b'\n_START_ARTICLE_\nVincenc \xc4\x8ci\xc5\xbeman\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nMed vojno je bil zaprt in interniran. Leta 1949 je diplomiral na strojnem oddelku ljubljanske Tehni\xc5\xa1ke fakultete, se strokovno izpopolnjeval v ZDA in 1971 doktoriral na ljubljanski Fakulteti za strojni\xc5\xa1tvo. Leta 1952 se je zaposlil v \xc5\xbdelezarni Jesenice kot glavni projektant; 1956 pa je postal pomo\xc4\x8dnik tehni\xc4\x8dnega direktorja. V tem \xc4\x8dasu je predsedoval odboru za napredek proizvodnje pri zdru\xc5\xbeemnju jugoslovanskih \xc5\xbeelezarn ter kot svetovalec sodeloval pri gradnji drugih \xc5\xbeelezarn in v koordinacijskem odboru zdru\xc5\xbeenja jugoslovanske strojegradnje. Leta 1960 je kot tehni\xc4\x8dni direktor Litostroja sodeloval pri za\xc4\x8detkih proizvodnje te\xc5\xbeke opreme za \xc5\xbeelezarne. Posve\xc4\x8dal se je tudi pedago\xc5\xa1kemu delu, od 1965 je bil vi\xc5\xa1ji predavatelj na ljubljanski_NEWLINE_Fakulteti za naravoslovje in tehnologijo, od 1977 kot redni profesor za strojni\xc5\xa1tvo v metalurgiji. Objavil je okoli 20 znanstvenih in strokovnih sestavkov iz metalurgije, teorije elasti\xc4\x8dnosti in plasti\xc4\x8dnosti , tehnologije preoblikovanja kovin ter opravil okoli 15 raziskav.'