b'\n_START_ARTICLE_\nAlojzij Turk\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nAlojzij Turk, rojen Br\xc5\xa1ljinu pri Novem mestu (\xc5\xbeupnija Pre\xc4\x8dna) je po osnovni \xc5\xa1oli in gimnaziji v Novem mestu \xc5\xa1tudiral teologijo na Teolo\xc5\xa1ki fakulteti v Ljubljani (1929-1934) in bil 1934 posve\xc4\x8den v duhovnika. Na pro\xc5\xa1njo skopsko-prizrenskega \xc5\xa1kofa Gnidovca je takoj od\xc5\xa1el v Skopje, tam deloval do 1938 in ponovno 1942\xe2\x80\x931954, vmes bil 1938\xe2\x80\x931942 v Bitoli in 1954\xe2\x80\x931955 v Strumici. V diaspori je obiskoval katoli\xc5\xa1ke dru\xc5\xbeine, zlasti Slovence in Hrvate, ki so tja pri\xc5\xa1li zaradi slu\xc5\xbebe ali kot begunci pred fa\xc5\xa1izmom iz Istre in Slovenskega primorja. Od 1952 je bil generalni vikar za katoli\xc4\x8dane vzhodnega obreda. Januarja 1955 je moral oditi iz Makedonije, bil nato v Sloveniji 16 mesecev zaprt. Od 1958 je deloval v Beogradu, med drugim je bil \xc5\xbeupnik v osrednji beograjski \xc5\xbeupniji in \xc4\x8dlan ekumenske komisije. V letih 1934\xe2\x88\x921941 in 1964-1987 je urejal list Blagovest. S pisanjem o pastoralnih in ekumenskih vpra\xc5\xa1anjih je spodbudil ekumenski dialog; oskrbel je tudi izdajo ve\xc4\x8d molitvenikov, katekizmov in pesmaric s slovenskimi in hrva\xc5\xa1kimi ljudskimi pesmimi. V letih 1980-1987 je bil beograjski nad\xc5\xa1kof, po upokojitvi je \xc5\xbeivel v Novem mestu. Napisal je knjigo \xc5\xa0kof Janez Gnidovec (1992).'