b'\n_START_ARTICLE_\nRak jaj\xc4\x8dnika\n_START_SECTION_\nVrste\n_START_PARAGRAPH_\nRak jaj\xc4\x8dnikov lahko vznikne iz vseh treh vrst celic, ki sestavljajo jaj\xc4\x8dnik: iz epitelijskih,_NEWLINE_kli\xc4\x8dnih celic in celic strome. Najpogostej\xc5\xa1i so epitelijski tumorji, ki predstavljajo ve\xc4\x8d kot 90\xc2\xa0% vseh primerov. Redkej\xc5\xa1a je skupina neepitelnih tumorjev, kamor pri\xc5\xa1tevamo poleg stromalnih in kli\xc4\x8dnih (germinativnih) tumorjev tudi me\xc5\xa1ane maligne Muelerjeve tumorje jaj\xc4\x8dnikov. Dolo\xc4\x8ditev histolo\xc5\xa1ke vrste raka je pomembna, saj vpliva na izbiro zdravljenja.\n_START_SECTION_\nEpidemiologija\n_START_PARAGRAPH_\nRak jaj\xc4\x8dnika je redek pri \xc5\xbeenskah, mlaj\xc5\xa1ih od 40 let, pozneje pa pojavnost postopoma nara\xc5\xa1\xc4\x8daa, dose\xc5\xbee vi\xc5\xa1ek med 65. in 75. letom starosti in nato pade. S starostjo bolnic sorazmerno raste tudi malignost tumorjev. Pri \xc5\xbeenskah, mlaj\xc5\xa1ih od 45 let, je le eden izmed 15 tumorjev jaj\xc4\x8dnika maligen. Pri \xc5\xbeenskah, starej\xc5\xa1ih od 50 let, pa je maligen vsak tretji tumor jaj\xc4\x8dnika._NEWLINE_Rak jaj\xc4\x8dnikov predstavlja dobre 3\xc2\xa0% vseh na novo odkritih novotvorb pri \xc5\xbeenskah in je po pogostnosti na sedmem mestu med vsemi raki pri \xc5\xbeenskah. Po podatkih Registra raka za Slovenijo je bilo v letu 2008 odkritih 197 novih primerov, umrlo je 156 bolnic. Najpogosteje so zbolevale \xc5\xbeenske med 45. in 70. letom starosti. Skoraj 80\xc2\xa0% vseh primerov raka jaj\xc4\x8dnikov v letu 2008 je bilo odkritih v razsejanem stadiju. Pojavnost za obdobje med 1999\xe2\x80\x932008 zna\xc5\xa1a 16\xe2\x80\x9319/100.000 \xc5\xbeensk, smrtnost pa 10\xe2\x80\x9313/100.000 \xc5\xbeensk. Rak jaj\xc4\x8dnikov je tretji najpogostej\xc5\xa1i rak \xc5\xbeenskih spolnih organov, takoj za rakom maternice in rakom materni\xc4\x8dnega vratu.\n_START_SECTION_\nZnaki in simptomi\n_START_PARAGRAPH_\nKlini\xc4\x8dno se vsi tumorji jaj\xc4\x8dnika ka\xc5\xbeejo zelo podobno. V zgodnji fazi bolezni ne povzro\xc4\x8dajo te\xc5\xbeav oz. so le-te nespecifi\xc4\x8dne in se ka\xc5\xbeejo na primer kot bole\xc4\x8dine v spodnjem delu trebuha, bole\xc4\x8dine v \xc5\xbeli\xc4\x8dki, pogosto uriniranje, spremembe v mese\xc4\x8dnem perilu, predmenstrualne bole\xc4\x8dine. Ko se bolezen raz\xc5\xa1iri, se za\xc4\x8dne v trebu\xc5\xa1ni votlini nabirati teko\xc4\x8dina, zastajati za\xc4\x8dneta se\xc4\x8d in blato, pojavita se te\xc5\xbeko dihanje in huj\xc5\xa1anje.\n_START_SECTION_\nTveganje\n_START_PARAGRAPH_\nMed dejavnike tveganja za razvoj raka jaj\xc4\x8dnikov sodi starost, saj je bolezen pogostej\xc5\xa1a po 50. letu. V ve\xc4\x8dji meri zbolevajo \xc5\xbeenske, ki niso nikoli rodile, tveganje pa se zmanj\xc5\xa1uje s \xc5\xa1tevilom porodov. Domnevajo, da je povezava med nose\xc4\x8dnostjo in rakom jaj\xc4\x8dnikov lahko posredna zato, ker med nose\xc4\x8dnostjo in dojenjem ni ovulacij, ali pa neposredna zaradi spremembe hormonskega okolja. \xc5\xbdenske, ki jemljejo peroralne hormonske kontraceptive, so_NEWLINE_za pribli\xc5\xbeno 40\xc2\xa0% manj ogro\xc5\xbeene, ker le-ti prepre\xc4\x8dijo ovulacijo podobno kot nose\xc4\x8dnost. V etiologijo so vpleteni tudi genetski dejavniki. Kajenje naj bi bil eden od dejavnikov tveganja za nastanek raka jaj\xc4\x8dnikov, predvsem mucinoznega tipa. Mo\xc5\xbenost nastanka te vrste raka pri kadilkah naj bi bila zvi\xc5\xa1ana za 1,2 do 2,9\xc2\xa0%, vendar nekatere \xc5\xa1tudije sploh niso pokazale nobene povezanosti med kajenjem in nastankom raka jaj\xc4\x8dnika. Debelost naj bi bila dejavnik tveganja pri tistih \xc5\xbeenskah, ki imajo indeks telesne mase ve\xc4\x8d kot 30, in sicer v adolescenci ali zgodnji odraslosti. Debelost v kasnej\xc5\xa1ih letih \xc5\xbeivljenja naj ne bi imela nobene vloge pri nastanku raka jaj\xc4\x8dnika.