b'\n_START_ARTICLE_\nTomislav\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nTomislav naj bi izhajal iz rodu dinastije Trpimirovi\xc4\x87ev in sicer naj bi bil sin predhodnega vladarja Muncimirja, bil naj bi brez otrok, tako da naj bi ga na prestolu nasledil Trpimir II., ki naj bi bil njegov brat. V resnici pa o njegovem rodu danes lahko zgolj ugibamo.\n_START_SECTION_\nVladavina\n_START_PARAGRAPH_\nTomislav je na Hrva\xc5\xa1kem vladal pribli\xc5\xbeno med letoma 910 in 928. V tem \xc4\x8dasu so podro\xc4\x8dje v sose\xc5\xa1\xc4\x8dini Hrva\xc5\xa1ke mo\xc4\x8dno ogro\xc5\xbeali nomadski ljudstvi Mad\xc5\xbearov in Bolgarov, pred katerimi pa so staro Hrva\xc5\xa1ko do neke mere varovale planine. Zaradi Mad\xc5\xbearov in Bolgarov je mo\xc4\x8dno upadla voja\xc5\xa1ka mo\xc4\x8d dotedanjih velesil, ki so bile sposobne zavojevati Hrva\xc5\xa1ko- to je Bizantincev in nem\xc5\xa1kih Frankov. Tako je postalaTomislavova Hrva\xc5\xa1ka za ves zunanji svet te\xc5\xbeko zavzetna. Obenem je Tomislav od svojih predhodnikov podedoval dr\xc5\xbeavo, ki je od Bene\xc4\x8danov v zameno za mirno plovbo prejemala letni tribut, od dalmatinskih mest pa v zameno za prijateljske odnose poseben davek mogori\xc5\xa1. Zaradi kombinacije te\xc5\xbeko osvojljivega terena, zunanjih finan\xc4\x8dnih dohodkov in Tomislavove voja\xc5\xa1ke taktike postavljanja zased nas ne sme \xc4\x8duditi nagel vzpon Hrva\xc5\xa1ke v \xc4\x8dasu njegove vladavine._NEWLINE_\xc4\x8casovno precej oddaljen in nezanesljiv Letopis popa Dukljanina poro\xc4\x8da, da naj bi Tomislav premagal Mad\xc5\xbeare. Dejansko se je v tem \xc4\x8dasu res nekoliko pove\xc4\x8dala vloga Hrvatov v stari Slavoniji. Vendar po drugi strani ne moremo potrditi hrva\xc5\xa1kega nacionalnega mita o Tomislavovem zmagovitem prodoru prek Slavonije vse do Drave; Tomislav je Mad\xc5\xbeare verjetno premagal podobno kot Bolgare- torej na doma\xc4\x8dem hribovitem terenu, kjer je lahko uporabil taktiko presene\xc4\x8denja z zasedo, in kjer je bila po drugi strani mad\xc5\xbearska konjenica v boju precej manj u\xc4\x8dinkovita kot v panonski ravnini._NEWLINE_Proti koncu svoje vladavine se je hrva\xc5\xa1ki vladar soo\xc4\x8dil \xc5\xa1e z bolgarsko nevarnostjo. Oslabeli Bizanc je proti Bolgarom iskal zaveznike in to je verjetno pomemben razlog, zakaj se je bolgarski car Simeon odlo\xc4\x8dil, da pred odlo\xc4\x8dilnim spopadom z Bizancem nad Hrvate po\xc5\xa1lje vojsko pod poveljstvom vojskovodje Alobogotura. Zunanje-politi\xc4\x8dna slika je bila tak\xc5\xa1na, da so Neretljani v tem \xc4\x8dasu pri\xc5\xa1li pod nadoblast srbske Ra\xc5\xa1ke, zaradi \xc4\x8desar je bilo Zahumje s knezom Mihajlom Vi\xc5\xa1evi\xc4\x87em s treh strani obkoljeno z ra\xc5\xa1ko dr\xc5\xbeavo. Vi\xc5\xa1evi\xc4\x87 se je zaradi tega povezal z Bolgari, ti pa so leta 917 odstavili