b'\n_START_ARTICLE_\nDrago Kobal\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nRodil se je kot najstarej\xc5\xa1i sin. Imel je \xc5\xa1e tri brate in tri sestre. Ko je imel 10 let, se je z dru\xc5\xbeino preselil v Maribor. Tam je obiskoval osnovno \xc5\xa1olo na Pobre\xc5\xbeju in bil odli\xc4\x8den u\xc4\x8denec. Njegov o\xc4\x8de je bil po poklicu klju\xc4\x8davni\xc4\x8dar in je obrt izvr\xc5\xa1eval do leta 1929. Potem so odprli majhno trgovino z \xc5\xbeivili na Pobre\xc5\xbeju. V njej se je kasneje izu\xc4\x8dil tudi sam in jo kasneje vodil. Doma je bil do leta 1936, nato je leta 1937 skrivaj od\xc5\xa1el s \xc4\x8dolnom po rekah do Beograda, kmalu zatem v Pariz in od tam v \xc5\xa0panijo. Tam se je boril kot prostovoljec, \xc5\xa1panski borec. Po koncu \xc5\xa1panske dr\xc5\xbeavljanske vojne je bil ujet in odpeljan v tabori\xc5\xa1\xc4\x8de Gurs v Franciji. Leta 1939 mu je uspelo zbe\xc5\xbeati in je poleti pri\xc5\xa1el nazaj v domovino. Tu je ostal slabe tri mesece, nato je jeseni leta 1939 od\xc5\xa1el v Beograd. V Beogradu je bil nekaj \xc4\x8dasa brez slu\xc5\xbebe, nato pa je dobil delo v tovarni Philipss radio. Februarja leta 1941 se je poro\xc4\x8dil z Zlatko Karer. Kmalu po za\xc4\x8detku okupacije je od\xc5\xa1el iz Beograda in dobil slu\xc5\xbebo v rudniku Kostolac pri Po\xc5\xbearevcu. Do leta 1944 je bil \xc4\x8dlan rajonskega komiteja Komunisti\xc4\x8dne partije Jugoslavije. Na poti v zapor v Po\xc5\xbearevac 31. avgusta 1944 je bil izdan in ujet. Na avtomobilu je bil ob poskusu razoro\xc5\xbeitve s strani gestapa ubit.'