b'\n_START_ARTICLE_\nVinko Coce\n_START_SECTION_\nMladost\n_START_PARAGRAPH_\nVinko Coce je izhajal iz ene najstarej\xc5\xa1ih dru\xc5\xbein s \xc4\x8diovske strani Trogirja. Po zgodovinskih virih, naj bi njegovi predniki \xc5\xbeiveli v Trogirju \xc5\xbee od 16. stoletja dalje._NEWLINE_Na Coceja je \xc5\xbee od rane mladosti vplivala bli\xc5\xbeina Trogirja in le-ta ga je usmerjala v glasbo z mediteranskim pridihom. Njegov glasbeni talent je bil opa\xc5\xbeen \xc5\xbee v osnovni \xc5\xa1oli. Pri 13 letih se je pod mentorstvom Marinka Lukasa nau\xc4\x8dil igrati klarinet, s 15 leti pa je kot tenorist za\xc4\x8del peti v kvintetu Mali kanti, ki je izvajal glasbene oblike iz 15. in 16. stoletja.\n_START_SECTION_\nKlapa Trogir\n_START_PARAGRAPH_\nPo zaklju\xc4\x8deni obrtni \xc5\xa1oli se je Coce zaposlil v trogirski ladjedelnici. Njegov talent za glasbo je postal vedno bolj opa\xc5\xbeen in leta 1972 je za\xc4\x8del sodelovati s klapo Trogir, katere \xc4\x8dlan je ostal vse do svoje samostojne kariere. V klapi je za\xc4\x8del peti kot prvi tenor, pozneje pa je postal tenorist-solist. Za \xc4\x8dasa delovanja v klapi Trogir, je Coce sodeloval z razli\xc4\x8dnimi glasbenimi pedagogi in glasbeniki, kot so Ljubo Stipi\xc5\xa1i\xc4\x87, Josip Ver\xc5\xa1i\xc4\x87, Eduard Tudor, Silvije Bombardelli, Nikola \xc5\xbdli\xc4\x8dar, Du\xc5\xa1ko Tamba\xc4\x8da, Loris Voltolini, Nikola Buble, Jo\xc5\xa1ko \xc4\x86aleta in drugi._NEWLINE_Vzporedno s petjem v klapi je Coce izpopolnjeval svoj glasbeni talent v glasbeni \xc5\xa1oli Josipa Hatzeja v Splitu, pod mentorstvom Branke Risti\xc4\x87. To \xc5\xa1olo je uspe\xc5\xa1no zaklju\xc4\x8dil v poznih osemdesetih letih prej\xc5\xa1njega stoletja. Leta 1983 je bil sprejet kot glavni tenor v me\xc5\xa1ani pevski zbor narodnega gledali\xc5\xa1\xc4\x8da v Splitu ter naslednjih pet let intenzivno pel celoviti zborovski repertoar. Najve\xc4\x8dje priznanje v \xc4\x8dasu sodelovanja z zborom si je pridobil, ko je bil del zbora Teatra Communale, kjer je v Musorgskijevi operi Boris Godunov sodeloval z Lucianom Pavarottijem, pod taktirko japonskega dirigenta Seid\xc5\xbeija Ozave. Skozi ta \xc4\x8das je \xc5\xa1e vedno sodeloval s klapo Trogir, vse do leta 1992._NEWLINE_Po vojni leta 1991 je za\xc4\x8del sodelovati z Nenadom Nin\xc4\x8devi\xc4\x87em in Jo\xc5\xa1kom Banovim, kar je pripomoglo k njegovemu prvemu estradnemu uspehu. Coce je leta 1993 posnel svoj prvi album Mirno spavaj, ru\xc5\xbeo moja, s katerega so nekatere pesmi postale hiti. Istega leta je osvojil tudi nagrado na Splitskem festivalu zabavne glasbe, s pesmijo Si\xc4\x87a\xc5\xa1 li se, Lungomare. Leta 1994 je nastopal na Dori s pesmijo Zlato moje. Pozneje je bil nominiran za nagrado porin, za pesem Kora kruha u vinu. Nagrado je tudi prejel, skupaj s klapo Trogir, z obrazlo\xc5\xbeitvijo "za delo na podro\xc4\x8dju gojenja in izbolj\xc5\xa1evanja tradicionalnega dalmatinskega klapskega petja". Ti uspehi so mu prinesli prepoznavnost na dr\xc5\xbeavni ravni.\n_START_SECTION_\nPonovno zdru\xc5\xbeenje klape Trogir\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 2002 se je klapa Trogir ponovno zdru\xc5\xbeila, da obele\xc5\xbei 40. obletnico delovanja, ob tej slovesnosti je iz\xc5\xa1la tudi monografija Povratak iskonu avtorja Stanka Gei\xc4\x87a. Klapa nadaljuje z izvajanjem glasbenih del "Narodnega zaklada" mesta Trogir._NEWLINE_Leta 2000 je Coce, zaradi svoje uspe\xc5\xa1ne solisti\xc4\x8dne kariere, postal tudi \xc4\x8dlan Hrva\xc5\xa1ke glasbene zveze in pridobil status svobodnega umetnika._NEWLINE_Junija 2003 je bil v Trogirju organiziran samostojen Cocejev koncert z naslovom "Vinko i prijatelji", kjer so poleg njega sodelovali \xc5\xa1e Oliver Dragojevi\xc4\x87, klapa Trogir, klapa Tragos in, kot spremljava, skupina Delfini. Avgusta 2003 pa je Coce organiziral dogodek, kjer so se predstavili mladi, manj znani pevci tenoristi, z naslovom "Prvo me\xc4\x91unarodno natjecanje mladih tenora". Medijsko pozornost in sponzorstvo pa je prispeval nekdanji hrva\xc5\xa1ki predsednik Stipe Mesi\xc4\x87.\n_START_SECTION_\nSmrt\n_START_PARAGRAPH_\nUmrl je 27. oktobra 2013, po ve\xc4\x8dmese\xc4\x8dni bitki s sladkorno boleznijo in povi\xc5\xa1anim krvnim tlakom. _NEWLINE_Na njegovemu pogrebu so nastopali \xc4\x8dlani klape Cambi in klape Trogir. Pri\xc5\xa1li pa so tudi \xc5\xa1tevilni njegovi glasbeni kolegi, kot so Gibonni, Dra\xc5\xbeen Ze\xc4\x8di\xc4\x87, Goran Karan, Mladen Grdovi\xc4\x87, Jole, Alen Ni\xc5\xbeeti\xc4\x87, Doris Dragovi\xc4\x87, Tedi Spalato in drugi. _NEWLINE_Coce je bil tudi gore\xc4\x8d in predan ljubitelj nogometnega kluba Hajduk. Njemu je posvetil \xc5\xa1tevilne pesmi, med drugim "Ljubav mog \xc5\xbeivota" in "Kada umren umotan u bilo". \xc4\x8clani navija\xc5\xa1ke skupine Torcida so z navija\xc5\xa1kim \xc5\xa1alom "bilih" prekrili njegovo krsto in ga na zadnjo pot pospremili z baklami, ki so jih pri\xc5\xbegali pod cipresami v ozadju pokopali\xc5\xa1\xc4\x8da.'