b'\n_START_ARTICLE_\nKimbri\n_START_PARAGRAPH_\nKimbri, pleme iz severne Evrope, ki je v poznem 2. stoletju pr. n. \xc5\xa1t. skupaj s Tevtoni in Ambroni ogro\xc5\xbealo Rimsko republiko. Kimbri so bili verjetno germanskega porekla, \xc4\x8deprav jim nekateri poznavalci pripisujejo keltsko poreklo. Anti\xc4\x8dni viri njihovo pradomovino ume\xc5\xa1\xc4\x8dajo na polotok Jutland v sedanji Danski, ki se je v antiki imenoval Kimbrijski polotok (gr\xc5\xa1ko \xce\x9a\xce\xb9\xce\xbc\xce\xb2\xcf\x81\xce\xb9\xce\xba\xe1\xbd\xb4 \xce\xa7\xce\xb5\xcf\x81\xcf\x83\xcf\x8c\xce\xbd\xce\xb7\xcf\x83\xce\xbf\xcf\x82 [Kimbrik\xc4\x93 Herson\xc4\x93sos]).\n_START_SECTION_\nIme\n_START_PARAGRAPH_\nIzvor imena Kimbri ni znan. Po eni od etimologij naj bi nastalo iz praindoevopskega *t\xe1\xb8\xb1im-ro- (prebivalec) ali iz t\xe1\xb8\xb1oi-m- (dom). Obe besedi izhajata iz t\xe1\xb8\xb1ei- (\xc5\xbeiveti). Iz nje izhajata tudi gr\xc5\xa1ka beseda \xce\xba\xcf\x84\xce\xaf\xce\xb6\xcf\x89 [ktizo] in latinska sin\xc5\x8d. Germanski *\xcf\x87imbra- ima svojega sorodnika v slovanskem s\xc4\x99br\xd1\x8a \xe2\x80\x93 kmet, hrva\xc5\xa1kem in srbskem sebar in ruskem sjab\xc3\xabr._NEWLINE_Kimbre so zaradi podobnosti imen neko\xc4\x8d napa\xc4\x8dno povezovali s Kimri, kakor so sami sebe imenovali Vali\xc5\xbeani. Njihovo ime je nastalo iz keltskega *Kombrogi, kar pomeni rojaki.\n_START_SECTION_\nJezik\n_START_PARAGRAPH_\nVelik problem pri dolo\xc4\x8danju, ali so Kimbri govorili germanski ali keltski jezik, je, da so Grki in Rimljani v tistem \xc4\x8dasu vsa ljudstva severno od svojega interesnega obmo\xc4\x8dja na slepo sre\xc4\x8do pri\xc5\xa1tevali med Galce, Kelte ali Germane. Cezar je bil verjetno eden prvih, ki je razlikoval obe skupini. Za razlikovanje je imel tudi politi\xc4\x8dni motiv, saj je na tej osnovi dolo\xc4\x8dil mejo Rimske republike na Renu._NEWLINE_Cezarju in Tacitu pri razvr\xc5\xa1\xc4\x8danju posameznikov ali plemen v eno ali drugo kategorijo ne gre vedno zaupati, \xc4\x8deprav je Cezar obe kulturi jasno razmejil. Ve\xc4\x8dina anti\xc4\x8dnih virov uvr\xc5\xa1\xc4\x8da Kimbre med germanska plemena, nekateri pa med Kelte._NEWLINE_O jeziku Kimbrov obstaja nekaj neposrednih pri\xc4\x8devanj. Plinij Starej\xc5\xa1i pri omembi Severnega oceana (Baltik ali Severno morje) pi\xc5\xa1e: "Filemon pravi, da Kimbri morje do rta Rubea imenujejo Morimarusa, kar pomeni Mrtvo morje, za njim pa Kronium". Besedi morje in mrtev v sta se v gal\xc5\xa1\xc4\x8dini glasili mori in *maruo-, v sodobni ir\xc5\xa1\xc4\x8dini muir in marbh, v sodobni vali\xc5\xbean\xc5\xa1\xc4\x8dini m\xc3\xb4r in marwin in sodobni breton\xc5\xa1\xc4\x8dini mor and marv. Enaka beseda za morje je poznana tudi v german\xc5\xa1\xc4\x8dini, vendar