b'\n_START_ARTICLE_\nJohn Clarke Slater\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nSlater je \xc5\xa1tudiral na Univerzi v Rochesterju kjer je leta 1920 diplomiral. Leta 1923 je doktoriral na Univerzi Harvard pod Bridgmanovim mentorstvom. Nato je \xc5\xa1tudiral na Univerzi v Cambridgeu in spet na Harvardu. V letu 1924 je sodeloval z Nielsom Bohrom in Kramersom pri razdelavi teorije BKS, ki je dala zagon Heisenbergovi polni kvantni mehaniki._NEWLINE_Med letoma 1930 in 1966 je bil Slater profesor fizike na Tehnolo\xc5\xa1kem in\xc5\xa1titutu Massachusettsa. Na Comptonovo pobudo je Slater postal predstojnik oddelka. Zatem je od\xc5\xa1el na Univerzo Floride kjer je bil med letoma 1966 in 1976 raziskovalni profesor za fiziko in kemijo._NEWLINE_Leta 1929 je podal pripravno metodo za predstavitev antisimetri\xc4\x8dnih valovnih funkcij za fermione s pomo\xc4\x8djo determinant. Te determinantne funkcije so znane kot Slaterjeve determinante._NEWLINE_Znan je tudi po leta 1930 vpeljanih eksponentnih funkcijah, ki opisujejo atomske orbitale. Funkcije so postale znane kot orbitale Slaterjevega tipa. Formuliral je pravila za vrednosti eksponentov teh funkcij, na katere je gledal kot na jedrske naboje, ki jih deloma zakrivajo elektroni._NEWLINE_Slater je pomagal pri sprejetju Feynmana na Univerzi Princeton._NEWLINE_Njegov doktorski \xc5\xa1tudent Shockley je za svoje delo iz fizike trdnin leta 1956 prejel Nobelovo nagrado za fiziko._NEWLINE_Njegove \xc4\x8dlanke je Ameri\xc5\xa1kemu filozofskemu dru\xc5\xa1tvu zapustila njegova \xc5\xbeena Rose Mooney Slater leta 1980 in 1982. Avgusta 2003 je Alfred Switendick podaril zbirko Quarterly Reports of the MIT Solid State and Molecular Theory Group letnikov od leta 1951 do 1970.'