b'\n_START_ARTICLE_\nEjalet\n_START_PARAGRAPH_\nEjalet (osmansko tur\xc5\xa1ko \xd8\xa7\xdb\x8c\xd8\xa7\xd9\x84\xd8\xaa\xe2\x80\x8e [eja\xcb\x90\xcb\x88let]) je bil najve\xc4\x8dja upravna enota v Osmanskem cesarstvu. Izraz se je za\xc4\x8del uporabljati v 1590. letih in bil v rabi do leta 1867._NEWLINE_Od leta 1453 do za\xc4\x8detka 19. stoletja je bila osmanska dr\xc5\xbeavna uprava ohlapno strukturirana. Cesarstvo je bilo sprva razdeljeno na province, ki so se imenovale ejalet. Upravljali so jih pa\xc5\xa1e s tremi repi. Za imenovanje vseh visokih dr\xc5\xbeavnih uradnikov v prestolnici in provincah je bil poobla\xc5\xa1\xc4\x8den veliki vezir. V letih 1861 do 1865 so bili elajeti razpu\xc5\xa1\xc4\x8deni in nadome\xc5\xa1\xc4\x8deni z vilajeti._NEWLINE_Ejaleti so bili razdeljeni na okro\xc5\xbeja, ki so se imenovala liva ali sand\xc5\xbeak. Upravljali so jih pa\xc5\xa1e z enim repom, ki so se imenovali mira lira ali sand\xc5\xbeak beg. Evropejci so sand\xc5\xbeake obi\xc4\x8dajno imenovali pa\xc5\xa1aluk. Pa\xc5\xa1a je bil v svoji provinci absoluten vladar, na\xc4\x8delnik voja\xc5\xa1kih in finan\xc4\x8dnih oddelkov, policije in kazenskega sodi\xc5\xa1\xc4\x8da.\n_START_SECTION_\nImena\n_START_PARAGRAPH_\nEjaleti se v\xc4\x8dasih imenujejo province, v\xc4\x8dasih pa guvernorati. V Osmanskem cesarstvu so se imenovali pa\xc5\xa1aluk, beglerbegluk ali kapudanluk, odvisno od tega, ali je bil guverner pa\xc5\xa1a, beglerbeg ali kapudan._NEWLINE_Pa\xc5\xa1aluk je abstraktna beseda, izpeljana iz naziva pa\xc5\xa1a, ki je lahko pomenila odli\xc4\x8dnost, polo\xc5\xbeaj ali sodno oblast pa\xc5\xa1e, ali ozemlje, katero je upravljal. V evropskih virih se iztaz pa\xc5\xa1aluk obi\xc4\x8dajno nana\xc5\xa1a na ejalet.\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nSultan Murat I. je okrog leta 1365 svoj sultanat razdelil na dva beglerbegluka \xe2\x80\x93 Rumelijo (Evropa) in Anatolijo (Azija). Sultan Bajazid je po osvojitvah na vzhodu v 1390. letih v severovzhodni Anatoliji ustanovil tretji ejalet - R\xc3\xbbm z glavnim mestom Amasya. Ejalet je postal fevd Bajazidovega najmlaj\xc5\xa1ega sina Mehmeda I. in ostal do 16. stoletja domena osmanskih princev._NEWLINE_Leta 1395 je Bajazid I. usmrtil zadnjega bolgarskega carja Ivana \xc5\xa0i\xc5\xa1mana in njegovo dr\xc5\xbeavo priklju\xc4\x8dil k Rumelskemu ejaletu. Leta 1461 je Mehmed II. izgnal iz Sinopa zadnjega vladarja iz Isfendjarske dinastije in ga v zameno za njegovo dedno ozemlje nagradil z ozemljem v okolici Burse. Njegova nekdanja kne\xc5\xbeevina je postala okro\xc5\xbeje Anatolskega ejaleta. Leta 1468 je bil po priklju\xc4\x8ditvi Karamanske