b'\n_START_ARTICLE_\nKastrum\n_START_PARAGRAPH_\nKastrum (latinsko castrum, mn. castra, uporabljali sta se obe obliki) so Rimljani imenovali zgradbe,  manj\xc5\xa1a utrjena zemlji\xc5\xa1\xc4\x8da ali samo strnjene skupine \xc5\xa1otorov, ki so se uporabljale kot voja\xc5\xa1ki obrambni polo\xc5\xbeaj._NEWLINE_Izraz se pojavlja v oskijskem (castrous), umbrijskem (castruo) in seveda latinskem jeziku. V klasi\xc4\x8dni latin\xc5\xa1\xc4\x8dini je beseda castra vedno pomenila velik legionarski tabor, tako pohodni kot za\xc4\x8dasni, ali utrjen stalni tabor, medtem ko se je za manj\xc5\xa1e trdnjave, v katerih so bile obi\xc4\x8dajno, vendar ne vedno,  pomo\xc5\xbene voja\xc5\xa1ke enote, ali so se uporabljale kot  logisti\xc4\x8dne baze legij, uporabljal naziv castellum (gradi\xc4\x8d). Splo\xc5\xa1en izraz zanje je bil praesidium, ki je pomenil stra\xc5\xbearnico ali voja\xc5\xa1ko posadko._NEWLINE_Gr\xc5\xa1ko pi\xc5\xa1o\xc4\x8di avtorji so za izraza castra in castellum uporabljali izraza stratopedon (voja\xc5\xa1ki tabor) in phrourion (utrdba, trdnjava).\n_START_SECTION_\nVrste kastrov\n_START_PARAGRAPH_\nNajbolj znana vrsta kastra je bil tabor ali voja\xc5\xa1ka mesto, namenjeno za namestitev in za\xc5\xa1\xc4\x8dito vojakov in njihove opreme in zalog, kadar niso bili v boju ali na pohodu. Predpisi so zahtevali, da se je morala vsaka velika voja\xc5\xa1ka enota vsak dan spo\xc4\x8diti v primerno zgrajenem taboru: "... ko so vkorakali na sovra\xc5\xbenikovo ozemlje, se niso za\xc4\x8deli boriti, dokler niso obzidali svojega tabora.  Na hitro zgrajenih in zasilnih ograd niso postavljali. Prostor za tabor so skrbno izbrali, \xc4\x8de je bil neraven so ga tudi zravnali. Tabor je bil obi\xc4\x8dajno pravokotne oblike. Vojska je s seboj vodila veliko tesarjev, ki so takoj za\xc4\x8deli postavljati barake". Vso opremo, ki je bila potrebna za gradnjo tabora, in zaloge so tovorili na vozovih ali na ramenih vojakov._NEWLINE_Za tabore so bile odgovorne tehni\xc4\x8dne enote, v katerih so bili strokovnjaki za razli\xc4\x8dna opravila. Vodili so jih \xc4\x8dastniki (architecti) ali glavni in\xc5\xbeenirji, fizi\xc4\x8dno delo pa so opravljali vojaki.  Tehni\xc4\x8dne enote so bile tako izurjene, da so tudi med napadom sovra\xc5\xbenika tabor zgradile v samo nekaj urah.  Sode\xc4\x8d po nazivih, so gradili ve\xc4\x8d vrst taborov: tertia castra, quarta castra, itd., se pravi tabore za tri, \xc5\xa1tiri itd. dni._NEWLINE_Bolj stalni kastri so bili castra stativa. Manj stalni od njih so bili aestiva ali aestivalia (poletni tabori), v katerih so bili vojaki nastanjeni sub pellibus ali sub tentoriis, se pravi pod \xc5\xa1otori. Poletje je bilo obdobje vojnih pohodov, \xc4\x8dez zimo pa so se vojaki umaknili v zimske tabore (castra hiberna),  v katerih so bile zgradbe iz bolj trdnih gradiv, sprva lesene, kasneje pa kamnite.\n_START_SECTION_\nIzvor\n_START_PARAGRAPH_\nRimski tabori so bili \xc5\xbee na za\xc4\x8detku zgrajeni po dolo\xc4\x8denem idealnem vzorcu, ki je opisan v dveh glavnih virih: De Metatione Castrorum ali De Munitionibus Castrorum, katerega sta napisala ali Higin Gromatik ali Psevdo Higin, in Polibijeva dela. Kraj\xc5\xa1e poglavje o utrjevanju taborov je napisal tudi Vegecij v knjigi De Rei Militari. Izrazje je v razli\xc4\x8dnih delih malo razli\xc4\x8dno, osnovni na\xc4\x8drt pa je povsod enak. Domneva se, da je bil etru\xc5\xa1\xc4\x8danskega izvora.