b'\n_START_ARTICLE_\nHumanistika\n_START_SECTION_\nAnti\xc4\x8dne \xc5\xa1tudije\n_START_PARAGRAPH_\nAnti\xc4\x8dne \xc5\xa1tudije se v zahodni akademski tradiciji nana\xc5\xa1ajo na kulturo antike, in sicer na gr\xc5\xa1ko in rimsko kulturo. Smatra se za enega od temeljev humanistike, vendar je njena popularnost v 20. stoletju padla. Kljub temu ostaja vpliv klasi\xc4\x8dnih idej v mnogih humanisti\xc4\x8dnih vedah mo\xc4\x8den, kot npr. v filozofiji in knji\xc5\xbeevnosti.\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nZgodovina je znanost, ki raziskuje \xc4\x8dloveka in dru\xc5\xbebo skozi \xc4\x8das. Njena naloga je, da kriti\xc4\x8dno in nepristransko raziskuje dogodke v preteklosti, rekonstruira \xc4\x8dlovekovo \xc5\xbeivljenje v preteklosti in ohranja zgodovinski spomin, saj poznavanje zgodovine omogo\xc4\x8da razumevanje sedanjosti in omogo\xc4\x8da predvidevanje prihodnosti.\n_START_SECTION_\nJezikoslovje\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xa0tudij posameznih klasi\xc4\x8dnih in modernih jezikov se tradicionalno uvr\xc5\xa1\xc4\x8da v humanistiko, \xc4\x8deprav je jezikoslovje ali lingvistika (veda o naravnem \xc4\x8dlove\xc5\xa1kem jeziku) znanstvena disciplina.\n_START_SECTION_\nPravo\n_START_PARAGRAPH_\nPravo je mno\xc5\xa1tvo pravil, ki urejajo najpomembnej\xc5\xa1e odnose v dolo\xc4\x8deni dru\xc5\xbebi.\n_START_SECTION_\nKnji\xc5\xbeevnost\n_START_PARAGRAPH_\nKnji\xc5\xbeevnost ali literatura (slovstvo) ozna\xc4\x8duje poseben na\xc4\x8din komunikacije, ki ga prepoznavamo po oznakah njegovih specifi\xc4\x8dnih oblik, npr. roman, sonet, tragedija, idili\xc4\x8dna povest. V o\xc5\xbejem pomenu obsega samo dela besedne umetnosti (leposlovje, beletristika), tj. besedil v umetnostnem jeziku, v \xc5\xa1ir\xc5\xa1em pa tudi \xc5\xbeanre druga\xc4\x8dnega zna\xc4\x8daja: dnevnik, pisma, spomini, pridiga, molitev itd.\n_START_SECTION_\nUmetnost\n_START_PARAGRAPH_\nUmetnost zajema dejavnosti \xc4\x8dloveka, ki niso neposredno povezane s pre\xc5\xbeivetjem in razmno\xc5\xbeevanjem in jih ne opredelimo kot znanost. Preko umetni\xc5\xa1kih del \xc4\x8dlovek izra\xc5\xbea svoja \xc4\x8dustva in svoje dojemanje okolice, odnos do sveta. Lo\xc4\x8dujemo med interpretativno in upodabljajo\xc4\x8do umetnostjo. Razlikujeta se v tem, da prva uporablja kot sredstvo umetnikovo lastno telo, obraz in dr\xc5\xbeo, slednja pa za to uporablja razli\xc4\x8dne materiale, kot so glina, kovina ali barva, ki so lahko oblikovani tako, da predstavljajo umetni\xc5\xa1ki izdelek. Vklju\xc4\x8duje akrobatiko, uli\xc4\x8dne umetnosti, ples, glasbo, opero, film, gledali\xc5\xa1\xc4\x8de idr. Umetniki, ki pri tem sodelujejo pred ob\xc4\x8dinstvom, se imenujejo nastopajo\xc4\x8di. To so igralci, komedijanti, plesalci, glasbeniki in pevci, sodelujejo pa tudi razli\xc4\x8dni sodelavci s sorodnih podro\xc4\x8dij, kot so tekstopisci idr.\n_START_SECTION_\nFilozofija\n_START_PARAGRAPH_\nFilozofija (gr\xc5\xa1ko \xcf\x86\xce\xb9\xce\xbb\xce\xbf\xcf\x83\xce\xbf\xcf\x86\xce\xaf\xce\xb1: filosof\xc3\xada) je humanisti\xc4\x8dna veda. Za razliko od posami\xc4\x8dnih znanosti se ne ukvarja s posameznim izsekom stvarnosti ali z njenim posebnim vidikom, temve\xc4\x8d tematizira \xc4\x8dlove\xc5\xa1ko izkustvo kot celoto (univerzalna znanost)._NEWLINE_Od za\xc4\x8detka 20. stoletja je na univerzah postala dosti bolj analitska, zlasti v angle\xc5\xa1ko govore\xc4\x8dih delih sveta. Analitsko filozofijo zaznamuje jasna in rigorozna metoda raziskovanja z uporabo logike in bolj formalne metode argumentiranja. Za to metodo raziskovanja so v veliki meri zaslu\xc5\xbena dela filozofov, kot so Gottlob Frege, Bertrand Rusell, G. E. Moore in Ludwig Wittgenstein.