s pripono a(*mari-) - pomorski, medtem ko besede marbh ni v nobenem germanskem nare\xc4\x8dju. Glede na to, da Plinij besede ni sli\xc5\xa1al neposredno od kimbrijskega sogovornika, ni mogo\xc4\x8de izklju\xc4\x8diti, da je beseda pravzaprav galska._NEWLINE_Poznani kimbrijski poglavarji so imeli navidez keltska imena, na primer Boioriks, kar pomeni kralj Bojev, Gezoriks in Lugij, ki je dobil ime morda po keltskem bogu Lugu. To seveda ne pomeni, da so bili Kelti. Podoben primer je ime vandalskega kralja Gejzerika, ki je navidez istovetno keltskemu Gezoriksu. Keltskim podobna imena kimbrskih in tevtonskih poglavarjev kljub podobnosti ne povedo ni\xc4\x8desar o njihovi narodnosti in jeziku. Henri Hubert trdi: "Vsa na\xc5\xa1teta imena so keltska in ne morejo biti druga\xc4\x8dna". Nekateri avtorji imajo glede tega druga\xc4\x8dna mnenja._NEWLINE_Nekatera pri\xc4\x8devanja o jeziku Kimbrov so posredna: Rimljani so pred kon\xc4\x8dnim spopadom leta 101 pr. n. \xc5\xa1t. uporabili galske Kelte za vohune v kimbrskem taboru, kar nekateri avtorji jemljejo kot podporo keltski in ne germanski teoriji o njihovem poreklu. Jean Markale je trdil, da so Kimbri povezani s Helveti, \xc5\xa1e posebno z nesporno keltskimi Tigurini. Te povezave bi lahko bile kazale na skupne prednike, ali pa tudi ne._NEWLINE_Zavrnitev trditve, da so bili Kimbri keltskega porekla, bi pomenila, da Kimbri izvirajo s severnega Jutlanda, kjer ni nobenega leltskega krajevnega imena, ampak samo germanska. Trditev ne izklju\xc4\x8duje mo\xc5\xbenosti keltizacije Kimbrov v obdobju, ko so prebivali v Galiji. Boioriks, ki ima lahko keltsko ali keltizirano germansko ime, je bil med selitvijo iz prvotne domovine kimbrski kralj. J.B. Rives v uvodu v Tacitovo Germanijo poudarja, da so Boioriks in njegovo pleme \xc5\xbeiveli obkro\xc5\xbeeni s keltskimi ljudstvi in da je njegovo ime lahko tako pragermansko kot keltsko.\n_START_SECTION_\nPremik proti jugovzhodu\n_START_PARAGRAPH_\nMalo pred letom 100 pr. n. \xc5\xa1t. se je mnogo Kimbrov, pa tudi Tevtonov in Ambronov, za\xc4\x8delo seliti proti jugovzhodu. Po nekaj neuspe\xc5\xa1nih bitkah z Boi in drugimi keltskimi plemeni so se okoli leta 113 pr. n. \xc5\xa1t. pojavili v Noriku in vdrli na ozemlje rimskih zaveznikov Tavriskov. Na zahtevo rimkega konzula Gneja Papirija Karba, ki je pri\xc5\xa1el branit Tavriske, so se navidezno umaknili, da bi preslepili Rimljane, potem pa so jih napadli in porazili v bitki pri Noreji. Samo neurje, ki je prekinilo bitko, je re\xc5\xa1ilo rimsko vojsko pred popolnim uni\xc4\x8denjem.