b"\n_START_ARTICLE_\nPles v Le Moulin de la Galette\n_START_SECTION_\nManj\xc5\xa1a razli\xc4\x8dica\n_START_PARAGRAPH_\nRenoir je naslikal manj\xc5\xa1o sliko (78 \xc3\x97 114 cm) z istim naslovom. Slika je zdaj v zasebni zbirki v \xc5\xa0vici. Obe sliki sta, razen velikosti, prakti\xc4\x8dno enaki, \xc4\x8deprav je manj\xc5\xa1a poslikana bolj teko\xc4\x8de kot razli\xc4\x8dica iz d'Orsaya. Ena je verjetno kopija izvirnika, vendar ni znano, katera je izvirnik. Ni pa znano, katera je bila prvi\xc4\x8d razstavljena na 3. impresionisti\xc4\x8dni razstavi leta 1877, ker kljub temu, da je bila slika katalogizirana in je kritikom pritegnila pozornost, njen vnos ni pokazal velikosti slike, informacije, ki bi jo uporabili za identifikacijo. _NEWLINE_Vrsto let je bila v lasti Johna Hay Whitneyja. 17. maja 1990 je njegova vdova prodala sliko za 78 milijonov dolarjev v Sotheby's v New Yorku za Ryoei Saito (Sait\xc5\x8d Ry\xc5\x8dei), \xc4\x8dastni predsednik Daishowa Paper Manufacturing Company na Japonskem._NEWLINE_V \xc4\x8dasu prodaje je bila ena od dveh najdra\xc5\xbejih umetni\xc5\xa1kih del, ki so jih kdaj koli prodali, skupaj z Van Goghovim portretom dr. Gacheta, ki ga je kupil tudi Saito. Saito je povzro\xc4\x8dil mednarodno ogor\xc4\x8denje, ko je leta 1991 povedal, da namerava obe sliki s seboj kremirati, ko bo umrl. Vendar, ko so se Saito in njegova podjetja zna\xc5\xa1la v hudih finan\xc4\x8dnih te\xc5\xbeavah, so ban\xc4\x8dniki, ki so imeli sliko kot zavarovanje za posojila, prek Sotheby's razkrili zaupno prodajo neobjavljenemu kupcu . \xc4\x8ceprav ni zagotovo znano, naj bi bila slika v rokah \xc5\xa1vicarskega zbiratelja._NEWLINE_Od januarja 2013 je Bal du moulin de la Galette \xc5\xa1esta (prilagojeno indeksu cen \xc5\xbeivljenjskih potreb\xc5\xa1\xc4\x8din) na seznamu najdra\xc5\xbejih slik, ki so bile kdaj prodane.\n_START_SECTION_\nIzvor\n_START_PARAGRAPH_\nRenoir je svoj projekt slikanja Plesa v Le Moulin de la Galette zasnoval maja 1876, izvedbo pa je v svojih spominih Renoir et ses amis v celoti opisal njegov prijatelj, javni uslu\xc5\xbebenec Georges Rivi\xc3\xa8re. Najprej je Renoir moral postaviti studio blizu mlina. V zapu\xc5\xa1\xc4\x8deni ko\xc4\x8di v Rue Cortotu so na\xc5\xa1li ustrezen studio z vrtom, ki ga je Rivi\xc3\xa8re opisal kot \xc2\xbblep zapu\xc5\xa1\xc4\x8den park\xc2\xab. V tem \xc4\x8dasu je bilo na tem vrtu poslikanih ve\xc4\x8d Renoirovih glavnih del, vklju\xc4\x8dno z La balan\xc3\xa7oire (Gugalnica). Vrtovi in zgradbe so se ohranili kot muzej Montmartre._NEWLINE_Rivi\xc3\xa8re je identificiral ve\xc4\x8d osebnosti na sliki. Kljub temu, da je Renoirovo sredstvo za distribucijo iskanega modnega klobuka tistega \xc4\x8dasa med svojimi modeli (slamnat klobuk s \xc5\xa1iroko rde\xc4\x8do vrvico desno zgoraj je primer tega klobuka, imenovan timbale), ni mogel prepri\xc4\x8dati svojega najljub\xc5\xa1ega \xc5\xa1estnajstletnega modela Jeanne Samary, ki se pojavi v La balan\xc3\xa7oireu, da se postavi za glavno sliko (v resnici je imela afero z lokalnim fantom v tistem \xc4\x8dasu). To je njena sestra Estelle, ki se predstavlja kot dekle v modri in roza obleki. Ti dve dekleti sta vsako nedeljo pri\xc5\xa1li v Le Moulin s svojo dru\xc5\xbeino; z dvema mlaj\xc5\xa1ima sestrama, ki sta komaj vi\xc5\xa1ji od mize in njuno mamo in o\xc4\x8detom, ki ju je mama pravilno obvladala (vstop je bil brezpla\xc4\x8den za dekleta v Le Moulin in niso vsi bili modeli kreposti). Poleg nje je skupina Pierre-Franc Lamy in Norbert Goeneutte (tudi v La balan\xc3\xa7oireu), slikarji in Rivi\xc3\xa8re. Za njo, med plesalci, se najdejo Henri Gervex, Eug\xc3\xa8ne Pierre Lestringuez in Paul Lhote (ki se pojavi na sliki Ples na pode\xc5\xbeelju). Na srednji razdalji, sredi plesne dvorane, je kubanski slikar Don Pedro Vidal de Solares y Cardenas upodobljen v \xc4\x8drtastih hla\xc4\x8dah, ki ple\xc5\xa1e z modelom Margot (Marguerite Legrand). O\xc4\x8ditno je \xc5\xbeivahna Margot ugotovila, da je Solares preve\xc4\x8d rezerviran in si je prizadevala, da bi ga plesala polko z njim in ga nau\xc4\x8dila dvomljive pesmi v lokalnem slengu. Dve leti kasneje je umrla zaradi tifusa, Renoir jo je do konca oskrboval, pla\xc4\x8dal je tako za zdravljenje kot za pogreb. _NEWLINE_Rivi\xc3\xa8re sliko opisuje kot izvedeno na kraju samem in to ne brez te\xc5\xbeav, saj je veter nenehno grozil, da bo uni\xc4\x8dil platno. Zaradi tega so nekateri kritiki \xc5\xa1pekulirali, da je bila tu naslikana manj\xc5\xa1a slika, saj bi jo bilo la\xc5\xbeje nadzorovati. Po drugi strani je manj\xc5\xa1a veliko bolj spontana in prosto delujo\xc4\x8da, kar je zna\xc4\x8dilno za pleneristi\xc4\x8dno delo."