b'\n_START_ARTICLE_\n\xc4\x8carovnica \xc4\x8cirimbara\n_START_PARAGRAPH_\n\xc4\x8carovnica \xc4\x8cirimbara je klasi\xc4\x8dna ljudska pravljica, katero je zapisal France Bevk. Prvi\xc4\x8d je iz\xc5\xa1la leta 1938 v Gorici.\n_START_SECTION_\nPovzetek vsebine\n_START_PARAGRAPH_\nKnji\xc5\xbeevni \xc4\x8das pravljice ni to\xc4\x8dno dolo\xc4\x8den, bilo je v\xc4\x8deraj ali pred sto leti, ko je \xc5\xbeivela huda \xc4\x8darovnica \xc4\x8cirimbara. Bila je zelo stara, zgrbljena, imela je oster nos in kljukasto brado. Na eno nogo je bila \xc5\xa1epava in zato je pri hoji uporabljala palico s kljuko, ki ji je slu\xc5\xbeila tudi za \xc4\x8daranje. S palico si je pri\xc4\x8darala vse, kar si je po\xc5\xbeelela: vegasto ko\xc4\x8do, \xc5\xbeabjo mlako, metlo in \xc4\x8darobni vrt, na katerem je raslo grmovje s suhimi cekini. \xc5\xbdivela je sredi velikega gozda, v katerega se nih\xc4\x8de ni upal razen volkov in razbojnikov. Kdor pa je stopil vanj, se ni ve\xc4\x8d vrnil._NEWLINE_V tistih \xc4\x8dasih je zraven gozda le\xc5\xbeala vas Dremavci, zunaj katere je stala borna ko\xc4\x8da. V tej ko\xc4\x8di so \xc5\xbeiveli o\xc4\x8de, mati, sin\xc4\x8dek Jure in h\xc4\x8derka Mretka. Imeli so osla siv\xc4\x8dka, katerega je o\xc4\x8de Bisagar vsako jutro opremil z bisagami in hodil od prodajalne do prodajalne ter nakupoval, kar so mu va\xc5\xa1\xc4\x8dani naro\xc4\x8dili._NEWLINE_Nekega dne, ko sta se o\xc4\x8de in osel vra\xc4\x8dala iz mesta, se je osel nenadoma ustavil in zgrudil na tla. Mimo je pri\xc5\xa1la smrt, oble\xc4\x8dena v \xc4\x8drno in ker je ni spoznal, je rekel, da bi mu bilo ljub\xc5\xa1e, \xc4\x8de bi izgubil \xc5\xbeeno kot osla. Smrt mu je ustregla. Osel, ki je \xc5\xa1e trenutek prej le\xc5\xbeal kot mrtev, je nenadoma pomignil z u\xc5\xa1esi, planil na noge in veselo zarigal. Bisagar se je od za\xc4\x8dudenja zasmejal, mu znova nalo\xc5\xbeil bisage in odpravila sta se naprej. Pred ko\xc4\x8do sta ju \xc5\xbealostno pri\xc4\x8dakala Jure in Mretka z novico, da je mati zbolela. O\xc4\x8detu je takoj postalo vse jasno. Tista \xc4\x8drna \xc5\xbeenska, ki je ni dobro pogledal, je bila smrt. Zaradi nepremi\xc5\xa1ljeno izre\xc4\x8denih besed se je zgodila nesre\xc4\x8da in Bisagar se je jezil sam nad seboj. Stekel je do matere in ji povedal vse od za\xc4\x8detka do konca: kako je osel omagal, kako je pri\xc5\xa1la smrt, kako je izrekel tiste nesre\xc4\x8dne besede..._NEWLINE_Naslednji dan je moral prodati osla, da je imel denar za padarja, ki bi pozdravil bolnico. Padar je rekel, da je bolezen nenavadna in da bi jo ozdravele le jagode, te pa so bile le na vrtu \xc4\x8darovnice \xc4\x8cirimbare, od koder se nih\xc4\x8de ni vrnil. Bisagarja to ni ustavilo, odlo\xc4\x8den je bil, da svoji \xc5\xbeeni prinese jagode._NEWLINE_Odpravil se je na pot. Hodil je dolgo, a videl je sama drevesa, nikjer vrta. Nato je zagledal zaj\xc4\x8dka, ujetega v zanko. Bisagar ga je re\xc5\xa1il, zaj\xc4\x8dek pa ga je v zahvalo odpeljal do \xc4\x8darobnega vrta. Vendar ga Bisagar ni ubogal in ni po\xc4\x8dakal no\xc4\x8d, kot mu je zaj\xc4\x8dek naro\xc4\x8dil, ga je \xc4\x8darovnica ujela, vanj vrgla lonec in ga spremenila v ma\xc4\x8dka. \xc4\x8carovnica ga je vzela domov in ga \xc4\x8darala tako, da je bil enkrat lonec, drugi\xc4\x8d ma\xc4\x8dek, kakor je potrebovala._NEWLINE_Minevali so dnevi in o\xc4\x8deta ni in ni bilo domov. Otroka sta ga zaman \xc4\x8dakala, zato je Jure sklenil, da se odpravi ponj, Mretki pa je naro\xc4\x8dil, naj pazi in ne spusti smrti v ko\xc4\x8do. Na poti je Jure sre\xc4\x8dal sivo mi\xc5\xa1ko in ker jo je v preteklosti re\xc5\xa1il iz krempljev hudobnega ma\xc4\x8dka, mu je \xc5\xbeelela pomagati. Jure ji je povedal, da i\xc5\xa1\xc4\x8de o\xc4\x8deta in \xc4\x8darobni vrt z jagodami in mi\xc5\xa1ka ga je najprej odpeljala do \xc4\x8darovni\xc4\x8dine ko\xc4\x8de. V ko\xc4\x8di je Jure na\xc5\xa1el lonec s fi\xc5\xbeolom in ga pojedel. Lonec je spregovoril, Jure se je ustra\xc5\xa1il, ga spustil na tla in spremenil se je v ma\xc4\x8dka. Ma\xc4\x8dek je rekel, da morajo hitro od tod, saj se \xc4\x8darovnica \xc5\xbee vra\xc4\x8da domov. \xc5\xa0li so do vrta in po\xc4\x8dakali na no\xc4\x8d. Potem je jure stopil v vrt in nabral jagode. Medtem se je \xc4\x8darovnica v ko\xc4\x8di jezila, saj ni bilo nikjer njenega lonca s fi\xc5\xbeolom, ma\xc4\x8dka pa tudi ne. Preden je stopil z vrta, je jure zagledal grmovje s cekini. Namesto, da bi ubogal mi\xc5\xa1ko in jih pustil na miru, jih je za\xc4\x8del nabirati. S tem je priklical \xc4\x8darovnico, ki mu ja za\xc4\x8darala u\xc5\xa1esa in zrasla so velika, kosmata, oslovska u\xc5\xa1esa. Ko jo je zasli\xc5\xa1al, je hitro pograbil lonec in pobegnil. Mi\xc5\xa1ke ni na\xc5\xa1el ve\xc4\x8d in utrujen je legel na jaso. V tem delu gozda so \xc5\xbeiveli razbojniki in zjutraj, ko so se odpravili na pot, so zagledali spe\xc4\x8dega de\xc4\x8dka z loncem cekinov. Zbudili so ga z glasnim smehom (smejali so se njegovim u\xc5\xa1esom), nato pa so ga vzeli s seboj in ga zaprli v temno izbo. De\xc4\x8dek je bil ves prestra\xc5\xa1en in le jagode so mu bile v tola\xc5\xbebo, saj so mu cekine razbojniki vzeli._NEWLINE_Medtem je mati bolj in bolj slabela. Mretka pa ni vedela, kaj naj stori, saj o\xc4\x8deta in brata ni bilo od nikoder. Ko je mati zaspala, je Mretka stopila skozi vrata. Zagledala je mladega \xc4\x8dloveka z dolgimi lasmi. Povedal ji je, da je pesnik, ona pa mu je zaupala svoje te\xc5\xbeave. Obljubil ji je, da bo on poskrbel za