatosovega raziskovalnega programa, ki je bil uspe\xc5\xa1en v svojem \xc4\x8dasu in nato postopoma nadome\xc5\xa1\xc4\x8den, je pripadal Isaacu Newtonu s tremi zakoni gibanja, ki so tvorili "trdno jedro"._NEWLINE_Raziskovalni program Lakatosa je namerno zagotavljal okvir, v katerem se je izvajalo raziskovanje na podlagi "trdnega jedra", ki so bili sprejeti za to raziskavo brez dodatnih dokazov ali razprav._NEWLINE_Lakatos je sledil ideji Pierra Duhema, da lahko za\xc5\xa1\xc4\x8diti\xc5\xa1 teorijo (ali del nje) pred sovra\xc5\xbenimi dokazi s preusmeritvijo kritike na druge teorije ali njene dele._NEWLINE_Popperova teorija ponarejanja je namigovala, da znanstveniki predlo\xc5\xbeijo teorije, narava pa jih nato ovr\xc5\xbee v obliki nekonsistentnega opazovanja. Po mnenju Popperja je nerazumno, da znanstveniki ohranijo svoje teorije ob zavrnitvi narave, kot je to opisal Kuhn. Po Lakatosovem mnenju je bil potreben labirint teorij, pri katerih se pojavi neskladnost. Pri neprekinjenem spo\xc5\xa1tovanju programa, dopolnjenega s prilagodljivimi pomo\xc5\xbenimi hipotezami, se odra\xc5\xbeajo Lakatosovi manj strogi standardi ponarejanja._NEWLINE_Lakatos je po svoje raz\xc5\xa1iril Popperjeve zamisli, te pa so se s\xc4\x8dasoma spremenile in mnogi so zanje na\xc5\xa1li svoje interpretacije. V svojem dokumentu Kritika in metodologija znanstvenih raziskovalnih programov (1986) Lakatos nasprotuje Popperevemu ponarejanju, ki zahteva brezpogojno zavra\xc4\x8danje teorije s kakr\xc5\xa1nokoli nepravilnostjo._NEWLINE_Medtem ko je Lakatos poimenoval svojo teorijo \xc2\xbbsofisticirano metodolo\xc5\xa1ko ponarejanje\xc2\xab, ta ni metodolo\xc5\xa1ka v strogem pomenu, temve\xc4\x8d le v tem, da teorije opu\xc5\xa1\xc4\x8damo glede na metodi\xc4\x8dno napredovanje od slab\xc5\xa1ih teorij do bolj\xc5\xa1ih teorij \xe2\x80\x93 \xc2\xbbpotencialni ovrgljivec\xc2\xab. Lakatos je v okviru raziskovalnega programa razdelil te metodolo\xc5\xa1ke predpise med \xc2\xbbnegativne hevristike\xc2\xab, raziskovalne metode in pristopi, ki se jih je dobro izogibati in \xc2\xbbpozitivne hevristike\xc2\xab, raziskovalne metode in pristopi, ki so koristni._NEWLINE_Lakatos je trdil, da niso vse spremembe pomo\xc5\xbenih hipotez raziskovalnega programa enako produktivne ali sprejemljive. Menil je, da jih je potrebno ovrednotiti po njihovi sposobnosti ubranitve "trdnega jedra", pojasnitve o\xc4\x8ditne anomalije in sposobnosti ustvarjanja novih dejstev v obliki napovedi ali dodatnih pojasnil. _NEWLINE_Za Lakatosa je v bistvu nujno nadaljevanje s teorijo, ki mogo\xc4\x8de ni povsem resni\xc4\x8dna, saj je pri tem mogo\xc4\x8de dose\xc4\x8di znanstveni napredek. V tem smislu za Lakatosa ni dovolj le nana\xc5\xa1anje na \xc2\xbbponarejanje\xc2\xab\xc2\xa0ali \xc2\xbbzavrnitev\xc2\xab, ampak tudi dovoljevanje manj napa\xc4\x8dne teorije. Teorija ne more biti upravi\xc4\x8deno \xc2\xbbponarejena\xc2\xab, dokler jo ne nadomesti bolj napreden raziskovalni program.