b'\n_START_ARTICLE_\nPavel Kunaver\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nRodil se je v Ljubljani v dru\xc5\xbeini Franca Kunaverja, doma iz Dobrove pri Ljubljani, vi\xc5\xa1jega paznika v  takratni prisilni delavnici na Poljanskem nasipu. Mati Celestina Pristav je bila iz \xc4\x8crne vasi na Barju. V dru\xc5\xbeini je bilo pet bratov in ena sestra. Poleg Pavla je znan \xc5\xa1e Jo\xc5\xbee /Josip Kunaver (1882\xe2\x80\x931967), ki je bil prav tako gornik \xe2\x80\x93 Drenovec (v Ljubljano je prvi prinesel smu\xc4\x8di, ki jih je uporabljal tudi Pavel)  _NEWLINE_Leta 1910 je kon\xc4\x8dal Dr\xc5\xbeavno u\xc4\x8ditelji\xc5\xa1\xc4\x8de v Ljubljani, nato je do leta 1919 slu\xc5\xbeboval v osnovnih \xc5\xa1olah na Vi\xc4\x8du in v Spodnji \xc5\xa0i\xc5\xa1ki. Vmes je od 1912 do 1913 opravil te\xc4\x8daj za me\xc5\xa1\xc4\x8dansko\xc5\xa1olske u\xc4\x8ditelje, od 1913 do 1914 je obiskoval u\xc4\x8diteljsko akademijo na Dunaju ter hkrati eno leto kot izredni \xc5\xa1tudent \xc5\xa1tudiral geografijo na dunajski univerzi. Deloval je kot predmetni u\xc4\x8ditelj geografije, zgodovine in sloven\xc5\xa1\xc4\x8dine._NEWLINE_V 1. svetovni vojni je bil od 1915 do 1916 kot \xc4\x8drnovojnik v ruskem ujetni\xc5\xa1kem tabori\xc5\xa1\xc4\x8du Marchtrenk. Od 1917 do 1918 je v neposrednem zaledju so\xc5\xa1ke fronte kot \xc4\x8dlan voja\xc5\xa1ke skupine za raziskovanje jam najprej na doberdobskem krasu, v glavnem pa v Trnovskem gozdu in na Banj\xc5\xa1icah. Skupaj z Ivanom Michlerjem je na novo raziskal in dokumentiral prek 100 kra\xc5\xa1kih jam. Kot poznavalec krasa je po 1. svetovni vojni opozoril generala Maistra na nevarnost krivi\xc4\x8dne razmejitve in na njegovo pobudo sodeloval v razmejitveni komisiji na enem od kra\xc5\xa1kih sektorjev meje. _NEWLINE_Po 1. svetovni vojni je pou\xc4\x8deval geografijo na 2. me\xc5\xa1\xc4\x8danski \xc5\xa1oli v Spodnji \xc5\xa0i\xc5\xa1ki (1919\xe2\x80\x931929), nato je postal njen ravnatelj (1929\xe2\x80\x931945). Po 2. svetovni vojni je pou\xc4\x8deval geografijo na Klasi\xc4\x8dni gimnaziji (1945\xe2\x80\x931961) in nato astronomijo na gimnaziji v \xc5\xa0entvidu pri Ljubljani (1961\xe2\x80\x931970)._NEWLINE_Njegova sinova sta geograf Jurij Kunaver, ki je izdal knjigo o njem (Pavel Kunaver - Sivi volk\xc2\xa0: pri\xc4\x8devanja o vzgojitelju, geografu, alpinistu drenovcu, jamarju, skavtu - taborniku, astronomu, umetniku, naravovarstveniku in pisatelju, 2018) in alpinist Ale\xc5\xa1 Kunaver.\n_START_SECTION_\nZunaj \xc5\xa1olske dejavnosti\n_START_PARAGRAPH_\nPavlu Kunaverju so rojenice polo\xc5\xbeile v zibelko tri velike ljubezni: ljubezen do gora, do krasa in jam in ljubezen do zvezd oziroma do astronomije. Naravo je ob\xc4\x8dudoval, spo\xc5\xa1toval, raziskoval, opisoval in risal. Za vse kar se mu je zdelo pou\xc4\x8dno, zanimivo in lepo, je znal navdu\xc5\xa1iti vso svojo okolico, zlasti mladino, ki jo je imel \xc5\xa1e posebej rad. _NEWLINE_Okoli leta 1910 se je skupaj s prijatelji pridru\xc5\xbeil neformalnemu planinskemu klubu Dren, ki je pred 1. svetovno vojno kot prvi pri nas med mladimi gojil hojo in plezanje ter smu\xc4\x8danje v gorah. Skupaj s starej\xc5\xa1im bratom Jo\xc5\xbeetom, njegovim mladostnim mentorjem, je bil med za\xc4\x8detniki smu\xc4\x8danja, alpinizma in jamarstva na Slovenskem. Z Ivanom Kova\xc4\x8dem in Ivanom Michlerjem je kot prvi brez vodnika preplezal Slovensko smer Triglavske stene. Kot Drenovec je bil tudi med ustanovnimi \xc4\x8dlani Dru\xc5\xa1tva za raziskovanje jam (1910). Do 1. svetovne vojne je v njegovem okviru raziskoval jame na Dolenjskem, risal jamske na\xc4\x8drte ter sprva objavljal v Laibacher Zeitung.  _NEWLINE_Svoja do\xc5\xbeivetja iz tega obdobja je opisal predvsem v knjigah-uspe\xc5\xa1nicah Na planine, Ljubljana,1921 in Po gorah in dolinah, Ljubljana 1923, ki so za Slovence, podobno kot leta 1922 izdana prva slovenska poljudnoznanstvena knjiga o krasu Kra\xc5\xa1ki svet in njegovi pojavi, pozneje pa \xc5\xa1e V prepadih, 1932, takrat pomenile popolno novost. Kunaver velja tudi za za\xc4\x8detnika opazovanja in opisovanja Triglavskega ledenika. V svojem dnevniku ga je prvi\xc4\x8d omenil leta 1905, pozneje, zlasti po 2. svetovni vojni pa mu je posvetil \xc5\xa1tevilne \xc4\x8dlanke.   _NEWLINE_Leta 1923 se je pridru\xc5\xbeil mladi skavtski organizaciji, ker je v njej videl idealno obliko za vzgojo takratne mladine. Od takrat do 2. svetovne vojne je bil kot stare\xc5\xa1ina Dravske \xc5\xbeupe vodja slovenskih skavtov. Udele\xc5\xbeil se je ve\xc4\x8d mednarodnih skavtskih jamboreejev in konferenc (Kandersteg, \xc5\xa0vica, 1926; Arrow Park, Upton, Merseyside, Anglija, 1929; Baden, Avstrija, 1931, G\xc3\xb6d\xc3\xb6l\xc3\xb6, Mad\xc5\xbearska, 1933) in tako pri\xc5\xa1el v stik z mednarodnimi skavtskimi krogi, kar mu je dodatno raz\xc5\xa1irilo obzorje. Po vojni je bil med ustanovnimi \xc4\x8dlani slovenske taborni\xc5\xa1ke organizacije in stare\xc5\xa1ina Zmajevega odreda ter odreda Sivega volka. _NEWLINE_Kunaver ni bistveno razlikoval pedago\xc5\xa1kega delovanja v \xc5\xa1olskih prostorih ali na taborjenjih, ekskurzijah ali izletih. V vseh okoli\xc5\xa1\xc4\x8dinah je sku\xc5\xa1al dati od sebe vse, kar je znal in zmogel najbolj\xc5\xa1ega, da bi tudi mladi, ki so ga obdajali, odnesli iz narave \xc4\x8dim ve\xc4\x8d do\xc5\xbeivetij in vtisov. Bil je vodja \xc5\xa1tevilnih skavtskih in taborni\xc5\xa1kih taborov, pa tudi precej mladinskih raziskovalnih taborov in vodja stotin izletov. Vodil je tudi nekaj raziskovalnih taborov angle\xc5\xa1ke The LePlay Society in The Brathay Hall Exploration Group \xe2\x80\x93 Rugby.\n_START_SECTION_\nVarstvo naravne dedi\xc5\xa1\xc4\x8dine\n_START_PARAGRAPH_\nKunaver je bil pri nas med prvimi borci za varstvo naravne dedi\xc5\xa1\xc4\x8dine, zlasti za varstvo \xc5\xa0kocjanskih jam pred onesna\xc5\xbeenjem Reke, Postojnske jame in za ohranitev Planinskega polja in Cerkni\xc5\xa1kega jezera v njuni naravni obliki. \xc5\xa0e posebej je zaslu\xc5\xbeen in se je proslavil z javnim pozivanjem za ohranitev in varstvo Cerkni\xc5\xa1kega jezera, ki mu je konec \xc5\xa1estdesetih let grozila nevarnost umetne ojezeritve. \xc5\xbde pred tem se je v javnosti zavzemal proti izrabi Triglava in njegove okolice za smu\xc4\x8darsko turisti\xc4\x8dno sredi\xc5\xa1\xc4\x8de in proti izrabi voda Bohinjskega jezera, Kamni\xc5\xa1ke Bistrice in So\xc4\x8de za hidroelektrarne. Nekaj let (od 1962 dalje) je vodil komisijo za za\xc5\xa1\xc4\x8dito jam in jamski turizem.\n_START_SECTION_\nAstronomija\n_START_PARAGRAPH_\nKot eden od pionirjev poljudne astronomije v Sloveniji je s pisano in govorjeno besedo, tudi po radiu, \xc5\xa1iril astronomsko znanje zlasti med \xc5\xa1olsko mladino. V pedago\xc5\xa1ke namene je ustanovil prve astronomske opazovalnice v Sloveniji, najprej na me\xc5\xa1\xc4\x8danski \xc5\xa1oli v Zgornji \xc5\xa0i\xc5\xa1ki (1939), po vojni pa na Montanisti\xc4\x8dnem in\xc5\xa1titutu, na gimnaziji v \xc5\xa0ubi\xc4\x8devi ulici, na strehi tovarne Vega in na gimnaziji v \xc5\xa0entvidu. Od leta 1939 dalje je ve\xc4\x8d desetletij opravljal redna astronomska opazovanja Son\xc4\x8deve dejavnosti in podatke po\xc5\xa1iljal v sredi\xc5\xa1\xc4\x8de v Z\xc3\xbcrichu. S podro\xc4\x8dja astronomije je osem njegovih poljudnih knjig, brez\xc5\xa1tevilni pa so njegovi astronomski in drugi strokovni in poljudnoznanstveni \xc4\x8dlanki, objavljeni ve\xc4\x8dinoma v Planinskem vestniku, v Proteusu, v dnevnem \xc4\x8dasopisju in v radiu, pred vojno tudi v takratnih mladinskih revijah.'