b'\n_START_ARTICLE_\nSanta Maria preso San Satiro\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nCerkev le\xc5\xbei na mestu preprostega bogoslu\xc5\xbenega kraja, ki ga je zgradil nad\xc5\xa1kof Anspertus leta 879 in posvetil sv. Satiru, spovedniku in bratu svetnikov Ambro\xc5\xbea in Marcelina. Sedanja cerkev je bila na tem mestu zgrajena med 1472 do 1482 po naro\xc4\x8dilu vojvode Galeazzo Maria Sforza. Po nekaterih virih je bil oblikovalec Donato Bramante, ki se je pred tem preselil iz Marke. Vendar pa nedavni dokumenti dokazujejo, da je imel Bramante manj\xc5\xa1o vlogo, ve\xc4\x8dino dela pa pripisujejo Amadeu, ki je zasnoval tudi fasado. Gotovo je, da je Bramante odgovoren za perspektivo v zakristiji._NEWLINE_Stavba ima glavno in dve stranski ladji z banjstim obokom. Nad kri\xc5\xbeanjem glavne ladje in transepta je polkro\xc5\xbena kupola. Kor, ki sega v globino le 90 cm, zaradi glavne ceste, je bil nadome\xc5\xa1\xc4\x8den z Bramantejevo perpektivi\xc4\x8dno izvedbo, ki daje vtis globine in je eden od prvih primerov trompe l\'oeil v zgodovini umetnosti._NEWLINE_Prvotno je bila notranjost okra\xc5\xa1ena z belo in zlato barvo. Stene so krasile freske Borgognoneja, sedaj prenesene v Pinacoteca di Brera. Starodavni sacellum San Satiro je bil pokrit s cotto dekoracijo in obogaten s terakota portretom Mrtvega Kristusa Agostino de Fondulisa. Istega izvajalca je ve\xc4\x8d terakota poprsij v zakristiji, ki je na osrednjem tlorisu, ki temelji na kapeli Portinari Sant\'Eustorgio ali na Colleoni kapeli. Cerkev vsebuje oltarno sliko Ekstaza sv. Filipa Nerija (1764), delo Giuseppeja Peronija._NEWLINE_Zvonik je \xc5\xa1e vedno del romanske zgradbe izpred obnove v 1480-ih. Iz 15. stoletja je tudi krstilnica, ki je prilo\xc5\xbeena k cerkvi.\n_START_SECTION_\nZgodnje srednjeve\xc5\xa1ka kapela\n_START_PARAGRAPH_\nPrvo cerkveno zgradbo je ustanovil nad\xc5\xa1kof Ansperto iz Biassona \xc5\xbee pred 879 in je bila kapela posve\xc4\x8dena sv. Satiru, bratu sv. Ambro\xc5\xbea. V testamentu je Ansperto dolo\xc4\x8dil, da morajo poleg cerkve zgraditi celice za menihe in hospic za romarje, pod pokroviteljstvom benediktinskega samostana sv. Ambro\xc5\xbea. _NEWLINE_V devetem stoletju je bil zgrajen zvonik\n_START_SECTION_\nBramantejeva cerkev\n_START_PARAGRAPH_\nCerkev Santa Maria je bila na tem mestu zgrajena med letoma 1476 in 1482. \xc4\x8cude\xc5\xbe, zaradi katerega so jo \xc5\xbeeleli proslaviti s cerkvijo je bil: podobo Marije, ki je bila v srednjeve\xc5\xa1ki kapeli, je mladi vandal z bodalom zabodel, da je za\xc4\x8dela krvaveti. Slika, ki datira v trinajsto stoletje, je danes v glavnem oltarju cerkve. Naro\xc4\x8dnik je bil sprva vojvoda Galeazzo Maria Sforza, ki je upodobljen s svojo \xc5\xbeeno Bono Savojsko v luneti nad oltarjem. Stavbo