\n_START_SECTION_\nPsevdoznanost\n_START_PARAGRAPH_\nTeorija je za Lakatosa psevdoznanstvena, \xc4\x8de ne prinese nobenih novih napovedi o prej neznanih pojavih. Psevdoznanstvene teorije so tiste, pri katerih so dejstva potrjena, medtem ko so pri izkrivljenih znanstvenih teorijah napovedi novih dejstev zavrnjene. Kot je sam dejal:_NEWLINE_\xc2\xbbDano dejstvo je znanstveno razlo\xc5\xbeeno le, \xc4\x8de se z njim predvidi novo dejstvo ... Ideja rasti in koncept empiri\xc4\x8dnega zna\xc4\x8daja se spajata v eno.\xc2\xab\xc2\xa0_NEWLINE_Njegovi klju\xc4\x8dni primeri so bili: ptolomejska astronomija, planetna kozmologija Immanuela Velikovskega, Freudova psihoanaliza, sovjetski marksizem, Lysenkova biologija, Niels-Bohrova kvantna mehanika, astrologija, psihiatrija, sociologija, neoklasicisti\xc4\x8dna ekonomija in Darwinova teorija.\n_START_SECTION_\nDarwinova teorija\n_START_PARAGRAPH_\nV svoji predavalnici leta 1973 je izjavil, da nih\xc4\x8de do danes \xc5\xa1e ni na\xc5\xa1el merila, po katerem se lahko Darwin imenuje za znanstvenika._NEWLINE_Skoraj 20 let po tem je o Darwinu predavateljica, in nekdanja prijateljica Lakatosa, Helene Cronin, posku\xc5\xa1ala dokazati, da je Darwinova teorija empiri\xc4\x8dno znanstvena. To je storila s podporo dokazov o podobnosti v raznolikosti \xc5\xbeivljenjskih oblik na svetu.\n_START_SECTION_\nRacionalne rekonstrukcije zgodovine znanosti\n_START_PARAGRAPH_\nV svojem dokumentu Zgodovina znanosti in njenih racionalnih rekonstrukcij (1970) je Lakatos predlagal dialekti\xc4\x8dno historiografsko meta-metodo za vrednotenje razli\xc4\x8dnih teorij znanstvenih metod. Primerjal naj bi uspeh pri razlagi dejanske zgodovine znanosti in znanstvenih revolucij na eni strani, na drugi strani pa bi zagotavljal historiografski okvir z zgodovino znanosti kot skoraj nepomembno. \xc4\x8clanek je za\xc4\x8del s svojim, sedaj dobro znanim rekom: "Filozofija znanosti brez zgodovine znanosti je prazna, zgodovina znanosti brez filozofije znanosti pa je slepa"._NEWLINE_Vendar pa niti Lakatos niti njegovi sodelavci niso nikoli dokon\xc4\x8dali prvega dela citata, saj so pokazali, da se je v vsaki znanstveni revoluciji velika ve\xc4\x8dina ustrezne znanstvene skupnosti spremenila, ko je bilo Lakatosovo merilo izpolnjeno. (Lakatosovo merilo: nek program uspe\xc5\xa1no napove nekaj novih dejstev, njegov konkurent pa je degeneriran.) V zgodovinski \xc5\xa1tudiji primerov v svojem dokumentu Kritika in metodologija znanstveno-raziskovalnih programov (1968) odkrito priznal in komentiral: "V tem prispevku ni moj namen resno preiti v drugo fazo primerjave racionalne rekonstrukcije z dejansko zgodovino, da bi na\xc5\xa1el pomanjkanje zgodovinske verodostojnosti. "_NEWLINE_Z Lakatosovimi ugotovitvami in dognanji pa se nekateri niso strinjali. Po njegovi smrti jih je napadel Paul Feyerabend._NEWLINE_Uvod v besedilo Kritika in metodologija znanstveno-raziskovalnih programov je prevedla Maja Malec.'