b'\n_START_ARTICLE_\nMagister militum\n_START_PARAGRAPH_\nMagister militum (poveljstvo ali poveljnik oboro\xc5\xbeenih sil) je bil naziv vrhovnega poveljstva rimskih oboro\xc5\xbeenih sil, ki se je uporabljal v poznem Rimskem cesarstvu od vladavine Konstantina Velikega dalje. Naziv je lahko pomenil tudi visokega voja\xc5\xa1kega \xc4\x8dastnika, ki je bil neposredno podrejen vrhovnemu poveljniku vojske, se pravi cesarju. V gr\xc5\xa1kih virih se naslov imenuje strategos ali stratelates.\n_START_SECTION_\nUstanovitev in razvoj polo\xc5\xbeaja\n_START_PARAGRAPH_\nPolo\xc5\xbeaj magistra militum je nastal v 4. stoletju, ko je cesar Konstantin Veliki razre\xc5\xa1il pretorijanske prefekte (praefectus praetorio) njihovih voja\xc5\xa1kih dol\xc5\xbenosti. Na za\xc4\x8detku sta nastala dva polo\xc5\xbeaja: magister peditum (poveljnik pehote) in bolj presti\xc5\xbeen magister equitum (poveljnik konjenice). Polo\xc5\xbeaj magistra equitum je obstojal \xc5\xbee od republikanskih \xc4\x8dasov in je pomenil drugega poveljujo\xc4\x8dega \xc4\x8dastnika za rimskim diktatorjem. _NEWLINE_Konstantinovi nasledniki so ustanovili tudi polo\xc5\xbeaje na teritorialni ravni in imenovali magistre peditum in magistre equitum za vsako pretorijansko  prefekturo: per Gallias (za Galijo),  per Italiam (za Italijo), per Illyricum (za Ilirik) in per Orientem (za Vzhod), kasneje tudi za Trakijo in ob\xc4\x8dasno za Afriko. _NEWLINE_Polo\xc5\xbeaj poveljnika pehote in konjenice je v\xc4\x8dasih zasedala ena oseba, ki je imela naslov magister equitum et peditum ali magister utriusquae militiae (poveljnik obeh vojsk). Magistri utriusquae militiae so poveljevali lokalni operativni vojski (comitatenses),  ki je bila name\xc5\xa1\xc4\x8dena na strate\xc5\xa1kih to\xc4\x8dkah cesarstva. Sestavljena je bila ve\xc4\x8dinoma iz konjenice in je delovala kot enota za hitro posredovanje. Drugi magistri so bili stalno na razpolago cesarju in so se imenovali in praesenti (prisotni pri cesarju). Od poznega 4. stoletja dalje so se regionalni voja\xc5\xa1ki poveljniki imenovali preprosto magister militum._NEWLINE_Vrhovnega poveljnika vojske z naslovom magister utriusquae militiae so v\xc4\x8dasih imenovali tudi v Zahodnem rimskem cesarstvu. Tak\xc5\xa1ni poveljniki, med katerimi sta bila primer Flavij Stilihon in  Ricimer, so imeli v\xc4\x8dasih mo\xc4\x8d, ki je presegala mo\xc4\x8d cesarjev in so bili de facto vladarji cesarstva._NEWLINE_Na Vzhodu sta bila na polo\xc5\xbeaju magister militum praesentalis dva generala. Med vladanjem cesarja Justinijana I. so zaradi pove\xc4\x8dane ogro\xc5\xbeenosti in \xc5\xa1iritve cesarstva ustanovili tri nove polo\xc5\xbeaje:  magister militum per Armeniam za provinco Armenijo, ki je bila pred tem v pristojnosti  magistra militum per Orientem, magister militum per Africam  za ponovno osvojene afri\xc5\xa1ke province (leta 534), ki je imel podrejenega magistra peditum, in  magister militum Spaniae za Iberski polotok (okoli leta 562)._NEWLINE_V 6. stoletju so notranje in zunanje krize v provincah pogosto zahtevale za\xc4\x8dasno zdru\xc5\xbeitev civilne in voja\xc5\xa1ke oblasti v rokah magistra militum. Tak\xc5\xa1na praksa se je prvi\xc4\x8d pojavila pri ustanovitvah eksarhatov Ravena in Kartagina leta 584 in se je zatem ustalila. Po izgubah vzhodnih provinc zaradi arabskih osvajanj v 640. letih so iz pre\xc5\xbeivelih operativnih armad in njihovih poveljnikov ustanovili prva bizantinska voja\xc5\xa1ka okro\xc5\xbeja  \xe2\x80\x93 theme._NEWLINE_Naslov magister militum so v\xc4\x8dasih nosili tudi vrhovni voja\xc5\xa1ki poveljniki v srednjeve\xc5\xa1ki Italiji, na primer v Pape\xc5\xa1kih dr\xc5\xbeavah in Bene\xc5\xa1ki republiki, katere do\xc5\xbe se je imel za naslednika Ravenskega eksarhata.\n_START_SECTION_\nKasnej\xc5\xa1e, manj uradne rabe naslova\n_START_PARAGRAPH_\nOd 12. stoletja dalje se je naslov magister militum uporabljal za mo\xc5\xbea, ki je v imenu svojega politi\xc4\x8dnega ali fevdalnega gospodarja organiziral oboro\xc5\xbeene sile. V Gesti Herewardi je prevajalec latinskega izvirnika v zgodnjo angle\xc5\xa1\xc4\x8dino junaka ve\xc4\x8dkrat naslovil z magister militum. Izgleda, da ga je pisec izvirnika, ki se je, \xc5\xbeal, izgubil, imel za nekak\xc5\xa1nega nadzornika oboro\xc5\xbeenih sil. Kasnej\xc5\xa1e rabe naslova so o\xc4\x8ditno temeljile na klasi\xc4\x8dnem konceptu.\n_START_SECTION_\nMagister militum v slovenski knji\xc5\xbeevnosti\n_START_PARAGRAPH_\nV romanu F.S. Fin\xc5\xbegarja Pod svobodnim soncem sta na ve\xc4\x8d mestih omenjena kar dva magistra militum, ki sta slu\xc5\xbebovala pod Justinijanom I.. _NEWLINE_Prvi je bil Hilbudij, ki je bil magister militum per Tracias. Po poreklu je bil najbr\xc5\xbe Slovan in je verjeto padel v bitki okoli leta 533._NEWLINE_Drugi je bil Belizar, ki je bil magister militum per Orientem. Po poreklu je bil Ilir ali Tra\xc4\x8dan in se je proslavil v bojih s Sasanidi, Vandali v severni Afriki in Ostrogoti v Italiji.'