b'\n_START_ARTICLE_\nIvan Mercina\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nKon\xc4\x8dal je u\xc4\x8ditelji\xc5\xa1\xc4\x8de v Gorici (1874) in bil imenovan za vodjo in u\xc4\x8ditelja na novoustanovljeni pripravnici za u\xc4\x8ditelji\xc5\xa1\xc4\x8de v Proseku. Po dveh letih je napravil dr\xc5\xbeavni izpit za u\xc4\x8ditelja na ljudskih in me\xc5\xa1\xc4\x8danskih \xc5\xa1olah s slovenskim in nem\xc5\xa1kim jezikom in bil imenovan za u\xc4\x8ditelja v Materiji. Leta 1879 se je vrnil v Gorico in postal u\xc4\x8ditelj na dr\xc5\xbeavni \xc5\xa1oli za de\xc4\x8dke, tu je ostal do upokojitve leta 1917._NEWLINE_Mercina je bil od leta 1880 \xc4\x8dlan izpra\xc5\xa1evalne komisije za ljudske \xc5\xa1ole in kot glasbenik tudi za otro\xc5\xa1ke vrtce. Verjetno je v okolju in za potrebe otrok za\xc4\x8del pisati enoglasne pesmice, ki jih je 1893 izdala Dru\xc5\xbeba svetega Cirila in Metoda z naslovom Igre in pesmi za otro\xc5\xa1ka zabavi\xc5\xa1\xc4\x8da in ljudske \xc5\xa1ole. Od 126 enoglasnih napevov je v tej zbirki 89 Mercinovih pesmi. Nad 30 let je pou\xc4\x8deval petje v gori\xc5\xa1kem semeni\xc5\xa1\xc4\x8du. Na realki je u\xc4\x8dil petje 1886, nato pa je prevzel pouk petja in klavirja na \xc5\xbeenskem u\xc4\x8ditelji\xc5\xa1\xc4\x8du, tu je nekaj \xc4\x8dasa u\xc4\x8dil tudi sloven\xc5\xa1\xc4\x8dino, nem\xc5\xa1\xc4\x8dino, zgodovino in zemljepis. Leta 1880 je prevzel vodenje me\xc5\xa1anega pevskega zbora gori\xc5\xa1ke \xc4\x8ditalnice in ga vodil 25 let, ter poleg me\xc5\xa1anega ustanovil \xc5\xa1e \xc5\xbeenski in mo\xc5\xa1ki pevski zbor. Mercina se je v mladosti zanimal tudi za zvonove. Kot de\xc4\x8dek in dijak je zvonil in pritrkoval. Po 1. svetovni vojni je pri\xc4\x8del nastopati kot zvonoslovec, ko je svaril pred nabavo jeklenih zvonov (bronaste so med vojno pobrali in jih uporabili za izdelavo oro\xc5\xbeja). O zvonovih je pisal \xc4\x8dlanke v gori\xc5\xa1ko Stra\xc5\xbeo, Cerkvenega glasbenika in Zbornik sve\xc4\x8denikov Sv.Pavla. Nad\xc5\xa1kof Fran\xc4\x8di\xc5\xa1ek Borgia Sedej ga je imenoval za uradnega pregledovalca zvonov gori\xc5\xa1ke nad\xc5\xa1kofije. Za slovensko zvonoslovje je pomembnih ve\xc4\x8d Mercinovih knjig.'