b'\n_START_ARTICLE_\nGaspard-Gustave Coriolis\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nCoriolis je odkril sile, ki za opazovalca na Zemlji navidezno delujejo na vodo in zrak, \xc4\x8de se gibljejo proti ali stran od ekvatorja (Coriolisove sile). To je sistemska sila, ki nam pomaga pojasniti gibanja na vrte\xc4\x8dih se sistemih, na primer gibanje zraka v Zemljinem ozra\xc4\x8dju. Zaradi vrtenja Zemlje potuje to\xc4\x8dka na ekvatorju s hitrostjo pribli\xc5\xbeno 1760 km/h. Mirujo\xc4\x8d zrak nad njo ima isto hitrost proti vzhodu, ker pa se severneje le\xc5\xbee\xc4\x8de to\xc4\x8dke, ki so bli\xc5\xbee Zemeljski osi, pomikajo po\xc4\x8dasneje, se zdi opazovalcu na Zemlji, da se proti severu usmerjen tok odklanja v desno proti vzhodu. Podobno bi lahko pokazali za druge smeri. Zra\xc4\x8dni in vodni tokovi na severni polobli se odklanjajo v desno, na ju\xc5\xbeni pa na levo od prvotne smeri, dokler se ne vzpostavi ravnote\xc5\xbeje, ki ga daje Buys Ballotovo pravilo. Odklon smeri gibanja oziroma Coriolisova sila je posledica vztrajnosti, zato gibanja niti ne pospe\xc5\xa1uje niti ne zavira._NEWLINE_Njegovo raziskovanje dinamike vrte\xc4\x8dih se teles ga je vedlo do diferencialnih ena\xc4\x8db gibanja na podlagi vrte\xc4\x8dega koordinatnega sistema. Svoje raziskave je predlo\xc5\xbeil Akademiji znanosti leta 1831.'