b'\n_START_ARTICLE_\nZgodovina Albanije\n_START_PARAGRAPH_\nZgodovina Albanije zajema zgodovinsko dogajanje na prostoru dana\xc5\xa1nje Albanije. Albanci so v srednjem veku zapisani kot Albanoi, Arbanoi, Albanitai, Albanenses, Arbanenses, Albanesi, Arbanesi, Epiroti.\n_START_SECTION_\nAntika\n_START_PARAGRAPH_\nV anti\xc4\x8dni dobi so na ozemlju dana\xc5\xa1nje Albanije \xc5\xbeiveli Iliri, ki so jugozahodni Balkan naseljevali pred Slovani, Rimljani in Grki. Rimljani so de\xc5\xbeelo osvojili leta 229 pr. n. \xc5\xa1t. in jo poimenovali Ilirikum. Po razpadu rimskega je obmo\xc4\x8dje leta 395 pri\xc5\xa1lo pod Bizantinski imperij. Iliri so se izognili asimilaciji. Do 5. stoletja je bilo kr\xc5\xa1\xc4\x8danstvouveljavljeno. Isti \xc4\x8das so zaznamovali vpadi Vizigotov, Hunov in Ostrogotov, kasneje, med 6. in 8. stoletjem, pa so obmorska obmo\xc4\x8dja Balkana zavzela slovanska plemena._NEWLINE_Grki so na albanski obali ustanovili nekaj kolonij v 7. in 6. stoletju pr .n. \xc5\xa1t. med drugim Epidamnus (danes Dra\xc4\x8d) in Apollonio (danes Vlor\xc3\xab), ki pa so propadle do 3. stoletja pr. n. \xc5\xa1t. Majhne ilirske skupine so zatem za\xc4\x8dele ustanavljati bolj kompleksne politi\xc4\x8dne enote, med drugim federacije in kraljestva v \xc4\x8dasu od 5. do 2. stoletja pr. n. \xc5\xa1t._NEWLINE_Ker je Rimska republika gledala na ilirsko de\xc5\xbeelo kot na podlago za osvajanje obmo\xc4\x8dij na vzhodu, je njena vojska leta 229 pr. n. \xc5\xa1t. pre\xc4\x8dkala Jadran in prevzela nadzor nad de\xc5\xbeelo. Preimenovana je bila v Ilirikum in ostala pod rimsko oblastjo nadaljnjih 6 stoletij, kljub temu pa so se Iliri izognili asimilaciji, iz njihovih vrst pa je iz\xc5\xa1lo nekaj rimskih cesarjev, med drugim Avrelij, Dioklecijan in Konstantin Veliki. V tem \xc4\x8dasu se je na obmo\xc4\x8dju razvijalo kr\xc5\xa1\xc4\x8danstvo \xe2\x80\x93 v Apoloniji in Skodri (dana\xc5\xa1nji Skadar) sta svoje sede\xc5\xbee dobila \xc5\xa1kofa.\n_START_SECTION_\nBizantinska oblast\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 395 je Rimski imperij razpadel na vzhodni in zahodni del. Obmo\xc4\x8dje Albanije je pri\xc5\xa1lo pod vzhodni del, Bizantinski imperij. Slednjega je skozi njegovo zgodovino vodilo tudi nekaj Ilirov, med njimi Justinijan I. Do 5. stoletja je bila kr\xc5\xa1\xc4\x8danska vera dodobra uveljavljena, de\xc5\xbeela pa je sodila pod nadzor pape\xc5\xbea v Rimu. Isti \xc4\x8das so zaznamovali vpadi Vizigotov, Hunov in Ostrogotov, kasneje, med 6. in 8. stoletjem, pa so obmorska obmo\xc4\x8dja Balkana od dana\xc5\xa1nje Albanije do Slovenije zavzela slovanska plemena. Asimilirala so mnogo Ilirov, njih preostanek pa je ostal na ozemlju Albanije. Leta 732 je bizantinski cesar Leon III. albansko katoli\xc5\xa1ko cerkev vzel pod