b'\n_START_ARTICLE_\nJohn Rawls\n_START_SECTION_\nIzhodi\xc5\xa1\xc4\x8dni polo\xc5\xbeaj\n_START_PARAGRAPH_\nIzhodi\xc5\xa1\xc4\x8dni polo\xc5\xbeaj je primeren za\xc4\x8detek za razlago in razumevanje Rawlsovih na\xc4\x8del pravi\xc4\x8dnosti. Lahko bi za\xc4\x8deli marsikje drugje, koherentnost ter obenem kompleksnost Rawlsove teorije pravzaprav dopu\xc5\xa1\xc4\x8da lotevanje iz kateregakoli polo\xc5\xbeaja. A slej ko prej je za njeno logi\xc4\x8dno utemeljitev treba priti tudi do izhodi\xc5\xa1\xc4\x8dnega polo\xc5\xbeaja. Morda pa je prav \xc4\x8disti za\xc4\x8detek \xe2\x80\x93 kar izhodi\xc5\xa1\xc4\x8dni polo\xc5\xbeaj dejansko je \xe2\x80\x93 tudi najbolj primeren za nepoznavalca obravnavane teorije._NEWLINE_Rawls svoj prvotni polo\xc5\xbeaj poimenuje izhodi\xc5\xa1\xc4\x8dni polo\xc5\xbeaj oziroma izvorna pozicija, v kon\xc4\x8dni instanci pa gre pri razli\xc4\x8dnih poimenovanjih posameznih avtorjev za bolj kot ne semanti\xc4\x8dno razpravo in ekskluzivizem pojmov. V tem polo\xc5\xbeaju se s sklenitvijo sporazuma prekine predpoliti\xc4\x8dno in brezpravno naravno stanje, ki je burkalo duhove politi\xc4\x8dnih filozofov skozi stoletja; oziroma vsaj vse od Hobbesa (1588-1679) naprej. Slednji je to naravno stanje opisal kot brutalno in surovo \xc5\xbeivljenje, kot vojno vseh proti vsem ("bellum omnium omnes"), kar je njemu, in seveda posvetni oblasti, slu\xc5\xbeilo za pripravno utemeljitev to\xc4\x8dno dolo\xc4\x8denega politi\xc4\x8dnega reda. S svojimi znanimi teorijami sta mu sledila najprej Locke (1632-1704) in za njim \xc5\xa1e Rousseau (1712-1778), ki stanja sicer nista slikala tako \xc4\x8drno, vseeno pa je obstajalo dovolj razlogov za njegovo prekinitev. Rawls po drugi strani ni sledil tej ustaljeni poti in naravnemu stanju ni posve\xc4\x8dal prav mnogo prostora. O\xc4\x8ditno se je zavedal, da mu teoretiziranje o nedokazljivem (ali vsaj te\xc5\xbeko dokazljivem) ne bi pomagalo pri utemeljevanju osnovnih na\xc4\x8del pravi\xc4\x8dnosti, niti jih ne bi bistveno spremenilo. Za\xc4\x8denjamo torej kar z \xc5\xbee omenjenim izhodi\xc5\xa1\xc4\x8dnim polo\xc5\xbeajem._NEWLINE_Najbolj pomembno je razumeti, da gre v primeru izhodi\xc5\xa1\xc4\x8dnega polo\xc5\xbeaja za hipoteti\xc4\x8den polo\xc5\xbeaj, v katerem bi (in ne so) bila sprejeta neka temeljna na\xc4\x8dela s strani racionalnih subjektov. Stanje lahko zato poimenujemo kar kontrafakti\xc4\x8dni miselni eksperiment. Ta idejni konstrukt, imaginarno stanje za\xc4\x8detka politi\xc4\x8dnega redu, Rawlsu potemtakem slu\xc5\xbei kot podlaga za izbiro na\xc4\x8del pravi\xc4\x8dnosti. V tem stanju se na\xc4\x8dela ne le izbira, ampak tudi pojasnjuje, opravi\xc4\x8duje in utemeljuje. Bolj natan\xc4\x8dna Rawlsova opredelitev se glasi izvorni polo\xc5\xbeaj enakosti in nam dejansko pove veliko, saj gre nujno za polo\xc5\xbeaj v katerem so vsi posamezniki med seboj enaki. Polo\xc5\xbeaj dodatno poimenuje tudi izvorni polo\xc5\xbeaj izbire, gre torej za polo\xc5\xbeaj, v katerem pote\xc4\x8de \xc5\xbee omenjena izbira osnovnih na\xc4\x8del na katerih bo temeljila dru\xc5\xbeba. (Rawls 1971, 16-18)_NEWLINE_Odgovor na vpra\xc5\xa1anje, zakaj sploh rabimo izhodi\xc5\xa1\xc4\x8dni polo\xc5\xbeaj, ki bi se morda komu porodil, je potemtakem ob kraj\xc5\xa1em premisleku po zgoraj prebranem popolnoma jasen. Ako ho\xc4\x8demo dobiti nepristranski in\xc2\xa0\xc2\xbbpravilen\xc2\xab\xc2\xa0odgovor na vpra\xc5\xa1anje, kaj je v dru\xc5\xbebi sploh pravi\xc4\x8dno \xe2\x80\x93 in to je seveda glavni cilj, ki mu sledi Rawls \xe2\x80\x93 potem "moramo najti ustrezno pozicijo, kjer bomo lo\xc4\x8deni od partikularnih zna\xc4\x8dilnosti in okolnosti vse-obsegajo\xc4\x8de kulture ozadja , od koder bo mogo\xc4\x8de dose\xc4\x8di pravi\xc4\x8dno soglasje med svobodnimi in enakimi posamezniki."