b'\n_START_ARTICLE_\nProtipape\xc5\xbe Feliks V.\n_START_SECTION_\n\xc2\xbbAmadej Miroljubni\xc2\xab\n_START_PARAGRAPH_\nAmadej je dobil nadevek Miroljubni zato, ker je pove\xc4\x8dal svoje ozemlje ne z vojskovanjem, ampak ve\xc4\x8dinoma na miren na\xc4\x8din. 1401 je pridobil \xc5\xbdenevo, s svojim velikim bogastvom je dokupil bli\xc5\xbenje de\xc5\xbeele 1402 in 1406. Njegovo 42-letno vladanje je bilo pri\xc4\x8da \xc5\xa1irjenju njegove oblasti od Neuch\xc3\xa2telskega jezera na severu pa vse do Ligurske obale na jugu._NEWLINE_Oblast nad podlo\xc5\xbeniki je izvajal blago in pravi\xc4\x8dno, ter pokazal veliko vnemo glede koristi Cerkve, zlasti ob hudi preizku\xc5\xa1nji zahodnega razkola, ki ga je uspe\xc5\xa1no dokon\xc4\x8dal Konstan\xc5\xa1ki koncil z odstavitvijo vseh treh pape\xc5\xbeev-tekmecev ter z izvolitvijo novega, skupnega pape\xc5\xbea Martina V.. Cesar Sigismund je pokazal svojo hvale\xc5\xbenost za njegove zasluge in je prej\xc5\xa1njega savojskega grofa 1416 povzdignil v vojvoda, 1422 pa mu dodelil \xc5\xa1e \xc5\xbdenevsko grofijo. Po smrti svoje \xc5\xbeene Marije Burgundske se je vojvoda odlo\xc4\x8dil, da bo odslej vodil \xc5\xbeivljenje v premi\xc5\xa1ljevanju, ne da bi se popolnoma odpovedal upravljanju svojih ozemelj. Svojega sina Ludvika je imenoval za upravitelja vojvodine in se umaknil v Ripalski grad na \xc5\xbdenevskem jezeru, kjer je spremstvu svojih petih vite\xc5\xa1kih tovari\xc5\xa1ev osnoval meni\xc5\xa1ko-vite\xc5\xa1ki red sv.Mavricija; tako je \xc5\xbeivel polmeni\xc5\xa1ko \xc5\xbeivljenje po pravilih, ki jih je sam sestavil.\n_START_SECTION_\nFlorentinski koncil ter Bazelski \xc2\xbbprotikoncil\xc2\xab\n_START_PARAGRAPH_\nKonciliaristi\xc4\x8dno usmerjeni udele\xc5\xbeenci koncila v Bazlu so \xc5\xbee od za\xc4\x8detka potrdili konstan\xc5\xa1ki odlok, ki uveljavlja oblast koncila nad pape\xc5\xbeem. Pape\xc5\xbe je najprej koncil razpustil, nato pa pod pritiski z mnogih strani dovolil njegovo delovanje. Ne le zaradi protipape\xc5\xa1ke usmeritve, ampak zlasti zaradi ekumenskega dialoga in zedinjenja s Carigradom je Evgen IV. prenesel koncil v Ferraro, nato pa v Florenco. Namesto \xc5\xa1vicarskega mesta, ki je bilo pod vplivom nem\xc5\xa1kih veljakov, se je pape\xc5\xbe v kakem italijanskem mestu \xc4\x8dutil bolj neodvisnega; iz politi\xc4\x8dnih razlogov pa je taka izbira ustrezala tudi pravoslavni delegaciji. _NEWLINE__NEWLINE_Ve\xc4\x8dina kardinalov in \xc5\xa1kofov je sprejela pape\xc5\xbeevo odlo\xc4\x8ditev. Nekaj koncilskih o\xc4\x8detov pa se ni pokorilo, ampak so ostali v Bazlu in zasedali naprej v vse ostrej\xc5\xa1em konciliaristi\xc4\x8dnem duhu: prilastili so si ne le svetovalno, ampak tudi zakonodajno in izvr\xc5\xa1no oblast \xe2\x80\x93 po zgledu na Konstan\xc5\xa1ki koncil, ki pa je bil najbr\xc5\xbe prisiljen tako ukrepati, da je dokon\xc4\x8dal \xc5\xa1tiridesetletni zahodni razkol.