okrilje patriarha v Konstantinoplu._NEWLINE_Ilirija je svoje dana\xc5\xa1nje ime, Albanija, s \xc4\x8dasom pridobila med 8. in 11. stoletjem, in sicer je ime iz\xc5\xa1lo iz etni\xc4\x8dne skupine Albanos, ki je bivala v osrednji Albaniji. Od kod izhaja dana\xc5\xa1nje uradno ime dr\xc5\xbeave (Shqiperia), ni to\xc4\x8dnih in edinih si podatkov, njegove korenine pa je \xc4\x8dasovno mo\xc4\x8d postaviti v 16. stoletje. Mo\xc4\x8d Bizantinskega imperija je za\xc4\x8dela slabeti v 9. stoletju, ko so nadzor nad de\xc5\xbeelami za\xc4\x8deli prevzemati Normani, Angevini, Srbi in Bene\xc4\x8dani. 10. stoletje je prineslo razvoj fevdalizma._NEWLINE_Leta 1054 je kr\xc5\xa1\xc4\x8danska cerkev razpadla na zahodno, katoli\xc5\xa1ko, in vzhodno, pravoslavno vejo. Prvi se je zatem zavezala severna Albanija, medtem ko je ju\xc5\xbena Albanija ohranila navezavo na vzhodno versko oblast._NEWLINE_Srednji vek je prinesel razcvet albanskih mest \xe2\x80\x93 uspe\xc5\xa1na trgovina v Jadranskem prostoru je pomenila razvoj zlasti urbanih naselij, rast umetnosti, kulture in izobrazbene ravni. Albanski jezik je v tistem \xc4\x8dasu imel vlogo neuradnega sporazumevalnega jezika, kot uradna sta ga namre\xc4\x8d v Cerkvi, uradni\xc5\xa1tvu, literaturi in \xc5\xa1olah nadome\xc5\xa1\xc4\x8dala gr\xc5\xa1\xc4\x8dina in latin\xc5\xa1\xc4\x8dina.\n_START_SECTION_\nOtomanska oblast\n_START_PARAGRAPH_\nObmo\xc4\x8dje Albanije je leta 1347 zavzel srbski kralj in car Stefan Du\xc5\xa1an, kar je povzro\xc4\x8dilo mno\xc5\xbei\xc4\x8dne emigracije Albancev v Gr\xc4\x8dijo. Po dokon\xc4\x8dni oslabitvi Bizanca pa so na Balkan za\xc4\x8deli vpadati Turki iz Osmanskega cesarstva. Albanijo so osvojili do leta 1430, a je odpor proti njihovi oblasti organiziral Gjergj Kastrioti (bolj znan kot Skenderbeg), ki je zbral fevdalne gospode v 25-letnem uporu, pri \xc4\x8demer so mu pomagali Rim, Neapelj in Benetke. Odpor je bil zlomljen po njegovi smrti, Albanija je pri\xc5\xa1la pod popoln nadzor Turkov leta 1506. Pribli\xc5\xbeno \xc4\x8detrtina prebivalstva se je takrat umaknila na dalmatinske obale, v Italijo in na Sicilijo, kjer je \xc5\xa1e danes najti albanske naselbine. Skenderbeg pa \xc5\xa1e danes velja za najve\xc4\x8djega heroja albanskega naroda._NEWLINE_Albanska de\xc5\xbeela je \xc5\xbeivela pod trdo oblastjo Osmanskega imperija \xc5\xa1tiri stoletja, kljub temu pa ta oblast ni uspela dose\xc4\x8di vseh predelov de\xc5\xbeele. Prebivalstvo bolj odro\xc4\x8dnih krajev je namre\xc4\x8d mnogokrat zavra\xc4\x8dalo pla\xc4\x8devanje pristojbin in udele\xc5\xbebo v vojski, bilo pa je tudi leglo ve\xc4\x8d vstaj, tudi na verski podlagi. Zato so oblasti v koncu 16. stoletja pri\xc4\x8dele z intenzivno islamizacijo, ki je v okoli 100 letih spreobrnila okoli dve tretjini prebivalcev, poprej