b'\n_START_ARTICLE_\nPismenost\n_START_PARAGRAPH_\nP\xc3\xadsmenost je sposobnost branja in pisanja ter, po terminologiji Unesca, zmo\xc5\xbenost razumevanja vsakdanjih sporo\xc4\x8dil. Stopnja pismenosti dr\xc5\xbeave ali regije je glavno merilo pri dolo\xc4\x8danju vrednosti \xc4\x8dlove\xc5\xa1kega kapitala, saj je pismene ljudi ceneje izu\xc4\x8diti kot nepismene; vi\xc5\xa1ja pismenost pa pomeni tudi ve\xc4\x8d prilo\xc5\xbenosti za zaposlitev.\n_START_SECTION_\nRazvoj pismenosti\n_START_PARAGRAPH_\nZ uvedbo obveznega \xc5\xa1olstva v 18. stoletju je pismenost za\xc4\x8dela izgubljati status spretnosti priviligirane manj\xc5\xa1ine in je tako postala nuja za vsakega posameznika. Danes dru\xc5\xbeba, ki velja za nepismeno ali polpismeno velja za nerazvito. Pismenost dolo\xc4\x8da prag civiliziranosti in je \xc5\xbee skorajda samoumevno, da razviti svet pri vpra\xc5\xa1anju o odstotku pismenosti zapisuje \xc5\xa1tevilke, ki so blizu 100. Razumevanje pismenosti se spreminja. Nekaj desetletij nazaj je pisati pomenilo pisati z roko s svin\xc4\x8dnikom, nalivnikom in nato s kemi\xc4\x8dnim svin\xc4\x8dnikom; strojepisci, publicisti in znanstveni pisci pa so uporabljali tipkovnice na pisalnih strojih. Dandanes je uporaba svin\xc4\x8dnika za pisanje redka; na roke pi\xc5\xa1ejo pravzaprav le \xc5\xa1e \xc5\xa1olajo\xc4\x8da se mladina, pisci grafitov, kaligrafski pisci in sleherniki v pismih za posebne prilo\xc5\xbenosti (smrt, poroka, rojstvo otroka) in seveda takrat, ko nas tehnologija pusti na cedilu. Vsakdanja pisna sporo\xc4\x8dila danes tipkamo, najve\xc4\x8dkrat v mobilne telefone kratka sporo\xc4\x8dila (SMS) in v ra\xc4\x8dunalnik. Med pisne spretnosti je mogo\xc4\x8de \xc5\xa1teti tudi komunikacijo z avtomatskimi napravami, ki jih upravljamo s tipkami preko zaslonskih menijev (nastavitev in izbira TV-programa, naro\xc4\x8danje kave, kupovanje vozne karte, izposoja kolesa, dvigovanje denarja, pla\xc4\x8devanje parkirnine, pla\xc4\x8devanje nakupa v trgovini z avtomatsko blagajno itd.), in podobne opravke od doma preko ra\xc4\x8dunalnika. Zagotovo se bo pojem pismenosti v prihodnje \xc5\xa1e zelo spreminjal in prav mogo\xc4\x8de je, da nekega dne pismenosti ne bomo ve\xc4\x8d povezovali z ro\xc4\x8dnimi spretnostmi, kot so pisanje, tipkanje in menijsko izbiranje._NEWLINE_8. september je od leta 1966 mednarodni dan pismenosti, ki opozarja na to, da je kljub dana\xc5\xa1njemu razvoju stopnja pismenosti v mnogih dr\xc5\xbeavah sveta \xc5\xa1e vedno izrazito nizka. Najve\xc4\x8d nepismenih je v Saharski Afriki ter ju\xc5\xbeni in zahodni Aziji.