b'\n_START_ARTICLE_\nCerkev sv. Pavla, Prebold\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nNa ozemlju Spodnje Savinjske doline sta bili samo dve pra\xc5\xbeupniji. Zapdana je imela svoj sede\xc5\xbe v Braslov\xc4\x8dah. Prvi\xc4\x8d se na\xc5\xa1a pra\xc5\xbeupnija pojavi leta 1440. Njeno obmo\xc4\x8dje je poleg zapadne polovice Spodnje Savinjske doline in sosednjih pobo\xc4\x8dij zavzemalo tudi pas ju\xc5\xbenega sredogorja, ki je segal vse do Save. Njeni patroni (lastniki) so bili \xc5\xbdovne\xc5\xa1ki gospodje, ki so patronat kasneje predali gornjegrajskemu samostanu. Iz braslov\xc5\xa1ke pra\xc5\xbeupnije se je odcepilo veliko \xc5\xbeupnij med njimi tudi \xc5\xa0ent Pavel (okoli 1392) iz nje pa sta se odcepili \xc5\xbeupniji svetega Pankracija v Gri\xc5\xbeah (1489) in svete Marije v nebo vzete v Mariji Reki (1787).\n_START_SECTION_\nPrvotna podoba in gradnja\n_START_PARAGRAPH_\nNjen nastanek sega najverjetneje v 14. stoletje (natan\xc4\x8dneje  1302) in je bila lesena. Vizitacijski zapisnik iz leta 1631 omenja kamnit stenski tabernakelj, krstilnik v sredini cerkve ter 5 oltarjev (eden v kapeli, drugi v zakristiji, dva v stranskih kapelah, glavni oltar). Glede na zapise iz leta 1752, ki govorijo o stanju cerkve izvemo, kak\xc5\xa1na je bila podoba cerkve: ruinozno zidovje in tabulat v ladji, slabo izravnan kamnit tlak in pomanjkanje obokanja v prezbiteriju. Iz tega lahko rekonstruiramo prvotno podobo gotske cerkve, ki je imela v ladji in prezbiteriju tabulat, zidni tabernakelj in krstilnik sredi ladje, kasneje v 17. stoletju pa so ji prizidali dve stranski kapeli._NEWLINE_V letih 1762 in 1775 so na njenem mestu zgradili drugo cerkev, ki jo sestavlja pravokotna ladja s prizidanima kapelama, prezbiterij z zakristijo in zvonik. V notranjosti je bila kamnito tlakovana, v ladji in prezbiteriju pa je bila banjasto obokana. V njej se je takrat nahajalo pet oltarjev (med njimi je bil v letih 1801, 1841 in 18700 obnovljen veliki oziroma glavni oltar ter okra\xc5\xa1en s sliko: \xc2\xbbSpreobrnjenje svetega Pavla\xc2\xab. Slika je delo Mihaela Stroya in je iz leta 1859). Kipa svetega Martina in svetega Miklav\xc5\xbea sta bila izdelek Mateja Tomca. Oltar svetega Kri\xc5\xbea in svete Ane sta bila obnovljena leta 1869, izdelal pa ju je Franc Bizjak, leta 1860. Zakristijska omarica je bila baro\xc4\x8dno mizarsko delo iz leta 1750. Vsi trije zvonovi so nastali v celjski livarni, katere lastnik je bil Caspar Baltsar Schneider, med letoma 1741 in 1748.\n_START_SECTION_\nNova cerkev\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1895 so to cerkev podrli, saj je postala premajhna za vse vernike, na njenem mestu pa so postavili dana\xc5\xa1njo neoromansko cerkev, dokon\xc4\x8dali so jo leta 1898. Darove za novo cerkev so pri\xc4\x8deli pobirati z 1. januarjem 1892, zbirali so jih po vaseh, sosednjih \xc5\xbeupnijah, nekaj pa so darovali tudi premo\xc5\xbeni krajani in ob\xc4\x8dinski odbor. _NEWLINE_Za novo cerkev so dali narediti tudi nekaj novih stvari oziroma opreme: kamnita podoba svetega Pavla (nad vhodnimi vrati), ki jo je izdelal podobar Ivan Cesar iz Mozirja in je bila postavljena na svoje mesto 20. maja 1898, glavni oltar je izdelal Ferdinand Stuflesser iz St. Ulrich in Gr\xc3\xb6den,  S\xc3\xbcdtirol.  