b'\n_START_ARTICLE_\nKlasi\xc4\x8dne Atene\n_START_SECTION_\nAtenska hegemonija (448\xe2\x80\x93430 pr. n. \xc5\xa1t.)\n_START_PARAGRAPH_\nKo je vladal Efialt kot vodja demokrati\xc4\x8dne frakcije, je bil Periklej njegov namestnik. Ko so Efialta umorili njegovi sovra\xc5\xbeniki, je bil leta 445 pr. n. \xc5\xa1t. Periklej izvoljen za generala ali stratega. Ta polo\xc5\xbeaj je zadr\xc5\xbeal do svoje smrti 429 pr. n. \xc5\xa1t., vedno ga je izvolila atenska skup\xc5\xa1\xc4\x8dina._NEWLINE_Periklej, atenski general, politik in govornik, je sebe povzdignil nad druge osebnosti tega obdobja, mo\xc5\xa1ke, ki so se odlikovali v politiki, filozofiji, arhitekturi, kiparstvu, zgodovini in literaturi. Spodbujal je umetnost in literaturo ter dal Atenam sijaj, ki se v zgodovini nikoli ni vrnil. Veliko je gradil in izbolj\xc5\xa1al \xc5\xbeivljenje dr\xc5\xbeavljanov, to je bila atenska zlata doba. Srebro, pridobljeno v Lavrionu na jugovzhodnem delu Atike, je mo\xc4\x8dno prispevalo k blaginji te dobe v Atenah.\n_START_SECTION_\nPelopone\xc5\xa1ka vojna (431\xe2\x80\x93404 pr. n. \xc5\xa1t.)\n_START_PARAGRAPH_\nNezadovoljstvo drugih mest z atensko hegemonijo je leta 431 pr. n. \xc5\xa1t. pripeljalo do pelopone\xc5\xa1ke vojne, kar je oslabilo Atene in njene pomorske sile proti kopenskim silam, ki jih je vodila \xc5\xa0parta. Spor je pomenil konec atenskega prvenstva na morju. Vojna med Atenami in mestno dr\xc5\xbeavo \xc5\xa0parto se je kon\xc4\x8dala z atenskim porazom, ko je \xc5\xa0parta ustanovila svojo mornarico._NEWLINE_Atensko demokracijo je na kratko zru\xc5\xa1il dr\xc5\xbeavni udar leta 411, ki je izbruhnil zaradi slabega ravnanja med vojno, vendar je bila hitro obnovljena. Vojna se je kon\xc4\x8dala z dokon\xc4\x8dnim porazom Aten letu 404 pr. n. \xc5\xa1t. Za poraz so krivili demokrati\xc4\x8dna politika Kleona in Kleofonta, zato je bilo razpolo\xc5\xbeenje usmerjeno proti demokraciji, kar je podprla \xc5\xa1partanska vojska (vlada tridesetih tiranov). Leta 403 pr. n. \xc5\xa1t. je Trazibul obnovil demokracijo in oznanil amnestijo.\n_START_SECTION_\nKorintska vojna in druga Atenska zveza (395\xe2\x80\x93355 pr. n. \xc5\xa1t.)\n_START_PARAGRAPH_\nNekdanji zavezniki \xc5\xa0parte so se kmalu obrnili proti njej zaradi njene imperialisti\xc4\x8dne politike in nekdanji atenski sovra\xc5\xbenici, Tebe in Korint, sta postali njeni zaveznici. Argos, Tebe in Korint so se povezali z Atenami in se v korintski vojni med letoma 395 in 387 pr. n. \xc5\xa1t. borili proti \xc5\xa0parti. Nasprotovanje \xc5\xa0parti je Atenam omogo\xc4\x8dilo ustanovitev druge atenske zveze. Kon\xc4\x8dno so Tebe leta 371 pr. n. \xc5\xa1t. v bitki pri Levktri premagale \xc5\xa0parto, vendar so se druga gr\xc5\xa1ka mesta, tudi Atene, obrnila proti Tebam in konec je bilo njihove prevlade po bitki pri Mantineji (362 pr. n. \xc5\xa1t.) s smrtjo njihovega voditelja, voja\xc5\xa1kega genija Epaminonda.\n_START_SECTION_\nAtene pod Makedonci (355\xe2\x80\x93322 pr. n. \xc5\xa1t.)\n_START_PARAGRAPH_\nSredi stoletja je pri atenskih zadevah prevladalo severno kraljestvo Makedonija kljub opozorilom zadnjega velikega dr\xc5\xbeavnika neodvisnih Aten Demostena. Leta 338 pr. n. \xc5\xa1t. je vojska Filipa II. premagala Atene v bitki pri Hajroneji, kar je dejansko omejilo atensko neodvisnost. Atene in druge dr\xc5\xbeave so postale del Korintske zveze. Osvajanja Filipovega sina Aleksandra Velikega so raz\xc5\xa1irila gr\xc5\xa1ko obzorje in tradicionalna gr\xc5\xa1ka mestna dr\xc5\xbeava je postala zastarela. Antipater je leta 322 pr. n. \xc5\xa1t. razpustil atensko vlado in ustanovil plutokratski sistem. Atene so ostale bogato mesto z briljantnim kulturnim \xc5\xbeivljenjem, vendar ni\xc4\x8d ve\xc4\x8d neodvisno._NEWLINE_V 2. stoletju pr. n. \xc5\xa1t., po bitki pri Korintu (146 pr. n. \xc5\xa1t.), je bila Gr\xc4\x8dija vklju\xc4\x8dena v Rimsko republiko, v provinco Ahaja in kon\xc4\x8dala se je 200-letna makedonska prevlada.