b'\n_START_ARTICLE_\nSlovenska mitologija\n_START_PARAGRAPH_\nSlovenska mitologija oziroma slovenska predkr\xc5\xa1\xc4\x8danska vera in njena mitologija spadata v skupino slovanske mitologije oziroma slovanskega verovanja. Ohranjena je preko svetih prostorov, ki so jih po ve\xc4\x8dini prekrile cerkve, in v ljudskem izro\xc4\x8dilu, ki je stare religiozne vsebine prepletlo s kr\xc5\xa1\xc4\x8danstvom. Posebnost slovenske mitologije je zelo dobra ohranjenost celovitega mitolo\xc5\xa1kega opusa o karantansko-karniolskem bo\xc5\xbeanstvu Kresniku. Tako celovito ohranjeno izro\xc4\x8dilo je v slovanskem svetu nekaj izjemnega.\n_START_SECTION_\nRazvoj preu\xc4\x8devanja slovenske mitologije\n_START_PARAGRAPH_\nPokristjanjevanje slovenskih prednikov se je za\xc4\x8delo \xc5\xbee po letu 751, ko so Karantanci pri\xc5\xa1li v proces pokristjanjevanja. V tem \xc4\x8dasu so bili uni\xc4\x8deni stari idoli, prikrito dvoverstvo pa se je ohranilo \xc5\xa1e globoko v dvajseto stoletje na ve\xc4\x8d koncih Slovenije; na Krasu v Poso\xc4\x8dju, Slovenski Istri, Banj\xc5\xa1ki planoti,, v Bohinju in na Dolenjskem. Staroverski bogovi v dobi dvoverstva so znani tudi iz pridige \xc5\xa1kofa Toma\xc5\xbea Hrena ob polaganju temeljnega kamna za kapucinski samostan v Ljubljani iz katere lahko razberemo, da so Kranjci v 17. stoletju \xc5\xa1e vedno \xc4\x8dastili Lado, Plejna in Poberina. Dvoverstvo je povzro\xc4\x8dilo prepletanje starih izro\xc4\x8dil z novimi kr\xc5\xa1\xc4\x8danskimi vsebinami. Prvi val pokristjanjevanja se je pri\xc4\x8del \xc5\xbee v \xc4\x8dasu pred nastopom frankovskega vladarja Karla Velikega, ko je bila Evropa z ve\xc4\x8dino kr\xc5\xa1\xc4\x8danske duhov\xc5\xa1\xc4\x8dine vred skoraj povsem nepismena. Tudi zaradi tega skoraj ni ohranjenih zapisov irskih, furlanskih ali germanskih avtorjev o karantansko-karniolskem verovanju. Poznamo pa listino Franciscusa de Clugia iz 16. avgusta 1331 v kateri je izrazil zahvalo in priznanje udele\xc5\xbeencem kri\xc5\xbearskega pohoda proti Kobaridcem. V listini pi\xc5\xa1e, da so \xc5\xa1li "ne brez osebne nevarnosti, vse do kraja Kobarid, v isti \xc5\xa1kofiji, kjer so med gorami ne\xc5\xa1teti Slovani \xc4\x8dastili neko drevo in studenec, ki je bil pri koreninah drevesa, kot boga, izkazujo\xc4\x8d ustvarjeni stvari \xc4\x8da\xc5\xa1\xc4\x8denja, ki se po veri dolguje stvarniku." Pohod, kot je opisan v viru iz 14. stoletja, je edini znani kri\xc5\xbearski pohod v Evropi (kaj pa baltske kri\xc5\xbearske vojne proti Pomorjancem, Baltom in Fincem?) in \xc5\xa1e to ve\xc4\x8d stoletij po uradnem pokristjanjevanju. Obenem moramo upo\xc5\xa1tevati, da so izvori slovenske mitologije ume\xc5\xa1\xc4\x8deni na jug nekdanjega poselitvenega prostora, znano pa je, da so strani neba pogosto povezane z dolo\xc4\x8denimi bo\xc5\xbeanstvi. Celovite predkr\xc5\xa1\xc4\x8danske religije Slovencev le na podlagi virov o slovenski mitologiji ne moremo rekonstruirati, zato si pomagamo s primerjalno mitologijo in