b'\n_START_ARTICLE_\nSoja\n_START_SECTION_\nTaksonomska razvrstitev\n_START_PARAGRAPH_\nRazli\xc4\x8dne sorte soje se uporabljajo za mnoge namene. Rod Glicin Willd. je razdeljen v dva podroda, Glicina in Soja. Podrod Soja vklju\xc4\x8duje kultivirano sojo (Glycine max) in divjo sojo (Glycine soja), ki uspeva divje na Kitajskem, Japonskem, v Koreji in Rusiji. Obe vrsti sta enoletnici. Podrod Glycine vsebuje 25 trajnic, ki uspevajo od Avstralije do Afrike._NEWLINE_Kot drugim rastlinam z dolgo zgodovino vzgoje ne moremo ve\xc4\x8d z zagotovostjo slediti izvoru. Gre za kulturo z velikim \xc5\xa1tevilom kultivarjev.\n_START_SECTION_\nOpis\n_START_PARAGRAPH_\nKot pri ve\xc4\x8dini rastlin sledimo rasti soji preko specifi\xc4\x8dnih morfolo\xc5\xa1kih zna\xc4\x8dilnosti med rastjo.\n_START_SECTION_\nKalitev\n_START_PARAGRAPH_\nPrva faza rasti rasti je kalitev, ki postane o\xc4\x8ditna s pojavom koreni\xc4\x8dice. Gre za prvo fazo rasti korenine, do katere pride po 48 ur v idealnih pogojih rasti. Prva fotosintetska struktura je kli\xc4\x8dni list, ki se pojavi iz zemlje. Kli\xc4\x8dni list deluje kot vir hranil v prvih 7-10 dneh \xc5\xbeivljenja rastline.\n_START_SECTION_\nZorenje\n_START_PARAGRAPH_\nPrvi pravi listi razvijejo kot par enojnih rezil. Po prvem paru se razvijejo sestavljeni listi s tremi rezili. Vsak tridelni list ima tri do \xc5\xa1tiri listi\xc4\x8de, dolge 6-15 cm, \xc5\xa1iroke pa 2-7 cm. Pod idealnimi pogoji se rast stebla nadaljuje, pri \xc4\x8demer zraste iz stebla vsake 4 dni nova gr\xc4\x8da. Pred cvetenjem zrastejo korenine 1,9 cm na dan. \xc4\x8ce so prisotne bakterije za fiksacijo du\xc5\xa1ika, se gr\xc4\x8de na koreninah razvijejo zelo hitro. Pojav novih gr\xc4\x8d se nadaljuje 8 tednov, dokler ga ne stabilizira so\xc5\xbeitje z bakterijami. Kon\xc4\x8dne zna\xc4\x8dilnosti rastline so razli\xc4\x8dne, odvisne od genetike, kakovosti zemlje in podnebja; po navadi so visoke 51-127 cm, korenine pa segajo od 76-152 cm v globino.\n_START_SECTION_\nCvetenje\n_START_PARAGRAPH_\nCvetenje se pogosto za\xc4\x8dne, ko postanejo dnevi kraj\xc5\xa1i od 12,8 ur. Razne vrste pa se razli\xc4\x8dno odzivajo na spreminjanje dol\xc5\xbeine dneva. Soja razvije neopazne cvetove, ki izvirajo iz sredine lista in so bele, vijoli\xc4\x8dne ali ro\xc5\xbenate barve. Rast novih gr\xc4\x8d se lahko ustavi ob za\xc4\x8detku cvetenja, odvisno od vrste. Vrste, pri katerih se rast novih gr\xc4\x8d nadaljuje, so bolj primerne za obmo\xc4\x8dja z dolgo rastno sezono. Soja pogosto spusti svoje liste preden dozorijo semena._NEWLINE_Sade\xc5\xbe je dlakav strok, ki raste v klastru treh do petih. Dolg je 3-8 cm z 2-4 semeni s premerom 5-11 mm. Pojavljajo se v raznolikih oblikah in barvah (\xc4\x8drna, rjava, rumena in zelena). Tudi dvobarvna in barvita so pogosta.