b'\n_START_ARTICLE_\nTeofrast\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nTeofrast se je rodil okoli leta 371 pr. n. \xc5\xa1t na otoku Lezbos v mestu Erez v bogati obrtni\xc5\xa1ki dru\xc5\xbeini. Bil je gr\xc5\xa1ki filozof in eden najuniverzalnej\xc5\xa1ih anti\xc4\x8dnih u\xc4\x8denjakov. Njegovo pravo ime je bilo Tirtam (\xce\xa4\xcf\x8d\xcf\x81\xcf\x84\xce\xb1\xce\xbc\xce\xbf\xcf\x82), o tem zakaj je dobil vzdevek Teofrast pa je \xc5\xbee v \xc4\x8dasu antike kro\xc5\xbeilo ve\xc4\x8d razli\xc4\x8dnih anekdot. Najbolj znana je ta, da naj bi mu ime Teofrast (kar pomeni bo\xc5\xbeanski govorec) podelil Aristotel, ki ga je kot govorca zelo cenil._NEWLINE_V Atene je pri\xc5\xa1el v zgodnji mladosti. Sprva je \xc5\xa1tudiral na Platonovi Akademiji. Po Platonovi smrti se je pridru\xc5\xbeil Aristotelu. Z Aristotelom je delil zanimanja za razli\xc4\x8dne filozofske in znanstvene discipline in bil s tega vidika prav tako zelo izobra\xc5\xbeen. Ta mu je zapustil svoje spise in ga imenoval za svojega naslednika na Liceju, ki jo je po Aristotelovi smrti uspe\xc5\xa1no vodil \xc5\xa1estintrideset let. V enem od semestrov za \xc4\x8dasa njegovega vodenja je Likej obiskovalo ve\xc4\x8d kot 2000 \xc5\xa1tudentov. Med njegovimi u\xc4\x8denci so bili med drugim tudi znameniti dr\xc5\xbeavnik Demetrij iz Falerona, zdravnik Erizistrat, pesnik Menander... Prav tako ga uvr\xc5\xa1\xc4\x8damo med utemeljitelja botanike, zaradi njegovih bogatih del o rastlinah. Po njegovi smrti, okoli leta 286 pr. n. \xc5\xa1t., so ga Atenci po\xc4\x8dastili z javnim pogrebom. \xc5\xa0e pred smrtjo pa je napisal oporoko, ki velja za eno najlep\xc5\xa1ih in najiz\xc4\x8drpnej\xc5\xa1ih primerkov ohranjenih anti\xc4\x8dnih oporok. Kasneje je kot vodja \xc5\xa1ole njegovo delo nadaljeval Straton iz Lampsaka._NEWLINE_Teofrast se je predvsem zanimal za biologijo, natan\xc4\x8dneje rastline, in pa fiziko, etiko ter metafiziko. Zanimivo je, da gleda na prostor kot zgolj ureditev in polo\xc5\xbeaj organov; \xc4\x8das kot nesre\xc4\x8do gibanja ter samo gibanje kot nujno posledico vseh dejavnosti. Meni, da je v etiki sre\xc4\x8do treba \xc5\xa1teti odvisno od zunanjih vplivov.\n_START_SECTION_\nDelo\n_START_PARAGRAPH_\nTeofrast je v svoji filozofiji predvsem sledil naukom Aristotela, hkrati pa jih je \xc5\xbeelel bolj natan\xc4\x8dno opredeliti in jih preoblikovati. Ker se je ve\xc4\x8dina njegovih del izgubila, je te\xc5\xbeko dolo\xc4\x8diti, kaj je dejansko dodal Aristotelovim delom in kje ga je nadgradil. Pri svoji filozofiji se je posve\xc4\x8dal predvsem \xc5\xa1tirim disciplinam \xe2\x80\x93 logiki, fiziki, metafiziki ter etiki. Biograf anti\xc4\x8dnih filozofov Diogen Laertiju je ohranil ve\xc4\x8d kot 227 naslovov njegovih del, ki zaobsegajo vsa podro\xc4\x8dja takratnega znanja.