b'\n_START_ARTICLE_\nBizantinski senat\n_START_SECTION_\nV\xc4\x8dlanjevanje in sestava\n_START_PARAGRAPH_\nTradicionalna na\xc4\x8dela, da je senatorski polo\xc5\xbeaj deden, in da je samo po sebi umevno, da \xc4\x8dlanstvo v senatu avtomatsko pripada vsem sodnikom, so bila \xc5\xa1e vedno v polni veljavi._NEWLINE_V \xc4\x8dasu dokon\xc4\x8dne delitve Rimskega cesarstva leta 395 so se odgovornosti pretorjev zmanj\xc5\xa1ale na izklju\xc4\x8dno mestne funkcije. Njihova edina naloga je bila nadziranje porabe denarja za prirejanje iger ali izvajanje javnih del. Zaradi upadanje ugleda tudi drugih tradicionalnih rimskih polo\xc5\xbeajev, na primer tribunov, je pretorijanstvo kljub zmanj\xc5\xa1anim pristojnostim ostalo pomemben vhod, skozi katerega so imeli aristokrati dostop bodisi do zahodnega ali vzhodnega senata. Polo\xc5\xbeaj pretorjev je bil zelo drag, saj so od njih pri\xc4\x8dakovali, da bodo s svojim denarjem financirali svoje dru\xc5\xbebene obveznosti. Znano je, da si je v Vzhodnem rimskem cesarstvu finan\xc4\x8dno breme med seboj delilo samo osem pretorjev._NEWLINE_Pozni vzhodnorimski senat se je zelo razlikoval od republikanskega senata, ker so polo\xc5\xbeaje edilov in tribunov \xc5\xbee dolgo pred tem ukinili, na koncu 4. stoletja pa je bilo tudi kvestorstvo tik pred tem, da izgine. Cesar ali senat sam sta lahko izdajala odlo\xc4\x8dbe, s katerimi so dodeljevali senatorske sede\xc5\xbee tudi tistim, ki niso bili iz senatorskih dru\xc5\xbein. Tak\xc5\xa1nim osebam so pogosto spregledali tudi dejstvo, da nimajo polo\xc5\xbeaja pretorja in temu primerno velikega premo\xc5\xbeenja._NEWLINE_Senat je bil sestavljen ve\xc4\x8dinoma iz dr\xc5\xbeavnikov in visokih dr\xc5\xbeavnih uradnikov, na primer vodje dr\xc5\xbeavne pisarne in poveljnika oboro\xc5\xbeenih sil (magister militum), guvernerjev provinc in upokojenih dr\xc5\xbeavnih uslu\xc5\xbebencev. Senatorske dru\xc5\xbeine v Konstantinoplu so bile ve\xc4\x8dinoma manj premo\xc5\xbene in manj prepoznavne od tistih na Zahodu, kjer se je v 4. stoletju \xc5\xa1tevilo senatorjev tudi pove\xc4\x8dalo na 2.000 \xc4\x8dlanov. Nekateri aristokrati so posku\xc5\xa1ali postati senatorji tudi zato, da bi se izognili te\xc5\xbekim dajatvam, ki so jih zanje uvedli pozni rimski cesarji, na primer Dioklecijan (284-305). Curialese (rimski srednji dru\xc5\xbebeni razred) so pogosto prisilili, da postanejo decurioni (\xc4\x8dlani mestnega senata), ker so jih s tem prisilili, da s svojim denarjem sodelujejo v lokalni upravi. Poleg tega so morali pobirati davke in iz lastnih \xc5\xbeepov pokrivati vse primanjkljaje. Mnogi, ki so posku\xc5\xa1ali priti do sede\xc5\xbea v senatu, so to po\xc4\x8deli ravno zato, da bi se izognili strogim obveznostim decuriona. Teodozij I. je zato odredil, da morajo opravljati svoje javne slu\xc5\xbebe, \xc4\x8detudi postanejo senatorji._NEWLINE_Senat je vodil prefekt mesta Konstantinopla, ki je tudi komuniciral s cesarjem. Sestavljen je bil iz treh razredov senatorjev: illustres, spectabiles in clarissimi. Illustres so bli senatorji, ki so zasedali najvi\xc5\xa1je dr\xc5\xbeavne polo\xc5\xbeaje, kot so bili poveljnik oboro\xc5\xbeenih sil in prefekt pretorijancev. Spectabiles so sestavljali srednji razred senata. Med