b'\n_START_ARTICLE_\nLiterarna potegav\xc5\xa1\xc4\x8dina\n_START_PARAGRAPH_\nLiterarna potegav\xc5\xa1\xc4\x8dina (tudi literarna prevara, ponaredba, goljufija, zvija\xc4\x8da, sleparija, potvorba, falsifikacija, mistifikacija) je subverzivna literarna praksa, ki gradi na neskladju z resni\xc4\x8dnostjo, bodisi v povezavi z zgodovinskimi dejstvi ali avtorstvom. Je namerno zapisana neresnica, ki se obna\xc5\xa1a kot resnica. Njen zna\xc4\x8daj je humoren, njen namen je, da jo bralec razkrije. Lo\xc4\x8dimo med potegav\xc5\xa1\xc4\x8dino, ki obstaja znotraj teksta kot motiv, in tako, ki obstaja kot literarni postopek. Humor je bil na za\xc4\x8detku slovenske knji\xc5\xbeevnosti sredi 19. stoletja nelo\xc4\x8dljivo povezan s potegav\xc5\xa1\xc4\x8dino. Veliko popularnost je do\xc5\xbeivela knji\xc5\xbeica \xc5\xa1aljivih anekdot, ki si jih je na ra\xc4\x8dun drugih ljudi privo\xc5\xa1\xc4\x8dil Nem\xc5\xa1ki Pavliha v slovenski obleki (1850 in serija ponatisov) ter njegovi \xc5\xa1tevilni posnemovalci. Potegav\xc5\xa1\xc4\x8dina je bila v ve\xc4\x8derni\xc5\xa1ki povesti uporabljena celo v ljudskovzgojne namene (na primer v povesti Filipa Haderlapa Loterijo je pustil (1882)).\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nKot vzor\xc4\x8dnega ponarejevalca v literaturi navajajo Charles Nodier. V 19. stoletju je veliko avtorjev povzemalo njegov na\xc4\x8din. Za Slovence je zanimiv, saj je bil v \xc4\x8dasu Ilirskih provinc ravnatelj licejske knji\xc5\xbenice in urednik \xc4\x8dasopisa T\xc3\xa9l\xc3\xa9graphe officiel v Ljubljani. Napisal je prvi roman o Slovencih, Jean Sbogar, 1818._NEWLINE_V zgodovini se pojavlja ve\xc4\x8d primerov potegav\xc5\xa1\xc4\x8din, ki so ve\xc4\x8dinoma slu\xc5\xbeile bolj zanimivi zgodbi, dodani elementi so lahko potencirali realnost in dali zgodbi veliko ve\xc4\x8d te\xc5\xbee. Svetovno znane literarne potegav\xc5\xa1\xc4\x8dine zajemajo objavljanje pod drugim imenom, objavljanje tujih del pod svojim imenom, izmi\xc5\xa1ljene spomine poznanih osebnosti, falsificiranje zgodovinskih podatkov oz. vklju\xc4\x8devanje zgodovinskih neto\xc4\x8dnosti (npr.\xc2\xa0Dan Brown\xc2\xa0v\xc2\xa0DaVincijevi \xc5\xa1ifri), apokrifne svete spise ipd. Gre za me\xc5\xa1anje fikcije z realnostjo, do nesporazumov pride tam, kjer je realnost edina resnica in za fikcijo ni prostora, torej v biografskih in zgodovinskih romanih, spominih, kronikah, reporta\xc5\xbenih romanih. Od avtorjev omenjajo\xc2\xa0Jonathana Swifta, ki je v la\xc5\xbenem almanahu razglasil smrt svojega kolega pesnika, in ameri\xc5\xa1kega pripovednika\xc2\xa0Edgarja Allana Poeja, doda pa se lahko \xc5\xa1e knjigo\xc2\xa0The War of the Worlds\xc2\xa0(1898)\xc2\xa0Herberta Georga Wellsa, ki je leta 1938 radijsko adaptacijo znanstvenofantasti\xc4\x8dnega romana o invaziji Marsovcev predstavil v obliki reporta\xc5\xbee in izzval med poslu\xc5\xa1alci paniko. V akademskem svetu je najbolj znana\xc2\xa0Sokalova potegav\xc5\xa1\xc4\x8dina: ameri\xc5\xa1kemu fiziku Alanu Sokalu je 1996 uspelo v ugledni dru\xc5\xbeboslovni reviji objaviti la\xc5\xbeno sociolo\xc5\xa1ko razpravo, s \xc4\x8dimer je dokazoval neverodostojnost uredni\xc5\xa1kih recenzij in postmodernisti\xc4\x8dnih razprav, ki jih objavljajo._NEWLINE_Humor je bil na za\xc4\x8detku slovenske knji\xc5\xbeevnosti sredi 19. stoletja nelo\xc4\x8dljivo povezan s potegav\xc5\xa1\xc4\x8dino. Veliko popularnost je do\xc5\xbeivela knji\xc5\xbeica \xc5\xa1aljivih anekdot, ki si jih je na ra\xc4\x8dun drugih ljudi privo\xc5\xa1\xc4\x8dil\xc2\xa0Nem\xc5\xa1ki Pavliha v slovenski obleki(1850) in ni ostal brez posnemovalcev:\xc2\xa0Tur\xc5\xa1ki Pavliha,\xc2\xa0Nasredinove burke, Iz dnevnika malega poredne\xc5\xbea, Bob in Tedi, dva neugnanca, Prigode porednega Bobija, romana\xc2\xa0Vi\xc5\xa1njeva repatica\xc2\xa0Vladimirja Levstikain\xc2\xa0Sku\xc5\xa1njave Toma\xc5\xbea Krme\xc5\xbeljav\xc4\x8dka\xc2\xa0Miroslava Malovrha. Potegav\xc5\xa1\xc4\x8dina je bila v ve\xc4\x8derni\xc5\xa1ki povesti uporabljena celo v ljudskovzgojne namene: v povesti\xc2\xa0Filipa Haderlapa\xc2\xa0Loterijo je pustil\xc2\xa0(1882) so z robatimi potegav\xc5\xa1\xc4\x8dinami sku\xc5\xa1ali junaka ozdraviti hazarderske obsedenosti._NEWLINE_Potegav\xc5\xa1\xc4\x8dinam so bili bolj naklonjeni avtorji, ki so razumeli literaturo kot konstrukt. Vladimirju Bartolu so na primer kritiki izrecno o\xc4\x8ditali, da so njegovi junaki in sporo\xc4\x8dila novel skonstruirani. Bartolove pripovedi so polne junakov, ki manipulirajo z drugimi ljudmi, se poigravajo z njimi in jim pripravljajo usodna \xc5\xbeivljenjska razo\xc4\x8daranja in spoznanja, s plemenitim namenom napraviti jih neob\xc4\x8dutljive in neranljive, da bodo zmogli postati voditelji mno\xc5\xbeic.\n_START_SECTION_\nVelika umetni\xc5\xa1ka potegav\xc5\xa1\xc4\x8dina\n_START_PARAGRAPH_\nSoavtor dela, Luther Blissett pravi: "Izjavljam, da sem si izmislil \xc5\xbeivljenje in dela srbskega umetnika Darka Mavra, ki se je rodil v Krupnju leta 1962...", takole za\xc4\x8denjajo besedilo avtorji (Luther Blissett in skupina 0100101110101101?). Kdo je v resnici Darko Maver? Izmi\xc5\xa1ljeni, a politi\xc4\x8dno neprijetni umetnik, \xc4\x8digar performansi so bili te\xc5\xbeko prebavljivi, kljub temu pa ga je bil umetni\xc5\xa1ki sistem pripravljen asimilirati. Umetnostni trg ga je preko galerij in razstav pripeljal do "ve\xc4\x8dnega miru" muzeja. In muzej, pravijo avtorji, je kraj, ki izkrivi umetnost, ker jo degradira, kakor zapor izkrivi \xc5\xbeivljenje, ker ga zanika... Pokazalo se je, da je sistem s pomo\xc4\x8djo medijev pripravljen pogoltniti vse - umetnika, njegovo identiteto, poetiko, pa \xc5\xa1e njegova dela za povrh. Darko Maver je torej trojanski konj. Luther Blissett pa je izmi\xc5\xa1ljeno ime za gverilsko skupino, katere namen je spodbijati status quo na\xc5\xa1ega sveta. Je sicer vsesplo\xc5\xa1no popularni psevdonim, ki ga uporabljajo povsod po svetu, da bi se identiteto zakrilo.'