ra\xc5\xa1kega vladarja Petra Gojnikovi\xc4\x87a. Zaradi neposlu\xc5\xa1nosti Srbov se je bolgarski car Simeon leta 924 odlo\xc4\x8dil dokon\xc4\x8dno uni\xc4\x8diti srbsko dr\xc5\xbeavo Ra\xc5\xa1ko, zaradi \xc4\x8desar je ra\xc5\xa1ki knez Zaharija Prvosavljevi\xc4\x87 prebegnil na Hrva\xc5\xa1ko. Bolgarska vojska pod Alobogoturjevim vodstvom je okrog let 824- 826 vdrla na Hrva\xc5\xa1ko, a je tam padla v zasedo in bila strahovito pora\xc5\xbeena. \xc5\xbde leta 928 pa se je novi bolgarski car pomiril s Tomislavom._NEWLINE_V Tomislavovem \xc4\x8dasu je Bizanc za zaveznika izbral tudi pape\xc5\xbea, zaradi \xc4\x8desar je Rimu dovolil cerkveno oblast nad dalmatinskimi \xc5\xa1kofijami, ki so tako za trajno postale rimskokatoli\xc5\xa1ke. Posledica rimske cerkvene prevlade je bil nastanek spora med pape\xc5\xa1ko stranko, ki je zagovarjala latinsko bogoslu\xc5\xbeje, in glagolja\xc5\xa1ko stranko, ki je zagovarjala slovansko bogoslu\xc5\xbeje. Obenem je Bizanc Tomislavu podelil naslov prokonzula in mu dal temo Dalmacijo v upravo. Zaradi okrepljene in raz\xc5\xa1irjene politi\xc4\x8dne mo\xc4\x8di se na Hrva\xc5\xa1kem verjetno \xc5\xbee pod Tomislavom utrdil polo\xc5\xbeaj bana (avarsko-tur\xc5\xa1ki upravni naziv za predstojnika ve\xc4\x8dje de\xc5\xbeele).\n_START_SECTION_\nPolemike o Tomislavu\n_START_PARAGRAPH_\nO Tomislavu obstaja le malo koristnih virov, ohranjen ni niti en napis v kamnu iz njegovega \xc4\x8dasa, informacije iz pisnih virov pa so si med seboj pogosto nasprotne, omenja ga ve\xc4\x8d pisem pape\xc5\xbea Janeza X., bizantinski spis De administrando imperio, delo cesarja Konstantina Porfirogeneta pa ga sploh ne omenja. Zaradi tega so hrva\xc5\xa1ki nacionalisti za\xc4\x8den\xc5\xa1i z Ra\xc4\x8dkim iz njegove skoraj anonimne osebnosti naredili ljudskega junaka, okrog katerega so zgradili svoj nacionalni mit- po Kukuljevi\xc4\x87u naj bi se meje njegove vladavine raztegnile na sever vse do Drave, na vzhod pa vse do Drine, kar pomeni, da naj bi se njegova oblast raz\xc5\xa1irila nad vso Slavonijo in Bosno. Nacionalni mit o Tomislavu med drugim zajema vpra\xc5\xa1anje o kraljevski tituli, vpra\xc5\xa1anje o voja\xc5\xa1ki mo\xc4\x8di in vpra\xc5\xa1anje o mejah de\xc5\xbeele.\n_START_SECTION_\nKraljevska titula\n_START_PARAGRAPH_\nTomislav je bil leta 914 omenjen kot knez, leta 925 pa ga je pape\xc5\xbe naslovil kot kralja Hrvatov (Rex Chroatorum). Starej\xc5\xa1e zgodovinopisje je domnevalo, da mu je pape\xc5\xbe predal tudi kraljevske insignije, in da je bil Tomislav morda celo kronan. Nezanesljivi vir Letopis popa Dukljanina (\xc5\xa1ele iz 12. stoletja) sicer res omenja neko kronanje pri Hrvatih, a to kronanje ni povezano z imenom Tomislava. Srednjeve\xc5\xa1ko kronanje v rimskokatoli\xc5\xa1kem svetu je skozi zgodovino veljalo za pravni akt, ki je pomenil zvezo