b'\n_START_ARTICLE_\nJohan de Witt\n_START_SECTION_\nUveljavitev v dru\xc5\xbebi\n_START_PARAGRAPH_\nDe Witt je izhajal iz stare regentske dru\xc5\xbeine. Njegov o\xc4\x8de Jacob je bil \xc5\xa1estkrat \xc5\xbeupan v Dordrechtu in mnogo let zastopnik mesta v holandski skup\xc5\xa1\xc4\x8dini. O\xc4\x8de in sin sta bila zavzeta pripadnika republikancev oziroma stranke prista\xc5\xa1ev dr\xc5\xbeavljanskih pravic (bogatih me\xc5\xa1\xc4\x8danov), ki je bila mo\xc4\x8dna v gospodarsko najmo\xc4\x8dnej\xc5\xa1i provinci Holandiji. Republikanci so bili politi\xc4\x8dno nasprotni oranovcem, prista\xc5\xa1em dru\xc5\xbeine Oranskih, ki so imeli za seboj \xc5\xa1iroke mno\xc5\xbeice in pri glasovanju v zvezni skup\xc5\xa1\xc4\x8dini velikokrat na svoji strani tudi glasove \xc5\xa1ibkej\xc5\xa1ih provinc._NEWLINE_Johan De Witt je obiskoval univerzo v Leidnu in kmalu vzbudil pozornost predvsem v matematiki in juridi\xc4\x8dnem razmi\xc5\xa1ljanju. Njegova knjiga Elementa curvarum linearum (napisna pred letom 1650 in izdana v letih 1659\xe2\x88\x9261) je bila eden prvih tekstov analiti\xc4\x8dne geometrije. \xcb\x99(Kasneje je svoje matemati\xc4\x8dno znanje uporabljal tudi pri re\xc5\xa1evanju finan\xc4\x8dnih in prora\xc4\x8dunskih problemov Republike.) Leta 1645 sta s starej\xc5\xa1im bratom Corneliusom obiskala Francijo, Italijo, \xc5\xa0vico in Anglijo. Po povratku je v Haagu delal kot advokat._NEWLINE_Leta 1650, ko so po smrti Viljema II. prevzeli oblast republikanci, je zasedel mesto stalnega uradnika (pensionarisa) v upravi mesta Dordrecht in postal vodja mestne delegacije v holandski skup\xc5\xa1\xc4\x8dini. \xc5\xbde takoj na za\xc4\x8detku je pokazal politi\xc4\x8dno modrost, ko se je v holandski skup\xc5\xa1\xc4\x8dini zelo aktivno zavzemal za amnestijo Willema Frederika, stadhouderja v Friziji (med tistimi, ki so dvomili v pravilnost tak\xc5\xa1ne odlo\xc4\x8ditve, je bil tudi Johanov o\xc4\x8de). Leta 1652 je kot \xc4\x8dlan skup\xc5\xa1\xc4\x8dinske delegacije, ki je v Zelandiji mirila jezne agitacija v prid imenovanja dveletnega Viljema za stadhouderja in Willema Frederika za njegovega izvr\xc5\xa1itelja-namestnika, pokazal veliko ve\xc4\x8d mirne krvi in prisotnosti duha kot starej\xc5\xa1i \xc4\x8dlani delegacije.\n_START_SECTION_\nPrevzem polo\xc5\xbeaja raadspensionarisa v holandski skup\xc5\xa1\xc4\x8dini\n_START_PARAGRAPH_\nV drugi polovici leta 1652 je Johan de Witt za\xc4\x8del nadome\xc5\xa1\xc4\x8dati ostarelega Adriaena Pauwa (ki je bil simbol holandske kljubovalnosti stadhouderjem) na mestu holandskega raadspensionarisa (polo\xc5\xbeaja, ki je omogo\xc4\x8dal velik vpliv). To je bil \xc4\x8das, ko je bila Republika \xc5\xbee zapletena v pomorsko vojno s Cromwellovo republikansko Anglijo. V letu 1653 je v Rokavskem prelivu izgubila vrsto pomorskih bitk in veliko ladij. Trgovina in gospodarstvo sta zaradi blokade nizozemske obale zastali. De Witt, od julija 1653 v vlogi raadspensionarisa, je uspel urediti finance in organizirati denar za izgradnjo 120 novih vojnih ladij. Za raadspensionarisa Holandije je bil izvoljen potem \xc5\xa1e v letih 1658, 1663, 1668 in vr\xc5\xa1il to slu\xc5\xbebo vse do pred smrti leta 1672._NEWLINE_Pomorska blokada je povzro\xc4\x8dila motnje v oskrbi, nemire, agitacije oranovcev, najhuje pa je bilo, da so bili razdeljeni tudi admirali: dva (Maarten Tromp in Jan Evertsen) sta bila na strani oranovcev, druga dva (Michiel de Ruyter in Witte de With) na strani republikancv. Ker zvezna skup\xc5\xa1\xc4\x8dina po smrti Viljema II. zaradi razli\xc4\x8dnih stali\xc5\xa1\xc4\x8d provinc ni imenovala glavnega poveljnika mornarice in vojske, so admirali vodili vsak svojo floto. De Wittu se je ponudila prilo\xc5\xbenost za prevzem nadzora nad mornarico, ko je bil avgusta 1653 