\n_START_SECTION_\nTloris\n_START_PARAGRAPH_\nIdealen tloris tabora ali utrdbe za eno legijo ali manj\xc5\xa1o enoto je bil kvadraten. Tabor za dve legiji je bil pravokoten. Legiji sta bili s hrbti obrnjeni proti sredini tabora, kjer je bilo poveljstvo. Zemlji\xc5\xa1\xc4\x8de za tabor so izmerili in zakoli\xc4\x8dili izku\xc5\xa1eni \xc4\x8dastniki merilci (metatores), ki so za merjenje uporabljali deset \xc4\x8devljev dolgo merilno palico (decempedae), in gromatici, ki so uporabljali gromo, vizirno napravo, sestavljeno iz navpi\xc4\x8dne palice, na kateri sta bili pritrjeni vodoravni pre\xc4\x8dki s svin\xc4\x8dnicami. Merjenje se je praviloma za\xc4\x8delo na sredini na\xc4\x8drtovanega tabora, kjer je kasneje stal \xc5\xa1otor ali stavba \xc5\xa1taba legij. Ceste in druga klju\xc4\x8dna mesta so ozna\xc4\x8dili z barvnimi zastavicami ali palicami.\n_START_SECTION_\nObzidje in jarek\n_START_PARAGRAPH_\nUtrjeni kastri so slu\xc5\xbeili tudi za obrambo pred napadalci._NEWLINE_Tak\xc5\xa1ne kastre (munimentum, trdnjava)  je v celoti obdajalo  obzidje (vallum) , ki so ga zgradili, \xc4\x8de je bilo potrebno, tudi med bitko.  Vallum je bil pravokotne oblike, orientiran  po glavnih straneh neba.  Gradbena enota legije je  najprej izkopala jarek  (fossa) in izkopano gradivo metala na notranjo stran jarka, da je nastal okop (agger). Na vrhu okopa so postavili palisado iz kolov (sudes ali valli), ki so jih tovorili s seboj. Palisado so postopoma nadomestili z ope\xc4\x8dnim ali kamnitim zidom, jarek pa je slu\xc5\xbeil za obrambo. Legijski tabori so v obzidju vedno imeli obrambne stolpe z vmesnimi prostori za artilerijo.\n_START_SECTION_\nInterval\n_START_PARAGRAPH_\nNa noranji strani obzidja je bil po celi do\xc5\xbeini prazen prostor (intervallum), ki je prestrezal nasprotnikove izstrelke in omogo\xc4\x8dal legionarjem hiter dostop na obzidje. Na tem prostoru so bile tudi staje za \xc5\xbeivino (capita) in  skladi\xc5\xa1\xc4\x8da plena (praeda). Po intervalu je med bivali\xc5\xa1\xc4\x8di za legionarje in obzidjem potekala pomo\xc5\xbena ali servisna cesta, imenovana via sagularis.\n_START_SECTION_\nCeste, vrata in osrednji prostor\n_START_PARAGRAPH_\nVsak tabor je imel \xc5\xa1iroko glavno cesto, Vio principalis, ki je potekala po sredini tabora praviloma od vzhoda  proti zahodu. Imenovali so jo tudi dekuman (decumanus ali decumanus maximus), \xc4\x8deprav se je naziv uprabljal predvsem v mestih in ne  v voja\xc5\xa1kih taborih. V srednjem delu Vie principalis  je bil pretorij (praetorium), v katerem je bil nastanjen pretor ali poveljnik tabora s svojim \xc5\xa1tabom. V taborih s celo legijo je imel poveljnik obi\xc4\x8dajno polo\xc5\xbeaj konzula ali prokonzula, vendar so mu lahko poveljevali tudi \xc4\x8dastniki z ni\xc5\xbejimi \xc4\x8dini._NEWLINE_Ob pretoriju je stal kvestorij, v kateri je bil nastanjen kvestor (quaestor), \xc4\x8dastnik, zadol\xc5\xbeen za