\n_START_SECTION_\nVrste pismenosti\n_START_PARAGRAPH_\nKriteriji pismenosti variirajo od dru\xc5\xbebe do dru\xc5\xbebe, poudarjena je zlasti recepcijska sposobnost, tj. branje in razumevanje, manj pa sposobnost tvorjenja informacij. Pogosto se poleg ve\xc5\xa1\xc4\x8dine branja in pisanja upo\xc5\xa1tevajo tudi druge spretnosti, kot sta uporaba ra\xc4\x8dunalnika ali sposobnost ra\xc4\x8dunanja (matemati\xc4\x8dna pismenost), saj mnogi ljudje ne znajo brati \xc4\x8drk, znajo pa brati \xc5\xa1tevilke in se kljub temu, da ne znajo brati, lahko v omejenem obsegu nau\xc4\x8dijo uporabljati ra\xc4\x8dunalnik. Vedno ve\xc4\x8d informacij je namre\xc4\x8d slikovne, zvo\xc4\x8dne in filmske narave. Nove oblike pismenosti, ki jih je omogo\xc4\x8dil napredek tehnologije, so medijsko pismenost (kompetence, ki omogo\xc4\x8dajo ljudem ustvarjanje, ocenjevanje in analiziranje sporo\xc4\x8dil v medijih), ra\xc4\x8dunalni\xc5\xa1ka pismenost (sposobnost uporabe ra\xc4\x8dunalnikov in ra\xc4\x8dunalni\xc5\xa1ke tehnologije), informacijska pismenost, elektronska pismenost (spretnost komunikativnega izkori\xc5\xa1\xc4\x8danja celotnega potenciala elektronskih medijev), glasbeno (sposobnost branja not ali celo komponiranja), kartografska pismenost (sposobnost orientiranja po zemljevidu, vpisovanje geografskih podatkov v javno dostopne zemljevide na spletu, kot sta npr. Google Earth ali Geopedija), ekolo\xc5\xa1ka pismenost, kulturna pismenost, dr\xc5\xbeavljanska pismenost idr. Izraz nova pismenost zajema take spretnosti, kot so sestavljanje SMS-ov in komunikacija po e-po\xc5\xa1ti, pisanje bloga, postavitev in vzdr\xc5\xbeevanje spletnih strani, komentiranje spletnih objav, sodelovanje v socialnih omre\xc5\xbejih (Facebook, YouTube ipd.), snemanje, postavitev in objavo slik, videa in glasbe, pisanje in objavljanje leposlovja, npr. fanovskega pisanja._NEWLINE_Uradne definicije pismenosti zajamejo ve\xc4\x8dino populacije v razvitih dru\xc5\xbebah in imajo zato slabo informativno vrednost. Za primerjavo kulturne razvitosti skupnosti so uporabnej\xc5\xa1i podatki o tistem manj\xc5\xa1inskem dele\xc5\xbeu populacije, ki kreativno sodeluje v tradicionalnih in novih oblikah javne in poljavne pisne komunikacije (avtorji \xc4\x8dasopisnih, knji\xc5\xbenih in spletnih objav, blogerji, tviterji, wikipedisti, forumski in \xc4\x8dasopisni komentatorji). Za Slovence so grobe \xc5\xa1tevilke 16.500 avtorjev, 76.000 prijavljenih wikipedistov, od tega mese\xc4\x8dno aktivnih 600, pribli\xc5\xbeno 50.000 blogerjev, torej vsega skupaj ne ve\xc4\x8d kot nekaj odstotkov populacije. T\xc3\xa1ko o\xc5\xbeje razumevanje novodobne pismenosti je bli\xc5\xbeje etimologiji slovenske besede pismenost, ki namesto na kvalificirano udele\xc5\xbebo v govornem sporazumevanju ka\xc5\xbee na pripadnost pisni kulturi (izobra\xc5\xbeene oz. kulturno kreativne) manj\xc5\xa1ine. Pri novi pismenosti gre obi\xc4\x8dajno za objave iz lastnega interesa, zato npr. diplomskih nalog, ki so nastale v okviru \xc5\xa1tudijskih obveznosti in so imele do nedavnega status internih dokumentov, nismo vedno pripravljeni \xc5\xa1teti sem. Informacijska tehnologija in princip sodelovalne kulture (ang. participatory culture) vzbujata upe v postopno pove\xc4\x8danje dele\xc5\xbea kulturno ustvarjalnih, aktivnih in odgovornih ljudi v skupnosti.