kne\xc5\xbeevine ustanovljen \xc5\xa1e Karamanski ejalet s sede\xc5\xbeem v Konyi. Mehmed II. je za njegovega guvernerja imenoval svojega sina Mustafo._NEWLINE_V 16. stoletju se je \xc5\xa1tevilo ejaletov zelo pove\xc4\x8dalo, predvsem zaradi osvajanj Selima I. in Sulejmana I., delno pa zaradi reorganizacij obstoje\xc4\x8dega ozemlja. Leta 1527 so k obstoje\xc4\x8dim \xc5\xa1tirim ejaletom dodali Egipt, Damask, Diyarbekir in Kurdistan in njihovo \xc5\xa1tevilo se je pove\xc4\x8delo na osem. Kurdistanski ejalet se kot upravna entiteta ni ohranil._NEWLINE_Sulejmanova osvajanja v vzhodni Anatoliji, Iraku in na Ogrskem so imela za posledico ustanovljanje novih ejaletov. Nekdanja kne\xc5\xbeevina Dulkadir je kmalu po priklju\xc4\x8ditvi leta 1522 postala Dulkadirski ejalet, po osmanskih osvajanjih v Iraku v letih 1533-1536 pa so bili na meji z Iranom ustanovljeni ejaleti Erzurum, Van, Sharazor in Bagdad. Leta 1541 je bil na osvojenem delu Ogrskega kraljestva ustanovljen Budimski ejalet. Arhipela\xc5\xa1ki ejalet, ki je obsegal Peloponez in egejske otoke, je ustanovil Sulejman I. leta 1533 posebej za svojega admirala Hajredina Barbaroso. _NEWLINE_Leta 1580 je ejalet postala tudi Bosna, ki je bila pred tem okro\xc5\xbeje Rumelije. Vzrok za spremembo njenega statusa je bil verjetno njen strate\xc5\xa1ki polo\xc5\xbeaj na meji s Habsbur\xc5\xa1kim cesarstvom. Zaradi strate\xc5\xa1ke lege je bil leta 1600 ustanovljen tudi Kani\xc5\xa1ki ejalet ju\xc5\xbeno od Blatnega jezera. V istem obdobju so na priklju\xc4\x8denih ozemljih ob spodnji Donavi in ozemlju med Donavo in Dnjeprom ob \xc4\x8crnem morju ustanovili Silistrski ejalet, na jugovzhodni obali \xc4\x8crnega morja pa Trebizonski elajet. Glavni namen teh ustanovitev, zlasti ustanovitev ejaleta \xc3\x96zi, je bil domnevno izbolj\xc5\xa1ati obrambo \xc4\x8drnomorskih pristani\xc5\xa1\xc4\x8d pred kozaki. Leta 1609 je bilo v Osmanskem cesarstvu 32 ejaletov. Nekateri, na primer Tripoli, Ciper in Tunis, so bili rezultat vojnih osvajanj, drugi pa so bili posledica notranjih reorganizacij._NEWLINE_Leta 1795 je za\xc4\x8dela osmanska vlada veliko reorganizacijo dr\xc5\xbeavne uprave in z zakonom omejila \xc5\xa1tevilo ejaletov na 28. Guvernerji ejaletov so bili vezirji. Cesarstvo je imelo naslednje ejalete: Adana, Alep, Anatolija, Bagdad, Basra, Bosna, \xc4\x8cildir, Kreta, Damask, Diyarbekir, Egipt, Erzurum, Habe\xc5\xa1, Karaman, Kars, Dulkadir, Arhipelag, Morea, Mosul, Rakka, Rumelija, Sayda, Sharazor, Silistra, Sivas, Trebizond, Tripoli in Van. V praksi je centralna uprava kljub temu ostala \xc5\xa1ibka, zato so namesto vezirjev marsikje \xc5\xa1e naprej vladali beglerbegi.'