b'\n_START_ARTICLE_\nDenis Diderot\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\n\xc2\xa0Rodil se je v\xc2\xa0 Langresu\xc2\xa0 kjer se je pri jezuitih tudi izobra\xc5\xbeeval. Njegova star\xc5\xa1a sta bila Didier Diderot (1685\xe2\x80\x931759), ki je bil izdelovalec jedilnega pribora, in njegova \xc5\xbeena Ang\xc3\xa9lique Vigneron\xc2\xa0(1677\xe2\x80\x931748). Samo trije izmed petih njunih otrok so do\xc4\x8dakali odrasla leta, Denis Diderot, njegov najmlaj\xc5\xa1i brat Pierre-Didier Diderot (1722\xe2\x80\x931787) in njegova sestra Ang\xc3\xa9lique Diderot (1720\xe2\x80\x931749)._NEWLINE_Leta 1732 je postal magister filozofije, nato se je odlo\xc4\x8dil, da se bo vpisal na pravno \xc5\xa1olo v Parizu. Ta \xc5\xa1tudij je bil kratkotrajen, saj se je \xc5\xbee leta 1734 odlo\xc4\x8dil, da bo postal pisatelj. Zaradi te odlo\xc4\x8ditve se mu je o\xc4\x8de odrekel in od takrat naprej je \xc5\xbeivel boemsko \xc5\xbeivljenje._NEWLINE_Leta 1742 se je spoprijateljil s Rousseaujem. Leta 1743 pa se je \xc5\xa1e bolj odtujili od o\xc4\x8deta s poroko Antoinette Champion (1710-1796), saj je bila katoli\xc4\x8danka. Zveza se je bila neprimerna zaradi nizkega socialnega polo\xc5\xbeaja Antoinette, bila je slabe izobrazbe in nizkega statusa. Bila je pribli\xc5\xbeno tri leta starej\xc5\xa1i od Diderota.\xc2\xa0 V zakonu se jima je oktobra 1743 rodila deklica. Ime ji je bilo Ang\xc3\xa9lique, po\xc2\xa0Diderotovi mrtvi mami in sestri._NEWLINE_\xc4\x8ceprav je bilo njegovo delo zelo raznoliko, mu ni prineslo bogastva. Ko je pri\xc5\xa1el \xc4\x8das, da podari svoji h\xc4\x8derki doto, ni videl drugega, kot da proda svojo knji\xc5\xbenico. Ko je za to sli\xc5\xa1ala ruska carica Katarina Velika, je naro\xc4\x8dila svojemu veleposlaniku v Parizu naj kupi to knji\xc5\xbenico. Od Diderota pa je kasneje zahtevala naj ohrani knjige v Parizu, dokler jih ne bo potrebovala, ter ga zaposlila kot dvornega knji\xc5\xbeni\xc4\x8darja z letno pla\xc4\x8do. Med oktobrom 1773 in marcem 1774, je bolni Diderot pre\xc5\xbeivel nekaj mesecev na dvoru cesarice je v Sankt Petersburgs. Umrl je v Parizu leta 1784 zaradi plju\xc4\x8dne embolije.\xc2\xa0\n_START_SECTION_\nZgodnje obdobje\n_START_PARAGRAPH_\nNjegova najzgodnej\xc5\xa1a dela so obsegala prevod prevod Zgodovine Gr\xc4\x8dije (1743) angle\xc5\xa1kega zgodovinarja Templa Stanyana; s sodelavcema Fran\xc3\xa7ois-Vincent Toussaint in Marc-Antoine Eidous je pripravil tudi prevod Medicinskega slovarja angle\xc5\xa1kega zdravnika Roberta Jamesa (1746-1748). \xc2\xa0_NEWLINE_Leta 1746 je napisal svojo prvo avtorsko delo, Filozofske misli (Pens\xc3\xa9es philosophiques). V \xc4\x8dasu, ko je Diderot napisal to knjigo, je bil deist, zato je v tej knjigi zna\xc4\x8dilna apologija deizma, in nekateri argumenti proti ateizmu. Knjiga vsebuje tudi kritiko kr\xc5\xa1\xc4\x8danstva. Leto kasneje je napisal delo Dvomljiv\xc4\x8dev sprehod (Promenade du sceptique), v katerem deist, ateist in panteist polemizirajo o naravi bo\xc5\xbeanskosti. Deist se opira na teleolo\xc5\xa1ki argument o stvarjenju, ateist je prepri\xc4\x8dan, da je vesolje bolje pojasniti s fiziko, s kemijo, snovmi in gibanjem. To delo je ostalo neobjavljeno do leta 1830.