oskrbovanje legij. Na drugi strani pretorija je bil forum, ki je bil pomanj\xc5\xa1ana kopija mestnih forumov, na katerem so se opravljali javni posli. Ob Vii principalis  so pred \xc5\xa1otori ali barakami voja\xc5\xa1kih enot stali \xc5\xa1otori ali barake njihovih poveljnikov. Na koncu Vie principalis so bila v obzidju desna in leva  glavna vrata (Porta principalis dextra in  Porta principalis sinistra) z utrjenimi stolpi (turres)._NEWLINE_Vio principalis sta na sredini pravokotno kri\xc5\xbeali Via praetoria in Via decumana. Na severnem koncu Viae praetoriae so bila  glavna vrata Porta praetoria, nad katerimi so bili obe\xc5\xa1eni legijski prapori, podobno kot v sodobnih turisti\xc4\x8dnih kampih. Na ju\xc5\xbenem koncu Viae decumanae so bila vrata Porta decumana, ki so slu\xc5\xbeila predvsem za oskrbovanje vojakov in so se zato imenovala tudi  Porta quaestoria.\n_START_SECTION_\nKantina\n_START_PARAGRAPH_\nV mirnih obdobjih so vojaki lahko trgovali z okoli\xc5\xa1kimi prebivalci. Slednji so lahko prihajali v tabor, vendar samo v skupinah do pet in samo do pol poti do pretorija._NEWLINE_Vio decumano je pravokotno kri\xc5\xbeala tako imenovana Via quintana (peta cesta). \xc4\x8ce je tabor potreboval ve\xc4\x8d vrat, so na njenih koncih zgradili \xc5\xa1e ena ali dvoje stranskih vrat (Porta quintana), na njej pa je lahko stala tudi tr\xc5\xbenica (cantina). \xc4\x8ce tabor ni imel stranskih vrat, je vlogo Vie quintane prevzela Via decumana.\n_START_SECTION_\nGlavne zgradbe\n_START_PARAGRAPH_\nVia quintana in  Via Principalis sta tabor razdelili na tri dele:  latera praetorii, praetentura in retentura._NEWLINE_V lateri so bile sveti oltarji (arae), avguratorij (sede\xc5\xbe avgurov), tribunal z voja\xc5\xa1kim in arbitra\xc5\xbenim sodi\xc5\xa1\xc4\x8dem, stra\xc5\xbearnica, sede\xc5\xbei raznih \xc5\xa1tabov in ka\xc5\xa1\xc4\x8da za \xc5\xbeito (horrea) ali meso (carnarea).  Ka\xc5\xa1\xc4\x8da je bila v\xc4\x8dasih v bli\xc5\xbeini voja\xc5\xa1kih barak, namesto mesa pa so pogosto imeli ker \xc5\xbeive \xc5\xbeivali. Vojaki so se prehranjevali ve\xc4\x8dinoma z \xc5\xbeitom. V lateri je bila tudi oro\xc5\xbearna (armamentarium), v kateri so hranili te\xc5\xbeko in artilerijsko oro\xc5\xbeje._NEWLINE_V pretenturi je bil  scamnum legatorum, v katerem so bili nastanjeni \xc4\x8dastniki s \xc4\x8dini ni\xc5\xbejimi od generala in vi\xc5\xa1jimi od \xc4\x8dinov poveljnikov  \xc4\x8det (centurio), guvernerji in ambasadorji. V njej  je bila tudi bolni\xc5\xa1nica (valetudinarium), veterinarska postaja za konje (veterinarium), delavnica za obdelavo lesa in kovin (fabrica) in barake za posebne enote. Mednje so spadali mornarji (marines), saj je bila ve\xc4\x8dina evropskih kastrov ob rekah in je imela svojo re\xc4\x8dno mornarico, konjeniki (equites), izvidniki (exploratores), merilci (vexillarii) in drugi vojaki, ki niso spadali v redno legijo._NEWLINE_V retenturi, ki je bila najbli\xc5\xbee sredi\xc5\xa1\xc4\x8du kastra (principia), je bil kvestorij (quaestorium) , ki je v poznem cesarstvu postal tudi shramba za vojni plen in je\xc4\x8da za talce in visoko rangirane vojne ujetnike. V njegovi bli\xc5\xbeini je bila nastanjena taborska stra\xc5\xbea (statores), ki je \xc5\xa1tela dve centuriji. \xc4\x8ce je bil v taboru prisoten rimski cesar, so bili stra\xc5\xbearji tudi njegova osebna stra\xc5\xbea.