b"\n_START_ARTICLE_\nCerkev svetega Toma\xc5\xbea, Strasbourg\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nKraj dana\xc5\xa1nje cerkve so \xc5\xbee v 6. stoletju uporabljali kot kraj \xc4\x8da\xc5\xa1\xc4\x8denja pod za\xc5\xa1\xc4\x8dito apostola Toma\xc5\xbea. V 9. stoletju je \xc5\xa1kof Adeloch zgradil veli\xc4\x8dastno cerkev in \xc5\xa1olo, a sta leta 1007 pogoreli, ponovno leta 1144. Leta 1196 se je za\xc4\x8dela gradnja fasade nove zgradbe, ki je spominjala na trdnjavo z mogo\xc4\x8dnim zvonikom v romanskem slogu. Prekinjena je bila ve\xc4\x8dkrat, gradbena dela so bila kon\xc4\x8dana leta 1521 v slogu pozne gotike._NEWLINE_Leta 1524 je cerkev postala protestantska. Pastor je bil Martin Bucer. Protestantska je ostala tudi pri priklju\xc4\x8ditvi Alzacije katoli\xc5\xa1ki Franciji. \xc5\xa0e vedno ima osnovno in srednjo \xc5\xa1olo, \xc5\xa1olo svetega Toma\xc5\xbea (\xc3\x89cole Saint-Thomas) in \xc5\xa1tudentski dom Jeana Sturma (Foyer Jean Sturm),  protestantsko semeni\xc5\xa1\xc4\x8de (S\xc3\xa9minaire Protestant), ki je v sosednji baro\xc4\x8dni stavbi. _NEWLINE_Cerkev je imela klju\xc4\x8dno vlogo pri liturgi\xc4\x8dnem o\xc5\xbeivljanju. Od leta 1888 je Friedrich Spitta v njej preizku\xc5\xa1al nove oblike cerkvene slu\xc5\xbebe. Imeli so tudi akademski cerkveni zbor (Akademische Kirchenchor). Julius Smend je leta 1893 redno pridigal. Med letoma 1894 in 1899 je tukaj nastala pesmarica za Alzacijo in Loreno (Gesangbuch f\xc3\xbcr Elsass-Lothringen)._NEWLINE_7. maja 2006 so v cerkvi uradno praznovali ustanovitev Zveze protestantskih cerkva Alzacije in Lorene ( Union des \xc3\xa9glises protestantes d'Alsace et de Lorraine ali UEPAL).\n_START_SECTION_\nArhitektura\n_START_PARAGRAPH_\nCerkev je petladijska dvoranska cerkev, najstarej\xc5\xa1a na obmo\xc4\x8dju nekdanje jugozahodne Nem\xc4\x8dije. V notranjosti je dolga pribli\xc5\xbeno 65 metrov, \xc5\xa1iroka 30 metrov, visoka 22 m (30 m pod poznogotsko kupolo). Na levem zunanjem hodniku ima tudi galerijo in kapele na levi in desni strani apside.\n_START_SECTION_\nOrgle\n_START_PARAGRAPH_\nCerkev je mednarodno znana po svojih zgodovinsko in glasbeno pomembnih orglah. Silbermannove orgle so iz leta 1741, nanje je leta 1778 igral tudi Wolfgang Amadeus Mozart. Leta 1979 jih je obnovil Alfred Kern. Francoski organist Louis Thiry je na teh orglah igral  Umetnost fuge (Die Kunst der Fuge) Johanna Sebastiana Bacha. Leta 1906 je po na\xc4\x8drtih Alberta Schweitzerja \xc5\xa1e ene orgle_NEWLINE_naredil Fritz Haerpfer .\n_START_SECTION_\nGrobnice\n_START_PARAGRAPH_\nSpomeniki v cerkvi so iz let 1130 in 1850. Najbolj znana sta bogato okra\xc5\xa1en sarkofag \xc5\xa1kofa Adelocha (1130) [5] in velik, poznobaro\xc4\x8dni mavzolej mar\xc5\xa1ala Mauricea Saksonskega (1777), ki ga je izdelal Jean-Baptiste Pigalle. Med \xc5\xa1tevilnimi drugimi izjemnimi spomeniki je renesan\xc4\x8dni nagrobnik Nikolausa Roederja von Tiersberga (1510), ki je znan po realisti\xc4\x8dni upodobitvi njegovega propadlega trupla. [6] Roeder je bil donator skupine kipov v naravni velikosti Oljska gora (1498 ), zdaj je v stolnici v Strasbourgu. Neoklasi\xc4\x8dni kipar Landolin Ohmacht je zastopan z dvema deloma, eno je posve\xc4\x8deno Jeanu-Fr\xc3\xa9d\xc3\xa9ricu Oberlinu.\n_START_SECTION_\nFreske\n_START_PARAGRAPH_\nPoznogotska predstavitev svetega Mihaela je po svetem Kri\xc5\xa1tofu v cerkvi svetega Petra in Pavla v Wissembourgu najve\xc4\x8dja te vrste v Franciji.\n_START_SECTION_\nVitraji\n_START_PARAGRAPH_\nOd srednjeve\xc5\xa1kih oken je le rozeta na pro\xc4\x8delju cerkve ostala nedotaknjena. V ladji so zgornji deli oken bogato okra\xc5\xa1eni z arhitekturnimi in botani\xc4\x8dnimi motivi. Izvirne upodobitve svetnikov so bile v 16. stoletju uni\xc4\x8dene zaradi protestantskega ikonoklazma. Okna v koru so sodobna."