b'\n_START_ARTICLE_\nJelka Mrak Dolinar\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nStar\xc5\xa1i Jelke Mrak Dolinar so se po prvi svetovni vojni pred nasiljem fa\xc5\xa1izma s Tolminskega preselili v tedanjo Jugoslavijo. O\xc4\x8de je bil finan\xc4\x8dni uradnik in se je zaradi narave svojega dela veliko selil po Sloveniji. Tik pred drugo svetovno vojno je bil preme\xc5\xa1\xc4\x8den v Skopje, od koder pa je bila dru\xc5\xbeina po izbruhu vojne izgnana. Jelka je tam obiskovala \xc5\xa1olo, ki pa jo je morala prekiniti. Dru\xc5\xbeini je uspelo priti v Ljubljano. Proti koncu leta 1943 je Jelka z materjo od\xc5\xa1la k materinim sorodnikom na Tolminsko, kjer sta bili aretirani zaradi suma sodelovanja z Belo gardo. Maja 1945 se je dru\xc5\xbeina umaknila na avstrijsko Koro\xc5\xa1ko. Jelka je s sestro Kristo kot prostovoljka Rde\xc4\x8dega kri\xc5\xbea spremljala ranjene domobranske vojake na vlaku, ki so ga partizani pred Jesenicami ustavili. Ranjence so pobili, ostali potniki na vlaku pa so bili aretirani. Najprej sta pri\xc5\xa1li pred voja\xc5\xa1ko sodi\xc5\xa1\xc4\x8de, ki ju ni obsodilo, na drugem sojenju pa sta bili obsojeni vsaka na dvanajst let prisilnega dela. Zaprti sta bili v Begunjah na Gorenjskem, v Rajhenburgu, prisilno delo sta opravljali na Cesti bratstva in enotnosti, nato pa sta bili poslani nazaj na Rajhenburg, kjer sta do\xc4\x8dakali amnestijo. 2. januarja 1951 sta bili izpu\xc5\xa1\xc4\x8deni iz zapora, Jelka pa se je \xc4\x8dez nekaj let preselila v \xc5\xa0pital na Koro\xc5\xa1kem, kjer se je poro\xc4\x8dila in si ustvarila dru\xc5\xbeino. Sestra Krista je ostala v Ljubljani in je po osamosvojitvi Slovenije dosegla, da sta bili s sestro rehabilitirani.'