\n_START_SECTION_\nBarake\n_START_PARAGRAPH_\nZa kvestorijem so v dvojnih vrstah (strigae) stali  \xc5\xa1otori pomo\xc5\xbenih enot in legionarjev. Striga je bila dolga kolikor je bilo potrebno in \xc5\xa1iroka 18 metrov, tako da je imela vsaka vrsta \xc5\xa1otorov po  9 metrov prostora. Vhodi v \xc5\xa1otore so bili na sredini, pred njimi pa je bilo zlo\xc5\xbeeno te\xc5\xbeko oro\xc5\xbeje in vozovi s prtljago. Prostor za \xc5\xa1otori je bil prehoden._NEWLINE_V okoljih s hladnimi zimami, na primer v Britaniji in na meji z Germanijo, so imeli vojaki namesto \xc5\xa1otorov lesene ali kamnite barake s kuri\xc5\xa1\xc4\x8di, velike kot \xc5\xa1otori. V njih so bili trije pogradi, dolgi 1,5 m,  in majhen prostor za odlaganje oro\xc5\xbeja. Tak\xc5\xa1ne barake so postavljali tudi drugod v stalnih kastrih._NEWLINE_\xc5\xa0otor je meril 3 x 3,5 m in je imel 0,6 m \xc5\xa1irok prehod. V njem je bivalo deset mo\xc5\xbe. Idealna stotnija (centuria) je bila nastanjena v desetih \xc5\xa1otorih. Deset centurij je bilo razporejenih v deset vrst, tako da je bila deseta centurija v bli\xc5\xbeini  Portae decumanae. V \xc5\xa1otoru je bilo tesno, saj je imel vsak vojak na razpolago samo 0,6 m pograda in je moral spati z glavo na prehodu.  Posamezne \xc5\xa1otore z njihovimi vojaki vred so imenovali contubernium (desetina), kot se je imenovala najmanj\xc5\xa1a enota rimske vojske. Desetina je nekaterih obdobjih \xc5\xa1tela samo osem mo\xc5\xbe ali celo manj._NEWLINE_Poveljnik centurije (centurio) je bival v dvakrat ve\xc4\x8djem \xc5\xa1otoru, ki je slu\xc5\xbeil tudi kot uradni prostor centurije. Mo\xc5\xbeje so se lahko zadr\xc5\xbeevali samo na prostoru svoje centurije. Da bi se izognili nemirom, so morali biti stalno zaposleni._NEWLINE_Pe\xc5\xa1pot med  \xc5\xa1otori je bila ponekod za\xc5\xa1\xc4\x8ditena s portikom. \xc4\x8ce bi bila baraka zidana ali lesena,  je v vsaki bivala po ena stotnija. Na enem koncu barake je bili shranjeno oro\xc5\xbeje, na drugem pa so bili skupni prostori. Skupni prostori so bili namenjeni tudi za kuhanje in rekreiranje, na primer z igrami na sre\xc4\x8do. Kruh (panis militaris) so vojakom pekli v zunanjih pe\xc4\x8deh, za kuhanje in razdeljevanje hrane pa so morali skrbeti sami. Dodatno hrano in pribolj\xc5\xa1ke so lahko kupovali v kantini. \xc4\x8castniki so lahko imeli tudi sluge.\n_START_SECTION_\nSanitarije\n_START_PARAGRAPH_\nKastri so imeli zasebne in javne latrine. Javne latrine so bile vrste sedal nad kanalom s teko\xc4\x8do vodo.  Eden od glavnih kriterijev za izbiro prostora za tabor je bil zato ravno vir vode, katerega so lahko preusmerili v sanitarne kanale.  Pretorij je imel svojo latrino. Svojo latrino je verjetno imela tudi \xc4\x8detrt visokih \xc4\x8dastnikov, latrine za vojake pa so bile zaradi dostopnosti verjetno v bli\xc5\xbeini intervala. Javno kopali\xc5\xa1\xc4\x8de za vojake, ki je tudi imelo latrine, je bilo na Vii principalis ali v njeni bli\xc5\xbeini. Pitno vodo so dobivali iz vodnjakov,  veliki stalni kastri pa so imeli tudi ve\xc4\x8d kilometrov dolge akvadukte.