\n_START_SECTION_\nLogika in govorni\xc5\xa1tvo\n_START_PARAGRAPH_\nTeofrast se je v logiki gibal znotraj osnov Aristotelove silogisti\xc4\x8dne logike ter hkrati kakor njegov u\xc4\x8ditelj upo\xc5\xa1teval prednosti govorni\xc5\xa1tva (retorike). V svojem delu O elementih govora  je razlagal o razmerju med glavnimi elementi govora in podrejenimi elementi, o izrazih iz metafor ter omenjal povezavo med \xc4\x8dustvi in govorom. Pisal je o enotnosti sodbe, o razli\xc4\x8dnih vrstah negacij ter o absolutni in pogojni nujnosti. V svojem nauku o silogizmih (na\xc4\x8dinih sklepanja) je predstavil dokaze za preoblikovanje pritrdilnih sodb.\n_START_SECTION_\nFizika in metafizka\n_START_PARAGRAPH_\nTeofrast je svojo fiziko predstavil z dokazom, da celoten naravni obstoj potrebuje na\xc4\x8dela. S tem je predvsem mislil gibanje, ki ga je postavil za temelj vseh sprememb. Gibanje je videl kot dejavnost, ki sama po sebi nima nekega dolo\xc4\x8denega cilja. Spoznal je, da nobena dejavnost ne poteka oz. ni izvedljiva brez gibanja. Na podlagi te ugotovitve je povezal vse dejavnosti du\xc5\xa1e do gibanja: \xc5\xbeelje in fizi\xc4\x8dne potrebe po gibanju, presojanje in premi\xc5\xa1ljevanje o duhovnem gibanju._NEWLINE_V nasprotju z Aristotelovo natan\xc4\x8dno predstavo in modelom vesolja, ga je sam obravnaval na druga\xc4\x8den na\xc4\x8din. \xc4\x8cas je poimenoval akcidenco gibanja, saj se mu ni zdelo, da ga ljudje lahko gledajo, ravno tako kot pri Aristotelu, ki pa ga je poimenoval kot \xc5\xa1tevil\xc4\x8dno determinanto gibanja. Kriti\xc4\x8den je bil do nauka o \xc5\xa1tirih klasi\xc4\x8dnih elementih (voda, zrak, ogenj, zemlja), saj je dvomil, da je lahko ogenj element, ker vedno potrebuje podlago oziroma gorljivo snov._NEWLINE_Teofrast je, kadar so njegova raziskovanja presegla meje njegovih izku\xc5\xa1enj, raje razvijal te\xc5\xbeave, kot pa jih re\xc5\xa1eval. Tak njegov na\xc4\x8din dela je \xc5\xa1e posebno prikazan v njegovem delu Metafizika, kjer ni sledil Aristotelovim poskusom, da bi skliceval kon\xc4\x8dne re\xc5\xa1itve in razvijal notranje povezave med poskusi in pojavi. Njegovi sodobniki so se prito\xc5\xbeevali nad tem, da Teofrast ni izra\xc5\xbeal svoje doslednosti in spo\xc5\xa1tovanja do bogov.\n_START_SECTION_\nEtika\n_START_PARAGRAPH_\nTeofrast ni dopustil, da bi sre\xc4\x8da veljala za brezpogojno moralno vrednost. Sre\xc4\x8da je podrejena ve\xc4\x8d zahtevam, kot na primer korist prijatelja, ki pa lahko \xc4\x8dloveku tudi \xc5\xa1koduje. Kasneje je bila napaka najdena v izrazu: \xc2\xbb\xc5\xbdivljenju vlada sre\xc4\x8da, ne modrost.