\n_START_SECTION_\nOdpornost semen\n_START_PARAGRAPH_\nOvojnica zrelega fi\xc5\xbeola je trda, odporna na vodo in \xc5\xa1\xc4\x8diti kli\xc4\x8dni list ter strebelce pred po\xc5\xa1kodbami. \xc4\x8ce ni razpokana, seme ne vzkali. Brazgotini na ovojnici pravimo hilus. Na eni stani je mikropil, skozi katerega lahko seme absorbira vodo._NEWLINE_Semena, polna beljakovin, se lahko posu\xc5\xa1ijo, a po o\xc5\xbeivijo po ponovni absorpciji vode. Raziskovalci so na\xc5\xa1li veliko topnih ogljikovih hidratov, ki varujejo viabilnost celic semena. Podelili so mu veliko patentov za tehnike za\xc5\xa1\xc4\x8dite biolo\xc5\xa1kih membran in proteinov v suhem stanju.\n_START_SECTION_\nSojine beljakovine\n_START_PARAGRAPH_\nVse semenke, razen dru\xc5\xbeina trave/\xc5\xbeitarice, vsebujejo globulinske proteine za shrambo, podobne sojinim proteinom vicilinu (7S) in leguminu (11S). Oves in ri\xc5\xbe sta edini izjemi, saj vsebujeta te proteine. Kakav vsebuje protein globulin 7S, ki prispeva k okusu in aromi kakava in \xc4\x8dokolade, kava pa globulin 11S, odgovoren za okus in aromo kave._NEWLINE_Beljakovini vicilin in legumin spadata k super-dru\xc5\xbeini kupinov, veliki dru\xc5\xbeini funkcijsko raznolikih proteinov s skupnim izvorom, ki ji sledimo od bakterij k evkariontom, vklju\xc4\x8dno z \xc5\xbeivalmi in vi\xc5\xa1jimi rastlinami. _NEWLINE_2S albumini sestavljajo veliko dru\xc5\xbeino homolognih shrambenih proteinov, prisotnih v mnogih dvokali\xc4\x8dnicah in nekaterih enokali\xc4\x8dnicah, ne pa v travah. Soja vsebuje majhen, a pomemben protein 2S. 2S albumini so zdru\xc5\xbeeni v prolaminsko super-dru\xc5\xbeino. Drugi alergeni proteini v tej super-dru\xc5\xbeini so nespecifi\xc4\x8dni rastlinski proteini lipidnega transporta, inhibitorji alfa-amilaze, inhibitorji tripsina in prolaminski hrambeni proteini v travah in \xc5\xbeitaricah. Ara\xc5\xa1idi vsebujejo 20% 2S albuminov, 6% 7S globulinov in 74% 11S. Albumin 2S in globulin 7S sta odgovorna za relativno nizko vsebnost lizina v ara\xc5\xa1idih v primerjavi s proteini soje.\n_START_SECTION_\nGojenje\n_START_PARAGRAPH_\nSoja je pomembna za cel svet, saj vsebuje veliko olja in proteinov. V ZDA olje ekstrahirajo s heksanom, razma\xc5\xa1\xc4\x8dena soja je nato krma za \xc5\xbeivino na industrijskem nivoju. Produkti iz soje so prisotni v mnogih procesiranih \xc5\xbeivilih. Med drugo svetovno vojno je postala pomembna v Evropi in Severni Ameriki kot nadomestek za drugo proteinsko hrano in vir olja. Med vojno so jo uporabljali kot gnojilo.