b'\n_START_ARTICLE_\nV krvi\n_START_PARAGRAPH_\nV krvi je roman pisatelja Frana Govekarja in velja za prvi slovenski naturalisti\xc4\x8dni roman. Izhajal je leta 1896 v Ljubljanskem zvonu, 1966 pa je posmrtno iz\xc5\xa1el \xc5\xa1e v knji\xc5\xbeni obliki. Govekar je okoli leta 1945 na\xc4\x8drtoval knji\xc5\xbeno objavo in roman predelal, a je ostal v rokopisu, ki se zdaj nahaja v NUK-u. Roman govori o dvoli\xc4\x8dnosti, nemoralnosti slovenskega me\xc5\xa1\xc4\x8danstva, njegova vzornika pa sta bila francoski pisatelj \xc3\x89mile Zola in Janko Kersnik. V krvi se sklada z Zolajevim eksperimentalnim romanom v tem, da razlaga propadanje glavne osebe z dednostjo in \xc5\xbeivljenjskim okoljem brez vpliva svobodne volje.\n_START_SECTION_\nVsebina romana\n_START_PARAGRAPH_\nRoman ima petnajst poglavij in se ve\xc4\x8dinoma dogaja v Ljubljani z okolico, pa tudi na Dunaju in v Budimpe\xc5\xa1ti. Glavna oseba je Ton\xc4\x8dka, ki se je rodila o\xc4\x8detu Vrhniku in njegovi \xc5\xbeeni Ur\xc5\xa1ki v revno okolje. Imela je brata dvoj\xc4\x8dka, ki pa ga je pri \xc5\xa1tirih letih povozila ko\xc4\x8dija. Vrhniku sta otroka pomenila vse, saj \xc5\xbeene ni nikoli bilo doma, po sinovi smrti se je \xc5\xa1e bolj zavzel za Ton\xc4\x8dkino vzgojo. Pri dvanajstih letih jo je mati poslala delat v toba\xc4\x8dno tovarno, kjer je Ton\xc4\x8dka zaradi slabega vpliva prijateljice Alenke Grum in tovarni\xc5\xa1kih delavk, ki so se veliko pogovarjale o svojih ljubezenskih avanturah, spridila. Po smrti star\xc5\xa1ev jo je Pajk vzel za negovalko svoje bolne \xc5\xbeene Marije. Kmalu sta za\xc4\x8dela razmerje, po \xc5\xbeenini smrti sta se poro\xc4\x8dila in nedolgo zatem je Ton\xc4\x8dka rodila sina Bo\xc5\xbeidar\xc4\x8dka. Mo\xc5\xbea je varala s Pajkovim prijateljem Jeklerjem, s katerim je imela be\xc5\xbeno razmerje \xc5\xbee v mladosti. Ko je Pajk odkril, da ga Ton\xc4\x8dka vara, je le-ta zbe\xc5\xbeala v Budimpe\xc5\xa1to k svojemu ljubimcu, ki pa se je zaradi denarja zaro\xc4\x8dil z neko baroneso. Ton\xc4\x8dka kon\xc4\x8da kot prostitutka na Dunaju skupaj z Grumovo Alenko, s katero popivata in kartata, pri \xc4\x8demer zaigrata veliko denarja.\n_START_SECTION_\nNaturalisti\xc4\x8dne zna\xc4\x8dilnosti\n_START_PARAGRAPH_\nLiterarna zgodovina avtorja ume\xc5\xa1\xc4\x8da v naturalizem, ki so ga pri nas poimenovali dosledni realizem oziroma\xc2\xa0\xc2\xbbnova struja\xc2\xab\xc2\xa0in katerega je Govekar s tem romanom tudi razglasil za literarno smer, ki naj bi nasledila realizem. Govekarju se o\xc4\x8dita, da ni dobro razumel metod in ciljev eksperimentalnega romana, ki je za naturalizem najbolj zna\xc4\x8dilna literarna zvrst. Dednosti v svojem romanu ni raziskoval, ampak jo je sprejel kot