\xc2\xab\xc2\xa0(vitam regit fortuna non sapienti). V nauku o ugodju, prav tako ni sovpadal z naukom Aristotela. To je dokazal z dvema objavljenima spisoma. V prvem se je ukvarjal z ugodjem na splo\xc5\xa1no, v drugem pa je obravnaval ugodje kot ga je definiral Aristotel. Tudi sam je imel tako kot njegov u\xc4\x8ditelj Aristotel raje teoreti\xc4\x8dno, kot pa aktivno \xc5\xbeivljenje. Aristotel pa ni odobraval njegove preference do \xc5\xbeivljenja brez omejitev (kot je npr. dru\xc5\xbeina). Nasprotoval je prehranjevanju z mesom. Pravil je, da s pobijanjem \xc5\xbeivali za na\xc5\xa1o hrano, \xc5\xbeivalim odvzamemo \xc5\xbeivljenje in da tudi ne\xc4\x8dlove\xc5\xa1ke \xc5\xbeivali lahko mislijo, \xc4\x8dutijo in ob\xc4\x8dutijo kot ljudje.\n_START_SECTION_\nPsihologija\n_START_PARAGRAPH_\nZna\xc4\x8daji je zbirka 30 kratkih realisti\xc4\x8dnih skic o razli\xc4\x8dnih tipih obi\xc4\x8dajnih posameznikov z neza\xc5\xbeelenimi lastnostmi, ki jih je Teofrast opazoval na ulicah Aten v poznem 4. stoletju pr. n. \xc5\xa1t. Tak\xc5\xa1ni zna\xc4\x8daji naj bi bili zlasti uporabljeni v anti\xc4\x8dni komediji. Naj bi bila napisana \xc5\xa1e druga knjiga, ki naj bi vsebovala opise resnih in plemenitih zna\xc4\x8dajev, a je bila izgubljena (to omenjata Diogen Laertij in Elisabetta Matelli). V izvirniku ima knjiga naslov Nravstveni zna\xc4\x8daji (\xe1\xbc\xa8\xce\xb8\xce\xb9\xce\xba\xce\xbf\xe1\xbd\xb6 \xcf\x87\xce\xb1\xcf\x81\xce\xb1\xce\xba\xcf\x84\xe1\xbf\x86\xcf\x81\xce\xb5\xcf\x82), a se zanjo uporablja skraj\xc5\xa1ano ime. Delo predstavlja prve poskuse sistemati\xc4\x8dnega opisovanja karakterjev. Knjigo nekateri obravnavajo kot samostojno delo Teofrasta, drugi pa menijo, da je bila ve\xc4\x8dina skic njegovih, a so jih zdru\xc5\xbeili in uredili \xc5\xa1ele po njegovi smrti. Prva pobuda za nastanek tega dela je bila v Aristotelovi \xc5\xa1oli ob predavanjih iz etike in pri retoriki. Knjigo si ljudje interpretirajo na razli\xc4\x8dne na\xc4\x8dine - eni kot izvle\xc4\x8dke obse\xc5\xbenej\xc5\xa1e znanstvene razprave, drugi kot literarno umetnino, tretji kot polemi\xc4\x8dne spise, \xc4\x8detrti pa v njih odkrivajo vzgojno-didakti\xc4\x8dne tendence. Ve\xc4\x8dina novej\xc5\xa1ih interpretov pa meni, da je Teofrast s tem delom \xc5\xbeelel predvsem utemeljiti karakterologijo kot samostojno znanstveno disciplino. Po njegovi smrti zanimanje za karakterolo\xc5\xa1ke \xc5\xa1tudije pri peripetetikih ni zamrlo. Nastalo je na primer delo O krepostih in slabostih, v katerem so bile nekatere definicije zelo podobne Teofrastovim. Med nasledniki Teofrasta v vodstvu peripatetikov sta se s karakterologijo ukvarjala Likon, ki je ustvaril opis pijanca in pa Ariston, ki je ustvaril dalj\xc5\xa1e ali kraj\xc5\xa1e ekscerpte z opisi