v bitki pri Scheveningenu ubit admiral Tromp. Na njegovo mesto je postavil zelo vplivnega in sposobnega plemi\xc4\x8da holandske republikanske stranke Jacoba van Wassenaer Obdama (kljub temu da ni imel mornari\xc5\xa1kih izku\xc5\xa1enj), ki ga je skup\xc5\xa1\xc4\x8dina imenovala tudi za glavnega poveljnika vojne mornarice. \xc5\xa0e vedno pa je ostalo neizpolnjeno mesto glavnega poveljnika kopenske vojske._NEWLINE_Po pomorski bitki pri Scheveningenu (pri Haagu) sta bili obe strani gospodarsko in voja\xc5\xa1ko iz\xc4\x8drpani. Angle\xc5\xbei niso mogli ve\xc4\x8d nadaljevati z blokado in nizozemski admirali so lahko pospremili zastale konvoje domov. Novembra 1653 so se za\xc4\x8dela pogajanja o miru, ki so se vlekla mesece. Cromwell se je odrekel materialnim koristim, ki jih je pri\xc4\x8dakoval od vojne. De Witt je sprejel navigacijsko listino in listino izklju\xc4\x8ditve, ki je zagotavljala, da \xc4\x8dlani dru\xc5\xbeine Oranskih nikdar ve\xc4\x8d ne bodo dobili visokega dr\xc5\xbeavnega polo\xc5\xbeaja. De Witt se je zavedal, da listina izklju\xc4\x8ditve za ve\xc4\x8dino provinc ne bo sprejemljiva, zato jo je skril v dodatek mirovne pogodbe, ki jo je nizozemska zvezna skup\xc5\xa1\xc4\x8dina (staten-generaal) ratificirala aprila 1654. S tajnim dodatkom je de Witt seznanil najprej holandsko skup\xc5\xa1\xc4\x8dino (staten), ki je listino izklju\xc4\x8ditve sprejela v maju. Z veliko energije in prepri\xc4\x8devanja (Frizija je de Wittu celo o\xc4\x8ditala, da je avtor listine on sam, in ne Cromwell) so listino sprejele tudi skup\xc5\xa1\xc4\x8dine ostalih provinc. \xc4\x8ceprav je v javnosti obviselo nelagodje poni\xc5\xbeanja, so dogajanja okrog listine izklju\xc4\x8ditve polo\xc5\xbeaj de Witta in Holandije v Republiki okrepila. Holandija je brez stadhouderja la\xc5\xbee vodila svojo politiko, \xc5\xa1ibke province pa so se o tematiki in med seboj \xc5\xa1e kar naprej prepirale._NEWLINE_Po vojni z Anglijo se je gospodarstvo hitro opomoglo in se v naslednjih letih razcvetelo, zlasti v Holandiji, tudi na ra\xc4\x8dun Anglije, ki se je zapletla v vojno s \xc5\xa0panijo (1655-60). Nizozemska je tako prevzela tudi angle\xc5\xa1ke trge v \xc5\xa0paniji, \xc5\xa1panski Ameriki in Levantu. \xc5\xa0e bolj je krepila svoj polo\xc5\xbeaj v Indiji in do konca zavzela Cejlon, kar ji je zagotovilo svetovni monopol za tedaj zelo cenjeni cimet._NEWLINE_Kopenska vojska je bila \xc5\xa1e vedno brez glavnega poveljnika vojske (simbolno je ta polo\xc5\xbeaj do svoje smrti septembra 1655 zasedal ostareli baron van Beederode). De Wittu se je za stabilnost dr\xc5\xbeave zdelo pomembno, da polo\xc5\xbeaj glavnega poveljnika vojske lo\xc4\x8di od stadhouderatov provinc. Z Willemom Frederikom, ki se je ponujal za ta polo\xc5\xbeaj, se je za tak\xc5\xa1no re\xc5\xa1itev \xc5\xbee dogovoril, a ni bila pogodu niti republikancem (nasprotoval ji je tudi de Wittov o\xc4\x8de) niti oranovcem, med katerimi so vzniknila medsebojna sumni\xc4\x8denja in spori. Spori, so bili najbolj \xc5\xbeivi v vzhodnih provincah, kjer je pri\xc5\xa1lo celo do medsebojnih spopadov, ki jih je morala Holandija miriti. Polo\xc5\xbeaj v vzhodnih provincah je bil zaskrbljujo\xc4\x8d tudi zato, ker so bile zgodovinsko povezane s sosednjim M\xc3\xbcnstrom, kjer je novi knezo\xc5\xa1kof Christoph Bernhard von Galen vse bolj krepil svojo ekspanzionisti\xc4\x8dno oblast._NEWLINE_Z glavnim admiralom Obdamom in dotokom denarja je nizozemska vojna mornarica postala ena najmo\xc4\x8dnej\xc5\xa1ih. V interesu Amsterdama in Frizije, ki sta trgovala na severu, je mornarica trikrat uspe\xc5\xa1no posredovala na Baltiku: leta 1656 je admiral Obdam prepre\xc4\x8dil, da bi Gdansk in ustje Vltave padla v roke \xc5\xa0vedom; leta 1658, ko je Karel X. oblegal Kopenhagen, je