b"\n_START_ARTICLE_\nTerezija Avilska\n_START_SECTION_\nZgodnje \xc5\xbeivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nTeresa de Cepeda y Ahumada se je rodila leta 1515 v kraju Gotarrendura v \xc5\xa1panski provinci \xc3\x81vila (avtonomna pokrajina Kastilija in Leon). Njen dedek, Juanito de Hernandez, je bil konvertit iz judovstva v kr\xc5\xa1\xc4\x8danstvo, pa ga je \xc5\xa1panska inkvizicija obto\xc5\xbeila, da se vra\xc4\x8da nazaj v judovsko veroizpoved. Njen o\xc4\x8de, Alonso S\xc3\xa1nchez de Cepeda, je kupil vite\xc5\xa1ki naslov in se s tem asimiliral v kr\xc5\xa1\xc4\x8dansko ob\xc4\x8destvo. Njena mati, Beatriz de Ahumada y Cuevas, je svojo h\xc4\x8derko vzgajala kot pobo\xc5\xbeno kristjanko. Terezija je bila v otro\xc5\xa1kih letih fascinirana nad \xc5\xbeivljenjepisi razli\xc4\x8dnih svetnikov in njihovim pogumom, ko so dali svoja \xc5\xbeivljenja za Kristusa. Pri sedmih letih je pobegnila iz mesta skupaj s svojim bratom Rodrigom, da bi dosegla mu\xc4\x8deni\xc5\xa1tvo med Mavri, ki so v tistem \xc4\x8dasu plenili po Iberskem polotoku. V tistem hipu pa se je njen stric vra\xc4\x8dal v mesto in je od dale\xc4\x8d opazoval dva otroka, ki sta zbe\xc5\xbeala izza mestnega obzidja, ju ujel ter vrnil nazaj na varno._NEWLINE_Pri 12-ih letih ji je umrla mati, kar pri dekletu povzro\xc4\x8di globoko \xc5\xbealost. Uteho i\xc5\xa1\xc4\x8de v zaupanju in predanosti v Devico Marijo kot njeno duhovno mater. Pogum in mo\xc4\x8d je iskala tudi v takrat dostopni literaturi, ki je bila dokaj raz\xc5\xa1irjena, in sicer z branjem t.im. vite\xc5\xa1kih romanov in epov. Vse skupaj ji je pripomoglo k izgrajevanju lastne samopodobe. Njen o\xc4\x8de se odlo\xc4\x8di, da vzgojo svoje h\xc4\x8derke zaupa sestram avgu\xc5\xa1tinkam v \xc3\x81vili._NEWLINE_V samostanu je zelo trpela zaradi razli\xc4\x8dnih bolezni. Obdobja bole\xc4\x8din je bla\xc5\xbeila z duhovnimi zamaknjenji, kar je do\xc5\xbeivljala s pomo\xc4\x8djo nabo\xc5\xbene knjige Tercer abecedario espiritual, ki jo je  leta 1527 izdal fran\xc4\x8di\xc5\xa1kanski redovnik Francisco de Osuna. Delo je napisano po vzoru med seboj podobnih spisov srednjeve\xc5\xa1kih mistikov, sestavljeno za pregled vesti in duhovne samo-koncentracije ter notranje kontemplacije (znana v misti\xc4\x8dnem jeziku kot oratorij recollectionis ali oratorij mentalis). Prav tako se je ukvarjala z misti\xc4\x8dno asketskim delom Tractatus de oratione et meditatione avtorja Petra Alkantarskega ter najbr\xc5\xbe \xc5\xa1e najve\xc4\x8d z deli Ignacija Lojolskega, s knjigo Duhovne vaje._NEWLINE_V \xc4\x8dasu bolezni je ve\xc4\x8dkrat do\xc5\xbeivljala bogat blagoslov solza, ko ji je bilo razodeto, da sama od sebe ne zmore ni\xc4\x8d v boju proti grehu, ker je vsak \xc4\x8dlovek \xc5\xbee na za\xc4\x8detku zaznamovan z izvirnim grehom. Samo s pomo\xc4\x8djo Boga in s popolno podreditvijo le njemu se \xc4\x8dlovek lahko upre hudi\xc4\x8devim