b'\n_START_ARTICLE_\nGozdarjevi spomini\n_START_PARAGRAPH_\nGozdarjevi spomini so povest Josipa Kostanjevca iz leta 1914.\n_START_SECTION_\nVsebina\n_START_PARAGRAPH_\nProfesor Poljanec je razmi\xc5\xa1ljal o preteklosti, ko se je po 25 letih vozil v svoj rojstni kraj, da ga zopet vidi. Vas se je spremenila, postala je lepa in bogata, vsi obrazi so mu bili tuji, njegova rojstna hi\xc5\xa1a pa je bila prenovljena. Neko mlado \xc5\xbeensko je vpra\xc5\xa1al po gozdarju Jelenku in izvedel, da je \xc5\xbee 10 let mrtev, njegovo hi\xc5\xa1o pa je kupil njen mo\xc5\xbe. Povedala mu je, da je znal dobro pripovedovati in da jim je pripovedoval ali bral ob ve\xc4\x8derih, poleg tega pa je \xc5\xa1e pisal. Poljanec si je ogledal njegovo zapu\xc5\xa1\xc4\x8dino knjig in jih nekaj odnesel s sabo. Njegove spomine je dal Poljanec v tisk Dru\xc5\xbebi sv. Mohorja, da bi z njimi pridobili nove bralce. Med zgodbami je na\xc5\xa1el Jelenkovo pripoved o tem, kako je nastopil slu\xc5\xbebo gozdarja v \xc4\x8crni. V \xc4\x8crni je ob svojem prihodu najprej spoznal \xc5\xbeupnika, ki mu je predstavil u\xc4\x8ditelja. Jelenko je stanoval pri Poljancu, ki je imel 16-letno h\xc4\x8derko Anico. Va\xc5\xa1ki otroci so imeli veliko znanja, kar je bilo Jelenku dokaz, kaj premore \xc5\xa1ola, \xc4\x8de ima pravega u\xc4\x8ditelja in \xc4\x8de hodi skupaj s cerkvijo z roko v roki. Ljudje so ju spo\xc5\xa1tovali. U\xc4\x8ditelj je dobro poznal vse va\xc5\xa1\xc4\x8dane, saj jih je bilo malo. Jelenko je v svojih spominih pripovedoval tudi o Ivanu Poljancu, ki je kon\xc4\x8dal gimnazijo v Gorici in se pripravljal za odhod na vseu\xc4\x8dili\xc5\xa1\xc4\x8de \xc5\xa1tudirat za profesorja. \xc5\xbdupnik in u\xc4\x8ditelj sta opazila v njem nenavaden talent in sta njegovega o\xc4\x8deta prepri\xc4\x8dala, da je dal sina \xc5\xa1tudirat. Poljanec te odlo\xc4\x8ditve ni ob\xc5\xbealoval, saj je sin z vnemo \xc5\xa1tudiral. Jelenko in Ivan sta se veliko dru\xc5\xbeila, hodila pa sta tudi k \xc5\xbeupniku in u\xc4\x8ditelju. Ivan je bil ponosen, da se je rodil v \xc4\x8crni, Jelenku pa je rekel, da je malo tak\xc5\xa1nih mo\xc5\xbe, kot sta \xc5\xbeupnik in u\xc4\x8ditelj. Predlagal mu je, da bi jima onadva prisko\xc4\x8dila na pomo\xc4\x8d. Rekel je, da bi se moralo pod vodstvom \xc5\xbeupnika in u\xc4\x8ditelja ustanoviti bralno dru\xc5\xa1tvo z ljudsko knji\xc5\xbenico, in v jeseni so da res ustanovili. Ivan in u\xc4\x8ditelj sta se veliko pogovarjala in dru\xc5\xbeila. U\xc4\x8ditelj je vodil pevski zbor, znal je igrati na klavir. Predstavil mu je svojo sestro, s katero je \xc5\xbeivel, saj ni imel \xc5\xbeene. Ivan ge je ob\xc4\x8dudoval, da se je tako \xc5\xbertvoval za koristi drugih. Jelenko je s\xc4\x8dasoma postal eno z \xc5\xbeupnikom in u\xc4\x8diteljem, njuni nazori so vplivali nanj in pritegnila sta ga v svoj delokrog. Nekega dne pa se je odlo\xc4\x8dil, da se bo poro\xc4\x8dil s Poljan\xc4\x8devo Anico, ko bo stara 20 let. Tisto jesen je bil Ivan zadnji\xc4\x8d doma na \xc4\x8crni. Nekega dne je pri\xc5\xa1el v vas delovodja Brik, ki je s svojimi ukrepi popolnoma spremenil \xc5\xbeivljenje v vasi. \xc5\xbdupnik in u\xc4\x8ditelj Brika nista marala, zato je Brik napeljeval ljudi proti njima. Govoril jim je, da ga redijo s svojimi \xc5\xbeulji in da naj se upokoji ter z njimi poseda, saj so ga prehiteli stroji. Jelenku je ob porodu umrla \xc5\xbeena, umrl pa je tudi otrok. Tu je kon\xc4\x8dal Jelenko svojo povest, ki jo je nadaljeval Poljanec. \xc5\xa0ola se je spremenila v ve\xc4\x8drazrednico. Izvedel je, kako je Brik postal vpliven, spravil nekaj ljudi ob denar in kako so se mu ljudje uprli ter ga ubili. Isti ve\xc4\x8der je umrl \xc5\xbeupnik, u\xc4\x8ditelj pa je pozabil na krivice, ki so mu jih storili ljudje, \xc5\xa1el v pokoj in se dru\xc5\xbeil z Jelenkom. Ko so se gradila nova poslopja, niso hoteli vzeti \xc4\x8crnjanov na delo, \xc4\x8de\xc5\xa1 da so pijanci, vendar so ob tem pozabili, kdo jih je naredil pijance. Veliko ljudi se je izselilo v Ameriko.\n_START_SECTION_\nVir\n_START_PARAGRAPH_\nJosip Kostanjevec. Gozdarjevi spomini. Spisal Jos. Kostanjevec. Slovenske ve\xc4\x8dernice za pouk in kratek \xc4\x8das. 68. zvezek. Celovec: Dru\xc5\xbeba svetega Mohorja, 1914. 97\xe2\x80\x93160.'