admiral Obdam iztrgal danski \xc3\x98resund iz \xc5\xa1vedskih rok; in tretji\xc4\x8d leta 1659, ko se je v spor na strani \xc5\xa0vedov vme\xc5\xa1ala Anglija, je de Ruyter s floto pomagal Dancem v protiofenzivi, kar je pripeljalo do sklenitve miru leta 1660._NEWLINE_Province Zelandija, Utrecht in Groningen, ki so imele delnice v Nizozemski zahodnoindijski dru\xc5\xbebi, so bile zainteresirane za povra\xc4\x8dilo \xc5\xa1kode, ki so jo utrpele ob izgubi kolonije Nove Holandije v Braziliji. Da bi jim \xc5\xa1el na roko, je leta 1657 admiral Obdam v portugalsko-nizozemskem sporu za nekaj \xc4\x8dasa blokiral Lizbono, kar je kasneje (1661) vodilo do nizozemsko-portugalskega miru v Haagu, v katerem se je Republika za spodobno odkupnino odpovedala svojim zahtevam v Braziliji._NEWLINE_De Witt je med razli\xc4\x8dnimi interesi provinc ves \xc4\x8das iskal politiko, ki je bila koristna za Republiko kot celoto. Pri tem je velikokrat podpiral stali\xc5\xa1\xc4\x8de Holandije, ki je bila edina dovolj mo\xc4\x8dna, da je uravnavala divergentne te\xc5\xbenje in zagotavljala potrebno ravnote\xc5\xbeje. Zavra\xc4\x8dal je ozemeljsko ekspanzijo in kopi\xc4\x8denje mo\xc4\x8di. Prednost je dajal miru, svobodnemu podjetni\xc5\xa1tvu, trgovini in ladjarstvu. Slednje je podpiral z mo\xc4\x8dno vojno mornarico. Pritiske od zunaj je sku\xc5\xa1al urejati s spretno zunanjo politiko, izogibanjem nepotrebnim sporom in sklepanjem zavezni\xc5\xa1tev, brez vzdr\xc5\xbeevanja velike kopenske vojske, za katero pa mu ni uspelo zagotoviti vrhovnega poveljnika.\n_START_SECTION_\nOdnosi za angle\xc5\xa1kim kraljem Karlom II.\n_START_PARAGRAPH_\nMaja 1660 je pri\xc5\xa1el (po Cromwellovi smrti leta 1658 in politi\xc4\x8dni krizi) v Angliji na oblast tridesetletni Karel. II. Karel je bil stric tedaj desetletnega Viljema III. Oranskega, zaradi \xc4\x8desar so si oranovci, pa tudi amsterdamski trgovci, obetali normalizacijo odnosov z Anglijo. Amsterdamski trgovci so poslali na pogovore v London delegacijo z nadvse dragocenim darilom (slike najbolj znanih italijanskih slikarjev, gr\xc5\xa1ko-rimske antikvitete, slike priznanih nizozemskih slikarjev, li\xc4\x8dno jahto Mary). Kralj je darilo sprejel, ni ga pa z ni\xc4\x8demer upo\xc5\xa1teval pri pogajanjih. Razveljavil je listino izklju\xc4\x8ditve in zahteval, da se njegov ne\xc4\x8dak postavi na dr\xc5\xbeavne polo\xc5\xbeaje, ki so jih zasedali njegovi predniki. De Witt in holandska politika se je tem zahtevam izogibala, kar je nasprotja poglabljalo. Kralj je obnovil navigacijsko listino in dodatno prepovedal nizozemskim ribi\xc4\x8dem lov 10 milj od angle\xc5\xa1ke obale. Trenjem na podro\xc4\x8dju Nizozemske vzhodnoindijske dru\xc5\xbebe so se pridru\xc5\xbeila \xc5\xa1e incidenti v zahodni Afriki, na Karibih in okrog Nove Nizozemske._NEWLINE_Po smrti prin\xc4\x8deve matere Marije Stuart je Karel postal tudi prin\xc4\x8dev varuh in nadzorstvo nad njegovo vzgojo so prevzeli stric Karel, babica Amalia von Solms (\xc5\xbeena Friderika Henrika Oranskega) in njen zet, veliki knez Brandenburga._NEWLINE_Leta 1662 so bila angle\xc5\xa1ko-nizozemska pogajanja po \xc5\xa1tevilnih zamerah, razo\xc4\x8daranjih in kompromisih zaklju\xc4\x8dena in mo\xc4\x8dno okrnjena pogodba ni obetala prijateljskega sodelovanja._NEWLINE_Anglija ni ve\xc4\x8d mogla prena\xc5\xa1ati nizozemske trgovinske prevlade v svetovni trgovini. Vse bolj je nadlegovala nizozemske trgovske ladje v bli\xc5\xbeini svojih ozemelj. V letu 1664 je zajela kakih 200 nizozemskih trgovskih ladij in zasedla nekaj nizozemskih kolonij v Ameriki. Vojna je postala neizbe\xc5\xbena. Nizozemska vojna mornarica je bila to pot mo\xc4\x8dna in dobro oskrbovana. Ni imela tako velikih ladij in mo\xc4\x8dnega topni\xc5\xa1tva, kot najve\xc4\x8dje