\n_START_SECTION_\nGenetski dejavniki\n_START_PARAGRAPH_\nRak jaj\xc4\x8dnikov v dru\xc5\xbeinski anamnezi je najpomembnej\xc5\xa1i dejavnik tveganja. Pri sorodnicah_NEWLINE_prvega kolena bolnic z rakom jaj\xc4\x8dnikov je bolezen trikrat pogostej\xc5\xa1a kot v ostali populaciji. Poznavanje genetskih dejavnikov je pomembno za ustrezno spremljanje posameznic s pove\xc4\x8danim tveganjem in odkrivanje raka jaj\xc4\x8dnikov v populaciji._NEWLINE_Dedni rak jaj\xc4\x8dnikov in dojk ve\xc4\x8dinoma povzro\xc4\x8data mutirana tumorska gena BRCA1 in BRCA2. \xc5\xbdenske z genoma BRCA1 in BRCA 2 so bolj ogro\xc5\xbeene, da zbolijo za rakom dojk in rakom jaj\xc4\x8dnikov. Ocenili so, da imajo \xc5\xbeenske, nosilke gena BRCA1, 26-odstotno kumulativno tveganje, da zbolijo za rakom jaj\xc4\x8dnikov do 70. leta_NEWLINE_starosti, pri nosilkah gena BRCA 2 je to tveganje precej manj\xc5\xa1e, manj kot 10-odstotno.\n_START_SECTION_\nZdravljenje\n_START_PARAGRAPH_\nOsnovno zdravljenje bolnic z rakom jaj\xc4\x8dnikov obsega ustrezno kirur\xc5\xa1ko dolo\xc4\x8ditev raz\xc5\xa1irjenosti bolezni z najve\xc4\x8djim mo\xc5\xbenim zmanj\xc5\xa1anjem tumorske mase. Pri ve\xc4\x8dini bolnic se zdravljenje nadaljuje s citostatiki. Uspeh zdravljenja se lahko sku\xc5\xa1a izbolj\xc5\xa1ati tudi z uporabo nekaterih zdravil, kot so hormoni, interferoni, interlevkini in monoklonska protitelesa. V nekaterih primerih bolnice prejemajo obsevanje z ionizirajo\xc4\x8dimi \xc5\xbearki.\n_START_SECTION_\nKemoterapija\n_START_PARAGRAPH_\nU\xc4\x8dinkovitost kemoterapije je omejena s heterogenostjo raka jaj\xc4\x8dnikov in preostalo koli\xc4\x8dino tumorja po operaciji. Pogoj dolgoro\xc4\x8dnega pre\xc5\xbeivetja po kemoterapiji je optimalna kirur\xc5\xa1ka omejitev tumorske mase pred njo. S kombinirano kemoterapijo se dosega vi\xc5\xa1ja stopnja remisije, vendar ne bolj\xc5\xa1ega pre\xc5\xbeivetja kot z monoterapijo. Uveljavljena je kombinacija platine (cisplatin ali karboplatin) in paklitaksela. Karboplatin je manj toksi\xc4\x8dni analog cisplatina in je skoraj povsem brez nefrotoksi\xc4\x8dnosti in nevrotoksi\xc4\x8dnosti, gastrointestinalna toksi\xc4\x8dnost pa je manj izra\xc5\xbeena. Drugi citostatiki, ki se \xc5\xa1e uporabljajo pri zdravljenju raka jaj\xc4\x8dnika, so topotekan, liposomski doksorubicin, docetaksel, vinorelbin, gemcitabin, heksametilmelamin in peroralni etopozid.\n_START_SECTION_\nPrognoza\n_START_PARAGRAPH_\nZa napoved izida bolezni so pomembni \xc5\xa1tevilni dejavniki, kot so stadij, starost, splo\xc5\xa1na zdravstvena kondicija, histolo\xc5\xa1ki tip_NEWLINE_tumorja, predvsem pa preostanek tumorja po citoreduktivnem kirur\xc5\xa1kem zdravljenju. Svetloceli\xc4\x8dni histolo\xc5\xa1ki tip_NEWLINE_in mucinozni histolo\xc5\xa1ki tip sta slaba napovedna dejavnika._NEWLINE_Ob zdravljenju je petletno pre\xc5\xbeivetje pri 70 do 100\xc2\xa0% bolnic s stadijem I, 50 do 70\xc2\xa0% bolnic s stdijem II, 15 do 30\xc2\xa0% bolnic s stadijem III in 10 do 20\xc2\xa0% bolnic s stadijem IV. Najbolj\xc5\xa1a je prognoza tedaj, ko po kirur\xc5\xa1ki odstranitvi ostane prizadetega tkiva najve\xc4\x8d v premeru, manj\xc5\xa1em od 1 cm. Pri bolnicah s stadijem III ali IV se bolezen ponovi v okoli 70\xc2\xa0%.'