med pape\xc5\xbeem in konkretnim vladarjem. Vendar dokazi o Tomislavovem kronanju sploh ne obstajajo. Pravzaprav tak\xc5\xa1no kronanje v prvi polovici 10. stoletja tudi \xc5\xa1e ni bilo v navadi, zato iz pape\xc5\xbeevega poimenovanja kralj (rex) ne moremo ni\xc4\x8desar sklepati o kronanju za kralja, poleg tega pa se stari Hrvati in njihovi vladarji niso ukvarjali s tem kako jih v svojih poslanicah imenujejo druge avtoritete in pogosto tudi niso vedeli s kak\xc5\xa1nimi izrazi jih imenujejo. Tako sploh ne obstajajo dokazi, da je bil Tomislav kralj v klasi\xc4\x8dnem pomenu besede, titula rex pa ostaja pomensko nejasna. Poleg tega v bizantinskih virih ni spremembe v poimenovanju- \xc5\xa1e naprej so ga imenovali z izrazom arhont, kar pomeni le knez ali grof. Nadalje se med Tomislavovimi nasledniki ponovno pojavlja titula knez ali dux in tudi kronanje \xc5\xa0tefana Dr\xc5\xbeislava (969-997) \xc5\xa1e ni pomenilo kronanja s kraljevskim dostojanstvom, ki je bilo na Hrva\xc5\xa1kem dano \xc5\xa1ele Dimitriju Zvonimirju. Uporaba titule kralja (rex) bi zato lahko bila povezana le z ozna\xc4\x8devanjem dolo\xc4\x8denega politi\xc4\x8dnega dviga hrva\xc5\xa1kega vladarja. Tomislav je npr. postal prokonzul nad bizantinsko temo Dalmacijo. Raz\xc5\xa1irjanje oblasti je poleg tega morda \xc5\xbee omogo\xc4\x8dilo razvoj institucije bana.\n_START_SECTION_\nVoja\xc5\xa1ka mo\xc4\x8d\n_START_PARAGRAPH_\nZelo deljena so mnenja o podatkih, ki jih vir De administrando imperii navaja za hrva\xc5\xa1ko voja\xc5\xa1ko mo\xc4\x8d do vladavine Kre\xc5\xa1imirja. \xc4\x8ceprav Tomislavovo ime v tem viru ni omenjeno, je v njem zapisano, da naj bi Hrva\xc5\xa1ka imela vse do Kre\xc5\xa1imirja (ki je zavladal leta 935) 100.000 pe\xc5\xa1ccev, 60.000 konjenikov, 80 velikih bojnih ladij s po 80 mo\xc5\xbemi ter 100 manj\xc5\xa1ih bojnih ladij s po 10 ali 20 mo\xc5\xbemi. Ve\xc4\x8dina zgodovinarjev je do teh podatkov precej skepti\xc4\x8dnih in menijo, da je bila hrva\xc5\xa1ka voja\xc5\xa1ka mo\xc4\x8d v resnici 3x do 4x manj\xc5\xa1a, \xc4\x8deprav \xc5\xa1e vedno zelo velika. Med tem, ko je na za\xc4\x8detku 10. stoletja na podro\xc4\x8dju vzhodnih Frankov \xc5\xbeivelo okrog 1.500.000 ljudi, je po ocenah na Hrva\xc5\xa1kem v istem \xc4\x8dasu lahko \xc5\xbeivelo najve\xc4\x8d 500.000 ljudi. \xc4\x8ceprav \xc5\xa1tevil\xc4\x8dna vojska tudi ob zmanj\xc5\xa1anih podatkih dokazuje, da je moralo biti med Hrvati tedaj \xc5\xa1e zelo veliko svobodnjakov, je bila hrva\xc5\xa1ka dr\xc5\xbeava v tem \xc4\x8dasu \xc5\xbee zaznamovana z dru\xc5\xbebenimi delitvami, kar pomeni, da se je \xc5\xa1tevilo svobodnjakov \xc5\xbee pri\xc4\x8delo zmanj\xc5\xa1evati. Razlog, da je Konstantin Porfirogenet navedel pretirane podatke, bi lahko bil v tem, da je kot mladeni\xc4\x8d do\xc5\xbeivel nesluten razvoj hrva\xc5\xa1ke