nevljudnosti, naivnosti, \xc5\xa1arlatanstva, va\xc5\xbenosti, ironije, omalova\xc5\xbeevanja._NEWLINE_Veliko ljudi je posnemalo njegov na\xc4\x8din pisanja Zna\xc4\x8dajev, med drugim: Joseph Hall \xe2\x80\x93 Zna\xc4\x8daji vrlin in slabosti (1608), John Earle \xe2\x80\x93 Eseji in zna\xc4\x8daji (1628), George Eliot, ki je dobila inspiracijo za svojo knjigo zna\xc4\x8dajev Impressions of Theophrastus Such, Jean de La Bruy\xc3\xa8re, ki je leta 1688 prevedel Zna\xc4\x8daje in napisal \xc5\xa1e svojo verzijo. Ko je Teofrastov \xc5\xa1tudent Menander pisal svoje komedije je za like uporabil osebe, ki so imele zna\xc4\x8daje ljudi, ki jih je opisal Teofrast. V sloven\xc5\xa1\xc4\x8dino je Zna\xc4\x8daje prvi prevajal Anton Sovre, vendar je prevod nedokon\xc4\x8dan oble\xc5\xbeal v njegovi rokopisni zapu\xc5\xa1\xc4\x8dini. Prvi dokon\xc4\x8dan prevod izpod peresa Kajetana Gantarja je iz\xc5\xa1el leta 1971 kot 123. zvezek zbirke Kondor._NEWLINE_Teofrast hudomu\xc5\xa1no in karikirano obravnava trideset tipov moralno neprivla\xc4\x8dnih zna\xc4\x8dajev ljudi zna\xc4\x8dajev, kot so npr. ne\xc4\x8dimrnost, nerga\xc5\xa1tvo, hinavstvo, prilizljivost, nesramnost, prepirljivost, pohlep,... Gre za kratke in humoreskne orise zna\xc4\x8dajev na posameznih primerih. Za\xc4\x8detni definiciji nerga\xc5\xa1tva (- je neosnovano godrnjanje nad vsem, kar kdo dobi), sledijo posamezni primeri izjav nerga\xc4\x8dev. Primera:\xc2\xa0\xc2\xbbNa Zeusa se jezi (nerga\xc4\x8d), ne zato, ker de\xc5\xbeuje, ampak ker de\xc5\xbeuje prepozno.\xc2\xab\xc2\xa0in\xc2\xa0\xc2\xbbDobil je pravdo, morda celo z vsemi glasovi \xe2\x80\x93 pa \xc5\xa1e o\xc4\x8dita odvetniku, da je izpustil celo vrsto zanj ugodnih pravnih razlogov.\xc2\xab.\n_START_SECTION_\nBotanika\n_START_PARAGRAPH_\nOpisi rastlin (Historia Plantarum) spada med eno izmed najpomembnej\xc5\xa1ih knjig naravoslovja v \xc4\x8dasu antike, ki je pustila vpliv tudi na kasnej\xc5\xa1o renesanso. \xc4\x8ceprav je \xc5\xbee Aristotel pokazal zanimanje za rastline, ga je Teofrast v tej disciplini dale\xc4\x8d presegel, saj je pokazal veliko ve\xc4\x8dje zanimanje za podrobnosti in tako postal utemeljitelj botanike kot znanosti. Aristotel je rastline motril z vidika svoje psihologije (rastlinska du\xc5\xa1a), medtem ko je Teofrast zbral in uredil podatke takratnih strokovnjakov: kmetovalcev, stavbarjev, mizarjev, zdravnikov, zeli\xc5\xa1\xc4\x8darjev, \xc4\x8debelarjev, itd.. Napisana je bila nekje v letih 350 \xe2\x80\x93 287 pr. n. \xc5\xa1t. Zapisana je bila v 10 zvezkih, a se en ni ohranil. Kljub temu je dol\xc5\xbeina knjige ve\xc4\x8d kot 100.000 besed. Teofrast se v knjigi ukvarja s strukturo, razmno\xc5\xbeevanjem in rastjo rastlin. Kot prvi v zgodovini botanike je opisal