b'\n_START_ARTICLE_\nJakob \xc5\xbdnider\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nNajprej se je u\xc4\x8dil pri kiparju Francu Ksaverju Zajcu v Ljubljani (1886-1887), nato je \xc5\xa1tudiral na akademiji likovnih umetnosti na Dunaju (1889-1893). Po kon\xc4\x8danem \xc5\xa1tudiju je ves \xc4\x8das \xc5\xbeivel na Dunaju, kjer je ostala ve\xc4\x8dina njegovih del; delno so v zasebni lasti, delno pa izgubljena, tako da je poznavanje opusa mo\xc4\x8dno okrnjeno. Prvo in hkrati edino ve\xc4\x8dje delo za Slovenijo so leseni polihromirani kipi svetnikov za veliki oltar \xc5\xbeupnijske cerkve v \xc4\x8cadramu (Joahim, Ana, Caharija, Elizabeta, Ciril, Metod, Maksimilijan, Mohor, 1899), na zunanj\xc5\xa1\xc4\x8dini iste cerkve marmorni portretni relief \xc5\xbeupnika Bezen\xc5\xa1ka (1915) in verjetno \xc5\xa1e figuralna skupina Kri\xc5\xbeanje. Za I. slovensko umetnostno razstavo v Ljubljani 1900 je poslal 4 dela (danes izgubljena): Kristus na kri\xc5\xbeu (vosek), Razpelo (sivi plastilin), sv. Mihael (polihromiran les) in Vaza. Tedaj so sodili, da je \xc5\xbdnider nadarjen kipar. Istega leta je za poslani osnutek na nate\xc4\x8daju za spomenik Francetu Pre\xc5\xa1ernu v Ljubljani z naslovom Ena se \xc5\xbeelja je Tebi spolnila prejel \xc4\x8dastno priznanje. Leta 1903 se je udele\xc5\xbeil z osnutkom nate\xc4\x8daja za spomenik cesarju Francu Jo\xc5\xbeefu I. v Ljubljani. Nazadnje je v Ljubljani sodeloval na jubilejni umetnostni razstavi 1910._NEWLINE_Na Dunaju je bil \xc5\xbdnider dokaj priznan kipar sakralnih del, ki pa ve\xc4\x8dinoma niso ohranjena. Nekaj njegovih del je u\xc5\xa1lo pozabi le iz ohranjenih fotografij Jo\xc5\xbeeta Ple\xc4\x8dnika. Prijatelja Ple\xc4\x8dnika je na Dunaju pogosto obiskoval in mu kazal svoje osnutke; Ple\xc4\x8dnik ga je gmotno podpiral, saj je \xc5\xbdnider tako kot nekateri drugi \xc5\xbeivel v bednih razmerah._NEWLINE_\xc5\xbdnider je z Alojzijem Repi\xc4\x8dem in Ivanom Zajcem predstavnik generacije slovenskih kiparjev, ki so bili dunajsko \xc5\xa1olani, a so iz\xc5\xa1li iz\xc2\xa0\xc2\xbbkiparske \xc5\xa1ole\xc2\xab\xc2\xa0Franca Ksaverja Zajca oziroma doma\xc4\x8dih podobarskih delavnic. Kot o\xc4\x8ditno vesten Kundmannov u\xc4\x8denec je sprva tudi sam izbral neorenesan\xc4\x8dno slogovno smer. Ustvarjal je v kamnu, plastilinu, vosku in lesu, kjer izstopajo nekateri tehni\xc4\x8dno dovr\xc5\xa1eni reliefi. Bil je globoko veren (umrl v samostanu) in se skoraj v celoti posvetil kr\xc5\xa1\xc4\x8danski religiozni tematiki. Ob tem se je zgledoval pri italijanskih zgodnjerenesan\xc4\x8dnih slikarjih, pritegnila pa ga je tudi takrat aktualna Beuronska umetni\xc5\xa1ka \xc5\xa1ola, s katero je \xc5\xbdniderja verjetno seznanil Ple\xc4\x8dnik.'