b'\n_START_ARTICLE_\nArthur Lemisch\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nLemisch je bil \xc5\xbee v mladosti \xc4\x8dlan raznih nem\xc5\xa1kih fantovskih zdru\xc5\xbeenj (nem\xc5\xa1ko Burschenschaften) v Celovcu, Innsbrucku in Gradcu, kjer se je navzel takrat popularnih pangermanskih idej.  Njegova mati, Fanni Lemisch, je bila bogata posestnica, ki je dala leta 1888 v Celovcu in v Pore\xc4\x8dah ob Vrbskem jezeru zgraditi dve znameniti in danes spomeni\xc5\xa1ko za\xc5\xa1\xc4\x8diteni vili , vilo Seewarte in vilo  Seeblick. _NEWLINE_Kot potomec ene najstarej\xc5\xa1ih koro\xc5\xa1kih \xc5\xbeelezarni\xc5\xa1kih dru\xc5\xbein (Rauscher von Stainberg), posestnik in jurist, je bil od leta 1896 dalje poslanec nem\xc5\xa1ko-nacionalne stranke v Koro\xc5\xa1kem de\xc5\xbeelnem zboru, od leta 1897 do 1906 pa tudi poslanec v avstrijskem parlamentu. V tem \xc4\x8dasu je bil \xc4\x8dlan Nem\xc5\xa1ke ljudske stranke (Deutsche Volkspartei). V dunajskem parlamentu se je Lemisch zavzemal za re\xc5\xa1itev koro\xc5\xa1ke \xc5\xbeelezarske industrije, vendar brez uspeha. _NEWLINE_Leta 1906 se je Lemisch vrnil na Koro\xc5\xa1ko in se povsem posvetil organiziranju koro\xc5\xa1kih kmetov v nem\xc5\xa1ko-liberalno zvezo. Le-ta je na de\xc5\xbeelnih volitvah leta 1907 prejela kar 50% glasov.   _NEWLINE_Po 1. svetovni vojni sta se na Koro\xc5\xa1kem pojavili dve politi\xc4\x8dni viziji. Koro\xc5\xa1ki Slovenci, \xc5\xbeive\xc4\x8di na jugu de\xc5\xbeele in ve\xc4\x8dinoma volivci konservativne Slovenske ljudske stranke, so takrat predstavljali vsaj \xc4\x8detrtino prebivalstva celotne de\xc5\xbeele in zahtevali zdru\xc5\xbeitev z mati\xc4\x8dnim slovenskim narodom onstran Karavank. Na drugi strani je koro\xc5\xa1ka de\xc5\xbeelna vlada, ki so jo sestavljali izklju\xc4\x8dno nem\xc5\xa1ko govore\xc4\x8di Koro\xc5\xa1ci, 11. novembra leta 1918 oznanila vstop de\xc5\xbeele Koro\xc5\xa1ke v njenih zgodovinskih mejah v novoustanovljeno republiko Nem\xc5\xa1ko Avstrijo (Deutsch\xc3\xb6sterreich). Arthur Lemisch je bil izvoljen za "de\xc5\xbeelnega namestnika" v tej provizori\xc4\x8dni nem\xc5\xa1ko-koro\xc5\xa1ki de\xc5\xbeelni vladi, prvi po padcu Avstro-Ogrske monarhije.  V tej funkciji je ostal vse do  22. julija 1921. V tem obdobju je bil Lemisch na \xc4\x8delu vseh nem\xc5\xa1ko-nacionalnih naporov za prepre\xc4\x8ditev odcepitve Ju\xc5\xbene Koro\xc5\xa1ke in njene priklju\xc4\x8ditve takratni Jugoslaviji. Provizori\xc4\x8dno nem\xc5\xa1ko-koro\xc5\xa1ko vlado, v kateri Slovenci niso bili zastopani, je vodil skozi obdobje oboro\xc5\xbeenih spopadov na Ju\xc5\xbenem Koro\xc5\xa1kem, kakor tudi v pred-plebiscitnem obdobju. _NEWLINE_Od 15. junija 1927 