b'\n_START_ARTICLE_\nBotani\xc4\x8dni vrt v Padovi\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nFrancesco Buonafede je leta 1543 prevzel stolico za zdravilne zeli na padovanski univerzi in zaprosil za ureditev zeli\xc5\xa1\xc4\x8dnega vrta, v katerem bi se \xc5\xa1tudentje lahko pobli\xc5\xbee seznanili z zdravilnimi zelmi in njihovimi u\xc4\x8dinki. Bene\xc5\xa1ki senat je pro\xc5\xa1njo obravnaval maja 1545: 29. maja je s 137 glasovi za in 3 proti (17 \xc4\x8dlanov se je vzdr\xc5\xbealo) odobril ustanovitev vrta v Padovi, kar je zakonsko uredil v slede\xc4\x8dem mesecu in 7. julija uradno naznanil, da bo vrt v velikosti 20.000 m\xc2\xb2 urejen na posestvu benediktinskega samostana Sv. Justina v Padovi. Na\xc4\x8drtovanje je prevzel tedanji samostanski arhitekt Giovanni/Andrea Moroni iz Bergama, izvedbo pa profesor Pietro da Noale in bene\xc5\xa1ki patricij Daniele Babbaro/Barbaro. Ravnatelj vrta (prefekt) je 1546 postal Luigi Squalerno, t. i. Anguillara, ki je polo\xc5\xbeaj obdr\xc5\xbeal do 1561, pri tem pa u\xc5\xbeival podporo uglednega bene\xc5\xa1kega botanika Piera Antonia Michiela. 1551 je bilo zgrajeno osrednje kro\xc5\xbeno ozidje vrta (Hortus conclusus), s \xc4\x8dimer so bile zelnate rastline za\xc5\xa1\xc4\x8ditene pred krajo; dana\xc5\xa1nji zid je iz 18. stoletja. Konec 16. stoletja so dogradili fontane, v za\xc4\x8detku 18. stoletja pa so posamezne razdelke vrta ogradili z \xc5\xbeelezno ograjo s \xc4\x8detvero vrati, zid pa okrasili z balustrado iz istrskega kamna in kamnitimi vazami z \xc5\xbeeleznim cvetjem, npr. kraljevskim tulipanom; kasneje so dodali \xc5\xa1e poprsja ravnateljev vrta: Fabio Colonna, Saraceno, Prospero Alpino, Giulio Pontadera, Marsili. Ok. 2000 se je povr\xc5\xa1ina vrta z 2 ha pove\xc4\x8dala na 4 ha, ker so vrtu dodali obmo\xc4\x8dje bli\xc5\xbenjega stadiona. _NEWLINE_Kljub nenehnemu dograjevanju je vrt ohranil prvotno, renesan\xc4\x8dno zasnovo. Le-to je bil ob zgodovinskem pomenu za razvoj botanike razlog, da je 1997 UNESCO padovanski botani\xc4\x8dni vrt kot prvi botani\xc4\x8dni vrt na svetu uvrstil na svoj seznam svetovne dedi\xc5\xa1\xc4\x8dine.\n_START_SECTION_\nOpis\n_START_PARAGRAPH_\nMoroni je dobljeno zemlji\xc5\xa1\xc4\x8de razdelil na osrednji del, namenjen zel\xc3\xa9m, in okolni arboretum. Osrednji, obzidani del vrta si je zamislil kot popoln krog (premer 84 m, povr\xc5\xa1ina 5.555 m\xc2\xb2) z jasnim sredi\xc5\xa1\xc4\x8dem, znotraj katerega je manj\xc5\xa1emu sosrednemu krogu v\xc4\x8drtan na \xc5\xa1tiri kvadrate predeljen kvadrat. Vsak kvadrat ima jasno sredi\xc5\xa1\xc4\x8de, do katerega vodijo poti, vzporedne osnovnim stranicam ali pa povezujo\xc4\x8de ogli\xc5\xa1\xc4\x8da. Dvema diagonalnima kvadratoma sta vrisana kroga. S tako natan\xc4\x8dnim geometrijskim vzorcem je vrt razdelil na 16 razdelkov, le-te pa \xc5\xa1e dalje na mno\xc5\xbeico gredic, slede\xc4\x8d pravilu: ena greda \xe2\x80\x93 ena vrsta. Pomembnej\xc5\xa1i razdelki so bili kasneje obdani z \xc5\xbeelezno ograjo, vsaka greda pa ima razlo\xc4\x8den kamnit rob. Nekdaj je bila vsaka vrsta opremljena z ve\xc4\x8d podatki: imenom po Englerjevi klasifikaciji, \xc5\xa1tevilki po Della Torrejevem katalogu, rodovnim in vrstnim imenom ter kraju izvora. Tak\xc5\xa1no ozna\xc4\x8devanje danes nadome\xc5\xa1\xc4\x8da preprostej\xc5\xa1a Linnejeva latinska nomenklatura.      _NEWLINE_Vodnjaki so postavljeni v se\xc4\x8di\xc5\xa1\xc4\x8da poti; najbolj znan je Vodnjak \xc5\xa1tirih letnih \xc4\x8dasov s Teofrastovim kipom. Ob ograji so ob\xc4\x8dasno postavljene tudi kamnite klopi brez naslonjal._NEWLINE_Vrt ima lepo zbirko trav, lukov, perunik in potonik; zgledno urejen in poveden je skalnjak z endemi\xc4\x8dno sredozemsko floro, predvsem makijo, urejen na notranji in zunanji strani kro\xc5\xbenega zida; skalnjak z alpsko floro je zunaj osrednjega dela. Notri je ohranjen vrti\xc4\x8dek z zdravilnimi zeli\xc5\xa1\xc4\x8di, di\xc5\xa1avnicami in za\xc4\x8dimbami. Ob zidu, zlasti pa ograjah se vzpenjajo razne plezalke: vinikovke, kova\xc4\x8dniki in srobot. Poseben prostor je odmerjen manj\xc5\xa1im palmam in so\xc4\x8dnicam, torej debelolistnicam, mle\xc4\x8dkom in kaktejam (s celovito zbirko opuncij), od slednjih jih je nekaj v rastlinjaku, kjer je tudi zbirka orhidej, tropskih eksotov in mesojedih rastlin, predvsem rosik, gojenih v okroglih posodah v prostoru s stalno vlago. _NEWLINE_\xc4\x8ceprav je osrednji del namenjen zelnatim rastlinam, pa tu raste tudi nekaj dreves. Osrednji kvadrati se imenujejo vsak po enem takih osamelcev: po zimzeleni magnoliji, ginku, tamari\xc5\xa1i in albiciji. Nekateri kro\xc5\xbeni odseki, ki jih napravljajo v\xc4\x8drtani kvadrati, so prav tako ozelenjeni z grmi\xc4\x8dki ter manj\xc5\xa1imi drevesi, npr. brezo in glicinijo, enega pa napolnjujejo bazeni, saj je namenjen vodnim (lotos, papirjevec, lokvanji, vodni mak) ter mo\xc4\x8dvirskim rastlinam (vir\xc5\xbeinska fizostegija). Nedale\xc4\x8d ob zidu rase ve\xc4\x8d kot 400-letna Chamaerops humilis var. arborescens, znana kot Goethejeva palma. Da bi jo za\xc5\xa1\xc4\x8ditili pred mo\xc4\x8dnim vetrom in snegom, so v 19. stoletju okrog palme zgradili poseben steklenjak, ki je danes \xc5\xbee prenovljen. Pred steklenjakom \xc5\xa1e vedno stojijo kamniti meteorolo\xc5\xa1ki pripomo\xc4\x8dki iz 17. stoletja, v bli\xc5\xbeini pa \xc5\xa1e vzhodna platana in stoletna himalajska cedra._NEWLINE_\xc5\xbde leta 1547 je v vrtu uspevalo 2000 zdravilnih rastlin; kasneje je \xc5\xa1tevilo vrst raslo \xe2\x80\x93 najve\xc4\x8d dokumentiranih vrst je celo 16.000. Danes je v vrtu 6000 vrst.\n_START_SECTION_\n\xc4\x8castitljiva drevesa\n_START_PARAGRAPH_\nNajbolj znano drevo v vrtu je leta 1585 posajena Goethejeva palma (it. La Palma di Goethe, nem. die Palme von Goethe). Imenuje se po Goetheju, saj je le-ta ob obisku Padove 1786 prav pri opazovanju te palme dobil navdih za esej Preobrazba rastlin, objavljenem 1790, v katerem raz\xc4\x8dlenjuje zaporedje osnovnih razvojnih stopenj in oblik rastlin. Ista rastlina je leta 1720 slu\xc5\xbeila Giuliu Pontaderi pri opisu rodu Chamaeroyphes (Linne ga je preimenoval v Chamaerops)._NEWLINE_Nekoliko mlaj\xc5\xa1a je 1680 posajena vzhodna platana, katere del je \xc5\xbee povsem izvotljen, a je \xc5\xa1e \xc5\xbeiva in \xc5\xa1e cveti, iz korenin pa ji tik starega poganja novo mo\xc4\x8dno deblo. Brez osrednje veje je ostal tudi bli\xc5\xbenji ginko, posajen ok. 1760, ki spada med najstarej\xc5\xa1e ginke v Evropi. Himalajska cedra je bila posajena ok. 1860, odli\xc4\x8dno uspeva in ima \xc5\xbee zna\xc4\x8dilno kro\xc5\xa1njo. Najstarej\xc5\xa1a rastlina v vrtu je bila do leta 1984, ko je odmrla, navadna konopljika, posajena 1550. V drevesnem delu vrta je ohranjen leta 1991 odmrli brest; deblo je odrezano tako, da razkriva letnice.\n_START_SECTION_\nPomen vrta\n_START_PARAGRAPH_\nKar nekaj rastlin, ki so danes precej\xc5\xa1njega pomena v kmetijstvu in cvetli\xc4\x8darstvu ali so se \xc5\xbee mo\xc4\x8dno raz\xc5\xa1irile v naravi, so v Italiji in Evropi prvi\xc4\x8d gojili prav v padovanskem vrtu. Med njimi so: \xc5\xbee 1590 Jasminum nudiflorum in krompir, 1662 robinija, 1713 Mesembryanthemum, 1801 Pelargonium cucullatum, 1828 himalajska cedra ter Cyclamen persicum in mno\xc5\xbeica bambusov.'