b'\n_START_ARTICLE_\nAndrej \xc4\x8cebokli (pisatelj)\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nPo kon\xc4\x8dani gori\xc5\xa1ki gimnaziji (1914) je moral k vojakom (do 1918) in po enoletnem zdravljenju nadaljeval triletni \xc5\xa1tudij slavistike in romanistike na ljubljanski Filozofski fakulteti in postal 1922, \xc5\xbee bolan za tuberkulozo, u\xc4\x8ditelj sloven\xc5\xa1\xc4\x8dine in italijan\xc5\xa1\xc4\x8dine na dekli\xc5\xa1kem liceju v Ljubljani. Med po\xc4\x8ditnicami je \xc5\xa1el domov iskat zdravja, a se ni ve\xc4\x8d vrnil._NEWLINE_\xc4\x8cebokljijevi prvi gimnazijski pesni\xc5\xa1ki poskusi so bili objavljeni v dija\xc5\xa1kem listu Zora, prvo povestico pa je pod psevdonimom Andrejanov objavil  Ljubljanski zvon (1914). Kot vseu\xc4\x8dili\xc5\xa1\xc4\x8dnik je objavljal \xc4\x8drtice v DS (1920\xe2\x80\x931923), gori\xc5\xa1ki Mladiki (1920) in drugih listih. V dru\xc5\xbebi mladih dominsvetovcev je iskal izraza za svoje sanje o \xc2\xbbnovem \xc4\x8dlove\xc5\xa1tvu, ki bo \xc5\xbeivelo v evangeliju in njegovih resnicah\xc2\xab. (tako ga je ocenil rojak Jo\xc5\xbea Lovren\xc4\x8di\xc4\x8d). Ta idejna vsebina se mu je upodabljala najve\xc4\x8d v obliki \xc4\x8drtic iz vojnega \xc5\xbeivljenja. Poleg pisateljevanja pa se je hkrati udejstvoval tudi kot kritik.'