b'\n_START_ARTICLE_\nD\xc5\xbeo\xc4\x8di\n_START_SECTION_\nZgodnja leta\n_START_PARAGRAPH_\nD\xc5\xbeo\xc4\x8dijevo pravo poreklo ni povsem jasno, ker so D\xc5\xbeingiskanovo, takrat \xc5\xa1e Temud\xc5\xbeinovo, \xc5\xbeeno B\xc3\xb6rte kmalu po poroki ugrabili Merkiti in jo kot vojni plen podarili bratu merkitskega poglavarja \xc4\x8cilger Bokeju. B\xc3\xb6rte je ostala v ujetni\xc5\xa1tvu nekaj mesecev, dokler je ni Temud\xc5\xbein osvobodil. Kmalu po vrnitvi je rodila D\xc5\xbeo\xc4\x8dija. D\xc5\xbeingiskan je D\xc5\xbeo\xc4\x8dija vedno imel za svojega prvorojenca, \xc4\x8deprav je med Mongoli vladal dvom o njegovem o\xc4\x8detovstvu. Ta negotovost ni ostala brez posledic. D\xc5\xbeo\xc4\x8dijevih naslednikov kljub temu, da so predstavljali najstarej\xc5\xa1o vejo D\xc5\xbeingiskanove dru\xc5\xbeine, nikoli niso imeli za prave dedi\xc4\x8de o\xc4\x8detove zapu\xc5\xa1\xc4\x8dine, odnosi med D\xc5\xbeo\xc4\x8dijem in D\xc5\xbeingiskanom pa so bili vedno precej hladni.\n_START_SECTION_\nOsvajalne vojne\n_START_PARAGRAPH_\nD\xc5\xbeo\xc4\x8di je leta 1210 in 1218 v o\xc4\x8detovem imenu poveljeval dvema vojnima pohodoma proti Kirgizom, sodeloval v vojni proti Horezmu in osebno poveljeval osvojitvi Signaka, D\xc5\xbeanda in Janikanta aprila 1220. Kasneje je poveljeval vojnim operacijam proti Urgen\xc4\x8du (Gadymy \xc3\x9crgen\xc3\xa7), glavnemu mestu Horezmskega cesarstva. Obleganje mesta se je zaradi pogajanj o mirni predaji in ohranitvi mesta precej zavleklo. D\xc5\xbeo\xc4\x8dijev brat \xc4\x8cagataj je imel pogajanja za znak \xc5\xa1ibkosti in je hotel sam osvojiti in poru\xc5\xa1iti mesto. Nesoglasja v voja\xc5\xa1kih zadevah so razkol med bratoma \xc5\xa1e poglobila, tako da je posredoval D\xc5\xbeingiskan in za poveljnika voja\xc5\xa1kih operacij namesto njiju imenoval tretjega brata \xc3\x96gedeja. \xc3\x96gedej je takoj po prevzemu poveljstva osvojil mesto, ga oropal in pobil prebivalce in ga popolnoma uni\xc4\x8dil._NEWLINE_Razdor med D\xc5\xbeo\xc4\x8dijem in \xc4\x8cagatajem se je pokazal tudi v njunem sporu za nasledstvo leta 1221. D\xc5\xbeingiskan je zato leta 1222 sklical kurultaj, na katerem je \xc4\x8cagataj spro\xc5\xbeil vpra\xc5\xa1anje D\xc5\xbeo\xc4\x8dijeve upravi\xc4\x8denosti do prestola, \xc4\x8deprav je bil D\xc5\xbeo\xc4\x8di D\xc5\xbeingiskanov prvorojeni sin in je imel po o\xc4\x8detovi smrti prednost na volitvah za plemenskega poglavarja in vladarja cesarstva. D\xc5\xbeingiskan je na kurultaju ponovno potrdil, da je D\xc5\xbeo\xc4\x8di njegov zakoniti prvorojeni sin, vendar je zaradi strahu, da bo razkol med bratoma povzro\xc4\x8dil delitev cesarstva, leta 1223 za svojega naslednika izbral \xc3\x96gedeja. D\xc5\xbeo\xc4\x8di in \xc4\x8cagataj sta se zaradi ohranitve celovitosti cesarstva s tem strinjala, razdor med njima pa je ostal in je kasneje pripeljal do politi\xc4\x8dne odcepitve evropskega dela Mongolskega cesarstva od njegovega azijskega dela.