\n_START_SECTION_\nPogoji za rast\n_START_PARAGRAPH_\nVzgoja je uspe\xc5\xa1na v podnebjih z vro\xc4\x8dimi poletji z optimumom pri 20-30 \xc2\xb0C. Temperature pod 20 in nad 40 \xc2\xb0C bistveno zavirajo rast. Najuspe\xc5\xa1neje raste na aluvialnih tleh z visoko vsebnostjo organske snovi. Kot ve\xc4\x8dina fi\xc5\xbeolnic vzpostavi simbiozo z du\xc5\xa1ik fiksirajo\xc4\x8dimi bakterijami Bradyrhizobium japonicum. Sodobna soja dose\xc5\xbee vi\xc5\xa1ino okoli enega metra v 80-120 dneh od sejanja do \xc5\xbeetve.\n_START_SECTION_\nOkoljska in zdravstvena vpra\xc5\xa1anja\n_START_PARAGRAPH_\nOkoljske organizacije poro\xc4\x8dajo, da je kultivacija soje privedla do uni\xc4\x8denja velikih povr\xc5\xa1in amazonskega de\xc5\xbeevnega gozda, deforestacijo pa naj bi \xc5\xa1e naprej spodbujali._NEWLINE_Ameri\xc5\xa1kih znanstvenik za prst Andrew McClung je prvi pokazal potencial brazilske zemlje, kar mu je prinselo svetovno nagrado za prehrano leta 2006. Vseeno pa so naleteli na te\xc5\xbeave zaradi kratkih dnevov in pomanjkanja letnih \xc4\x8dasov, zato so morali najprej razviti "tropsko sojo", ki bi cvetela kasneje, da ima rastlina ve\xc4\x8d \xc4\x8dast za zorenje. Po ve\xc4\x8d letih vzgoje je to uspelo veji brazilskega ministrstva za kmetijstvo._NEWLINE_\xc4\x8clove\xc5\xa1ko blato iz \xc4\x8distilnih naprav je lahko gnojilo za sojo, a lahko vsebuje povi\xc5\xa1ano koncentracijo kovin.\n_START_SECTION_\n\xc5\xa0kodljivci\n_START_PARAGRAPH_\nSoja je ob\xc4\x8dutljiva na razne \xc5\xa1kodljivce, med njimi bakterije, glivi\xc4\x8dne oku\xc5\xbebe, virusne bolezni in parazite.\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\n"Soja" izvira iz popa\xc4\x8denja kitajske in/ali japonske besede za sojino olje (kitajsko \xe8\xb1\x89\xe6\xb2\xb9 ch\xc7\x90y\xc3\xb3u, japonsko \xe9\x86\xa4\xe6\xb2\xb9 \xc5\xa1oju)._NEWLINE_Soja je bila bistvena polj\xc5\xa1\xc4\x8dina v vzhodni Aziji pred zapisano zdogovino. Dokazi o vzgoji soje segajo med leta 7000-6600 pr. n. \xc5\xa1t. na Kitajskem, med leta 5000-3000 pr. n. \xc5\xa1t. na Japonskem in okoli 1000 pr. n. \xc5\xa1t. v Koreji. Pred fermentiranimi izdelki je bila soja sveta zaradi blagodejnih vplivov pri kolobarjenju._NEWLINE_Sojo so v 13. stoletju predstavili na Javo in Malajski polotok. V 17. stoletju so z njo po Aziji \xc5\xbee trgovali evropski trgovci (Portugalci, \xc5\xa0panci in Nizozemci) in verjetno dosegli indijski kontinent._NEWLINE_V 18. stoletju so jih uvedli v Ameriki in Evropi. V Afriko je pri\xc5\xa1la konec 19. stoletja iz Kitajske preko Egipta (1857), zdaj pa je raz\xc5\xa1irjena po vsej celini. Postala je pomembna polj\xc5\xa1\xc4\x8dina v Zdru\xc5\xbeenih dr\xc5\xbeavah Amerike, Braziliji, Argentini, Indiji in na Kitajskem.