\n_START_SECTION_\nTeritorij\n_START_PARAGRAPH_\nTeritorij (territoria) je bilo celotno ozemlje okoli kastra, ki je bilo potrebno za njegovo vzdr\xc5\xbeevanje. K njemu so spadala polja, pa\xc5\xa1niki, gozdovi, vodni viri, kamnolomi, rudniki in vadi\xc5\xa1\xc4\x8da in njim pripadajo\xc4\x8de vasi. Veliki bazni tabori so lahko imeli tudi manj\xc5\xa1e utrjene izpostave, ki niso bile samozadostne. V to kategorijo so spadali stra\xc5\xbeni stolpi (speculae), majhni tabori (castella) in mornari\xc5\xa1ke baze._NEWLINE_Vse velike baze v bli\xc5\xbeini rek so imele tak\xc5\xa1ne ali druga\xc4\x8dne utrjene mornari\xc5\xa1ke objekte, ki so bili z eno stranjo naslonjeni na reko ali jezero. Na kopnem je bilo obzidje z vrati in stra\xc5\xbenimi stolpi. Znotraj obzidja so bile lope za \xc4\x8dolne in doki. Ko \xc4\x8dolnov niso potrebovali, so jih izvlekli na kopno in jih v lopah popravili in za\xc5\xa1\xc4\x8ditili. Ker so bili tabori obi\xc4\x8dajno na vzpetinah ali njihovih pobo\xc4\x8djih blizu vode, so bile mornari\xc5\xa1ke baze obi\xc4\x8dajno izven njihovega obzidja. Njihova obramba je bila odvisna od posadke tabora. Mornari\xc5\xa1ko osebje je imelo na splo\xc5\xa1no bolj\xc5\xa1e bivalne pogoje. Med osebjem je bilo tudi mnogo v vojski zaposlenih civilistov.\n_START_SECTION_\nPrilagoditve\n_START_PARAGRAPH_\nKastri so zaradi terena in drugih okoli\xc5\xa1\xc4\x8din skoraj vedno odstopali od idealnega na\xc4\x8drta. Vsi do sedaj odkriti kastri so imeli svojo obliko in arhitekturne zna\xc4\x8dilnosti, ki so bile  z voja\xc5\xa1kega vidika smiselne. \xc4\x8ce je bil tabor zgrajen na grebenu, se je pa\xc4\x8d prilagajal grebenu._NEWLINE_V davnini izdelan idealen na\xc4\x8drt kastra je bil verjetno narejen za gri\xc4\x8devnat teren: kastrum je stal na vrhu ali pobo\xc4\x8dju najbolj primernega gri\xc4\x8da ali na njegovem pobo\xc4\x8dju, skozenj je tekel potok (aquatio), v okolici pa so bila polja in pa\xc5\xa1niki za \xc5\xbeivino (pabulatio).  Med napadom so lokostrelci, kopjaniki in pra\xc4\x8darji zlahka streljali navzdol na nasprotnika in ga ovirali med \xc5\xbee tako te\xc5\xbekim vzpenjenjem na gri\xc4\x8d. Branilci so lahko pred vrati postavili tudi obrambno \xc4\x8drto (acies), ki so jo oskrbovali in dopolnjevali iz kastra in jo podpirali z lokostrelci na palisadi._NEWLINE_Ceste, vrata in zgradbe so bile prilagojene zahtevam tabora in razpolo\xc5\xbeljivim virom. Tabori so imeli dvoje do \xc5\xa1est vrat, ki niso bila vedno na sredini stranic obzidij. Nekateri tabori niso imeli niti vseh cest in standardnih zgradb.\n_START_SECTION_\nKasnej\xc5\xa1i pravokotni kastri\n_START_PARAGRAPH_\nMnogo evropskih naselij se je razvilo iz rimskih kastrov in \xc5\xa1e vedno ka\xc5\xbee sledove prvotne oblike. Mednje zagotovo sodi Emona in na primer Castres v Franciji in Barcelona v \xc5\xa0paniji.  \xc5\xa0panski kolonizatorji so vzorec prenesli tudi v Novi svet in ga uporabili pri ustanavljanju novih mest._NEWLINE_Zanimivo je, da se je v Angliji ohranilo mnogo krajevnih imen s pripono \xe2\x80\x93caster ali \xe2\x80\x93chester, na primer Lancaster, Colchester, Tadcaster, Chester, Manchester, Ribchester in drugi. Krajevno ime Castel zagotovo izvira iz rimskega  castellum, ki pomeni manj\xc5\xa1o utrdbo.