b"\n_START_ARTICLE_\nAntonio Gramsci\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nRodil se je na italijanskem otoku Sardiniji in bil \xc4\x8detrti od sedmih sinov Francesca Gramscija. Slednji je bil ni\xc5\xbeji uradnik, ki so ga zaradi prevare zaprli, kar je njegovo dru\xc5\xbeino pahnilo v rev\xc5\xa1\xc4\x8dino. \xc5\xbde od rane mladosti je imel zdravstvene te\xc5\xbeave - kot otrok si je po\xc5\xa1kodoval hrbtenja\xc4\x8do, tako da se je telo slabo razvijalo, prav tako je imel vse \xc5\xbeivljenje te\xc5\xbeave z notranjimi organi._NEWLINE_Vendar je bil odli\xc4\x8den \xc5\xa1tudent in je tako 1911. leta prejel \xc5\xa1tipendijo za \xc5\xa1tudij na turinski univerzi. Prevzela ga je literatura, rad se je ukvarjal tudi z lingvistiko. 1913. leta se je pridru\xc5\xbeil italijanski socialisti\xc4\x8dni stranki, br\xc5\xbekone zaradi mladostni\xc5\xa1kih izku\xc5\xa1enj na Sardiniji, kjer je spoznal te\xc5\xbeko \xc5\xbeivljenje tamkaj\xc5\xa1njih kmetovalcev, in v Turinu, kjer je zaradi nagle industrializacije rasel siroma\xc5\xa1en delavski proletariat._NEWLINE_Zaradi rev\xc5\xa1\xc4\x8dine in te\xc5\xbeav z zdravjem je 1915. leta opustil \xc5\xa1tudij, vendar je do tedaj dobro spoznal zgodovino in filozofijo. Spoznal je misel Labriole, Rudolfa Mondolfa, Giovannija Gentileja in, kar je nemara \xc5\xa1e najbolj pomembno, Croceja._NEWLINE_\xc5\xbde od leta 1914 je bil aktiven publicist, svobodni novinar, in je sodeloval pri \xc5\xa1tevilnih levo usmerjenih publikacijah. Pet let kasneje je sodeloval pri ustanovitvi glasila L'Ordine Nuovo, okoli katerega se je oblikovala skupina somi\xc5\xa1ljenikov, kasnej\xc5\xa1ih ustanoviteljev italijanske komunisti\xc4\x8dne stranke. To so ustanovili 21. januarja 1921 v Livornu. Leto kasneje je Gramsci odpotoval v Rusijo, kjer je spoznal Julijo \xc5\xa0uht, mlado violinistko, s katero sta imela dva otroka._NEWLINE_Mussolini je leta 1922 in 1923 izvedel obse\xc5\xbenej\xc5\xa1o akcijo, s katero je \xc5\xbeelel zadu\xc5\xa1iti opozicijske politi\xc4\x8dne stranke in takrat so ujeli ve\xc4\x8dino voditeljev komunisti\xc4\x8dne stranke, Gramscijevih kolegov. Gramsci je tako prevzel vodstvo stranke. 9. novembra 1926 so fa\xc5\xa1isti sprejeli nov paket izrednih zakonov kot posledico domnevnega poskusa atentata na Mussolinija nekaj dni pred tem. Policija je Gramscija aretirala, \xc4\x8deprav je imel poslansko imuniteto. Najprej so mu izrekli petletno zaporno kazen na osamljenem otoku Ustica, naslednje leto je prejel 20 letno zaporno kazen v kaznilnici Turi v bli\xc5\xbeini Barija. 1934 so ga zaradi slabega zdravja pogojno izpustili, vendar je kmalu zatem umrl v Rimu. Star je bil 46 let.\n_START_SECTION_\nMisel\n_START_PARAGRAPH_\nGramsci velja za enega najbolj pomembnih marksisti\xc4\x8dnih mislecev 20. stoletja in je mo\xc4\x8dno vplival na razvoj zahodnoevropskega marksizma. Napisal je ve\xc4\x8d kot 30 zvezkov in 3000 strani zgodovinskih in analiti\xc4\x8dnih besedil._NEWLINE_Med drugim je izpostavil koncept kulturne hegemonije kot sredstva ohranjanja kapitalisti\xc4\x8dne dr\xc5\xbeave, prav tako potrebo po izobra\xc5\xbeevanju delavstva, s \xc4\x8dimer bi razvili inteligenco delavskega razreda. Vzpostavil je razlikovanje med politi\xc4\x8dno dru\xc5\xbebo (policijo, vojsko, pravnim sistemom ipd.), ki dominira neposredno in s silo, in civilno dru\xc5\xbebo (dru\xc5\xbeina, izobra\xc5\xbeevalni sistem, sindikati ipd.), kjer se vodenje konstituira skozi ideologijo ali s privolitvijo. Prav tako je kritiziral ekonomski determinizem in filozofski materializem."