\n_START_SECTION_\nVdor v Galijo\n_START_PARAGRAPH_\nPo bitki se je odprla pot v Italijo, Kimbri pa so se obrnili na zahod proti Galiji. Pogosto se se spopadali z Rimljani in jih po navadi porazili. Leta 109 pr. n. \xc5\xa1t. so premagali rimsko vojsko konzula Marka Junija Silana, guvernerja Narbonske Galije. Istega leta so premagali \xc5\xa1e rimsko vojsko konzula Gaja Kasija, ki je bil v bitki pri Burdigali (sedanji Bordeaux) ubit. Leta 107 pr. n. \xc5\xa1t. so Rimljane porazili \xc5\xa1e kimbrski zavezniki Tigurini.\n_START_SECTION_\nNapad na Rimsko republiko\n_START_PARAGRAPH_\nKimbri so \xc5\xa1ele leta 105 pr. n. \xc5\xa1t. sklenili napasti Rimsko republiko. Na Roni so naleteli na rimsko vojsko. Zaradi neusklajenega delovanja rimskih poveljnikov prokonzula Kvinta Servilija Kepija in konzula Gneja Malija Maksima jim je uspelo poraziti legata Marka Avrelija Skavra in kasneje v bitki pri Arausiu \xc5\xa1e Kepija in Maksima. V katastrofalnem prazu so Rimljani izgubili okoli 80.000 mo\xc5\xbe, \xc4\x8de k njim pri\xc5\xa1tejemo \xc5\xa1e pomo\xc5\xbene konjeni\xc5\xa1ke enote in neborce, pa skoraj 112.000 mo\xc5\xbe._NEWLINE_Rim je zajela panika in terror cimbricus (kimbrski teror) je postal pregovoren. Vsi so pri\xc4\x8dakovali, da bodo pred rimskimi vrati kmalu videli nove Galce, zato so sprejeli izjemne ukrepe: v nasprotju z rimsko ustavo so za pet let (104-100 pr. n. \xc5\xa1t.) za konzula in vrhovnega poveljnika armade izvolili Gaja Marija, zmagovalca nad numidijskim kraljem Jugurtom.\n_START_SECTION_\nPoraz\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 103 so se Kimbri in njihovi germanski zavezniki Tevtoni obrnili proti Iberskemu polotoku, kjer so na veliko plenili. Gaj Marij je medtem dobil dovolj \xc4\x8dasa, da se je pripravil na napad nanje. Leta 102 pr. n. \xc5\xa1t. se je na Roni sre\xc4\x8dal s Tevtoni in Ambroni, ki so nameravali skozi zahodne prelaze vdreti v Italijo, medtem ko so Kimbri in Tigurini ubrali severno pot preko Rena in Tirolskih Alp._NEWLINE_Tevtoni in Ambroni Marijevega dobro branjenega tabora na ustju reke Is\xc3\xa8re niso mogli osvojiti, zato so ga ob\xc5\xa1li in nadaljevali svoje prodiranje v Italijo, Marij pa jim je sledil. Pri Aquae Sextiae je zmagal v dveh bitkah in ujel Tevtonskega kralja Tevdoboda._NEWLINE_Kimbri so skozi Alpe prodrli v severno Italijo. Konzul Kvint Lutecij Katul si ni upal zapreti gorskih prelazov, ampak se je umaknil na ju\xc5\xbeni breg Pada in ozemlje severno od reke prepustil napadalcem. Kimbrom se zato ni mudilo in zmagovalci Aquae Sextiae so pridobili dovolj \xc4\x8dasa, da so se pridru\xc5\xbeili glavnini rimske vojske. V bitki pri Vercelah na soto\xc4\x8dju Sesie in Pada leta 101 pr. n. \xc5\xa1t. se je dolgo potovanje Kimbrov kon\xc4\x8dalo._NEWLINE_Bitka, v kateri sta bila Lugij in Bioriks ubita, se je kon\xc4\x8dala z njihovim popolnim porazom. \xc5\xbdenske so pobile svoje otroke in