b'\n_START_ARTICLE_\nAbd al-Malik ibn Marvan\n_START_SECTION_\nPohodi v Irah in Hid\xc5\xbeaz\n_START_PARAGRAPH_\nAbd al-Malik je postal kalif po smrti svojega o\xc4\x8deta Marvana I. leta 685. V naslednjih nekaj letih je z vojsko ponovno vzpostavil umajadsko oblast nad Islamskim cesarstvom. Najprej je porazil guvernerja Basre Mosaba Ibn al-Zubairja in zatem  poslal enega od svojih najsposobnej\xc5\xa1ih generalov in upraviteljev al-Had\xc5\xbead\xc5\xbea ibn Jusufa na pohod proti guvernerju Hid\xc5\xbeaza Abdulahu ibn al-Zubairju. Al-Had\xc5\xbead\xc5\xbe je leta 692 s skoraj 12.000 sirijskimi vojaki za\xc4\x8del oblegati Meko. Z vojsko je neovirano pri\xc5\xa1el do svojega rojstnega mesta Taifa, ki ga je osvojil brez boja in ga izbral za svojo bazo. Al-Zubairju je po kalifovih navodilih zagotovil svobodo, \xc4\x8de se mu vda, v nasprotnem primeru pa mu je zagrozil z obleganjem do izstradanja. Prelivanja krvi v svetem mestu mu kalif nikakor ni dopustil. Ker so pogajanja spodletela, je al-Had\xc5\xbead\xc5\xbe zaprosil kalifa za okrepitve in dovoljenje, da Meko osvoji s silo. Ko je dobil oboje, je za\xc4\x8del s katapulti obstreljevati mesto. Bombardiranje se je nadaljevalo tudi med mesecem romanja v Meko (had\xc5\xbe)._NEWLINE_Pe sedmih mesecih obleganja je 10.000 mo\xc5\xbe, med katerimi sta bila tudi Abdulahova sinova, pre\xc5\xa1lo na al-Had\xc5\xbead\xc5\xbeevo stran. Abdulaha ibn al-Zubairja, nekaj njegovih zvestih prista\xc5\xa1ev in najmlaj\xc5\xa1ega sina so v spopadu v bli\xc5\xbeini Kaabe oktobra 692 ubili._NEWLINE_Abd al-Malik je al-Had\xc5\xbead\xc5\xbea zaradi zaslug pri osvojitvi Meke imenoval za guvernerja Iraka  in mu prepustil popolno oblast nad podeljenimi ozemlji. Al-Had\xc5\xbead\xc5\xbe, ki je veljal za krutega vladarja, je pri\xc5\xa1el v Irak v \xc4\x8dasu, ko je bilo v Basri in Kufi mnogo dezerterjev, katere je takoj na silo poslal na boji\xc5\xa1\xc4\x8de. Po nekaj letih ostrih spopadov, ki so bili posledica verskih nemirov, je zadu\xc5\xa1il tudi upor Saliha ibn Musariha, katerega je po Musarihovi smrti nadaljeval \xc5\xa0abib. Uporniki so vedno znova pora\xc5\xbeali \xc5\xa1tevil\xc4\x8dno mo\xc4\x8dnej\xc5\xa1ega nasprotnika in na vi\xc5\xa1ku upora celo osvojili Kufo. Ko je Had\xc5\xbead\xc5\xbe od Abd al-Malika dobil okrepitve, se je vojna sre\xc4\x8da obrnila._NEWLINE_Had\xc5\xbead\xc5\xbeeve arabske \xc4\x8dete so v letih 699 do 701 zatrle upor Karid\xc5\xbeitov, ki ga je vodil  Abd al-Rahman ibn Muhamad ibn al-A\xc5\xa1at, in osvojije ve\xc4\x8dino Turkestana. Njegove zmage su utrle por nadaljnje \xc5\xa1irjenje kalifata med vladanjem Abd al-Malikovega sina Al-Valida I..\n_START_SECTION_\nPohodi v severni Afriki\n_START_PARAGRAPH_\nKalif Abd al-Malik je zelo raz\xc5\xa1iril meje svojega cesarstva. Leta 686 je poslal v zahodno severno Afriko (Magreb) vojsko Zuhairja ibn Kaisa, ki je v bitki pri Mammi premagal bizantinsko in berbersko vojsko pod poveljstvom berberskega poglavarja Kusajla in ponovno zavzel pokrajino Ifrikijo in njeno glavno mesto Kairouan._NEWLINE_Leta 695 je Hasan ibn al-Numan osvojil Kartagino in za\xc4\x8del prodirati v gorovje  Atlas. Bizantinsko ladjevje je medtem ponovno osvojilo Kartagino, toda Hasan ibn al-Numan se je leta 698 vrnil in bitki pri Kartagini porazil vojsko Tiberija III.. Bizantinci so se po porazu umaknili iz cele Afrike razen iz Ceute na afri\xc5\xa1ki obali Gibraltarja._NEWLINE_Hasanu je veliko te\xc5\xbeav povzro\xc4\x8dalo berbersko pleme Zenata pod al-Kahininim vodstvom. Al-Kahina je Hasana prepri\xc4\x8dljivo porazila in ga potisnili nazaj do Cirenajke. Ko je Hasan leta 702 dobil okrepitve, je z veliko armado in podporo doma\xc4\x8dega prebivalstva ponovno za\xc4\x8del prodirati proti zahodu. V bitki pri Tabarki zahodno od Kartagine je odlo\xc4\x8dilno porazil al-Kahino in za\xc4\x8del razvijati vas Tunis kak\xc5\xa1nih petnajst kilometrov zahodno od Kartagine. Okrog leta 705 je Hasana zamenjal Musa ibn Musair, ki je pomiril ve\xc4\x8dino severne Afrike, Ceute pa mu ni uspelo osvojiti.\n_START_SECTION_\nReforme\n_START_PARAGRAPH_\nAbd al-Malik je uvedel vrsto reform: za uradni jezik celega cesarstva je uvedel arab\xc5\xa1\xc4\x8dino, za\xc4\x8del kovati poenoten neikonski denar, raz\xc5\xa1iril in poenotil po\xc5\xa1tno slu\xc5\xbebo, popravil po\xc5\xa1kodovano Kaabo in v Damasku za\xc4\x8del tradicijo tkanja svilenih pregrinjal za Kaabo.\n_START_SECTION_\nSmrt\n_START_PARAGRAPH_\nZadnja leta Abd al-Malikovega vladanja so bila na splo\xc5\xa1no mirna. \xc5\xbdelel je, da ga na prestou nasledi sin al-Valid I. in se ni menil za o\xc4\x8detov ukaz, da ga nasledi njegov brat Abd al-Aziz ibn Marvan. Nazadnje je le sprejel o\xc4\x8detov nasvet, naj s svojim na\xc4\x8drtom ne povzro\xc4\x8da neredov. Dogovorili so se, da bo v primeru, \xc4\x8de bi Abd al-Aziz umrl pred Abd al-Malikom, dedi\xc4\x8da prestola postala najprej al-Valid in za njim Sulejman. Abd al-Malik je kasneje postal poznan kot "o\xc4\x8de kraljev", saj so ga kot kalifi drug za drugim nasledili kar \xc5\xa1tirje sinovi._NEWLINE_Umrl je v al-Sinabri leta 705.'