njimi so bili pomembni dr\xc5\xbeavniki, na primer prokonzuli, vikarji (dr\xc5\xbeavni odposlanci) in voja\xc5\xa1ki guvernerji provinc. Clarissimi so bili najni\xc5\xbeji razred senatorjev, ki so ga sestavljali guvernerji provinc in drugi ni\xc5\xbeji polo\xc5\xbeaji. Pripadnikom spodnjih dveh razredov so lahko \xc5\xbeiveli kjer koli v cesarstvu in so bili na splo\xc5\xa1no neaktivni. Ve\xc4\x8dino aktivnih \xc4\x8dlanov senata so predstavljali illustres, ki so praviloma slu\xc5\xbebovali v Konstantinoplu in so se zato lahko pogosto udele\xc5\xbeevali sej senata. Na koncu 5. stoletja so spodnji dve skupini senatorjev popolnoma izklju\xc4\x8dili iz senata._NEWLINE_Med vladanjem Justinijana I. se je znatno pove\xc4\x8dalo \xc5\xa1tevilo clarissimov, kar je povzro\xc4\x8dilo promocijo \xc5\xa1tevilnih uradnikov na polo\xc5\xbeaj spectabilov, to pa je povzro\xc4\x8dilo pove\xc4\x8danje \xc5\xa1tevila illustrov, ki so bili pred tem elitni razred senata. Kon\xc4\x8dni rezultat je bil nastanek novega razreda gloriosov, ki je bil rezerviran za najvi\xc5\xa1je rangirane senatorje. Pomembno je omeniti, da je bil polo\xc5\xbeaj senatorja za ve\xc4\x8dino senatorjev postranska slu\xc5\xbeba, ker so obi\xc4\x8dajno zasedali pomembne polo\xc5\xbeaje v upravnem stroju cesarstva.\n_START_SECTION_\nPooblastila\n_START_PARAGRAPH_\nPristojnosti senata so bile omejene, vendar je lahko sprejemal resolucije (senatus consulta), ki jih je cesar lahko sprejel in jih objavil v obliki odredb. Senat je torej lahko predlagal dr\xc5\xbeavne zakone in ob\xc4\x8dasno deloval kot posvetovalno telo. Nekateri dr\xc5\xbeavni zakoni so imeli obliko slavnostnih govorov v senatu in so se glasno prebrali pred senatorji. Zahodnorimski cesar Valentinijan III. je leta 446 oblikoval zakonodajni postopek, ki je senatu podelil pravico do sodelovanja v dr\xc5\xbeavni zakonodaji: senat in dr\xc5\xbeavni svet sta morala na skupnem sre\xc4\x8danju razpravljati o vseh novih zakonih, preden jih je odobril cesar. Postopek je bil vklju\xc4\x8den tudi v Justinijanov zakonik, \xc4\x8deprav ni povsem jasno, ali so ga na Vzhodu v celoti privzeli. Cesar je lahko uporabil senat tudi kot sodi\xc5\xa1\xc4\x8de, na katerem se je ob\xc4\x8dasno sodilo za veleizdajo. Navadna kazniva dejanja je pogosto sodilo sodi\xc5\xa1\xc4\x8de, ki so ga sestavljali mestni prefekt in pet senatorjev, izbranih z \xc5\xberebanjem. Senat je vzdr\xc5\xbeeval svojo pomembnost tudi s tem, da je skupaj z vojsko uradno izbiral nove cesarje, \xc4\x8deprav je bilo nasledstvo v resnici skoraj vedno dedno.\n_START_SECTION_\nKonfrontacije s cesarji\n_START_PARAGRAPH_\nSpori senata s cesarji so se dogajali predvsem takrat, ko je senat posku\xc5\xa1al uveljaviti svojo zakonsko pravico do imenovanja cesarjevega naslednika. Leta 457 je senat za cesarja predlagal magistra militum Alana Asparja, prestol pa je zasedel Asparju podrejeni tribun in senator Leon I.. Leta 532 je nekaj senatorjev podprlo vstajo Nika proti Justinijanu I., kateremu bogati senat ni ugajal ali pa mu ni zaupal._NEWLINE_Po letu 541 je senat izgubil veliko svojih \xc4\x8dlanov zaradi pandemije kuge in gospodarske krize, ki je sledila. Justinijan je zasegel premo\xc5\xbeenje mnogih preostalih senatorjev. Med vladanjem