b'\n_START_ARTICLE_\nJanez Krstnik Kalan\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nJanez Krstnik Kalan, ne\xc4\x8dak \xc5\xbeupnika Janeza Kalana je bil gojenec ljubljanskega Alojzijevi\xc5\xa1\xc4\x8da in Marijani\xc5\xa1\xc4\x8da. Po kon\xc4\x8danem \xc5\xa1tudiju bogoslovja je bil 18. oktobta 1916_NEWLINE_posve\xc4\x8den v duhovnika. V letih 1916\xe2\x88\x921921 je bil kaplan v Postojni in Ilirski Bistrici. Nato je kot \xc5\xbeupnik do smrti leta 1963 slu\xc5\xbeboval v Kne\xc5\xbeaku. V 41 letih slu\xc5\xbebovanja v Kne\xc5\xbeaku se je zna\xc5\xa1el pod razli\xc4\x8dnimi \xc5\xa1kofijskimi upravami: ljubljansko do 1922, gori\xc5\xa1ko do 1925, re\xc5\xa1ko do 1952, ponovno ljubljansko do 1961 in nazadnje po letu 1961 koprsko. Leta 1938 ob stoletnici \xc5\xbdupnije Kne\xc5\xbeak je v dobrih \xc5\xa1tirih mesecih podrl premajhno staro cerkev in sezidal novo, katero je leta 1943 poslikal Avgust \xc4\x8cernigoj. Leta 1945 je postal \xc4\x8dastni kanonik re\xc5\xa1kega kapitlja, 1950 pa delegat apostolskega administratorja za slovenski del re\xc5\xa1ke \xc5\xa1kofije. Umrl je na pri\xc5\xbenici zadet od mo\xc5\xbeganske kapi, ko je imel govor ob zlati ma\xc5\xa1i prijatelja Franca Kova\xc4\x8di\xc4\x8da.'