do 21. januarja 1931 je bil Lemisch \xe2\x80\x93 kot neodvisni kandidat - \xc5\xa1e enkrat na \xc4\x8delu koro\xc5\xa1ke politike, tokrat kot de\xc5\xbeelni glavar. Slovel je kot gore\xc4\x8d zagovornik nem\xc5\xa1ko-nacionalne ideje, ki je dojemala Nemce in nem\xc5\xa1tvo kot superiorne ostalim narodom in kulturam. Kljub tovrstnim nazorom Lemisch naj ne bi odkrito simpatiziral z nacizmom, ki je ravno v tistem obdobju 20. stoletja do\xc5\xbeivljal silovit vzpon tako v Nem\xc4\x8diji kot Avstriji. Lemischa, ki je imel poleg nem\xc5\xa1kih tudi slovenske in italijanske korenine  , nem\xc5\xa1ki avtorji najve\xc4\x8dkrat opisujejo kot "nem\xc5\xa1ko-romanti\xc4\x8dnega Koro\xc5\xa1ca", torej romanti\xc4\x8dnega nem\xc5\xa1kega nacionalista, ki z nacizmom naj ne bi imel veliko skupnega. Kolikor je soditi po njegovih znanih prednikih, je bil Lemisch tipi\xc4\x8den produkt nem\xc5\xa1ko-koro\xc5\xa1kega me\xc5\xa1\xc4\x8danstva, katerega zgodovinski razvoj je bil mo\xc4\x8dno obremenjen s protestantizmom in protireformacijo na Koro\xc5\xa1kem , in je bilo kot tako izrazito protikatoli\xc5\xa1ko, posledi\xc4\x8dno pa tudi protislovensko usmerjeno.\n_START_SECTION_\nDedi\xc5\xa1\xc4\x8dina\n_START_PARAGRAPH_\nV mnogih koro\xc5\xa1kih mestih, predvsem v ju\xc5\xbenem delu de\xc5\xbeele, so po Lemischu \xc5\xa1e danes poimenovane ulice in trgi. Ve\xc4\x8dinsko, nem\xc5\xa1ko-nacionalno obarvano zgodovinopisje na Koro\xc5\xa1kem ga predstavlja kot politika, ki je v prelomnih trenutkih popeljal de\xc5\xbeelo do zmage in edinosti na koro\xc5\xa1kem plebiscitu. Hkrati pa se preve\xc4\x8dkrat povsem spregleda njegovo klju\xc4\x8dno vlogo pri snovanju in izvajanju agresivnih asimilacijskih politik, uperjenih proti koro\xc5\xa1kim Slovencem.  O tistih koro\xc5\xa1kih Slovencih, ki so na plebiscitu leta 1920 glasovali proti obstanku Ju\xc5\xbene Koro\xc5\xa1ke v avstrijskih mejah, je Lemisch 20. oktobra 1920 recimo zapisal takole (  glasilo K\xc3\xa4rntner Landsmannschaft, Nr. 80)\xc2\xa0: \xe2\x80\x9eLe eno samo generacijo imamo \xc4\x8dasa, da te zavedence ponovno pripeljemo nazaj v "koro\xc5\xa1tvo". Z nem\xc5\xa1ko kulturo in koro\xc5\xa1ko prijaznostjo \xc5\xbeelimo opraviti to delo v \xc4\x8dasu ene generacije.\xe2\x80\x9c In dalje: \xe2\x80\x9eToda preden za\xc4\x8dnemo z delom ljubezni, dokon\xc4\x8dajmo najprej delo povra\xc4\x8dila. Ho\xc4\x8demo se znebiti vseh tistih, ki so \xc5\xa1kodovali svetemu miru na\xc5\xa1e domovine.\xe2\x80\x9c  Tovrstnim pozivom, izre\xc4\x8denim s strani najvi\xc5\xa1jih koro\xc5\xa1kih de\xc5\xbeelnih politikov, so \xc5\xa1e v istem letu sledile prve deportacije slovenskih kulturnih delavcev, intelektualcev in duhovnikov.'