\n_START_SECTION_\nAzija\n_START_PARAGRAPH_\nNajbli\xc5\xbeji \xc5\xbeive\xc4\x8di sorodnik soje je Glycine soja, fi\xc5\xbeolnica iz osrednje Kitajske. Po starodavnem kitajskem mitu jo je leta 2853 pr. n. \xc5\xa1t. legendarni kitajski cesar Shennong proglasil za eno od petih svetih rastlin (poleg ri\xc5\xbea, p\xc5\xa1enice, je\xc5\xbemena in prosa). Gojenje soje se je po arheolo\xc5\xa1kih dokazih odvijalo dolgo \xc4\x8dasa na dana\xc5\xa1njem Japonskem, v severni Kitajski in Koreji._NEWLINE_Izvor gojenja soje je stvar debat. Zgodnje kitajske kronike omenjajo sojo kot darilo iz Mand\xc5\xbeurije in Korejskega polotoka. Nedavna raziskava ka\xc5\xbee na sejanje divje soje pred letom 5000 pr. n. \xc5\xa1t. na mnogih krajih po vzhodni Aziji. Nekateri strokovnjaki predlagajo datum 3500 pr. n. \xc5\xa1t. Najstarej\xc5\xa1e vrste, ki spominjajo na dana\xc5\xa1nje po obliki in velikosti, so na\xc5\xa1li na arheolo\xc5\xa1kih najdbi\xc5\xa1\xc4\x8dih v Koreji iz okoli 1000 pr. n. \xc5\xa1t. Oglji\xc4\x8dno datiranje je dolo\xc4\x8dilo, da so v obdobju Mumun sojo gojili za prehrano. Soja se pojavi na Japonskem v obdobju D\xc5\xbeomon pred 5000 leti in je bistveno vi\xc5\xa1ja od divjih vrst. Soja postane pomembna v dinastiji Zhou (1046-256 pr. n. \xc5\xa1t.) na Kitajskem, a ni jasno, kako se je vklju\xc4\x8dila v kulturo. Pred dinastijo Han se na jugu Kitajske ni pojavljala. Od 1. stoletja do 15. in 16. stoletja se je raz\xc5\xa1irila na jug in jugovzhod Azije, predvsem preko trgovine po kopnem in morju. Prvi japonski zapis je v kroniki Kod\xc5\xbeiki, dokon\xc4\x8dani leta 712._NEWLINE_Mnogi ljudje so trdili, da so v Aziji uporabljali samo fermentirano sojo in izdelke iz nje, saj fermentacija ni\xc5\xbea nivo fitoestrogenov v rastlini. Izraz sojino mleko pa je vseeno v uporabi vsaj od leta 82, tofu od leta 220._NEWLINE_Soja je na Javi omenjena kot kad\xc3\xaal\xc3\xaa v rokopisu Sri Tanjung iz 12. do 13. stoletja. V 13. stoletju je \xc5\xbee prispela in se gojila v Indoneziji, a se je to verjetno zgodilo veliko prej, saj je bila trgovina z ju\xc5\xbeno Kitajsko \xc5\xbeivahna. Prva omemba fermentirane sojine torte tempeha na Javi je v rokopisu Serat Centhini iz leta 1815._NEWLINE_Do za\xc4\x8detka 17. stoletja se je sojino olje raz\xc5\xa1irilo z juga Japonske po regiji preko Nizozemske vzhodnoindijske dru\xc5\xbebe. Soja je na jug Azije verjetno prispela iz ju\xc5\xbene Kitajske in se premikala proti jugozahodu na sever indijskega kontinenta.\n_START_SECTION_\nEvropa\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1603 je jezuitski duhovnik v Nagasakiju sestavili znan japonsko-portugalski slovar (prvi v evropskem jeziku), ki je vseboval 20 besed, povezanih s sojo. \xc5\xa0panski trgovci so preko trgovine spoznali sojo in izdelke iz soje vsaj v 17. stoletju, \xc5\xa1ele v 19. stoletju pa so jo sku\xc5\xa1ali gojiti. Leta 1880 je prvi\xc4\x8d uspela