kristjanov. Med drugim so to dosegli z visokimi davki za kristjane ter fevdalno-voja\xc5\xa1kim sistemom, ki je dodeljeval posestva zvestim voja\xc5\xa1kim vodjem._NEWLINE_Ko je Otomanski imperij v 18. stoletju izgubljal mo\xc4\x8d, je na slednji pridobilo nekaj pomembnej\xc5\xa1ih zemlji\xc5\xa1kih gospodov: dinastija Bu\xc5\xa1ati je nadzorovala severno Albanijo med letoma 1750 in 1831, Ali Pa\xc5\xa1a pa je ustanovil avtonomno de\xc5\xbeelo v ju\xc5\xbeni Albaniji in severni Gr\xc4\x8diji med letoma 1788 in 1822. Vse lokalne voditelje je strmoglavil tur\xc5\xa1ki sultan Mahmud II. V samo otomansko oblast pa se je povzpelo ve\xc4\x8d Albancev, manjkalo ni niti velikih vezirjev.\n_START_SECTION_\nNeodvisnost Albanije\n_START_PARAGRAPH_\nV 19. stoletju so se na Balkanu pove\xc4\x8devala trenja zaradi tur\xc5\xa1ke okupacije polotoka, ki so jih povzro\xc4\x8dali podjarmljeni narodi. Iz tega se je leta 1878 porajalo tudi sre\xc4\x8danje albanskih politikov in vodij, znano kot Albanska ali Prizrenska liga, ki si je v svojem programu zadalo razvoj neodvisne in zdru\xc5\xbeene Albanije, ki naj bi zavzemala vse z Albanci naseljene teritorije. Prav tako so bile smernice razvoj albanskega jezika, izobrazbe in kulture; leta 1908 so sprejeli svojo abecedo, ki je temeljila na latinici._NEWLINE_Med letoma 1910 in 1912 je prihajalo do oboro\xc5\xbeenih uporov proti Otomanskemu imperiju, ki Albaniji kljub prizadevanjem ni dodelil avtonomnega statusa. Upori so prerasli v prvo balkansko vojno, v kateri je zdru\xc5\xbeena vojska Albancev, Bolgarov, Grkov in Srbov porazila Turke. Albanija je zatem razglasila suvereno dr\xc5\xbeavo, o \xc4\x8demer so se strinjale Velike sile (Velika Britanija, Nem\xc5\xa1ko cesarstvo, Rusija, Avstrija, Francija in Italija), a so zaradi pritiskov sosed albansko poseljeno Kosovo dodelile Srbiji, \xc4\x8camerijo pa Gr\xc4\x8diji, zaradi \xc4\x8desar je iz novonastale albanske dr\xc5\xbeave izpadla pribli\xc5\xbeno polovica Albancev. Tudi v sami Albaniji je kot vladar samostojnost okrnil nem\xc5\xa1ki princ Wilhelm zu Wied, ki so ga na polo\xc5\xbeaj takisto postavile Velike sile, a je njegova vladavina trajala le do izbruha prve svetovne vojne \xc5\xa1est mesecev kasneje._NEWLINE_Med prvo svetovno vojno so de\xc5\xbeelo okupirale avstrijske, francoske, italijanske, gr\xc5\xa1ke, \xc4\x8drnogorske in srbske sile. Po vojni so Velika Britanija, Francija in Italija na pari\xc5\xa1ki konferenci sklenile, da Albanijo razdelijo med njene sosede, a je veto na na\xc4\x8drt dal ameri\xc5\xa1ki predsednik Woodrow Wilson. Albanija je tako znova postala suverena ter sprejeta v Dru\xc5\xa1tvo narodov leta 1920._NEWLINE_Dvajseta leta 20. stoletja so prinesla mo\xc4\x8dno politi\xc4\x8dno razdelitev dr\xc5\xbeave na dva