sku\xc5\xa1njavam._NEWLINE_Ve\xc4\x8d njenih znancev je okrog leta 1556 za\xc4\x8delo nasprotovati njenim opisom do\xc5\xbeivljanja Boga. Zavra\xc4\x8dali so jo z opravi\xc4\x8dilom, da je zaradi pretiranega mrtvi\xc4\x8denja lastnega telesa in prestroge askeze, pri\xc5\xa1la do novih odkritij po diaboli\xc4\x8dni in ne bo\xc5\xbeanski poti. Mir in razumevanje je na\xc5\xa1la v svojem spovedniku, jezuitu svetem Franciscu Borgiji, ki jo je pomiril, da so njena spoznanja navdihnjena od Boga. Na god apostolov sv. Petra in Pavla leta 1559, ji je bilo dokon\xc4\x8dno razodeto, da se ji Jezus prikazuje v vsej polnosti, \xc4\x8deprav nevidno. Ta videnja so trajala skoraj neprekinjeno ve\xc4\x8d kot dve leti. V \xc5\xa1e nekem drugem videnju, ji je kerubin z ognjeno pu\xc5\xa1\xc4\x8dico ve\xc4\x8dkrat prebodel srce, kar ji je povzro\xc4\x8dalo neznosne duhovne bole\xc4\x8dine._NEWLINE_Ta presunljivi dogodek njenega \xc5\xbeivljenja se ji je tako vtisnil v spomin, da je pogostokrat premi\xc5\xa1ljevala Jezusovo trpljenje in ve\xc4\x8dkrat izgovorila stavek: Gospod, dovoli mi, da trpim, ali pa me pusti umreti._NEWLINE_Ta Terezijina videnja so bila navdih za ena izmed najslavnej\xc5\xa1ih Berninijevih ustvarjenin (L'Estasi di Santa Teresa oz. Santa Teresa in estasi), ki se danes nahaja v rimski cerkvi Santa Maria della Vittoria.\n_START_SECTION_\nPrenova reda\n_START_PARAGRAPH_\nV karmeli\xc4\x8danski samostan Bo\xc5\xbejega u\xc4\x8dlove\xc4\x8denja je Terezija vstopila v \xc3\x81vili, 2. novembra 1535. Samo sebe je \xc5\xbee na za\xc4\x8detku redovne poti na\xc5\xa1la v neskladju in brez notranje harmonije, ki naj bi je bila dele\xc5\xbena kot \xc4\x8dlovek, zaradi katerega se je Bog u\xc4\x8dlove\xc4\x8dil. Izmed 150 nun, ki so takrat \xc5\xbeivele v spo\xc5\xa1tovanem samostanu, je postala tako zelo neodlo\xc4\x8dna, omahljiva, da je dejansko izgubila svoj namen zakaj je pri\xc5\xa1la tja. Dnevno se je soo\xc4\x8dala z velikim \xc5\xa1tevilom obiskovalcev, predvsem iz visoke dru\xc5\xbebene in politi\xc4\x8dne elite, obdana s skrbmi zunanjega sveta, ki so popolnima nepomembne za samostan in obdana z neresnimi pogovori. Vse te kr\xc5\xa1itve samote in molitve, so jo pripeljale do razmi\xc5\xa1ljanja, da je tu potrebno nekaj narediti, \xc4\x8de se \xc5\xbeeli kontemplativni samostan poglobiti v Boga._NEWLINE_To njeno razmi\xc5\xa1ljanje je spodbudil tudi Fran\xc4\x8di\xc5\xa1kov manj\xc5\xa1i brat duhovnik sveti Peter Alkantarski, ki sta se sre\xc4\x8dala v za\xc4\x8detku leta 1560 ter je pozneje postal njen duhovni spremljevalec in svetovalec. Za trdno se je odlo\xc4\x8dila, da \xc5\xbeeli resno prenoviti na\xc4\x8din \xc5\xbeivljenja v karmeli\xc4\x8danskih samostanih in \xc5\xbeeli odpraviti vsakr\xc5\xa1no ohlapnost, ki se je zna\xc5\xa1la v redovnih skupnostih. Terezija je v takratnem samostanskem \xc5\xbeivljenju videla precej pomanjkljivosti, zato je 24. avgusta 1562 za\xc4\x8dela novo/staro obliko \xc5\xbeivljenja s \xc5\xa1tirimi kandidatkami v samostanu svetega Jo\xc5\xbeefa v \xc3\x81vili in sicer \xc5\xbeivljenje po prvotnem Pravilu. Tudi zunaj samostanskih zidov je na\xc5\xa1la somi\xc5\xa1ljenike, ki so se strinjali z njo, da je potrebno resno prenoviti \xc5\xbeivljenje v karmeli\xc4\x8danskem redu (npr. Guimara de Ulloa)._NEWLINE_Enako kot pri sv. Klari Asi\xc5\xa1ki tristo let prej, se je tudi sedaj pri sv. Tereziji in njeni odlo\xc4\x8ditvi, da ustanovi nov samostan Sv. Jo\xc5\xbeefa in v njem prenovljen na\xc4\x8din \xc5\xbeivljenja \xe2\x80\x93 v popolno ubo\xc5\xa1tvo \xe2\x80\x93 pojavilo nasprotovanje, \xc5\xa1kandal in pohuj\xc5\xa1anje med me\xc5\xa1\xc4\x8dani (prim.: ubo\xc5\xa1tvo sv. Klare). Majhna in nezavarovana hi\xc5\xa1a (samostan) je bila na za\xc4\x8detku (1562) videti zelo ranljiva pred morebitnimi napadi oz. vdori sovra\xc5\xbenika vanjo; kmalu pa je po zaslugi krajevnega \xc5\xa1kofa in s pomo\xc4\x8djo vplivnih me\xc5\xa1\xc4\x8danov, za\xc5\xbeivela v stanju blaginje in velikega ugleda \xe2\x80\x93 iz pohuj\xc5\xa1anja se  je vse skupaj preobrnilo v navdu\xc5\xa1enje.\n_START_SECTION_\nUstanavljanje samostanov\n_START_PARAGRAPH_\nKo se je Terezija preselila v nov samostan, je marca 1563 od pape\xc5\xbea Pija IV. prejela listino, v kateri ji dovoljuje \xc5\xbeiveti v popolnem ubo\xc5\xa1tvu in brez lastnine, kar je svetnica vklju\xc4\x8dila v redovne Konstitucije. Njen na\xc4\x8drt je bil predvsem poskus o\xc5\xbeivitve prej\xc5\xa1njih, stro\xc5\xbejih pravil, dopolnjenih z novimi predpisi, ki so vklju\xc4\x8devala redno tedensko obredno bi\xc4\x8danje in discalceacijo (bosonogi na\xc4\x8din \xc5\xbeivljenja). Prvih pet let tak\xc5\xa1nega \xc5\xbeivljenja je sv. Terezija ostala strogo v klavzuri, kjer se je ukvarjala samo s pisanjem._NEWLINE_Leta 1567 je bil odobren njen na\xc4\x8din \xc5\xbeivljenja ter sprejet za splo\xc5\xa1no karmeli\xc4\x8danski na\xc4\x8din, s tem pa tudi dovoljenje za ustanavljanje novih samostanov po skoraj vseh \xc5\xa1panskih pokrajinah. Vse na novoustanovljene hi\xc5\xa1e je popisala v svojem delu Libro de las Fundaciones. Med letoma 1567 in 1571 je ustanovila skupnosti v krajih: Medina del Campo, Malag\xc3\xb3n, Valladolid, Toledo, Pastrana, Salamanca in Alba de Tormes._NEWLINE_\xc5\xbde kmalu se je pojavila tudi \xc5\xbeelja po prenovi mo\xc5\xa1ke veje karmeli\xc4\x8danskega Reda. Terezija je tako dala dovoljenje, da se ustanovita dva samostana za mo\xc5\xa1ke karmeli\xc4\x8dane, pri \xc4\x8demer sta ji pomagala Sveti Janez od Kri\xc5\xbea in Anton od Jezusa. Tako je bil novembra 1568 v  Durellu ustanovljen prvi reformirani mo\xc5\xa1ki samostan bosonogih karmeli\xc4\x8danov. Njen prijatelj, Jer\xc3\xb3nimo Graci\xc3\xa1n, ki je pozneje postal prvi predstojnik mo\xc5\xa1ke veje, je v Andaluziji u\xc5\xbeival velik ugled in dal Tereziji svojo mo\xc4\x8dno podporo pri ustanavljanju samostanov v Segoviji (1571), Beas de