b'\n_START_ARTICLE_\nOlint\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nOlint, Heraklejev sin ali re\xc4\x8dni bog Strimon, se je \xc5\xa1tel za mitolo\xc5\xa1kega ustanovitelja mesta. Ju\xc5\xbeni hrib je imel majhno neolitsko naselje, ki je bilo opu\xc5\xa1\xc4\x8deno v bronasti dobi in bilo ponovno naseljeno v 7. stoletju pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem. Kasneje so mesto zajeli Botiajanci, tra\xc4\x8dansko pleme, ki ga je Aleksander I. Makedonski nagnal iz Makedonije._NEWLINE_Po perzijskem porazu pri Salamini (480 pr. n. \xc5\xa1t.) in s Kserksom, ki ga je \xc4\x8dez Helespont pripeljal general Artabazus, je perzijska vojska pre\xc5\xbeivela zimo istega leta v Tesaliji in Makedoniji.  Perzijska oblast na Balkanu "se je morala" znatno zmanj\xc5\xa1ati, kar je spodbudilo prebivalce polotoka Kasandra, da se odcepijo. Da bi nadzoroval situacijo je Artabazus zajel Olint, ki naj bi bil nelojalen in ubil njegove prebivalce. Mesto je bilo najprej dano Kritovoulosu iz Toronija in novim prebivalcem, Grkom iz sosednje regije Halkidike, ki so jih Makedonci izgnali (Herodot Viii 127). \xc4\x8ceprav Herodot poro\xc4\x8da, da jih je Artabazus poklal, so Botiajanci \xc5\xa1e \xc5\xbeiveli na tem obmo\xc4\x8dju._NEWLINE_Olint je postal gr\xc5\xa1ki polis, vendar je ostal nepomemben (na seznamih Delske lige se zdi, da je pla\xc4\x8dal v povpre\xc4\x8dju 2 talenta, v primerjavi s 6 do 15, ki jih je pla\xc4\x8dal Scione, 6 do 15 Mende, 6 do 12 Toroni in 3 do 6 Sermilia iz 454 do 432)._NEWLINE_Leta 432 pr. n. \xc5\xa1t. je kralj Perdika II. Makedonski spodbudil ve\xc4\x8d bli\xc5\xbenjih obalnih mest, da razpustijo in odstranijo svoje prebivalce v Olint, pripravljeni na upor, ki ga vodi Potidaja proti Atenam (Tukidid 1.58). Ta Sinojkizem (\xcf\x83\xcf\x85\xce\xbd\xce\xbf\xce\xb9\xce\xba\xce\xb9\xcf\x83\xce\xbc\xcf\x8c\xcf\x82) je bil izveden, \xc4\x8deprav je bilo proti Perdikajevim \xc5\xbeeljam. Pove\xc4\x8danje \xc5\xa1tevila prebivalcev je pripeljalo do naselitve severnega hriba, ki je bil razvit po na\xc4\x8drtu Hipodamovega omre\xc5\xbeja. Leta 423 pr. n. \xc5\xa1t. je Olint postal vodja formalne Halkidi\xc5\xa1ke lige, ki jo je povzro\xc4\x8dil sinojkizem ali za\xc4\x8detek pelopone\xc5\xa1ke vojne in strah pred atenskim napadom. V \xc4\x8dasu pelopone\xc5\xa1ke vojne je nastala baza za Brazida in zato\xc4\x8di\xc5\xa1\xc4\x8de za dr\xc5\xbeavljane Mende in Poteidaje, ki so se uprli proti Atenan (Tukidid Ii, 70)._NEWLINE_Po koncu pelopone\xc5\xa1ke vojne se je razvoj lige, sestavljene iz 32 mest, hitro in kon\xc4\x8dal. Pribli\xc5\xbeno leta 393 pr. n. \xc5\xa1t. se zdi, da se zaklju\xc4\x8duje pomembna pogodba z Amintasom III. Makedonskim (o\xc4\x8detom Filipa II.) in leta 382 pr. n. \xc5\xa1t. absorbira ve\xc4\x8dino gr\xc5\xa1kih mest zahodno od Strimona in celo dobil Pelo, prestolnico Makedonije. (Ksenofon, Pekel V. 2, 12)_NEWLINE_Tega leta je \xc5\xa0parta podprla poslani\xc5\xa1tvo iz Akanta in Apolonije, ki je predvidela osvojitev lige, in poslala ekspedicijo proti