voja\xc5\xa1ke sile._NEWLINE_Manj kriti\xc4\x8dni zgodovinarji sku\xc5\xa1ajo opravi\xc4\x8devati podatke, ki jih je v De administrando imperii zapisal Porfirogenet. Mu\xc5\xbei\xc4\x87 npr. opozarja, da naj bi Bizantinci pazljivo zbirali podatke o voja\xc5\xa1ki mo\xc4\x8di svojih sosedov. Poleg tega pa v hrva\xc5\xa1kem ljudstvu Mu\xc5\xbei\xc4\x87 vidi nek nomadski potencial, po katerem so bili pripadniki gospodujo\xc4\x8dega ljudstva konjeniki, pripadniki podrejenih ljudstev pa pe\xc5\xa1ci. Po tej ra\xc4\x8dunici bi ozemlje stare Hrva\xc5\xa1ke dejansko ustrezalo nomadskemu jedru, ozemlje hrva\xc5\xa1ke nadoblasti pa naj bi se raz\xc5\xa1irjalo preko Slavonije, Bosne in morda celo preko Zahumlja, Travunije in Duklje. Hrva\xc5\xa1ki pisec Bjelovu\xc4\x8di\xc4\x87 se je pri preu\xc4\x8devanju Rde\xc4\x8de Hrva\xc5\xa1ke postavil na ne dovolj trdna izhodi\xc5\xa1\xc4\x8da, da pape\xc5\xbeevo pismo, ki je bilo okrog leta 926 hkrati naslovljeno tako na kralja Tomislava kot na zahumskega kneza Mihajla Vi\xc5\xa1evi\xc4\x87a s tem avtomati\xc4\x8dno razkriva, da naj bi Zahumlje spadalo v sklop Tomislavove hrva\xc5\xa1ke dr\xc5\xbeave, in da dejstvo, da hrva\xc5\xa1ki vladar, ki je imel v tem \xc4\x8dasu v upravi tudi bizantinsko Dalmacijo, z darovnicami razpolaga tudi z ozemlji Travunije in Zahumlja, ka\xc5\xbee na to, da so bila obmo\xc4\x8dja Rde\xc4\x8de Hrva\xc5\xa1ke vse do leta 990 vklju\xc4\x8dena v hrva\xc5\xa1ko dr\xc5\xbeavo. Tak\xc5\xa1na Hrva\xc5\xa1ka z vsemi omenjenimi podrejenimi podro\xc4\x8dji bi po obsegu merila \xc5\xbee okrog 120.000 km\xc2\xb2. Vendar dana\xc5\xa1nje zgodovinopisje ju\xc5\xbene meje srednjeve\xc5\xa1ke Hrva\xc5\xa1ke pred prodorom Mad\xc5\xbearov vidi na reki Cetini in v bli\xc5\xbeini Duvna. Posavec opozarja, da v stari gorati Hrva\xc5\xa1ki enostavno ni bilo dovolj sena za tako veliko \xc5\xa1tevilo konj. Voja\xc5\xa1ka (tudi konjeni\xc5\xa1ka) mo\xc4\x8d Hrva\xc5\xa1ke je verjetneje rasla z dotokom vojakov iz tujine- tako se je leta 924 na Hrva\xc5\xa1ko z velikim delom svojih ljudi pred Bolgari umaknil srbski knez Zaharija Prvosavljevi\xc4\x87, iz Slavonije pa so se pred Mad\xc5\xbeari v staro Hrva\xc5\xa1ko gotovo zatekli \xc5\xa1tevilni Slavonci. Maksimalisti spregledujejo dejstvo, da so na Hrva\xc5\xa1kem dru\xc5\xbebene delitve v tem \xc4\x8dasu \xc5\xbee napredovale, zato niso bili vsi za boj sposobni mo\xc5\xbeje tudi vojaki. Poleg tega bi bila tako velika voja\xc5\xa1ka mo\xc4\x8d, \xc4\x8de bi res obstajala, dovolj velika, da bi se z njo dalo osvojiti vso tedanjo Evropo. Pri tem se lahko vpra\xc5\xa1amo ali bi se Bolgari sploh upali napasti tako mogo\xc4\x8dno dr\xc5\xbeavo in kako je Hrva\xc5\xa1ka nenadoma lahko postala tako mo\xc4\x8dna. Ker je bil hrva\xc5\xa1ki vpliv v Slavoniji zelo \xc5\xa1ibek, se zdijo maksimalisti\xc4\x8dne hipoteze \xc5\xa1e toliko manj utemeljene.