\n_START_SECTION_\nNepismenost v Sloveniji\n_START_PARAGRAPH_\nStopnja nepismenosti na Slovenskem je v 18. stoletju zna\xc5\xa1ala pribli\xc5\xbeno 97 odstotkov. S splo\xc5\xa1no \xc5\xa1olsko naredbo iz leta 1774, ko je \xc5\xa1olanje postalo obvezno, pa je pismenost za\xc4\x8dela izgubljati status spretnosti priviligerane manj\xc5\xa1ine. Tako je leta 1870 v \xc5\xa1olo hodil \xc5\xbee vsak sedmi otrok \xe2\x80\x93 stopnja nepismenosti je zna\xc5\xa1ala 60\xc2\xa0%. Leta 1887 se je \xc5\xa1olal \xc5\xbee vsak tretji otrok, stopnja nepismenosti pa se je iz leta v leto manj\xc5\xa1ala. Leta 1880 je zna\xc5\xa1ala 39\xc2\xa0%, ob koncu 19. stoletja 25\xc2\xa0%. V za\xc4\x8detku 20. stoletja je stopnja padla \xc5\xbee na 15\xc2\xa0%, kar je bilo pribli\xc5\xbeno 270.000 prebivalstva. Zadnji popis prebivalstva, ki je spra\xc5\xa1eval o pismenosti oziroma nepismenosti je bil leta 1991. Tedaj je bilo ugotovljeno, da je bilo takrat med ljudmi, starimi 10 let ali ve\xc4\x8d, nepismenih pribli\xc5\xbeno 0,44 odstotka, kar je 7559 ljudi; \xc5\xbeenskega nepismenega prebivalstva je bilo za 0,1\xc2\xa0% ve\xc4\x8d od mo\xc5\xa1kega. Vpra\xc5\xa1anje o pismenosti je bilo postavljeno samo osebam, ki so dokon\xc4\x8dale manj kot 3 razrede osnovne \xc5\xa1ole. Popisovalec je odgovor vpisal na osnovi izjave popisane osebe, pri tem pa je veljalo, da je pismen tisti, ki zna brati in napisati sestavek iz vsakdanjega \xc5\xbeivljenja oz. tisti, ki zna prebrati in napisati pismo._NEWLINE_Ob popisu prebivalstva iz leta 2002 v Sloveniji o nepismenosti niso ve\xc4\x8d spra\xc5\xa1evali, ker ta pojav za Slovenijo ni ve\xc4\x8d statisti\xc4\x8dno zna\xc4\x8dilen, poleg tega pa je osnovno\xc5\xa1olsko izobra\xc5\xbeevanje \xc5\xbee ve\xc4\x8d desetletij obvezno, a vendar je mednarodna raziskava pismenosti odraslih iz leta 1998, ki so jo izvedli pod okriljem Andrago\xc5\xa1kega centra Slovenije, razkrila, da je 77 odstotkov odraslih v Sloveniji s svojimi pismenimi spretnostmi pod mednarodnim povpre\xc4\x8djem._NEWLINE_Evropsko povpre\xc4\x8dje nepismenosti je bilo \xc5\xbee od nekdaj ugodnej\xc5\xa1e. Leta 1770 je bila stopnja nepismenega prebivalstva 85 odstotkov. Tri desetletja pozneje (1800) je bilo nepismenega prebivalstva za 60\xc2\xa0%, leta 1870 25\xc2\xa0% in na za\xc4\x8detku 20. stoletja za 10\xc2\xa0%, kar je pribli\xc5\xbeno 5\xc2\xa0% manj kot na Slovenskem.'