b'\n_START_ARTICLE_\nNajemnina\n_START_SECTION_\nVsebina\n_START_PARAGRAPH_\nPolona je polna grenkobe, delati zaradi ope\xc5\xa1anih o\xc4\x8di ve\xc4\x8d ne more, vse breme le\xc5\xbei na Malki, ki pa s \xc5\xa1ivanjem slabo zaslu\xc5\xbei; bogatini s pla\xc4\x8dilom odla\xc5\xa1ajo, navajeni, da mora siromak vse potrpeti, kar si izmislijo. Dokler je imel svet \xc5\xa1e kaj vere, se je dajalo vbogajme, da bi bilo du\xc5\xa1i la\xc5\xbeje, zdaj gospoduje gola samopa\xc5\xa1nost in neob\xc4\x8dutljivost za tujo nesre\xc4\x8do. In gospodar jih me\xc4\x8de iz stanovanja, \xc5\xbee jutri morajo pro\xc4\x8d \xe2\x80\x93 kam? Svet ni tako lepo urejen, kot so nas u\xc4\x8dili, Bog bolj skrbi za bogate in isto po\xc4\x8dne dr\xc5\xbeava, ko siromakom, ki so se iztro\xc5\xa1ili pri delu obrne hrbet in jih prepusti njihovi rev\xc5\xa1\xc4\x8dini. Vinko se vrne iz \xc5\xa1ole \xc4\x8disto blaten, bogatemu so\xc5\xa1olcu, ki je zasmehoval mater Polono, je pokazal pesti. Polona je ponosna na sina, ki se je postavil zanjo, nato gre trudna po\xc4\x8divat. Priplazi se Marina, zlat prstan ima za Malko od hi\xc5\xa1nega gospodarja, le malo naj bo prijazna z njim \xe2\x80\xa6 Malka br\xc5\xbe razume, za kaj gre, in zvodnica mora tako hitro \xc4\x8dez prag, da na stopni\xc5\xa1\xc4\x8du skoraj podre po\xc5\xa1tarja, ki prina\xc5\xa1a Malki pismo. V pismu je stotak, pi\xc5\xa1e pa Rajko, najstarej\xc5\xa1i Polonin sin; o\xc5\xbeenil se bo s h\xc4\x8derko svojega gospodarja in prevzel trgovino, po poroki bodo vsi pri\xc5\xa1li k njemu, prostora je dovolj; prav kmalu pa pride tudi sam, da se pomenijo. Polona je sre\xc4\x8dna \xe2\x80\x93 z nobeno gospo v svili in zlatu ne menja, ko pa ima tako zlate otroke!'