angle\xc5\xa1ke ladje, zato je prvo veliko bitko pri Lowestoftu pred angle\xc5\xa1ko obalo (v kateri je razneslo poveljni\xc5\xa1ko ladjo admirala Obdama) izgubila. A hitro je zgradila tudi velike ladje in vojno obrnila sebi v prid._NEWLINE_Mir v Bredi julija 1667 je bil zmagoslavje za Republiko, posebno za holandsko republikansko stranko, admirala de Ruyterja in vojno mornarico ter za de Witta osebno. Nasprotno je bil za oranovce, ki so avgusta 1666 na\xc4\x8drtovali uboj de Witta, politi\xc4\x8dni prevrat in zvezo z Anglijo, konec vojne zadrega in poni\xc5\xbeanje._NEWLINE_\xc5\xbde pred sklenitvijo miru z Anglijo pa se je zaostril polo\xc5\xbeaj na celini, kjer je mladi francoski kralj Ludvik XIV. za\xc4\x8del agresivno uveljavljati svoje interese.\n_START_SECTION_\nOdnosi s francoskim kraljem Ludvikom XIV.\n_START_PARAGRAPH_\nPo smrti francoskega kanclerja kardinala Mazarina leta 1661 je Ludvik XIV. zavladal samostojno Na za\xc4\x8detku se je zdelo, da bo hlad med Republiko in Francijo (ki se je pojavil v letih 1647-8, ko so Nizozemci lo\xc4\x8deno podpisali mirovno pogodbo s \xc5\xa0panijo) prese\xc5\xbeen. Leta 1662 so obnovili zavezni\xc5\xa1tvo (v katerem so republikanci na\xc5\xa1li protiute\xc5\xbe navezavi oranovcev na angle\xc5\xa1ke Stuarte). Francija je v za\xc4\x8detku druge angle\xc5\xa1ko-nizozemske vojne celo pomagala Republiki obraniti njene vzhodne province pred napadom m\xc3\xbcnsterskega knezo\xc5\xa1kofa in Ludvik je de Wittu (ki se je imel za nepodkupljivega) celo posku\xc5\xa1al ponuditi velikodu\xc5\xa1no letno pla\xc4\x8do._NEWLINE_Za\xc4\x8detno prijateljstvo med dr\xc5\xbeavama pa sta od vsega za\xc4\x8detka kalili dve \xc5\xbeari\xc5\xa1\xc4\x8di nasprotij:_NEWLINE_Ludvik ni skrival zanimanja za \xc5\xa1pansko Nizozemsko, od koder so \xc5\xa0panci po sklenitvi pirenejskega miru (1659) prestavili glavnino svoje vojske v osvajanje Portugalske. De Witt, ki se je bal, da bi Francija z zavzetjem \xc5\xa1panske Nizozemske pri\xc5\xa1la na mejo Republike, se je z Ludvikom pogovarjal o mo\xc5\xbenosti, da bi v tem primeru Republika pomaknila svojo ju\xc5\xbeno mejo proti jugu na \xc4\x8drto Ostende - Maastricht. Govorila sta tudi o mo\xc5\xbenosti, da bi provincam \xc5\xa1panske Nizozemske dovolili, da postanejo svobodni kantoni po vzoru \xc5\xa1vicarske konfederacije. Potem pa je Ludvik spomladi 1663 oznanil svojo pravico do \xc5\xa1panske Nizozemske na osnovi dednih pravic svoje \xc5\xbeene, \xc5\xa1panske princese Marije Tereze, \xc4\x8de\xc5\xa1 da mu \xc5\xa0panija ni izpla\xc4\x8dala njene dote._NEWLINE_Drugo \xc5\xbeari\xc5\xa1\xc4\x8de napetosti je bila tekmovalnost v trgovini. Poleg tega, da je Republika imela primat v svetovni pomorski trgovini, je obvladovala tudi trgovino na debelo na francoskih tleh. Da bi dal prednost francoskim trgovcem, je francoski gospodarski minister Jean-Baptiste Colbert leta 1664 dvignil carine na nivo, ki je bil za nizozemske trgovce ravno \xc5\xa1e vzdr\xc5\xbeen. Ustanovljeni sta bili, od dr\xc5\xbeave podprti, Francoska vzhodnoindijska in Francoska zahodnoindijska dru\xc5\xbeba, ki sta imeli v za\xc4\x8detku dokaj miroljubno politiko, razen v primeru Cayenne (Francoska Gvajana), kjer so si Francozi prisvojili nizozemsko kolonijo, na kar pa de Witt ni reagiral, ker so mu isto\xc4\x8dasno pomagali ubraniti vzhodne province Republike pred skupnim napadom m\xc3\xbcnsterskega knezo\xc5\xa1kofa in Angle\xc5\xbeev._NEWLINE_Spomladi 1667, proti koncu druge angle\xc5\xa1ko-nizozemske vojne, pa se je Ludviku zdelo, da bo Anglija vsak \xc4\x8das preplavila Nizozemsko in se polastila njenih kolonij in da je zadnji \xc4\x8das, da si zagotovi svoj dele\xc5\xbe. Svoje interese je za\xc4\x8del izvajati bolj agresivno. Aprila 1667 je Colbert izdal novo drakonsko listo