b'\n_START_ARTICLE_\nZahar Dimitrijevi\xc4\x8d Olsufjev\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\n1. januarja 1786 je postal zastavnik v Izmailovskem polku. Sodeloval je v bojih s \xc5\xa0vedi (1788-90). 8. aprila 1798 je bil povi\xc5\xa1an v generalmajorja in imenovan za poveljnika Brjanskega mu\xc5\xa1ketirskega polka. 22. septembra 1800 je bil odpu\xc5\xa1\xc4\x8den iz voja\xc5\xa1ke slu\xc5\xbebe._NEWLINE_Septembra 1801 je bil ponovno aktiviran in imenovan za poveljnika Vibor\xc5\xa1kega mu\xc5\xa1ketirskega polka, s katerim se je udele\xc5\xbeil bitke narodov. Pozneje je postal poveljnik 14. in 22. pehotne divizije. S slednjo se je udele\xc5\xbeil bojev proti Turkom (1806-12)._NEWLINE_Leta 1810 je bil ranjen v bojih in deaktiviran, a je bil \xc5\xa1e istega leta ponovno aktiviran. 28. avgusta 1811 je postal poveljnik 17. pehotne divizije._NEWLINE_6. oktobra 1812 je postal poveljnik 2. pehotnega korpusa. V kampanji leta 1813-14 je postal poveljnik 9. korpusa._NEWLINE_Leta 1814 so ga zajeli Francozi. Kljub predlogu, da ga zamenjajo za ujetega francoskega generala, je raje ostal v ujetni\xc5\xa1tvu, v katerem je ostal do padca Pariza._NEWLINE_Po vrnitvi v Rusijo je septembra 1814 postal poveljnik 4. pehotnega korpusa in v letih 1815-20 je bil ponovno poveljnik 17. pehotne divizije._NEWLINE_10. februarja 1820 je postal senator in leta 1831 se je dokon\xc4\x8dno upokojil.'