b'\n_START_ARTICLE_\nBenjamin Wilson (slikar)\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nWilson se je rodil v dru\xc5\xbeini premo\xc5\xbenega kroja\xc4\x8da. Za umetnost so ga navdu\xc5\xa1ile freske Jacquesa Parmentierja, ki so krasile njihov dom. Vendar pa je o\xc4\x8de kmalu po tistem obubo\xc5\xbeal, zato je od\xc5\xa1el od doma v London, kjer se je zaposlil kot uradnik. S\xc4\x8dasoma je pri\xc5\xa1el do polo\xc5\xbeaja, na katerem je imel ve\xc4\x8d prihodkov in prostega \xc4\x8dasa, tako da je za\xc4\x8del \xc5\xa1tudirati slikarstvo. Kmalu se je uveljavil kot eden vodilnih potretistov v Londonu in s tem poklicem postal precej premo\xc5\xbeen. Pridobil je pokroviteljstvo princa Edvarda in kasneje tudi kralja Jurija III., ki sta mu preskrbela uradno slu\xc5\xbebo slikarja pri vladnem odboru za topni\xc5\xa1tvo._NEWLINE_Poleg tega se je zanimal za kemijo, posebej pa so njegovo pozornost pritegnili elektri\xc4\x8dni pojavi. Nasprotoval je Franklinovi teoriji pozitivnega in negativnega elektri\xc4\x8dnega naboja, namesto tega je zagovarjal Newtonovo zamisel gravitacijsko-opti\xc4\x8dnega etra, \xc4\x8digar gostota okrog predmetov je odvisna od stopnje njihove naelektrenosti. Wilsonovo najznamenitej\xc5\xa1e delo je bil niz poskusov na temo elektri\xc4\x8dnih zna\xc4\x8dilnosti turmalina, ki mu je prinesla \xc4\x8dlanstvo v Kraljevi dru\xc5\xbebi in nekaj drugih evropskih zdru\xc5\xbeenjih u\xc4\x8denjakov ter ve\xc4\x8d priznanj, med njimi presti\xc5\xbeno Copleyjevo medaljo. Raziskoval je tudi luminiscenco, ki jo je utemeljeval z zdaj ovr\xc5\xbeeno flogistonsko teorijo, je pa pomemben njegov zaklju\xc4\x8dek, da so zna\xc4\x8dilnosti oddane svetlobe odvisne tudi od ne\xc4\x8disto\xc4\x8d v materialu._NEWLINE_Z \xc5\xbeeno je imel sedem otrok, najbolj znan med njimi je njegov tretji sin, general in politik sir Robert Thomas Wilson.'