b'\n_START_ARTICLE_\nSilvira Tomasini\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nNjen o\xc4\x8de Virgil je bil stra\xc5\xbenik, mama Ivanka, rojena Bradi\xc4\x8di\xc4\x8d, \xc5\xa1ivilja. Po prvi svetovni vojni so emigrirali v Maribor, kjer je obiskovala osnovno in me\xc5\xa1\xc4\x8dansko \xc5\xa1olo ter gimnazijo in leta 1933 maturirala. \xc5\xa0tudirala je germanistiko na Filozofski fakulteti v Ljubljani in leta 1938 diplomirala. Nato se je v Mariboru dve leti pre\xc5\xbeivljala s prilo\xc5\xbenostnimi deli. Leta 1940 je dobila delo na gimnaziji v Kosovski Mitrovici kot u\xc4\x8diteljica nem\xc5\xa1\xc4\x8dine. _NEWLINE_Na Univerzi v Ljubljani se je vklju\xc4\x8dila v delo levi\xc4\x8darskih akademskih dru\xc5\xa1tev Dom visoko\xc5\xa1olk, Triglav in Slovenski klub. Postala je \xc4\x8dlanica ZKJ (Zveze komunistov Jugoslavije), in navezala veliko stikov s \xc4\x8dlani Patrije. V tem \xc4\x8dasu je na univerzi spoznala proletarskega pesnika, pisatelja in dramatika Toneta \xc4\x8cufarja. \xc5\xbde ob prvem sre\xc4\x8danju ji je naznanil, da bo postala njegova \xc5\xbeena. Kljub temu, da se nista nikoli poro\xc4\x8dila je njuna ljubezen trajala od tistega trenutka do smrti. Sodelovala sta tudi na politi\xc4\x8dnem podro\xc4\x8dju. \xc4\x8cufar je veliko \xc4\x8dasa pre\xc5\xbeivel pri Silviri v Domu visoko\xc5\xa1olk, kjer so mu hranile in skrivale razne spise, tudi prepovedane. Pri ilegalnem delu sta morala biti zelo previdna, zato sta ve\xc4\x8dkrat kot kurirko po\xc5\xa1iljala Silvirino mater. Leta 1938 sta se preselila skupaj v Maribor. Ko se je leta 1940 zaradi slu\xc5\xbebe preselila v Kosovsko MItrovico, je Tone \xc4\x8cufar ostal v Sloveniji. Domov se je vra\xc4\x8dala ob bo\xc5\xbei\xc4\x8dnih in novoletnih praznikih, zadnji\xc4\x8d ob smrti o\xc4\x8deta leta 1941 in takrat zadnji\xc4\x8d videla Toneta in doma\xc4\x8de. Leta 1936 je bila med organizatorji mladinskega mirovnega gibanja Maribor. V Kosovski Mitrovici je delovala med ljudmi na socialnem in kulturnem podro\xc4\x8dju. Leta 1941 je Silvira postala \xc4\x8dlanica prvega narodnoosvobodilnega odbora, kjer je ustanavljala odbore \xc5\xbeena. Do 19. maja 1942 je bila med organizatorji narodno osvobodilnega upora. Tedaj so v Kosovski Mitrovici ustanovili gestapovsko postojanko in za\xc4\x8deli obra\xc4\x8dunavati s privr\xc5\xbeenci narodnoosvobodilne borbe. V tem \xc4\x8dasu, si je Silvira dopisovala s \xc4\x8cufarjem, da bi ji pridobil dovolilnico za vrnitev v Slovenijo, vendar jima ni uspelo. \xc5\xa0e istega leta so jo Nemci, aretirali, zasli\xc5\xa1evali in mu\xc4\x8dili. 13. avgusta 1942 so jo \xc5\xbeeleli odpeljati v Beograd. Na \xc5\xbeelezni\xc5\xa1ki postaji je Tomasinijeva pozdravljala navzo\xc4\x8de z dvignjeno pestjo in vzklikala narodnoosvobodilna gesla. Poslali so jo nazaj v zapor in jo pono\xc4\x8di ustrelili.    _NEWLINE_27. novembra 1953 je bila odlikovana z redom narodnega heroja. Postavili so ji spomenika, v Kosovski Mitrovici, kjer je po njej poimenovana tudi gimnazija, in v Vidmu pri \xc5\xa0\xc4\x8davnici. Po njej je bila poimenovana nekdanja krajevna skupnost v Mariboru in ulica v Malem Lo\xc5\xa1inju. V Kosovski Mitrovici so takoj po vojni igrali poljudno igro v kateri je kot junakinja nastopala Silvira Tomasini, skladatelj in u\xc4\x8ditelj glasbe na gimnaziji pa je sestavil kompozicijo posve\xc4\x8deno prav njej.'