Olintu. Po treh letih neodlo\xc4\x8dnega bojevanja se je Olint strinjal, da bo razvezal konfederacijo (379). Vendar je jasno, da je bil razpad malo ve\xc4\x8d kot formalen, saj so se med \xc4\x8dlani atenske pomorske zvezne v letih 378-377 pr. n. \xc5\xa1t. pojavili Halkidi\xc4\x8dani ("\xce\xa7\xce\xb1\xce\xbb\xce\xba\xce\xb9\xce\xb4\xe1\xbc\x80\xcf\x82 \xe1\xbc\x80\xcf\x80\xc5\x88 \xce\x98\xcf\x81\xe1\xbe\xb4\xce\xba\xce\xb7\xcf\x82") le leto ali dve pozneje. Dvajset let pozneje, v \xc4\x8dasu vladavine Filipa II., je bila mo\xc4\x8d Olinta, trdi Demosten, veliko ve\xc4\x8dja kot pred \xc5\xa1partansko ekspedicijo. Mesto je v tem obdobju sebe smatralo kot prvo (\xcf\x80\xc3\xb3\xce\xbb\xce\xb9\xcf\x82 \xce\xbcu\xcf\x81\xe1\xbc\xb0\xce\xb1\xce\xbd\xce\xb4\xcf\x81\xce\xbf\xcf\x82), v ligi pa je bilo \xc5\xa1e trideset mest._NEWLINE_Ko je izbruhnila Zavezni\xc5\xa1ka vojna med Atenami in njenimi zavezniki (357 pr. n. \xc5\xa1t.), je bil Olint najprej v zavezni\xc5\xa1tvu s Filipom. Nato je zaskrbljen zaradi rasti svoje mo\xc4\x8di sklenil zavezni\xc5\xa1tvo z Atenami. Leta 349 pr. n. \xc5\xa1t. je Filip II. napadel Olint, ki je bil takrat zaveznik Aten. Demosten je pozval Atene, naj pomagajo Olintu. Filipovo obleganje je bilo kratko; podkupil je dva glavna dr\xc5\xbeavljana Olinta, Eutikrata in Lastena, ki sta mu predala mesto. Nato je oropal in poru\xc5\xa1il mesto in prodal prebivalce, vklju\xc4\x8dno z atenskim garnizonom, v su\xc5\xbeenjstvo. Po najnovej\xc5\xa1ih raziskavah je bilo le majhno obmo\xc4\x8dje severnega hriba ponovno naseljeno do leta 318 pr. n. \xc5\xa1t., preden je Kasander Makedonski prisilil prebivalstvo, da se preseli v njegovo novo mesto Kasandreja._NEWLINE_\xc4\x8ceprav je bilo mesto uni\xc4\x8deno, so se v naslednjih stoletjih \xc5\xa1e na\xc5\xa1li ljudje, razpr\xc5\xa1eni po helenisti\xc4\x8dnem svetu, ki so jih imenovali Olint\xc4\x8dani.\n_START_SECTION_\nTopografija in arheologija\n_START_PARAGRAPH_\nMesto Olint le\xc5\xbei na hribu Megale Toumba blizu vasi Miriofito. Verjetna lokacija Olinta je bila najdena \xc5\xbee leta 1902. Med letoma 1914 in 1916 so bila na\xc4\x8drtovana izkopavanja britanske \xc5\xa1ole v Atenah, vendar so propadla._NEWLINE_Staro mestno jedro se razprostira na dveh gri\xc4\x8dih, ki ju lo\xc4\x8di majhna dolina in ima povr\xc5\xa1ino okoli  1500 m krat 400 m. Izkopavanja so se za\xc4\x8deli leta 1928. Prof. David Moore Robinson iz univerze Johns Hopkins, v okviru Ameri\xc5\xa1ke \xc5\xa1ole za klasi\xc4\x8dne \xc5\xa1tudije v Atenah, je opravil \xc5\xa1tiri sezone dela: leta 1928, 1931, 1934 in 1939. Rezultati izkopavanj so bili razkosani v \xc5\xa1tirinajst folijskih volumnov . Izkopavanje je odkrilo ve\xc4\x8d kot pet hektarjev Olinta in del Mekiberna (pristani\xc5\xa1\xc4\x8da Olinta). Na severnem hribu se je hitenje izkazalo za relativno ne\xc5\xa1kodljivo zaradi preproste stratigrafije obmo\xc4\x8dja mesta, ki je bilo naseljeno le 84 let in je bilo nenadno, dokon\xc4\x8dno uni\xc4\x8deno. Podatki iz ju\xc5\xbenega hriba so bili zelo nejasni. Kljub