b'\n_START_ARTICLE_\nEmona\n_START_SECTION_\nGeografija\n_START_PARAGRAPH_\nAnti\xc4\x8dna Emona je stala na levem bregu Ljubljanice na ozkem prehodu med ljubljanskim Grajskim gri\xc4\x8dem in Ro\xc5\xbenikom. Skozi mesto je tekla starodavna jantarska pot med vzhodnim Baltikom in Akvilejo ob jadranski obali, po kateri so \xc5\xbee v bronasti dobi, \xc5\xa1e bolj pa v \xc5\xbeelezni dobi, trgovali predvsem z jantarjem. Del jantarske poti je bil pomemben tudi v rimskem obdobju, ker je povezoval voja\xc5\xa1ki tabor Carnuntum na donavski meji Rimskega cesarstva z Apeninskim polotokom. Pomembno vlogo pri izbiri lokacije za gradnjo Emone je prav gotovo igrala tudi takrat plovna Ljubljanica.\n_START_SECTION_\nPredrimsko obdobje\n_START_PARAGRAPH_\nOkolica Emone je bila naseljena \xc5\xbee v prazgodovini, kar dokazujeta hal\xc5\xa1tatska nekropola ob njenem vzhodnem obzidju in ostanki gradi\xc5\xa1\xc4\x8da iz istega obdobja na ljubljanskem Grajskem gri\xc4\x8du. Ob prihodu Rimljanov so bili na tem ozemlju naseljeni ilirski Tavriski. Deloma romanizirani naseljenci z ju\xc5\xbene terase Grajskega gri\xc4\x8da, na obmo\xc4\x8dju dana\xc5\xa1njih Prul so \xc5\xbee v zadnjih desetletjih pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem trgovali s sosednjimi Italiki. Arheolo\xc5\xa1ka izkopavanja so ve\xc4\x8d predrimskih objektov odkrila tudi v sami Emoni. \xc4\x8cas njihovega nastanka je te\xc5\xbeko dolo\xc4\x8diti, ker so kulturne plasti zaradi kasnej\xc5\xa1ih gradbenih del popolnoma uni\xc4\x8dene. Njihova arhitektura se razlikuje od rimske. Temelji so zidani brez malte in samo ponekod vezani z glino. \xc5\xa0iroki so en meter in se ne ujemajo s kasnej\xc5\xa1o pravokotno geometrijo mesta. Ostanke predrimskih zgradb so odkrili ob severnem obzidju in v forumski baziliki. Veliki, pravokotno grajeni prostori, bi lahko bili voja\xc5\xa1ke barake ali skladi\xc5\xa1\xc4\x8da.\n_START_SECTION_\nUstanovitev\n_START_PARAGRAPH_\nV obdobju med prvo in drugo svetovno vojno sta o ustanovitvi in za\xc4\x8detkih Emone mnogo pisala Walter Schmid in Balduin Saria. Schmid, ki se je skliceval predvsem na pisne vire in epigrafsko gradivo, je dokazoval, da je bila Emona kolonija \xc5\xbee v \xc4\x8dasu cesarja Avgusta. Saria je trdil, da je bila Emona voja\xc5\xa1ki tabor XV. legije Apollinaris in je postala civilno naselje in kolonija \xc5\xa1ele v \xc4\x8dasu cesarja Tiberija. Schmidovo trditev je po letu 1955 zagovarjal tudi Jaroslav \xc5\xa0a\xc5\xa1el. Materialni dokazi bolj podpirajo Schmidovo in \xc5\xa0a\xc5\xa1lovo trditev._NEWLINE_Eden od vzrokov, da so Rimljani takoj po zasedbi tega ozemlja leta 55 pr. n. \xc5\xa1t. ustanovili kolonijo Emono, bi lahko bila Strabonova trditev, da je na ozemlju Tavriskov in Norikov rudnik zlata. Po mnenju J. \xc5\xa0a\xc5\xa1la bi rudnik lahko bil v neposredni bli\xc5\xbeini Emone. Arheolog Andrej Gaspari v svoji publikaciji Za\xc4\x8detki rimskega mesta Colonia Iulia Emona iz leta 2010 postavlja tezo, da je bila Emona zgrajena na\xc4\x8drtno, ex novo, kot posledica utrjevanja zaledja po panonsko-dalmatskem uporu v letih 6-9 n. \xc5\xa1t. Odlo\xc4\x8ditev je v zadnjih letih vladavine sprejel cesar Avgust, z deli pa so zaklju\xc4\x8dili v \xc4\x8dasu cesarja Tiberija.