b"\n_START_ARTICLE_\nGuy Edwards\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nDebitiral je v sezoni 1974, ko je na dirki za Veliko nagrado \xc5\xa0vedske s sedmim mestom le za mesto zgre\xc5\xa1il uvrstitev med dobitnike to\xc4\x8dk, a je dosegel svoj najbolj\xc5\xa1i rezultat v karieri. Blizu to\xc4\x8dk je bil \xc5\xa1e na dirki za Veliko nagrado Monaka, kjer je zasedel osmo mesto. V sezoni 1976 se mu na \xc5\xa1estih dirkah vi\xc5\xa1je od petnajstega mesta na dirki za Veliko nagrado Nem\xc4\x8dije ni uspelo uvrstiti, v sezoni 1977 pa je nastopil le na dirki za Veliko nagrado Velike Britanije, kjer se mu ni uspelo kvalificirati na dirko. Nato se je preselil v prvenstvu Britanske Formule 1, kjer je v sezoni 1978 zasedel \xc4\x8detrto mesto v dirka\xc5\xa1kem prvenstvu z dvema zmagama, v naslednji sezoni 1979 pa je z eno zmago zasedel peto mesto v prvenstvu. Znan je tudi kot dirka\xc4\x8d, ki je skupaj z Arturom Merzariom, Brettom Lungerjem in Haraldom Ertlom re\xc5\xa1il Nikija Laudo iz gore\xc4\x8dega dirkalnika na dirki za Veliko nagrado Nem\xc4\x8dije 1976, za kar je tudi dobil britansko kraljevo odlikovanje Queen's Gallantry Medal."