b'\n_START_ARTICLE_\nProtipape\xc5\xbe Feliks II.\n_START_SECTION_\nSpori pape\xc5\xbea Liberija s cesarjem Konstancijem\n_START_PARAGRAPH_\nPontifikat tega Rimljana je v celoti ozna\xc4\x8den s spori okoli arijanstva. Tudi zahod skupaj z Rimom je vse bolj ob\xc4\x8dutil brutalno, arianizmu naklonjeno dr\xc5\xbeavno politiko cesarja Konstancija (353-361). Liberij, blaga du\xc5\xa1a, pravo nasprotje svojega predhodnika Julija, se je zavzemal za pravovernega \xc5\xa1kofa Atanazija in je \xc5\xbeelel sklicati koncil v Ogleju. Vendar je cesar izsilil sinodi v Arlesu (353) in Milanu (355), ki sta obsodili Atanazijev nauk. Pape\xc5\xbeev odposlanec Vincencij je sicer te sinodalne odloke tudi podpisal, vendar Liberij ni hotel potrditi in je svoje nasprotovanje pisno sporo\xc4\x8dil cesarju, ki ga je ob koncu 335 poslal v pregnanstvo v Berejo.v Trakiji, v Rimu pa postavil arhidiakona Feliksa za protipape\xc5\xbea Feliksa II. Pod cesarjevim pritiskom je pape\xc5\xbe Liberij podpisal precej nejasen obrazec veroizpovedi, kot ga je izdelala sinoda v Sirmiju (Sremska Mitrovica) leta 351, pa\xc4\x8d pa je zavrnil arijanski obrazec veroizpovedi sirmijske sinode 357. Naslednje leto je v Sirmiju spet zasedala sinoda in izdelala nov obrazec veroizpovedi, ki ga je podpisal tudi Liberij z dodatkom, da je Sin \xc2\xbbv vsem podoben\xc2\xab\xc2\xa0O\xc4\x8detu. Zdaj mu je cesar dovolil, da se vrne v Rim, protipape\xc5\xbea Feliksa pa so izgnali iz mesta.\n_START_SECTION_\nRimljani so podpirali Liberija\n_START_PARAGRAPH_\nKo je cesar Konstancij izgnal pravega pape\xc5\xbea Liberija, so Rimljani prisegli, da za \xc4\x8dasa Liberijevega \xc5\xbeivljenja ne bodo priznali razen njega nobenega drugega rimskega \xc5\xa1kofa. Arhidiakon Feliks in ljudstvo, ki so ob\xc4\x8dudovali Liberijevo stanovitnost v izgnanstvu, so bili slo\xc5\xbeni v sklepu, da ne bo nih\xc4\x8de prestopil praga v tisti cerkvi, v kateri bo ma\xc5\xa1eval Feliks. Vendar pa se je dal kmalu pregovoriti z lepimi obljubami; tako so \xc5\xbee po nekaj mesecih po tem v navzo\xc4\x8dnosti cesarja Konstancija in treh skopljencev v cesarski rimski  pala\xc4\x8di trije arijanski  \xc5\xa1kofje posvetili istega rimskega arhidiakona Feliksa za rimskega \xc5\xa1kofa in protipape\xc5\xbea._NEWLINE_Pod hudim pritiskom in gro\xc5\xbenjami s smrtjo je v izgnanstvu zakoniti pape\xc5\xbe baje podpisal tretjo od cesarja vsiljeno in dokaj nejasno veroizpoved, ki ni bila ravno krivoverska; tedaj se je smel vrniti v Rim.  Zgodovinski viri pa tega ne morejo potrditi. Govorice o tem, da je s tem Liberij zapadel v krivoverje in da je bil torej Feliks II. junak in mu\xc4\x8denec, so se pojavile \xc5\xa1ele v 6. stoletju, ko so nastala Feliksova apokrifna mu\xc4\x8deni\xc5\xa1ka dejanja kakor tudi poznej\xc5\xa1i dodatki v Liber Pontificalisu._NEWLINE_Rimska duhov\xc5\xa1\xc4\x8dina in ljudstvo, ki nikoli ni zapadlo v arijanstvo, je Liberija ob vrnitvi iz izgnanstva 358 sprejelo z navdu\xc5\xa1enimi vzkliki: \xc2\xbbEn Bog, en Kristus, en \xc5\xa1kof\xc2\xab. Ko so takrat cesarjevi glasniki prebrali ukaz, da morata v Rimu skupaj vladati Liberij in Feliks, se je ljudstvo temu posmehovalo. Cesar je nato dolo\xc4\x8dil, da se morajo zaradi pomiritve spora zahodni \xc5\xa1kofje zbrati v Ariminiumu (Rimini, Italija), vzhodni pa v Seleukiji (mesto Seleukija, danes v Iraku) leta 359, je Liberij sklical v Rimu sinodo, kjer so zahodni \xc5\xa1kofje izglasovali, da nikakor ne bodo odstopili od nicejskih odlokov; Arija so izob\xc4\x8dili, sirmijsko veroizpoved pa zavrnili. Zato je moral Liberij zopet za\xc4\x8dasno zbe\xc5\xbeati iz Rima in se je Feliks zopet poskusil polastiti \xc5\xa1kofovskega sede\xc5\xbea, vendar ga je rimsko ljudstvo in senat uspe\xc5\xa1no pregnalo.\n_START_SECTION_\nSmrt in \xc4\x8de\xc5\xa1\xc4\x8denje\n_START_PARAGRAPH_\nKo se je Liberij kon\xc4\x8dno za stalno vrnil v Rim, se je Feliks umaknil na posestvo svojega prijatelja na Via Aureliana. Po Felicijevem katalogu so ga \xc2\xbbna Konstancijevo zapoved leta 365, kot velikokrat prekr\xc5\xa1\xc4\x8denega heretika, obglavili.\xc2\xab\xc2\xa0Feliks je namre\xc4\x8d v Cerkev sprejemal tudi arijance. Umrl pa je 22. novembra 365 v Ceri (Cerveteri, Rim, od koder se je zaman poskusil zopet vrniti v Rim._NEWLINE_V novej\xc5\xa1em \xc4\x8dasu so na\xc5\xa1li sarkofag z napisom: \xc2\xbbCorpus s. Felicis papae et martyris, qui condemnavit Constantium\xc2\xab. Nekateri viri zatorej \xc5\xa1tejejo Feliksa II. kot 37. pape\xc5\xbea in ga pri\xc5\xa1tevajo med mu\xc4\x8dence. _NEWLINE_Njegov god je bil do koncila 29. julija, po koncilu pa je neobvezni spomin 22. julija.'