b"\n_START_ARTICLE_\nJohn Cage\n_START_SECTION_\nBiografija\n_START_PARAGRAPH_\nNjegov o\xc4\x8de John Milton Cage je bil izumitelj, mati Lucretia (\xc2\xbbCrete\xc2\xab) Harvey pa je ob\xc4\x8dasno delala kot novinarka za Los Angeles Times. Med letoma 1944 in 1945 je John napisal dve deli, ki jih je posvetil svojim star\xc5\xa1em: Crete in Dad (O\xc4\x8de). Prve izku\xc5\xa1nje z glasbo je John dobil od svojih zasebnih u\xc4\x8diteljev klavirja in od nekaterih sorodnikov, zlasti od tete Phoebe Harvey, ki ga je seznanila s klavirsko glasbo 19. stoletja. Igranja klavirja se je za\xc4\x8del u\xc4\x8diti v \xc4\x8detrtem razredu osnovne \xc5\xa1ole in \xc4\x8deprav je imel glasbo rad, o komponiranju takrat \xc5\xa1e ni razmi\xc5\xa1ljal. Do leta 1928 je bil prepri\xc4\x8dan, da \xc5\xbeeli postati pisatelj. Istega leta je diplomiral na Los Angeles High School kot \xc5\xa1tudent z govorom na zaklju\xc4\x8dni proslavi in se nato vpisal na Pomona College v Claremontu. Vendar je \xc5\xbee leta 1930 \xc5\xa1tudij opustil, prepri\xc4\x8dan, da \xc5\xa1tudij ne more koristiti bodo\xc4\x8demu pisatelju. Po tem je Cage pregovoril svoje star\xc5\xa1e, da so mu dovolili v Evropo, saj naj bi mu to potovanje koristilo bolj kot \xc5\xa1tudij. V Evropi je ostal 18 mesecev. V tem \xc4\x8dasu se je preizku\xc5\xa1al v razli\xc4\x8dnih umetni\xc5\xa1kih zvrsteh. Sprva je v Parizu \xc5\xa1tudiral gotsko in gr\xc5\xa1ko arhitekturo, vendar je sprevidel, da ga arhitektura ne zanima dovolj in da no\xc4\x8de celotnega \xc5\xbeivljenja posvetiti le njej. Tako se je kasneje posvetil pesni\xc5\xa1tvu, slikarstvu in glasbi. V Evropi je prvi\xc4\x8d sli\xc5\xa1al glasbo sodobnih skladadeljev kot sta npr. Igor Stravinsky in Paul Hindemith ter se kon\xc4\x8dno sre\xc4\x8dal tudi z glasbo Johanna Sebastiana Bacha, katere prej ni poznal. Prav v Evropi, natan\xc4\x8dneje na Majorki je John za\xc4\x8del ustvarjati glasbo. Prve kompozicije so bile ustvarjene s pomo\xc4\x8djo gostih matemati\xc4\x8dnih formul, vendar Cage ni bil zadovoljen s svojimi deli in jih ob odhodu tudi ni vzel s seboj. Ko se je leta 1931 vrnil v Zdru\xc5\xbeene dr\xc5\xbeave Amerike, je od\xc5\xa1el v Santa Monico (Kalifornija), kjer se je pre\xc5\xbeivljal z majhnimi, zasebnimi predavanji o sodobni umetnosti._NEWLINE_Leta 1933 se je odlo\xc4\x8dil, da se bo raje ukvarjal z glasbo kot pa s slikarstvom, zato je nekaj svojih del poslal Henryju Cowellu. Cowell je nato predlagal, da bi Cage postal Sch\xc3\xb6nbergov u\xc4\x8denec. Omenil pa je tudi, da naj najprej pridobi nekaj predhodnih izku\xc5\xa1enj in priporo\xc4\x8dil pri nekdanjemu Sch\xc3\xb6nbergovemu u\xc4\x8dencu Adolphu Weissu. Po Cowellovem nasvetu je John odpotoval v New York, kjer je postal Weissov u\xc4\x8denec, hkrati pa se je u\xc4\x8dil tudi od Cowella samega na The New School. Da se je lahko finan\xc4\x8dno podpiral, je John delal kot pomivalec zidov pri Brooklyn YWCA. Po nekaj mesecih, \xc5\xa1e vedno v letu 1933, je postal dovolj dober, da bi lahko za svojega u\xc4\x8ditelja dobil Arnolda Sch\xc3\xb6nberga, vendar pa si Cage tega fina\xc4\x8dno ni mogel privo\xc5\xa1\xc4\x8diti. Ko je to omenil in