b'\n_START_ARTICLE_\nB\xc3\xa9la IV. Ogrski\n_START_SECTION_\nOtro\xc5\xa1tvo (1206-1220)\n_START_PARAGRAPH_\nB\xc3\xa9la je bil najstarej\xc5\xa1i sin ogrskega kralja Andreja II. in njegove prve \xc5\xbeene Gertrude Meranijske. Na o\xc4\x8detovo iniciativo je pape\xc5\xbe Inocenc III.  7. junija apeliral na ogrske prelate in barone, da \xc5\xbee pred rojstvom prise\xc5\xbeejo zvestobo kraljevemu bodo\xc4\x8demu sinu._NEWLINE_Kraljica  Gertruda je o\xc4\x8ditno favorizirala svoje nem\xc5\xa1ke sorodnike in dvorjane, kar je spro\xc5\xbeilo nezadovoljstvo med doma\xc4\x8diim plemstvom. Skupina o\xc5\xa1kodovanih plemi\xc4\x8dev je izkoristila pohod njenega mo\xc5\xbea v oddaljeno Hali\xc5\xa1ko kne\xc5\xbeevino in jo v gozdovih Pili\xc5\xa1kih hribov ujela in 28. septembra 1213 umorila. Kralj je po vrnitvi iz  Hali\xc4\x8da kaznoval samo  enega od zarotnikov. \xc4\x8ceprav je bil B\xc3\xa9la takrat otrok, ni umorjene matere nikoli pozabil in ji v \xc5\xa1tevilnih  svojih kraljevih  listinah izkazoval globoko spo\xc5\xa1tovanje. V korespondenci s svojo sestro, slavno fran\xc4\x8di\xc5\xa1kansko svetnico Elizabeto Ogrsko, mu je Elizabeta  ve\xc4\x8dkrat svetovala, naj omeji svojo jezo do plemi\xc4\x8dev, krivih za smrt njune matere._NEWLINE_Andrej II. je leta 1213 ali 1214 B\xc3\xa9lo zaro\xc4\x8dil z neznano h\xc4\x8derko bolgarskega carja Borila, vendar je bila zaroka preklicana. Leta 1214 je od pape\xc5\xbea zahteval, naj izob\xc4\x8di nekaj neimenovanih plemi\xc4\x8dev, ki so na\xc4\x8drtovali B\xc3\xa9lovo imenovanje za kralja. Osemletni B\xc3\xa9la je bil \xc5\xa1e isto leto kljub temu kronan, vendar od o\xc4\x8deta ni dobil nobene province, v kateri bi vladal. Razen tega je pred odhodom na kri\xc5\xbearski pohod v Jeruzalem avgusta 1217 za svojega namestnika imenoval esztergomskega nad\xc5\xa1kofa Ivana. V tem obdobju je bil B\xc3\xa9la v  Steyru v Svetem rimskem cesarstvu pri Bertholdu Meranijskem,  svojem stricu po materini strani.  Andrej je po vrnitvi  iz Svete de\xc5\xbeele proti koncu leta 1218 organiziral B\xc3\xa9lovo zaroko z nikejsko princeso Marijo, h\xc4\x8derko cesarja Teodorja I. Laskarisa, ki je spremljala na poti na Ogrsko. Poroka je bila leta 1220.\n_START_SECTION_\nVojvoda Slavonije (1220\xe2\x80\x931226)\n_START_PARAGRAPH_\nAndrej II. je leta 1222 B\xc3\xa9li  prepustil  ozemlje med Jadranskim morjem in Dravo (Hrva\xc5\xa1ka, Dalmacija in Slavonija).  Pismo pape\xc5\xbee Honorija iz leta 1222 razkriva, da ga je k temu prisililo \xc2\xbbnekaj zlobnih ljudi\xc2\xab. B\xc3\xa9la se je v dokumentih  sprva naslavljal s \xc2\xbbsin kralja Andreja in kralj\xc2\xab, od leta 1222 pa je uporabljal naziv \xc2\xbbpo milosti Bo\xc5\xbeji kralj, sin ogrskega kralja in vojvoda cele Slavonije\xc2\xab. _NEWLINE_V prvi polovici leta 1222 se je na o\xc4\x8detovo zahtevo  lo\xc4\x8dil od svoje \xc5\xbeene, vendar je pape\xc5\xbe Honorij odklonil Andrejevo zahtevo za razglasitev neveljavnosti zakona. B\xc3\xa9la je sprejel pape\xc5\xbeevo odlo\xc4\x8ditev in se pred o\xc4\x8detovo jezo umaknil v Avstrijo. Ko so prelati v prvi polovici leta 1223 o\xc4\x8deta prepri\xc4\x8dali, naj mu odpusti,  sta se z \xc5\xbeeno vrnila. Po vrnitvi v Slavonijo se je odpravil na pohod proti upornemu dalmatinskemu plemi\xc4\x8du Domaldu in osvojil njegovo trdnjavo Klis.  