b'\n_START_ARTICLE_\nOtto Nicolai\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nOtto je pre\xc5\xbeivljal te\xc5\xbeko mladost, saj je bil njegov o\xc4\x8de \xc5\xbeiv\xc4\x8dni bolnik, ki pa se je pre\xc5\xbeivljal kot u\xc4\x8ditelj petja. Zato je pri \xc5\xa1estnajstih u\xc5\xa1el od doma in se podal v svet. S pomo\xc4\x8djo nekaterih dobrotnikov je pri\xc5\xa1el v Berlin. Osnovne glasbene nauke je prejel pri ravnatelju tamkaj\xc5\xa1nje Glasbene akademije Zelterju. Kmalu je pri\xc4\x8del po\xc2\xadu\xc4\x8devati klavir, petje in teorijo. Ob tem je za\xc4\x8del komponirati duete, zbore, tedeum, ma\xc5\xa1e, prvo simfonijo v c-molu, Bo\xc5\xbei\xc4\x8dno uverturo ..._NEWLINE_Konec leta 1833 je sprejel imenovanje za organista pri pru\xc2\xadskem veleposlani\xc5\xa1tvu v Rimu. Ko se je leta 1835 v Ne\xc2\xadaplju sre\xc4\x8dal z Donizettijem, ga je vse bolj za\xc4\x8dela mikati operna kompozicija, zato je od\xc5\xa1el za dirigenta v dunajsko dvorno gledali\xc5\xa1\xc4\x8de. Leta 1839 se je ponovno vrnil v Italijo, po dveh letih se je kot prvi dirigent vrnil na Dunaj. Tu je pri\xc4\x8del s skladanjem opere Vesele \xc5\xbeene windsorske, a je sredi dela po sporu z direktorjem opere od\xc5\xa1el v Berlin. Umrl je istega dne, ko je kralj potrdil njegovo izvolitev za rednega \xc4\x8dlana akademije.'