obljubil, da bi z veseljem posvetil vse svoje \xc5\xbeivljenje glasbi, se je Sch\xc3\xb6nberg odlo\xc4\x8dil, da bo Cagea pou\xc4\x8deval zastonj. Cage je skupaj s Sch\xc3\xb6nbergom sprva \xc5\xa1tudiral na USC in kasneje \xc5\xa1e na UCLA, hkrati pa sta imela \xc5\xa1e privatne u\xc4\x8dne ure. Sch\xc3\xb6nberg je imel na Cagea zelo velik vpliv, posebno zato, ker mu je bil za primer kako poteka \xc5\xbeivljenje skladatelja. Kljub temu, da je Cage ob\xc4\x8dudoval svojega u\xc4\x8ditelja, se je po dveh letih odlo\xc4\x8dil, da prekine \xc5\xa1tudij pri Sch\xc3\xb6nbergu. V naslednjih letih je zamenjal veliko razli\xc4\x8dnih slu\xc5\xbeb. Ustvarjal je glasbo za koreografije in v tem \xc4\x8dasu dobi tudi navdih za eksperimentiranje. Prvo slavo mu je prinesel tolkalni ansambel, katerega je organiziral in poslal na turnejo po zahodni obali ZDA. Njegov sloves se je \xc5\xa1e pove\xc4\x8dal, ko je izumil preparirani klavir, leta 1940. Preparirani klavir je bil obi\xc4\x8dajen klavir, na \xc4\x8digar strune je Cage polo\xc5\xbeil razli\xc4\x8dne predmete (ko\xc5\xa1\xc4\x8dke papirja, kovine, vijake, les..) in tako iz instrumenta izvabil nove zvoke. V iskanju novih in eksoti\xc4\x8dnih zvokov je oplenil smeti\xc5\xa1\xc4\x8da ter starinarnice. Pod temi vplivi so nastala dela, v katerih je uporabil preparirani klavir, gonge, kose plo\xc4\x8devine, kravje zvonce, kragulj\xc4\x8dke, nakovala, plo\xc4\x8devinke, morske \xc5\xa1koljke, ropotulje... kot so Prva, Druga in Tretja konstrukcija (v kovini). V vmesnem \xc4\x8dasu je Cage ustvarjal predvsem glasbo za tolkala, leta 1942, ko pa je ostal brez svojih tolkal, se je spet posvetil prepariranemu klavirju. Z njim je ustvarjal glasbo za koreografe in tako spoznal Merce Cunningham, s katero se je zapletel v romanti\xc4\x8dno zvezo. Leta 1945 se je Cage lo\xc4\x8dil od Xene Andreyevna Kashevaroff in do konca \xc5\xbeivljenja ostal z Merce. Pomanjkanje tolkal je nadome\xc5\xa1\xc4\x8dal s pisanjem glasbe in tako leta 1942 ustvaril skladbo Wonderful Window of Eighteen Springs, ki je hitro postala priljubljena in bila izvedena tudi s strani slavnega dueta Cathy Berberain in Luciana Beria._NEWLINE_Leta 1946 je Cage sprejel slu\xc5\xbebo doma\xc4\x8dega u\xc4\x8ditelja Gite Sarabhai, indijske glasbenice. V zameno jo je prosil, da bi mu povedala kaj ve\xc4\x8d o indijski glasbi in njihovi filozofiji. Udele\xc5\xbeil se je tudi nekaterih predavanj o budizmu in prebral kar nekaj knjig na to temo. Tako je Cage za\xc4\x8del odpirati dialog med Vzhodnim in Zahodnim svetom. Nastala pa so tudi mnoga dela, ki so bila navdihnjena z indijskimi koncepti: Sonatas and Interludes za preparirani klavir, Godalni kvartet v \xc5\xa1tirih delih... Leta 1950 je Cage na Harvardski univerzi vstopil v gluho sobo. V to sobo je vstopil z namenom, da bi ugotovil kako je sli\xc5\xa1ati ni\xc4\x8d. Pri\xc4\x8dakoval je, da bo soba brez zvoka. Toda, ko je sedel v spokojnosti sobe, je sli\xc5\xa1al dva zvoka, ki sta bila oba glasna in nenehna: stalno zvenenje viskokih frekvec in globoko drgetajo\xc4\x8de bobnenje. Sli\xc5\xa1al je zvoke lastnega telesa kot glasbo in tako spoznal, da prava ti\xc5\xa1ina ne