uzurpatorja Fokasa je leta 608 senat v Kartaginiza konzule razglasil Heraklija Starej\xc5\xa1ega in njegovega sina Heraklija, ki je bil kasneje izvoljen za cesarja. Prej\xc5\xa1njega cesarja Fokasa je senat odstavil in aretiral._NEWLINE_Ko je cesar Heraklij leta 641 umrl, je cesarstvo prepustil svojima sinovoma Konstantinu III., rojenemu v njegovem prvem zakonu, in Heraklonu iz njegovega drugega zakona. Druga Heraklijeva \xc5\xbeena in Heraklonova mati Martina je zahtevala prestol zase, \xc4\x8deprav ga je verjetno hotela prepustiti svojemu sinu. Svojo zahtevo je oznanila na veliki slovesnosti na konstantinoplskem hipodromu, na kateri je bili prisoten tudi senat, drugi visoki dr\xc5\xbeavni uradniki in prebivalci Konstantinopla. Senat in mestni prebivalci so ostro naspotovali Martinini zahtevi in zahtevali, da na prestol prideta oba Heraklijeva sinova. Pora\xc5\xbeena Martina se je morala umakniti v Veliko pala\xc4\x8do. Konstantin je samo \xc5\xa1tiri mesece kasneje umrl in prestol prepustil pobratu Heraklonu kot edinemu vladarju. Po njegovi smrti so se za\xc4\x8dele \xc5\xa1iriti govorice, da ga je umorila Martina. Kmalu zatem se je za\xc4\x8del upor, ki ga je vodil general Valentin, in Heraklon je bil prisiljen za socesarja imenovati svojega mladega ne\xc4\x8daka in Konstantinovega sina Konstansa II.. Da bi zmanj\xc5\xa1al Konstansovo mo\xc4\x8d, je Heraklon za socesarja imenoval \xc5\xa1e svojega mlaj\xc5\xa1ega brata Davida (Tiberija). Imenovanje ni zmanj\xc5\xa1alo nezadovoljstva v senatu in med prebivalci in senat je Heraklona kmalu zatem odstavil. Odrezali so mu nos, materi Martini pa jezik in oba izgnali na Rodos. Novi cesar je postal Konstans II. pod regentstvom senata.\n_START_SECTION_\nZaton\n_START_PARAGRAPH_\nMo\xc4\x8d senata je postopoma usihala. Od 7. stoletja dalje je bil bolj institucija kot razred dostojanstvenikov, ker je v zakonskih reformah cesarjev Bazilija I. in Leona VI. izgubil \xc5\xa1e zadnje ostanke svoje mo\xc4\x8di. Senat sam je obdr\xc5\xbeal znaten del svojega presti\xc5\xbea, posebno v 11. stoletju, ko je po smrti Bazilija II. pri\xc5\xa1la na oblast dvorna stranka. Po kon\xc4\x8dnem zmagoslavju voja\xc5\xa1ke frakcije pri ustoli\xc4\x8denju cesarja Alekseja I. Komnena je za\xc4\x8del senat postajati nepomemben in senatorski naslovi so se lahko kupovali od cesarja. Zadnje znano dejanje senata je bila izvolitev cesarja Nikolaja Kanabosa, ki je bila nekak\xc5\xa1no kljubovanje cesarjema Izaku II. in Alekseju IV. med drugo kri\xc5\xbearsko vojno. Med vladanjem Paleologov je naslov senatorja \xc5\xa1e nekaj \xc4\x8dasa \xc5\xbeivel, dokler ni v krizah sredi 14. stoletja dokon\xc4\x8dno izginil.\n_START_SECTION_\nPala\xc4\x8di senata\n_START_PARAGRAPH_\nSenat je imel v Konstantinoplu dve pala\xc4\x8di. Prva pala\xc4\x8da, Magnaura, ki jo je zgradil Konstantin in obnovil Justinijan, je stala jugovzhodno od Augustaiona na dana\xc5\xa1njem Trgu svete Modrosti (tur\xc5\xa1ko: Aya Sofya Meydan\xc4\xb1) in neposredni bli\xc5\xbeini Velike pala\xc4\x8de. Druga pala\xc4\x8da je stala severno od Konstantinovega foruma tik pred mestnim obzidjem. V 6. stoletju je senat izgubil obe svoji pala\xc4\x8di in od takrat dalje zasedal v Veliki pala\xc4\x8di v Konstantinoplu.'