v botani\xc4\x8dnih vrtovih Coimbra na Portugalskem. Okoli 1910 so jo uspeli kultivirati tudi v \xc5\xa0paniji, vzhodno od Sevilje. V Italiji so jo prvi\xc4\x8d kultiviral do 1760 v Turinu, do 1780 pa je bila \xc5\xbee vsaj v treh botani\xc4\x8dnih vrtovih. Leta 1935 so jo predstavili v Gr\xc4\x8dijo. V Franciji so jo prvi\xc4\x8d kultivirali leta 1779, klju\xc4\x8dna za uvedbo pa sta bila Dru\xc5\xa1tvo za aklimatizacijo in Li Yu-ying, ki je ustanovil tovarno za tofu, kjer so proizvajali prvo komercialno hrano iz soje._NEWLINE_Leta 1873 se je pojavila v srednji Evropi. Priro\xc4\x8dnik za Hitlerjevo mladino iz 30. let je imenoval sojo "nacisti\xc4\x8dni fi\xc5\xbeol" kot alternativa mesu.\n_START_SECTION_\nSeverna Amerika\n_START_PARAGRAPH_\nSoja je pri\xc5\xa1la v Severno Ameriko s Kitajske leta 1765. Prinesla sta jo Samuel Bowen in James Flint, prvi Angle\xc5\xbe, ki so mu doolili, da se nau\xc4\x8di kitajsko. Bowen je gojil sojo blizu Savannah v Georgii in prodajal sojino olje v Anglijo. Naslednjih 155 let so jo gojili ve\xc4\x8dinoma za krmo._NEWLINE_\xc5\xa0ele Lafayette Mendel in Thomas Burr Osborne (kemik) sta pokazala, da se hranilna vrednost soje zvi\xc5\xa1a po kuhanju, povi\xc5\xa1anju vlage ali z vro\xc4\x8dino, zato je po\xc4\x8dasi postajala \xc4\x8dlove\xc5\xa1ka hrana. William Morse velja za o\xc4\x8deta sodobnega gojenja soje v ZDA. Leta 1910 jo je pretvoril v enega najbolj hranilnih proizvodov. Pred letom 1920 je bila soja samo vir olja, krme in industrijskih proizvodov, po prvi svetovni vojni pa je postala pomembnej\xc5\xa1a. Po su\xc5\xa1ah so lahko z njo obogatili zemljo._NEWLINE_Ford je uporabil sojino olje za barvanje avtomobilov, pa tudi kot teko\xc4\x8dino za amortizerje. Sodelovanje med industrijo in kmetijstvom je bilo na vrhuncu. Kemik Robert Boyer je leta 1931 izdelal umetno svilo, iz vlaken proteinov pa so izdelovali tudi tkanino Azlon za pla\xc5\xa1\xc4\x8de, klobuke in povr\xc5\xa1nike._NEWLINE_Ford je spodbujal uporabo soje, na primer za dele avtomobila iz plastike na osnovi soje. V vsakem njegovem avtomobilu so uporabili kar 2 bu\xc5\xa1ela soje. Komercializiral je prvo sojino mleko, sladoled in nadev. Plastika je nastala z dodatkom sojine moke v fenol-formaldehidno plastiko. Leta 1941 so izdelali prototip vozila iz tak\xc5\xa1ne plastike, imenovanega "sojin avto".\n_START_SECTION_\nJu\xc5\xbena Amerika\n_START_PARAGRAPH_\nSoja je prispela v Argentino leta 1882. Andrew McClung je v petdesetih letih 20. stoletja pokazal, da bo na zemlji regije Cerrado v Braziliji soja rasla. Deforestacija zaradi pridobivanja povr\xc5\xa1in je pri\xc5\xa1la kasneje.