b'\n_START_ARTICLE_\nFrej Ossiannilsson\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nRodil se je kot najstarej\xc5\xa1i od petih sinov v dru\xc5\xbeini pisatelja Karla Gustava Ossiannilssona in njegove \xc5\xbeene Naemi. Po doma\xc4\x8dem \xc5\xa1olanju je odslu\xc5\xbeil voja\xc5\xa1ki rok in \xc5\xa1el \xc5\xa1tudirat na Univerzo v Lundu. \xc5\xbde v \xc4\x8dasu \xc5\xa1tudija se je pri\xc4\x8del ukvarjati s \xc5\xa1kr\xc5\xbeatki in leta 1934 objavil prvi \xc4\x8dlanek o favnistiki te skupine na \xc5\xa0vedskem. Naslednje leto je diplomiral in spoznal svojo bodo\xc4\x8do \xc5\xbeeno Ingeg\xc3\xa4rd Malstr\xc3\xb6m. Poro\xc4\x8dila sta se leta 1938, tega leta se jima je rodila h\xc4\x8di Maj._NEWLINE_Ob izbruhu druge svetovne vojne je bil vpoklican, a je nadaljeval z entomolo\xc5\xa1kim delom v domovini. Dobil je za\xc4\x8dasno zaposlitev kot asistent na Nacionalnem in\xc5\xa1titutu za varstvo rastlin, leta 1940 pa je postal stalni sodelavec, zato je preselil dru\xc5\xbeino v Stockholm. Delal je kot splo\xc5\xa1ni in kmetijski entomolog ter dolo\xc4\x8dal \xc5\xbeu\xc5\xbeel\xc4\x8dje \xc5\xa1kodljivce, \xc5\xa1e vedno pa so bili \xc5\xa1kr\xc5\xbeatki njegovo osrednje zanimanje, tako da je sestavil pregled celotne \xc5\xa1vedske favne podreda Auchenorrhyncha. Takrat je njegovo pozornost pritegnila teza, da \xc5\xa1kr\xc5\xbeatki za razliko od \xc5\xa1kr\xc5\xbeatov ne proizvajajo zvoka. Vedel je, da imajo tudi \xc5\xa1kr\xc5\xbeatki timbale, podobne tistim, s katerimi se ogla\xc5\xa1ajo \xc5\xa1kr\xc5\xbeati, zato je zaprl \xc5\xa1kr\xc5\xbeatka v stekleno cevko, si jo vtaknil v uho in zasli\xc5\xa1al \xc5\xa1ibke vibracije. S tem je odkril nov na\xc4\x8din sporazumevanja \xc5\xbeu\xc5\xbeelk. Z vedenjskimi poskusi je nato demonstriral, da so vibracije podlage klju\xc4\x8dni element dvorjenja samca samici in izdelal anatomske \xc5\xa1tudije timbala ter udele\xc5\xbeenih mi\xc5\xa1ic ve\xc4\x8d vrst, kar je predstavljalo njegovo doktorsko disertacijo. Delo je leta 1949 objavil pod naslovom Insect drummers. A study on the morphology and function of the sound-producing organ of Swedish Homoptera Auchenorrhyncha with notes on their sound production. Vibracijske signale, ki jih je opisoval z glasbeno notacijo, mu je uspelo celo posneti in izdati plo\xc5\xa1\xc4\x8do s posnetki, a so teorijo o prenosu informacij z vibracijami podlage pri \xc5\xbeu\xc5\xbeelkah njegovi sodobniki spregledali. Delo je \xc5\xa1ele devet let kasneje nadaljevala nem\xc5\xa1ka entomologinja Hildegard Str\xc3\xbcbing in \xc5\xa1e kasneje drugi raziskovalci._NEWLINE_Ossiannilsson je medtem postal docent na Kolid\xc5\xbeu za agrikulturo v Uppsali (zdaj del Agrikulturne univerze v Uppsali) in kasneje profesor. Tam se je posvetil taksonomiji listnih u\xc5\xa1i in kasneje spet \xc5\xa1kr\xc5\xbeatkov ter med drugim napisal ve\xc4\x8d favnisti\xc4\x8dnih del o teh dveh skupinah za serijo Fauna Entomologica Scandinavica. Do svoje upokojitve leta 1974 je ustvaril zbirko ve\xc4\x8d kot 20.000 preparatov listnih u\xc5\xa1i, aktiven pa je ostal tudi kasneje in raz\xc5\xa1iril delovanje \xc5\xa1e na bol\xc5\xa1ice. _NEWLINE_Tudi ve\xc4\x8dino prostega \xc4\x8dasa je posvetil nabiranju in katalogiziranju \xc5\xa1kr\xc5\xbeatkov na terenu, poleg tega pa se je ukvarjal \xc5\xa1e z umetnostjo ter vrtnarjenjem. Po zadnji objavi leta 1992 ga je prizadela mo\xc5\xbeganska kap, po kateri je ostal hrom na eni strani, zato je opustil raziskovalno delo. Do smrti leta 1995 ga je negovala \xc5\xbeena. Njegov pionirski prispevek znanosti zdaj prepoznava skupnost biotremologov, med drugim s priznanjem Insect Drummer Award za zaslu\xc5\xbene posameznike.'