Segura (1574), Seviliji (1575) in Caravaca de la Cruz (Murcia, 1576)._NEWLINE_V sredini 70-ih let 16. stoletja so se proti Tereziji za\xc4\x8dela razna preganjanja njenih nekdanjih sosester, ki niso \xc5\xbeelele sprejeti reforme. V italijanski pokrajini Piacenzi so se se\xc5\xa1li vodilni mo\xc5\xbeje na kapitlju, kjer so se odlo\xc4\x8dili, da prepovejo nadaljnjo ustanavljanje bosonogih karmeli\xc4\x8danskih samostanov. Da bi se dosegel mir med razburjenimi in nevo\xc5\xa1\xc4\x8dljivimi sestrami, ki niso sprejele reforme in da bi bila kazen pravi\xc4\x8dno nalo\xc5\xbeena, so se mo\xc5\xbeje odlo\xc4\x8dili, da mora Terezija prostovoljno ukiniti enega od svojih samostanov. Pokazala je popolno pokor\xc5\xa1\xc4\x8dino temu sklepu ter se odlo\xc4\x8dila, da \xc5\xbertvuje samostan sv. Jo\xc5\xbeefa pri Toledu. Njene sestre in prijatelji so bili izpostavljeni ve\xc4\x8djim preizku\xc5\xa1njam._NEWLINE_Po ve\xc4\x8d letih vztrajnega dopisovanja s \xc5\xa1panskim kraljem Filipom II., so na vrsto pri\xc5\xa1le olaj\xc5\xa1ave za Red. Kot eden ve\xc4\x8djih rezultatov tega dopisovanja, je tudi leta 1579 potrjena odlo\xc4\x8dba, da Teresa S\xc3\xa1nchez de Cepeda y Ahumada ni ve\xc4\x8d pod drobnogledom \xc5\xa1panske inkvizicije. Jer\xc3\xb3nimo Graci\xc3\xa1n in Terezija sta lahko nadaljevala z reformo Reda in z ustanavljanjem novih samostanov. Pape\xc5\xbe Gregor XIII. je izdal dovoljenje, da Terezija sme nadaljevati svoje za\xc4\x8deto delo, s \xc4\x8dimer je tudi obvestil kraljeve dvore._NEWLINE_V zadnjih treh letih svojega \xc5\xbeivljenja je Terezija ustanovila samostane v Villanuevi (na severu Andaluzije,1580), v Palenciji (1580), Soriji (1581), Burgosu in Granadi (1582). Do za\xc4\x8detka oktobra 1582 je v \xc5\xa0paniji ustanovila 17 \xc5\xbeenskih in 15 mo\xc5\xa1kih samostanov.\n_START_SECTION_\nSmrt\n_START_PARAGRAPH_\nUmrla je ali v poznih ve\xc4\x8dernih urah 4. oktobra (pred polno\xc4\x8djo) ali pa v zgodnjih jutranjih urah 15. oktobra 1582. To je bilo ravno v \xc4\x8dasu, ko so na \xc5\xa0panskem vstopili iz julijanskega v gregorijanski koledar in je 4. oktobru sledil 15. oktober._NEWLINE_Njene zadnje besede so bile: Moj Gospod, ali je \xc4\x8das, da grem? Naj se zgodi Tvoja volja. O, moj Gospod in moj \xc5\xbdenin, ura po kateri sem dolgo hrepenela, je le pri\xc5\xa1la. \xc4\x8cas je, da se sre\xc4\x8dava.\n_START_SECTION_\n\xc4\x8ca\xc5\xa1\xc4\x8denje\n_START_PARAGRAPH_\nPo njeni smrti se je \xc4\x8da\xc5\xa1\xc4\x8denje sv. Terezije hitro \xc5\xa1irilo po Iberskem polotoku. Zlasti v 20-ih letih 17. stoletja sta se razvili dve struji vernikov, ki sta se nagibali vsaka na svojo stran: eni k novi Tereziji \xc3\x81vilski, drugi k \xc5\xbee uveljavljenemu nacionalnemu zavetniku sv. Jakobu, ki je v \xc5\xa0paniji veljal kot mitolo\xc5\xa1ki junak v boju proti muslimanski invaziji._NEWLINE_Rodrigo Cepeda y Ahumada, Terezijin mlaj\xc5\xa1i brat, je njen portret izro\xc4\x8dil v