\n_START_SECTION_\nTofu in sojina omaka\n_START_PARAGRAPH_\nSoja je med stro\xc4\x8dnicami najbolj spo\xc5\xa1tovana zaradi visoke vsebnosti beljakovin (38-45%) in olj (20%). Pribli\xc5\xbeno 85% soje procesirajo v olje in prehranske izdelke, preostalo pa se procesira druga\xc4\x8de ali pa zau\xc5\xbeije cela.\n_START_SECTION_\nSojino olje\n_START_PARAGRAPH_\nSojino seme vsebuje 18-19% olja. Za pridobivanje olja seme razpokajo, prilagodi se vla\xc5\xbenost, zrola se jih v kosme,olje pa eksrahira s heksanom. Olje pre\xc4\x8distijo in zme\xc5\xa1ajo za razli\xc4\x8dne uporabe, v\xc4\x8dasih tudi hidrogenirajo. Sojino olje, tako teko\xc4\x8de kot hidrogenirano, se izva\xc5\xbea kot rastlinsko olje ali pa uporablja za proizvodnjo procesirane hrane.\n_START_SECTION_\nSojin zdrob\n_START_PARAGRAPH_\nSojin zdrob je ostanek po odstranitvi ma\xc5\xa1\xc4\x8dob z vsebnostjo beljakovin 50%. 97% zdroba se uporablja kot krma in hrana za pse.\n_START_SECTION_\nHrane za \xc4\x8dlove\xc5\xa1ko u\xc5\xbeivanje\n_START_PARAGRAPH_\nPogosti sojini izdelki za \xc4\x8dlove\xc5\xa1ko u\xc5\xbeivanje so sojino olje/omaka, sojino mleko, tofu, sojina moka, tempeh, sojin lecitin in rastlinski protein. Jedo se tudi minimalno procesirani, npr. edamame (\xe6\x9e\x9d\xe8\xb1\x86), kjer so nezrela semena prekuhana v lupini in posoljena._NEWLINE_Na Kitajskem, Japonskem in v Koreji so sojini produkti pogosti v dieti. Tofu (\xe8\xb1\x86\xe8\x85\x90 d\xc3\xb2ufu) naj bi izviral na Kitajskem, skupaj s sojino omaki in mnogimi vrstami paste za za\xc4\x8dinjanje. Japonske jedi iz soje so miso (\xe5\x91\xb3\xe5\x99\x8c), natto (\xe7\xb4\x8d\xe8\xb1\x86), kinaki (\xe9\xbb\x84\xe7\xb2\x89) in edamame (\xe6\x9e\x9d\xe8\xb1\x86), pa tudi izdelki iz tofuja, kot sta acuage in aburaage. V korejski kuhinji je pogosta uporaba sojinih kal\xc4\x8dkov (\xec\xbd\xa9\xeb\x82\x98\xeb\xac\xbc kongnamul) kot podlaga jedi doenjang, cheonggukjang in ganjang. V Vietnamu izdelujejo iz soje pasto t\xc6\xb0\xc6\xa1ng.\n_START_SECTION_\nMoka\n_START_PARAGRAPH_\nSojino moko delajo z pra\xc5\xbeenjem soje, odstranjevanjem ovoja in mletjem. Izdelujejo jo z razli\xc4\x8dno vsebnostjo ma\xc5\xa1\xc4\x8dobe. Surova moka nastane brez pra\xc5\xbeenja._NEWLINE_Moki lahko dodamo do 15% sojinega lecitina, da dobimo moko, ki ima lastnosti emulgatorja._NEWLINE_Sojina moka vsebuje 50% beljakovin in 5% vlaknin. Bogata je s tiaminom, riboflavinom, fosforjem, kalcijem in \xc5\xbeelezom,ne vsebuje glutena. Zaradi tega je vzhajan kruh gost. Sojin moka gosti omake in zmanj\xc5\xa1a absorpcijo olja med cvrenjem. Pe\xc4\x8denje z moko daje rahlost, vla\xc5\xbenost, bogato barvo in fino teksturo\n_START_SECTION_\nFormula za dojen\xc4\x8dke na osnovi soje\n_START_PARAGRAPH_\nDaje se jo dojen\xc4\x8dkom, ki se jih ne doji. Uporabna je, ko je otrok alergi\xc4\x8den na pasterizirano kravje mleko ali pa je na veganski dieti.