Ivan Cesar je prav tako napravil Marijin oltar ter popravil oltar svetega Kri\xc5\xbea v kapeli. Klopi v cerkvi so iz hrastovega lasa in so delo mizarskega mojstra Franca Sternada, ki jih je postavil v cerkev 31. marca 1899, prav tako je izdelal tudi novi spovednici. Nov bo\xc5\xbeji grob je prav tako postavil Ivan cesar iz Mozirja. Novi kri\xc5\xbeev pot pa je delo Ferdinanda Stuflessera iz Sankt Ulrich, S\xc3\xbcdtirol.\n_START_SECTION_\nZunanja podoba cerkve\n_START_PARAGRAPH_\nZgrajena je v neoromanskem slogu in je v obliki kri\xc5\xbea. Glavni oltar je postavljen proti vzhodu, medtem ko so vrata proti zahodu in so iz masivnega hrasta. Nad njimi je v vdolbino postavljen kip svetega Pavla, ki je delo Ivana Cesarja.\n_START_SECTION_\nPosebnosti\n_START_PARAGRAPH_\nPred cerkvijo stoji kip Device  Marije, ki stoji na \xc5\xa1tirioglatem podstavku s stebrom iz nabre\xc5\xbenega marmorja. Kip Marije je bil vlit v \xc5\xbeelezarni na Moravskem. Na sprednjem delu je napis, ki pravi: \xc2\xbbMarija brez made\xc5\xbea spo\xc4\x8deta, prosi za nas\xc2\xab, na zadnji strani pa: \xc2\xbbPostavila \xc5\xa1entpavelska fara leta 1880\xc2\xab.  Leta  1942 so ga odstranili Nemci, saj so ga verjetno \xc5\xbeeleli uporabiti za izdelavo oro\xc5\xbeja. Kip so nato shranili v cerkvi in ga na njegovo mesto postavili \xc5\xa1ele leta 1991. Podstavek so morali narediti ponovno, saj se je prvotni izgubil. Kip Marije so najprej dali o\xc4\x8distiti ter ga nato dali pozlatiti v \xc5\xa0empeter.\n_START_SECTION_\nNagrobniki\n_START_PARAGRAPH_\nV severno stran cerkve sta vzidana dva nagrobnika: prvi pripada otroku Ernestu Friedrichu(ki je bil grofov sin), drugi pa pripada celjskemu \xc5\xa1kofu Gaudenciju iz 6. stoletja. Ta kamen je bil prvotno vzidan v menzo velikega oltarja do leta 1896, na kar spominjajo trije posvetilni kri\xc5\xbei in vdolbina za relikvije. Ker so v bli\xc5\xbeini cerkve perice uporabljale za pranje v potoku kamnit neokra\xc5\xa1en rimski sarkofag kot korito \xc5\xa1e leta 1926, je mo\xc5\xbeno, da je bila plo\xc5\xa1\xc4\x8da vzeta s tega sarkofaga.\n_START_SECTION_\nNekdanji \xc5\xa1kof Gaudencij\n_START_PARAGRAPH_\nNa zunanji strani \xc5\xbeupnijske cerkve je vzidana marmorna nagrobna plo\xc5\xa1\xc4\x8da nekdanjega celjskega \xc5\xa1kofa Gaudencija. Napisna tabla se je razbila na 3 dele, ki so jih sestavili, na desni strani pa je plo\xc5\xa1\xc4\x8da odlomljena. Na levi strani zgoraj je izklesana kvadratna globina za relikvijo in dva koncesijska kri\xc5\xbea v sredini plo\xc5\xa1\xc4\x8de. Zgoraj med besedilom je venec v reliefu, od katerega gresta simetri\xc4\x8dno na levo in desno dva trakova, na vsaki strani pa je po en pav, ki je simbol starokr\xc5\xa1\xc4\x8danskega vstajenja. Besedilo je sestavljeno in urejeno tako, da tvori vsaka vrsta heksameter in za\xc4\x8detne \xc4\x8drnke vsake od osmih vrst pa dajejo ime pokojnika v rodilniku GAUDENTI.  Dostojanstvo pokojnika je razvidno v zadnji vrsti, kjer je zapisana beseda EPISCOP (I)-oklepanje \xc4\x8drke na tabli ni ve\xc4\x8d razvidno._NEWLINE_Vsebina napisa: \xc2\xbbKlic zemlji, beseda pohvale in zahvale, slednji\xc4\x8d pro\xc5\xa1nje preostalih\xc2\xab. Dr. Egger je iz oblike pisave razbral, da pesnitev izvira iz 6 stoletja. Pesnik je najverjetneje bil duhovnik celjske dijeceze, ki je obstajala do leta 600, ko so vdrli Avari na na\xc5\xa1e ozemlje._NEWLINE_Obnovljeno \xc5\xbeupni\xc5\xa1\xc4\x8de krasijo lepo izdelana vrata, ki so izdelana iz masivnega hrasta, oklepa pa jih kamniti portal z letnico, ki najverjetneje predstavljajo zadnjo ve\xc4\x8djo obnovo \xc5\xbeupni\xc5\xa1\xc4\x8da (1872). Nad vrati je ohranjen latinski napis, ki ga do danes \xc5\xa1e niso uspeli razvozlati.