\n_START_SECTION_\nVpra\xc5\xa1anje o ozemeljskih pridobitvah\n_START_PARAGRAPH_\nV hrva\xc5\xa1kem nacionalnem mitu o Tomislavu se je zakoreninilo prepri\xc4\x8danje, da je Tomislavu uspelo zdru\xc5\xbeiti staro Primorsko Hrva\xc5\xa1ko s Slavonijo ali\xc2\xa0\xc2\xbbPanonsko Hrva\xc5\xa1ko\xc2\xab, oziroma da je med staro Hrva\xc5\xa1ko in Slavonijo obvladal geografski dualizem, ki ga je povzro\xc4\x8dal gorski venec Dinarskega gorstva. Letopis popa Dukljanina poro\xc4\x8da, da je Tomislav premagal Mad\xc5\xbeare, in da de\xc5\xbeeli Mad\xc5\xbearov in Hrvatov delijo gore. Toda pri tem ni jasno, ali so te gore savsko-dravsko hribovje ali resni\xc4\x8dne gore (Petrova gora ali Gvozd). V Slavoniji je v tem \xc4\x8dasu zaznati nek hrva\xc5\xa1ki vpliv, saj so zaradi verskih razprtij na Hrva\xc5\xa1kem glagolja\xc5\xa1kemu ninskemu \xc5\xa1kofu Grgurju leta 925 ponudili \xc5\xa1kofijo v Sisku, kar pomeni, da so Hrvati v Slavoniji \xc5\xbee morali imeti nek vpliv. A v resnici je pri vsem tem \xc5\xa1lo le za \xc5\xa1ibko nadoblast ali celo le za ohlapen vpliv. Posavec je pokazal, da je skoraj neverjetno, da bi si Tomislav lahko privo\xc5\xa1\xc4\x8dil prodor do Drave: v nasprotju s tedaj \xc5\xa1e nomadskimi plenilskimi Mad\xc5\xbeari je imel Tomislav opraviti z drago voja\xc5\xa1ko organizacijo, ki se ni ve\xc4\x8d toliko nadejala vojnega plena, in tudi \xc5\xbee z razslojeno dru\xc5\xbebo. Po Posav\xc4\x8devem mnenju je spopad po analogiji z bolgarsko-hrva\xc5\xa1ko vojno prej potekal preko taktike presene\xc4\x8denja v zasedi na goratem podro\xc4\x8dju stare Hrva\xc5\xa1ke, navsezadnje pa so arheolo\xc5\xa1ke raziskave pokazale, da je bila Slavonija vse do konca 11. stoletja prehodni prostor med mad\xc5\xbearskimi in hrva\xc5\xa1kimi vplivi. Tak\xc5\xa1no prehodno stanje potrjujejo tudi viri. Hrva\xc5\xa1ki etnonim se tod npr. pojavi \xc5\xa1ele ob koncu srednjega veka. Po drugi strani anonimni notar kralja Bele resda poro\xc4\x8da o \xc5\xa1ibkem mad\xc5\xbearskem vplivu v Slavoniji: Mad\xc5\xbeari so v 10. Stoletju osvojili castrum Zabrag, Po\xc5\xbeego in Vukovsko trdnjavo, toda po drugi strani Slavonija ohrani institut \xc5\xbeupanov, ki je bil Mad\xc5\xbearom nepoznan. Navsezadnje so Slavonci lahko ohranili tudi nekaj lastne avtonomije. Porfirogenetov De administrando imperii npr. poro\xc4\x8da, da je imela Slavonija (imenovana\xc2\xa0\xc2\xbbIlirik in Panonija\xc2\xab) lastnega kneza (arhont), ki je hrva\xc5\xa1kemu po\xc5\xa1iljal darove- Klai\xc4\x87eva dopu\xc5\xa1\xc4\x8da mo\xc5\xbenost, da se ta odlomek nana\xc5\xa1a na odnos med Slavonijo in Tomislavovo Hrva\xc5\xa1ko. Kar se ti\xc4\x8de hrva\xc5\xa1ke nadoblasti nad Bosno, Travunijo in Dukljo, nimamo nobenih trdnih dokazov, da je tak\xc5\xa1na nadoblast v \xc4\x8dasu Tomislava res obstajala.'