drugimi vedami._NEWLINE_Vsebino stare slovenske mitologije je zaradi pomanjkanja pisnih virov danes mo\xc5\xbeno preu\xc4\x8devati le s pomo\xc4\x8djo etnologije, primerjalne mitologije, lingvistike, arheoastronomije in delno tudi toponomije. Prvi, ki je omenjal slovansko predkr\xc5\xa1\xc4\x8dansko izro\xc4\x8dilo na podro\xc4\x8dju notranje-avstrijske Kranjske, je bil baron Janez Vajkard Valvasor v svoji Slavi vojvodine Kranjske. Vendar se je Valvasor zapisa o doma\xc4\x8dem poganskem verovanju lotil na neobjektiven na\xc4\x8din, tako da je najprej omenil Prokopijev splo\xc5\xa1en zapis o verovanju Slovanov in potem nekriti\xc4\x8dno prevzel Helmoldove zapise o verovanju zahodno-slovanskih plemen; tako potem tudi sam omenja Radigosta, Prova, \xc5\xbdivo, \xc4\x8crnoboga in Svetovita. Kljub temu nam Valvasor v svojem delu ponuja zapise, ki so povezani s starej\xc5\xa1im mitolo\xc5\xa1kim izro\xc4\x8dilom, npr. o \xc4\x8da\xc5\xa1\xc4\x8denju drevesnih \xc5\xa1torov, o boju Lambergarja s \xc4\x8de\xc5\xa1kim velikanom, o ka\xc4\x8dji deklici Faroniki ali pa o ljubljanskem Povodnem mo\xc5\xbeu, ki je ugrabil lahkomiselno Ur\xc5\xa1ko ._NEWLINE_Kasneje je Anton Toma\xc5\xbe Linhart v svojem delu Poskus zgodovine Kranjske in ostalih de\xc5\xbeel ju\xc5\xbenih Slovanov Avstrije (1791) poskusil sestaviti slovenski poganski panteon. Linhart se je tudi sam nekriti\xc4\x8dno naslonil na tuje izro\xc4\x8dilo, vendar pa je \xc5\xbee bolj objektiven, ker je \xc5\xbee \xc4\x8drpal tudi iz doma\xc4\x8dega izro\xc4\x8dila. Linhart je trdil, da je bil na \xc4\x8delu starih bo\xc5\xbeanstev Bog, \xc4\x8da\xc5\xa1\xc4\x8den v gromu in teku ozvezdij, ki pa je vzvi\xc5\xa1en nad nami. S svetom so bolj povezana ni\xc5\xbeja bo\xc5\xbeanstva. Linhart lo\xc4\x8di med bogovi z lastnostjo dobrega in bogovi z lastnostjo slabega. Na vodilno mesto med bogovi dobrega postavlja Svantevida, ki ga imenuje tudi Belinec, B\xc4\x99libog in ga sku\xc5\xa1a povezati tudi s Flynsom. Med dobrimi bo\xc5\xbeanstvi nato omenja Triglava, z oblastjo nad zrakom, zemljo in vodo, nato Radegasta, ki je bil bog veselja, nato \xc5\xbdivo, boginjo \xc5\xbeivljenja, Kol\xc4\x99do, boga praznovanja, zatem Bo\xc5\xbei\xc4\x8da, malega boga gostoljubja, Pahoda/Pahod naj bi bil bog vremena, Provo bi lahko bil bog pravi\xc4\x8dnosti, a Linhart v njegov obstoj ni bil prepri\xc4\x8dan, Kurent ali Kurenet je naj bi bil bog razuzdanosti, Krodo/Grodo/Gruden pa naj bi bil slovanski Saturn. Med bogovi z lastnostjo slabega na glavno mesto postavlja \xc4\x8carta oziroma \xc4\x8cerniboga, nato pa omenja vraga, zlodeja in hudi\xc4\x8da, \xc4\x8deprav jih ima obenem za variacije istega bo\xc5\xbeanstva. Zatem omenja \xc5\xa1e \xc5\xa0krata in na koncu \xc5\xa1e Moro, ki povzro\xc4\x8da kr\xc4\x8de v preponi in ti\xc5\xa1\xc4\x8danje v \xc5\xbeelodcu. Nekatera Linhartova bo\xc5\xbeanstva imajo doma\xc4\x8de poreklo, predvsem nekatera dobra bo\xc5\xbeanstva pa je nekriti\xc4\x8dno prepisal iz virov o