b'\n_START_ARTICLE_\nGotska vojna (376\xe2\x80\x93382)\n_START_SECTION_\nOzadje\n_START_PARAGRAPH_\nPoleti in jeseni leta 376 je na donavsko mejo Vzhodnega rimskega cesarstva pri\xc5\xa1lo nekaj deset tiso\xc4\x8d razseljenih Gotov in pripadnikov drugih plemen, ki so be\xc5\xbeali pred Huni. Poglavar Tervingov Fritigern je zaprosil rimskega cesarja Valensa, naj jim dovoli naselitev na ju\xc5\xbenem bregu Donave, kjer so pri\xc4\x8dakovali varnost, ker Huni niso imeli sredstev za pre\xc4\x8dkanje Donave. Valens jim je naselitev dovolil in jim je celo pomagal pre\xc4\x8dkati reko, verjetno pri trdnjavi Durostorum, sedanji Silistri v Bolgariji._NEWLINE_Valens je Gotom podelil status federatov in jim obljubil obdelovalno zemljo, \xc5\xbeito in za\xc5\xa1\xc4\x8dito rimske vojske. Njegov glavni razlog je bil povsem druga\xc4\x8den: z njimi je nameraval pove\xc4\x8dati \xc5\xa1tevilo vojakov v svoji armadi in \xc5\xa1tevilo davkopla\xc4\x8devalcev.\n_START_SECTION_\nVstaja\n_START_PARAGRAPH_\nRimljani so begunce zbrali na za\xc4\x8dasnem ozemlju, obkro\xc5\xbeenem z garnizijami rimske vojske. Obdelovalne zemlje jim niso dodelili, dobave \xc5\xbeita pa so zado\xc5\xa1\xc4\x8dale samo za rimske garnizije, zato je med begunci izbruhnila lakota. Ko je Frigitern zaprosil za pomo\xc4\x8d Valensa, mu je cesar odgovoril, da lahko hrano nabavijo na tr\xc5\xbenicah v oddaljenem Marcianoplu, sedanji Denji v Bolgariji._NEWLINE_Nekaj Gotov, ki niso imeli druge izbire, se je odpravilo proti Marcianoplu. Na poti je mnogo starih in bolnih umrlo, ko so kon\xc4\x8dno pri\xc5\xa1li do Marcainopla pa jim mestna voja\xc5\xa1ka posadka ni dovolila vstopa. Ko so Rimljani na banketu posku\xc5\xa1ali umoriti gotske voditelje, je izbruhnila splo\xc5\xa1na vstaja. Glavnina Gotov je ostanek leta 376 in za\xc4\x8detek leta 377 pre\xc5\xbeivela ob Donavi in plenila po bli\xc5\xbenjih pokrajinah, \xc4\x8desar jim \xc5\xa1ibke rimske garnizije niso mogle prepre\xc4\x8diti.\n_START_SECTION_\nVojna\n_START_PARAGRAPH_\nKonec zime 377 se je za\xc4\x8dela vojna, ki je trajala \xc5\xa1est let in se kon\xc4\x8dala leta 382 s sklenitvijo miru._NEWLINE_Goti so se z Donave odpravili na jug do Marcianopla in zatem do Adrianopla, sedanje Edirne v evropski Tur\xc4\x8diji. Valens jih je posku\xc5\xa1al zaustaviti, vendar je bil v bitki pri Adrianoplu leta 378 pora\xc5\xbeen in ubit. Zmaga je Gotom omogo\xc4\x8dila, da so do konca leta 378 neovirano plenili po Trakiji, in leta 379 zaradi \xc5\xa1ibkega rimskega odpora vdrli v Dakijo._NEWLINE_Leta 380 so svojo vojsko razdelili na tervin\xc5\xa1ko in grevtun\xc5\xa1ko armado. Eden od vzrokov za delitev so bile te\xc5\xbeave z oskrbovanjem tako velike vojske. Grevtungi so se odpravili proti severu v Panonijo, kjer jih je porazil zahodni cesar Gracijan. Tervingi pod Frigiternovim vodstvom so se odpravili proti jugu in vzhodu v Makedonijo. Nekaj mest in naselij se je z odkupnino izognilo takoj\xc5\xa1njemu plenjenju. Leta 381 je vojska Zahodnega rimskega cesarstva potisnila Gote nazaj v Trakijo, kjer so 3. oktobra sklenili mir.\n_START_SECTION_\nPosledice\n_START_PARAGRAPH_\nGoti so v vojni ubili rimskega cesarja, uni\xc4\x8dili rimsko vojsko in opusto\xc5\xa1ili velik del rimskega Balkana, od katerega se ve\xc4\x8dina ni nikoli opomogla. Rimsko cesarstvo se je prvi\xc4\x8d v zgodovini pogajalo za mir, kar je bilo do tedaj nepredstavljivo._NEWLINE_Vojna ni imela dolgotrajnega vpliva niti na barbarska plemena niti na Gote same, ki niso mirovali prav dolgo. Cesarstvo je zaradi vdorov barbarov v naslednjih sto letih razpadlo. Na njegovem ozemlju so nastala \xc5\xa1tevilna barbarska kraljestva.'