b'\n_START_ARTICLE_\nMednarodni spori dr\xc5\xbeav naslednic Jugoslavije\n_START_PARAGRAPH_\nZ razpadom Jugoslavije v za\xc4\x8detku devetdesetih let je pri\xc5\xa1lo do \xc5\xa1tevilnih mednarodnih sporov med dr\xc5\xbeavami naslednicami nekdanje Jugoslavije. Ob tem so ponovno vzplamteli \xc5\xa1tevilni mirujo\xc4\x8di spori z drugimi evropskimi dr\xc5\xbeavami, ki jih morajo re\xc5\xa1evati sedaj novonastale dr\xc5\xbeave. _NEWLINE_Med najve\xc4\x8dje spore med naslednicami Jugoslavije sodijo voja\xc5\xa1ki spopadi, ki so sledili razglasitvi neodvisnosti Slovenije in Hrva\xc5\xa1ke leta 1991 ter Bosne in Hercegovine leta 1992.\n_START_SECTION_\nMejni spori\n_START_PARAGRAPH_\nPo razglasitvi neodvisnosti Slovenije in Hrva\xc5\xa1ke se je v Den Haagu pri\xc4\x8dela Mirovna konferenca za Jugoslavijo pod vodstvom Petra Carringtona. Sodni\xc5\xa1ka komisija te konference, ki jo je vodil Robert Badinter (Badinterjeva komisija) je 7. decembra 1991 sklenila, da "ne gre za odcepitev, temve\xc4\x8d za razpad" nekdanje Jugoslavije. Meje med nekdanjimi republikami so ostale nespremenjene in Badinterjeva komisija jih je razglasila za meddr\xc5\xbeavne meje. Dr\xc5\xbeave, nastale na ozemlju nekdanje Jugoslavije doslej niso uspele dokon\xc4\x8dno re\xc5\xa1iti niti enega mejnega spora o natan\xc4\x8dnem poteku meje z demarkacijo. Edina meja, ki je dokon\xc4\x8dno re\xc5\xa1ena, je meja med Republiko Severno Makedonijo in Republiko Srbijo, o kateri nikdar ni obstajal meddr\xc5\xbeavni spor.\n_START_SECTION_\nSlovensko-hrva\xc5\xa1ki mejni spor\n_START_PARAGRAPH_\nZa\xc4\x8detek re\xc5\xa1evanja slovensko-hrva\xc5\xa1kega mejnega spora zadeva dolo\xc4\x8ditev meje vzdol\xc5\xbe celotnega mejnega obmo\xc4\x8dja med Republiko Slovenijo n Republiko Hrva\xc5\xa1ko. S tem namenom je bila leta 1992 ustanovljena Strokovna delovna skupina za vpra\xc5\xa1anje meje, ki je v letih 1993-94 na kopnem identificirala 53 katastrskih razhajanj, ve\xc4\x8djih od 50 metrov. V obdobju 1993-1998 je delovala tudi Me\xc5\xa1ana diplomatska komisija za ugotovitev in demarkacijo slovensko-hrva\xc5\xa1ke meje in kon\xc4\x8dni sporazum o meji. Ta komisija je v pogajanjih pripravila kon\xc4\x8dni predlog za re\xc5\xa1itev celotnega poteka meje na kopnem, z izjemo \xc5\xa1tirih obmo\xc4\x8dij: Prekmurja, Sekuli\xc4\x8dev, Sne\xc5\xbenika (Tom\xc5\xa1i\xc4\x8deve parcele) in reke Dragonje. Zatem je leta 1999 v sporu posku\xc5\xa1al neuspe\xc5\xa1no posredovati nekdanji ameri\xc5\xa1ki obrambni minister William Perry, vendar neuspe\xc5\xa1no. Leta 2001 so se pogajanja ponovno nadaljevala na ravni Me\xc5\xa1ane diplomatske komisije in zatem \xc5\xa1e na ravni predsednikov vlad preko posebne pogajalske delegacije, kar se je kon\xc4\x8dalo 20. julija 2001, ko je bila parafirana Pogodba o skupni dr\xc5\xbeavni meji  (sporazum Drnov\xc5\xa1ek-Ra\xc4\x8dan). To pogodbo sta dan prej potrdili obe vladi ter zunanjepoliti\xc4\x8dni odbor slovneksega parlamenta. Zatikati pa se je za\xc4\x8delo v hrva\xc5\xa1kem parlamentu, kjer dose\xc5\xbeen dogovor ni imel zadostne podpore in septembra 2002 je Hrva\xc5\xa1ka Sloveniji poslala pismo, v katerem je sporo\xc4\x8dila, da ne more sprejeti parafirane pogodbe. _NEWLINE_Med letoma 