b'\n_START_ARTICLE_\nErnesto Teodoro Moneta\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1848 je Moneta pri petnajstih letih sodeloval v petdnevnem uporu Milana v "pomladi narodov", ko so se Milan\xc4\x8dani uprli avstrijski oblasti. Zatem se je vpisal na voja\xc5\xa1ko akademijo, leta 1859 se pridru\xc5\xbeil Garibaldijevemu\xc2\xa0vdoru na Silicijo in napadu na Calabrijo ter tako klju\xc4\x8dno prispeval k zdru\xc5\xbeevanju Italije. _NEWLINE_Spopad z vsem kaosom in nejasnimi posledicami je spremenil njegovo osebnost. Postal je mednarodni mirovni aktivist in pri tem obdr\xc5\xbeal mo\xc4\x8dno nacionalisti\xc4\x8dno noto pri svojem aktivizmu._NEWLINE_Med letoma 1867 in 1896 je bil urednik milanskega demokrati\xc4\x8dnega \xc4\x8dasopisa\xc2\xa0Il Secolo, izdajal ga je\xc2\xa0Edoardo Sonzogno. _NEWLINE_Leta 1887 je ustanovil Lombardsko zvezo za mir in arbitra\xc5\xbeo (Unione Lombarda per la Pace e l\'Arbitrato), ki je stremela k razoro\xc5\xbeitvi in ponudila vizijo nove organizacije, ki bi prepre\xc4\x8devala bodo\xc4\x8de konflikte, nekaj kot Liga narodov. Skupaj z Louisom Renaultom\xc2\xa0je bil prejemnik\xc2\xa0Nobelove nagrade za mir\xc2\xa0v letu\xc2\xa01907._NEWLINE_V zadnjih letih svojega \xc5\xbeivljenja je popustil v mnogih stali\xc5\xa1\xc4\x8dih do miru in namesto tega podprl italijanske nacionalisti\xc4\x8dne ambicije. Tako je izrazil javno podporo italijanski\xc2\xa0osvojitvi Libijeleta\xc2\xa01912 in podprl tudi vstop Italije v prvo svetovno vojno leta\xc2\xa01915.'