tabora. Konzervativce oziroma zemlji\xc5\xa1ke posestnike je vodil Ahmed Bey Zogu in se zavzemal za ohranitev trenutnih politi\xc4\x8dnih in gospodarskih razmer. Pravoslavni \xc5\xa1kof Fan S. Noli pa je stal na \xc4\x8delu liberalnega politi\xc4\x8dnega krila, ki je leta 1924 spro\xc5\xbeilo upor in pregnalo Zoguja v Jugoslavijo. Noli je postal predsednik vlade novonastale vlade ter si prizadeval za izgradnjo demokracije zahodnega tipa. Njegova vladavina pa je trajala le polovico leta, saj ga je zatem s pomo\xc4\x8djo monarhisti\xc4\x8dne Jugoslavije strmoglavil Ahmed Zogu. Slednji je nato vladal de\xc5\xbeeli 14 let, sprva kot predsednik, zatem pa kot kralj Zog I. Razvil je izobra\xc5\xbeevalni sistem ter pove\xc4\x8dal stabilnost de\xc5\xbeele, povzro\xc4\x8dil pa je zni\xc5\xbean razvoj gospodarstva in ni uspel izvesti zemlji\xc5\xa1ke reforme, kar je slabo vplivalo na kme\xc4\x8dko prebivalstvo._NEWLINE_V obdobju vladanja kralja Zoga I. je imela izreden politi\xc4\x8dni vpliv na Albanijo Italija, ki je kmalu po izbruhu druge svetovne vojne leta 1939 dokon\xc4\x8dno zavzela de\xc5\xbeelo in izgnala kralja v Gr\xc4\x8dijo. Leta 1941 sta bili de\xc5\xbeeli priklju\xc4\x8deni \xc5\xa1e obmo\xc4\x8dji Kosova in \xc3\x87am\xc3\xabrie. Po kapitulaciji je oblast v celotni Albaniji prevzel Tretji rajh, ta okupacija pa je trajala do novembra 1944. Kosovo je bilo po vojni vrnjeno Srbiji (takrat delu Jugoslavije), \xc3\x87am\xc3\xabria pa Gr\xc4\x8diji.\n_START_SECTION_\nObdobje komunizma\n_START_PARAGRAPH_\nMed drugo svetovno vojno je bila Albanija pri\xc4\x8da mo\xc4\x8dnemu odporu nacionalistov, monarhistov in komunistov italijanski ter nem\xc5\xa1ki okupaciji in doma\xc4\x8demu fa\xc5\xa1izmu. Komunistom je s pomo\xc4\x8djo Jugoslovanov uspelo prevzeti nadzor nad dr\xc5\xbeavo po umiku Nemcev, vodja pa je postal generalni sekretar Komunisti\xc4\x8dne partije Enver Hoxha. Nova oblast je spro\xc5\xbeila obse\xc5\xbene reforme, nacionalizirali so industrijo, banke ter zemljo veleposestnikov, dru\xc5\xbeba pa se je spremenila v socialisti\xc4\x8dno. Po Stalinovem vzoru je bilo kolektivizirano kmetijstvo, kar je do leta 1967 zdru\xc5\xbeilo vse kmete v kolektivnih kmetijskih obratih. Na podro\xc4\x8dje dru\xc5\xbebenih odnosov je oblast posegla z uni\xc4\x8devanjem tradicionalnih patriarhalnih klanov in plemenskih oblik dru\xc5\xbebe na severnem, zaradi vi\xc5\xa1avja odmaknjenem delu de\xc5\xbeele. Zaradi tovrstnih sprememb so pomembnej\xc5\xa1o dru\xc5\xbebeno vlogo dobile tudi \xc5\xbeenske._NEWLINE_Dr\xc5\xbeavni zaveznik v prvih letih oblasti je bila Jugoslavija, ki je sodelovala gospodarsko in voja\xc5\xa1ko. Po razkolu med Jugoslavijo in Sovjetsko zvezo leta 1948 pa je na stran slednje stopil tudi Enver Hoxha. Novo sodelovanje je tako potekalo na