\n_START_SECTION_\nDolgo obzidje\n_START_PARAGRAPH_\nDolgo obzidje sta sestavljala dva vzporedna zidova, ki sta vodila do Pireja, dolga 40 stadijev (7 km), z ozkim prehodom med njima. Poleg tega je na vzhodu stal zid Falerona, dolg 35 stadijev (6,5 km). Zato so ga imenovali dolgo obzidje; zdi se, da je bilo ime omejeno na dva zidova, ki sta vodila do Pireja, medtem ko je bil zid do Falerona imenovan faleronski zid. Celotno obzidje je bilo dolgo 174,5 stadija (skoraj 35 km), od tega je 43 stadijev (9 km) pripadalo mestu, 75 stadijev (15 km) do dolgega obzidja in 56,5 stadijev (11 km) do Pireja, Munihije in Falerona.\n_START_SECTION_\nAkropola (Zgornje mesto)\n_START_PARAGRAPH_\nAkropola, imenovana tudi Kekropija po svojem ustanovitelju Kekropsu, je bila strma skala sredi mesta, visoka pribli\xc5\xbeno 50 metrov, dolga 350 metrov in \xc5\xa1iroka 150 metrov. Njena pobo\xc4\x8dja so bila strma na vseh straneh, razen na zahodnem koncu. Prvotno ga je obkro\xc5\xbeal star kiklopski zid, ki so ga zgradili Pelazgi. Med pelopone\xc5\xa1ko vojno je ostal le severni del tega zidu, ki se je \xc5\xa1e vedno imenoval Pelazgijski zid, medtem ko so ju\xc5\xbeni del, ki ga je obnovil Kimon, imenovali Kimonov zid. Na zahodnem koncu Akropole, kjer je edino mogo\xc4\x8d dostop, so bile veli\xc4\x8dastne propileje, vhod, ki ga je zgradil Periklej, pred desnim krilom, kjer je bil majhen tempelj Atene Nike. Vrh Akropole je bil pokrit s templji, kipi iz brona in marmorja ter \xc5\xa1tevilnimi drugimi umetni\xc5\xa1kimi deli. Od templjev je bil najve\xc4\x8dji Partenon, ki je bil posve\xc4\x8den boginji Ateni. Severno od Partenona je bil veli\xc4\x8dasten Erehtejon s tremi lo\xc4\x8denimi templji, tempelj, posve\xc4\x8den Ateni Polias ali "dr\xc5\xbeavni za\xc5\xa1\xc4\x8ditnici", Erehtejon, sveti\xc5\xa1\xc4\x8de se imenuje po Erehteju, in Pandrozejon ali sveti\xc5\xa1\xc4\x8de Pandrozos, Kekropsove h\xc4\x8dere. Med Partenonom in Erehtejonom je bil ogromen kip Atene Promahos ali "tiste, ki vodi v boj", katere \xc4\x8delada in kopje sta se videla z morja.\n_START_SECTION_\nAgora (spodnje mesto)\n_START_PARAGRAPH_\nSpodnje mesto je bilo zgrajeno na ravnici okoli Akropole, na kateri je bilo ve\xc4\x8d gri\xc4\x8dev, zlasti na jugozahodnem delu. Na zahodni strani je obzidje obkro\xc5\xbealo hriba Nimfs in Pniks, na jugovzhodu pa je tekla reka Ilis.\n_START_SECTION_\nKultura\n_START_PARAGRAPH_\nObdobje od konca perzijskih vojn do makedonskega osvajanja je bilo za Atene vrhunec literature, filozofije in umetnosti (gr\xc5\xa1ko gledali\xc5\xa1\xc4\x8de). Najpomembnej\xc5\xa1e osebnosti zahodne kulturne in intelektualne zgodovine so v tem obdobju \xc5\xbeivele v Atenah: dramatiki Ajshil, Aristofan, Evripid in Sofoklej, filozofi Aristotel, Platon in Sokrat, zgodovinarji Herodot, Tukidid in Ksenofon, pesnik Simonid in kipar Fidija. Vodilni dr\xc5\xbeavnik tega obdobja je bil Periklej, ki je uporabil denar Delske zveze, da so zgradili Partenon in druge velike spomenike klasi\xc4\x8dnih Aten. Mesto je bilo po Periklejevih besedah \xc5\xa1ola za Hellas (\xc5\xa1ola za Gr\xc4\x8dijo).'