\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje v kastru\n_START_PARAGRAPH_\nDejavnosti v kastru so se delile na vsakdanje dejavnosti in "dol\xc5\xbenosti" ali "stra\xc5\xbee". Med vsakdanje dejavnosti so spadala opravila, ki so bila potrebna za nemoteno delovanjem kastra kot voja\xc5\xa1kega objekta in so se izvajale med rednim delovnim \xc4\x8dasom._NEWLINE_Stra\xc5\xbeenje je bil razdeljeno na osem triurnih stra\xc5\xbe (vigilia). Za\xc4\x8detke oziroma konce stra\xc5\xbe so oznanjali trobenta\xc4\x8di (aenatores), ki so praviloma trobili na buccino (ali bucino) in cornom, ki sta bila podobna rogu, ali rimsko tubo, ki je bila podobna fanfari. Ker noben instrument ni imel ventilov, je bil njihov tonski obseg dokaj omejen. Trobenta\xc4\x8di so kljub temu znali odigrati dovolj melodij za enozna\xc4\x8dno prepoznavanje povelj.\n_START_SECTION_\nVsakdanje \xc5\xbeivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nVsakdanje kastrske dejavnosti so se za\xc4\x8dele z jutranjim trobljenjem buccine, ki je ozna\xc4\x8dilo tudi prvo dnevno stra\xc5\xbeo. Vojaki so takrat vstali, se zbrali na prostoru svoje \xc4\x8dete in zajtrkovali. Centuriji so vstali pred njimi in se skupaj z equiti zbrali pred Principio, kjer so od poveljnikov polkov, tribunov, dobili dnevna gesla in povelja. Centuriji so  po zajtrku oboje prenesli na svoje vojake._NEWLINE_Vojaki so imeli vsak dan na urniku intenzivno urjenje, ki je trajalo pribli\xc5\xbeno eno stra\xc5\xbeo. Rekruti so imeli enako urjenje tudi popoldne. Za na\xc4\x8drtovanje in nadzor usposabljanja je bil zadol\xc5\xbeen general\xc5\xa1tabni \xc4\x8dastnik, ki je svoje delo lahko opravljal v ve\xc4\x8d kastrih. Po Vegecijevih trditvah je v dnevno urjenje vedno spadal 32\xc2\xa0km dolg pohod ali 6\xe2\x80\x938\xc2\xa0km dolg tek s popolno vojno opremo ali pre\xc4\x8denje reke._NEWLINE_Vsi vojaki so morali obvladovati vsa oro\xc5\xbeja in je\xc5\xbeo na konju. Mornarji so se urili v svojih pomorskih ali re\xc4\x8dnih bazah. Vsi vojaki so morali poleg voja\xc5\xa1kih ve\xc5\xa1\xc4\x8din obvladovati tudi gradbeni\xc5\xa1tvo. Vadili so lokostrelstvo, metanje kopja in predvsem me\xc4\x8devanje na  kolih (pali), zabitih v zemljo. Usposabljanje so jemali zelo resno in demokrati\xc4\x8dno, saj so se skupaj z njimi urili tudi vsi \xc4\x8dastniki in celo pretor in cesar, \xc4\x8de sta bila takrat v taboru._NEWLINE_Me\xc4\x8devanje in streljanje je potekalo verjetno na prostoru pred taborom. Pozimi je bilo urjenje na prostem skraj\xc5\xa1ano in je potekalo v zato zgrajenih lopah. Arheolo\xc5\xa1ke najdbe ka\xc5\xbeejo, da so bila ponekod zgrajena tudi pokrita vadi\xc5\xa1\xc4\x8da za konjenike._NEWLINE_Vsak vojak se je ob voja\xc5\xa1kem usposabljanju ukvarjal \xc5\xa1e s kak\xc5\xa1nim drugim poslom, na primer z obrtjo.  