b"\n_START_ARTICLE_\nStarodavna cesta \xc4\x8daja in konjev\n_START_PARAGRAPH_\n\xc4\x8cajna konjska cesta ali chamadao (poenostavljena kitaj\xc5\xa1\xc4\x8dina: \xe8\x8c\xb6 \xe9\xa9\xac \xe9\x81\x93; tradicionalna kitaj\xc5\xa1\xc4\x8dina: \xe8\x8c\xb6 \xe9\xa6\xac \xe9\x81\x93), zdaj splo\xc5\xa1no imenovana Starodavna cesta \xc4\x8daja in konjev ali chama gudao (poenostavljena kitaj\xc5\xa1\xc4\x8dina: \xe8\x8c\xb6 \xe9\xa9\xac \xe5\x8f\xa4\xe9\x81\x93; tradicionalna kitaj\xc5\xa1\xc4\x8dina: \xe8\x8c\xb6 \xe9\xa6\xac \xe5\x8f\xa4\xe9\x81\x93) je bila mre\xc5\xbea karavanskih poti, ki so potekale skozi gore Se\xc4\x8duana, Junana in Guizhouja na jugozahodu Kitajske.  V\xc4\x8dasih se ozna\xc4\x8duje tudi kot ju\xc5\xbena Svilna cesta. Pot se je raz\xc5\xa1irila v Bengalijo na indijski podcelini.\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nOd okoli tiso\xc4\x8d let nazaj, je bila stara \xc4\x8cajna pot trgovska povezava iz Junana, ene prvih regij za proizvodnjo \xc4\x8daja do Bengalije preko Burme, Tibeta in osrednje Kitajske preko province Se\xc4\x8duan.  Poleg \xc4\x8daja so karavane mul tovorile tudi sol. Tako ljudje kot konji so prena\xc5\xa1ali te\xc5\xbeke tovore \xc4\x8daja, nosa\xc4\x8di so v\xc4\x8dasih nosili tudi 60-90 kg, kar je bilo pogosto ve\xc4\x8d kot lastna telesna te\xc5\xbea. _NEWLINE_Menijo, da se je trgovska omre\xc5\xbeja s \xc4\x8dajem (tipi\xc4\x8dno opeke \xc4\x8daja) najprej raz\xc5\xa1irila po vsej Kitajski in Aziji, od njenih za\xc4\x8detkov v okro\xc5\xbeju Pu'er, v bli\xc5\xbeini prefekture Simao v Junanu. _NEWLINE_Pot si je prislu\xc5\xbeila ime \xc4\x8cajna konjska cesta zaradi skupne trgovine s tibetanskimi poniji za kitajski \xc4\x8daj, praksa, ki je segala vsaj do dinastije Song, ko so bili \xc4\x8dvrsti konji pomembni za Kitajsko za boj s sprtimi nomadi na severu.\n_START_SECTION_\nPotek\n_START_PARAGRAPH_\nStrogo gledano, je bila \xc4\x8cajna konjska cesta v veliki meri pe\xc5\xa1pot in je imela ve\xc4\x8d variant. Konji so bili dejansko tudi kot trgovsko blago na teh poteh, za prenos bremena so bolj slu\xc5\xbeile, kot v mnogih drugih gorskih regijah, mule. Kar nekaj karavan so sestavljali nosa\xc4\x8di._NEWLINE_Severne poti iz \xc4\x8cengduja v Se\xc4\x8duan na zahodu in od Dalija (\xe5\xa4\xa7\xe7\x90\x86) v Junan na severozahodu, se je zdru\xc5\xbeilo v okro\xc5\xbeju Markam (\xe0\xbd\xa6\xe0\xbe\xa8\xe0\xbd\xa2\xe0\xbc\x8b \xe0\xbd\x81\xe0\xbd\x98\xe0\xbd\xa6, kitajsko M\xc3\xa1ngk\xc4\x81ng (\xe8\x8a\x92\xe5\xba\xb7)) v vzhodnem Tibetu v \xc4\x8cenguanu (\xe0\xbd\x86\xe0\xbd\x96\xe0\xbc\x8b \xe0\xbd\x98\xe0\xbd\x91\xe0\xbd\xbc\xe0\xbc\x8b) , v zgornjem toku reke Mekong in vodile od tam na jug v zgornji tok Saluen do Lase (\xe0\xbd\xa3\xe0\xbe\xb7\xe0\xbc\x8b \xe0\xbd\xa6\xe0\xbc\x8b). Od tam so \xc5\xa1le na Gyantse (\xe0\xbd\xa2\xe0\xbe\x92\xe0\xbe\xb1\xe0\xbd\xa3\xe0\xbc\x8b \xe0\xbd\xa2\xe0\xbe\xa9\xe0\xbd\xba) in prelaz Nathu La (\xe0\xbd\xa2\xe0\xbe\xa3\xe0\xbc\x8b \xe0\xbd\x90\xe0\xbd\xbc\xe0\xbd\xa6\xe0\xbc\x8b \xe0\xbd\xa3\xe0\xbc\x8b) skozi Sikim do Kalkute v Bengaliji. Od \xc4\x8cengduja ali Dalija je v Laso okoli 2000 km, v Kalkuto okoli 3000 km, od glavnih obmo\xc4\x8dij z nasadi \xc4\x8daja ju\xc5\xbeno in vzhodno od Junana \xc5\xa1e nekaj sto kilometrov ve\xc4\x8d._NEWLINE_Manj pogosto so uporabljali ju\xc5\xbeno pot do Indije, ki so jo dosegli od Dalija skozi severni Mjanmar, Nagaland in delto Brahmaputre do Kalkute. \xc4\x8ceprav so bili kraj\xc5\xa1i in opravili ni\xc5\xbejih nadmorskih vi\xc5\xa1inah od severa, ampak bolj omejitve in podro\xc4\x8dja nenadzorovanih gorskih ljudstev. In Tibet odpustiti teh progah. Ker je bil Tibet konj izvoznik, niso Zakon Tea-Horse Road._NEWLINE_Tako severna kot ju\xc5\xbena pot se je izognila najbolj neprehodnim goram Hengduan (\xe6\xa8\xaa\xe6\x96\xad )."