uporabo dolo\xc4\x8denih rastlin in jih posku\xc5\xa1al biolo\xc5\xa1ko razvrstiti, glede na osnove razmno\xc5\xbeevanja. _NEWLINE_Zvezek 1: Anatomija rastlin._NEWLINE_Teofrast predstavi anatomijo rastlin, vklju\xc4\x8dno z listi, cvetjem, peclji, semeni, koreninami\xe2\x80\xa6 Rastline razdeli na drevesa, grmi\xc4\x8devja, zelnate trajnice in letna zeli\xc5\xa1\xc4\x8da._NEWLINE_Zvezek 2: Drevo in razmno\xc5\xbeevanje rastlin._NEWLINE_Teofrast pi\xc5\xa1e o tem, da lahko rastline spontano rastejo iz semena ali vegetativnih delov rastline._NEWLINE_Zvezek 3: Divja drevesa._NEWLINE_Teofrast trdi, da vsa divja drevesa rastejo iz semen ali korenin. Trdi tudi, da drevesa, ki lahko rastejo na hribu in ravnini zrastejo vi\xc5\xa1je kot tista, ki lahko rastejo samo na ravnini._NEWLINE_Zvezek 4: Drevesa in grmi\xc4\x8devje iz tujine._NEWLINE_Teofrast opisuje razli\xc4\x8dna drevesa in grmi\xc4\x8devja iz razli\xc4\x8dnih krajev in druga\xc4\x8dnih habitatov (npr. v Egiptu, Libiji, Aziji, Sredozemlju\xe2\x80\xa6). Omeni dejavnike, ki zmanj\xc5\xa1ujejo \xc5\xbeivljenje rastlin, med drugim omeni tudi bolezni in pa vremensko \xc5\xa1kodo._NEWLINE_Zvezek 5: Les._NEWLINE_Teofrast opisuje les na razli\xc4\x8dnih vrstah dreves, vplive podnebja na lesu, vozle v lesu in \xc5\xa1e druge razlike v kakovosti med lesi ter uporabo lesa._NEWLINE_Zvezek 6: Grmi\xc4\x8devja s trnjem ali brez trnja._NEWLINE_Teofrast ugotavlja razlike med grmi\xc4\x8devjem s trnjem in brez. Razlike najde v \xc5\xa1tevilu ven\xc4\x8dnih listov, hrapavosti lubja, barvi in vonju._NEWLINE_Zvezek 7: Zeli\xc5\xa1\xc4\x8da._NEWLINE_Teofrast poro\xc4\x8da o tem, kdaj se posadi katero vrsto zeli\xc5\xa1\xc4\x8d, nekatere vrste \xc5\xa1e natan\xc4\x8dneje opi\xc5\xa1e in pove, da niso vsa zeli\xc5\xa1\xc4\x8da u\xc5\xbeitna._NEWLINE_Zvezek 8: \xc5\xbdita in stro\xc4\x8dnice._NEWLINE_Teofrast zdru\xc5\xbei \xc5\xbeita in stro\xc4\x8dnice (grah in fi\xc5\xbeol), ki vklju\xc4\x8dujejo mnoge zasejane rastline kot so proso in sezam. Poro\xc4\x8da tudi o tem, da rastline rastejo razli\xc4\x8dno glede na regijo._NEWLINE_Zvezek 9: Zdravilna uporaba rastlin._NEWLINE_Teofrast opisuje uporabo rastlin v zdravilne namene. Opi\xc5\xa1e uporabo sokov (chylismos), kav\xc4\x8duka in smole. Podatke o zdravilnih lastnostih posameznih rastlin je dobil od nabiralcev in prodajalcev zeli\xc5\xa1\xc4\x8d._NEWLINE_Historia Plantarum je bila prvi\xc4\x8d prevedena v latin\xc5\xa1\xc4\x8dino leta 1483, ko jo je prevedel bizantinski renesan\xc4\x8dni humanist Teodor Gaza. Johannes Bodaeus je leta 1644 v Amsterdamu objavil citirano izdajo, kateri je dodal komentarje in ilustracije. Sir Arthur Hort pa je leta 1916 objavil prvi angle\xc5\xa1ki prevod te knjige.'