temu je bilo delo izvedeno odli\xc4\x8dno za tisti \xc4\x8das in ostaja izjemno dragoceno. Veliko stratigrafije severnega hriba je rekonstruiral Nicholas Cahill (Univerza v Wisconsinu) . Za nahajali\xc5\xa1\xc4\x8de je sedaj odgovorna dr. Julia Vokotopoulou in 16. Eforat prazgodovinskih in klasi\xc4\x8dnih starin._NEWLINE_Neolitsko naselje se nahaja na robu ju\xc5\xbenega hriba in je datirano v 3. tiso\xc4\x8dletje pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem. Hi\xc5\xa1e so bile zgrajene iz kamnitih blokov in so imele eno ali dve sobi. Lon\xc4\x8denina, ki je bila najdena, je zna\xc4\x8dilna za to obdobje, sestavljajo jo enobarvne kerami\xc4\x8dne vaze. Konec tega pode\xc5\xbeelskega naselja je bil nenaden in se je zgodil okoli 1. tiso\xc4\x8dletja._NEWLINE_Arhai\xc4\x8dno mesto je bilo zgrajeno z urbanisti\xc4\x8dnim na\xc4\x8drtovanjem in raz\xc5\xa1irjeno po celotnem ju\xc5\xbenem gri\xc4\x8du. Na vzhodnem in zahodnem robu hriba sta se razkrili dve poti, ki sta se kri\xc5\xbeali s pre\xc4\x8dnimi ulicami. Ob ju\xc5\xbeni aveniji in majhnih hi\xc5\xa1ah so v severnem delu gri\xc4\x8da na\xc5\xa1li administrativni del, kjer so na\xc5\xa1li agoro in dekanijo._NEWLINE_Klasi\xc4\x8dno mesto je bilo ustanovljeno na precej ve\xc4\x8djem severnem gri\xc4\x8du in vzhodnem pobo\xc4\x8dju. Izkopi, ki pokrivajo le 1/10 celotne povr\xc5\xa1ine mesta, so razkrili na\xc4\x8drt hipodamskega omre\xc5\xbeja. Dve veliki poti sta bili odkriti \xc5\xa1irine 7 metrov, skupaj z vertikalnimi in vodoravnimi ulicami, ki so mestno obmo\xc4\x8dje razdelile na mestne bloke. Vsak je imel deset hi\xc5\xa1 z dvema nadstropjema in tlakovano dvori\xc5\xa1\xc4\x8de. Za arheolo\xc5\xa1ke raziskave so zelo pomembne bogate vile, ki so bile izkopane v aristokratskem predmestju, ki se nahaja v vzhodnem delu severnega gri\xc4\x8da, saj so na\xc5\xa1li najstarej\xc5\xa1e talne mozaike v gr\xc5\xa1ki umetnosti._NEWLINE_Arhai\xc4\x8dno in klasi\xc4\x8dno mesto sta bila za\xc5\xa1\xc4\x8ditena z obse\xc5\xbenim zidom. Deli temeljev so bili razkriti na severnem gri\xc4\x8du in drugod, vendar ne ka\xc5\xbeejo, s katero metodo so ga zgradili. Arheologi domnevajo, da je bil zgrajen z na soncu su\xc5\xa1enimi opekami s kamnitim temeljem, vendar je te\xc5\xbeko zanesljivo dokazati, saj je Filip II. mesto dobesedno zravnal._NEWLINE_Ker se nana\xc5\xa1a na javne stavbe, se agora nahaja na ju\xc5\xbenem robu severnega gri\xc4\x8da, blizu vzhodnih vrat, skupaj z javnim vodnjakom, arzenalom in mestnim parlamentom (\xce\x92\xce\xbf\xcf\x85\xce\xbb\xce\xb5\xcf\x85\xcf\x84\xce\xae\xcf\x81\xce\xb9\xce\xbf\xce\xbd). Obstaja majhen muzej z artefakti, obnovljenimi od Olinta, celotno arheolo\xc5\xa1ko najdi\xc5\xa1\xc4\x8de pa je odprto za javne oglede.\n_START_SECTION_\nOlint danes\n_START_PARAGRAPH_\nSodobno mesto, nekdaj Miriofito, zdaj imenovano Olynthos ali Nea Olynthos (Novi Olint), stoji na majhni planoti na zahodni strani reke Olynthios ali Resetenikia (v starih \xc4\x8dasih znana kot Sandanus), preko razvalin anti\xc4\x8dnega mesta.'