b'\n_START_ARTICLE_\nAnatomija\n_START_PARAGRAPH_\nAnatomija (iz gr\xc5\xa1\xc4\x8dine anatemn\xc5\x8d, izre\xc5\xbeem, iz \xe1\xbc\x80\xce\xbd\xce\xac \xcf\x84\xce\xad\xce\xbc\xce\xbd\xcf\x89) je veda biologije, ki preu\xc4\x8duje zgradbo \xc5\xbeivih bitij, zlasti \xc4\x8dloveka in \xc5\xbeivali. Je tesno povezana z embriologijo, primerjalno anatomijo (primerja zgradbo razli\xc4\x8dnih \xc5\xbeivalskih vrst), evolucijsko biologijo in evolucijo. Anatomija \xc4\x8dloveka je ena od temeljnih ved medicine._NEWLINE_Najstarej\xc5\xa1i zgodovinski zapisi o anatomskih \xc5\xa1tudijah segajo v obdobje Starega Egipta. Velik del zgodovine so se anatomi zana\xc5\xa1ali predvsem na seciranje kot glavno tehniko. Zaradi medicinskega pomena je \xc4\x8dlove\xc5\xa1ko telo \xc5\xbee od takrat osrednji subjekt, zato v\xc4\x8dasih besedo anatomija uporabljamo kar kot sopomenko anatomije \xc4\x8dloveka. V 18. in 19. stoletju se je razmahnila primerjalna anatomija, ki je pomembno prispevala k razvoju teorije evolucije. 20. stoletje je zaznamoval bliskovit napredek tehnike, ki omogo\xc4\x8da mnogo natan\xc4\x8dnej\xc5\xa1e in manj destruktivne pristope k preu\xc4\x8devanju (radiografija, slikanje z magnetno resonanco ipd.).\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nV drugem stoletju je starogr\xc5\xa1ki zdravnik, anatom in filozof Galen napisal vplivno razpravo o anatomiji \xc4\x8dloveka, v kateri je zdru\xc5\xbeil dotedanje znanje ter svoja dognanja, ki jih je pridobil z disekcijami na \xc5\xbeivalih. Z vivisekcijami na \xc5\xbeivalih se je uvrstil med ene prvih eksperimentalnih fiziologov. Galenove anatomske skice, ki so temeljile predvsem na anatomiji psov, so postale prakti\xc4\x8dno edini anatomski u\xc4\x8dbenik, ki se je uporabljal nadaljnjih tiso\xc4\x8d let. Renesan\xc4\x8dnim zdravnikom je bilo njegovo dela dolgo poznano le preko arabske medicine, dokler ga niso prevedli neposredno iz gr\xc5\xa1\xc4\x8dine v latin\xc5\xa1\xc4\x8dino._NEWLINE_Za za\xc4\x8detnika sodobne znanstvene anatomije velja Andreas Vesalius (1514\xe2\x80\x931564). Vesalius, ki je \xc5\xa1tudiral medicino, je spoznal, da Galenova anatomija ne temelji na humani sekciji ter za\xc4\x8del, verjetno leta 1540, sistemati\xc4\x8dno primerjati vse Galenove trditve z rezultati svojih sekcij. Avgusta leta 1542 je kon\xc4\x8dal svoje veliko delo in ga pripravil za natis v sedmih knjigah z naslovom De humani corporis fabrica libri septem (O zgradbi \xc4\x8dlove\xc5\xa1kega telesa v sedmih knjigah). Vesaliusovo delo je pomenilo revolucionarni prispevek k anatomiji 16. stoletja in njegova knjiga je ostala anatomski u\xc4\x8dbenik \xc5\xa1e nadaljnjih dvesto let.'