\n_START_SECTION_\nVoja\xc5\xa1ki tabor\n_START_PARAGRAPH_\nTrditev, da se je Emona na svoji lokaciji razvila iz rimskega voja\xc5\xa1kega tabora, je vedno manj verjetna. Zagovorniki voja\xc5\xa1kega tabora svoje trditve utemeljujejo s histori\xc4\x8dnimi viri in pravokotno obliko mesta. Zadnje najdbe na lokaciji Tribuna pod grajskim gri\xc4\x8dem pa nakazujejo, da je voja\xc5\xa1ki tabor najverjetneje stal na tem mestu, ob lokaciji staroselske naselbine, in ne na lokaciji kasnej\xc5\xa1ega mesta Emona._NEWLINE_Sarieva teza, da je bil na mestu Emone pred njo voja\xc5\xa1ki tabor XV. legije Apollinaris, ki \xc5\xa1e vedno ni povsem ovr\xc5\xbeena, zagotovo temelji na pravokotnem tlorisu mesta. Enako odlo\xc4\x8dni so tudi zagovorniki Schmidove teze, da je bila Emona \xc5\xbee v Avgustovem \xc4\x8dasu rimska kolonija. Najtrdnej\xc5\xa1i Sariev argument je nagrobnik Junija Montana, za katerega J. \xc5\xa0a\xc5\xa1el trdi, da je napa\xc4\x8dno interpretiran in zato ni zadosten dokaz za obstoj voja\xc5\xa1kega tabora._NEWLINE_Podrobno analizo tega, ali je XV. legija Apollinaris resni\xc4\x8dno taborila v Emoni, je opravila in predstavila Marjeta \xc5\xa0a\xc5\xa1el Kos. XV. legijo je leta 55. pr. n. \xc5\xa1t. ustanovil Julij Cezar v Cisalpski Galiji in jo leta 52. pr. n. \xc5\xa1t. poslal proti Japodom, ki so napadali mesta v Cisalpski Galiji, med njimi tudi Akvilejo in Tergeste (Trst). V Cisalpsko Galijo je takrat spadal tudi del slovenskega ozemlja z Nauportusom in Emono. Legija je takrat taborila v okolici Akvileje. \xc5\xa0a\xc5\xa1el Kosova trdi, da je verjetno sodelovala v Oktavijanovi vojni v Iliriku 55-53 pr. n. \xc5\xa1t._NEWLINE_Tacit poro\xc4\x8da, da so bile v Panoniji tri rimske legije: VIII. Avgusta, IX. Hispana in XV. Apollinaris. Za slednjo, ki naj bi prezimovala v Emoni, \xc5\xa0a\xc5\xa1el Kosova trdi, da je bolj verjetno prezimovala v Siscii. Bolj verjetno je, da so oddelki XV. legije v Emoni gradili ceste in mostove in morda veteranom delili dr\xc5\xbeavno zemljo. V Emoni so odkrili spomenika dveh veteranov iz XV. in dveh iz VIII. legije. Vsi napisi so iz prve polovice 1. stoletja._NEWLINE_Napis z emonskega obzidja iz leta 14 ali 15 po mnenju \xc5\xa0a\xc5\xa1el Kosove dokazuje, da XV. legije v tistem \xc4\x8dasu ni bilo v Emoni.\n_START_SECTION_\nPropad\n_START_PARAGRAPH_\nPropad Emone se za\xc4\x8dne v \xc4\x8dasu cesarja Marka Avrelija (161-180), s prvim markomanskim vpadom na to ozemlje. Po vpadu so se Markomani umaknili visoko na sever, a kraji si skoraj niso ve\xc4\x8d opomogli. Izdelava pestre emonske keramike je zamrla, bogatim grobnicam iz \xc5\xa0empetra v Savinjski dolini se niso pridru\xc5\xbeile nove. Leta 238 je bila Emona ob pohodu cesarja Maksimina v Italijo prvi\xc4\x8d poru\xc5\xa1ena. Leta 314 jo je prizadela dr\xc5\xbeavljanska vojna. Tej je sledilo obleganje Zahodnih Gotov pod vodstvom Alarika leta 401. Dokon\xc4\x8dno pa so Emono poru\xc5\xa1ili Huni pod vodstvom Atile na svojem drugem pohodu proti Italiji leta 452. Prebivalstvo se je izselilo v Italijo in deloma v Istro (dana\xc5\xa1nji Novigrad je nastal kot Emona Nova), Ljubljanska kotlina pa je ponovno zacvetela \xc5\xa1ele po odhodu Langobardov v Italijo (leta 568) s prihodom Slovanov.\n_START_SECTION_\nPrebivalci\n_START_PARAGRAPH_\nGr\xc5\xa1ki arhitekt in na\xc4\x8drtovalec mest Hipodam Miletski (498 pr. n. \xc5\xa1t.