carin na uvoz, ki je pri nizozemskih trgovcih povzro\xc4\x8dila pravi \xc5\xa1ok in mo\xc4\x8dno zmanj\xc5\xa1ala obseg njihovega trgovanja v Franciji._NEWLINE_Aprila 1667 so francoske sile vstopile na ozemlje ju\xc5\xbene Nizozemske (devolucijska vojna) in de Witt je \xc5\xbee dobil odobritev od holandske skup\xc5\xa1\xc4\x8dine, da v primeru, \xc4\x8de se \xc5\xa1panska oblast v ju\xc5\xbeni Nizozemski zru\xc5\xa1i, aneksira ozemlja ob meji Republike (del Flandrije, vklju\xc4\x8dno Ostende in zgornji Gelderland - \xc4\x8detrt Roermond)._NEWLINE_Toda niti de Witt niti (najmo\xc4\x8dnej\xc5\xa1e trgovsko mesto) Amsterdam si nista \xc5\xbeelela voja\xc5\xa1ke intervencije. Zato se je de Witt odlo\xc4\x8dil za drugo opcijo, ki se mu je ponujala in je poznana kot trojna zveza iz leta 1668. To je bila oboro\xc5\xbeena koalicija Republike Nizozemske, Anglije in \xc5\xa0vedske, ustanovljena za pogajanje s Francijo in \xc5\xa0panijo. Trojna zveza je postavila zahtevo po takoj\xc5\xa1njem prenehanju sovra\xc5\xbenosti in zahtevala od \xc5\xa0panije, da Franciji prepusti nekatera ozemlja, ki jih je ta \xc5\xbee zasedla (Douai, Saint-Omer, Lille in Cambrai). \xc5\xa0lo je za pomiritev Francije na ra\xc4\x8dun \xc5\xa0panije, vendar s skritim dogovorom o voja\xc5\xa1ki intervenciji v primeru, da Ludvik ultimata ne bi sprejel. De Witt se je \xc5\xbeelel izogniti konfliktu, ne da bi za to potreboval veliko in mo\xc4\x8dno vojsko, in isto\xc4\x8dasno ohraniti vsaj videz prijateljstva do Francije in tudi protiute\xc5\xbe, kot je rekel, "obi\xc4\x8dajni aroganci angle\xc5\xa1kega naroda"._NEWLINE_Ludvik se je uklonil zahtevi trojne zveze, isto\xc4\x8dasno pa je \xc5\xa1e poostril diplomatsko in merkantilisti\xc4\x8dno nastrojenost napram Republiki. Francoska mornarica je za\xc4\x8dela ostro nastopati proti nizozemskim trgovskim ladja na Karibih in v Indiji._NEWLINE_Isto\xc4\x8dasno je Ludvik iskal zavezni\xc5\xa1tvo pri voditeljih nem\xc5\xa1kih dr\xc5\xbeav ob spodnjem Renu, pri knezo\xc5\xa1kofu M\xc3\xbcnstra, volilnemu nad\xc5\xa1kofu K\xc3\xb6lna in velikem volilnem knezu Brandenburga (v njegovi vojvodini Cleves je Republika zasedala mesta Wesel, Rees, Emmerich in Orsoy ter trdnjavo Schenckenschans)._NEWLINE_Francoski ambasador v Haagu je dobil navodila, da vzbuja de Wittu ob\xc4\x8dutek varnosti, medtem ko sta se jeseni 1669 Karel II. in Ludvik XIV. v na\xc4\x8delu uskladila, da je potrebno Nizozemce kaznovati za njihovo nehvale\xc5\xbenost (Karel ni mogel pozabiti uni\xc4\x8denja ladij na reki Medway in poni\xc5\xbeanja ob kraji ladje Royal Charles, Ludvik pa prestopa Republike k trojni zvezi) in junija 1670 podpisala v Dovru tajno pogodbo o isto\xc4\x8dasnem napadu na Republiko z morja in celine. Ostareli ambasador v Londonu je svojo vlado v Haagu med tem ves \xc4\x8das obve\xc5\xa1\xc4\x8dal o privr\xc5\xbeenosti Angle\xc5\xbeev trojni zvezi._NEWLINE_Doma se je de Witt \xc5\xbee leta 1668 sre\xc4\x8dal z nasprotovanjem Amsterdama, ki so ga mo\xc4\x8dno prizadele visoke francoske carine, in ki je zahteval odlo\xc4\x8dnej\xc5\xa1e gospodarske protiukrepe. Leta 1670 je Amsterdam za svoja stali\xc5\xa1\xc4\x8da pridobil tudi oranovski mesti Leiden in Haarlem. Skupaj so, proti de Wittovemu nasvetu, v skup\xc5\xa1\xc4\x8dini uveljavili metode ekonomskega ma\xc5\xa1\xc4\x8devanja proti Franciji (carine in prepovedi uvoza), ki jih je zvezna skup\xc5\xa1\xc4\x8dina (staten-generaal) objavila v januarju 1671, in jih v novembru \xc5\xa1e zaostrila._NEWLINE_Ludvik je svoje na\xc4\x8drtovanje napada na Republiko zaokro\xc5\xbeil januarja 1672 z dogovorom s k\xc3\xb6lnskin volilnim nad\xc5\xa1kofom. Francija in Anglija naj bi skupaj z M\xc3\xbcnstrom in K\xc3\xb6lnom zlomili mo\xc4\x8d Republike, ji odvzeli znatna ozemlja in ve\xc4\x8dino kolonij. Knezo\xc5\xa1kofu je bila obljubljena celotna enklava Botculo-Lichtenvoorde vklju\xc4\x8dno z mesti Grol in Bredevoort. Volilni nad\xc5\xa1kof naj bi z 18.000 vojaki nazaj zavzel Rheinberg, aneksiral Maasricht in nizozemski Overmaas. Po pogodbi iz Dovra naj bi Karel dobil dele Zelandije in nizozemske Fladrije. Ludvikovih pridobitev niso zapisali, glede na vlo\xc5\xbeena sredstva pa naj bi bile dale\xc4\x8d najobse\xc5\xbenej\xc5\xa1e.