b'\n_START_ARTICLE_\nJanko Kersnik\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nJanko Kersnik se je rodil v plemi\xc5\xa1ki dru\xc5\xbeini o\xc4\x8detu Jo\xc5\xbeetu in materi Berti Hoffern v brdskem gradu, blizu Lukovice pri Dom\xc5\xbealah. Obiskoval je gimnazijo v Ljubljani, a je ni dokon\xc4\x8dal, zato ga je doma zasebno pou\xc4\x8deval Fran Levec in ga navdu\xc5\xa1il za slovensko knji\xc5\xbeevnost. Leta 1868 je za\xc4\x8del \xc5\xa1tudirati pravo na Univerzi na Dunaju, nato je nadaljeval na Univerzi v Gradcu, kjer je \xc5\xa1tudij leta 1874 dokon\xc4\x8dal. Postal je pripravnik na finan\xc4\x8dni prokuraturi v Ljubljani, leta 1878 pa je prevzel mesto notarskega namestnika na Brdu. Notarski izpit je naredil leta 1880. Leta 1883 je bil prvi\xc4\x8d izglasovan za de\xc5\xbeelnega poslanca. Kasneje je bil izvoljen za predsednika podru\xc5\xbenice Kmetijske dru\xc5\xbebe, spomladi leta 1885 pa za \xc5\xbeupana lukovi\xc5\xa1ke ob\xc4\x8dine. Poro\xc4\x8dil se je z Alojzijo Tav\xc4\x8dar, h\xc4\x8derko ljubljanskega hotelirja in posestnika. V letu 1889 je bil ponovno izvoljen v de\xc5\xbeelni zbor. Umrl je 28. julija 1897 zaradi jetike na grlu. Po njem je imenovana Osnovna \xc5\xa1ola Janka Kersnika na Brdu pri Lukovici.\n_START_SECTION_\nDelo\n_START_PARAGRAPH_\nZa\xc4\x8del je s pisanjem nem\xc5\xa1kih pesmi (npr. Ode an den Triglav), a je to pod vplivom Levca opustil in pre\xc5\xa1el na pisanje slovenskih pesmi. Nato je za\xc4\x8del s pisanjem proze, ki jo je pisal do konca \xc5\xbeivljenja. Leta 1866 je v Slovenskem glasniku iz\xc5\xa1la njegova prva pesem Gomila, kasneje pa \xc5\xa1e Ljubav do doma, Slavec, Obraz, Ro\xc5\xbea in skala, Sred voda, Ro\xc5\xbea na tujem, Sanje. Njegove pesmi so izhajale tudi v Stritarjevem Zvonu. Leta 1869 je izdal cikel pesmi Raztreseno cvetje._NEWLINE_Leta 1871 se je uveljavil kot prvi slovenski podlistkar.  Najprej v Slovenskem narodu objavi Muhasta pisma, nato cikel osemnajstih feljtonov  Nedeljska pisma. Muhasta pisma so vsebovala zbadljivke na ra\xc4\x8dun takratnega de\xc5\xbeelnega predsednika Auersperga, zato jih je ve\xc4\x8dino zasegla policija.  Leta 1874 objavi Postna premi\xc5\xa1ljevanja in Raztreseni listi. V podlistkih je pogosto na ironi\xc4\x8den na\xc4\x8din prikazal pere\xc4\x8de dru\xc5\xbebene, politi\xc4\x8dne in kulturne razmere pri nas. Velikokrat je pokazal tudi nestrinjanje s klerikalizmom in strankarsko omejenostjo. Pisal je tudi o Staroslovencih, nem\xc5\xa1kutarjih in politiki. Splo\xc5\xa1nej\xc5\xa1ega zna\xc4\x8daja so Pisma iz Gradca. V Postnih pismih pa je satiri\xc4\x8dno pisal zoper duhovnike in konzervativno politiko. V nekaterih delih se je podpisal kot Baptist._NEWLINE_Objavljal je tudi gledali\xc5\xa1ke kritike. Ob Bleiweisovi 70-letnici pa je napisal enodejanko Berite Novice._NEWLINE_Prvi obse\xc5\xbenej\xc5\xa1i roman Na \xc5\xbderinjah je za\xc4\x8del snovati leta 1875. Objavil ga je v Jur\xc4\x8di\xc4\x8devi Slovenski knji\xc5\xbenici.  _NEWLINE_Leta 1881 je dokon\xc4\x8dal Jur\xc4\x8di\xc4\x8dev roman Rokovnja\xc4\x8di. Kme\xc4\x8dko \xc5\xbeivljenje je orisal v povestih Testament in O\xc4\x8detov greh. Njegova najpomembnej\xc5\xa1a dela iz me\xc5\xa1\xc4\x8danskega \xc5\xbeivljenja so: romana Ciklamen (l. 1883) in Agitator (l. 1885) ter povest Jara gospoda (l. 1893). Posebej se je uveljavil v kraj\xc5\xa1ih slikah iz kme\xc4\x8dkega \xc5\xbeivljenja, Kmetskih slikah. Te so postopoma izhajale v Ljubljanskem Zvonu v letih 1887-1890. Uspe\xc5\xa1en pa je bil tudi v dalj\xc5\xa1ih ljudskih povestih, kot so Kako je stari Molek tatu iskal, Znojil\xc4\x8devega Marka bo\xc5\xbeja pot, Za \xc4\x8dast, Rejen\xc4\x8deva osveta. Njegovo \xc5\xa1egavost pa ka\xc5\xbeejo \xc5\xa1aljivke Dva adjutanta, Nova \xc5\xbeeleznica, Dohtar Konec in njegov konj in Kolesarjeva snubitev. Napisal je tudi dolgo novelo Gospod Janez, ki je v Zvonu izhajala od junija do decembra 1884. Izdal je ve\xc4\x8d kraj\xc5\xa1ih leposlovnih \xc4\x8drtic.'