relaciji Albanija-ZSSR, a le do zgodnjih \xc5\xa1estdesetih let, ko je Albanija podprla po njenem bolj primerno Kitajsko v boju za vpliv v Vzhodnem bloku. Tako se je politi\xc4\x8dno lo\xc4\x8dila od Sovjetske zveze, pa tudi mno\xc5\xbeice ostalih komunisti\xc4\x8dnih de\xc5\xbeel, ki naj bi po njenem vedno bolj zavra\xc4\x8dale idejo komunizma in se bratile s kapitalisti\xc4\x8dnimi dr\xc5\xbeavami Zahoda. Temeljni zaveznik za trgovanje in voja\xc5\xa1ko pomo\xc4\x8d je postala Kitajska._NEWLINE_Albanija je po sovjetski okupaciji \xc4\x8ce\xc5\xa1ko-Slova\xc5\xa1ke leta 1968 zaradi lastne varnosti izstopila iz Var\xc5\xa1avskega pakta ter se sku\xc5\xa1ala povezati s posameznimi evropskimi silami. V istem \xc4\x8dasu in nekoliko zatem je bilo obdobje nekolik\xc5\xa1nih napetosti med Albanijo in Kitajsko zaradi otoplitve odnosov med slednjo in ZDA. Zato so bile gospodarske vezi bolj usmerjene proti zahodni Evropi, ne pa tudi socialne in politi\xc4\x8dne; Albanija je namre\xc4\x8d veljala za eno najbolj zaprtih de\xc5\xbeel na svetu, vse do demokratizacije v za\xc4\x8detku devetdesetih let._NEWLINE_Diktatura sistema je bila v obdobju komunizma mo\xc4\x8dna: stranke z izjemo Albanske stranke dela (Komunisti\xc4\x8dna partija) so bile prepovedane, prav tako je dr\xc5\xbeavna obve\xc5\xa1\xc4\x8devalna slu\xc5\xbeba Sigurimi izvajala strog nadzor nad prebivalstvom in pregnala vsako te\xc5\xbenjo po samovoljnosti. Dr\xc5\xbeavne meje so bile za tujce z redkimi izjemami zaprte, ven pa so smeli oditi le izbrani \xc4\x8dlani politi\xc4\x8dnega vrha. Leta 1967 je oblast ukinila vse verske ustanove ter zaplenila premo\xc5\xbeenje kr\xc5\xa1\xc4\x8danske ter muslimanske cerkve; oklicana je bila prva ateisti\xc4\x8dna dr\xc5\xbeava na svetu._NEWLINE_Morebitna opozicija je bila nadzorovana tudi v krogih Komunisti\xc4\x8dne partije. Pod oro\xc5\xbeje Sigurimija in drugih sredstev nadzora naj bi pri\xc5\xa1li mnogi \xc4\x8dlani stranke, po nekaterih navedbah tudi premier Mehmet Shedu, katerega smrt leta 1981 je zavita v skrivnost. Oblast je po smrti Enverja Hoxhe nasledil prvi sekretar partije Ramiz Alia, ki je napravil nekaj reform kot poskus re\xc5\xa1itve komunisti\xc4\x8dnega sistema in propadajo\xc4\x8dega gospodarstva.\n_START_SECTION_\nDemokracija\n_START_PARAGRAPH_\nOb kon\xc4\x8dnem zatonu komunisti\xc4\x8dnih sistemov vzhodne Evrope leta 1989 je pri\xc5\xa1lo tudi v Albaniji do trenj. Protestniki \xe2\x80\x93 intelektualci, delavci in mladina \xe2\x80\x93 so zahtevali bolj obse\xc5\xbene reforme. Alia je zatem zopet uvedel svobodo vere, omejil mo\xc4\x8d Sigurimija in izvedel postopek gospodarske decentralizacije. Pomembna politi\xc4\x8dna prelomnica je bila tudi odobritev ustanavljanja politi\xc4\x8dnih strank decembra 1990, kasneje pa \xc5\xa1e