\n_START_SECTION_\nDe Wittov model resni\xc4\x8dne svobode\n_START_PARAGRAPH_\nDe Witt je bil neomajen republikanec. Prepri\xc4\x8dan je bil, da mora biti oblast razporejena med vplivne posameznike, ki imajo podporo med ljudmi, so izobra\xc5\xbeeni in izku\xc5\xa1eni v vodenju dr\xc5\xbeave; posvetovanja med njimi in kompromisi so edino zagotovilo, da ne bo pri\xc5\xa1lo do zlorab in slabega vodenja. Tak\xc5\xa1en model je de Witt imenoval resni\xc4\x8dna svoboda. Bil je v skladu s filozofijo sodobnika Spinoze in njegovega kroga, le da se je de Witt izogibal skrajnostim. Izra\xc5\xbeanje skrajnih teolo\xc5\xa1kih, sociolo\xc5\xa1kih in kartezijanskih idej po njegovem spodkopava stabilnost dru\xc5\xbebene ureditve in nazadnje uni\xc4\x8di tudi svobodo samo. Resni\xc4\x8dna svoboda naj bi bila dose\xc5\xbeena takrat, ko bodo nevtralizirane politi\xc4\x8dne in ideolo\xc5\xa1ke napetosti, ki so tako dolgo pretresale nizozemsko dru\xc5\xbebo_NEWLINE_V tem modelu nih\xc4\x8de ni smel imeti prevelike oblasti. Zato je de Witt tako vztrajno nasprotoval, da bi princ zasedel polo\xc5\xbeaje svojih prednikov. Ker pa je vedel, da v de\xc5\xbeeli ne bo miru, ne da bi vsaj delno zadovoljil prista\xc5\xa1ev Oranskih, je v juniju 1667 predlagal model harmonije, po katerem naj bi dobil princ pri 23-tih sede\xc5\xbe v raad van state (zvezna vlada) in morda polo\xc5\xbeaj vrhovnega poveljnika vojske, nikakor pa ne polo\xc5\xbeajev stadhouderja v provincah._NEWLINE_Po zmagoslavju miru v Bredi je holandska skup\xc5\xa1\xc4\x8dina v juniju 1667 sprejela t. i. ve\xc4\x8dni edikt, ki v Holandiji odpravlja stadholderat in prena\xc5\xa1a njegove funkcije na skup\xc5\xa1\xc4\x8dino. Ve\xc4\x8dni edikt so, kljub mnogim nasprotovanjem, do konca leta sprejele tudi province Utrecht, Gelderland in Overijssel in v januarju 1668 z glasovanjem v razmerju 4:3 tudi zvezna skup\xc5\xa1\xc4\x8dina._NEWLINE_\xc5\xbde tega leta pa je de Wittov vpliv za\xc4\x8del slabeti (zaradi gro\xc5\xbeenj Francije in neenotnih stali\xc5\xa1\xc4\x8d v holandski skup\xc5\xa1\xc4\x8dini glede odziva na francoske gospodarske pritiske). Princ, ki se je pribli\xc5\xbeeval 18. letu (polnoletnosti po mnenju prista\xc5\xa1ev), je na prigovarjanje svojih svetovalcev in podpornikov za\xc4\x8del priprave za nastop polo\xc5\xbeajev. Potoval je po de\xc5\xbeeli in kamor je prispel, so ga \xc4\x8dastili in mu izkazovali pripadnost. \xc5\xbde v maju 1668 mu je holandska skup\xc5\xa1\xc4\x8dina dodelila sede\xc5\xbe z odlo\xc4\x8dujo\xc4\x8dim glasom v raad van state. Oktobra 1668 je njegova babica, Amalia von Solms, formalno odlo\xc5\xbeila skrbni\xc5\xa1tvo, a Holandija mu \xc5\xa1e ni priznala polnoletnost._NEWLINE_Prete\xc4\x8da zunanja nevarnost ob koncu le leta 1671 je prinesla nov razlog za imenovanje princa za glavnega poveljnika vojske in mornarice. Po nasprotovanju Holandije, ki mu je hotela dati ta polo\xc5\xbeaj le za\xc4\x8dasno, ga je zvezna skup\xc5\xa1\xc4\x8dina februarja 1672 imenovala za glavnega poveljnika vojske in mornarice, a na bojnem polju pod strogim nadzorstvom generalitete._NEWLINE_Mednarodni polo\xc5\xbeaj Republike je bil tedaj \xc5\xbee skrajno pere\xc4\x8d. Noben potencialni zaveznik ni bil pripravljen pomagati. Ob urejeni mornarici je bila kopenska vojska resno oslabljena, mejne utrdbe nevzdr\xc5\xbeevane, brez zalog, morala posadk obupno nizka.