Poveljniki enot so skrbeli, da so bili vsi vojaki usposobljeni v vseh spretnostih in obrteh, zato so jim pogosto menjavali zadol\xc5\xbeitve. Cilj je bil povsem jasen: vojaki so morali biti medsebojno \xc4\x8dim bolj zamenljivi, \xc4\x8deprav se tega ni dalo povsem dose\xc4\x8di. Praznine v znanju so zapolnili specialisti (optiones) za posamezna podro\xc4\x8dja._NEWLINE_Za oskrbovanje kastra in pla\xc4\x8dila je skrbela intendantska slu\xc5\xbeba. V pozni republiki in zgodnjem cesarstvu se je obi\xc4\x8dajno pla\xc4\x8devalo z zlatimi aurei, v poznem cesarstvu pa s solidi. Veliki kastri, na primer Moguntiacum, so kovali tudi svoj denar. Za knjigovodske in ra\xc4\x8dunovodske posle je skrbel  kvestorij, v katerem so bili zaposleni predvsem specialisti. Delen vpogled v poslovanje kastra so omogo\xc4\x8dile tablice iz Vindolande v Britaniji. Na njih so med drugim zapisane dobave potro\xc5\xa1nega materiala in drugih dobrin, skladi\xc5\xa1\xc4\x8dno poslovanje, popravila obla\xc4\x8dil in drugih predmetov in dohodki od njihove prodaje, vklju\xc4\x8dno s hrano. Vindolanda je o\xc4\x8ditno \xc5\xbeivahno trgovala z okoli\xc5\xa1kimi prebivalci._NEWLINE_Kastri so imeli svoje voja\xc5\xa1ke bolni\xc5\xa1nice (valetudinarium, kasneje hospitium). Prvo stalno medicinsko oskrbo  v rimski vojski je uvedel cesar Avgust. Izvajali so jo usposobljeni voja\xc5\xa1ki zdravniki (medici ordinarii). Opravljanje zdravni\xc5\xa1ke slu\xc5\xbebe je bilo dovoljeno tudi \xc5\xa1tudentom medicine in praktikom, \xc4\x8de je bilo potrebno, pa tudi drugim. Voja\xc5\xa1ke bolni\xc5\xa1nice so bile obenem tudi medicinske \xc5\xa1ole in prebivali\xc5\xa1\xc4\x8da._NEWLINE_\xc4\x8castnikom je bilo dovoljeno sklepanje zakonov in bivanje njihovih dru\xc5\xbein v kastru. Navadni vojaki tega privilegija niso imeli. Vojaki so kljub temu pogosto imeli svoje dru\xc5\xbeine v bli\xc5\xbenjih skupnostih izven kastra. V okolici stalnih kastrov so se namre\xc4\x8d pogosto naselila domorodna plemena in ustanovila od kastra odvisne vasi (vici). Spremljanje vojske na pohodih na sovra\xc5\xbena ozemlja va\xc5\xa1\xc4\x8danom ni bilo dovoljeno._NEWLINE_Redna voja\xc5\xa1ka slu\xc5\xbeba je trajala pribli\xc5\xbeno 25 let. Ob koncu slu\xc5\xbeenja je veteran dobil diplomo oziroma  potrdilo o \xc4\x8dastnem odpustu iz vojske (honesta missio). Nekaj diplom, vsekanih v kamen, se je ohranilo. Tipi\xc4\x8dna diploma je potrjevala, da so veteran, njegova \xc5\xbeena ali ljubica in njuni otroci postali rimski dr\xc5\xbeavljani. To je hkrati pomenilo, da so bili vojaki, predvsem tisti na meji, tujci, ki so s slu\xc5\xbeenjem v rimski vojski \xc5\xbeeleli pridobiti rimsko dr\xc5\xbeavljanstvo. Cesar Antonin Pij (vladal 139-161) je omenjeni privilegij omejil samo na otroke \xc4\x8dastnikov._NEWLINE_Veterani so se po odpustu pogosto naselili v bli\xc5\xbenjih naseljih in celo poslovali s svojim nekdanjimi kastri. Izdelovalec me\xc4\x8dev (gladiarius), na primer, je lahko postal pogodbeni dobavitelj me\xc4\x8dev (negotiator gladiarius) za rimsko vojsko. To je veljalo tudi za dobavitelje obla\xc4\x8dil (vestiarii), \xc5\xbeita (frumentarii) in solilce hrane (salsari leguminari). Veterani so pogosto ostali v svojih naseljih tudi po umiku rimske vojske.