b'\n_START_ARTICLE_\nJanez Mozeti\xc4\x8d\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xa0ole je obiskoval v Gorici in bil 22. septembra 1822 posve\xc4\x8den v ma\xc5\xa1nika. Najprej je bil kaplan pri Sv. Ignaciju v Gorici (1922-1825). Nadaljeval je \xc5\xa1tudij na Dunaju (1925-1826), nato pa je bil profesor stare zaveze v Gorici (1826-1846), v letih 1837\xe2\x88\x921846 tudi namestnik ravnatelja na tedanji cesarski akademiji gori\xc5\xa1ke gimnazije. Pozimi 1845/1846 je kot zastopnik habsbur\xc5\xa1kega komisariata za Svete de\xc5\xbeele prepotoval Sirijo in Palestino in o tem napisal poro\xc4\x8dilo. V avgustu 1846 je kot misijonar Leopoldinske dru\xc5\xbebe odpotoval v Ameriko, kjer si je \xc5\xbee prej izposloval sprejem v \xc5\xa1kofijo Pittsburgh v zahodni Pensilvaniji. Na \xc5\xa1kofovo \xc5\xbeeljo je postal profesor in vodja pravkar ustanovljenega velikega semeni\xc5\xa1\xc4\x8da. Poleg dela v semeni\xc5\xa1\xc4\x8du je pomagal du\xc5\xa1nim pastirjem v okolici Pittsburgha, predvsem med nem\xc5\xa1kimi naseljenci. Leta 1847 je bil imenovan za generalnega vikarja \xc5\xa1kofije v Pittsburghu. Jeseni 1849 se je vrnil v Evropo, kjer se mu je posre\xc4\x8dilo dobiti pet duhovnikov za \xc5\xa1kofijo, med katerimi sta bila tudi dva Slovenca. Mozeti\xc4\x8d je zaslu\xc5\xbeen za ustanovitev ve\xc4\x8d novih \xc5\xbeupnij in gradnjo cerkva v pittsburgh\xc5\xa1ki \xc5\xa1kofiji._NEWLINE_Leta 1853 se je zaradi slabega zdravja vrnil domov. Svoje mesto \xc5\xbeupnika pri Devici Mariji v Alleghenyu (sedaj del velemesta Pittsburgha) je prepustil rojaku Ivanu Stibielu, katerega je prej pripeljal iz Gorice. Po vrnitvi domov je kraj\xc5\xa1i \xc4\x8das slu\xc5\xbeboval v \xc4\x8crni\xc4\x8dah, nato pa ga je nad\xc5\xa1kof Franz Xavier Luschin imenoval za stolnega kanonika in kapiteljskega dekana gori\xc5\xa1ke stolnice. Kasneje ga je svetna oblast imenovala za vi\xc5\xa1jega nadzornika za ljudske \xc5\xa1ole na Gori\xc5\xa1kem. Te slu\xc5\xbebe je opravljal do smrti.'