Domaldu je zasegel vse posesti in jih razdelil med njegove rivale in svoje zaveznike \xc5\xa0ubi\xc4\x8de.\n_START_SECTION_\nVojvoda Transilvanije\n_START_PARAGRAPH_\nKralj Andrej je leta 1226 B\xc3\xa9lo premestil iz Slavonije v Transilvanijo. V Slavoniji ga je nasledil brat Koloman. B\xc3\xa9la je v Transilvaniji za\xc4\x8del   izvajati ekspanzionisti\xc4\x8dno politiko in se ozirati na ozemlja preko Karpatov. Podprl je spreobra\xc4\x8devalske dejavnosti dominikancev med Kumani, naseljenih na teh ozemljih, in se leta 1227 sestal s kumanskim poglavarjem Boricijem. Poglavar se je odlo\xc4\x8dil, da se bo spreobrnil v kr\xc5\xa1\xc4\x8danstvo. Po sre\xc4\x8danju se je dal s svojimi podlo\xc5\xbeniki krstiti in priznal B\xc3\xa9lovo suverenost. \xc5\xa1e isto leto je bila na kumanskem ozemlju ustanovljena rimskokatoli\xc5\xa1ka \xc5\xa1kofija Kumanija._NEWLINE_B\xc3\xa9la je dolgo nasprotoval o\xc4\x8detovim \xc2\xbbneuporabnim in odve\xc4\x8dnim nepreklicnim darilom\xc2\xab, ker je doniranje  kraljevih posesti  uni\xc4\x8dilo tradicionalno podlago kraljeve oblasti. Leta 1228 je za\xc4\x8del po celi dr\xc5\xbeavi zahtevati vra\xc4\x8dilo podarjenih Andrejevih posesti. Pape\xc5\xbe je njegova prizadevanja podprl, o\xc4\x8de pa ga je pogosto oviral.  B\xc3\xa9la je zasegel tudi posestva transilvanskih plemi\xc4\x8dev Simona in Mihaela Kacsics, ki sta rovarila proti njegovi materi._NEWLINE_B\xc3\xa9lovega najmlaj\xc5\xa1ega brata, hali\xc5\xa1kega kneza Andreja, so spomladi 1229 izgnali iz njegove kne\xc5\xbeevine. B\xc3\xa9la se je odlo\xc4\x8dil, da mu bo pomagal vrniti se na prestol. Po pisanju Galicijsko-volinijske kronike se je pri tem ponosno \xc5\xa1opiril, da \xc2\xbbbo mesto zbrisal s povr\xc5\xa1ja zemje, ker ni nikogar, ki bi ga re\xc5\xa1il iz njegove roke\xc2\xab. Leta 1229 ali 1230 je s svojimi zavezniki Kumani za\xc4\x8del oblegati Hali\xc4\x8d, vendar mu mesta ni uspelo osvojiti in se je umaknil. Ista kronika omenja, da je na proti domov  veliko vojakov umrlo zaradi ve\xc4\x8d bolezni._NEWLINE_Leta 1228 ali 1230 je napadel Bolgarijo in oblegal Vidin, vendar mu trdnjave ni uspelo osvojiti.   Pribli\xc5\xbeno takrat je na ozemlju med Karpati in spodnjo Donavo  ustanovil mejno provinco Severinsko banovino in se leta 1233 za\xc4\x8del naslavljati s \xc2\xbbkralj Kumanije\xc2\xab. Finan\xc4\x8dno je podprl odpravo fratra Julijana in treh dominikancev, ki so se odlo\xc4\x8dili obiskati potomce Ogrov, ki so nekaj stoletij pred tem  ostali v legendarni pradomovini Ogrov Magni Hungarii.\n_START_SECTION_\nVladanje do mongolske invazije (1235-1241)\n_START_PARAGRAPH_\nKralj Andrej II. je 21. septembra 1235 umrl. Za njegovega naslednika je bil 14. oktobra v Sz\xc3\xa9kesfeh\xc3\xa9rv\xc3\xa1ru  brez ugovorov kronan  B\xc3\xa9la. Po prihodu na prestol je odpustil in kaznoval \xc5\xa1tevilne o\xc4\x8detove najbli\xc5\xbeje  svetovalce. Julija Kana je aretiral,    palatina Denisa pa oslepil pod obto\xc5\xbebo, da je imel ljubezensko razmerje  s kraljevo vdovo Beatriks. Ukazal je, naj aretirajo tudi Beatriks, vendar ji je uspelo pobegniti v Sveto rimsko cesarstvo, kjer je po Andrejevi smrti rodila njegovega sina \xc5\xa0tefana.  