b'\n_START_ARTICLE_\nLotus 16\n_START_SECTION_\nZasnova\n_START_PARAGRAPH_\nColin Chapman je za\xc4\x8del izdelovati dirkalnike s Fordovem motorjem, ki so temeljili na Austinu 7, \xc5\xbee kmalu po koncu druge svetovne vojne in je hitro napredoval do izdelave \xc5\xa1portnega dirkalnika Lotus 6 leta 1952. Ti mali in lahki \xc5\xa1portni dirkalniki so takoj naredili vtis na doma\xc4\x8di britanski dirka\xc5\xa1ki sceni, kar ga je prisililo v izbolj\xc5\xa1avo modelov za mednarodne dirke in mu prineslo zmage na dirkah 24 ur Le Mansa v letih 1956 in 1957. Leta 1956 so Chapmana njegovi dose\xc5\xbeki pripeljali v Vanwall, kjer naj bi pomagal pri razvoju dirkalnikov Formule 1, leta 1957 pa je zgradil prvi enosede\xc5\xbeni Lotus za Formulo 2, Lotus 12._NEWLINE_Chapmanovo delovanje z Vanwallom mu je pokazalo, da bi ga izku\xc5\xa1nje z dirkalnikom Lotus 12 lahko pripeljale do \xc5\xa1asije za Formulo 1. Lotus 12 ima motor zna\xc4\x8dilno zamaknjen, da lahko gre hladilna cev po levi strani mimo dirka\xc4\x8da v motor, namesto obi\xc4\x8dajne konfiguracije, ko gre hladilna cev pod dirka\xc4\x8dem, s \xc4\x8dimer je zni\xc5\xbeal pozicijo dirka\xc4\x8da in zmanj\xc5\xa1al frontalni upor. Na nekaterih delih je bila \xc5\xa1asija dirkalnika Lotus 16 tanj\xc5\xa1a kot pred Lotusu 12, pri \xc4\x8demer je Chapman \xc5\xbertvoval trdnost \xc5\xa1asije na ra\xc4\x8dun manj\xc5\xa1e te\xc5\xbee. Toda zaradi zamaknjenosti motorja je trpela vodljivost dirkalnika zaradi neenakomerne razporeditve te\xc5\xbee, zato je moral biti Lotus 16 v tem pogledu bolj konvencionalen z motorjem na sredini._NEWLINE_Motor je bil Coventry Climax FPF straight-4. Prvotno so imeli dirkalniki name\xc5\xa1\xc4\x8den 2,0L agregat, toda Climax je kasneje pove\xc4\x8dal delovno prostornino motorja najprej na 2,2L, nato pa \xc5\xa1e na 2,5L, kar je bil najvi\xc5\xa1ja dovoljena meja za Formulo 1. Kot pri Lotusu 12, je bil pogon na zadnja kolesa, uporabljal pa je Lotusov 5-stopenjski menjalnik. Na za\xc4\x8detku se je ta menjalnik, ki ga je zasnoval Lotus zgradil pa ZF v Nem\xc4\x8diji, pokazal kot nezanesljiv, zato si je prislu\xc5\xbeil vzdevek queerbox. Toda leta 1957 je Chapman najel Keitha Duckwortha (kasneje eden od ustanoviteljev Coswortha in o\xc4\x8de enega najbolj\xc5\xa1ih in najbolj raz\xc5\xa1irjenih motorjev Formule 1 Cosworth DFV), ki je odpravil pomanjkljivosti menjalnika. Ko so menjalnik preizkusili v dirkalniku Lotus 16 je bil \xc5\xbee razmeroma zanesljiv._NEWLINE_Sprednje vzmetenje dirkalnika Lotus 16 je bil enako kot pri Lotusu 12 s Chapmanovo lastno zasnovo dvojnega wishbone s stabilizatorjem v zgornjem delu. V nasprotju z Lotusom 12, pa je imel Lotus 16 zadnje vzmetenje tipa Chapman strut, kar je bil prvi primer samostojnega vzmetenja na dirkalniku Formule 1, zaradi \xc4\x8desar je imel dirkalnik bolj\xc5\xa1i mehanski oprijem, vodljivost in nastavljivost. Lotus 16 je imel tudi takrat nov, zdaj pa \xc5\xbee znamenit, wobbly web wheels, izposojen