\n_START_SECTION_\nReligiologija\n_START_PARAGRAPH_\nReligiologija je veda, ki preu\xc4\x8duje vero ali verstva; veroslovje. Za\xc4\x8detki religioznosti so v neolitiku. V tem obdobju so \xc4\x8dastili nebo, sonce in mesec kot bo\xc5\xbeanstva. Novi filozofski tokovi in verovanja so se pojavila tako na Vzhodu kot Zahodu, predvsem okoli 6. stoletja pr. Kr. \xc4\x8cez \xc4\x8das se je v svetu pojavila velika raznolikost v razvoju religij: hinduizem in budizem v Indiji, zoroastrizem v Perziji, konfucianizem in taoizem na Kitajskem._NEWLINE_Abrahamska religija je ime za skupek religij, ki izhajajo iz prastare semitske tradicije, sledovi katere vodijo k Abrahamu. Nana\xc5\xa1a se na patriarha, \xc4\x8digar \xc5\xbeivljenje je opisano tako v hebrejski Bibliji oz. Stari zavezi, kot tudi v Koranu, v obeh pa velja za preroka. To tvori skupino najve\xc4\x8djih monoteisti\xc4\x8dnih religij, ki vklju\xc4\x8duje \xc5\xbeidovstvo, kr\xc5\xa1\xc4\x8danstvo in islam.\n_START_SECTION_\nRazumevanje humanistike v razli\xc4\x8dnih kulturnih prostorih\n_START_PARAGRAPH_\nV angle\xc5\xa1\xc4\x8dini lo\xc4\x8dujejo med humanities in human science. Prvi pokriva tradicionalne humanisti\xc4\x8dne discipline, drugi pa tiste, ki uporabljajo empiri\xc4\x8dne metode (npr. ekonomija). Humanistika v angle\xc5\xa1\xc4\x8dini ni eno od podro\xc4\x8dij znanosti, tako kot pri nas, ampak je skupaj z umetnostjo (arts and humanities) opozicija znanosti. Nemci uporabljajo izraz Humanwissenschaft, ki je prekriven z angle\xc5\xa1kim human science, za tradicionalno humanistiko pa ohranjajo latinski izraz studia humanitatis, ki je v srednjem veku ozna\xc4\x8deval tiste discipline, ki se ne nana\xc5\xa1ajo na teologijo in naravoslovje. Dru\xc5\xbeboslovne metode vedno bolj prodirajo tudi v tradicionalne humanisti\xc4\x8dne discipline (npr. jezikoslovje) in jih tako odpirajo interdisciplinarnosti. Tradicionalna humanistika, ki se rada sklicuje na knji\xc5\xbeno kulturo, se neredko \xc4\x8duti ogro\xc5\xbeena tudi zaradi digitalne humanistike (en:digital humanities), ki z uporabo ra\xc4\x8dunalni\xc5\xa1kih orodij aktualizira humanisti\xc4\x8dne vsebine._NEWLINE_V angle\xc5\xa1ko humanities spadajo anti\xc4\x8dne \xc5\xa1tudije, zgodovina, jezikoslovje, pravo, knji\xc5\xbeevnost, vizualna in interpretativna umetnost ter filozofija in religiologija, v human science pa sociologija, antropologija in ekonomija. Nemci kulturne vede (Kulturwissenschaften) delijo na duhovne vede (Geisteswissenschaft: zgodovina, religiologija, jezikoslovje, znanost o umetnosti) in dru\xc5\xbebene vede (Sozialwissenschaften: psihologija, sociologija, antropologija, etnologija, biologija, socialno delo, medicina in zdravstvena nega, politologija, arhitektura, zgodovina, arheologija, socialna geografija, informatika in in\xc5\xbeenirske vede. Francozom predstavljajo humanistiko (lettres) podro\xc4\x8dja literatura (z retoriko in lingvistiko), filozofija, zgodovina in jeziki, \xc4\x8cehi lo\xc4\x8dujejo med dru\xc5\xbebenimi