zahodno-slovanskem staroverstvu in tako nami\xc5\xa1ljeni slovenski panteon pove\xc4\x8dal s Svantevitom, Provom, Radegastom, Pohadom, Grudnom, \xc5\xbdivo. Nasprotno je imena zlih bo\xc5\xbeanstev \xc4\x8drpal predvsem iz doma\xc4\x8de tradicije in tako poleg \xc4\x8cerniboga in \xc4\x8carta omenjal Hudi\xc4\x8da, Vraga, Zlodeja, Moro in \xc5\xa0krata._NEWLINE_Pravilno pot pri preu\xc4\x8devanju slovenskega bajeslovja je za\xc4\x8drtal \xc5\xa1ele Valentin Vodnik, ki se je pri preu\xc4\x8devanju slovenske mitologije prvi odlo\xc4\x8dil za etnografsko delo na terenu in odkril izro\xc4\x8dilo o volkodlakih, vedomcih, gorskem mo\xc5\xbeu in gorski \xc5\xbeeni, povodnem mo\xc5\xbeu, Torki, Mori, Rokalniku in rojenicah. Eden prvih raziskovalcev, ki je hotel ustvariti zaokro\xc5\xbeen panteon slovenskih bogov je bil Matev\xc5\xbe Ravnikar - Po\xc5\xbeen\xc4\x8dan, ki pa je v svoje delo Mali\xc4\x8dje ali Mitologia ob kratkim in Mitologija nekdanjih Slovencov \xc5\xa1tel tudi gr\xc5\xa1ke, rimske in egip\xc4\x8danske bogove._NEWLINE_Slovensko mitologijo je v svoji knjigi o Slovencih raziskoval tudi Rus Jurij Venelin, ki je tudi prvi zapisal ime Slovenci v dana\xc5\xa1nji obliki. Venelinova knjiga Starodavni in dana\xc5\xa1nji Slovenci je iz\xc5\xa1la 1841 in je prva zgodovina, ki jo je napisal tujec. V poglavju z naslovom Mitologija Slovencev omenja ve\xc4\x8d ni\xc5\xbejih mitolo\xc5\xa1kih bitij, vedomce, coprnice in ve\xc5\xa1\xc4\x8de. Nekatere mitolo\xc5\xa1ke like je povzemal iz Pohlinove Slovensko-Krainske Grammatike. Med bogove Venelin uvr\xc5\xa1\xc4\x8da Belega boga-Belina; \xc4\x8crnega boga; Peruna, po slovensko ga imenuje Beron; Guslana, kot boga veselja, ki naj bi bil po njegovi mitolo\xc5\xa1ki hierarhiji ni\xc5\xbeji od Pusta; Lado in Bedaja, boga streljanja, uni\xc4\x8denja, lova in plena. Venelin ime boga razvije iz \xc4\x8doka, ki so ga kurili od bo\xc5\xbei\xc4\x8da pa do Sv. treh kraljev. \xc4\x8cok so na hrva\xc5\xa1kem imenovali tudi badnjak. Venelin Bedaja primerja \xc5\xa1e z ruskim mitolo\xc5\xa1kim bitjem Kra\xc4\x8dun, katerega naj bi prav tako praznovali na ve\xc4\x8der pred Bo\xc5\xbei\xc4\x8dem. Na svoj unikaten na\xc4\x8din je bajeslovje raziskoval Davorin Trstenjak (1817-1890). V periodiki je objavil ve\xc4\x8d \xc4\x8dlankov, izdal pa je tudi knji\xc5\xbeico Triglav, mythologi\xc4\x8dno raziskavanje. Danes so Trstenjakove med akademiki nekatere njegove teorije zavrnjene. V 19. stoletju je mitologijo raziskoval tudi Josip \xc5\xa0uman in ostali, ki so sodelovali pri pisanju knjige Ljudstva Avstro-Ogrske \xe2\x80\x93 etnografski in kulturno-zgodovinski oris (Dunaj, Te\xc5\xa1en 1881) oziroma pri njegovem desetem zvezku, v katerem so predstavljeni Slovenci. V poglavju Kulturne razmere staroverskih Slovencev \xc5\xa0uman izpostavi boga Svaroga, ki ga postavi za najvi\xc5\xa1jega boga, stvarnika neba in zemlje, svetlobe in nevihte, kateremu so bili drugi bogovi podrejeni. Poleg tega raziskuje Peruna, ki ga ima za