\n_START_SECTION_\nPokopali\xc5\xa1\xc4\x8de\n_START_PARAGRAPH_\nPokopali\xc5\xa1\xc4\x8da, ki je bilo do leta 1822 okoli cerkve, nato do 1838 blizu dana\xc5\xa1njega \xc5\xbeupnijskega gospodarskega poslopja, je poslej na vzpetini nad desnim bregom Izvirnice._NEWLINE_V novo cerkev so prenesli nekaj stvari iz stare cerkve, tako kot lestenec, ki so ga darovali delavci tekstilne tovarne.\n_START_SECTION_\nUmetnine\n_START_PARAGRAPH_\nMarija z Jezusom, je delo slikarja Franca Vizjaka in je iz leta 1860. Okoli glavnega dela slike, so manj\xc5\xa1e slike, ki prikazujejo Jezusovo \xc5\xbeivljenje od rojstva do smrti. Upodabljajo tri dele ro\xc5\xbenega venca._NEWLINE_Cerkev tvori prezbiterij, kjer se nahaja glavni oltar s kipom svetega Pavla.  Na desni strani so vrata v zakristijo, v tem prostoru stoji stara baro\xc4\x8dna omara. Ob vratih je v steno vzidana posoda v kateri si je duhovnik pred obredom umil prste. Nad njo je latinski zapis: \xc2\xbbPRIUS COR INDE MANIUS\xc2\xab, ki pomeni: \xc2\xbbNajprej si operi srce, potem pa roke\xc2\xab.\n_START_SECTION_\nGlavni oltar\n_START_PARAGRAPH_\nVrata levo od glavnega oltarja vodijo v kapelico z bo\xc5\xbejim grobom. Nad obojnimi vrati sta prednja manj\xc5\xa1a kora._NEWLINE_Glavni oltar tvori tabernakelj, nad katerim je razpelo z Jezusom, ki ga obdajajo angeli. Osrednji del oltarja predstavljajo kipi treh apostolov, srednji predstavlja svetega Pavla, ki ga spremljata brata svetega Pavla, na levi strani sveti Peter in na desni strani sveti Andrej._NEWLINE_Veliki oltar je delo Ferdinanda Stuflessera (St.Ulrich, 1855.- Ortisei/St.Ulrich, 1926., Val Gardena, Ju\xc5\xbena Tirolska).\n_START_SECTION_\nKri\xc5\xbeev pot\n_START_PARAGRAPH_\nPosebnost te cerkve, je kri\xc5\xbeev pot delo Ferdinanda Stuflesserja, ki je izdelan reliefno, ozadje zanj pa je poslikano. Izdelan je bil v \xc4\x8dasu 1 svetovne vojne. Vseh slik je 14-14 postaj in so razporejene po celotni cerkvi. Sprednji manj\xc5\xa1i kor so uporabljali pomembnej\xc5\xa1i krajani, da so na ta na\xc4\x8din pokazali, da so nad navadnim bo\xc5\xbejim ljudstvom. Lesena pri\xc5\xbenica, ki jo je duhovnik uporabljal za pridiganje svojim vernikom (v doma\xc4\x8dem jeziku), je poslikana s \xc5\xa1tirimi evangelisti. Pri\xc5\xbenica je bila name\xc5\xa1\xc4\x8dena na vzvi\xc5\xa1enem mestu, da se je pridiga bolje sli\xc5\xa1ala, ker takrat \xc5\xa1e ni bilo ozvo\xc4\x8denja. Predvsem pa so \xc5\xbeeleli poudariti, da je bo\xc5\xbeja beseda nad njimi.\n_START_SECTION_\nFreske\n_START_PARAGRAPH_\nNad krstilnikom je freska, ki prikazuje Janeza Krstnika, ko krsti Jezusa. Golob na sliki prikazuje Svetega Duha, oko v trikotniku pa nakazuje na pristnost Bo\xc5\xbejega O\xc4\x8deta._NEWLINE_V cerkvi sta freski na levi in desni strani, ki prikazujeta \xc5\xbeivljenje svetega Pavla. Notranjost cerkve so poslikali slikarji bene\xc5\xa1ke \xc5\xa1ole pod vodstvom Antonija Brolla._NEWLINE_Orgle so bile prinesene v novo cerkev iz prej\xc5\xa1nje cerkve in so delo Janeza Billicha iz leta 1846. Instrument danes ni ve\xc4\x8d v izvirnem stanju, saj je bil ve\xc4\x8dkrat predelan, \xc4\x8deprav je ve\xc4\x8dina registrov, igralnik in mehanska traktura \xc5\xa1e vedno enaka.'