b'\n_START_ARTICLE_\nJames Harrington\n_START_SECTION_\nZgodnje \xc5\xbeivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nJames Harrington se je rodil 3. januarja 1611 v Uptonu v Northampshiru v Angliji, najstarej\xc5\xa1em sinu Sapcota Harringtona iz Randa, Lincolnshire in Jane Samwell (ali Samuell) iz Uptona, h\xc4\x8deri Williama Samwella. James je bil pravnuk prvega lorda Harringona iz Extona. Malo je znano o Harringtonovem otro\xc5\xa1tvu in njegovem zgodnjem izobra\xc5\xbeevanju, za katerega se zdi, da je bilo na dru\xc5\xbeinskem dvori\xc5\xa1\xc4\x8du v Randu. Leta 1629 se je za\xc4\x8del kot me\xc5\xa1\xc4\x8dan \xc5\xa1olati na Trinity College v Oxfordu in tega dve leti pozneje zapustil brez diplome. Kratek \xc4\x8das je bil eden njegovih mentorjev, rojalist Visoke cerkve, William Chillingworth. Vstopil je tudi v Middle Temple, enega od \xc5\xa1tirih strokovnih zdru\xc5\xbeenj odvetnikov (Inns of Court), kjer so njeni \xc4\x8dlani imeli veliko pravic. V tem \xc4\x8dasu je Harringtonov o\xc4\x8de umrl in takrat je Harrington zapustil London, ne da bi dokon\xc4\x8dal diplomo. _NEWLINE_Ve\xc4\x8dletno potovanje po celini je pla\xc4\x8deval s pomo\xc4\x8djo svoje dedi\xc5\xa1\xc4\x8dine. Na Nizozemskem, Danskem, Nem\xc4\x8diji, Franciji in Italiji je sodeloval v nizozemskem voja\xc5\xa1kem polku. Harrington je pogosto obiskal Haag, kjer je bil po sre\xc4\x8danju s princem Orangee predstavljen volivcu Palatine. Na samega volivca Palatine je naredil tak vtis, da ga je ta povabil naj ga spremlja na vsaj enem dr\xc5\xbeavnem obisku na Danskem. Kasneje je bil imenovan za skrbnika Palatinovih zadev na sodi\xc5\xa1\xc4\x8du njegovega zeta Charlesa I. Preden se je Harrington vrnil v Anglijo, je obiskal \xc5\xa1e Francijo in Italijo, kjer je v Benetkah skrbno opazoval delovanje bene\xc5\xa1ke republike. _NEWLINE_Najverjetneje je, da se je Harrington vrnil v Anglijo najkasneje leta 1636 in se nameraval umakniti iz sodnega \xc5\xbeivljenja ter posvetiti svoj \xc4\x8das \xc5\xa1tudiju, vendar ga je Charles I. leta 1638-1639 prosil naj postane \xc4\x8dlan njegove za\xc4\x8dasne dvorane. Po nepreverjenih zapisih je leta 1639, v zvezi s prvo \xc5\xa1kofovsko vojno, spremljal Charlesa I. na \xc5\xa0kotsko in pri\xc5\xa1el do finan\xc4\x8dne pomo\xc4\x8di Parlamenta s posojili in nagovarjanji v letih 1641-42 in leta 1645. Po drugih virih se zdi, da je" preprosto" stanoval v Randu kot neporo\xc4\x8den dr\xc5\xbeavni gospod s \xc5\xa1tudioznimi okusi._NEWLINE_Harringtonova o\xc4\x8ditna politi\xc4\x8dna zvestoba Parlamentu ni vplivala na njegovo osebno predanost kralju. Po Charlesovem porazu in aretaciji je Harrington spremljal "komisijo" poslancev, izbranih za prepri\xc4\x8devanje Charlesa, da se preselil iz Newcastla v Holmby House, bli\xc5\xbeje Londonu. Harrington je ob naslednjem poskusu prisilne selitve kralja v prestolnico uspe\xc5\xa1no posredoval. Okoli za\xc4\x8detka leta 1649 so poslanci od Harringtona zahtevali, da poro\xc4\x8da o kraljevem poskusu pobega. Ker jih je ta zavrnil, so ga ti odpoklicali. Vsaj dve sodobni poro\xc4\x8dili navajata, da je bil Harrington med Charlesovo usmrtitvijo z njim na odru za usmrtitev.