mater, \xc4\x8de bo od\xc5\xa1la iskat o\xc4\x8deta in brata. In tako se je na pot odpravila \xc5\xa1e ona. Mretka na poti v gozdu ni sre\xc4\x8dala zaj\xc4\x8dka in ne mi\xc5\xa1ke, temve\xc4\x8d volka. Ta bi jo skoraj pojedel, \xc4\x8de ne bi omenila, da i\xc5\xa1\xc4\x8de o\xc4\x8deta in brata, odlo\xc4\x8dil se je, da ji ju pomaga najti, saj bo potem res obilno kosilo. Med hojo je volk zavohal ljudi, to so bili razbojniki, ki so se napotili v bli\xc5\xbenjo vas. Volk se je zapodil za njimi in kakor bi trenil, so se izgubili v gozdu. Mretka je ostala sama in kmalu prispela do ko\xc4\x8de razbojnikov. V trenutku, ko je sedla k ognji\xc5\xa1\xc4\x8du in za\xc4\x8dela razmi\xc5\xa1ljati, kako je zapu\xc5\xa1\xc4\x8dena sredi velikega gozda, se je nekaj oglasilo \xe2\x80\x93 lonec. Rekel je, naj ga vr\xc5\xbee na tla, to je storila in spremenil se je v ma\xc4\x8dka. Ta jo je odpeljal v izbo, kjer je na\xc5\xa1la Jureta. Od veselja sta se objela, nato pa mu je pokazala, kak\xc5\xa1na u\xc5\xa1esa ima in ga potola\xc5\xbeila, da ga bo imela kljub temu rada. Hitro sta se odpravila iskat o\xc4\x8deta, saj nista vedela, da je o\xc4\x8de za\xc4\x8daran v ma\xc4\x8dka, ki hodi z njima. \xc4\x8cirimbara je v gozdu zavohala svojega ma\xc4\x8dka in ga za\xc4\x8dela klicati. Ma\xc4\x8dek in otroka so se skrili v sneg, le u\xc5\xa1esa so gledala izza skale, zato jih je \xc4\x8cirimbara na\xc5\xa1la. Ma\xc4\x8dek je u\xc5\xa1el na drevo, \xc4\x8carovnica pa ga je \xc5\xa1e naprej klicala in ker je pihal nad njo, ga je oplazila s palico. Tedaj se je ma\xc4\x8dek na mah spremenil v lonec, padel \xc4\x8darovnici naravnost na glavo in \xc4\x8darovnica se je po dolgem zvalila na sneg. Bila je mrtva. Jure je po navodilih ma\xc4\x8dka prijel \xc4\x8darovni\xc5\xa1ko palico, udaril ma\xc4\x8dka in ta se je za\xc4\x8del spreminjati, ne v lonec, temve\xc4\x8d v o\xc4\x8deta. Otroka sta za\xc4\x8dudeno pogledala in vsi so se sre\xc4\x8dni objeli. Nato je o\xc4\x8de s palico od\xc4\x8daral de\xc4\x8dkova velika u\xc5\xa1esa, zatem pa \xc4\x8darovni\xc5\xa1ko palico prelomil, reko\xc4\x8d, da \xc4\x8darovni\xc5\xa1tvo ne prinese ni\xc4\x8d dobrega. Mrtva \xc4\x8darovnica je izginila, izginil je tudi vrt, mlaka in ko\xc4\x8da. Ostale so le jagode in cekin. Hitro so se odpravili domov k materi._NEWLINE_V tem \xc4\x8dasu se je mati \xc5\xbee prebudila, pesnik pa jo je kratko\xc4\x8dasil z bajkami. Kmalu se jima je pridru\xc5\xbeila smrt, ker je pozabil zapahniti vrata. Pesnik je prosil smrt, naj po\xc4\x8daka, da bolnici do konca pove bajko. In pripovedoval je dalje ter ni in ni nehal pripovedovati. Smrt se je dolgo\xc4\x8dasila, nagnila glavo in zaspala. Tedaj so se nenadoma odprla vrata. Prva je vstopila Metka z jagodami. Smrt se je