\n_START_SECTION_\nNasledstveni spori\n_START_PARAGRAPH_\nD\xc5\xbeingiskan se je jeseni 1223 po zaklju\xc4\x8dku pohoda na Horezm odpravil v Mongolijo. Spremljali so ga sinovi \xc3\x96gedej, \xc4\x8cagataj in Toluj, D\xc5\xbeo\xc4\x8di pa se je umaknil na svoje ozemlje severno od Aralskega in Kaspijskega jezera. Tam je ostal do svoje smrti, ker se ni hotel nikoli ve\xc4\x8d sre\xc4\x8dati s svojim o\xc4\x8detom. Njegova odlo\xc4\x8ditev je bila verjetno posledica razo\xc4\x8daranja zaradi \xc3\x96gedejeve izvolitve za D\xc5\xbeingiskanovega naslednika._NEWLINE_Zgodovinsko ni povsem dokazano, vendar je D\xc5\xbeo\xc4\x8di o\xc4\x8ditno rovaril proti D\xc5\xbeingiskanu, D\xc5\xbeingiskan pa mu je v zameno premi\xc5\xa1ljeno vrnil udarec. Ko se je D\xc5\xbeingiskan vrnil v Mongolijo, je poslal po D\xc5\xbeo\xc4\x8dija, D\xc5\xbeo\xc4\x8di pa je poziv zavrnil in ga ni prosil odpu\xc5\xa1\xc4\x8danja. D\xc5\xbeingiskan je zato proti njemu poslal \xc4\x8cagataja in \xc3\x96gedeja, toda \xc5\xa1e preden je pri\xc5\xa1lo do odkritih sovra\xc5\xbenosti med njimi je D\xc5\xbeo\xc4\x8di februarja 1227 umrl._NEWLINE_D\xc5\xbeingiskan je \xc5\xbee pred svojo smrtjo Mongolsko cesarstvo razdelil med \xc5\xa1tiri \xc5\xa1e \xc5\xbeive\xc4\x8de sinove. D\xc5\xbeo\xc4\x8di je dobil najbolj zahodni del cesarstva med Uralom in reko Irti\xc5\xa1. Na kurultaju leta 1229, ki je sledil D\xc5\xbeingiskanovi smrti, so tak\xc5\xa1no delitev potrdili. D\xc5\xbeo\xc4\x8dijevim potomcem je pripadlo ozemlje zahodno od Urala,\xc2\xa0\xc2\xbbdo koder se bodo pasli mongolski konji\xc2\xab._NEWLINE_D\xc5\xbeingiskan je po mongolski navadi vsakemu od treh najstarej\xc5\xa1ih sinov dodelil po \xc5\xa1tiri tiso\xc4\x8d\xc2\xa0\xc2\xbbpravih\xc2\xab\xc2\xa0mongolskih vojakov, najmlaj\xc5\xa1emu sinu Toluju pa 101.000. D\xc5\xbeo\xc4\x8dijevi nasledniki so zato \xc5\xa1irili svoje ozemlje s pomo\xc4\x8djo pomo\xc5\xbenih enot, sestavljenih iz vojakov podjarmljenih narodov, ve\xc4\x8dinoma Turkov. To je bil eden od vzrokov, da je Zlata horda dobila tako tur\xc5\xa1ki zna\xc4\x8daj._NEWLINE_D\xc5\xbeo\xc4\x8dijevo dedi\xc5\xa1\xc4\x8dino sta si razdelila sinova Orda in Batu in ustanovila Belo in Modro hordo. Njuni dr\xc5\xbeavi sta se kasneje preoblikovali v Kip\xc4\x8da\xc5\xa1ki kanat ali Zlato hordo. D\xc5\xbeo\xc4\x8dijev tretji sin \xc5\xa0iban je dobil ozemlje severno od Batujeve in Ordove dr\xc5\xbeave.'