B\xc3\xa9la in brat Koloman sta imela \xc5\xa0tefana za njenega nezakonskega sina._NEWLINE_B\xc3\xa9la je razglasil, da je bil osnovni namen njegovih dejanj \xc2\xbbponovna vzpostavitev kraljevih pravic in stanja, kakr\xc5\xa1no je bilo\xc2\xab med vladavino njegovega starega o\xc4\x8deta B\xc3\xa9le III. Njegov sodobnik, redovnk in letopisec Rogerij Apulski,  omenja, da je \xc2\xbbse\xc5\xbegal tudi stole baronov\xc2\xab,  da bi na sejah dr\xc5\xbeavnega sveta v njegovi prisotnosti ne mogli sedeti. Ustanovil je komisije, ki so revidirale vse kraljeve listine od leta 1196, ki so vsebovale darovanje zemlje. Z  razveljavitvijo darovnic  je od sebe odvrnil mnogo podlo\xc5\xbenikov. Pape\xc5\xbe Gregor IX. je ostro protestiral zaradi ukinitve nepovratnih sredstev za cistercijane  in voja\xc5\xa1ke redove. Po preklicu zasega cerkvenih posesti leta 1239 je dobil pape\xc5\xbeevo dovoljenje, da v dr\xc5\xbeavni upravi zaposli lokalne Jude in muslimane, \xc4\x8demur se je Sveti sede\xc5\xbe ve\xc4\x8d desetletij upiral._NEWLINE_Frater Julij se je leta 1236 vrnil iz Magnae Hungariae  in B\xc3\xa9lo seznanil z Mongoli, ki so do takrat prodrli do Volge in na\xc4\x8drtovali napad na Evropo. Napadli so  Desht-i Qipchaq, najzahodnej\xc5\xa1i del evrazijskih step, in pregnali Kumane. Ve\xc4\x8d kot 40.000 Kumanov se je v begu pred Mongoli pomikalo proti mejam Ogrskega kraljestva in leta 1339  zahtevalo dovoljenje za vstop v dr\xc5\xbeavo.  B\xc3\xa9la jim  je dal zato\xc4\x8di\xc5\xa1\xc4\x8de \xc5\xa1ele potem, ko mu je njihov poglavar K\xc3\xb6ten obljubil, da se bodo vsi spreobrnili v kr\xc5\xa1\xc4\x8danstvo in se bojevali proti Mongolom. Naselitev \xc5\xa1tevilnih nomadskih Kumanov ob  Tisi je povzro\xc4\x8dilo \xc5\xa1tevilne spore z lokalnimi va\xc5\xa1\xc4\x8dani.  B\xc3\xa9la, ki je potreboval njihovo voja\xc5\xa1ko pomo\xc4\x8d, je rope, posilstva  in druge  zlo\xc4\x8dine redko kaznoval, s \xc4\x8dimer si je nakopal sovra\xc5\xa1tvo svojih ogrskih podlo\xc5\xbenikov._NEWLINE_B\xc3\xa9la je podpiral razvoj mest. Leta 1237 je potrdil svobo\xc5\xa1\xc4\x8dine me\xc5\xa1\xc4\x8danov Sz\xc3\xa9kesfeh\xc3\xa9rv\xc3\xa1ra in podelil privilegije ogrskim in nem\xc5\xa1kin naseljencem v Barsu (Star\xc3\xbd Tekov, Slova\xc5\xa1ka). Zadar, ki je bil od  leta 1202 v posesti Bene\xc5\xa1ke republike, je leta 1240 priznal B\xc3\xa9lovo suverenost.\n_START_SECTION_\nMongolska invazija (1241\xe2\x80\x931242)\n_START_PARAGRAPH_\nDecembra 1240 se je na ozemljih ob meji s Poljsko in Ogrsko za\xc4\x8dela zbirati vojska Batu kana in zahtevala, da se B\xc3\xa9la ukloni velikemu kanu \xc3\x96gedeju. B\xc3\xa9la je zahtevo zavrnil in utrdil gorske prelaze. Mongoli so 12. marca 1241  prebili zaporo na prelazu Verecki v Ukrajini in vdrli v Ogrsko._NEWLINE_Vojvoda Friderik II. Avstrijski, ki je pri\xc5\xa1el na pomo\xc4\x8d, je pri Pe\xc5\xa1ti porazil manj\xc5\xa1o mongolsko voja\xc5\xa1ko enoto in zajel ujetnike, med njimi tudi Kumane iz evrazijskih step, ki so se pod prisilo pridru\xc5\xbeili Mongolom.  