\n_START_SECTION_\nLeto katastrofe (1672)\n_START_PARAGRAPH_\n6 aprila 1672 je Ludvik napovedal Republiki vojno in nato tudi njegovi zavezniki. \xc5\xbde samo Ludvikova vojska (118.000 pe\xc5\xa1cev, 12.500 konjenikov) je bila \xc5\xa1tirikrat tako velika kot vojska Republike, ki je bila razporejena po vsej meji. Francoska vojna mornarica se je s 36 ladjami (1926 topov) in 11.000 mo\xc5\xbemi pred angle\xc5\xa1ko obalo pridru\xc5\xbeila angle\xc5\xa1ki mornarici. Admiralu de Ruyterju ni preostalo drugega, kot da je z veliko manj\xc5\xa1o mo\xc4\x8djo napadel. Bitka pri Solebayu 7. junija je bila ena najbolj odlo\xc4\x8dilnih angle\xc5\xa1ko-nizozemskih vojnah. De Ruyterjeva zmaga ni bila prepri\xc4\x8dljiva, a uni\xc4\x8dil je angle\xc5\xa1ko poveljni\xc5\xa1ko ladjo Royal James (100 topov) in dovolj angle\xc5\xa1kih prvorazrednih ladij, da desant na Republiko z morja v naslednjih mesecih ni bil mogo\xc4\x8d._NEWLINE_Glavna kopenska ofenziva se je odvijala v zgodnjem juniju ob spodnjem Renu. Ludvik je v enem tednu zavzel trdnjave v Cleves, ki so prej branile \xc5\xa0panijo desetletja. Isto\xc4\x8dasno je vojska m\xc3\xbcnsterskega knezo\xc5\xa1kofa zavzela Lingen, Overijssel, in se pridru\xc5\xbeila Francozom pri Grolu. Francozi so 12. junija prekora\xc4\x8dili Ren ju\xc5\xbeno od Arnhema (Nizozemci so pri tem izgubili 1.500 mo\xc5\xbe). S tem so ob\xc5\xa1li obrambno \xc4\x8drto na reki IJssel. 23. junija so brez boja zasedli Utrecht, ker so me\xc5\xa1\xc4\x8dani branilcem z uporom prepre\xc4\x8dili bojevanje. Mesto se je podredilo zavojevalcem. Glavne cerkve so spremenili v katoli\xc5\xa1ke, v preostalih cerkvah pa je Ludvik zagotovil svobodno reformirano bogoslu\xc5\xbeje._NEWLINE_Nizozemci so za\xc4\x8deli utrjevati t. i. vodno \xc4\x8drto, od Muidena ob Zuiderzee mimo Bodegravena (kjer si je Viljem III. postavil glavni \xc5\xa1tab) in Schoonhovena do Gorinchema na Waalu. Sprva je bila ta obrambna \xc4\x8drta v brezupnem neredu in bi jo Francozi zlahka prekora\xc4\x8dili. V klju\xc4\x8dni grad Muiden, zadnji polo\xc5\xbeaj pred Amsterdamom, je pri\xc5\xa1la posadka 2 uri pred prihodom francoske prednje stra\xc5\xbee. Francozi bi lahko vodno \xc4\x8drto prekora\xc4\x8dili \xc5\xa1e naslednjih 14 dni, ker se je zaradi su\xc5\xa1nega obdobja voda za predrtimi nasipi dvigala zelo po\xc4\x8dasi. A se niso premaknili.\n_START_SECTION_\nDogodilo se je ljudstvo, de Wittova smrt\n_START_PARAGRAPH_\nHolandija in Zelandija sta bili v kr\xc4\x8du zaradi me\xc5\xa1anice strahu in ljudske pobesnelosti. Ljudje so obto\xc5\xbeevali regente \xc5\xa1kandaloznega zanemarjanja dol\xc5\xbenosti in jim celo o\xc4\x8ditali izdajo. Prebivalci Leidna so se pripravljali na podreditev in nameravali prositi angle\xc5\xa1kega kralja, prin\xc4\x8devega strica, za milost. Defetizem je bil najhuj\xc5\xa1i v mestih bli\xc5\xbee Francozom. Skup\xc5\xa1\xc4\x8dina Holandije se je, proti de Wittovem nasvetu, za\xc4\x8dela pogajati z Ludvikom \xc5\xbee pred padcem Utrechta. Ko se je pogajalec Pieter de Groot po padcu Utrechta vrnil v Haag, je bil prepri\xc4\x8dan, da ni druge re\xc5\xa1itve kot predaja in podreditev._NEWLINE_Temu pa se je zoperstavil glas ljudstva. Protesti proti povr\xc5\xa1nosti obrambe in pomanjkanju oro\xc5\xbeja so se za\xc4\x8deli v Dordrechtu in se raz\xc5\xa1irili po vsej de\xc5\xbeeli v punt proti republikanskim regentom. Ljudi so vodili vodje umetni\xc5\xa1kih cehov, duhovniki, \xc4\x8dlani ljudskih milic in zahtevali nastop princa. Sodelovale so \xc5\xbeenske._NEWLINE_Kljub temu je okrnjena zvezna skup\xc5\xa1\xc4\x8dina 26. junija izglasovala sklep, da po\xc5\xa1lje de Groota nazaj k Ludviku, da podpi\xc5\xa1e predajo, in ponudi veliko vojno od\xc5\xa1kodnino. To je