b'\n_START_ARTICLE_\nFranc Ksaver Mercina\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nObiskoval je ljudsko \xc5\xa1olo v Vipavi, gimnazijo in bogoslovje pa v Gorici, kjer je bil 20. avgusta 1833 tudi posve\xc4\x8den v ma\xc5\xa1nika. Po kratkem slu\xc5\xbebovanju v \xc5\xa0tjaku (1833-1834) je od\xc5\xa1el za kaplana k sv. Ivanu v Gorico. Tu je bil tudi katehet na dr\xc5\xbeavni gimnaziji ter u\xc4\x8ditelj petja v gori\xc5\xa1kem semeni\xc5\xa1\xc4\x8du. V letih 1854\xe2\x88\x921878 je bil \xc5\xbeupnik in dekan v \xc5\xa0empetru pri Gorici, oktobra 1878 pa je bil imenovan za kanonika in dekana gori\xc5\xa1kega kapitlja._NEWLINE_Mercina je \xc5\xbee kot srednje\xc5\xa1olec dobro obvladal igranje na orgle in druga glasbila. Kot kanonik pa se je za\xc4\x8del resneje ukvarjati tudi z glasbeno kompozicijo. Uglasbil je dve latinski ma\xc5\xa1i, ve\xc4\x8d Ofertorijev (ofertorij; v katoli\xc5\xa1ki liturgiji darovanje, prvi, glavni del ma\xc5\xa1e in molitev, s katero se za\xc4\x8denja), Tantum ergo in litanije. Skladbe,\xc2\xa0\xc2\xbbki se odlikujejo po svoji preprostosti, milobi in melodiki\xc2\xab, je pisal za svoj zbor. Njegova glasbena dela so se \xc5\xa1irila le s prepisovanjem, ker pa so se porazgubila, nam je ostal kot skladatelj nepoznan. Ljudem pa je ostal \xc5\xa1e dolgo v spominu kot posebno usmiljen \xc4\x8dlovek in dobrotnik, ki je veliko daroval, tudi svojemu rojstnemu kraju.'