b'\n_START_ARTICLE_\nMiha Poto\xc4\x8dnik\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nPoto\xc4\x8dnik je od leta 1919 do 1927 obiskoval gimnazijo v Kranju in nato nadaljeval \xc5\xa1tudij prava na ljubljanski PF (1927-1933) in prav tam tudi doktoriral. Leta 1933 in 1934 je opravljal sodno prakso v Kranjski Gori, bil od leta 1935 do 1939 pripravnik v pisarni dr. Ale\xc5\xa1a Stanovnika na Jesenicah, opravil 1938 odvetni\xc5\xa1ki izpit in bil od marca 1939 do maja 1941 odvetnik na Jesenicah; od maja 1941 do poletja 1944 pa je prebil v nem\xc5\xa1kih je\xc4\x8dah in tabori\xc5\xa1\xc4\x8dih v Begunjah, \xc5\xa0entvidu in Dachau, bil nato izgnanec na Koro\xc5\xa1kem, naposled \xc4\x8dlan pokrajinskega odbora OF za Gorenjsko; od maja 1945 je bil delegat ministrstva za industrijo in rudarstvo LRS, odnosno upravnik v \xc5\xbeelezarni na Jesenicah ter kasneje pomo\xc4\x8dnik ministra za komunalne zadeve v Ljubljani in poslanec skup\xc5\xa1\xc4\x8dine LRS._NEWLINE_Dr. Poto\xc4\x8dnik veljal je za legendo slovenskega planinstva, bil je gorski re\xc5\xa1evalec in predsednik Planinske zveze Slovenije. V aktivno planinstvo je za\xc5\xa1el v tridesetih letih, ko je dokon\xc4\x8dal \xc5\xa1tudij prava. Vrednote alpinizma je dokon\xc4\x8dno dojel v dru\xc5\xbebi s Stankom Tomin\xc5\xa1kom, z J. \xc4\x8copom pa tudi s Klementom Jugom. V tistih \xc4\x8dasih so se najbolj zavzemali, da bi slovenski alpinisti preplezali kar najve\xc4\x8d smeri v slovenskih gorah ter da bi kon\xc4\x8dno osvojili zgornjo te\xc5\xbeavnostno stopnjo plezanja._NEWLINE_Bil je v re\xc5\xa1evalni ekipi, ki je na\xc5\xa1la truplo Klementa Juga, dobrega prijatelja, ki ni pre\xc5\xbeivel padca v zahodnem delu Triglavske stene._NEWLINE_Kot alpinist in gorski re\xc5\xa1evalec je preplezal domalega vse stene in grebene vzhodnih in zahodnih Julijskih Alp, plezal pa je tudi v Kamni\xc5\xa1ko-Savinjskih Alpah in na mnogih gorah v \xc5\xa0vici, Italiji, Franciji in Avstriji. Svoje najzanimivej\xc5\xa1e ture je opisal v PV 1925, 67; 1926, 43; 1928, 49, 202; 1929, 149, 195, 217, 243, 207, 273 (\xc2\xbbPo neuhojenih potih\xc2\xab); 1930, 4 in 3 nadaljevanja; 1931, 7 in 3 nadaljevanja; 1933, 259; 1938, 99. \xc4\x8clanek o\xc2\xa0\xc2\xbbgorenjski smeri\xc2\xab\xc2\xa0v Triglavski steni (PV 1930) je v nem\xc5\xa1kem prevodu natisnjen v dr. J. Kugyja knjigi\xc2\xa0\xc2\xbbF\xc3\xbcnf Jahrhunderte Triglav\xc2\xab\xc2\xa0(Graz 1939)._NEWLINE_V letu 1967 je dr. Miha Poto\xc4\x8dnik vodil v Pamir prvi\xc4\x8d in prvo slovensko alpinisti\xc4\x8dno odpravo s ciljem Pic Lenin. Na 6000 mnm je moral zaradi \xc5\xbeuljev, ki so mu jih povzro\xc4\x8dili novi \xc4\x8devlji odstopiti od nadaljnjega vzpona. V okolici baznega tabora v neposredni bli\xc5\xbeini kitajske meje se je z velikim veseljem sre\xc4\x8deval z doma\xc4\x8dini, pastirji nomadi - Uzbeki.'