\n_START_SECTION_\nSprava z rimskim pape\xc5\xbeem\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xbde 1445 je za\xc4\x8del protipape\xc5\xbe Feliks iskati pot, da bi se re\xc5\xa1il iz pasti, v katero se je tako nespametno dal ujeti morda misle\xc4\x8d, da bo tako lahko koristil svoji dr\xc5\xbeavi; ko pa je spoznal, da je ostal osamljen in da so evropske de\xc5\xbeele priznale zakonitega pape\xc5\xbea Evgena, je s posredovanjem fancoskega kralja Karla VII. dosegel sporazum z novim pape\xc5\xbeem Nikolajem V. 5. aprila je Feliks preklical izob\xc4\x8denja, ki jih je izrekel zoper svoje nasprotnike, 7. aprila 1449 se je pa slovesno odpovedal pape\xc5\xa1ki slu\xc5\xbebi. 18. junija mu je pape\xc5\xbe Nikolaj priznal dosmrtno pokojnino, prvo mesto v kardinalskem zboru ter ga imenoval za apostolskega namestnika v de\xc5\xbeelah, ki so ga priznavale dotlej za protipape\xc5\xbea, kakor tudi za svojega nuncija. Bazelski koncil pa je tudi sam formalno izvolil za pape\xc5\xbea Nikolaja V. in se kon\xc4\x8dno raz\xc5\xa1el.\n_START_SECTION_\nSmrt in ocena\n_START_PARAGRAPH_\nNjegov sin Ludvik se je v Piemontu zapletel z nepremi\xc5\xa1ljenimi voja\xc5\xa1kimi posegi v hudo zagato; o\xc4\x8de Amadej VIII., ki ga je doslej spremljal z modrimi nasveti, je avgusta 1449 sam pri\xc5\xa1el nadzorovat sina; \xc5\xa1ele januarja 1450 se je vrnil v \xc5\xbdenevo. Umrl je 6. januarja 1451 v sluhu svetosti na Ripalskem gradu  ob \xc5\xbdenevskem jezeru; ob\xc4\x8dina Thonon-les-Bains, Gornja Savoja, Sveto rimsko cesarstvo danes: Francija. Niso ga pokopali po njegovi \xc5\xbeelji v kraljevski grobnici v Altakombi , ampak kar na Ripalskem gradu._NEWLINE_Njegovo grobnico, ki je bila predmet ljudskega \xc4\x8de\xc5\xa1\xc4\x8denja, so uni\xc4\x8dili bernski protestanti 1536, ostanke velikega dr\xc5\xbeavnika in cerkvenega dostojanstvenika pa so katoli\xc4\x8dani re\xc5\xa1ili; pozneje jih je Emanuele Filiberto prenesel skupaj z ostanki njegovega o\xc4\x8deta Amedeja VII. v Torino; Carlo Alberto jih je vkju\xc4\x8dil v veli\xc4\x8dasten spomenik, ki mu ga je postavil v kapeli Turinskega prta. Pri po\xc5\xbearu z dne 11. aprila 1997 \xe2\x80\x93 za katerega nekateri sumijo, da je bil podtaknjen, ker se je tako bliskovito raz\xc5\xa1iril, \xc4\x8deprav to uradno nikoli ni bilo potrjeno \xe2\x80\x93 je bila tudi ta umetnina hudo po\xc5\xa1kodovana in jo \xc5\xa1e obnavljajo. Skoraj neverjetno, da so Torinski prt ali Sveti sindon, ki se tudi nahaja v Guarina Guarinijevi kapeli  uspeli spraviti na varno.'