nato \xc5\xa1e sebe, da ne bi pri\xc5\xa1le v rimsko su\xc5\xbeenjstvo. Nekaj Kimbrov se je morda le vrnilo v severni Jutland, saj se je njihovo ime ohranilo \xc5\xa1e v 1. stoletju n. \xc5\xa1t.._NEWLINE_Po pisanju rimskega zgodovinarja Justina ve\xc4\x8d kot desetletje kasneje, je v letih 90-88 pr. n. \xc5\xa1t. Mitrijad VI. Pontski, kralj Ponta in Male Armenije, poslal h Kimbrom delegacijo s pro\xc5\xa1njo za voja\xc5\xa1ko pomo\xc4\x8d. Iz besedila je razvidno, da so Kimbri v tistem \xc4\x8dasu \xc5\xbeiveli v severovzhodni Evropi.\n_START_SECTION_\nPotomci\n_START_PARAGRAPH_\nPo pisanju Julija Cezarja so bili pripadniki belgijskega plemena Aduatukov "potomci Kimbrov in Tevtonov, ki so pred pohodom v Italijo tam pustili svojo \xc5\xbeivino in zaloge, ki jih niso mogli tovoriti s sabo na drugo (zahodno) obalo Rena, in 6.000 ljudi, da bi jih varovali". Podjarmili so belgijske Eburone in na njihovem ozemlju ustanovili mesto Atuatuca Tungrorum (sedanji Tongeren). Eburonski kralj Ambioriks jim je pla\xc4\x8deval davek in dal svojega sina in ne\xc4\x8daka za talca. V 1. stoletju n. \xc5\xa1t. so Eburone zamenjali ali absorbirali germanski Tungri._NEWLINE_Prebivalci sodobnega Himmerlanda trdijo, da so potomci starodavnih Kimbrov. Pustolov\xc5\xa1\xc4\x8dine Kimbrov je leta 1922 opisal danski Nobelov nagrajenec Johannes V. Jensen, rojen v Himmerlandu, v romanu Cimbrernes Tog. Roman je del epskega cikla Den lange Rejse (Dolgo potovanje) iz leta 1923. 14. aprila 1937 so na osrednjem mestnem trgu v Aalborgu, glavnem mestu regije Severna Jutlandija, postavili kip Andersa Bundgaarda, imenovano Kimbrski bik (Cimbrertyren)._NEWLINE_V gorah med Vicenzo, Verono in Trentom je naseljena nem\xc5\xa1ka narodna manj\xc5\xa1ina, ki se tudi imenuje Kimbri. 4.400 pripadnikov manj\xc5\xa1ine, ki je bila ve\xc4\x8d stoletij poponoma izolirana, trdi, da so neposredni potomci Kimbrov, ki so se tja umaknili pred Rimljani. Domnevni Kimbri so bolj verjetno potomci Bavarcev, ki so se tja priselili v srednjem veku. Nekaj genskih raziskav je potrdilo keltsko in ne germansko poreklo ve\xc4\x8dine prebivalcev omenjene pokrajine. Keltsko poreklo potrjujejo tudi krajevna imena, na primer tista s kon\xc4\x8dnico \xe2\x80\x93ago (iz keltskega -*ako(n)), na primer Asiago. Kimbrsko poreklo prebivalcev je mit, ki so ga popularizirali humanisti v 14. stoletju._NEWLINE_Leta 1709 jih je obiskal celo kralj Friderik IV. Danski in prebivalci so ga sprejeli kot svojega kralja. Regije, ki je ohranila svojo neodvisnost tudi v Bene\xc5\xa1ki republiki, je bila mo\xc4\x8dno prizadeta med prvo svetovno vojno, ker je ravno tam potekala avstroogrsko-italijanska fronta. Mnogo Kimbrov je zato zapustilo svoje domove in se razselilo po celem svetu.'