b'\n_START_ARTICLE_\nLudovika Kalan\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nV Ljubljani je kon\xc4\x8dala u\xc4\x8ditelji\xc5\xa1\xc4\x8de in nato tri leta pou\xc4\x8devala v Pal\xc4\x8dju. Tu je ustanovila tri pevske zbore: cerkvenega, dru\xc5\xa1tvenega in \xc5\xa1olskega. Ker se je uprla zahtevi fa\xc5\xa1isti\xc4\x8dnih oblasti, da ponovi maturo na italijanskem u\xc4\x8ditelji\xc5\xa1\xc4\x8du, so jo odpustili iz slu\xc5\xbebe. Do leta 1943, ko so jo predstavniki Osvobodilne fronte prosili, da obnovi osnovno \xc5\xa1olo v Pivki je bila zasebna u\xc4\x8diteljica. Ker se je v partizansko \xc5\xa1olo prijavilo preko sto otrok je pritegnila k delu ve\xc4\x8d deklet in jih po pouku strokovno usposabljala. \xc5\xa0olo v Pivki je vodila do leta 1947, nato je do decembra 1950 pou\xc4\x8devala v Portoro\xc5\xbeu in nazadnje do leta 1963, ko se je upokojila, vodila v Piranu prvo slovensko osnovno \xc5\xa1olo._NEWLINE_Pesmi je za\xc4\x8dela pisati \xc5\xbee kot dijakinja u\xc4\x8ditelji\xc5\xa1\xc4\x8da. Objavljala jih je v Jugoslovanskem u\xc4\x8ditelji\xc5\xa1\xc4\x8dniku, v tr\xc5\xbea\xc5\xa1ki Jadranki in Razgledih ter drugih listih. V samozalo\xc5\xbebi je izdala dve pesni\xc5\xa1ki zbirki: V pozni jeseni (1970) in na obali (1971). Ve\xc4\x8d njenih pesmi so uglasbili Janez Kuhar, Peter Lipar, Rado Simoniti in Pavel \xc5\xa0ivic. Njena bibliografija obsega 14 zapisov.'