\n_START_SECTION_\nAlternativa mesu in mle\xc4\x8dnim izdelkom\n_START_PARAGRAPH_\nOdprt zavoj kremnega sira na osnovi soje._NEWLINE_Sojo lahko procesiramo v proizvode s teksturo in izgledom druge hrane, kot je sojino mleko, margarina, sladoled, jogurt, sir, kremni sir, hamburgerji, sojino maslo (podobno ara\xc5\xa1idovem maslu).\n_START_SECTION_\nNadomestek za kavo\n_START_PARAGRAPH_\nPra\xc5\xbeena in zmleta soja se uporablja kot brezkofeinski nadomestek za kavo. Po izdelavi izgleda kot kava in se lahko uporablja kot instant kava z aromo in okusom po pra\xc5\xbeeni soji.\n_START_SECTION_\nDrugi izdelki\n_START_PARAGRAPH_\nSoja se uporablja pri izdelavi industrijskih olj, mil, kozmetike, smole, plastike, \xc4\x8drnila, vo\xc5\xa1\xc4\x8denk, topil in obla\xc4\x8dil, predstavlja pa tudi 80% proizvodnje biodizla v ZDA.\n_START_SECTION_\nBeljakovine\n_START_PARAGRAPH_\nVe\xc4\x8dina sojinih beljakovin je relativno odpornih na toploto. Zaradi te lastnosti se lahko iz soje pri visokih temperaturah pridobivajo proizvodi kot so tofu, sojino mleko in sojina moka._NEWLINE_Ameri\xc5\xa1ka agencija FDA ima sojo za vir popolnih beljakovin. Popolne beljakovine so tiste, ki vsebujejo velik odstotek vseh nujnih aminokislin, ki jih potrebuje \xc4\x8dlovekovo telo. \xc4\x8clovekovo telo namre\xc4\x8d nima sposobnosti njihovega sintetiziranja. To je tudi razlog, da je soja dober vir beljakovin tudi za vegetarijance in vegane.\n_START_SECTION_\nOgljikovi hidrati\n_START_PARAGRAPH_\nOsnovni razgradljivi ogljikovi hidrati zrelih semen soje so disaharid sukroza (dele\xc5\xbe med 2,5% do 8,2%), trisaharid rafinoza (0,1% do 1%) sestavljena iz ene molekule sukroze spojene z eno molekulo galaktoze ter tetrasaharid stahioza (1,4% do 4,1%) sestavljena iz ene molekule sukroze spojene z dvema molekulama galaktoze. Oligosaharida rafinoza in stahioza varujeta seme pred izsu\xc5\xa1itvijo, nista pa u\xc5\xbeitna sladkorja, zaradi \xc4\x8desar pri njunem vnosu v organizem prihaja do napenjanja. Povzro\xc4\x8data tudi manj\xc5\xa1e \xc4\x8drevesne te\xc5\xbeave tako pri ljudeh kot tudi pri drugih monogastri\xc4\x8dnih \xc5\xbeivalih. Podobne te\xc5\xbeave povzro\xc4\x8da tudi disaharid trehaloza. Neprebavljeni oligosaharidi se v \xc4\x8drevesju presnavljajo s pomo\xc4\x8djo naravno prisotnih mikroorganizmov, pri \xc4\x8demer kot stranski produkt nastajajo plini, kot so ogljikov dioksid, molekularni vodik in metan._NEWLINE_Ker se sojini ogljikovi hidrati razgrajujejo s postopkom fermentacije, sojin koncentrat, izolirane sojine beljakovine, tofu, sojina omaka in sojini kal\xc4\x8dki ne povzro\xc4\x8dajo napenjanja.