dejstvo. Na Ton\xc4\x8dko vplivata po materi podedovan razvrat in tovarni\xc5\xa1ko okolje. Ton\xc4\x8dka ima vnaprej dolo\xc4\x8deno usodo, ki je ne more ni\xc4\x8d in nih\xc4\x8de spremeniti. Odlomek, v katerem Ton\xc4\x8dka Vidu Golobu pripoveduje o svojem \xc5\xbeivljenju in podaja poltenost in razuzdanost kot edino dedi\xc5\xa1\xc4\x8dino svoje matere, prika\xc5\xbee, da za svoje \xc5\xbeivljenjske napake obto\xc5\xbeuje samo dednost, pozabila pa je na slabe vplive tovarni\xc5\xa1kega okolja, ki so bili klju\xc4\x8dni za njen odnos do mo\xc5\xa1kih in s tem za njeno usodo. Z Vidom Golobom in Minko Kastelic naj bi avtor kot obrobni figuri vklju\xc4\x8dil sebe in svojo kasnej\xc5\xa1o \xc5\xbeeno Minko Vasi\xc4\x8d in tudi s tem kr\xc5\xa1il pravila eksperimentalnega romana, za katerega velja stroga objektivnost. V romanu V krvi je prisotna kritika dru\xc5\xbebe in moraliziranje, kar je v nasprotju z naturalisti\xc4\x8dno miselnostjo. Pri naturalizmu opis ni ve\xc4\x8d podrejen dogajanju zgodbe, ampak je z le-to enakovreden. Govekar pa se je s svojimi orisi in dialogi bolj kot Zolajevemu romanesknemu slogu pribli\xc5\xbeal Kersnikovemu novelisti\xc4\x8dnemu pisanju.\n_START_SECTION_\nNastanek romana\n_START_PARAGRAPH_\nPisatelj naj bi v tr\xc5\xbea\xc5\xa1kem \xc4\x8dasopisu Edinost prebral novico o ve\xc4\x8d\xc4\x8dlanski dru\xc5\xbeini, za katero je statistika dognala, da je pri njih \xc5\xbee peto generacijo prisotna nemoralnost, tuberkuloza in kleptomanija. To naj bi pisatelja spomnilo na neko i\xc5\xbeansko dru\xc5\xbeino s podobno usodo. Idejo je uporabil v (neobjavljeni) noveli, ki jo je nato raz\xc5\xa1iril v roman. Vendar pa tak\xc5\xa1na novica v Edinosti ni bila objavljena, niti v drugem \xc4\x8dasopisju, zato se pojavljajo dvomi o resni\xc4\x8dnosti te razlage.\n_START_SECTION_\nVplivi Zolaja in drugih\n_START_PARAGRAPH_\nNajve\xc4\x8dji vpliv na roman se pripisuje Zolaju in njegovemu ciklu romanov o Rougon-Macquartovih. V preteklosti se je Govekarjev roman najve\xc4\x8dkrat primerjal z Zolajevim romanom Nana.  To literarno delo, v katerem naslovna junakinja slovi po \xc5\xa1tevilnih ljubezenskih avanturah, bere tudi Ton\xc4\x8dka v romanu V krvi \xe2\x80\x93 tu gre za posredno karakterizacijo osebe. Obe deli govorita o dekletu iz ni\xc5\xbejega sloja, ki se s pomo\xc4\x8djo svoje o\xc4\x8darljivosti in prera\xc4\x8dunljivosti povzdigne v vi\xc5\xa1ji dru\xc5\xbebeni sloj, nato pa \xe2\x80\x93 v skladu z zakonom dednosti \xe2\x80\x93 pade nazaj na socialno dno. Mlaj\xc5\xa1a slovenska literarna veda pa ugotavlja najve\xc4\x8d podobnosti z Zolajevim romanom Beznica, v obeh delih je motiv alkoholizma pri \xc5\xbeenskah, ki pre\xc5\xbeivljata svojo dru\xc5\xbeino. Ur\xc5\xa1kina