prebudila, zagledala jagode in spoznala, da je bila prevarana. Jezno je zamahnila s koso in od\xc5\xa1la iz ko\xc4\x8de. Mati je pozobala jagode, potem sta v hi\xc5\xa1o vstopila \xc5\xa1e Bisagar in Jure. Niso se hoteli prikazati vsi hkrati, da ne bi materi \xc5\xa1kodovalo preve\xc4\x8d veselja naenkrat. Nato pa ni bilo radosti in pozdravljanja konca ne kraja. Vsi so sedli za mizo in vsak je povedal, kaj se mu je na poti zgodilo. Ko je pesnik od\xc5\xa1el, je o\xc4\x8de rekel, da jim manjka le \xc5\xa1e osel, da bi bilo tako kot prej. Jure je iz \xc5\xbeepa potegnil cekin, ki mu je ostal in naslednji dan so od\xc5\xa1li na sejem. Naleteli so prav na svojega prej\xc5\xa1njega osla, ki je bil pri novem gospodarju zelo potrt in \xc5\xbealosten, zato ga je \xc5\xbeelel zamenjati. Ko je siv\xc4\x8dek zagledal svoje stare gospodarje, je od veselja zarigal._NEWLINE_In potem so priredili pojedino, pili so, jedli, bilo je lepo. In vsi \xe2\x80\x93 o\xc4\x8de, Jure in Mretka - so \xc5\xa1e enkrat ponovili vsak svojo zgodbo.\n_START_SECTION_\nMotivno-tematske povezave\n_START_PARAGRAPH_\nMotiv \xc4\x8darovnice je glavni motiv v pravljici in je v klasi\xc4\x8dnih ljudskih pravljicah zelo pogost. \xc4\x8carovnica \xc4\x8cirimbara je podobna \xc4\x8darovnici v pravljici Janko in Metka, katero je Bruno Bettelheim v knjigi Rabe \xc4\x8dude\xc5\xbenega: o pomenu pravljic ozna\xc4\x8dil kot poosebljenje uni\xc4\x8devalnih vidikov oralnosti. Pravljici sta si podobni tudi zaradi imen otrok Janko in Jure ter Metka in Mretka. V obeh pravljicah je \xc4\x8darovnica premagana, dobro premaga zlo. Prav tako obe dru\xc5\xbeini tare rev\xc5\xa1\xc4\x8dina, da otrokom nimajo dati kaj jesti._NEWLINE_Motiv bratca in sestrice je drugi pomemben motiv. Spominja nas na Grimmovo pravljico Bratec in sestrica, ki prav tako kot \xc4\x8carovnica \xc4\x8cirimbara govori o dogodiv\xc5\xa1\xc4\x8dinah brata in sestre. Bruno Bettelheim pravi, da na za\xc4\x8detku tak\xc5\xa1nih pravljic med bratom in sestro ni nikakr\xc5\xa1nih razlik: \xc5\xbeivita skupaj in enako \xc4\x8dutita, sta nelo\xc4\x8dljiva. Toda potem, v nekem trenutku odra\xc5\xa1\xc4\x8danja, se eden od njiju spremeni v \xc5\xbeival (Juretu zrastejo velika, kosmata oslovska u\xc5\xa1esa), drugi pa ne. Na koncu pravljice \xc5\xbeival spet dobi svojo \xc4\x8dlove\xc5\xa1ko podobo; oba sta spet zdru\xc5\xbeena in se ne bosta nikoli ve\xc4\x8d lo\xc4\x8dila. To je simboli\xc4\x8dni na\xc4\x8diin, na katerega pravljica podaja bistvene stopnje razvoja \xc4\x8dlovekove osebnosti: otrokova osebnost sprva ni diferencirana; nato se iz nediferencirane stopnje stopnje razvijejo ono, jaz in nadjaz. V procesu dozorevanja se morajo integrirati, \xc4\x8deprav jih vle\xc4\x8de v nasprotne smeri.'