b'\n_START_ARTICLE_\nFran \xc5\xbdnider\xc5\xa1i\xc4\x8d\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nLjudsko \xc5\xa1olo je obiskoval v Vidmu, me\xc5\xa1\xc4\x8dansko v Kr\xc5\xa1kem, klasi\xc4\x8dno gimnazijo v Mariboru (1880-1882), Celju (1883-1884) in Zagrebu (1885-1887), kamor se je dru\xc5\xbeina preselila. Klasi\xc4\x8dne jezike in arheologijo je \xc5\xa1tudiral na filozofski fakulteti v Zagrebu, ter diplomiral v Gradcu (1881). Nato je dve leti pou\xc4\x8deval v Zagrebu, 1893 pri\xc5\xa1el v Gorico na realko za suplenta, od 1898 u\xc4\x8dil na gimnaziji latin\xc5\xa1\xc4\x8dino in gr\xc5\xa1\xc4\x8dino in bil  1901 bil imenovan za profesorja; 1910\xe2\x80\x931911 je opravljal posle ravnatelja. Leta 1911 je postal ravnatelj na \xc5\xbeenskem u\xc4\x8ditelji\xc5\xa1\xc4\x8du. Ko so zaradi so\xc5\xa1ke fronte prenehale delati v Gorici vse \xc5\xa1ole, se je avgusta 1915 z dru\xc5\xbeino umaknil v Kr\xc5\xa1ko; bil je sicer rezervni podpolkovnik, a ga je verjetno starostna meja re\xc5\xa1ila mobilizacije. Konec poletja 1916 je bil dodeljen dr\xc5\xbeavnemu namestni\xc5\xa1tvu v Brnu kot organizator in nadzornik slovenskih in italijanskih begunskih ljudskih ter srednjih \xc5\xa1ol oziroma zaposlovalnih te\xc4\x8dajev na Moravskem, to delo je opravljal do decembra 1917, nato se vrnil v Gorico. Po italijanski zasedbi Primorske je tu nadzoroval ostanke slovenskih srednjih \xc5\xa1ol. V letih 1921\xe2\x80\x931923 je bil ravnatelj realke v Idriji, poslej pa kot upokojnec \xc5\xbeivel v Gorici._NEWLINE_\xc5\xbdnider\xc5\xa1i\xc4\x8d je sprva napisal nekaj \xc4\x8drtic v nem\xc5\xa1\xc4\x8dini, pozneje razpravo o u\xc4\x8dnem na\xc4\x8drtu slovenskega pouka na gimnaziji in spro\xc5\xbeil polemiko s Francetom Bevkom. V \xc4\x8dasu begunstva se je ogla\xc5\xa1al v Sloveneca (Pisma z Moravskega). Po vojni je objavljal leposlovje in razne zgodovinske teme v slovenskih \xc4\x8dasopisih. Snoval je roman Tratarjev \xc5\xa1tudent (odlomek objavljen v Edinosti, 1926 \xc5\xa1t. 307). Knji\xc5\xbeno sta v Gorici iz\xc5\xa1li odrski igri Za tretjo gor\xc3\xb3 (1920) ter Divji in nedeljski lovci (1926).'