b'\n_START_ARTICLE_\nMariano Rampolla del Tindaro\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1866 je prejel duhovni\xc5\xa1ko posve\xc4\x8denje._NEWLINE_1. decembra 1882 je bil imenovan za naslovnega nad\xc5\xa1kofa Herakleje; 8. decembra je prejel \xc5\xa1kofovsko posve\xc4\x8denje in 19. decembra istega leta je postal apostolskega nuncija v \xc5\xa0paniji._NEWLINE_14. marca 1887 je bil povzdignjen v kardinala in imenovan za kardinal-duhovnika S. Cecilia._NEWLINE_2. junija 1887 je postal dr\xc5\xbeavni tajnik Rimske kurije. Med letoma 1902 in 1908 je bil predsednik Pape\xc5\xa1ke bibli\xc4\x8dne komisije._NEWLINE_Med 30. decembrom 1908 in 23. februarjem 1910 je bil tajnik Svete pisarne.\n_START_SECTION_\n"Veto" zoper njegovo izvolitev za paspe\xc5\xbea 1903\n_START_PARAGRAPH_\nV za\xc4\x8detku konklava po smrti Leona XIII. je kazalo, da bo izvoljen za pape\xc5\xbea ravno Rampolla, vendar je avstrijski cesar vlo\xc5\xbeil veto. Od 20. januarja 1904 odlok Pija X.Commissum nobis  \xe2\x80\x93 prepoveduje uporabo veta zoper dolo\xc4\x8denega pape\xc5\xa1kega kandidata s kaznijo izob\xc4\x8denja za tistega vladarja, ki veto daje in tistega kardinala, ki ga posreduje; zadnji\xc4\x8d je tak veto prav Sartu v prid posredoval v imenu avstrijskega cesarja Franca Jo\xc5\xbeefa krakovski kardinal Puzyna zoper izvolitev kardinala Rampolla.'