\n_START_SECTION_\nMa\xc5\xa1\xc4\x8dobe\n_START_PARAGRAPH_\nSurova soja vsebuje okoli 20% ma\xc5\xa1\xc4\x8dob, med katere sodijo: nasi\xc4\x8dene ma\xc5\xa1\xc4\x8dobe (3%), enkratno nenasi\xc4\x8dene (4%) in ve\xc4\x8dkratno nenasi\xc4\x8dene ma\xc5\xa1\xc4\x8dobe, predvsem linoleinske kisline._NEWLINE_Sojino olje vsebuje \xc5\xa1tiri fitosterole: stigmasterol, sitosterol, kampesterol in brasikasterol, ki predstavljajo okoli 2,5% skupne vsebnosi lipidov, pretvorijo pa se lahko v steroidne hormone.\n_START_SECTION_\nZdravje\n_START_PARAGRAPH_\nPo \xc5\xa1tudijah na ljudeh niso na\xc5\xa1li \xc5\xa1kodljivih vplivov na razvoj raka dojk pri splo\xc5\xa1ni populaciji in pre\xc5\xbeivelih. Zmerno u\xc5\xbeivanje ne pove\xc4\x8duje tveganja za raka dojk. Ni dovolj dokazov, da prehrambeni nadomestki niso tveganje za razvoj raka. Posebnost soje je vsebnost saponinov, izoflavonov - 3 mg/g suhe soje (fitoestrogeni v \xc5\xbeivalskem telesu) in fiti\xc4\x8dne kisline._NEWLINE_Leta 1995 je raziskava ugotovila, da sojine beljakovine ni\xc5\xbeajo serumski nivo slabega holesterola LDL in trigliceridov. Dober holesterol HDL se ni bistveno povi\xc5\xa1al. Fitoestrogena ganistein in daidzein imata implikacije v blagodejnih u\xc4\x8dinkih na sr\xc4\x8dno\xc5\xbeilne bolezni, ne ni\xc5\xbeajo pa rizika nastanka sr\xc4\x8dno\xc5\xbeilnih bolezni, raka prostate in infekcij dihal. Fiti\xc4\x8dna kislina je antioksidant in kelator. Manj\xc5\xa1ali naj bi verjetnost nastanka raka, diabetesa in laj\xc5\xa1ala vnetje, a hkrati ni\xc5\xbeala absorpcijo pomembnih mineralov zalaradi keliranja._NEWLINE_Koli\xc4\x8dina fitoestrogenov naj ne bi izzvala bistvenega fiziolo\xc5\xa1kega odziva, pri nadome\xc5\xa1\xc4\x8danju \xc4\x8dlove\xc5\xa1kega ali kravjega mleka (0,005-0,001 mg/dan) pa je vnos bistveno vi\xc5\xa1ji pri soji (6-47 mg/dan).\n_START_SECTION_\nAlergija\n_START_PARAGRAPH_\nAlergija na sojo spada pod pogostosti v isti rang kot mleko, jajca, ara\xc5\xa1idi, drevesni ore\xc5\xa1ki in lupinarji. Diagnoza pri otrocih poteka z opisov simptomov in ko\xc5\xbenimi ter krvnimi testi. Ker je bilo kontroliranih poskusov glede alergije malo, je te\xc5\xbeko zaklju\xc4\x8diti karkoli o prevalenci v splo\xc5\xa1ni populaciji. Alergija navadno povzro\xc4\x8da oteklino, koprivarico, redko pa tudi anafilakti\xc4\x8den \xc5\xa1ok. Vzrok alergije so najverjetneje sojini proteini, a v veliko manj\xc5\xa1i meri kot proteini ara\xc5\xa1idov in lupinarjev. Pozitivni test poka\xc5\xbee, da je imunski sistem proizvedel protitelesa IgE._NEWLINE_Soja lahko spro\xc5\xbei simptome netolerance, \xc4\x8desar alergijski test ne poka\xc5\xbee. Otrok s simptomi navadno bruha in ima diarejo. Pri starej\xc5\xa1ih otrocih je lahko diareja krvava, pojavi se anemija, izguba te\xc5\xbee. V mladih otrocih pogosto izzveni.'