b'\n_START_ARTICLE_\nElektronegativnost\n_START_PARAGRAPH_\nElektronegativnost, ki jo ozna\xc4\x8dujemo z gr\xc5\xa1ko \xc4\x8drko hi (\xcf\x87), je kemijska lastnost, ki opisuje sposobnost atoma (ali bolj redko funkcionalne skupine), da v kovalentni vezi pritegne valen\xc4\x8dne elektrone. Elektronegativnost je prvi predpostavil Linus Carl Pauling leta 1932 med razvijanjem teorije kovalentne vezi. Kasneje se je izkazalo, da je elektronegativnost soodnosna z mnogimi drugimi kemijskimi lastnostmi elementov. Elektronegativnosti se ne da izmeriti, temve\xc4\x8d jo je treba izra\xc4\x8dunati iz drugih lastnosti atoma ali molekule. Za izra\xc4\x8dunavanje se uporablja ve\xc4\x8d metod, med katerimi je nekaj majhnih razlik v \xc5\xa1tevil\xc4\x8dnih vrednostih, vse metode pa poka\xc5\xbeejo nekaj periodi\xc4\x8dnih trendov med elementi._NEWLINE_Najbolj pogosta metoda za izra\xc4\x8dunavanje je tista, ki jo je kot prvo predlagal Pauling. Rezultat je niz brezrazse\xc5\xbenih vrednosti od 0,7 do 4, ki ga obi\xc4\x8dajno imenujemo Paulingova lestvica. Vodik ima elektronegativnost enako 2,2. \xc4\x8ce se za ra\xc4\x8dunanje elektronegativnosti uporabi kak\xc5\xa1na druga metoda, se rezultati obi\xc4\x8dajno (ni obvezno) prera\xc4\x8dunajo v lestvico, ki ima enak razpon kot Paulingova lestvica, se pravi v elektronegativnost v Paulingovih enotah._NEWLINE_Izra\xc4\x8dunana elektronegativnost ni strogo povezana z lastnostmi atoma, ampak bolj z lastnostmi atoma v molekuli. Ekvivalentna lastnost prostega atoma je njegova elektronska afiniteta. Pri\xc4\x8dakovali bi, da se elektronegativnost elementa spreminja z njegovim kemijskim okoljem, o\xc4\x8ditno pa gre za prenosno lastnost, ker ima v razli\xc4\x8dnih okoljih primerljive vrednosti._NEWLINE_Nasprotna lastnost je elektropozitivnost, ki je merilo sposobnosti oddajanja elektronov.\n_START_SECTION_\nSandersonova elektronegativnost\n_START_PARAGRAPH_\nSanderson je opazil povezavo med elektronegativnostjo in velikostjo atoma. Njegova metoda za izra\xc4\x8dun elektronegativnosti temelji na recipro\xc4\x8dnem atomskem volumnu. Sandersonova elektronegativnost je omogo\xc4\x8dila, da se je iz znanih dol\xc5\xbein kemijskih vezi ocenila energija vezi \xc5\xa1iroke palete spojin. Sandersonova elektronegativnost se je uporabljala tudi za izra\xc4\x8dunavanje geometrije molekul, energije s-elektronov, konstant spin-spin (jedrska magnetna resonanca) in drugih parametrov organskih spojin.\n_START_SECTION_\nPovezave elektronegativnosti z drugimi lastnostmi\n_START_PARAGRAPH_\nElektronegativnosti, izra\xc4\x8dunane z zelo razli\xc4\x8dnimi metodami, so med seboj primerljive, kar pomeni, da elektronegativnost vpliva na \xc5\xa1tevilne kemijske lastnosti elementov._NEWLINE_Elektronegativnost se najpogosteje uporablja v razpravah o polarnosti kemijske vezi, katere koncept je vpeljal Pauling. Na splo\xc5\xa1no velja, da ve\xc4\x8dja razlika v elektronegativnosti dveh atomov pomeni