\n_START_SECTION_\nTan\xc4\x8dica nevednosti\n_START_PARAGRAPH_\nPomemben del izhodi\xc5\xa1\xc4\x8dnega polo\xc5\xbeaja je zato Rawlsov koncept "tan\xc4\x8dice nevednosti", ki omogo\xc4\x8da prav to pozicijo; pozicijo po\xc5\xa1tenih okoli\xc5\xa1\xc4\x8din za izbiro temeljev pravi\xc4\x8dnosti. V tej poziciji poznamo samo tisto, kar je za pojmovanje pravi\xc4\x8dnosti bistveno, ostalo pa \'izgine\' za tan\xc4\x8dico nevednosti_NEWLINE_Posamezniku tako ni znan dru\xc5\xbebeni polo\xc5\xbeaj, ki ga zaseda, niti politi\xc4\x8dno, kulturno ali ekonomsko stanje (dr\xc5\xbeave, dru\xc5\xbebe), v kateri \xc5\xbeivi. Ne pozna svojega dohodka, morebitne kariere, religijske orientiranosti, psiholo\xc5\xa1ke pripravljenosti na riziko ali v kateri generaciji \xc5\xbeivi. Subjekt celo ne ve, kako inteligenten je v \'resni\xc4\x8dnem \xc5\xbeivljenju\', ali ima zdravstvene probleme, kak\xc5\xa1nega spola, rase in izgleda je. V tem polo\xc5\xbeaju je torej ve\xc4\x8dina druga\xc4\x8de marsikomu bistvenih stvari zakritih, ker za pojmovanje pravi\xc4\x8dnosti po vsej verjetnosti res niso pomembne. Posamezniki imajo po drugi strani osnovna znanja ekonomije, politologije, antropologije, sociologije in psihologije, saj naj bi bila nujna za racionalno odlo\xc4\x8danje._NEWLINE_S konceptualiziranjem izhodi\xc5\xa1\xc4\x8dnega polo\xc5\xbeaja so postavljeni temelji za ljudi in njihova razmi\xc5\xa1ljanja o pravi\xc4\x8dnosti. Pri tej poziciji je gotovo najpomembnej\xc5\xa1e dejstvo, da pomanjkanje znanja o lastnem (bodo\xc4\x8dem) polo\xc5\xbeaju v dru\xc5\xbebi vodi v nepristranskost in zato pravi\xc4\x8dno izbiro (bodo\xc4\x8dih) razmerij pri sprejemanju dru\xc5\xbebene pogodbe, ki je temelj za dru\xc5\xbebo. Na tej podlagi se torej dejansko konstituira dru\xc5\xbeba, kot skupnost posameznikov (kar je zna\xc4\x8dilnost liberalcev, posameznik/dru\xc5\xbeba).\n_START_SECTION_\nDru\xc5\xbebena pogodba in temeljna na\xc4\x8dela pravi\xc4\x8dnosti\n_START_PARAGRAPH_\nIzhodi\xc5\xa1\xc4\x8dni polo\xc5\xbeaj je torej temeljni kamen, kjer za\xc4\x8dnemo razmi\xc5\xa1ljati o na\xc5\xa1ih moralnih prepri\xc4\x8danjih, o tem ali na\xc5\xa1a prepri\xc4\x8danja glede pravi\xc4\x8dnosti ustrezajo temu polo\xc5\xbeaju in ali ta na\xc4\x8dela podpirajo sodbe glede temeljnih dru\xc5\xbebenih institucij. Na tem mestu za\xc4\x8dnemo postavljati fiksne to\xc4\x8dke glede prepri\xc4\x8danj, o katerih predpostavljamo, da jim koncept pravi\xc4\x8dnosti ustreza. Pri tem prihaja do gibanja med razli\xc4\x8dnimi mo\xc5\xbenostmi in pride lahko do spreminjanja (za\xc4\x8dasnih) fiksnih to\xc4\x8dk pri iskanju so\xc5\xbeitja. Nujno je najti vsaj minimalno ter stabilno soglasje in ko pridemo do to\xc4\x8dke soglasja, ki obenem ustreza na\xc5\xa1im trdnim moralnim sodbam, smo v refleksivnem ravnote\xc5\xbeju. Le-to naj ne bi bilo nujno (do)kon\xc4\x8dno, saj kakopak lahko pride do nove raziskave pogojev in