Ko so me\xc5\xa1\xc4\x8dani Pe\xc5\xa1te izvedeli, da so med napadalci tudi Kumani, je izbruhnila masovna histerija. K\xc3\xb6ten in njegovi Kumani so bili obto\xc5\xbeeni za sodelovanje s sovra\xc5\xbenikom.  Izbuhnili so nemiri, v katerh so pobili K\xc3\xb6tenovo spremstvo.  K\xc3\xb6ten je bil med nemiri  ubit ali je morda naredil samomor.  Ko so Kumani izvedeli za njegovo usodo, so se odlo\xc4\x8dili zapustiti Ogrsko  in na poti proti Balkanu opusto\xc5\xa1ili mnogo vasi. _NEWLINE_Z odhodom  Kumanov je B\xc3\xa9la izgubil svoje najmo\xc4\x8dnej\xc5\xa1e zaveznike in uspel zbrati vojsko, ki je \xc5\xa1tela manj kot 60.000 mo\xc5\xbe. Vojska je bila slabo pripravljena, njeni poveljniki, ki mu zaradi notranje politike niso bili naklonjeni, pa so mu \xc2\xbbprivo\xc5\xa1\xc4\x8dili poraz, da bi jih potem bolj cenil\xc2\xab. Ogrska vojska je bila v bitki pri Mohi ob reki Sajo 11. aprila 1241 skoraj v celoti uni\xc4\x8dena.  Ubitih je bilo veliko ogrskih plemi\xc4\x8dev in prelatov,  B\xc3\xa9li pa je komaj uspelo pobegniti z boji\xc5\xa1\xc4\x8da. Preko Nitre je pri\xc5\xa1el v Bratislavo. Mongoli so do konca junija opusto\xc5\xa1ili ve\xc4\x8dino ozemlja vzhodno od Donave. _NEWLINE_Na povabilo Friderika II. Avstrijskega od\xc5\xa1el iz Bratislave v Hainburg an der Donau,  kjer je namesto pomo\xc4\x8di dobil zahtevo po odstopu treh svojih grofij (verjetno Locsm\xc3\xa1nda, Pozsonyja in Soprona).  Iz Hainburga je zbe\xc5\xbeal v Zagreb, od koder je poslal pisma pape\xc5\xbeu Gregorju IX., cesarju Frideriku II., kralju Ludviku IX. Francoskemu in drugim zahodnoevropskim monarhom s pro\xc5\xa1njo za pomo\xc4\x8d. V upanju, da jo bo dobil,  je junija celo sprejel suverenost cesarja Friderika II. Pape\xc5\xbe je razglasil kri\xc5\xbearsko vojno proti Mongolom, okrepitev pa kljub temu ni bilo od nikoder._NEWLINE_Mongoli so na za\xc4\x8detku leta 1242 vdrli preko zamrznjene Donave. Oddelek njihove vojske pod poveljstvom \xc3\x96gedejevega sina Kadana je za\xc4\x8del zasledovati B\xc3\xa9lo vse do Dalmacije.  Kralj se je zatekel v dobro utrjeni Trogir Kadan je nameraval marca za\xc4\x8deti oblegati mesto, vendar je pred tem dobil obvestilo o smrti  velikega kana.  Ker je Batu kan \xc5\xbeelel z dovolj veliko vojsko prisostvovati na volitvah novega kana, je ukazal umik vseh mongolskih sil.\n_START_SECTION_\nDrugi ustanovitelj dr\xc5\xbeave (1242-1261)\n_START_PARAGRAPH_\nPo vrnitvi na Ogrsko maja 1242 je na\xc5\xa1el povsem opusto\xc5\xa1eno dr\xc5\xbeavo. Najbolj opusto\xc5\xa1eno je bilo ozemlje vzhodno od Donave, kjer je brez prebivalcev ostalo najmanj pol vasi. Mongoli so uni\xc4\x8dili ve\xc4\x8dino tradicionalnih upravnih sredi\xc5\xa1\xc4\x8d, utrjenih z okopi iz zemlje in brun. Obleganja so prestala  samo dobro utrjena mesta, med njimi Esztergom, Sz\xc3\xa9kesfeh\xc3\xa9rv\xc3\xa1r in benediktinska nadopatija Pannonhalma. Opusto\xc5\xa1enju je leta 1242 in 1243 sledila velika lakota._NEWLINE_Glavna B\xc3\xa9lova skrb so postale priprave na drugo invazijo Mongolov.  V pismu pape\xc5\xbeu Inocencu IV. leta 1247 je razkril  svoj na\xc4\x8drt za utrditev meje na Donavi z gradnjo novih trdnjav.  