b'\n_START_ARTICLE_\nNorthrop F-20 Tigershark\n_START_SECTION_\nZgodovina nastanka letala F-20 tigershark\n_START_PARAGRAPH_\nNorthrop se je zaradi bogatih izku\xc5\xa1enj odlo\xc4\x8dil za privaten projekt. Letalo so za\xc4\x8deli razvijati leta 1975. Za osnovo so uporabili letalo F-5 Freedom Fighter. Za razvoj letala je Northrop od\xc5\xa1tel neverjetnih 1.2 miljarde dolarjev. To je do danes najve\xc4\x8dji zaseben voja\xc5\xa1ki projekt. V letu 1982 je to letalo prvi\xc4\x8d poletelo. Na za\xc4\x8detku se je letalo imenoval tigershark. Vendar so mu v letu 1983, ko so dobili dovoljenje iz Pentagona, dodali predznak F-20. F-20 tigershark se je od letala F-5 razlikoval po \xc5\xa1tevilu motorjev. Iz dveh motorjev so pre\xc5\xa1li na en motor. Zaradi zelo sposobnega motorja, ki se je pojavil na trgu, se je potisk pove\xc4\x8dal. Kljub temu, da je imel le en motor. Novost je bil tudi radar, ki se je izkazal za zelo zmogljivega. Letalo je odlikovalo odli\xc4\x8dno razmerje med zmogljivostjo in ceno. Vendar do prodaje ni pri\xc5\xa1lo. Ne glede na to, da je letalo po\xc5\xbeelo nemalo zanimanja. Letalo ni \xc5\xa1lo v prodajo tudi zaradi takratnega politi\xc4\x8dnega vrha, ki je uvedel omejitve prodaje nekaterih zmogljivih letal. Razlog je bil tudi letalo F-16, ki sta z letalom F-20 tigershark sodila v isti cenovni razred. Vendar se je F-16 izkazal za zmogljivej\xc5\xa1ega. Ker prodaja F-20 ni za\xc5\xbeivela se je Northrop odlo\xc4\x8dil ukiniti projekt. Od treh prototipov tigersharka, ki so bili zgrajeni, sta od tega dva strmoglavila med prodajno demonstracijo. Tretji, ki je pre\xc5\xbeivel je bil prenovljen in podarjen znanstvenemu centru v Kaliforniji. Zanimanje za letalo je pokazal Pakistan, ki izdeluje podobno letalo pod imenom JF-17 Thunder.\n_START_SECTION_\nGG1001\n_START_PARAGRAPH_\nTo je prva verzija letala tigershark, ki pa je se je od F-5G razlikoval le po \xc5\xa1tevilu motorjev. Nos in tehnologijo pa je imel iz letala F-5E. Na za\xc4\x8detku se je imenoval tigershark. Northrop pa je \xc4\x8dakal na odobritev predznaka F-20A, ki so ga dobili leta 1983. Z letalom so za\xc4\x8deli testirati avgusta leta 1982. Do aprila leta 1983 je letal zabele\xc5\xbeilo 240 poletov. Do takrat je letalo pilotiralo 15 pilotov iz 10 dr\xc5\xbeav. Iz med 244 na\xc4\x8drtovanimi poleti so samo 4 polete odpovedali zaradi okvar. GG1001 se je zelo dobro izkazal na testiranjih. V prvih 21 dneh je bila njegova zanesljivost 100\xc2\xa0%. Letalo je vzdr\xc5\xbealo tudi ve\xc4\x8d zaporednih letov brez vmesnih vzdr\xc5\xbeevanj. Nekatere sposobnosti so bile celo bolj\xc5\xa1e kot so pri\xc4\x8dakovali. USAF mu je podaril oznako 82-0062. Na za\xc4\x8detku je bilo letalo rde\xc4\x8de barve z belo \xc4\x8drto. V jeseni leta 1983 pa so ga pred pari\xc5\xa1kem letalskim mitingu prebarvali na sivo. Zaradi velikega interesa USAFa je dobil novo registracijo N4416T. Letalo so testirali piloti iz ZDA, Indonezije, Nem\xc4\x8dije, Nove Zelandije, Portugalske, Maroka, Avstrije, \xc5\xa0vice, Gr\xc4\x8dije, Brazilije, Kolumbije in celo iz Jogoslavije. Northrop pa je demonstriral letalo tudi v drugih dr\xc5\xbeavah. Letalo je leto vse do leta 1984. Med demonstracijo 10 oktobra se je z letalom smrtno ponesre\xc4\x8dil glavni Northropov testni pilot Darrell E Cornell.