\n_START_SECTION_\nNastanek Oceane in ujetni\xc5\xa1tvo\n_START_PARAGRAPH_\nPo Charlesovi smrti je Harrington svoj \xc4\x8das posvetil pisanju Skupnosti Oceane (The Commonweath of Oceana) v kateri si je prizadeval opisati najbolj\xc5\xa1e mo\xc5\xbene vlade za Anglijo. Lik Olphaus Megaletor je bil zelo o\xc4\x8ditno namenjen Oliverju Cromwellu, angle\xc5\xa1kemu vojskovodji in politiku, kater ni odobraval Harringtonovih politi\xc4\x8dnih idej in je zato rokopis Oceana zasegel takoj ko je bil natisnjen. Takrat je pri sprostitvi rokopisa posredovala Cromwellova h\xc4\x8derka Elizabetha, gospa John Claypole, in delo se je javno pojavilo leta 1656. Pocook pi\xc5\xa1e, da Harrington v rokopisu Cromwellovo cenzuro razlaga kot da ima avtoriteto dru\xc5\xbeinske tradicije, vendar ta ni posebej prepri\xc4\x8dljiva. Ugotovil je, da Oceana kritizira tudi ohranitev stalne vojske,da bi ta lahko imela oblast._NEWLINE_Oceano so mo\xc4\x8dno kritizirali monarhisti in skrajni republikanci. Harrington se je na kritike odzval z objavo dela Prerogativ popularne vlade, kjer je svoje delo skr\xc4\x8dil za \xc5\xa1ir\xc5\xa1o javnost: Umetnost zakonitega posredovanja. Nadalje je razvil svoja stali\xc5\xa1\xc4\x8da v nizu esejev, natisnjenih leta 1659._NEWLINE_Harrington in ostali, ki so v letu 1659 oblikovali klub imenovan "Rota", so si prizadevali spodbujati novosti vklju\xc4\x8dene v Oceani, zlasti glasovanje v obliki volitev ter mandatne omejitve za sodnike in  zakonodajalce, vendar brez uspeha. _NEWLINE_Po Stuartovi obnovi 28. 12. 1661, je bil Harrington aretiran zaradi obto\xc5\xbebe kovanja zarote proti vladi v Bow Street cabala, krogu zarotnih radikalnih republikancev, in bil brez sojenja zaprt v Londonsko trdnjavo (Tower of London). Obto\xc5\xbebe niso imele nikakr\xc5\xa1ne osnove, vendar so ga svetovalci Charlesa II. videli kot gro\xc5\xbenjo monarhi\xc4\x8dni vladi. V zaporu so z njim ravnali zelo slabo. Preden bi Harrington lahko bil opro\xc5\xa1\xc4\x8den, so ga oblasti v naglici poslale v drug zapor na otok Sv. Nikolaja, ob obali Plymoutha. Harrington je pri\xc5\xa1el iz zapora po zaslugi svojih sorodnikov. Kmalu po vrnitvi na prostost se je njegovo zdravje hitro poslab\xc5\xa1alo. Vse ka\xc5\xbee, da zaradi zau\xc5\xbeivanja zdravila guaiacum, ki mu ga je predpisal zdravnik in povzro\xc4\x8da hudo zasvojenost._NEWLINE_Zdravilo je mo\xc4\x8dno vplivalo na Harringtonov um. Trpel je ob\xc4\x8dasne blodnje, eden od opazovalcev ga je ozna\xc4\x8dil celo za "preprosto norega". Leta 1675, dve leti pred njegovo smrtjo, se je poro\xc4\x8dil z gospo Dayrell, h\xc4\x8derko Buckinghamshireskega plemstva. _NEWLINE_Par ni imel otrok. Harringtonova bolezen je \xc5\xa1e napredovala. Trpel je napade protina in paralize preden je postal \xc5\xbertev paralizirajo\xc4\x8de kapi. Pokopan je bil poleg Walterja Raleigha v cerkvi sv. Margaret v Westminsterju.\n_START_SECTION_\nMisli in dela\n_START_PARAGRAPH_\nVe\xc4\x8dina Harrigtonovih rokopisov je izginila. Do danes se je ohranila njegova tiskana literatura Oceana, ter \xc5\xa1tevilna druga besedila, bro\xc5\xa1ure, aforizmi in razprave, od katerih so mnoge namenjene njegovi obrambi.  Prvi dve izdaji Oceane sta znani kot Chapman in Pakeman, njuni vsebini pa sta skoraj identi\xc4\x8dni. Njegova dela, vklju\xc4\x8dno z Pakeman Oceana in Sistem politike ( A System of Politics ), so bila prvi\xc4\x8d urejena z biografijo Johna Tolanda leta 1700. Tolandova izdaja se je prvi\xc4\x8d pojavila v Dublinu, v letih 1737 in 1785, kasneje pa \xc5\xa1e v Angliji leta 1747  in 1771. Leta 1924 je S.B. Liljegren ponovno izdal hitro pripravljeno razli\xc4\x8dico Pakemanove izdaje. _NEWLINE_Sodobni urednik J.G.A. Pocock, profesor zgodovine na univerzi John Hopkins Baltimore, je leta 1977 uredil in objavil temeljito ter celovito zbirko Harringtonovih traktov, skupaj z dolgim uredni\xc5\xa1kim in zgodovinskim uvodom. Harringtonovo prozo je zaznamovalo tisto, kar je Pocock opisal kot nedisciplinirano delovno navado in o\xc4\x8ditno pomanjkanje sofisticiranosti. Ta ni nikoli dosegel ravni \xc2\xbbvelikega literarnega stilista\xc2\xab. Na primer, v nasprotju s Hobbesom in Miltonom, ki jih ni mogo\xc4\x8de najti, so: _NEWLINE_pomembni odtenki pomena ... prena\xc5\xa1ajo se (skozi) ritem, poudarek in lo\xc4\x8dila; ... Hitro je napisal v baro\xc4\x8dnem in periodi\xc4\x8dnem slogu, v katerem je ve\xc4\x8dkrat izgubil pot. Trpel je zaradi latinizmov ... njegove ideje o vstavljanju citatov, prevodov in sklicevanj v njegovem besedilu so bile v\xc4\x8dasih produktivne zmede (Pocock, "Intro," p. Xv).