in kulturnimi vedami in na\xc5\xa1tevajo \xc5\xa1e demografijo, etnografijo, pedagogiko in filologijo, ki je ena od tradicionalnih humanisti\xc4\x8dnih disciplin, Poljaki muzikologijo, organizacijske vede in bibliologijo, Rusi pa novinarstvo, umetnostno zgodovino, muzealistiko, etiko, estetiko, zgodovino znanosti in kulturologijo._NEWLINE_Ljudem, ki delujejo na podro\xc4\x8dju humanistike, re\xc4\x8demo humanisti, v o\xc5\xbejem pomenu pa so to predstavniki humanizma, gibanja na prehodu iz srednjega veka v renesanso, ki je v 16. stoletju reformiralo umetnost in znanost ter postavilo \xc4\x8dloveka za sredi\xc5\xa1\xc4\x8de svojega raziskovanja, oziroma njegovi privr\xc5\xbeenci (npr. u\xc4\x8ditelji klasi\xc4\x8dnih jezikov in knji\xc5\xbeevnosti, ki delujejo v duhu antike in preu\xc4\x8dujejo anti\xc4\x8dno kulturo). V naj\xc5\xa1ir\xc5\xa1em pomenu so humanisti ljudje, katerih nazori temeljijo na spo\xc5\xa1tovanju \xc4\x8dlovekovega dostojanstva in skrbi za \xc4\x8dloveka. Humanisti\xc4\x8dna inteligenca se pogosto razume kot zdrava opozicija naravoslovni, \xc5\xa1e posebej pa tehni\xc4\x8dni inteligenci oz. izobra\xc5\xbeencem.\n_START_SECTION_\nZgodovina humanistike\n_START_PARAGRAPH_\nNa Zahodu se \xc5\xa1tudij humanistike za\xc4\x8dne \xc5\xbee v anti\xc4\x8dni Gr\xc4\x8diji kot osnova \xc5\xa1ir\xc5\xa1e izobrazbe za dr\xc5\xbeavljane. V rimskih \xc4\x8dasih se je razvil kanon sedmih ved (ki ga povzema srednjeve\xc5\xa1ki koncept sedmih svobodnih umetnosti); vklju\xc4\x8deval je aritmetiko, geometrijo, astronomijo in glasbo (quadrivium) ter slovnico, retoriko, logiko (trivium). Te znanosti so tvorile tudi jedro srednjeve\xc5\xa1ke temeljne izobrazbe s poudarkom na humanistiki, ki je veljala za ve\xc5\xa1\xc4\x8dino oz. na\xc4\x8din dela._NEWLINE_Velik premik se je zgodil v \xc4\x8dasu renesan\xc4\x8dnega humanizma v 15. stoletju, ko se je humanistika za\xc4\x8dela smatrati za predmet \xc5\xa1tudiranja in ne prakticiranja. Veda in predmet preu\xc4\x8devanja sta se lo\xc4\x8dila. V 20. stoletju je spet pri\xc5\xa1lo do preobrata v mi\xc5\xa1ljenju - postmodernizem je v lu\xc4\x8di svojih na\xc4\x8del na novo definiral humanistiko.\n_START_SECTION_\nVloga humanistike\n_START_PARAGRAPH_\nOd poznega 19. stoletja naprej velja osrednje prepri\xc4\x8danje, da humanistika pomaga razvijati refleksijo in samorefleksijo, le-ta pa pomaga pri razvoju osebne zavesti in ob\xc4\x8dutku dru\xc5\xbebene odgovornosti. Wilhelm Dilthey (teoretik duhovnih znanosti, angl. moral science) in Hans-Georg Gadamer vidita osrednje poslanstvo humanistike v nujnosti razumevanja \xc4\x8dlove\xc5\xa1tva in njegovih izku\xc5\xa1enj, po \xc4\x8demer se tudi lo\xc4\x8di od naravoslovja. To razumevanje povezuje enako misle\xc4\x8de s sorodnim kulturnim ozadjem in omogo\xc4\x8da ob\xc4\x8dutek kulturne kontinuitete s filozofsko preteklostjo. Danes u\xc4\x8ditelji in \xc5\xa1tudentje humanistike razvijajo zavest, primerno za multikulturni svet, v katerem \xc5\xbeivimo. Humanistika in dru\xc5\xbeboslovje sta in morata biti vest vseh preostalih znanstvenih podro\xc4\x8dij._NEWLINE_Za razlikovanje med humanistiko in naravoslovjem je potrebno poznavanje pomena obeh. Kar ju medsebojno razlikuje, ni dolo\xc4\x8den predmet zanimanja, pa\xc4\x8d pa na\xc4\x8din razmi\xc5\xa1ljanja in pristop k dolo\xc4\x8denemu problemu. Humanistika se