je nato nadaljeval Ludovico il Moro z darovi vernikov in plemstva tistega \xc4\x8dasa, vodila pa sta gradnjo Gaspare Vimercati in Marquis Stanga. _NEWLINE_Na splo\xc5\xa1no verjamejo, da je bil oblikovalec mladi umetnik iz Urbina, ki se je pred tem preselil v Bergamo in nato v Milano: Donato Bramante. Pri njeni gradnji in okra\xc5\xa1evanju je od 1483 sodeloval tudi kipar in arhitekt Giovanni Battagio, poleg Lombard\xc4\x8dana Giovanni Antonio Amadea._NEWLINE_Bramante ali morda Amedeo, tudi \xc4\x8de majhno obmo\xc4\x8dje, je naredil zgradbo resni\xc4\x8dno monumentalno: vzdol\xc5\xbeno zgradbo s tremi ladjami enake \xc5\xa1irine in transeptom, vse prekrito z mogo\xc4\x8dnimi oboki, poslikanimi s kasetiranjem, kot v baziliki svetega Andreja v Mantovi.  Na kri\xc5\xbeanju ladij je okrogla kupola, zna\xc4\x8dilen Bramantejev motiv. Celotna harmonija je ogro\xc5\xbeena zaradi nezadostne \xc5\xa1irine vzhodnega konca, ker se ne more podalj\xc5\xa1ati zaradi bli\xc5\xbeine ceste, ki poteka v ozadju, je bila "raztegnjena" z iluzijo, \xc5\xa1tukaturo la\xc5\xbene perspektive le 95 cm v globino. Re\xc5\xa1itev, ki velja za predhodnika vseh kasnej\xc5\xa1ih primerov trompe l\'oeil dejansko predstavlja primer stiacciato (splo\xc5\xa1\xc4\x8dene) tehnike iz kiparstva v arhitekturi. V svoji popolni izdelavi perspektive, delo ka\xc5\xbee vpliv raziskav, ki sta jih izvajala Piero della Francesca in Donatello na podro\xc4\x8dju iluzionisti\xc4\x8dne reprezentacije._NEWLINE_Prvotno je bila celotna stavba okra\xc5\xa1ena v beli, modri in zlati in vizualni vtis je bil, da je bogata.\n_START_SECTION_\nFasada\n_START_PARAGRAPH_\nNa koncu petnajstega stoletja se je za\xc4\x8dela gradnja fasade, ki pa je bila prekinjena, ko je bilo kon\xc4\x8dano le pritli\xc4\x8dje. Reliefe dell\'Amadea, ki so bili vklju\xc4\x8deni, zdaj hranijo v Museo d\'Arte Antica del Castello Sforzesco. Od leta 1870 je arhitekt Vandoni povi\xc5\xa1al trenutno fasado v neorenesan\xc4\x8dnem slogu.\n_START_SECTION_\nZunanjost\n_START_PARAGRAPH_\nCerkev Santa Maria blizu San Satira meji na kratko ozko slepo ulico med dvema stavbama. Fasada je v neorenesan\xc4\x8dnem slogu in zidana iz marmorja. Osrednji del je razdeljen na dva vodoravna pasova z vmesno polico; vsak od obeh pasov je razdeljen na tri dele, ki jih lo\xc4\x8dijo korintskih pilastri. Na spodnjem koncu v centru je portal nekoliko sklenjen ob straneh, ki ga obdajata dve monofori. Na sredini zgornjega pasu je rozeta, ob strani dve ni\xc5\xa1i. Fasada se kon\xc4\x8da s preprostim trikotnim pedimentom._NEWLINE_Na hrbtni strani cerkve je zvonik, zgrajen v devetem stoletju v romanskem slogu. Je eden izmed najstarej\xc5\xa1ih cerkvenih stolpov v Milanu, \xc5\xa1e viden v svoji prvotni obliki: struktura preprostega kvadratnega stolpa je razdeljena na \xc5\xa1tiri stopnje: spodnji del se odpira navzven z ozkimi odprtinami, drugi nivo z ve\xc4\x8djimi posameznimi okni in zgornja dva z biforami._NEWLINE_Kupola cerkve je sestavljena iz kritine na prisekanem sto\xc5\xbecu, ki le\xc5\xbei na bobnu, okra\xc5\xa1enem z rozetami; na kupoli je visoka lanterna, ki ima na vrhu \xc5\xbeelezen kri\xc5\xbe.