b'\n_START_ARTICLE_\nMi\xc5\xa1ko Kranjec\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nRodil se je kot peti izmed sedmih otrok o\xc4\x8detu Mihaelu Kranjcu in materi Mariji, rojeni Pucko. Iz\xc5\xa1el je iz revne kme\xc4\x8dko-delavske dru\xc5\xbeine, ki ni imela lastne zemlje. O\xc4\x8de je opravljal sezonska dela, mati pa je slu\xc5\xbeila za naturalije in pletla vzorce za poroke. Kranjec je kot otrok opravljal t. i. malo rihto, va\xc5\xa1\xc4\x8danom je ogla\xc5\xa1al \xc5\xbeupanova obvestila. Po kon\xc4\x8dani osnovni \xc5\xa1oli v doma\xc4\x8dem kraju je obiskoval gimnazijo v Ljubljani. Tu je vstopil v red katoli\xc5\xa1ke vzgoje. Februarja 1922 mu je umrl o\xc4\x8de, za njegovo smrt pa je izvedel \xc5\xa1ele aprila, saj doma niso imeli denarja, da bi ga poklicali na pogreb.  Jeseni 1922 se je vpisal na humanisti\xc4\x8dno gimnazijo, kjer je zemljepis predaval Ju\xc5\xa1 Kozak. Obiskal je prekmurskega klerikalnega politika Jo\xc5\xbeefa Klekla, ki ga je hladno sprejel, ker sta zastopala razli\xc4\x8dna politi\xc4\x8dna stali\xc5\xa1\xc4\x8da. Sodeloval je v prekmurskem katoli\xc5\xa1kem dija\xc5\xa1kem in \xc5\xa1tudentskem dru\xc5\xa1tvu Zavednost. Dru\xc5\xa1tvo je predlagalo, naj se kon\xc4\x8da uporaba prekmur\xc5\xa1\xc4\x8dine v regionalnem tisku in se za\xc4\x8dne izdajati v knji\xc5\xbeni sloven\xc5\xa1\xc4\x8dini. Po gimnazijski maturi leta 1930 se je odlo\xc4\x8dil za \xc5\xa1tudij slavistike, a ga je leta 1934 opustil, ker se je posvetil pisateljevanju in novinarstvu. Po poroki se je vrnil v Veliko Polano. Izklju\xc4\x8dili so ga iz katoli\xc5\xa1kega dru\xc5\xa1tva zaradi pisma, v katerem je kritiziral Kleklove izobra\xc5\xbeence, \xc4\x8de\xc5\xa1 da se ne borijo za socialne in kulturne pravice prekmurskega kme\xc4\x8dkega proletariata. Leta 1936 je Klekl ostro kritiziral Kranj\xc4\x8devo literaturo. Kleklovi sodelavci so sme\xc5\xa1ili Kranj\xc4\x8devo literaturo. Jeseni 1938 je Kranjec kandidiral za poslanca na listi zdru\xc5\xbeene opozicije. Zanj so agitirali \xc4\x8dlani in simpatizerji komunisti\xc4\x8dne partije, nekateri izobra\xc5\xbeenci in levo usmerjeni \xc5\xa1tudentje. Po\xc5\xbeel je politi\xc4\x8dni uspeh. Konec marca 1941 je bil v Srbiji mobiliziran v jugoslovansko vojsko. Njen razpad je do\xc5\xbeivel v Karlovcu, od tod pa je pobegnil v Prekmurje. Partija se je odlo\xc4\x8dila, da naj dela naprej v doma\xc4\x8dem kraju. Bil je med organizatorji odpora proti okupatorju kot \xc4\x8dlan okro\xc5\xbenega narodnoosvobodilnega odbora za Prekmurje. Septembra 1941 so Mad\xc5\xbeari v sobo\xc5\xa1ki grad zaprli \xc4\x8dez 40 aktivistov, med njimi tudi Kranj\xc4\x8devo \xc5\xbeeno Ivanko in brata Nacija (umrl je v tabori\xc5\xa1\xc4\x8du Dachau). Ko Kranjec ni ve\xc4\x8d mogel ilegalno delovati, je oktobra 1944 od\xc5\xa1el v partizane v Savinjsko dolino, od tam pa je bil poklican na osvobojeno ozemlje v Belo krajino. Po vojni je bil za dva mandata izvoljen za predsednika Dru\xc5\xa1tva slovenskih pisateljev. Od leta 1945 je bil direktor Cankarjeve zalo\xc5\xbebe ter Slovenskega knji\xc5\xbenega zavoda. Od leta 1953 je bil \xc4\x8dlan Slovenske akademije znanosti in umetnosti. V tem \xc4\x8dasu se je po\xc4\x8dutil osamljenega in odrinjenega. S skepso