povzro\xc4\x8dilo nov izbruh ljudskega nezadovoljstva. Tudi Ludvik ni bil navdu\xc5\xa1en nad ponudbo in je zahteval ve\xc4\x8d, k ponujenemu vsaj \xc5\xa1e Nijmegensko \xc4\x8detrt in dopustitev javnega katoli\xc5\xa1kega bogoslu\xc5\xbeja v Republiki._NEWLINE_Prebivalstvo je bilo sedaj na nogah. V nemirih so zahtevali, da se kaznujejo izdajalci, ki ho\xc4\x8dejo predati de\xc5\xbeelo Francozom; ve\xc4\x8dni edikt naj se razveljavi in princ postavi na polo\xc5\xbeaje stadhouderja._NEWLINE_Zelandija je imenovala Viljema III. za stadhouderja 2. julija in naslednji dan Holandija. \xc5\xa0est dni kasneje je Viljem sprejel zahtevano prisego. Obiskoval je mestne uprave in miril nered. A pokazalo se je, da njegovo imenovanje za stadhouderja ni zadovoljilo mno\xc5\xbeic. Ulice je preplavila popularna ideologija orancev, ki je obto\xc5\xbeevala "stranko loevensteincev", da so "izdajalci, sovra\xc5\xbeniki javne Cerkva, da so krivi za tolerantnost do katoli\xc4\x8danov in desidentov, ki so zapravili kolonijo v Braziliji in zagre\xc5\xa1ili \xc5\xa1tevilne druge zlo\xc4\x8dine proti domovini". Poplava tiskanih pamfletov, ki je kro\xc5\xbeila ves julij in avgust 1672, obto\xc5\xbeujo\xc4\x8d osebe in na\xc4\x8dela "loevesteinske stranke", je kazala, da je bilo politi\xc4\x8dno ozadje ljudskega gibanja zahteva po zamenjavi vladajo\xc4\x8de stranke._NEWLINE_Ponovni vzpon nemirov je dosegel vrh v poznem avgustu in v za\xc4\x8detku septembra. De Witt je nehal aktivno sodelovati pri dogodkih 21. junija, ko ga je v Haagu nekdo napadel in ranil z no\xc5\xbeem. 4. avgusta je odstopil z mesta raadspensionarisa z besedami, da so vsi njegovi "veliki na\xc4\x8drti v razvalinah, uni\xc4\x8dena na\xc4\x8dela, po katerih je \xc5\xbeelel re\xc5\xa1evati zadeve, sredi spremenjenega okolja, podivjanega tako, da lahko on, ki je neko\xc4\x8d vodil dru\xc5\xbebo, igra le vlogo mutca in neumne\xc5\xbea"._NEWLINE_20. avgusta je podivjana mno\xc5\xbeica, v kateri je bilo tudi mnogo pripadnikov ljudskih milic, zajela njega in njegovega brata Cornelisa (ki je bil zaprt pod la\xc5\xbeno obto\xc5\xbebo), ju pred zapori nasproti vladne pala\xc4\x8de Binnenhof pretepala, prebadala z no\xc5\xbei in ustrelila. Trupli so zvlekli do bli\xc5\xbenjih vislic, ju pohabili in obesili za pete na ogled._NEWLINE_Smrt bratov de Witt je dala ljudskemu gibanju nov zagon. Ob velikih demonstracijah so odstranili iz mestnih oblasti republikanske regente in jih po posvetu s knezom zamenjali z oranovci._NEWLINE_27. avgusta je skup\xc5\xa1\xc4\x8dina Holandije pooblastila stadhouderja, da izvede ("prepri\xc4\x8da in prerazporedi, po potrebi s silo") v mestnih svetih spremembe, ki se mu zdijo potrebne, da bo lahko vzpostavil red. Knez je poveril to delo svojim najbli\xc5\xbejim zaupnikom. V dneh pred masovnimi \xc4\x8distkami (5. - 8. september) so demonstracije po mestih dosegle vi\xc5\xa1ek. Ve\xc4\x8dinoma nenasilni demonstranti so zahtevali odstranitev "loevesteinske stranke" iz javnega \xc5\xbeivljenja. Zborovanja s peticijami so po ve\xc4\x8dini vodili \xc5\xa1olani ljudje, odvetniki, tiskarji, doktorji. Zahtevali so, da se ve\xc4\x8d oblasti prepusti srednjemu razredu, \xc4\x8de\xc5\xa1 da je ta nosilec me\xc5\xa1\xc4\x8danstva, in ljudskim milicam, ki da so edine sposobne nadzorovati regente in so v preteklosti \xc5\xbee velikokrat vplivale na potek dogodkov v Republiki. Republikanci so odstranitev z oblasti po direktivah kneza sprejemali s porazom in poni\xc5\xbeanjem._NEWLINE_Ljudsko gibanje iz leta 1672 so republikanski pisci kasneje opisovali kot nekaj nelegitimnega in za dr\xc5\xbeavo nevarnega. Nasprotno so publicisti oranovcev pisali o demonstrantih kot o "pravih patriotih" in nakazovali, da posredovanje ljudstva v kriznih razmerah ni brez legitimnosti.'