\xc2\xa0\n_START_SECTION_\nEncyclop\xc3\xa9die\n_START_PARAGRAPH_\nZa\xc4\x8detki urednikovanja Enciklopedije (Encyclop\xc3\xa9die) so bili precej obrobni, najprej je \xc5\xa1lo zgolj za prevod Chambersovega dela Cyclopaedia, ki je iz\xc5\xa1la leta 1728. Projekt je kmalu prerasel svoje prvotne skromne okvirje in Diderot je prevzel urednikovanje, kar je bilo za nadaljnje njegovo glavno opravilo in vir dohodkov. Pri ustvarjanju Enciklopedije znanosti, umetnosti in rokodelstva, ki je iz\xc5\xa1la v petintridesetih zvezkih, je sodelovalo ve\xc4\x8d kot petdeset avtorjev, med drugimi \xc5\xa1e Voltaire, d\'Alembert, Condillac, d\'Holbach, Montesquieu in Rousseau.\n_START_SECTION_\nFilozofija\n_START_PARAGRAPH_\nV mladosti je bil Diderot prvotno privr\xc5\xbeenec Voltaira in njegovega deizma, ampak postopoma se je odmaknila od te linije misli do materializma in ateizma. Deizem\xc2\xa0je versko-racionalisti\xc4\x8dni nazor, ki sprejema vero v boga le kot v neosebno stvariteljsko po\xc4\x8delo. Deizem na prvo mesto postavlja boga razuma pred boga vere, zato zavra\xc4\x8da razodetje in personalisti\xc4\x8dno \xc4\x8da\xc5\xa1\xc4\x8denje, ki izhaja iz razodetja in ga ni mogo\xc4\x8de pojasniti racionalno. Mater\xc3\xadalizem\xc2\xa0ozna\xc4\x8duje\xc2\xa0filozofski\xc2\xa0pogled na\xc2\xa0svet, po katerem ima\xc2\xa0materija\xc2\xa0glavni\xc2\xa0pomen,\xc2\xa0zavest\xc2\xa0in\xc2\xa0mi\xc5\xa1ljenje\xc2\xa0pa sta drugotnega pomena. Nasprotje materializmu je\xc2\xa0idealizem. Ate\xc3\xadzem\xc2\xa0ozna\xc4\x8duje\xc2\xa0brezbo\xc5\xa1tvo, filozofsko prepri\xc4\x8danje, da bog ne obstaja ali da njegovega obstoja ni mogo\xc4\x8de\xc2\xa0dokazati\xc2\xa0in je zato vera vanj nesmiselna, ali\xc2\xa0svetovni nazor\xc2\xa0oziroma dr\xc5\xbea, ki ne verjame v obstoj vi\xc5\xa1jih bitij._NEWLINE_Nem\xc5\xa1ki filozof 19. stoletja Karl Rosenkranz ga je opisal tako: "Bil je filozof, pri katerem so bila vsa protislovja v \xc4\x8dasu v boju s seboj"._NEWLINE_V svoji knjigi iz leta 1754 Sistemi narave (Syst\xc3\xa8me de la Nature) je Diderot razlo\xc5\xbeil o svojih pogledih glede narave, razvoja, materializem, matematike in eksperimentalne znanosti. O naravi je zapisal, da sta telo in du\xc5\xa1a eno, narava skrbi le za vrste ne pa za posameznika, temu pa omogo\xc4\x8da razmno\xc5\xbeevanje in nato smrt. Narava je nevtralna in slepa; ona ne razlikuje med svetniki in gre\xc5\xa1niki, in uni\xc4\x8duje tako bedake kot tudi\xc2\xa0filozofe. Kriti\xc4\x8den je tudi do matematike, ki ne prina\xc5\xa1a nobenega novega znanja in je neuporabna. Gre predvsem za neuporabne eksperimente in matemati\xc4\x8dne predpostavke, ki so v nasprotju z zakoni narave._NEWLINE_Poleg urednikovanja, po katerem je bil najbolj znan za \xc4\x8dasa svojega \xc5\xbeivljenja, je bil vsestranski pisec. Njegova dela so Filozofske misli (Pens\xc3\xa9es philosophiques, 1746), Pismo o slepcih (1749), Eseji o Senekovem \xc5\xbeivljenju (1778), kritiko samostanskega \xc5\xbeivljenja v noveli Redovnica (La religieuse, 1780), dru\xc5\xbebeno satiro Rameaujev ne\xc4\x8dak (Le neveu de Rameau, iz\xc5\xa1lo posmrtno 1821) in filozofski dialog D\'Alembertove sanje (Le r\xc4\x99ve d\'Alembert, 1830), v katerem je pogumno zastavil svojo materialisti\xc4\x8dno in ateisti\xc4\x8dno misel.'