varstvo Brezmade\xc5\xbene, kar so za svoje hitro pograbili katoli\xc4\x8dani v Nikaragvi._NEWLINE_Kmalu po smrti ji je Univerza v Salamanci podelila diplomski naziv Doctor ecclesiae, ki pa se razlikuje od Cerkvenega naziva za Cerkvene u\xc4\x8ditelje in ga Cerkev podeljuje posthumno. \xc5\xbde leta 1617 jo je \xc5\xa1panski parlament, s kraljem oz. kraljico na \xc4\x8delu, povzdignil za zavetnico \xc5\xa0panije. \xc5\xa0tirideset let po njeni smrti (1622), jo je pape\xc5\xbe Gregor XV. razglasil za svetnico. Naziv Cerkvene u\xc4\x8diteljice v Cerkvi ji je skupaj s sv. Katarino Siensko podelil \xc5\xa1ele pape\xc5\xbe Pavel VI. 27. decembra 1970 leta. Sveta Katarina in sveta Terezija sta bili prvi \xc5\xbeenski svetnici, ki jima je Cerkev podelila ta \xc4\x8dastni naziv._NEWLINE_Odlikuje se kot doktor molitve. Njena mistika, ki je popisana v njenih knjigah pa je skozi stoletja mo\xc4\x8dno vplivala na velike teologe, kot npr.  Fran\xc4\x8di\xc5\xa1ek Sale\xc5\xa1ki, F\xc3\xa9nelon in na \xc5\xbeenski cistercijanski samostan Port-Royal-des-Champs v bli\xc5\xbeini Pariza, iz katerega so pozneje iz\xc5\xa1le pomembne kulturne institucije in na Marie-Ang\xc3\xa9lique Arnauld, opatinjo tega samostana.\n_START_SECTION_\nZavetnica \xc5\xa0panije\n_START_PARAGRAPH_\nV za\xc4\x8detku 17. stoletja (v 20-ih letih) se je po \xc5\xa1panskih de\xc5\xbeelah na veliko razpravljalo kdo naj bi bil njihov pravi in prvi nacionalni svetnik; odlo\xc4\x8dali so se med dotedanjim svetim Jakobom, ki je bil eden od Jezusovih apostolov, ali kombinacijo med njim in na novo kanonizirano sveto Terezijo \xc3\x81vilsko. Stran, ki se je bolj nagibala k Tereziji, je zagovarjala tezo, da se je \xc5\xa0panija zna\xc5\xa1la pred novimi izzivi, zlasti pred protestantizmom in nazadovanjem dru\xc5\xbebe. Zato \xc5\xa0panija potrebuje nekega novega, bolj oprijemljivega in sodobnega svetnika, ki razume \xc5\xa1panskega \xc4\x8dloveka in njegovo du\xc5\xa1o. Privr\xc5\xbeenci sv. Jakoba se dolgo niso mogli upirati tem argumentom in so na koncu le morali popustiti. Kljub temu se \xc5\xa0panija \xc5\xa1e danes priporo\xc4\x8da obema svetnikoma hkrati, saj je Santiago de Compostela pomembno romarsko sredi\xc5\xa1\xc4\x8de.\n_START_SECTION_\nPetstoletnica rojstva\n_START_PARAGRAPH_\nOd oktobra 2014 do 15. oktobra 2015 so v \xc5\xa1kofijah \xc3\x81vila in Salamanca potekale razli\xc4\x8dne slovesnosti ob petstoletnici rojstva \xc5\xa1panske Cerkvene u\xc4\x8diteljice sv. Terezije \xc3\x81vilske. V tem jubilejnem letu so bile v omenjenih \xc5\xa1kofijah razstave na katerih je bilo mogo\xc4\x8de videti tudi izvirne Terezijine rokopise ter najdragocenej\xc5\xa1e umetnine karmeli\xc4\x8danskega reda. Vrhunec tega jubilejnega leta je predstavljala napoved in  obisk pape\xc5\xbea Fran\xc4\x8di\xc5\xa1ka ob zaklju\xc4\x8dku slovesnosti; ob 400-letnici smrti sv. Terezije je te kraje leta 1982 obiskal \xc5\xbee pape\xc5\xbe Janez Pavel II."