\n_START_SECTION_\nOceana\n_START_PARAGRAPH_\nSkupnost Oceane ( The Commonwealth of Oceana ), 1656, je deljena na dva glavna dela: Preliminirani (The Preliminaries), ki opisuje Harringtonovo politi\xc4\x8dno teorijo in Model skupnosti (The Model of the Commonwealth), kjer je Harrington uporabil svojo teorijo, predstavljeno v kontekstu izmi\xc5\xa1ljene dr\xc5\xbeave Oceana, katera naj bi zastopala Anglijo. Harrington je v tem poglavju preu\xc4\x8deval politi\xc4\x8dno strukturo starodavnega sveta, kar imenuje "anti\xc4\x8dne skrbnosti" (Ancient Prudence), ki je imel \xc2\xbbvlado zakonov in ne mo\xc5\xa1kih\xc2\xab. Drugo poglavje razpravlja o Moderni previdnosti, (Modern Prudence), politi\xc4\x8dne strukture Evrope po padcu rimskega cesarstva, ki so po Harringtonu imele \xc2\xbbvlado mo\xc5\xa1kih in ne zakonov\xc2\xab. Harrington je na podlagi svoje teorije o ekonomskih okoli\xc5\xa1\xc4\x8dinah, ki vplivajo na politi\xc4\x8dno mo\xc4\x8d trdil, da je v sodobnem svetu \xc4\x8das za o\xc5\xbeivitev "anti\xc4\x8dne skrbnosti". _NEWLINE_Harington je predlagal, da bi bila politi\xc4\x8dna mo\xc4\x8d razdeljena med vse premo\xc5\xbene mo\xc5\xbee, z zakoni, ki omejujejo obseg posameznega bogastva. Ti mo\xc5\xa1ki bi izvolili senat (podobno zakonodajnim organom starodavnega Rima in Gr\xc4\x8dije), ki bi predlagal zakonodajo. Zakoni bi bili nato potrjeni s strani ljudi, izvr\xc5\xa1ili pa bi jih izvoljeni sodniki. Izvoljeni uradniki bi slu\xc5\xbeili za omejene pogoje, saj bi tako zagotovili kar najve\xc4\x8djo udele\xc5\xbebo dr\xc5\xbeavljanov Skupnosti v vladi. Dru\xc5\xbeba bi bila zbrana skupaj na podlagi skupnih interesov. Model skupnosti je predlagal vrsto "ukazov" s katerimi bi bila vzpostavljena nova politi\xc4\x8dna ureditev. Na nacionalni ravni je Harrington zagovarjal razli\xc4\x8dico konvencionalnega modela vlade v kateri je senat (nekaj predstavnikov) razpravljal o zakonih, ljudska skup\xc5\xa1\xc4\x8dina (mnogo predstavnikov) pa je glasovala o zakonih, te pa so bili izvr\xc5\xa1ene s strani sodnika (en sam predstavnik). Njegov sistem je vklju\xc4\x8deval zapleten postopek glasovanja, kater je temeljil na podlagi Bene\xc5\xa1kega modela (rotaciji politi\xc4\x8dnih uradov in mre\xc5\xbei skup\xc5\xa1\xc4\x8din z \xc5\xbeupnijske ravni na dr\xc5\xbeavno raven), da bi tako zagotovil u\xc4\x8dinkovito upravljanje celotne dr\xc5\xbeave._NEWLINE_Harrington je verjel, da je obstoj srednjega razreda obvezen za stabilnost demokracije in da je gospodarska revolucija nastopila, ko se je gospodarska mo\xc4\x8d lo\xc4\x8dila od politi\xc4\x8dne. Zagovarjal je delitev dr\xc5\xbeave na zemlji\xc5\xa1\xc4\x8da z omejeno najve\xc4\x8djo velikostjo, saj bi s tem prepre\xc4\x8dil preveliko gospodarsko mo\xc4\x8d enega posameznika. Za Harringtonove predloge je re\xc4\x8deno, da so bili delno povod za ustanovitev dolo\xc4\x8denih politi\xc4\x8dnih uradov v Zdru\xc5\xbeenih dr\xc5\xbeavah Amerike, kot so: pisne ustave, dvodomna zakonodaja in volitev predsednika prek sistema volivcev. Njegove teorije so vplivale na agrarizem Thomasa Jeffersona (omejitev glasovanja lastnikom zemlji\xc5\xa1\xc4\x8d) in protimonopolne politike Theodora Roosevelta in Woodrowa Wilsona.'