obstaja. Ta ugotovitev ga je vodila, da je leta 1952 ustvaril legendarno skladbo 4'33'', delo v treh stavkih, v katerih ni nobenega namerno ustvarjenega zvoka. Med tem ko poslu\xc5\xa1alci v dvorani sedijo v\xc2\xa0\xc2\xbbti\xc5\xa1ini\xc2\xab, glasbo ustvarja presedanje in ka\xc5\xa1ljanje ob\xc4\x8dinstva, pti\xc4\x8dje petje, letalo, ki leti po nebu, de\xc5\xbene kaplje, ki padajo na streho in tako dalje. Skladbo so navdihnile tudi\xc2\xa0\xc2\xbbBele slike\xc2\xab\xc2\xa0Roberta Rauschenberga, ki ne ka\xc5\xbeejo nobenih sledi \xc4\x8dopi\xc4\x8da, teksture ali barvne variacije. Dokazale so dejstvo, da platno ni nikoli prazno \xe2\x80\x93 deluje kot odlagali\xc5\xa1\xc4\x8de pra\xc5\xa1nih delcev in tako je tudi vizualna razli\xc4\x8dica skladbe 4'33 prazno belo platno, katerega edina podoba je senca, ki jo me\xc4\x8de gledalec. Cage je ustvarjal tudi skladbe s filozofijo nevme\xc5\xa1avanja, ki je zahtevala, da so ustvarjalne odlo\xc4\x8ditve sprejete naklju\xc4\x8dno. Ena takih, ki je bila napisana leta 1951 je Domi\xc5\xa1ljijska pokrajina \xc5\xa1t. 4 (Imaginary Landscape No. 4). To delo je nedolo\xc4\x8deno ne le v smislu kompozicije, pri kateri so ustvarjalne odlo\xc4\x8ditve sprejete po naklju\xc4\x8dju, ampak tudi v smislu izvedbe. Napisana je namre\xc4\x8d za dvanajst radijskih sprejemnikov. Vse je prepu\xc5\xa1\xc4\x8deno radijskim postajam, kaj se bo v dolo\xc4\x8denemu trenutku na dolo\xc4\x8deni frekvenci predvajalo. V lokalni trgovini so si izposodili radije, katere je v dvorono dostavil kipar, dogodek pa je zbral veliko ob\xc4\x8dinstvo. \xc5\xbde na premieri pa se Cage ni ve\xc4\x8d mogel zanesti na radijske postaje. Skladba je bila na programu \xc5\xa1ele zadnja kot vrhunec dogodka in ob\xc4\x8dinstvo jo je nestrpno pri\xc4\x8dakovalo. Ko pa so izvajalci zavzeli svoje polo\xc5\xbeaje, je ob\xc4\x8dinstvo sli\xc5\xa1alo le veliko ti\xc5\xa1ine, ki jo je prekinjalo nekaj komaj sli\xc5\xa1nih zvokov, saj niso ra\xc4\x8dunali na tako pozno uro, ko je ve\xc4\x8dina postaj \xc5\xbee prenehala oddajati._NEWLINE_Leta 1951 je Cage napisal Glasbo premen. Skladba ponuja osupljivo raznovrstnost zvokov, med katerimi sta tudi pizzicato (na\xc4\x8din igranja na godala, ob katerem se namesto godenja z lokom, po strunah prebira s prsti) in glissando (zvo\xc4\x8dni zdrs od enega do drugega tona, ki ga lahko izvajajo vsa godala, pozavna in tudi klarinet) ter zvoki, ustvarjeni na trupu glasbila samega. Cageov cilj je bil, da ustvari neskon\xc4\x8dno raznolikost in temeljno na\xc4\x8delo Glasbe premen je, da je naklju\xc4\x8dje uporabljeno za ustvarjanje nenehnih raznolikih struktur. Narisal je \xc5\xa1estindvajset tabel, s katerimi je prikazal tonske vi\xc5\xa1ine, trajanja, dinamiko, dol\xc5\xbeino ti\xc5\xa1in, \xc5\xa1tevilo dogodkov, do katerih pride hkrati znotraj vsakega dela. Za dolo\xc4\x8ditev enega samega dogodka je Cage \xc5\xa1estkrat vrgel tri kovance. Rezultat ga je usmeril k \xc5\xa1tevilu, ki se je ujemalo s polo\xc5\xbeajem v eni izmed tabel. Toda to je dolo\xc4\x8dalo samo en dogodek in celoten postopek je bilo treba ponoviti velikokrat, da je dolo\xc4\x8dil vse zvo\xc4\x8dne zna\xc4\x8dilnosti. Ker