smrt je opisana zelo podobno kot to, kar se dogaja Gervaise v sne\xc5\xbenem mete\xc5\xbeu \xe2\x80\x93 oba pisatelja uporabita simboli\xc4\x8dni paralelizem, saj gre za hkratni opis sne\xc5\xbenega viharja in junakinjinega notranjega boja. Ton\xc4\x8dka in Gervaisina h\xc4\x8derka Nana sta obe zelo mladi poslani delat v tovarno, kjer sodelavke slabo vplivajo na njuno razmi\xc5\xa1ljanje in obna\xc5\xa1anje. Na podoben na\xc4\x8din je opisano tudi strogo nadzorstvo v obeh tovarnah. _NEWLINE_Govekar je Zolajeva dela dobro poznal, o njih je navdu\xc5\xa1eno pisal in jih kot urednik celo objavljal v Slovenskem narodu, vendar pa se je v\xc4\x8dasih opredelil za nasprotnika naturalizma in svoje pisanje ozna\xc4\x8dil za dosledni realizem. To omahovanje pa bi znalo biti posledica sporne veljave Zolaja in zgra\xc5\xbeanja nad naturalizmom v nekaterih slovenskih literarnih krogih  ter odgovor na obto\xc5\xbebe o plagiatorstvu.\n_START_SECTION_\nTeorija atavizma\n_START_PARAGRAPH_\nV romanu eden izmed literarnih likov podrobno razlo\xc5\xbei teorijo atavizma , prav tako pa naj bi osebe v romanu izkazovale atavizem. Vendar pa se Govekarju o\xc4\x8dita nerazumevanje pojma atavizem, ki pomeni pojavljanje zna\xc4\x8dilnosti davnih prednikov. Ton\xc4\x8dka \xe2\x80\x93 ki je nosilka naturalisti\xc4\x8dnih nazorov o dednosti \xe2\x80\x93 pa je svoje usodne slabe lastnosti podedovala le po svoji mami, pri kateri pa so se razvile zaradi socialne stiske. Tu gre najbr\xc5\xbe za vpliv lamarkizma, ki je bil popularen v \xc4\x8dasu nastanka romana in pomeni podedovanje pridobljenih lastnosti. Vendar tudi po teoriji lamarkizma poltenost in promiskuitetnost nista tak\xc5\xa1ni lastnosti, ki bi se lahko podedovali. Celo v romanu dedovanje teh lastnosti ni prepri\xc4\x8dljivo, saj za\xc4\x8dne Ton\xc4\x8dka varati svojega mo\xc5\xbea, zato ker se jo izsiljuje in ne zavoljo samega u\xc5\xbeitka. V otro\xc5\xa1tvu je Ton\xc4\x8dka vzorno dekle, dokler ne pride pod vpliv Grumove Alenke. Vpliv okolja tako postane \xc5\xa1e pomembnej\xc5\xa1i dejavnik od dednosti, s \xc4\x8dimer je Govekar razveljavil svojo dednostno tezo, ki jo je naznanil z naslovom, obrazlo\xc5\xbeil in utemeljil pa s fatalizmom v Ton\xc4\x8dkinem pogovoru z Vidom Golobom na koncu romana.\n_START_SECTION_\nKritika slovenske me\xc5\xa1\xc4\x8danske dru\xc5\xbebe in politike\n_START_PARAGRAPH_\nPrvi del romana je pisan kot satira na liberalno politi\xc4\x8dno frakcijo, katere del je bil v tistem \xc4\x8dasu tudi Ivan Tav\xc4\x8dar. V drugem delu romana se Pajk nena\xc4\x8delno pove\xc5\xbee s klerikalno stranko, zato da zmaga na volitvah. S tem pa je Govekar \xc5\xbeelel kritizirati klerikalno politiko in Antona Mahni\xc4\x8da. Geslo "Vse za vero, dom in cesarja", ki je bilo geslo katoli\xc5\xa1ko usmerjenega \xc4\x8dasopisa Slovenec, se v romanu izrablja kot puhlica v predvolilnem boju. Govekar je le leto po izidu romana postal urednik Slovenskega naroda, osrednjega \xc4\x8dasopisa liberalcev, ki jih je \xc5\xa1e v prvem delu romana kritiziral in karikiral. Literarni liki so ve\xc4\x8dinoma nena\xc4\x8delni malome\xc5\xa1\xc4\x8dani, npr. moralno izprijeni oficir; slikar, ki umetnost izrablja za dosego spolnih u\xc5\xbeitkov; odvetnik, ki s \xc5\xa1pekulacijo mno\xc5\xbei svoje premo\xc5\xbeenje ter obrekljive in zavistne dame. S Pajkom je \xc5\xbeelel Govekar razkriti zna\xc4\x8daj in razmi\xc5\xa1ljanje tipi\xc4\x8dnega slovenskega me\xc5\xa1\xc4\x8dana. V romanu je z odnosom, ki ga ima Pajk do Vrhnika, nakazano, da so za slab polo\xc5\xbeaj delavcev krivi prav me\xc5\xa1\xc4\x8dani, ki jih izkori\xc5\xa1\xc4\x8dajo, premalo pla\xc4\x8dujejo in ko jih ne potrebujejo ve\xc4\x8d, preprosto odslovijo.\n_START_SECTION_\nRecepcija\n_START_PARAGRAPH_\nGovekarja literarna kritika imenuje tudi\xc2\xa0\xc2\xbbslovenski Zola\xc2\xab, saj so mu mnogi njegovi sodobniki o\xc4\x8ditali prevelik vpliv francoskega pisatelja, priporo\xc4\x8dali pa so mu ruske vzore. Naturalizem je takrat po mnenju ve\xc4\x8dine veljal kot struja, ki ni za zdrave Slovence. Zanimivo je, da romana ni kritiziral Josip Stritar, na\xc4\x8delni nasprotnik naturalizma, v nasprotju s cerkveno kritiko, ki je roman ostro zavrnila. O\xc4\x8ditali so mu neprepri\xc4\x8dljivost dednosti, saj naj ne bi imela tak\xc5\xa1ne vloge, kot ji jo priznava naslov romana. Avtor sam pa se je branil, da ima okolje vsaj tolik\xc5\xa1no vlogo kot dednost, saj je propad glavne junakinje motiviral s slabo dru\xc5\xbebo v mladosti, z nagovarjanji dr. Pajka, z Jeklerjevim zapeljevanjem. (v pismu Antonu A\xc5\xa1kercu 11. 2. 1897) Kritiki so mu o\xc4\x8ditali, da naj ne bi znal prikazovati drugega kot temne, pokvarjene strani \xc5\xbeivljenja, v katerih lahko u\xc5\xbeivam samo tisti, ki je tudi sam tak.\n_START_SECTION_\nPomen\n_START_PARAGRAPH_\nRoman je najtehtnej\xc5\xa1i poizkus slovenskega naturalizma. Z njim je Govekar v slovensko prozo vnesel naturalisti\xc4\x8dne ideje in motive, npr. alkoholizem, nemoralnost, dednost, delavsko okolje ter opozarjal na probleme velikih mest. Ostro je kritiziral slovensko me\xc5\xa1\xc4\x8danstvo in politiko. Kritiki so mu o\xc4\x8ditali, da so njegovi liki \xc5\xbealjivi, pohuj\xc5\xa1ljivi in nemoralni, ne pa da so ne\xc5\xbeivljenjski. Mladi pripovedniki tako skoraj niso mogli ve\xc4\x8d iskati pozitivnih junakov med me\xc5\xa1\xc4\x8dani, to je bil eden od razlogov za spremembo tematike slovenskega pripovedni\xc5\xa1tva.'