2002 in 2008 je na ve\xc4\x8dih mejnih to\xc4\x8dkah prihajalo do pogostih incidentov in to kljub temu, da je bila na skupni seji slovenske in hrva\xc5\xa1ke vlade 10. junija 2005 sprejeta Skupna izjava o izogibanju incidentom, katere namen ni bil re\xc5\xa1evanje mejnega vpra\xc5\xa1anja med dr\xc5\xbeavama, temve\xc4\x8d potrditev spo\xc5\xa1tovanja stanja na dan 25. junija 1991 z namenom izogibanja incidentom. _NEWLINE_Leta 2007 sta si dr\xc5\xbeavi izmenjali predloga glede sodnega re\xc5\xa1evanja spora. Julija 2007 je Slovenija predlagala re\xc5\xa1evanje spora o celotni meji pred Sodi\xc5\xa1\xc4\x8dem za spravo in arbitra\xc5\xbeo OVSE, kar je Hrva\xc5\xa1ka zavrnila, v za\xc4\x8detku avgusta 2007 pa je Hrva\xc5\xa1ka predlagala re\xc5\xa1itev spora pred Mednarodnim sodi\xc5\xa1\xc4\x8dem za pomorsko mednarodno pravo (ITLOS) v nem\xc5\xa1kem Hamburgu, kar pa je zavrnila Slovenija z utemeljitvijo, da bi to sodi\xc5\xa1\xc4\x8de odlo\xc4\x8dalo zgolj o razmejitvi na morju, ne pa tudi na kopnem. Ker je s tem re\xc5\xa1evanje mejnega spora za\xc5\xa1lo v slepo ulico, sta 27. avgusta 2007 predsednika slovenske in hrva\xc5\xa1ke vlade (Jan\xc5\xa1a in Sanader) dosegla na\xc4\x8delno soglasje (Blejski dogovor), po katerem bi bil mejni spor re\xc5\xa1en po sodni poti, torej ob posredovanju tretje strani. V ta namen je bila imenovana Me\xc5\xa1ana slovensko-hrva\xc5\xa1ka skupina pravnih strokovnjakov, katere naloga naj bi bila priprava predloga tak\xc5\xa1nega posebnega sporazuma. Vendar do tega ni pri\xc5\xa1lo, zato sta aprila 2008 slovenska vlada in zunanjepoliti\xc4\x8dni odbor slovenskega parlamenta sprejela izhodi\xc5\xa1\xc4\x8da za pogajanja o Posebnem sporazumu med Slovenijo in Hrva\xc5\xa1ko o predlo\xc5\xbeitvi mejnega spora Meddr\xc5\xbeavnemu sodi\xc5\xa1\xc4\x8du v Haagu ali arbitra\xc5\xbei. Septembra 2008 je svoj predlog Posebnega sporazuma posredovala tudi Hrva\xc5\xa1ka in predlagala nadaljevanje pogajanj. Me\xc5\xa1ana skupina pravnih strokovnjakov je zasedala \xc5\xa1tirikrat, zadnji\xc4\x8d 28. januarja 2009. Ker dogovora ni bilo mo\xc5\xbeno dose\xc4\x8di, je slovenski del skupine prenehal delovati marca 2009. _NEWLINE_\xc5\xbde pred tem je pri\xc5\xa1lo na Hrva\xc5\xa1kem do padca vlade Iva Sanaderja, vodenje vlade pa je prevzela Jadranka Kosor. V Sloveniji je bila vlada Janeza Jan\xc5\xa1e na parlamentarnih volitvah pora\xc5\xbeena. Nova slovenska vlada je pod vodstvom Boruta Pahorja jeseni 2008 zaradi ugotovljenih hrva\xc5\xa1kih prejudicev meje v ve\xc4\x8dih pogajalskih poglavjih za\xc4\x8dasno vlo\xc5\xbeila veto na pridru\xc5\xbeitev Hrva\xc5\xa1ke Evropski uniji in s tem zaustavila pogajanja Hrva\xc5\xa1ke z EU. Decembra 2008 je slovenska vlada posku\xc5\xa1ala dose\xc4\x8di umik omenjenih prejudicev s pomo\xc4\x8djo francoskega posredovanja, vendar zadostnih zagotovil za njihovo odpravo ni dobila. Januarja 2009 se je na pobudo takratnega komisarja za \xc5\xa1iritev EU Ollija Rehna za\xc4\x8del tako imenovani Rehnov proces, ki se je kon\xc4\x8dal 18. junija 2009, ko je Hrva\xc5\xa1ka v Bruslju izstopila iz procesa pogajanj. Rehn se je januarja 2009 zavzel za isto\xc4\x8dasno re\xc5\xa1evanje vpra\xc5\xa1anja meje med Slovenijo in Hrva\xc5\xa1ko