b'\n_START_ARTICLE_\nFortunant Mikuleti\xc4\x8d\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nMikuleti\xc4\x8d je \xc5\xa1tudiral pravo na univerzah na Dunaju in Pragi, kjer je leta 1914 tudi diplomiral. Med prvo svetovno vojno je kot poro\xc4\x8dnik avstro-ogrske vojske slu\xc5\xbeil v Mostarju in na So\xc5\xa1ki fronti. Po koncu vojne je imel od leta 1924 do 1931 samostojno odvetni\xc5\xa1ko pisarno v Ilirski Bistrici, od koder pa se je zaradi nevarnosti fa\xc5\xa1isti\xc4\x8dnega pregona umaknil v Jugoslavijo in bil do aprila 1941 odvetnik v Celju. Ko se je po okupaciji zatekel v Ljubljano, so ga italijanske oblasti pregnale (konfinirale) v Abruce, kjer je do\xc4\x8dakal kapitulacijo Italije ter nato do konca vojne \xc5\xbeivel v Firencah, Modeni in Milanu. Po osvoboditvi se je preselil v Trst, kjer je bil od leta 1949 do 1960 odvetnik, predsednik Glasbene matice in podpredsednik Slovenske prosvetne zveze. V tem obdobju je nekaj let v Kopru urejal in prevajal italijansko izdajo Uradnega vestnika okraja Koper.\n_START_SECTION_\nLiterarno delo\n_START_PARAGRAPH_\nFortunat Mikuleti\xc4\x8d je pod izmi\xc5\xa1ljenim imenom Mikula Leti\xc4\x8d pisal \xc4\x8drtice, novele, pesmi, anekdote in parodije: (Dalmatinska robinzonada, sonetni venec Kranjski klobasi, Internatitis /Gori\xc5\xa1ka Mohorjeva dru\xc5\xbeba, 1974/). Dela je objavljal v raznih \xc4\x8dasopish: Jadranskem koledarju, Pavlihi, Primoeskem dnevniku in slovenskih oddajah tr\xc5\xbea\xc5\xa1kega radia.'