Do konca njegove vladavine je bilo zgrajenih ve\xc4\x8d kot sto trdnjav, od katerih je sam zgradil trdnjavo v Nagys\xc3\xa1rosu (Ve\xc4\xbek\xc3\xbd \xc5\xa0ari\xc5\xa1, Slova\xc5\xa1ka) in Visegr\xc3\xa1d._NEWLINE_Posku\xc5\xa1al je tudi pove\xc4\x8dati \xc5\xa1tevilo vojakov in izbolj\xc5\xa1ati njihovo opremo. V zameno za opremljanje kraljeve te\xc5\xbeke konjenice je podaril obse\xc5\xbena zemlji\xc5\xa1\xc4\x8da in gozdove. Na tak na\xc4\x8din so bili ustanovljeni na primer ulani iz okolice Spi\xc5\xa1a na Slova\xc5\xa1kem, ki so dobili privilegije leta 1243. Baronom in prelatom je dovolil ustanavljanje zasebnih voja\xc5\xa1kih enot, sestavljenih iz plemi\xc4\x8dev,  ki so bili pred tem podrejeni kralju. Severinsko banovino je  2. junija 1247 podelil hospitalcem, vendar so jo po letu 1260 zapustili._NEWLINE_Da bi nadomestil izgubo najmanj 15 odstotkov prebivalcev med mongolsko invazijo in lakoto, ki je sledila, je spodbujal naseljevanje  opusto\xc5\xa1enih pokrajin. Kolonistom je podelil posebne svobo\xc5\xa1\xc4\x8dine, tudi osebno svobodo in dav\xc4\x8dne olaj\xc5\xa1ave. V nenaseljene ali redko naseljene pokrajine so se za\xc4\x8deli naseljevati Nemci, Moravci, Poljaki, Rusini in drugi. Prosil je celo Kumane, naj se vrnejo na ravnice  ob reki Tisi, ki so jih leta 1241 zapustili, in svojega prvorojenega sina \xc5\xa0tefana poro\xc4\x8dil s h\xc4\x8derko kumanskega  poglavarja Elizabeto._NEWLINE_Ve\xc4\x8d kot dvajset naseljem je podelil privilegije, ki jih je pred tem imel Sz\xc3\xa9kesfeh\xc3\xa9rv\xc3\xa1r, in spodbujal njihov razvoj v samoupravna mesta,  rudarskim mestom v Gornji Ogrski pa je dovolil svobodno rudarjenje. Leta 1248 je zaradi bolj\xc5\xa1e obrambe prebivalce Pe\xc5\xa1te na levem bregu Donave preselil v V\xc3\xa1rhegy  na hribu na desnem bregu reke. Na novo utrjeno mesto Budim je v dveh desetletjih postalo najpomembnej\xc5\xa1e  ogrsko trgovsko sredi\xc5\xa1\xc4\x8de.   Leta 1242 je podelil in leta 1266 potrdil privilegije utrjenemu zagreb\xc5\xa1kemu sredi\xc5\xa1\xc4\x8du Gradec._NEWLINE_B\xc3\xa9la  je za\xc4\x8del kmalu po umiku Mongolov voditi tudi aktivno zunanjo politiko. V drugi polovici leta 1242 je napadel Avstrijo in prisilil vojvodo Friderika II., da mu vrne tri pokrajine, ki mu jih je moral prepustiti med mongolsko invazijo, na  drugi strani pa so Bene\xc4\x8dani poleti 1243 ponovno zasedli Zadar.  30. junija je Zadar ponovno pri\xc5\xa1el pod njegovo oblast, vendar so Benetke zase zahtevale tretjino prihodkov od carin.   _NEWLINE_Sklenil je ve\xc4\x8d obrambnih sporazumov proti Mongolom in jih  podkrepil s porokami svojih treh h\xc4\x8dera s knezi ogro\xc5\xbeenih dr\xc5\xbeav. Ano je leta 1243 poro\xc4\x8dil z  Rostislavom Mihajlovi\xc4\x8dem, kandidatom za hali\xc5\xa1kega kneza, in podprl zetov napad na Hali\xc4\x8d, vendar je njegov protikandidat Danil Romanovi\xc4\x8d  njun napad odbil. _NEWLINE_21. avgusta 1245 je pape\xc5\xbe Inocenc IV. B\xc3\xa9lo osvobodil  prisege zvestobe, ki jo je dal cesarju Frideriku med mongolsko invazijo. Naslednje leto je Ogrsko napadel avstrijski vojvoda Friderik II. in v bitki pri Leithi 15. junija 1246 uni\xc4\x8dil  B\xc3\xa9lovo vojsko, sam pa je v bitki padel. Ker ni imel otrok, je njegova smrt spro\xc5\xbeila vrsto sporov za nasledstvo  med njegovo sestro Margareto in ne\xc4\x8dakinjo