\n_START_SECTION_\nNotranjost\n_START_PARAGRAPH_\nNotranjost cerkve Santa Maria v San Satiro ima obliko antonovega kri\xc5\xbea, z usmeritvijo severozahod-jugovzhod._NEWLINE_Prostor je razdeljen na tri ladje s po pet zalivi. Glavna ladja je dvakrat \xc5\xa1ir\xc5\xa1a od stranskih, in  prekrita s sodastim obokom in kasetirana, edina naravna svetloba je rozeta na\xc4\x8delu, nima drugih oken. Stranski ladji sta zajeti s transeptom. Na kri\xc5\xbearjenju je polkro\xc5\xbena kupola, v notranjosti bobna okra\xc5\xa1ena s terakota upodobitvami poprsij apostolov, delo Augustine de Fondulisa (1502) in osvetljena na vrhu z lanterno, ki se odpira navzven z enim lancetim lokom._NEWLINE_Na spodnji steni cerkve, v ladji, je la\xc5\xbena perspektiva 97 cm globoka, ki \xc5\xbeeli zamenjati na\xc4\x8drtovano apsido, kar je ni bilo mogo\xc4\x8de izdelati zaradi ceste v ozadju. Ta predstavlja tri ni\xc5\xa1e na vsaki od dveh stranskih sten in v sredini, ki ima \xc4\x8dude\xc5\xbeno podobo Madonna in otrok. Marmorni oltar je neoklasi\xc4\x8den. Oltar na desni strani apside ima Ekstaza sv. Filipa, Giuseppe Peronija (1764).\n_START_SECTION_\nSveti\xc5\xa1\xc4\x8de San Satiro\n_START_PARAGRAPH_\nV spodnjem delu severne pre\xc4\x8dne ladje, s pogledom na Via Speronari, je starodavna zgodnjesrednjeve\xc5\xa1ka kapela posve\xc4\x8dena sv. Satiru._NEWLINE_Prvotna stavba, kro\xc5\xbene oblike je zdaj vidna iz Via Speronari. To je sveti\xc5\xa1\xc4\x8de, osrednjega tlorisa, ki po velikosti spominja na predromanske poskuse te vrste, ki spominjajo na rimske oziroma konstantinove bazilike v Sveti de\xc5\xbeeli. Notranjost ima zanimive re\xc5\xa1itve v sklepih in  nosilnih stebrih z velikimi kapiteli. vsak steber s kapiteli je druga\xc4\x8den in prihajajo iz nekdanjih stavb. Tu je tudi freska ohranjena iz karolin\xc5\xa1ke dobe. Na oltarju je \xc5\xbdalovanje za mrtvim Kristusom, Augustine de Fondulisa (1483).\n_START_SECTION_\nZakristija\n_START_PARAGRAPH_\nIzjemen primer renesan\xc4\x8dne arhitekture je Bramantejeva zakristija, osmerokotna, ki se zgleduje po starih zgradbah. Prostor, ki je dostopen iz desne stranske ladje se je nato spremenil v krstilnico. Kompleksna struktura vklju\xc4\x8duje zaporedje ni\xc5\xa1, izmenjaje s pilastri, okra\xc5\xa1enimi z renesan\xc4\x8dnimi motivi. Nad galerijo so bifore. Za okras iz terakote \xc5\xa1e vedno menijo, da je de Fondulisov z glavami, ki izhajajo iz okroglih okvirjev.'