b'\n_START_ARTICLE_\nDizma Zakotnik\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nZakotnik (Sakotnig) o\xc4\x8de Dizma (ob rostvu Jo\xc5\xbeef), prvi zapisovalec slovenskih ljudskih pesmi je gimnazijo obiskoval v Ljubljani (1767\xe2\x80\x931773), nato \xc5\xa1tudiral filozofijo v Ljubljani ali Gradcu, stopil 1776 v avgu\xc5\xa1tinski red diskalceatov (bosonogih avgu\xc5\xa1tincev) in si izbral redovno ime Dismas a s. Elisabetha. Po noviciatu je \xc5\xa1tudiral bogoslovje na Dunaju (1777-1781) in bil 1780 posve\xc4\x8den. V samostanu bosonogih avgu\xc5\xa1tincev v St\xc5\x99elinu je bil 1781\xe2\x80\x931787 nem\xc5\xa1ki pridigar za okraj Wroc\xc5\x82aw, od 1788 do smrti pa kurat v Prusicah._NEWLINE_Kot gimnazijec se je v Ljubljani gibal v preporodnem kro\xc5\xbeku M. Pohlina, ki ga je pridobil za zbiranje ljudskih pesmi (medtem ko se je za zbiranje pregovorov odlo\xc4\x8dil J. Miheli\xc4\x8d). Zakotnik je pred 1776 zapisal pet pripovednih pesmi: o Pegamu in Lambergarju, o nesre\xc4\x8dnem lovcu, o kralju Matja\xc5\xbeu, o Juriju Kobili in o lipi na Starem trgu (o povodnem mo\xc5\xbeu). Zbirka ni ohranjena, vsebino poznamo po Pohlinu. Najbr\xc5\xbe sta imela Zakotnikove zapise v rokah tudi \xc5\xbdiga Zois in Valentin Vodnik, gotovo pa Feliks Dev in Anton Toma\xc5\xbe Linhart, ki je 1780 svobodno prevedel dve pesmi v nem\xc5\xa1\xc4\x8dino (o Pegamu in Lambergarju ter o lovcu) in ju objavil v Blumen aus Krain (1780).'