b'\n_START_ARTICLE_\nKlavirska sonata \xc5\xa1t. 9 (Skrjabin)\n_START_PARAGRAPH_\nAleksander Skrjabin: Klavirska sonata \xc5\xa1t. 9, op. 68,\xc2\xa0\xc2\xbb\xc4\x8crna ma\xc5\xa1a\xc2\xab (1912-1913)_NEWLINE_okvirno trajanje: 8-9 minut\n_START_SECTION_\nKomponisti\xc4\x8dne zna\xc4\x8dilnosti\n_START_PARAGRAPH_\nV zadnjih dveh sonatah (deveti in deseti) se je Skrjabin priboril do dokon\xc4\x8dnega, \xc4\x8distega izraza svoje originalne umetnosti. \xc4\x8ce pregledamo veliko razvojno pot, ki jo je skladatelj opravil od svojih skromnih (po Lisztovih in Chopinovih vzorih) kompozicijskih za\xc4\x8detkov, ki so bili sicer toplo ob\xc4\x8duteni, vendar so se mo\xc4\x8dno nagibali k tisti zvrsti glasbe, ki spada v sredino med resno in zabavno, pogosto pa jo poimenujemo salonska glasba; pa sem do devete sonate, ki je hkrati eno njegovih poslednjih del - vidimo, da je bil skladateljski razvoj Aleksandra Skrjabina premo\xc4\x8drten, takoreko\xc4\x8d v naprej dolo\xc4\x8den in skoraj brez vsakr\xc5\xa1nega odstopanja od smotrnega iskanja izraza za ideje, katere je vedno nosil v sebi in jih razvijal. Te ideje so bile sicer dokaj nejasne, celo zmedene - dotikale so se vsega \xc5\xbeivljenja nasploh in so privedle do svojevrstnega pogleda na svet, ki bi ga smeli imenovati misti\xc4\x8dnega, \xc4\x8deprav nima ni\xc4\x8d skupnega s katerim koli verstvom._NEWLINE_Objem skladateljevih filozofskih idej se je \xc4\x8dedalje bolj zo\xc5\xbeeval in se slednji\xc4\x8d omejil zgolj na Skrjabinovo osebnost s\xc3\xa1mo. On se je \xc4\x8dutil sredi\xc5\xa1\xc4\x8de sveta, njegov odnos do sveta je bil edini pravilen, izklju\xc4\x8dno njegov. Ta egocentri\xc4\x8dnost ozna\xc4\x8duje njegova zadnja dela. V njih zavzema skladatelj svoje stali\xc5\xa1\xc4\x8de do vsega, kar je bilo in kar je, mestoma pa tudi prero\xc5\xa1ko posega v bodo\xc4\x8dnost. V skladbah so odpadla vsa igra\xc4\x8dkanja s klavirsko tehniko, ki je svoj\xc4\x8das zelo mikala mladega skladatelja, v zadnjih delih nas takoreko\xc4\x8d uvaja v delavnico, kjer stojijo misli brez posebnih dodatkov klavirsko-tehni\xc4\x8dnega zna\xc4\x8daja. Pa\xc4\x8d pa zna avtor zadeti svojstveno, z nobenim drugim razpolo\xc5\xbeenjem primerljivo obele\xc5\xbeje, ki poslu\xc5\xa1alca, \xc4\x8de se mu prepusti in mu sledi, privede v nov glasbeni svet. Pojavljajo se motivi, ki nazorno spominjajo na \xc5\xa1elestenje listja, pi\xc5\xa1 vetra, \xc5\xbegolenje ptic; \xc4\x8deprav niso zvo\xc4\x8dne ilustracije. Vsi tak\xc5\xa1ni pojavi so osvetljeni z medlo, prelivajo\xc4\x8do se hamonsko barvitostjo pozne impresionisti\xc4\x8dne tehnike, ki se odpira na nekaj dokaj zna\xc4\x8dilnih akordov, ki so sicer vezani v sekvence, vendar ne modulirajo._NEWLINE_Naziva\xc2\xa0\xc2\xbb\xc4\x8crna ma\xc5\xa1a\xc2\xab\xc2\xa0ni predlagal avtor sam, vendar se je z njim strinjal.'