b'\n_START_ARTICLE_\nPra\xc5\xa1na eksplozija\n_START_PARAGRAPH_\nPra\xc5\xa1na eksplozija je hitra kemijska reakcija (oksidacija oz. zgorevanje) med zelo drobnimi pra\xc5\xa1nimi delci gorljivih trdnih snovi, pome\xc5\xa1ani z zrakom. Ob mirnem ozra\xc4\x8dju se prah useda na povr\xc5\xa1ine v razli\xc4\x8dno debelih plasteh. \xc4\x8cim drobnej\xc5\xa1i je prah oziroma \xc4\x8dim la\xc5\xbeji so njegovi posamezni delci, ki se zadr\xc5\xbeujejo na povr\xc5\xa1inah ali lebdijo v zraku, tem ve\xc4\x8dja je ob prisotnosti ustreznih koli\xc4\x8din zraka potencialna nevarnost. Najpomembnej\xc5\xa1e karakteristi\xc4\x8dne lastnosti za eksplozijo prahu so organska sestava, velikost pra\xc5\xa1nih delcev in odstotek vlage v ozra\xc4\x8dju in v delcih. Pri navadnem prahu je spodnja meja eksplozivnosti med 20 in 60 g/m\xc2\xb3, zgornja meja pa je med 2000 do 6000 g/m\xc2\xb3. Kadar pra\xc5\xa1ni oblak zagori, se plamen raz\xc5\xa1iri na vse povr\xc5\xa1ine v enakem obsegu, tako kot se to dogaja pri plinskih zmeseh. Do pra\xc5\xa1ne eksplozije pride najpogosteje pri naslednjih organskih snoveh: pri moki, bomba\xc5\xbenem prahu, sladkorju v prahu, \xc5\xa1krobu, lesenem in premogovem prahu idr. Pri anorganskih snoveh pa pri prahu aluminija, cinka, \xc5\xbevepla, umetnih gnojil, barvil, idr._NEWLINE_Prah lahko nastane pri razli\xc4\x8dnih dejavnosti, kot so; prevoz \xc5\xbeita in celega zrnja v silosih, pri rudarstvu od premoga,velike koli\xc4\x8dine prahu pa proizvedejo tudi mlini ob mletju moke. Velikanska eksplozija prahu moke se je zgodila 2. maja 1878 v Minnesoti. Ob uni\xc4\x8denju mlina je bilo ubitih 18 delavcev. Podoben problem nastaja pri dejavnostih z \xc5\xbeago in v mizarstvu._NEWLINE_Vir prahu so potencialno lahko tudi razli\xc4\x8dna termi\xc4\x8dna oro\xc5\xbeja._NEWLINE_\xc4\x8ce je povr\xc5\xa1ina zelo velika, morajo prah sestavljati tudi zelo majhni delci, da podpirajo zgorevanje. Prah je opredeljen kot prah, \xc4\x8de v premeru vsebuje delce manj\xc5\xa1e od pribli\xc5\xbeno 500 mikrometrov, vendar zaradi ve\xc4\x8dje povr\xc5\xa1ine bolj fin prah predstavlja veliko ve\xc4\x8djo nevarnost, kot grobi delci.\n_START_SECTION_\nKoncentracija\n_START_PARAGRAPH_\nPod dolo\xc4\x8deno vrednostjo, spodnjo mejo eksplozivnosti (SME), je preprosto nezadostno prahu za zgorevanje na stopnji, ki je potrebna za eksplozijo. Slika 20\xc2\xa0% pod SME velja za varno. Podobno, \xc4\x8de gorivo/zrak razmerje naraste \xc4\x8dez zgornjo mejo eksplozivnosti, ni zadosti oksidanta za nadaljnjo zgorevanje na stopnji, ki je potrebna.\n_START_SECTION_\nMehanizem pra\xc5\xa1nih eksplozij\n_START_PARAGRAPH_\nPrah ima zelo veliko povr\xc5\xa1ino v primerjavi s svojo maso. Ker se gorenje lahko pojavi le na trdni ali teko\xc4\x8di povr\xc5\xa1ini, kjer lahko reagira s kisikom, to povzro\xc4\x8di, da je prah veliko bolj vnetljiv kot pa snovi v razsutem stanju. Na primer, 1 kg krogla materiala z gostoto 1g/cm\xc2\xb3 bi merila pribli\xc5\xbeno 27 cm v premer in bi imela povr\xc5\xa1ino 0,3 m\xc2\xb2. Toda, \xc4\x8de je bila razbita na okrogle pra\xc5\xa1ne delce s premerom 50(mikro)m (podobno veliki kot delci na tleh), bi imela povr\xc5\xa1ino 60m\xc2\xb2. Ta mo\xc4\x8dno pove\xc4\x8dana povr\xc5\xa1ina omogo\xc4\x8da, da snov zgori zelo hitreje in ekstremno majhna masa posameznih delcev jim omogo\xc4\x8da, da se vnamejo z veliko manj energije kot snovi v razsutem stanju, saj ni izgube vro\xc4\x8dine za prevajanje znotraj snovi. Ko se ta me\xc5\xa1anica goriva in zraka v\xc5\xbege, \xc5\xa1e posebej v zaprtem prostoru kot je skladi\xc5\xa1\xc4\x8de ali silos, se pomembno zvi\xc5\xa1a pritisk, velikokrat bolj kot je zadostno za uni\xc4\x8denje strukture. Celo materiali, ki so tradicionalno pojmovani kot nevnetljivi kot je aluminij, ali po\xc4\x8dasno gorljivi kot je les, lahko ustvarijo mo\xc4\x8dno eksplozijo, ko so kon\xc4\x8dno razdeljeni, in se lahko v\xc5\xbegejo \xc5\xbee zaradi majhne iskrice. Taki materiali se pogosto uporabljajo za ognjemet, da se dose\xc5\xbee dramati\xc4\x8den u\xc4\x8dinek.'