b'\n_START_ARTICLE_\nHiperion (luna)\n_START_SECTION_\nIme\n_START_PARAGRAPH_\nLuna je poimenovana po Hiperionu, enemu od Titanov iz gr\xc5\xa1ke mitologije. Ozna\xc4\x8duje se tudi kot Saturn VII._NEWLINE_Odkritje Hiperiona se je zgodilo kmalu po tem, ko je John Herschel predlagal imena za sedem predhodno odkritih Saturnovih lun v svoji publikaciji iz leta 1847 Results of Astronomical Observations made at the Cape of Good Hope - Rezultati astronomskih opazovanj, opravljenih na Rtu dobrega upanja (). Lassell, ki je odkril Hiperiona dva dneva za Bondoma, je \xc5\xbee sprejel Herschlov sistem poimenovanja in na podlagi tega predlagal ime Hiperion. Prav tako je svoje odkritje objavil pred Bondoma.\n_START_SECTION_\nOblika\n_START_PARAGRAPH_\nHiperion je eno od najve\xc4\x8djih nepravilnih (neseferi\xc4\x8dnih) teles v Son\xc4\x8devem sistemu (takoj za luno Proteus). Ena od mo\xc5\xbenih razlag pravi, da je Hiperion del od ve\xc4\x8djega telesa, ki se je razbil zaradi velikega udarca v daljni preteklosti. Najve\xc4\x8dji krater na Hiperionu ima premer pribli\xc5\xbeno 120 km in je globok 10 km.\n_START_SECTION_\nSestava\n_START_PARAGRAPH_\nKot ve\xc4\x8dina Saturnovih lun ima tudi Hiperion majhno gostoto, kar verjetno pomeni, da je ve\xc4\x8dinoma sestavljen iz vodnega ledu z le majhnim dele\xc5\xbeem kamnin. Hiperion bi lahko bil po svoji fizi\xc4\x8dni sestavi podoben \xc5\xa1ibko povezanemu skupku razbitin. Ker pa ima v nasprotju z ve\xc4\x8dino Saturnovih lun majhno odbojnost (0,2-0,3), kar ka\xc5\xbee, da je pokrit z vsaj tanko plastjo temnega materiala. To bi lahko bil material iz lune Feba (ki je precej temnej\xc5\xa1a), ki je \xc5\xa1la mimo Japeta. Hiperion je bolj rde\xc4\x8d od Febe, barva pa je zelo podobna barvi temnega materiala na Japetu.\n_START_SECTION_\nPovr\xc5\xa1inske zna\xc4\x8dilnosti\n_START_PARAGRAPH_\nVoyager 2 je pre\xc5\xa1el Saturnov sistem, vendar je Hiperion fotografiral le iz razdalje. Lahko je razlo\xc4\x8dil posamezne kraterje in velikanski greben, vendar ni mogel razlo\xc4\x8diti teksture povr\xc5\xa1ja lune. Prve slike s sonde Cassini so kazale na nenavaden izgled, vendar pa se je nenavadnost lune popolnoma odkrila \xc5\xa1ele ob edinem ciljanem mimoletu Hiperiona 25. septembra 2005._NEWLINE_Hiperion je popolnoma prekrit z globokimi kraterji z ostrimi robovi, ki dajejo videz velike spu\xc5\xbeve. Temen material zapolnjuje dno vsakega kraterja. Doslej ni bilo objavljenega \xc5\xa1e ni\xc4\x8d takega, kar bi pojasnilo te zna\xc4\x8dilnosti.\n_START_SECTION_\nVrtenje\n_START_PARAGRAPH_\nSlike Voyagerja 2 in kasnej\xc5\xa1a fotometrija z Zemlje ka\xc5\xbee, da je Hiperionovo vrtenje kaoti\xc4\x8dno. To pomeni, da se njegova os vrtenja giblje na tak na\xc4\x8din, da je Hiperionova usmerjenost v vesolju nenapovedljiva. Hiperion je edina znana luna v Son\xc4\x8devem sistemu, ki se vrti kaoti\xc4\x8dno, simulacije pa so pokazale, da so se nekateri drugi sateliti v preteklosti tudi lahko vrteli kaoti\xc4\x8dno. Med velikimi linami je edinstven v tem, da je zelo nepravilno oblikovan, ima precej izsreden tir in je blizu druge velike lune, Titana. Ti faktorji omejujejo nabor pogojev, pod katerimi je stabilno vrtenje mogo\xc4\x8de. Orbitalna resonanca 3:4 med Titanom in Hiperionom prav tako naredi kaoti\xc4\x8dno vrtenje bolj mogo\xc4\x8de._NEWLINE_Nenavadno vrtenje je verjetno tudi vzrok temu, da je Hiperionovo povr\xc5\xa1je bolj ali manj enakomerno v nasprotju z drugimi Saturnovimi lunami, ki imajo razli\xc4\x8dne vode\xc4\x8de in slede\xc4\x8de poloble.'