osredoto\xc4\x8da na razumevanje pomena, namena in cilja, ceni zgodovinski in sociolo\xc5\xa1ki fenomen problema. Pri tem gre bolj za interpretativno metodo iskanja resnice kot za razlaganje vzro\xc4\x8dnosti in posledi\xc4\x8dnosti dogodka ali za razkrivanje resnice naravnega sveta._NEWLINE_Obstajajo tudi kritike humanistike, zlasti v zahodni kulturi. Joseph Carroll trdi, da \xc5\xbeivimo v spreminjajo\xc4\x8dem se svetu, v katerem kulturni kapital nadome\xc5\xa1\xc4\x8da znanstvena pismenost in v katerem je romanti\xc4\x8dna predstava renesan\xc4\x8dnega humanisti\xc4\x8dnega u\xc4\x8ditelja zastarela. To gre na roko kritikam, ki poudarjajo nekoristnost humanistike v obdobju, ko je potrebno, da u\xc4\x8ditelji knji\xc5\xbeevnosti, zgodovine in umetnosti sodelujejo z eksperimentalno znanostjo ali pa se vsaj poslu\xc5\xbeujejo njenih empiri\xc4\x8dnih iznajdb. Marvin Minsky, strokovnjak za umetno inteligenco, je podal eno od najprodornej\xc5\xa1ih opazk na ra\xc4\x8dun zastarelosti humanistike:\xc2\xa0\xc2\xbbZ denarjem, ki ga me\xc4\x8demo stran za humanistiko in umetnost, vam zgradim bolj\xc5\xa1ega \xc5\xa1tudenta.\xc2\xab\n_START_SECTION_\nHumanistika v svetu\n_START_PARAGRAPH_\nVeliko ameri\xc5\xa1kih univerz in vi\xc5\xa1je\xc5\xa1olskih zavodov verjame v koncept \xc5\xa1iroke, svobodne izobrazbe, zato od svojih \xc5\xa1tudentov zahteva, poleg njihovih izbranih smeri, tudi poznavanje humanistike. Univerza v Chicagu in Univerza Columbia sta bili eni izmed prvih univerz, ki sta od vseh svojih \xc5\xa1tudentov zahtevali tudi znanje iz filozofije, knji\xc5\xbeevnosti in umetnosti. Potrebno pa je tudi opomniti, da v Zdru\xc5\xbeenih dr\xc5\xbeavah Amerike nara\xc5\xa1\xc4\x8da \xc5\xa1tevilo kritikov, ki vidijo to vrsto izobrazbe kot nepomembno. Ameri\xc5\xa1kih \xc5\xa1tudentov ve\xc4\x8d ne pripravlja za njihov trg delovne sile, kar je pogojeno tudi z vedno ve\xc4\x8djim \xc5\xa1tevilom diplomantov in nara\xc5\xa1\xc4\x8dajo\xc4\x8do konkurenco.\n_START_SECTION_\nHumanistika v Sloveniji\n_START_PARAGRAPH_\nNa Slovenskem je razvoj akademske humanistike vezan na ustanovitev Univerze v Ljubljani leta 1919 in z njeno prvo fakulteto, tj. Filozofsko fakulteto, sicer pa se je za\xc4\x8dela s filozofskim \xc5\xa1tudijem na Jezuitskem kolegiju Ljubljani leta 1704. Slovenska humanistika je imela ob tej prvi in\xc5\xa1titucionalni potrditvi izrazito narodnobuditeljsko ter jezikovnoozave\xc5\xa1\xc4\x8devalno vlogo. Danes na Filozofski fakulteti v Ljubljani deluje 21 oddelkov  humanisti\xc4\x8dnega, dru\xc5\xbeboslovnega (npr. psihologija) in deloma tudi naravoslovnega profila (npr. arheologija); \xc5\xa1tevil\xc4\x8dno izstopajo filolo\xc5\xa1ke discipline. Ve\xc4\x8dina disciplin pripravlja \xc5\xa1tudente tudi za pedago\xc5\xa1ki poklic. Mlaj\xc5\xa1e \xc5\xa1tudijske smeri, kot npr. ameri\xc5\xa1ke in \xc5\xbeenske \xc5\xa1tudije nimajo samostojnih oddelkov. Humanist z diplomo Filozofske fakultete naj bi bil intelektualec, ki razmi\xc5\xa1lja s svojo glavo in zna kulturne in dru\xc5\xbebene pojave presojati s kriti\xc4\x8dno distanco. Humanisti\xc4\x8dni \xc5\xa1tudiji so v Sloveniji organizirani \xc5\xa1e na Filozofski fakulteti v Mariboru, na Fakulteti za humanisti\xc4\x8dne \xc5\xa1tudije v Kopru, na Fakulteti za humanistiko na Primorski univerzi v Novi Gorici, na Fakulteti ISH ter na ZRC SAZU.'