b'\n_START_ARTICLE_\nScenografija\n_START_PARAGRAPH_\nScenografija je eno izmed podro\xc4\x8dij gledali\xc5\xa1ke umetnosti in filmske umetnosti. Zaradi likovnih in arhitekturnih elementov, ki so potrebni za oblikovanje prostora igre ali filmske zgodbe, je tesno povezana z likovno umetnostjo in arhitekturo._NEWLINE_\xc4\x8ceprav je v tujini scenografija razvita tudi kot samostojna stroka, se v Sloveniji le po\xc4\x8dasi uveljavlja kot taka. Na Akademiji za gledali\xc5\xa1\xc4\x8de, radio, film in televizijo v Ljubljani sicer potekajo predavanja o scenografiji, ki jih vodi prof. Meta Ho\xc4\x8devar, vendar pa \xc5\xa1e vedno ni samostojnega \xc5\xa1tudijskega programa za poklicno izobra\xc5\xbeevanje scenografov. Tako so slovenski scenografi akademsko \xc5\xa1olani slikarji in diplomirani arhitekti.\n_START_SECTION_\nSlovenska gledali\xc5\xa1ka scenografija\n_START_PARAGRAPH_\nPrvi koraki scenografije v slovenskih gledali\xc5\xa1\xc4\x8dih, ki so navedeni v pisnih virih, segajo v 19. stoletje. Tedaj se je za oblikovanje odrskega prostora uporabljalo kulise in prospekte. Kulise je na\xc5\xa1e gledali\xc5\xa1\xc4\x8de navadno \xc5\xbee narejene kupilo ali si jih sposodilo od ostalih evropskih gledali\xc5\xa1\xc4\x8d. Ve\xc4\x8dinoma so jih nato preslikavali in prirejali za \xc5\xa1tevilne predstave, saj ni bilo denarja, da bi lahko za vsako novo predstavo naredili ali kupili popolnoma nove kulise. Tako je ostalo vse do konca prve svetovne vojne, ko so se pojavile prve te\xc5\xbenje po oblikovanju odrskega prostora. Sprva so uporabljali \xc5\xa1e ostanke starih predvojnih kulis, okoli leta 1920 pa so jih zamenjale prave inscenacije, kot so jim tedaj pravili. Ker denarja nikoli ni bilo dovolj, so nove scenografske zamisli nastajale le za pomembnej\xc5\xa1e predstave. Tako je ostalo skoraj do tridesetih let 20. stoletja, ko lahko tudi v slovenskem prostoru za\xc4\x8dnemo govoriti o prvih slovenskih scenografih.\n_START_SECTION_\nZnani slovenski scenografi\n_START_PARAGRAPH_\nZ inscenacijami so se sprva ukvarjali predvsem odrski mojstri in v tujih gledali\xc5\xa1kih scenskih delavnicah \xc5\xa1olani slikarji, na primer znameniti Vaclav Skru\xc5\xa1ny. Leta 1920 je za ljubljansko Narodno gledali\xc5\xa1\xc4\x8de za\xc4\x8del delati scenograf Milan Klemen\xc4\x8di\xc4\x8d. Klemen\xc4\x8di\xc4\x8d, danes sicer bolj znan kot za\xc4\x8detnik slovenskega lutkarstva, je bil po izobrazbi slikar, ki se je konec 19. stoletja \xc5\xa1olal v znameniti gledali\xc5\xa1ki delavnici Karla Lautenschlegerja. S Klemen\xc4\x8di\xc4\x8dem se je za\xc4\x8del pravi razvoj slovenske scenografije. Za nekaj let so oblikovanje odrskega prostora pri nas prevzeli akademsko \xc5\xa1olani slikarji z znamenitim Ivanom Vavpoti\xc4\x8dem na \xc4\x8delu. Doba slikarjev scenografov je trajala vse do prvega gostovanja priznanega hrva\xc5\xa1kega re\xc5\xbeiserja Branka Gavelle, ki je v scenski postavitvi bolj kot likovne prvine videl pomen arhitekturnih elementov. Po njegovem odhodu je scensko ustvarjanje na slovenskih odrih zajel val arhitektov, med njimi Bojan Stupica, Boro Rotovnik in drugi. V zadnjih letih pa se vedno boj uveljavljajo tudi mladi scenografi, ki so hkrati dramaturgi in povezujejo oba poklica v \xc4\x8dudovito enost. Naj med njimi omenim mlado scenografko in dramturginjo Evo Mahkovic, ki je ob Du\xc5\xa1anu Jovanovi\xc4\x87u in Mitji \xc4\x8candru pomembno doprinesla k izvrstni uprzoritvi Bobby in Boris, krstna uprizoritev 7. januarja 2012, Legendarne \xc5\xa1ahovske partije kot napete psiholo\xc5\xa1ke vojne v SNG Drami Ljubljana.'