b'\n_START_ARTICLE_\nMiroslav \xc5\xbdakelj\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nV Ljubljani je obiskoval klasi\xc4\x8dno gimnazijo (1847\xe2\x80\x931854) in nato na Dunaju \xc5\xa1tudiral klasi\xc4\x8dno filologijo ter postal 1858 suplent za latin\xc5\xa1\xc4\x8dino in sloven\xc5\xa1\xc4\x8dino na klasi\xc4\x8dni gimnaziji v Ljubljani, od leta 1860 do 1871 je pou\xc4\x8deval na Reki in se 1871 vrnil na klasi\xc4\x8dno gimnazijo v Ljubljano, kjer je u\xc4\x8dil do upokojitve 1902. \xc5\xbdagar je bil gore\xc4\x8d podpornik slovenskega slovstva, temeljit poznavalec gr\xc5\xa1ke in latinske, pa tudi srbske knji\xc5\xbeevnosti. Objavil je ve\xc4\x8d razprav o Homerju. Ocenil je latinska u\xc4\x8dbenika Valentina Kermavnerja in Frana Wiesthalerja (Ljubljanski zvon, 1885), za Latinsko-slovenski slovnik za 3. in 4. gimnazijski razred (1882), prirejen po latinsko-nem\xc5\xa1kem slovarju A. J. Ro\xc5\xbeka, je obdelal \xc4\x8drke od R do Z. Kot odbornik Slovenske matice je 1881 odsvetoval objavo Mahni\xc4\x8deve razprave o Platonovih idejah. Svojo bogato knji\xc5\xbenico (z izvirnimi bele\xc5\xbekami v posameznih knjigah) je zapustil lazaristom.'