eno od pojavnih oblik Svaroga, slovenskega Triglava pa \xc5\xbee takrat primerja s polabskim Triglavom. Predstavi tudi Svetovida, Striboga, Radogosta in Vesno, Lado ter Morano Poleg \xc5\xa0umana je bil pomemben zapisovalec mitolo\xc5\xa1kega izro\xc4\x8dila Janez Trdina, ki je najve\xc4\x8d gradiva zbral v knjigi Bajke in povesti o Gorjancih._NEWLINE_V prvi polovici 20. stoletja je velik preskok v preu\xc4\x8devanju mitologije naredil Jakob Kelemina s knjigo Bajke in pripovedke slovenskega ljudstva: z mitolo\xc5\xa1kim uvodom. Z mitologijo so se ukvarjali tudi Josip Mal, France Bezlaj, Josip \xc5\xa0a\xc5\xa1el, Ivan Grafenauer in Milko Mati\xc4\x8detov. Sergij Vilfan je mitologijo odkrival tudi v pravnih starosvetnostih._NEWLINE_Predvsem po letu 1990 je preu\xc4\x8devanje slovenske mitologije in starega verovanja zelo napredovalo. Po eni strani so etnolo\xc5\xa1ki preu\xc4\x8devalci na terenu zbrali obse\xc5\xbeno gradivo, po drugi strani je pri preu\xc4\x8devanju zaznati napredek pri uporabi primerjalne metode. Pomembno delo pri \xc5\xa1irjenju preu\xc4\x8devanja slovenskega bajeslovja je opravil Damjan J. Ovsec, ki je leta 1991 izdal knjigo z naslovom Slovanska mitologija in verovanje. V tej knjigi Ovsec uporabi primerjalni pregled in obenem zastopa hipotezo o htonski, lunarni naravi slovanskega in slovenskega bajeslovja. Za njim je etnolog Slavko Ciglene\xc4\x8dki konec devetdesetih z uporabo primerjalne metode pokazal na povezave med Kurentom in anti\xc4\x8dnim kultom Kibele, Andrej Pleterski je na podlagi primerjalne metode rekonstuiral staroverski pomen karantanskega ustoli\xc4\x8devanja, etnolog Zmago \xc5\xa0mitek pa je leta 2001 pokazal na povezavo med Sv. Jurijem/Jarilom in ozvezdjem Orion . Leta 2001 je obse\xc5\xbeno \xc5\xa1tudijo o Vol\xc4\x8djem pastirju objavila Mirjam Mencej, ki je z uporabo primerjalne metode Vol\xc4\x8djega pastirja uspela povezati predvsem z Velesom in Jarilom. Leto kasneje je Nikolai Mikhailov objavil delo, v katerem slovenskega Kresnika izpeljuje iz Peruna. \xc5\xa0mitek je leta 2004 izdal obse\xc5\xbeno delo z naslovom Mitolo\xc5\xa1ko izro\xc4\x8dilo Slovencev: Svetinje preteklosti, ki na enem mestu zbere avtorjeva spoznanja, nastala iz etnolo\xc5\xa1kega gradiva in uporabe primerjalne metode. Leta 2008 je Monika Kropej izdala pregledno knjigo o slovenskih mitolo\xc5\xa1kih bitij z naslovom Od ajda do zlatoroga, v katero pa ni vklju\xc4\x8dila vseh mitolo\xc5\xa1kih bitij iz knjig Pavleta Medve\xc5\xa1\xc4\x8dka, npr. prasilo Nikrmano in ostala manj poznana ni\xc5\xbeja mitolo\xc5\xa1ka bitja._NEWLINE_Mitologijo so v zadnjih letih raziskovali tudi drugi samostojni raziskovalci. Primorsko bo\xc5\xbeanstvo Belina je raziskoval Ivo Petkov\xc5\xa1ek, Jo\xc5\xbee Munih pa raziskuje svete prostore starovercev, ki sta jih odkrila Pavel Medve\xc5\xa1\xc4\x8dek in Rafael Podobnik, na podlagi misti\xc4\x8dnih energij, ki da jih vsebujejo tako zaznamovani kamni kot prostori, na katerih so postavljene svete