\n_START_SECTION_\nGI1001\n_START_PARAGRAPH_\nLetalo je prvi\xc4\x8d poletelo avgusta 1983. Bilo je sive barve. Registrirano je bilo pod registracijo N3986B. Iz med treh letal F-20 tigershark je bilo to najbolj zanesljivo letalo. Verzija letala GI1001 je bila skupaj z letalom GG1001 na demonstraciji za potencialne kupce. Demonstracija se je za GI1001 kon\xc4\x8dala zelo uspe\xc5\xa1no. Do napake je pri\xc5\xa1lo samo enkrat. To je bil ra\xc4\x8dunalni\xc5\xa1ki hro\xc5\xa1\xc4\x8d, ki je napa\xc4\x8dno prikazoval zemljepisno dol\xc5\xbeino. Kljub vsem uspehom je tudi to letalo strmoglavilo. V nesre\xc4\x8di je umrl Dave Barnes, ki je treniral \xc5\xbee vpeljano rutino.\n_START_SECTION_\nGI1002\n_START_PARAGRAPH_\nLetalo je prvi\xc4\x8d poletelo 12 maja leta 1984. Njena registracija je bila N44671. Letalo je vsebovalo sive barve. Zaradi nesre\xc4\x8de prej\xc5\xa1njih dveh letal je to letalo samevalo na demonstracijah. Ker ni bilo naro\xc4\x8dil za letalo so se pri Northropu odlo\xc4\x8dili, da odstopijo od projekta. Do leta 1990 je bilo letalo celo pripravljeno za primer, da bi se kupec le na\xc5\xa1el. Vendar do tega ni pri\xc5\xa1lo, zato so je Northrop odlo\xc4\x8dil letalo podariti znanstvenemu centru v Kaliforniji.\n_START_SECTION_\nGI1003\n_START_PARAGRAPH_\nTo letalo ni bilo nikoli izdelano. Vse je ostalo samo pri na\xc4\x8drtu za kon\xc4\x8dni izvodni produkt.\n_START_SECTION_\nZmogljivosti\n_START_PARAGRAPH_\nF-20 ima vgrajen zelo zmogljiv radar AN/APG-67(V), ki so ga izdelali v Genaral Eelectic. Radar ima tri sisteme: air to air(zrak-zrak), air to land (zrak-zemlja)in air to sea(zrak-morje). Air to air(zrak-zrak) sistem omogo\xc4\x8da pilotu gledanje tar\xc4\x8de pod letalom in nad letalom, ozna\xc4\x8devanje tar\xc4\x8de, posamezno sledenje tar\xc4\x8de itd. Sistem air to gound (zrak-zemlja) ima sposobnost mapiranja zemlje, zaznava premi\xc4\x8dno tar\xc4\x8do, ozna\xc4\x8devanje cilja in poti. Radar je prilagojen tudi za napad na plovila. To mu omogo\xc4\x8da sistem air to sea(zrak-morje). Te sistemi so uporabni podnevi ali pono\xc4\x8di v vseh vremenskih pogojih. Izpopolnjuje vse nove USAF standarde. Ima DDI (digitalen prikaz znakov), HUD (zaslon pred vetrobranskim steklom), HOTAS (gre za princip roki na krmilni palici in plinski ro\xc4\x8dici). 5050 galon goriva zadostuje za 2,760\xc2\xa0km. Poganja ga motor General Electric F-404, ki je eden najbolj\xc5\xa1ih motorjev na svetu. Poleg letala F-20 ga ima tudi McDonnell Douglas F/A-18 Hornet. Motor letalo po\xc5\xbeene do 2,1 M (1M=hitrost zvoka). To letalo pa naj bi bilo tudi zelo lahko krmljivo. Vendar je to zelo relativna lasnost, saj sta kr dve od treh letal strmoglavili.\n_START_SECTION_\nZadnji F-20 tigershark\n_START_PARAGRAPH_\nZadnji F-20 tigershark se nahaja v znastvenem centru v Los Angelesu. Znastvenemu centru so letalo podarili pri Northropu. To je edini \xc5\xa1e cel primerek tega letala. Od treh letal, ki so bile narejene so se dve letali zru\xc5\xa1ili med prodajno demonstracijo.\n_START_SECTION_\nOboro\xc5\xbeitev\n_START_PARAGRAPH_\nLetalo je oboro\xc5\xbeeno z dvema topoma M 39, ki je bil izdelan v poznih \xc5\xa1tiridesetih. Ta 20\xc2\xa0mm top je bil \xc5\xa1e posebej popularen v sedemdesetih letih. Seveda se je do intergracije v letalo F-20 tudi spremenil. Letalo lahko nosi dve oziroma pri misijah zra-zrak tudi do 5 raket AIM-9 sidewinder. To je raketa zrak-zrak (AAM-air to air missiles) kratkega doseg Oboro\xc5\xbeitev je v letalstvu tudi delik stro\xc5\xa1ek. Naprimer raketa AIM-9 sidewinder stane 83000$ po kosu. Letalo lahko na skupaj petih obesnih to\xc4\x8dkah nosi do 3,600\xc2\xa0kg skupne mase oboro\xc5\xbeitve (raketa AIM-9 sidewinder tehta 91\xc2\xa0kg).'