Gertrudo. B\xc3\xa9la  se je leta 1250  ma\xc5\xa1\xc4\x8deval za avstrijski napad  na Ogrsko s plenilskim pohodom po Avstriji in \xc5\xa0tajerski. V tem letu mu je v Zvolenu na Slova\xc5\xa1kem uspelo skleniti mirovno pogodbo s hali\xc5\xa1kim knezom  Danilom Romanovi\xc4\x8dem  in dose\xc4\x8di, da se je Danilov sin Roman poro\xc4\x8dil z Gertrudo Avstrijsko._NEWLINE_B\xc3\xa9la in Danil Romanovi\xc4\x8d sta zdru\xc5\xbeila svoji vojski  in junija 1252 napadla Avstrijo in Moravsko.  Po njunem umiku je Avstrijo in \xc5\xa0tajersko napadel in zasedel moravski mejni grof Otokar, ki je bil poro\xc4\x8den z Margareto Avstrijsko. Poleti 1253 se je B\xc3\xa9la odpravil na nov pohod na Moravsko in za\xc4\x8del oblegati Olomouc. Na njegovo zahtevo so intervenirali tudi Danil Romanovi\xc4\x8d,  Boleslav Krakovski in Vladislav Opolski, vendar so do konca junija obleganje opustili. S posredovanjem pape\xc5\xbea Inocenca IV. so 1. maja 1254 v Bratislavi podpisali mirovno pogodbo, s katero je Otokar, takrat \xc5\xbee \xc4\x8de\xc5\xa1ki kralj, B\xc3\xa9li odstopil \xc5\xa0tejersko. _NEWLINE_B\xc3\xa9la je svojega zeta Rostislava Mihajlovi\xc4\x8da leta 1254  imenoval za bana Ma\xc4\x8dve z nalogo, da ustvari tamponsko ozemlje ob ju\xc5\xbenih mejah kraljestva. Mihajlovi\xc4\x8d je \xc5\xa1e isto leto zasedel Bosno in leta 1255  prisilil bolgarskega carja Mihaela Asena I., da mu preda Beograd in Brani\xc4\x8devo. B\xc3\xa9la je k svojemu naslovu dodal naslov  \xc2\xbbkralj Bolgarije\xc2\xab, vendar ga  je uporabljal samo prilo\xc5\xbenostno in samo nekaj naslednjih let._NEWLINE_\xc5\xa0tajersko plemstvo se je uprlo B\xc3\xa9lovemu  guvernerju \xc5\xa0tefanu Gutkekeledu in ga na za\xc4\x8detku leta 1259  odstavilo. B\xc3\xa9la je zato  napadel \xc5\xa0tajersko, ponovno vzpostavil svojo oblast in za vojvodo imenoval svojega najstarej\xc5\xa1ega sina \xc5\xa0tefana. V tem \xc4\x8dasu mu je Batu kanov naslednik Berke ponudil  zavezni\xc5\xa1tvo in poroko ene od svojih h\xc4\x8dera z njegovim sinom, kar je B\xc3\xa9la zavrnil. _NEWLINE_\xc5\xa0tajerski plemi\xc4\x8di, nezadovoljni s \xc5\xa0tefanovim vladanjem, so za pomo\xc4\x8d prosili \xc4\x8de\xc5\xa1kega kralja Otokarja. B\xc3\xa9la in njegovi zavezniki Danil Romanovi\xc4\x8d, Boleslav Srame\xc5\xbeljivi in Le\xc5\xa1ek II. \xc4\x8crni so napadli Moravsko  in  bili v bitki pri Kressenbrunnu 12. junija 1260 pora\xc5\xbeeni.  B\xc3\xa9la je moral skladno z Dunajsko mirovno pogodbo, podpisano 31. marca 1261, \xc5\xa0tajerko prepustiti \xc4\x8de\xc5\xa1kemu kralju. Zanimivo je, da se je Otokar kljub temu lo\xc4\x8dil od svoje \xc5\xbeene Ane Avstrijske in se poro\xc4\x8dil z B\xc3\xa9lovo vnukinjo, h\xc4\x8derko Rostislava Mihajlovi\xc4\x8da in Ane-Kunigunde._NEWLINE_B\xc3\xa9la je sprva nameraval z Otokarjem poro\xc4\x8diti svojo najmlaj\xc5\xa1o h\xc4\x8derko Margareto,  ki je \xc5\xbeivela  v samostanu Bla\xc5\xbeene device na Zaj\xc4\x8djem otoku na Donavi (zdaj Margit-sziget), vendar je h\xc4\x8derka ponudbo zavrnila.  S pomo\xc4\x8djo dominikanskega spovednika je sprejela \xc5\xa1e zadnje verske zaobljube, ki so njeno poroko dokon\xc4\x8dno onemogo\xc4\x8dile.  