b'\n_START_ARTICLE_\nSamostan Las Descalzas Reales, Madrid\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nMonasterio de las Descalzas Reales, dobesedno "samostan bosonogih kraljev" je v nekdanji pala\xc4\x8di kralja Karla I. \xc5\xa0panskega in Isabele Portugalske. Njuna h\xc4\x8di, Joanna Avstrijska, je ustanovila ta samostan redovnic reda Klaris leta 1559. V preostalem delu 16. stoletja in v 17. stoletju je samostan pritegnil mlade vdove ali stare bogate device. Vsaka \xc5\xbeenska je prinesla s seboj doto. Bogastvo se je hitro kopi\xc4\x8dilo in samostan je postal eden najbogatej\xc5\xa1ih samostanov v vsej Evropi. Tom\xc3\xa1s Luis de Victoria, \xc5\xa1panski najbolj\xc5\xa1i renesan\xc4\x8dni skladatelj, je delal v samostanu od 1587 do konca svojega \xc5\xbeivljenja leta 1611._NEWLINE_Demografija samostana se je skozi \xc4\x8das po\xc4\x8dasi spreminjala in v 20. stoletju je bilo vse ve\xc4\x8d sester revnih. Samostan je ohranil bogastvo svoje preteklosti, vendar je bilo prepovedano licitirati karkoli od predmetov ali se pre\xc5\xbeivljati z denarjem, ki so ga prejeli od dote. Dr\xc5\xbeava je posredovala, ko je videla, da so sestre uboge, pape\xc5\xbe pa je odobril posebno dovoljenje, da so leta 1960 odprle samostan kot muzej._NEWLINE_Alfonz, vojvoda Anjou in C\xc3\xa1diz (umrl 1989) je pokopan v kapelici svetega Janeza Krstnika poleg svojega starej\xc5\xa1ega sina Francisca de Asis (umrl 1984). Alfonz je mlaj\xc5\xa1i brat Gonzalo (umrl 2000), ki je pokopan v kapelici svetega Bo\xc5\xa1tjana.\n_START_SECTION_\nMuzej\n_START_PARAGRAPH_\nMedtem ko v preteklosti samostanski zakladi niso bili na ogled, je danes v samostanu le nekaj nun in mesto je dobro obiskan nacionalni spomenik. Doto bogatih starih devic so pogosto vlagali v relikvije in dragocene predmete okra\xc5\xa1ene z dragulji. Med \xc5\xa1tevilnimi relikvijami so domnevno kosi iz Kristusovega kri\xc5\xbea in kosti svetega Bo\xc5\xa1tjana. Med neprecenljivimi umetni\xc5\xa1kimi mojstrovinami so Tizianov Cesarjev denar, predloge za tapiserije, ki jih je izdelal Rubens in dela [[Hans de Beken|Hansa de Bekena in Brueghela starej\xc5\xa1ega._NEWLINE_Muzejska zbirka ima tudi tak\xc5\xa1ne redkosti kot so portreti kraljevih otrok [[Republika obeh narodov|Poljsko-litvanskega zdru\xc5\xbeenja iz poznega 16. stoletja, ki se nana\xc5\xa1a na poljsko-\xc5\xa1panske odnose, in so navdihnili Calderonov La vida es sue\xc3\xb1o. Portreta sina in h\xc4\x8derke kralja Sigismunda Poljskega je naslikal Martin Kober leta 1596 in sta bila poslana kot darilo  kralju Filipu III. \xc5\xa0panskemu.\n_START_SECTION_\nCerkev\n_START_PARAGRAPH_\nPrvotni arhitekt cerkve je bil Antonio Sillero. Fasado je oblikova Juan Bautista de Toledo leta 1559, pomagal je tudi pri ostre\xc5\xa1ju cerkve. Dele oltarja, kor in zakristijo je zasnoval Juan G\xc3\xb3mez de Mora leta 1612, Gaspar Becerra pa je leta 1562 zaklju\xc4\x8dil glavno retablo oltarja, ki ga smatrajo za njegovo mojstrsko delo. Na \xc5\xbealost je bila ta retabla uni\xc4\x8dena v po\xc5\xbearu leta 1862, skupaj z veliko slikami in freskami Juan Pantoja de la Cruz. Leta 1863 je bil oltar nadome\xc5\xa1\xc4\x8den kot enim naro\xc4\x8dilom iz leta 1716 kralja Filipa V. \xc5\xa0panskega v spomin na beatifikacijo francoskega jezuita Johna Francisa Regisa, vklju\xc4\x8dno s platnom Michel-Ange Houasseja. Ima vrezan relief Apoteoza Juana Francisca Regisa, delo Camillo Rusconija. Bo\xc4\x8dne plo\xc5\xa1\xc4\x8de je izdelal Jose Bellver. Le\xc5\xbee\xc4\x8di kip jezuita je izklesal Agostino Cornacchini. Kapela vsebuje marmorni kip oranta Ivane Avstrijske, bodisi Pompeo Leonija ali Crescenca.'