iz letalske industrije. Zavore so bile diskaste na vseh \xc5\xa1tirih kolesih, zadnje so bile name\xc5\xa1\xc4\x8dene znotraj \xc5\xa1asije._NEWLINE_Aerodinamika dirkalnika ni naklju\xc4\x8dno spominjala na dirkalnike Vanwall, ki jih je skonstruiral pionir avtomobilske aerodinamike Frank Costin. Kot pri ve\xc4\x8d Lotusovih dirkalnikih, je bila aluminijasta \xc5\xa1asija zelo tanka in je nudila malo podpore pod njo le\xc5\xbee\xc4\x8dim delom. Dirkalnik je bil zelo nizek in kompakten, pokrov motorja je bil komaj tako visok kot vrh sprednjih koles, kljub manj\xc5\xa1emu premeru pnevmatik od sezone 1959 naprej. Dirka\xc4\x8d je sedel rahlo naslonjen, za dirka\xc4\x8dem pa se je dvigal zra\xc4\x8dnik. Dirkalnik je bil zgrajen v osmih primerkih.\n_START_SECTION_\nDirka\xc5\xa1ka zgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nLotus 16 naj bi debitiral na prvi dirki sezone 1968, toda zaradi zamude, ker je bilo potrebno premestiti motor v \xc5\xa1asiji, je bil Lotusov prvi dirkalnik Formule 1 predelan Lotus 12, ki je nastopil na dirki za Veliko nagrado Monaka. Lotus 16 je debitiral na \xc5\xa1esti dirki sezone za Veliko nagrado Francije v le enem primerku, s katerim je dirkal mehanik in dirka\xc4\x8d tovarni\xc5\xa1kega mo\xc5\xa1tva, Graham Hill. Debi ni najbolje uspel, saj je bil Hill drugi najpo\xc4\x8dasnej\xc5\xa1i v kvalifikacijah, kjer je premagal le mo\xc5\xa1tvenega kolego Cliffa Allisona z Lotusom 12. \xc4\x8ceprav je bil dirkalnik zelo aerodinami\xc4\x8dno u\xc4\x8dinkovit, pa hitro dirkali\xc5\xa1\xc4\x8de Reims-Gueux ni ustrezalo \xc5\xa1ibkej\xc5\xa1emu 2,0L motorju. Hillov dirkalnik je zaradi pregrevanja odstopil v devetnajstem krogu._NEWLINE_Lotus 16 je nato nastopil na vseh ostalih dirkah sezone, toda zelo pogosto so odstopili. Najpogosteje zaradi pregrevanja motorja in posledi\xc4\x8dnih okvar, toda tudi ostale mehanske okvare so bile pogoste. Obi\xc4\x8dajno so dirkalniki naredili premalo krogov, da bi bili uvr\xc5\xa1\xc4\x8deni._NEWLINE_Za sezono 1959 je dirkalnik kon\xc4\x8dno dobil mo\xc4\x8dnej\xc5\xa1i 2,5L motor, mehani\xc4\x8dne izbolj\xc5\xa1ave pa so izbolj\xc5\xa1ale zanesljivost. Ob tovarni\xc5\xa1kem mo\xc5\xa1tvu pa je z dirkalnikom Lotus 16 dirkalo \xc5\xa1e ve\xc4\x8d privatnikov. Med sezono so dirkalnike \xc5\xa1e nadalje razvijali, zato so postajali vse bolj konkuren\xc4\x8dni. \xc5\xa0e vedno jih je pestila nezanesljivost, zato so \xc5\xa1e preve\xc4\x8dkrat odstopali. \xc4\x8ceprav redni dirka\xc4\x8d Hill ni kon\xc4\x8dal niti ene dirke, pa je njegov mo\xc5\xa1tveni kolega Innes Ireland osvojil pet prvenstvenih to\xc4\x8dk za \xc4\x8detrto mesto na dirki za Veliko nagrado Nizozemske in peto mesto na zadnji dirki sezone za Veliko nagrado ZDA._NEWLINE_Trije privatni Lotusi 16 so se pojavili na dirkah sezoni 1960, toda vselej so odstopili. V za\xc4\x8detku sezone je bil nared nov dirkalnik Lotus 18, zato je tovarni\xc5\xa1ko mo\xc5\xa1tvo opustilo dirkalnike Lotus 16.'