Njena odlo\xc4\x8ditev je B\xc3\xa9lo, ki je dotlej podpiral dominikance,  tako raztogotila, da je naslednjih  nekaj let podpiral fran\xc4\x8di\xc5\xa1kane. Po Veliki legendi, ki jo je napisala Margaretina sestra sveta Elizabeta, je B\xc3\xa9la postal celo tretjeredni fran\xc4\x8di\xc5\xa1kan.\n_START_SECTION_\nDr\xc5\xbeavljanska vojna (1261-1266)\n_START_PARAGRAPH_\nB\xc3\xa9la in njegov sin \xc5\xa0tefan V. sta leta 1261 napadla Bolgarijo in prisilila carja Konstantina Tiha, da se je umaknil iz vidinske regije.  B\xc3\xa9la se je \xc5\xa1e pred koncem pohoda vrnil na Ogrsko._NEWLINE_B\xc3\xa9lovo favoriziranja mlaj\xc5\xa1ega sina B\xc3\xa9le, katerega je imenoval za vojvodo Slavonije, in h\xc4\x8derke Ane  je razdra\xc5\xbeilo sina \xc5\xa0tefana,  ki je sumil, da ga namerava o\xc4\x8de razdediniti. \xc5\xa0tefan je v svojih dokumentih pogosto omenjal, da je \xc2\xbbpo nedol\xc5\xbenem mo\xc4\x8dno trpel zaradi preganjanja s strani star\xc5\xa1ev\xc2\xab, kar ka\xc5\xbee, da spor med njima ni bil nekaj novega. Nekaj sporov sta imela \xc5\xbee jeseni 1260, vendar zaradi posredovanja nad\xc5\xa1kofov Filipa Esztergomskega in Smaragda Kalo\xc5\xa1kega niso prerasli v dr\xc5\xbeavljansko vojno. B\xc3\xa9la in \xc5\xa0tefan sta sklenila mirovno pogodbo, s katero sta kraljestvo razmejila po reki Donavi: zahodni del je ostal pod B\xc3\xa9lovo oblastjo, vzhodni pa je pripadel \xc5\xa0tefanu._NEWLINE_Odnosi med o\xc4\x8detom in sinom so kljub temu ostali napeti. Ko je \xc5\xa0tefan zasegel materine in sestrine posesti v svojem delu kraljestva, je B\xc3\xa9lova vojska pod poveljstvom princese Ane poleti 1264 pre\xc4\x8dkala Donavo, zasedla S\xc3\xa1rospatak in ujela \xc5\xa0tefanovo \xc5\xbeeno in otroke.  Oddelek kraljeve vojske pod poveljstvom B\xc3\xa9lovega kraljevega sodnika Lovrenca je prisilila \xc5\xa0tefana na umik vse do trdnjave Feketehalom (Codlea, Romunija) v najbolj vzhodnem kotu Transilvanije.  \xc5\xa0tefanova vojska je grad obranila in jeseni  za\xc4\x8dela protinapad.  V odlo\xc4\x8dilni bitki pri Isaszegu marca 1265 je uni\xc4\x8dila B\xc3\xa9lovo vojsko._NEWLINE_V dogajanja sta se ponovno vklju\xc4\x8dila  \xc5\xbee omenjena nad\xc5\xa1kofa in organizirala mirovna pogajanja med o\xc4\x8detom in sinom. 23. marca 1266  sta o\xc4\x8de in sin  v samostanu Bla\xc5\xbeene device na Zaj\xc4\x8djem otoku (Margit-sziget) v Budimpe\xc5\xa1ti  podpisala mirovno pogodbo, s katero  sta potrdila staro mejo na Donavi in uredila ve\xc4\x8d drugih aspektov sobivanja obeh kraljestev, vklju\xc4\x8dno s pobiranjem davkov in pravic do svobodnega gibanja podlo\xc5\xbenikov.\n_START_SECTION_\nZadnja leta\n_START_PARAGRAPH_\nPlemi\xc4\x8di (servientes regis) iz obeh delov Ogrskega kraljestva so se leta 1267 zbrali v Esztergomu in dosegli, da sta B\xc3\xa9la in \xc5\xa0tefan potrdila njihove privilegije, zapisane v Zlati buli iz leta 1222. Kmalu po zboru je B\xc3\xa9la imenoval \xc5\xa1tiri plemi\xc4\x8de iz vsakega kraljestva z nalogo, da revidirajo lastninske pravice v Transdanubiji.  _NEWLINE_Srbski kralj \xc5\xa0tefan Uro\xc5\xa1 I. je napadel Ma\xc4\x8dvo, pokrajino v posesti B\xc3\xa9love ovdovele h\xc4\x8derke Ane. Kraljeva vojska je kmalu uni\xc4\x8dila napadalce in ujela \xc5\xa0tefana Uro\xc5\xa1a. Srbski monarh je moral za svojo svobodo pla\xc4\x8dati odkupnino._NEWLINE_B\xc3\xa9lov favorizirani sin B\xc3\xa9la je poleti 1269 umrl. 18. januarja 1270 je umrla tudi kraljeva najmlaj\xc5\xa1a h\xc4\x8derka sveta Margareta,   B\xc3\xa9la pa je kmalu zatem smrtno zbolel.   Pred smrtjo je zaprosil \xc4\x8de\xc5\xa1kega kralja Otokarja II., zeta princese Ane,  naj poskrbi za njegovo \xc5\xbeeno, h\xc4\x8derko in njegove prista\xc5\xa1e, \xc4\x8de bi jih \xc5\xa0tefan prisilil na beg iz kraljestva.   3. maja 1270 je umrl.  Pokopali so ga v fran\xc4\x8di\xc5\xa1kanski cerkvi v Esztergomu, estergomski nad\xc5\xa1kof Filip pa je njegovo truplo prenesel v estergomsko stolnico. Njegove posmrtne ostanke so po dolgem  pravnem sporu dobili minoriti.\n_START_SECTION_\nOtroci\n_START_PARAGRAPH_\nB\xc3\xa9lova prva \xc5\xbeena, Marija Laskarina, rojena leta 1207 ali 1208,  je umrla julija ali avgusta 1270.  \xc5\xa0tiri leta po poroki se jima je leta 1224 rodila h\xc4\x8derka Kunigunda, ki se je leta 1246  poro\xc4\x8dila s krakovskim vojvodom  Boleslavom._NEWLINE_Okrog leta 1225 se je rodila h\xc4\x8derka Margareta, ki je umrla neporo\xc4\x8dena pred letom 1242. _NEWLINE_Okrog leta 1226 se je rodila h\xc4\x8derka Ana.  Ona in njen mo\xc5\xbe Rostislav Mihajlovi\xc4\x8d sta bila o\xc4\x8detova ljubljenca.  Njen pravnuk Ven\xc4\x8deslav je bil od leta 1301 do 1305 ogrski kralj._NEWLINE_B\xc3\xa9lova \xc4\x8detrta h\xc4\x8derka Katarina je umrla neporo\xc4\x8dena pred letom 1242.  _NEWLINE_Za njo je bila rojena Elizabeta, okrog leta 1245 poro\xc4\x8dena v bavarskim vojvodom Henrikom XIII. Njen sin Oton je bil leta 1305 kronan za ogrskega kralja, vendar je bil \xc5\xa1e pred koncem leta 1307 prisiljen zapustiti dr\xc5\xbeavo._NEWLINE_H\xc4\x8derka Konstanca se je okrog leta 1251 poro\xc4\x8dila z Levom Danilovi\xc4\x8dem, drugim sinom kneza Danila Romanovi\xc4\x8da Hali\xc5\xa1kega._NEWLINE_B\xc3\xa9lova sedma h\xc4\x8derka, Jolanda, je bila poro\xc4\x8dena z Boleslavom Pobo\xc5\xbenim, vojvodom Velike Poljske_NEWLINE_B\xc3\xa9lov prvi sin in naslednik \xc5\xa0tefan je bil rojen leta 1239.  _NEWLINE_B\xc3\xa9lova najmlaj\xc5\xa1a h\xc4\x8derka, Margareta, je bila rojena med mongolsko invazijo leta 1242. Star\xc5\xa1a sta jo \xc5\xbee ob rojstvu posvetila bogu. \xc5\xbdivljenje je pre\xc5\xbeivela v pobo\xc5\xbenosti v samostanu Bla\xc5\xbeene device na Zaj\xc4\x8djem otoku v Budimpe\xc5\xa1ti in umrla kot dominikanska nuna. _NEWLINE_B\xc3\xa9lov najmlaj\xc5\xa1i sin B\xc3\xa9la je bil rojen okrog med  letoma 1243 in 1250. Umrl je leta 1269. _NEWLINE_Velika legenda, ki jo je napisala B\xc3\xa9lova sestra sveta Elizabeta, opisuje B\xc3\xa9lovo dru\xc5\xbeino kot dru\xc5\xbebo svetnikov.  Zapisala je, da je \xc2\xbbblagoslovljena ogrska kraljeva dru\xc5\xbeina okra\xc5\xa1ena z ble\xc5\xa1\xc4\x8de\xc4\x8dimi biseri, ki obsevajo celo zemljo\xc2\xab.  Vatikan se je na njihovo pobo\xc5\xbenost primerno odzval: leta 1690 je za bla\xc5\xbeeno razglasil Kunigundo, leta 1827 Jolando in leta 1943 Margareto.  Po podatkih v Veliki legendi je h\xc4\x8derka Konstanca postala predmet lokalnega \xc4\x8da\xc5\xa1\xc4\x8denja  v Lembergu (Lvov, Ukrajina).'