so ritmi\xc4\x8dno podobo skladbe dolo\xc4\x8dale spremenljive oznake tempa, je moral izvajalec najprej v sekundah oceniti dol\xc5\xbeino vsake vrste in nato slediti grafi\xc4\x8dnim razmikom notnega zapisa. Naklju\xc4\x8dni postopki so prav tako ustvarjali nekatere nemogo\xc4\x8de zahteve, zato se je v tak\xc5\xa1nih okoli\xc5\xa1\xc4\x8dinah od izvajalca zahtevalo, da oblikuje svojo lastno re\xc5\xa1itev. Zimska glasba, ki je nastala leta 1957 utele\xc5\xa1a kon\xc4\x8dni prehod iz komponiranja z naklju\xc4\x8djem v nedolo\xc4\x8denost. Notni zapis te skladbe sestavljajo razlomljeni akordi in plohe not, ki nimajo vnaprej dolo\xc4\x8denega zaporedja in jih je mogo\xc4\x8de povezovati v veliko \xc5\xa1tevilo raznolikih struktur. Dvajset strani, ki niso o\xc5\xa1tevil\xc4\x8dene, je mogo\xc4\x8de igrati v poljubnem zaporedju. Delo je mogo\xc4\x8de igrati tudi skupaj z delom Atlas Eclipticalis (1961-62) in Glasbo odjemnikov (Cartridge Music). Glasbo odjemnikov je Cage ustvaril v sodelovanju z Davidom Tudorjem, leta 1960. Izvajalci so uporabljali drobne predmete \xe2\x80\x93 \xc5\xbei\xc4\x8dne tuljave, kose \xc5\xbeice in vzmeti, na katere so igrali s prsti in jih spravljali v stik z razli\xc4\x8dnimi vrstami povr\xc5\xa1in. To je ustvarjalo \xc5\xa1irok razpon razli\xc4\x8dnega prasketanja, grgranja in eksplozij. Delo nima notnega zapisa. Izvajalec sestavi lasten part tako, da polaga prosojnice z razli\xc4\x8dnimi polo\xc5\xbeaji rotacije, katere so popisane s \xc4\x8drtami in to\xc4\x8dkami. Trajanja dolo\xc4\x8da sam, z merjenjem razdalj med to\xc4\x8dkami. Ker zvoki nimajo dolo\xc4\x8dene vrednosti trajanja, je vse skupaj zelo nepredvidljivo. V osemdesetih letih 20. stoletja se je njegovo zdravje o\xc4\x8ditno poslab\xc5\xa1alo. Bolehal je za artritisom, i\xc5\xa1aiasom in arteriosklerozo. Zdravje se mu je vedno bolj slab\xc5\xa1alo in tako je 11. avgusta 1992 med pripravljanjem \xc4\x8daja do\xc5\xbeivel kap. Odpeljali so ga v bolni\xc5\xa1nico, kjer je naslednje jutro, 12. avgusta 1992, tudi umrl. Dejstvo, da je John Cage vplival na mnoge sodobne skladatelje, umetnike in pisatelje je nesporno. Cageov vpliv je zaznati tudi pri nekaterih rock skupinah, kot so Sonic Youth, Stereolab (po Cagu so poimenovali pesem) in skladatelju ter rock in jazz kitaristu Franku Zappi. Tudi razvoj elektronske glasbe je potekal pod vplivom Cagea \xe2\x80\x93 v sedemdesetih letih prej\xc5\xa1njega stoletja je zalo\xc5\xbeba Briana Enosa (Obscure Records) izdala njegova dela. Preparirani klavir, katerega je populariziral, je zelo izrazit na albumu Drukqs, glasbenika Richarda Davida Jamesa (Aphex Twin). Njegovo delo muzikologa je pomagalo pri popularizaciji glasbe Erika Satiea. Njegovi prijateljski odnosi z ekspresionisti\xc4\x8dnimi umetniki pa so Cageove ideje vpeljali v vizualno umetnost. Ideje Cagea so na\xc5\xa1le pot tudi v zvo\xc4\x8dno oblikovanje in zaklju\xc4\x8dimo lahko, da je bil John Cage zares pomembna osebnost v zgodovini.\n_START_SECTION_\nKnjige\n_START_PARAGRAPH_\nSutherland, R. (2009). Nove glasbene perspektive: evropska in ameri\xc5\xa1ka avantgarda v glasbi 20. stoletja. Ljubljana, LUD \xc5\xa0erpa."