\n_START_SECTION_\nEmona\n_START_PARAGRAPH_\nPravokotna oblika mesta in nekateri histori\xc4\x8dni viri ka\xc5\xbeejo, da bi se Emona lahko razvila iz voja\xc5\xa1kega tabora XV. legije Apollinaris, kar pa \xc5\xa1e vedno ni niti potrjeno niti zavrnjeno. Ustanovljena je bila leta 14/15 na\xc5\xa1ega \xc5\xa1tetja kot Colonia Iulia Aemona in je bila kljub vsem zna\xc4\x8dilnostim kastra naseljena s civilnim prebivalstvom, na za\xc4\x8detku z italskimi kolonisti, njihovimi su\xc5\xbenji in vojnimi veterani. Leta 452 so jo opusto\xc5\xa1ili in delno poru\xc5\xa1ili Huni, vendar je njihov napad pre\xc5\xbeivela. Med preseljevanjem ljudstev v 6. stoletju je popolnoma opustela.\n_START_SECTION_\nCastra Ad Fluvium Frigidum\n_START_PARAGRAPH_\nV 4. stoletju je v sredi\xc5\xa1\xc4\x8du Ajdov\xc5\xa1\xc4\x8dine stal utrjen voja\xc5\xa1ki tabor Castra Ad Fluvium Frigidum (Ob mrzli reki) z obrambnimi stolpi, ki je slu\xc5\xbeil kot cestna postaja na poti iz Italije v Panonijo in Norik. V bli\xc5\xbenjem Vrhpolju je 6. septembra 394 potekala bitka pri Mrzli reki med bizantinskim cesarjem Teodozijem I. in rimskim uzurpatorjem Flavijem Evgenijem, ki se je kon\xc4\x8dala s Teodozijevo zmago. Evgenija so ujeli in usmrtili. Kastrum je leta 451 na pohodu v Italijo poru\xc5\xa1il hunski poglavar Atila. Eden od stolpov \xc5\xa1e stoji v sredi\xc5\xa1\xc4\x8du mesta.\n_START_SECTION_\nPoetovio/Poetoviana\n_START_PARAGRAPH_\nOkolica Ptuja je bila \xc5\xbee v 1. stoletju pr. n. \xc5\xa1t. pod nadzorom Rimske republike. Na desnem bregu Drave je okoli leta 15 nastal rimski voja\xc5\xa1ki tabor, ki se je postopoma raz\xc5\xa1iril na levi breg pod ptujski Grajski gri\xc4\x8d. Bil je bazni tabor panonske XIII. legije Gemina.  V \xc4\x8dasu cesarja Trajana je naselje dobilo status mesta z imenom Colonia Ulpia Traiana Poetovio. Svoj vi\xc5\xa1ek je doseglo v 2. in 3. stoletju, ko je imelo okoli 40.000  prebivalcev. Leta 450 so ga opusto\xc5\xa1ili Huni.\n_START_SECTION_\nAd pirum\n_START_PARAGRAPH_\nRimljani so v \xc4\x8dasu cesarja Avgusta (vladal 27 pr. n. \xc5\xa1t.-14 n. \xc5\xa1t.) zgradili novo dr\xc5\xbeavno cesto od Ajdov\xc5\xa1\xc4\x8dine preko Hru\xc5\xa1ice do po\xc5\xa1tne postaje Mansio Longatico (Logatec), ki je povezovala Akvilejo in Emono. Nova cesta je nadomestila staro cesto preko Razdrtega in skraj\xc5\xa1ala potovanje za en potovalni dan. Na njeni najvi\xc5\xa1ji to\xc4\x8dki na Hru\xc5\xa1ici so zgradili po\xc5\xa1tno in prepre\xc5\xbeno postajo, v 2. stoletju pa \xc5\xa1e nakak\xc5\xa1no policijsko postojanko._NEWLINE_Med vladavino cesarjev Dioklecijana (vladal 284-305) in Konstantina (vladal 306\xe2\x80\x93337) so zaradi vse pogostej\xc5\xa1ih vdorov barbarov z vzhoda zgradili obrambni sistem Claustra Alpium Iuliarum, ki se je raztezal od Kvarnerskega zaliva do Julijskih Alp in je prepre\xc4\x8deval vdore sovra\xc5\xbenika skozi Postojnska vrata v Italijo. Po\xc5\xa1tno postajo na Hru\xc5\xa1ici so takrat raz\xc5\xa1irili in obzidali z 2,7 m \xc5\xa1irokim in okoli 8. m visolim obzidjem in jo vklju\xc4\x8dili v obrambni sistem. V njej je bilo nastanjenih pribli\xc5\xbeno 500 vojakov (kohorta). V 5. stoletju je bila trdnjava opu\xc5\xa1\xc4\x8dena, vendar se je promet po cesti nadaljeval najmanj do konca 6. stoletja.'