b'\n_START_ARTICLE_\nMilan Adami\xc4\x8d\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nDoma je kon\xc4\x8dal osnovno \xc5\xa1olo \xe2\x80\x93 sedemletko in se leta 1951 vpisal na ljubljansko u\xc4\x8ditelji\xc5\xa1\xc4\x8de v pripravljalnico, kjer je leta 1957 maturiral z odliko. Prvo slu\xc5\xbebeno mesto je dobil na Osnovni \xc5\xa1oli Frana Levstika, ki je prav takrat dobila status eksperimentalne osnovne \xc5\xa1ole. \xc5\xa0e isto leto se je vpisal na Filozofsko fakulteto, na takratni Oddelek za pedagogiko in psihologijo. Na fakulteti je svojo podobo oblikoval pod vplivom Vlada Schmidta, Stanka Gogale, Mihajla Rostoharja in drugih uveljavljenih pedagogov in psihologov. Ko je eksperimentalna \xc5\xa1ola postala vse bolj znana v jugoslovanskem prostoru, se je sre\xc4\x8deval tudi s strokovnjaki iz Hrva\xc5\xa1ke (npr. didaktikom V. Poljakom) in Srbije (didaktikom T. Prodanovi\xc5\xa1em). Njegovo podro\xc4\x8dje prou\xc4\x8devanja in razvijanja je postala didaktika._NEWLINE_Leta 1964 je diplomiral iz pedagogike (predmet A) in psihologije (B) in se naslednje leto zaposlil kot \xc5\xa1olski pedagog in psiholog na Osnovni \xc5\xa1oli Franca Rozmana Staneta v \xc5\xa0entvidu pri Ljubljani. Da bi dopolnil znanje iz psihologije, se je znova vpisal na Oddelek za psihologijo in leta 1968 diplomiral tudi iz psihologije kot predmeta A. Njegova kariera \xc5\xa1olskega peda\xc2\xadgoga in psihologa ni bila dolga. Manjkalo je strokovnjakov raziskovalcev, zato se je leta 1969 zaposlil na novo organiziranem Zavodu za \xc5\xa1olstvo Republike Slovenije. Leta 1977 je uspe\xc5\xa1no zagovarjal magistrsko nalogo in leta 1993 doktoriral z eksperimentalno raz\xc2\xadiskavo U\xc4\x8dinki uporabe modela sukcesivnega kombiniranja temeljnega in nivoj\xc2\xadskega pouka na znanje u\xc4\x8dencev. Istega leta je postal docent za podro\xc4\x8dje didaktike in se zaposlil na Filozofski fakulteti v Ljubljani.\n_START_SECTION_\nDelo\n_START_PARAGRAPH_\nNapisal je okoli sto dvajset znanstvenih in strokovnih \xc4\x8dlankov in razprav s pedago\xc5\xa1ko, zlasti didakti\xc4\x8dno tematiko. V slovenski pedago\xc5\xa1ki prostor je vstopil \xc5\xbee leta 1960, ko je v reviji Otrok in dru\xc5\xbeina iz\xc5\xa1el njegov \xc4\x8dlanek Otroci mojega razreda, poskus prikaza vedenja \xc5\xa1olskih otrok iz razli\xc4\x8dnih socialnih slojev. Za za\xc4\x8detno obdobje njegovega pedago\xc5\xa1kega pisanja je zna\xc4\x8dilno, da se je odzival na aktualna didakti\xc4\x8dna vpra\xc5\xa1anja in tako posku\xc5\xa1al prispevati h kakovosti dela u\xc4\x8diteljev. Objavil je nekaj prispevkov o uporabi televizije pri pouku, o svojih eksperimentalnih izku\xc5\xa1njah pri pouku in delu s star\xc5\xa1i. Odzival pa se je tudi na aktualna znanstvena in strokovna vpra\xc5\xa1anja in dileme konkretnega \xc4\x8dasa._NEWLINE_Njegovo prvo ve\xc4\x8dje delo s pedago\xc5\xa1kega in zlasti didakti\xc4\x8dnega podro\xc4\x8dja je obse\xc5\xbena razprava Ali je na\xc5\xa1a osnovna \xc5\xa1ola res Prokrustova postelja (1969). Istega leta je objavil razpravo o intelektualno podpovpre\xc4\x8dno razvitih u\xc4\x8dencih v osnovni \xc5\xa1oli. Ukvarjal se je tudi s podro\xc4\x8djem izobra\xc5\xbeevalne tehnologije, z vpra\xc5\xa1anji u\xc4\x8dinkovitega izvajanja vzgojno-izobra\xc5\xbeevalnega dela v majhnih osnovnih \xc5\xa1olah na pode\xc5\xbeelju, o delu v \xc5\xa1olah s kombiniranim poukom, s problematiko uvajanja celodnevne \xc5\xa1ole in razmi\xc5\xa1ljanju o ustreznosti uporabe razli\xc4\x8dnih oblik in modelov u\xc4\x8dne diferenci\xc2\xadacije._NEWLINE_Ko se je po osamosvojitvi Slovenije postopno izoblikovala zamisel o formiranju devetletne osnovne \xc5\xa1ole, je bil vklju\xc4\x8den v skupino za oblikovanje izhodi\xc5\xa1\xc4\x8dnega koncepta devetletke in je ostro nastopal proti zamisli o uvedbi zunanje diferenciacije v zadnjih razredih devetletke. O tem je objavil ve\xc4\x8d prispevkov v pedago\xc5\xa1kih znanstvenih in strokovnih revijah (npr. Kak\xc5\xa1na bo nova osnovna \xc5\xa1ola, Pogledi na zunanjo diferenciacijo v osnovni \xc5\xa1oli in mo\xc5\xbenosti za razvoj u\xc4\x8dencev, Dvom\xc2\xadljiva metodologija reforme osnovne \xc5\xa1ole, Jalova re\xc5\xa1itev idr.)._NEWLINE_Tudi v zadnjem obdobju ga vznemirjajo predvsem vpra\xc5\xa1anja didaktike, \xc5\xa1e posebno u\xc4\x8dne diferenciacije v osnovni \xc5\xa1oli. V zadnjih letih so opazne njegove razprave o didakti\xc4\x8dnih razse\xc5\xbenostih \xc5\xa1olske avtonomije, o konstruktivizmu pri pouku in didakti\xc4\x8dni teoriji W. Schulza in o vlogi pou\xc4\x8devanja. Za\xc4\x8del se je mo\xc4\x8dno zavzemati za \xc5\xa1ir\xc5\xa1o vlogo \xc5\xa1ole. Ta mora\xc2\xa0\xc2\xbbprerasti svoje izobra\xc5\xbeevalne namene in se odlo\xc4\x8dneje zavzeti za razvoj drugih u\xc4\x8den\xc4\x8devih (\xc4\x8dlove\xc5\xa1kih, osebnostnih) potencialov in ust\xc2\xadvarjalnosti\xc2\xab, kar je mo\xc4\x8dno povezano s sodobnimi pojmovanji o vlogi didaktike.\n_START_SECTION_\nVir\n_START_PARAGRAPH_\nResman, M. (2008). Dr. Milan Adami\xc4\x8d \xe2\x80\x93 ob njegovi sedemdesetletnici. Sodobna pedagogika, 59, \xc5\xa1t. 4.'