ustanovitev pravosodnega ministrstva ter raz\xc5\xa1iritev politi\xc4\x8dnih pravic. Med drugim so prebivalci dobili pravico do potovanja v tujino, posledica \xc4\x8desa so bile mno\xc5\xbei\xc4\x8dne emigracije v letu 1990: legalno je tega leta zapustilo de\xc5\xbeelo kakih 5000 dr\xc5\xbeavljanov, \xc5\xa1e pribli\xc5\xbeno 20 tiso\xc4\x8d ilegalnih prebe\xc5\xbenikov pa so prestregli Italijani pri svojih obalah._NEWLINE_Trenja v dr\xc5\xbeavi so se nadaljevala, zaradi \xc4\x8desar so s politi\xc4\x8dnih vrhov padli nekateri prepri\xc4\x8dani komunisti, leta 1991 pa je policija na demonstracijah ubila nekaj protestnikov. Marca tega leta je bila razgla\xc5\xa1ena amnestija za politi\xc4\x8dne zapornike, v istem \xc4\x8dasu pa so potekale tudi prve ve\xc4\x8dstrankarske volitve. Na teh je Komunisti\xc4\x8dna partija s sorodnimi strankami osvojila 169 od 250 sede\xc5\xbeev, 75 sede\xc5\xbeev pa je dobila Demokratska stranka. Nova premo\xc4\x8d komunistov je izzvala nadaljnje nemire, v katerih so bili v Skadarju ubiti 4 ljudje._NEWLINE_Aprila 1991 je bila sprejeta za\xc4\x8dasna ustava, ime dr\xc5\xbeave pa spremenjeno iz Ljudske republike Albanije v Republiko Albanijo. Na polo\xc5\xbeaj predsednika republike je bil znova izvoljen Ramiz Alia, ekonomist Fatos Nano pa je postal premier. Splo\xc5\xa1na stavka tiso\xc4\x8de delavcev je vlado prisilila k odstopu, nastopila pa je nova koalicijska vlada, ki je vklju\xc4\x8devala \xc4\x8dlane komunistov, demokratov, republikancev in socialnih demokratov. Kljub temu so se nadaljevale demonstracije \xe2\x80\x93 zahtevani sta bili aretacija nekdanjega komunisti\xc4\x8dnega vrha ter popolna svoboda medijev. Posledi\xc4\x8dno je pri\xc5\xa1lo do vnovi\xc4\x8dnega padca vlade ter vzpostavitve za\xc4\x8dasnega vodstva._NEWLINE_Nove volitve v prenovljeni ljudski zbor so potekale marca 1992. Zmagovalci so bili demokrati z osvojenimi 92 od 140 sede\xc5\xbeev, socialisti so jih dobili 38, socialni demokrati 7 in stranka gr\xc5\xa1ke manj\xc5\xa1ine 2. Predsednik dr\xc5\xbeave je postal vodja Demokratske stranke Sali Berisha, ta pa je za premierja imenoval Aleksandra Meksija. Nova oblast je aretirala nekatere nekdanje komunisti\xc4\x8dne veljake \xe2\x80\x93 Alia in Nano sta bila zaradi korupcije in zlorabe oblasti obsojena na dolgotrajno zaporno kazen, a \xc4\x8dez \xc4\x8das izpu\xc5\xa1\xc4\x8dena na prostost zaradi obto\xc5\xbeb, da se je novi predsednik na ta na\xc4\x8din znebil opozicije. Novembra 1994 so demokrati predlagali novo ustavo, a jo je ljudski zbor zavrnil trde\xc4\x8d, da bi dodelila preve\xc4\x8d oblasti \xc5\xbee sicer mo\xc4\x8dnemu predsedniku. Pojavljali so se tudi o\xc4\x8ditki o zatiranju svobode tiska, nadzoru nad sodnim sistemom ter preganjanjem komunistov in splo\xc5\xa1ni