je opazoval Prekmurje, \xc5\xa1tudiral ljudi okrog Kranja in posku\xc5\xa1al prodreti v du\xc5\xa1evnost industrijskega delavstva. Mile Klop\xc4\x8di\xc4\x8d mu je leta 1957 sporo\xc4\x8dil, da je Dru\xc5\xa1tvo slovenskih pisateljev nagradilo njegov roman Zemlja se z nami premika. Nagrado je odklonil. V tem desetletju je imel poleg razo\xc4\x8daranj in spopadov tudi osebne te\xc5\xbeave. Leta 1959 so ga izvolili za glavnega urednika Pre\xc5\xa1ernove dru\xc5\xbebe. Po\xc4\x8dasi se mu je slab\xc5\xa1alo zdravje. Imel je te\xc5\xbeave z o\xc5\xbeiljem, plju\xc4\x8di in srcem. Po operaciji o\xc5\xbeilja in okrevanju je spet pisal. \xc5\xa0e naprej je pomagal pri Pre\xc5\xa1ernovi dru\xc5\xbebi in bil predsednik zalo\xc5\xbeni\xc5\xa1kega sveta pri Dr\xc5\xbeavni zalo\xc5\xbebi Slovenije. Od pisateljev je do konca z njim prijateljeval Ivan Potr\xc4\x8d. Umrl je v Ljubljani, pokopan pa je v doma\xc4\x8di Veliki Polani. Njegova prva \xc5\xbeena je bila Ivanka Kranjec, s katero je imel sina Mi\xc5\xa1ka mlaj\xc5\xa1ega, sicer znanega slovenskega fotografa. Kasneje je se od Ivanke lo\xc4\x8dil in poro\xc4\x8dil z Emo Kranjec. Leta 1955 se jima je rodil sin Matja\xc5\xbe, ki je postal novinar. Po dedovih stopinjah gre tudi vnukinja Mankica, sicer novinarka in fotografinja.\n_START_SECTION_\nDelo\n_START_PARAGRAPH_\nPisati je za\xc4\x8del kot gimnazijec. V \xc5\xa1oli so mu naro\xc4\x8dili, naj razredni u\xc4\x8diteljici napi\xc5\xa1e pesem. Pri sedemnajstih letih je objavil prvo \xc4\x8drtico. Pozornost kritike je vzbudil z novelo Smehljaj (1930), objavljeno v zbirki Sedem mladih slovenskih pisateljev. Zgodaj se je odlo\xc4\x8dil za realisti\xc4\x8dni pisateljski na\xc4\x8din in mu je ostal zvest vse \xc5\xbeivljenje. V slovenski knji\xc5\xbeevnosti se je s Kranjcem prvi\xc4\x8d predstavila nova literarna pokrajina Prekmurje. Spada v literarno smer socialni realizem. Glavne teme in motivi so va\xc5\xa1ki proletariat, \xc4\x8dlovek in zemlja, sezonski delavec in proletarec, predvojne kapitalisti\xc4\x8dne in povojne socialisti\xc4\x8dne razmere, \xc4\x8das NOB, prodiranje kapitalizma v prekmursko vas, protest proti socialnim krivicam in boj malega \xc4\x8dloveka. Do pokrajine je izra\xc5\xbeeno intimno, \xc4\x8dustveno razmerje. Prikazane so Prekmurci, ki gredo v svet za zaslu\xc5\xbekom, a se s hrepenenjem vra\xc4\x8dajo domov. Izrazitej\xc5\xa1a avtobiografska dela so romani Mladost v mo\xc4\x8dvirju (1962), Svetlikanje jutra (1968) in \xc5\xa1e posebej eno njegovih najbolj\xc5\xa1ih del Strici so mi povedali (1974)._NEWLINE_Pisal je \xc4\x8drtice, socialne povesti, pokrajinske kme\xc4\x8dke povesti, novele in reporta\xc5\xbene ter partizanske romane (Za svetlimi obzorji). Po njegovih delih so posneli nekaj filmov (Strici so mi povedali, Povest o dobrih ljudeh, \xc5\xbdivljenje v mo\xc4\x8dvirju, Let mrtve ptice...).\n_START_SECTION_\nPoimenovanja\n_START_PARAGRAPH_\nPo Mi\xc5\xa1ku Kranjcu se imenujejo ulice v Celju, Lendavi, Ljubljani, Mariboru, Moravskih Toplicah, Murski Soboti in Turni\xc5\xa1\xc4\x8du. _NEWLINE_Po njem sta poimenovani dve osnovni \xc5\xa1oli, in sicer v Veliki Polani in Ljubljani, Kulturno dru\xc5\xa1tvo Mi\xc5\xa1ko Kranjec v Veliki Polani in Pohod po Mi\xc5\xa1kovi poti.'