b'\n_START_ARTICLE_\nAnton De\xc5\xbeman\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nRezervni generalmajor JLA De\xc5\xbeman je pred za\xc4\x8detkom vojne deloval v naprednih delavsko kulturno-prosvetnih dru\xc5\xa1tvih in SKOJu. Bil je prostovoljec v vojski na za\xc4\x8detku aprilske vojne 1941. Julija 1941 pridru\xc5\xbeil NOGu, kjer je bil borec v Jelov\xc5\xa1ki \xc4\x8deti in mitraljezec Cankarjevega bataljona ter komandir oddelka v dra\xc5\xbego\xc5\xa1ki bitki. \xc4\x8clan KPS je postal 1942. Bil je komandir Sel\xc5\xa1ke \xc4\x8dete, komandant Jelov\xc5\xa1kega, kasneje 7. bataljona Gorenjskega odreda. Jeseni 1943 je postal poveljnik VOSa za Jesenice in 1944 poveljnik Udbe za Gorenjsko. Po osvoboditvi je bil v Titovi gardi, leta 1948 je postal komandant odreda posebnih enot JLA in eden od ustanoviteljev Voja\xc5\xa1kega gradbenega podjetja Sarajevo. Leta 1955 je kon\xc4\x8dal Vi\xc5\xa1jo voja\xc5\xa1ko akademijo JLA in nato slu\xc5\xbeboval v ljubljanskem vojnem podro\xc4\x8dju.'