diskreditaciji novonastale demokracije._NEWLINE_Albanija je v tem \xc4\x8dasu vodila ostro politiko glede albanskih zamejcev na Kosovu in v Makedoniji. Leta 1989 je Srbija namre\xc4\x8d preklicala avtonomijo pokrajine Kosovo s sicer ve\xc4\x8dinskim albanskim prebivalstvom, 1991 pa je tamkaj\xc5\xa1nja albanska oblast naznanila suverenost. Slednje mednarodna skupnost ni priznala, Albanija pa je zaprosila Zdru\xc5\xbeene narode za napotitev mednarodnih opazovalcev na obmo\xc4\x8dje, kar je bilo ravno tako zavrnjeno. Diplomatska prizadevanja so potekala tudi naproti Republiki Makedoniji, ki naj bi ne vodila primerne politike do mnogo\xc5\xa1tevilne albanske manj\xc5\xa1ine v dr\xc5\xbeavi. Albanija si je tako prizadevala za ve\xc4\x8djo zastopanost Albancev v makedonskem parlamentu ter enakopravnost albanskega jezika v de\xc5\xbeeli._NEWLINE_Nove parlamentarne volitve so potekale leta 1996, zaznamovali pa so jih prepiri zaradi morebitnih nepravilnosti, ki naj bi zagotovile veliko \xc5\xa1tevilo glasov zmagovalni stranki Salija Berishe. Zato so opozicijske stranke bojkotirale parlament. Nadaljnje nepo\xc5\xa1tenosti v gospodarskem sistemu, ki so vodile do izgube prihrankov tiso\xc4\x8dih dr\xc5\xbeavljanov, so vodile v nove nemire, katerih vi\xc5\xa1ek so bila izpod nadzora u\xc5\xa1la obmo\xc4\x8dja na jugu dr\xc5\xbeave \xe2\x80\x93 ta so nadzirale lokalne milice. Dr\xc5\xbeava je zato sprejela mednarodni kontingent za zagotovitev humanitarne pomo\xc4\x8di na terenu pod vodstvom Italije, ki pa ni bil u\xc4\x8dinkovit._NEWLINE_V volitvah junija 1997 so na oblast pri\xc5\xa1li socialisti, kar je povzro\xc4\x8dilo parlamentarni bojkot demokratov, premier pa je postal Fatos Nano. Ta je odstopil septembra 1998 po nemirih, ki so sledili uboju vplivnega \xc4\x8dlana Demokratske stranke. Nasledil ga je socialist Pandeli Majko._NEWLINE_Leta 1998 so se za\xc4\x8dele zaostrovati razmere z Zvezno republiko Jugoslavijo, ki se je na uboj nekaj srbskih policistov na Kosovu odzvala z nasiljem nad tamkaj\xc5\xa1njimi Albanci. Pri\xc5\xa1lo je do spopadov med jugoslovansko vojsko in albanskimi separatisti, Osvobodilno vojsko Kosova. Marca 1999 je v spopadih voja\xc5\xa1ko posredovala zveza NATO in jugoslovansko stran prisilila k podpisu mirovnega sporazuma, nadzor nad Kosovom pa so prevzele mednarodne voja\xc5\xa1ke enote, ki naj bi zagotovile varno vrnitev okoli 444 tiso\xc4\x8d prebivalcev albanske narodnosti. Slednji so se bili prisiljeni umakniti v Republiko Albanijo, s \xc4\x8dimer je pri\xc5\xa1lo do hudih pritiskov na nestabilen albanski gospodarski sistem._NEWLINE_Oktobra 1999 je postal premier reformisti\xc4\x8dni Ilir Meta, ki je promoviral navezavo Albanije na zahodno Evropo in dolgoro\xc4\x8dno vstop dr\xc5\xbeave v zvezo Nato ter Evropsko unijo.'