b'\n_START_ARTICLE_\nAnton\xc3\xadn Leopold Dvo\xc5\x99\xc3\xa1k\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nSkladatelj se je rodil kot prvi od osmih otrok va\xc5\xa1kega mesarja in gostilni\xc4\x8darja. Imel je sre\xc4\x8do, da so njegovi star\xc5\xa1i zgodaj spoznali njegov talent in ga podpirali. Prvi pouk glasbe je prejel v sosednjem mestu Zlonice od va\xc5\xa1kega organista in od zborovodje, nato je od\xc5\xa1el v \xc4\x8ce\xc5\xa1ke Kamenice in nazadnje v orgelsko \xc5\xa1olo v Prago. Pre\xc5\xbeivljal se je kot orglavec, z igranjem viole v opernem orkestru, ki ga je vodil Bed\xc5\x99ich Smetana in s pou\xc4\x8devanjem glasbe po me\xc5\xa1\xc4\x8danskih hi\xc5\xa1ah. V tem obdobju je pou\xc4\x8deval klavir, med drugimi tudi h\xc4\x8derama pra\xc5\xa1kega zlatarja \xc4\x8cermaka. Z Ano se je kasneje o\xc5\xbeenil, z Josefino pa sta bila vse \xc5\xbeivljenje dobra prijatelja. Kljub skromnim razmeram je vztrajno ustvarjal, saj je kot zaveden \xc4\x8ceh \xc5\xbeelel dokazati svetu, da tudi \xc4\x8de\xc5\xa1ka glasba lahko rodi velika umetni\xc5\xa1ka dela._NEWLINE_Po letu 1871 je zapustil orkester in postal poklicni skladatelj. Prvi ve\xc4\x8dji uspeh je do\xc5\xbeivel leta 1873 s kantato hymnom na Halkove, D\xc4\x9bdi\xc4\x8dy B\xc3\xadl\xc3\xa9 Hory. Tega leta se je tudi poro\xc4\x8dil. Leta 1874 je dobil mese\xc4\x8dno pla\xc4\x8do avstrijske vlade._NEWLINE_Leta 1890 je postal profesor kompozicije na konservatoriju v Pragi, kjer je z izjemo svojega bivanja v\xc2\xa0\xc2\xbbNovem svetu\xc2\xab\xc2\xa0med letoma 1892 in 1895 ostal do smrti. Na tem mestu je zaslovel kot zahteven in strog u\xc4\x8ditelj. Od svojih \xc5\xa1tudentov je zahteval trdo delo (imel je navado re\xc4\x8di\xc2\xa0\xc2\xbb\xc4\x8ce tega ne zmorete, potem niste skladatelj\xc2\xab) in obvladovanje glasbenih oblik, pa tudi domi\xc5\xa1ljijo in zmo\xc5\xbenost oblikovanja izvirnih glasbenih idej (govoril je:\xc2\xa0\xc2\xbbZdi se mi, da sem to \xc5\xbee nekje sli\xc5\xa1al, premislite \xc5\xa1e enkrat, tako kot moramo premi\xc5\xa1ljevati vsi drugi!\xc2\xab). V Pragi je vzgojil Vitezslava Novaka, Josefa Suka in Oskarja Nedbala. Leta 1892 je odpotoval v New York, kjer je vodil Narodni glasbeni konservatorij. V New Yorku je pou\xc4\x8deval Rubina Goldmarka, ki je bil kasneje profesor Aarona Coplanda in Georga Gershwina, ter Harrya Rowa Shelleya, ki je bil mentor Charlesu Ivesu._NEWLINE_Leta 1901 je postal vodja pra\xc5\xa1kega konservatorija. V tem obdobju je bil \xc5\xbee precej iz\xc4\x8drpan in prizadet od smrti dragih prijateljev, predvsem Brahmsa leta 1897. Po drugi strani je bil v zadnjih letih \xc5\xbeivljenja priznan in \xc4\x8da\xc5\xa1\xc4\x8den kot najve\xc4\x8dji \xc4\x8de\xc5\xa1ki skladatelj in eden od simbolov rasto\xc4\x8de \xc4\x8de\xc5\xa1ke nacionalne samozavesti. Umrl je v Pragi leta 1904.'