zategadelj tudi ne gre govoriti o poslednjih resnicah o pravi\xc4\x8dnosti. A izvorni polo\xc5\xbeaj naj bi implicitno sprejemali - ali vsaj resno upo\xc5\xa1tevali - in se dali pregovoriti le s filozofskimi razmisleki, ki so del prvotne pozicije. Torej spreminjanje pozicij bi v idealnem primeru potekalo izklju\xc4\x8dno preko ponovitve pogojev, ki smo jih \xc5\xbee omenili: tan\xc4\x8dica nevednosti ter izhodi\xc5\xa1\xc4\x8dni polo\xc5\xbeaj (pojma se logi\xc4\x8dno prepletata). (Ule 2004, 382-384)_NEWLINE_Na\xc4\x8dela izbrana v izhodi\xc5\xa1\xc4\x8dem polo\xc5\xbeaju morajo biti vsem razumljiva in javna, z njimi pa bi se morali strinjati vsi. Prav zato jih lahko obravnavamo, kot da je bila glede njih sklenjena pogodba (to je centralna to\xc4\x8dka kontraktualisti\xc4\x8dnih teorij, sporazum oz. pogodba). Le-ta je za vse \xc4\x8dlane dru\xc5\xbebe koristna in obenem seveda tudi zavezujo\xc4\x8da. Rawls je torej v \xc4\x8dasu pisanja\xc2\xa0\xc2\xbbTeorije pravi\xc4\x8dnosti\xc2\xab\xc2\xa0verjel, da je mogo\xc4\x8de priti do vsem sprejemljive teorije dobrega, ki bi vodila v pravi\xc4\x8dno ter tudi stabilno dru\xc5\xbebo_NEWLINE_Po Rawlsovem mnenju bi racionalni posamezniki v izhodi\xc5\xa1\xc4\x8dnem polo\xc5\xbeaju izbrali naslednja temeljna na\xc4\x8dela pravi\xc4\x8dnosti, ki bi imela glavno vlogo v dru\xc5\xbebeni pogodbi:\n_START_SECTION_\nPrvo na\xc4\x8delo\n_START_PARAGRAPH_\nVsakdo ima enako pravico do popolnoma primernega sistema enakih temeljnih pravic in svobo\xc5\xa1\xc4\x8din, ki je za vse zdru\xc5\xbeljiv z ustreznim sistemom svobo\xc5\xa1\xc4\x8din; v tem sistemu je zagotovljena po\xc5\xa1tena vrednost enakih politi\xc4\x8dnih, in samo teh, svobo\xc5\xa1\xc4\x8din.\n_START_SECTION_\nPosledice Rawlsove teorije\n_START_PARAGRAPH_\nRawlsova teorija in na\xc4\x8dela pravi\xc4\x8dnosti so bila kritizirana iz prakti\xc4\x8dno vseh mo\xc5\xbenih strani; kar pa je navsezadnje standardno na podro\xc4\x8dju filozofije in politi\xc4\x8dne filozofije. Najpogostej\xc5\xa1i o\xc4\x8ditek je bil, da je njegova teorija moralna, ter da je preve\xc4\x8d abstraktna, idealizirana koncepcija izhodi\xc5\xa1\xc4\x8dnega polo\xc5\xbeaja pa nemogo\xc4\x8da. A v vsakem primeru je imela zelo mo\xc4\x8dan vpliv in je pomenila pomemben teoretski prelom. Po mnenju slovenskega filozofa Antona Jamnika je tako pri\xc5\xa1la v \xc4\x8dasu, ko so skozi dolgo obdobje prevladovale utilitaristi\xc4\x8dne teorije. Tudi na tej to\xc4\x8dki je Rawls sledil Kantu, ki je trdil, da ljudje niso le sredstvo za dosego nekega cilja._NEWLINE_Mo\xc4\x8dna stran izhodi\xc5\xa1\xc4\x8dnega polo\xc5\xbeaja ter tan\xc4\x8dice nevednosti je brez dvoma, da samo \xc4\x8de poizkusimo prestopiti na to abstraktno Rawlsovo pozicijo, ki nam jo je omogo\xc4\x8dil, sami pri sebi prevpra\xc5\xa1ujemo osnovno strukturo obstoje\xc4\x8de dru\xc5\xbebe v kateri \xc5\xbeivimo. S tem ko poizku\xc5\xa1amo posvojiti Rawlsove predpostavke in se "zakrivamo s tan\xc4\x8dico nevednosti" vidimo, kako samoumeven se nam zdi ves \xc4\x8das sistem, ki vendarle po dobrem premisleku ni tako zelo samoumeven. Stvari, ki se zdijo zdravorazumske, so dale\xc4\x8d od tega, vsaj ko se vpra\xc5\xa1amo o samih temeljih na katerih stoji na\xc5\xa1a dru\xc5\xbeba. Rawls nas \xc5\xbee \xc4\x8disto implicitno sili prav v to, seveda \xc4\x8de smo pripravljeni poizkusiti.'