ter vpra\xc5\xa1anja hrva\xc5\xa1kega zastoja v pristopnih pogajanjih z EU. Ker je Hrva\xc5\xa1ka zavrnila njegov prvotni predlog za mediacijo, je marca 2009 predlagal re\xc5\xa1itev spora s pomo\xc4\x8djo arbitra\xc5\xbee, s \xc4\x8dimer se je Slovenija na\xc4\x8deloma strinjala, vendar pod pogojem upo\xc5\xa1tevanja stanja na dan 25. junij 1991 in na\xc4\x8dela pravi\xc4\x8dnosti (ex aequo et bono/pravi\xc4\x8dno in po\xc5\xa1teno) oz. upo\xc5\xa1tevanja vitalnih interesov in pomembnih okoli\xc5\xa1\xc4\x8din. Hrva\xc5\xa1ka je tudi ta predlog zavrnila in vztrajala na re\xc5\xa1evanju spora pred Meddr\xc5\xbeavnim sodi\xc5\xa1\xc4\x8dem v Haagu. Aprila 2009 je bil predlagan osnutek Sporazuma o re\xc5\xa1evanju spora (t. i. prvi Rehnov predlog). Hrva\xc5\xa1ka je tokrat predlog sprejela, Slovenija pa je k predlaganemu osnutku dala amandmaje, zato je komisar Rehn junija 2009 predstavil drugi predlog, ki je upo\xc5\xa1teval slovenske amandmaje, s \xc4\x8dimer se Hrva\xc5\xa1ka ni strinjala in 18. junija 2009 v Bruslju odstopila od nadaljnjih pogovorov. Konec julija 2019 sta se na gradu Trako\xc5\xa1\xc4\x87an sestala predsednika obeh vlad, Borut Pahor in Jadranka Kosor in se dogovorila glede nadaljevanja pogovorov na podlagi treh na\xc4\x8del: Hrva\xc5\xa1ka ustrezno odpravi prejudice, Slovenija da soglasje k nadaljevanju hrva\xc5\xa1kih pristopnih pogajanj k EU in sklenjen bo dogovor glede re\xc5\xa1itve mejnega vpra\xc5\xa1anja. Po dokon\xc4\x8danju ustreznih postopkov je bil 4. novembra 2009 v Stockholmu podpisan Arbitra\xc5\xbeni sporazum med Vlado Republike Slovenije in Vlado Republike Hrva\xc5\xa1ke. Podpisala sta ga predsednika vlad obeh dr\xc5\xbeav Borut Pahor in Jadranka Kosor ter \xc5\xa1vedski predsednik vlade v imenu Predsedstva Sveta EU. Sporazum je predvideval ustanovitev posebnega sodi\xc5\xa1\xc4\x8da, ki je imelo nalogo razre\xc5\xa1iti problem celotne meje med Slovenijo in Hrva\xc5\xa1ko, pri \xc4\x8demer je sodi\xc5\xa1\xc4\x8de moralo izhajati iz predpostavke, da meja na kopnem \xc5\xbee obstaja, a je potrebno ugotoviti njen to\xc4\x8den potek, medtem ko je moralo sodi\xc5\xa1\xc4\x8de mejo na morju na novo dolo\xc4\x8diti. Jugoslavija je namre\xc4\x8d imela skupno morje, ki ni bilo nikdar razdeljeno med republike. _NEWLINE_Postopek pred sodi\xc5\xa1\xc4\x8dem se je pri\xc4\x8del s pisnim delom 11. februarja 2013, s predajo memorandumov arbitra\xc5\xbenemu sodi\xc5\xa1\xc4\x8du, v katerem sta dr\xc5\xbeavi predstavili svoja stali\xc5\xa1\xc4\x8da glede poteka meje. Zatem je sledila priprava protiargumentov na stali\xc5\xa1\xc4\x8da nasprotne strani. Julija 2014 je potekala ustna obravnava. Julija 2015 sta srbski \xc4\x8dasnik Kurir in hrva\xc5\xa1ki dnevnik Ve\xc4\x8dernji list objavila novico in kasneje tudi zvo\xc4\x8dne posnetke telefonskih pogovorov med slovensko agentko Simono Drenik in arbitrom Jernejem Sekolcem. Po tem dogodku je Jernej Sekolec kot arbiter odstopil. Hrva\xc5\xa1ka je zatem predlagala suspenz procesa, kar je Slovenija zavrnila. Za nadaljevanje se je zavzela tudi evropska komisija, ne glede na to, ali bo Hrva\xc5\xa1ka enostransko odstopila od sporazuma. Hkrati je komisija pozvala Hrva\xc5\xa1ko, da naj postopek nadaljuje, vendar