ve\xc4\x8djo polarnost vezi med njima in da bo atom z ve\xc4\x8djo elektronegativnostjo negativni pol nastalega dipola. Pauling je celo predlagal ena\xc4\x8dbo, ki povezuje "ionske lastnosti" vezi in razliko v elektronegativnosti dveh atomov, ki pa se ni\xc4\x8d ve\xc4\x8d ne uporablja._NEWLINE_Nekaj povezav je tudi med infrarde\xc4\x8dimi frekvencami raztezanja nekaterih vezi in elektronegativnostjo vezanih atomov. To ni pravzaprav ni\xc4\x8d nenavadnega, saj je frekvenca raztezanja delno odvisna od jakosti vezi, ki je vklju\xc4\x8dena tudi v ena\xc4\x8dbo za izra\xc4\x8dun Paulingove elektronegativnosti. Bolj prepri\xc4\x8dljive so povezave med elektronegativnostjo in kemijskim premikom v JMR spektroskopiji in izomerni premik v M\xc3\xb6\xc3\x9fbauerjevi spektroskopiji. Obe meritvi sta odvisni od gostote s-eletronov in potrjujeta trditev, da je elektronegativnost "sposobnost atoma v molekuli, da pritegne vezne elektrone".\n_START_SECTION_\nTrendi v periodnem sistemu elementov\n_START_PARAGRAPH_\nIz grafa Spreminjanje Paulingove elektronegativnosti je razvidno, da elektronegativnosti v periodnem sistemu od leve proti desni nara\xc5\xa1\xc4\x8dajo, po skupinah navzdol (tj. po periodah) pa padajo. Najbolj elektronegativen element je nedvomno fluor, najbolj elektropozitiven pa cezij._NEWLINE_Omenjeno splo\xc5\xa1no pravilo ima nekaj izjem. Galij in germanij imata vi\xc5\xa1ji elektronegativnosti kot aluminij in silicij, kar je posledica kontrakcije d-bloka. Elementi v \xc4\x8detrti periodi (Ga, Ge, As, Se in Br) imajo zato nenavadno majhne atomske polmere. Vsi omenjeni elementi imajo polno 3d orbitalo (elektronsko konfiguracijo 3d\xc2\xb9\xe2\x81\xb0), 3d elektroni na notranjih orbitalah pa ne prinesejo mnogo k pove\xc4\x8danju celotnega naboja. Ti elementi imajo zato kljub relativno majhnemu naboju zaradi izredno majhnega atomskega polmera visoke elektronegativnosti (glej to\xc4\x8dki Allred-Rochowova in Sandersonova elektronegativnost). Nenavadno visoko Paulingovo elektronegativnost ima tudi svinec, \xc5\xa1e posebno \xc4\x8de ga primejmamo s talijem in bizmutom. Anomalija je verjetno posledica izbire in razpolo\xc5\xbeljivosti podatkov, ker dajo izra\xc4\x8duni elektronegativnosti po drugih metodah normalne trende teh elementov.\n_START_SECTION_\nElektronegativnost funkcionalnih skupin\n_START_PARAGRAPH_\nV organski kemiji je elektronegativnost bolj povezana z razli\xc4\x8dnimi funkcionalnimi skupinami kot s posameznimi atomi, zato govorimo o elektronegativnosti skupin ali elektronegativnosti substuituent. Elektronegativnost po navadi razdelimo na induktivni del in resonan\xc4\x8dni del, ki sta posledica \xcf\x83- oziroma \xcf\x80-elektronegativnosti. Za kvantificiranje teh vplivov je na razpolago ve\xc4\x8d ena\xc4\x8db za ra\xc4\x8dunanje proste energije (najbolj znana je Hammettova ena\xc4\x8dba). V organofosforni kemiji se za skupinsko elektronegativnost uporabljajo Kaba\xc4\x8dnikovi parametri.'