skale in druge svete naravne tvorbe. Povsem na druga\xc4\x8dne temelje je bajeslovno izro\xc4\x8dilo postavil Jo\xc5\xbeko \xc5\xa0avlij, ki pa med ostalimi raziskovalci mitologije ni naletel na velik odziv. Mitologijo oziroma njene svete prostore in kultne to\xc4\x8dke je raziskoval tudi Andrej Rant, Ilija Popit in Janez Bizjak v knjigi Ostaline megalitske kulture v slovenskih Alpah ali Odmevi megalitske kulture v slovenski krajini in v njenem kulturnem izro\xc4\x8dilu. Leopold Sever pa raziskuje mitologijo skozi toponime in preko ljudskega izro\xc4\x8dila, ki potrjuje obredna umivanja v potoku \xc5\xa1e sredi prej\xc5\xa1njega stoletja._NEWLINE_Pojavile pa so se tudi nove metode preu\xc4\x8devanja, npr. arheoastronomsko raziskovanje obrednih kotov pri povezanih kultnih to\xc4\x8dkah, kjer je pomembno delo odigral Andrej Pleterski. Preu\xc4\x8devalci slovenske mitologije so tudi: Janez Bogataj, Roberto Dapit, Katja Hrobat in Bo\xc5\xa1tjan Kravanja. Posebno mesto pri preu\xc4\x8devanju slovenske mitologije ima revija Studia Mythologica Slavica, ki od leta 1998 izhaja enkrat letno in objavlja \xc4\x8dlanke s podro\xc4\x8dja preu\xc4\x8devanja slovanskih obi\xc4\x8dajev in slovanske mitologije._NEWLINE_V zadnjem \xc4\x8dasu je slovenska mitologija tudi predmet preu\xc4\x8devanja v diplomskih delih.\n_START_SECTION_\nOsnovne poteze slovenske mitologije\n_START_PARAGRAPH_\nSlovenska mitologija ima najve\xc4\x8d podobnosti z ostalimi slovanskimi mitologijami in jo zato lahko uvr\xc5\xa1\xc4\x8damo pod slovansko mitologijo, \xc4\x8deprav ima tako kot vsaka lokalna slovanska tradicija, mnogo edinstvenih mitolo\xc5\xa1kih likov. Glavni zna\xc4\x8dilnosti (balto)slovanske mitologije, ki se ka\xc5\xbeeta tudi pri slovenski mitologiji, sta glavni mit in vegetacijski mit. Glavni mit govori o borbi gromovnika Peruna z zemeljskim Velesom, v kateri vedno zmaga Perun. Vzrok njune borbe je Velesova kraja Perunove \xc5\xbeene, sestre ali \xc5\xbeivine. Boj gromovnika s htonskim bo\xc5\xbeanstvom se ka\xc5\xbee \xc5\xbee v Rigvedi. Slovensko razli\xc4\x8dico glavnega mita je Nikolai Mikhailov prepoznal v borbi Kresnika z Vedomcem oziroma krivim Kresnikom. Ko Kresnik premaga nasprotnika za\xc4\x8dne padati de\xc5\xbe pome\xc5\xa1an s p\xc5\xa1enico, kar simbolizira plodnost. Vegetacijski mit, ki sta ga rekonstruiral Radoslav Kati\xc4\x8di\xc4\x87 in Vitomir Belaj na podlagi baltskih in slovanskih ljudskih pesmi, govori o Jurijevi hoji skozi leto. Na zimski solsticij, Bo\xc5\xbei\xc4\x8d se rodi Jurij, deseti sin Peruna, a ga isti dan odnesejo koledniki, Velesovi odposlanci. Mladost pre\xc5\xbeivi v onstranstvu, ker je tukaj zima. Na na\xc5\xa1 svet se vrne na Jurjevo, ko odklene naravo in prinese pomlad. Na ta dan spozna svojo sestro Maro s katero se poro\xc4\x8di na kresni ve\xc4\x8der. Ob tem prazniku Jurij nastopa pod imenom Ivan Kupalo oziroma Janez Kresnik. Jurij kasneje Maro prevara, na kar ga Mara ubije in se zato spremeni v grdo Morano. Jurij umre samo navidezno, zadnji\xc4\x8d se pojavi na bo\xc5\xbei\xc4\x8dni ve\xc4\x8der, naslednji dan pa se ponovno rodi.