je Hrva\xc5\xa1ka enostransko odstopila od Arbitra\xc5\xbenega sporazuma, pri \xc4\x8demer je odstopil tudi hrva\xc5\xa1ki arbiter Budimir Vukas. V skladu z Arbitra\xc5\xbenim sporazumom je zatem arbitra\xc5\xbeno sodi\xc5\xa1\xc4\x8de v lo\xc4\x8denem postopku presodilo, da je Slovenija s svojim ravnanjem sicer res prizadela delo sodi\xc5\xa1\xc4\x8da, da pa se prizadetost ni nana\xc5\xa1ala na samo bistvo postopka in zato nobena stranka ne more tega uporabiti kot razlog za odstop od sporazuma. Proces pred sodi\xc5\xa1\xc4\x8dem se je nadaljeval in sodi\xc5\xa1\xc4\x8de je imenovalo dva nova arbitra, namesto Sekolca in Vukasa. 29. junija 2017 je sodi\xc5\xa1\xc4\x8de sporo\xc4\x8dilo kon\xc4\x8dno razsodbo, katere izvr\xc5\xa1evanje pa Hrva\xc5\xa1ka zaenkrat zavra\xc4\x8da. Evropska komisija Hrva\xc5\xa1ko poziva k spo\xc5\xa1tovanju in izvr\xc5\xa1evanju odlo\xc4\x8ditve sodi\xc5\xa1\xc4\x8da. Razsodba arbitra\xc5\xbenega sodi\xc5\xa1\xc4\x8da je mednarodnopravno zavezujo\xc4\x8da ne zgolj za obe dr\xc5\xbeavi, temve\xc4\x8d velja tudi nasproti tretjim dr\xc5\xbeavam in pomeni dokon\xc4\x8dno re\xc5\xa1itev mejnega spora. Spor o izvr\xc5\xa1evanju odlo\xc4\x8dbe sodi\xc5\xa1\xc4\x8da je trenutno na Sodi\xc5\xa1\xc4\x8du Evropske unije, kjer Slovenija to\xc5\xbei Hrva\xc5\xa1ko zaradi nespo\xc5\xa1tovanja evropskega prava. Evropska komisija se postopku ni pridru\xc5\xbeila. _NEWLINE_Re\xc5\xa1itve mejnega spora na treh najbolj spornih obmo\xc4\x8djih_NEWLINE_Piranski zaliv in razmejitev morja_NEWLINE_Socialisti\xc4\x8dna federativna republika Jugoslavija (SFRJ) je mejo s sosednjo Republiko Italijo dolo\xc4\x8dila s simskimi sporazumi, podpisanimi novembra 1975 v ju\xc5\xbenoitalijanskem mestecu Osimo blizu Ancone. Osimski sporazumi so stopili v veljavo 11. oktobra 1977 in so dolo\xc4\x8dali tudi morsko mejo med dr\xc5\xbeavama. Po podpisu teh sporazumov je SFRJ teritorialne vode Jadranskega morja opredelila kot last zvezne dr\xc5\xbeave. Na dan 25. junij 1991, ko je Slovenija razglasila neodvisnost, s \xc4\x8dimer je SFRJ razpadla, je imela Slovenija teritorialni izhod na odprto morje, kar je pomenilo, da se je slovensko teritorialno morje stikalo z odprtim morjem. V skladu s spo\xc5\xa1tovanjem stanja na dan 25. junij 1991, kar sta ve\xc4\x8dkrat potrdili tako Slovenija kot Hrva\xc5\xa1ka, ima Slovenija tak izhod \xc5\xa1e danes (nasledstvo osimskih sporazumov; Pogodbe med SFRJ in Republiko Italijo s prilogami od I do X z dne 10. novembra 1975). Meja med SFRJ in Italijo je na jugu segala do to\xc4\x8dke 5 (T5), ki je to\xc4\x8dka teritorialnega izhoda Slovenije na odprto morje (na T5 se za\xc4\x8dne obmo\xc4\x8dje odprtega morja v Jadranskem morju). Slovenija je hkrati tudi naslednica sporazuma med SFRJ in Italijo o razmejitvi epikontinentalnega pasu med dr\xc5\xbeavama iz leta 1968, pri \xc4\x8demer je Italija Republiki Sloveniji pripoznala nasledstvo tega sporazuma. Ker ima Slovenija epikontinentalni pas, ima tudi teritorialni izhod na odprto morje, ob tem pa je na dan 25. junij 1991 izvajala jurisdikcijo na obmo\xc4\x8dju celotnega Piranskega zaliva, vse do to\xc4\x8dke T5. To je z noto zunanjega ministrstva iz novembra 2003 pripoznala tudi Hrva\xc5\xa1ka.'