b'\n_START_ARTICLE_\nDies irae\n_START_PARAGRAPH_\nDies irae (dan jeze ali sodni dan) je sekvenca v ma\xc5\xa1i zadu\xc5\xa1nici in je nastala kot gregorijanski napev, katerega avtor naj bi bil Tomaso de Calano (umrl leta 1260)._NEWLINE_Dies irae je v zahodni liturgiji uvr\xc5\xa1\xc4\x8den kot drugi stavek rekviema. Pogosto je tudi ovrednoten kot najbolj\xc5\xa1e srednjeve\xc5\xa1ko pesni\xc5\xa1ko in glasbeno delo. Pesni\xc5\xa1ka rima vsebuje trohejski ritem. Koralni napev temelji na izmenjavi avtenti\xc4\x8dnega in plagalnega dorskega modusa (t. i. dorius mixtus), oblikovno pa je sestavljen iz delov aa bb cc, ki se v 18 kiticah oziroma sekvencah trikrat ponovijo, pri tretjem ponavljanju pa je zadnja, 19. kitica nadome\xc5\xa1\xc4\x8dena z raz\xc5\xa1irjeno kodo Lacrimosa ... Amen. Pesnitev ponazarja sodni dan, trobenta \xc5\xa1e zadnji\xc4\x8d kli\xc4\x8de du\xc5\xa1e pred Bo\xc5\xbeji prestol.\n_START_SECTION_\nPisni viri\n_START_PARAGRAPH_\nNajstarej\xc5\xa1e besedilo te sekvence, z manj\xc5\xa1imi besednimi zamenjavami, je bilo najdeno v rokopisu iz 13. stoletja, fran\xc4\x8di\xc5\xa1kanskem koledarskem misalu, ki ga hranijo v narodni knji\xc5\xbenici v Neaplju. Ocenjeni datum nastanka je med letoma 1253 in 1255.\n_START_SECTION_\nUporaba v bogoslu\xc5\xbeju\n_START_PARAGRAPH_\nV rimskokatoli\xc5\xa1ki cerkvi je bila sekvenca uradno priznana kot del ma\xc5\xa1e zadu\xc5\xa1nice do leta 1969, ko jo je pape\xc5\xbe Pavel VI. izlo\xc4\x8dil iz svojega misala. (\xc5\xa0e vedno pa je dovoljena kot mo\xc5\xbenost v tej ma\xc5\xa1i).'