\n_START_SECTION_\nNebesna telesa in slovenska mitologija\n_START_PARAGRAPH_\nPredniki Slovencev so tako kot vsa stara ljudstva opazovala nebo. To se ka\xc5\xbee tudi v poimenovanjih nebesnih teles: Rimsko cesto so imenovali Mle\xc4\x8dna cesta, \xc5\xa0entjan\xc5\xbeeva pot, Bo\xc5\xbeja cesta in Koru\xc5\xa1ka cesta. Sirij so imenovali Kuzlak ali Pasja zvezda, Crux so imenovali Kri\xc5\xbe, Svetega Ivana kri\xc5\xbe, \xc5\xa0marni kri\xc5\xbe ali Marijin kri\xc5\xbeec. Za Plejade so uporabljali tudi imena Kura s pi\xc5\xa1\xc4\x8deti, Koko\xc5\xa1\xc4\x8dica, Kokla, pa tudi Zlatenc, Lasteni, La\xc5\xa1\xc4\x8di, Vla\xc5\xa1i\xc4\x8di. Ursa maior je imel ime Voz Sv. Elije ali Voz Sv. Martina. Planet Jupiter se je imenoval Svetlica, Mars Ognjena zvezda, Venera Jutranja zvezda, Danica, Ve\xc4\x8dernica, Son\xc4\x8dnica in druge izpeljanke teh imen. Podobna imena so bila v rabi tudi pri ostalih slovanskih narodih. Za komet so znana imena Curkasta zvezda, Lasata zvezda, Repa\xc4\x8da (zvezda z repam, repasta zvezda), Zarnica ali Zvezda z metlo. Ohranjenih je \xc5\xa1e vrsto ljudskih zvezdnih imen, za katere pa ne vemo, katerim dana\xc5\xa1njim imenam zvezdam pripadajo. Imena zvezd so tekom stoletij verjetno prehajala z ene zvezde na drugo. Za Gostosevce poznamo slovensko ime Sto\xc5\xbeer\xc4\x8di\xc4\x8di, na Ruskem pa je Sto\xc5\xbear ime za zvezdo severnico. Ve\xc4\x8dina od teh imen je povezanih s kr\xc5\xa1\xc4\x8danstvom oziroma je pokristjanjnenih. Po drugi strani v slovenskem izro\xc4\x8dilu lahko \xc5\xbee zelo zgodaj, morda \xc5\xbee v 8. stoletju, opazimo staro povezavo med kultom Jarila (Sv. Jurija)in ozvezdjem Orion ._NEWLINE_Vzhodnoalpski Slovani in njihovi predniki ter Slovenci v \xc4\x8dasu dvoverja so opazovali nebo. Protistavnost med pomladnim Perunom, bogom strel, in jesenskim Velesom, bogom \xc4\x8dred, npr. izhaja iz starodavnega indoevropejskega opazovanja polne pomladanske Lune v ozvezdju Strelec/Sagittarius in jesenske polne Lune v ozvezdju Bik/Taurus. Na sploh je Mesec igral pomembno vlogo v slovenski kakor tudi v slovanski mitologiji: na slovenskem teorijo o lunarnosti oziroma htonski naravi slovanskega in slovenskega bajeslovja zastopa etnolog Damjan J. Ovsec ._NEWLINE_Na osnovi zapletenega preu\xc4\x8devanja ljudskih pesmi je Vlado Nartnik posku\xc5\xa1al dokazati astronomske povezave med slovenskimi in slovanskimi bajeslovnimi bitji in nekaterimi astronomskimi kategorijami. Vendar k takemu preu\xc4\x8devanju ni uspel pritegniti drugih raziskovalcev. Na drugi strani je Andreju Pleterskemu uspelo prodreti z idejo o obrednem kotu, ki je danes potrjena z ni\xc4\x8d koliko preizkusi. Preu\xc4\x8devanja Pleterskega in njegovega kroga raziskovalcev so pomembna, ker je bilo z njimi arheoastronomsko potrjeno, da so tudi slovanska oziroma slovenska bo\xc5\xbeanstva povezana z astronomskimi kategorijami.'