b'\n_START_ARTICLE_\nEmil Kralj\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nEmil Kralj je v Trstu obiskoval ljudsko \xc5\xa1olo, tri razrede me\xc5\xa1\xc4\x8danske in dva razreda trgovske \xc5\xa1ole. Po kon\xc4\x8dani \xc5\xa1oli je dve leti in pol delal kot praktikant v trgovini za steklo in porcelan. Igrati je pri\xc4\x8del v gledali\xc5\xa1ki sezoni 1911/1912 pri slovenskem gledali\xc5\xa1\xc4\x8du v Trstu, ki ga je takrat vodil Leon Dragutinovi\xc4\x87. Do za\xc4\x8detka prve svetovne vojne je nastopal v drami, opereti in operi, vnovi\xc4\x8d je na oder stopil jeseni 1917. Re\xc5\xbeiral je tudi okoli 20 slovenskih in tujih del. Ko je 1919 pogorel Narodni dom v Trstu, je pri\xc5\xa1el v Ljubljano, kjer se je razvil v mo\xc4\x8dnega dramskega igralca. Tudi v Ljubljani je v prvi dobi re\xc5\xbeiral ve\xc4\x8d dram in nekaj oper._NEWLINE_Kralj je bil eden najizrazitej\xc5\xa1ih in najpomembnej\xc5\xa1ih slovenskih igralcev med obema vojnama, izrazit interpret razmi\xc5\xa1ljajo\xc4\x8dih izobra\xc5\xbeencev, mojster intimne, nevznesene igre. Imel je velik smisel za humor in bridko ironijo, ni se branil iger, ki so bile \xc5\xbee na meji burleske. Ob\xc4\x8dasno pa je objavljal tudi feljtone in prevajal iz italijan\xc5\xa1\xc4\x8dine in tudi obratno. Med drugo svetovno vojno je od\xc5\xa1el v Celovec in od tam v Gorico.'