\xe2\x80\x94408 pr. n. \xc5\xa1t.), ki velja za o\xc4\x8deta urbanizma, je priporo\xc4\x8dal, naj ima mesto 10.000 prebivalcev, ker tak\xc5\xa1no mesto najbolje deluje. Emona bi lahko imela do 10.000 prebivalcev, verjetno pa jih je imela mnogo manj, morda 4.000-6.000. V mirnih \xc4\x8dasih je imela poleg me\xc5\xa1\xc4\x8danov tudi obse\xc5\xbeno zaledje zunaj mestnega obzidja._NEWLINE_Eno od izhodi\xc5\xa1\xc4\x8d za izra\xc4\x8dun \xc5\xa1tevila prebivalcev bi lahko bila velikost foruma. Emonski forum je bil glede na velikost mesta izredno velik, zato za tak\xc5\xa1en izra\xc4\x8dun ni primeren. Primerjave s \xc5\xa1tevilom prebivalcev v drugih podobno velikih mestih ne pridejo v po\xc5\xa1tev, ker tudi njihovo \xc5\xa1tevilo ni znano. Raziskovalci se pri ocenjevanju \xc5\xa1tevila prebivalcev v\xc4\x8dasih opirajo na velikost amfiteatrov in akvaduktov. V Emoni noben od teh kriterij ne pride v po\xc5\xa1tev, ker niti polo\xc5\xbeaj niti velikost emonskega amfiteatra nista znana. Prav tako niso znane niti zmogljivosti emonskih vodovodov._NEWLINE_Strukturo mestnega prebivalstva je te\xc5\xbeko ugotoviti. Vladajo\xc4\x8di sloj emonskih me\xc5\xa1\xc4\x8danov oziroma tistih, ki so imeli gospodarsko mo\xc4\x8d, je bil ve\xc4\x8dinoma priseljen iz Italije. Analize materialne kulture grobi\xc5\xa1\xc4\x8d in naselbin v nekdanji Panoniji in Noriku ka\xc5\xbeejo, da se je Emona razlikovala od Neviodunuma, Praetoriuma Latobicorum, Poetovione in Celeie. V prvih desetletjih obstoja je bil v njej \xc4\x8dutiti izredno mo\xc4\x8dan vpliv kolonizatorjev iz severne Italije, saj je iz napisov na nagrobnikih razvidno, da so bili prvi priseljenci predvsem kolonisti iz Padske ni\xc5\xbeine._NEWLINE_Od pribli\xc5\xbeno tridesetih najstarej\xc5\xa1ih emonskih dru\xc5\xbein jih je bilo trinajst iz severne Italije, osem iz srednje Italije, dve iz Narbonske Galije in dve iz ju\xc5\xbene Italije. Med njimi so posebej izstopali Caeserniji in Barbiji, ki so \xc5\xbee v najzgodnej\xc5\xa1em obdobju kolonizacije Emone s trgovskimi in verjetno tudi sorodstvenimi vezmi odigrali pomembno vlogo v povezovanju Emone in Akvileje. Prvi naseljenci in njihovi potomci so domorodnemu prebivalstvu narekovali svoj na\xc4\x8din \xc5\xbeivljenja in vplivali na razvoj trgovine in obrti. Imeli so tudi velik vpliv na podobo mesta, na primer na na\xc4\x8drtovanje in izgradnjo posameznih mestnih \xc4\x8detrti, in notranjo ureditev bivalnih prostorov. Zanjo so poskrbeli potujo\xc4\x8di slikarji, ki so s seboj prina\xc5\xa1ali nove ideje in najnovej\xc5\xa1e slikarske motive._NEWLINE_O prebivalcih Emone, njihovem dru\xc5\xbebenem polo\xc5\xbeaju, premo\xc5\xbeenju in poklicih, ki so jih opravljali, veliko povedo nagrobniki in votivni kamni na grobi\xc5\xa1\xc4\x8dih in v stanovanjskih zgradbah. V mestu je bilo poleg svobodnjakov tudi znatno \xc5\xa1tevilo su\xc5\xbenjev, ki so bili v lasti predvsem bogatej\xc5\xa1ih dru\xc5\xbein. Med prvimi naseljenci so bili tudi \xc5\xa1tevilni vojni veterani. Lastnike in stanovalce posameznih zgradb v ju\xc5\xbenem delu Emone sta prva posku\xc5\xa1ala opredeliti Walter Schmid in Otto Cuntz, ki sta predpostavljala, da je bila insula I hi\xc5\xa1a kirurga, insula II hi\xc5\xa1a Primitiviana, insula III hi\xc5\xa1a Gallusa Ezoriatusa, insula IV hi\xc5\xa1a zlatarja, insula VIII hi\xc5\xa1a Quartusa itn. Imena in namembnost zgradb ka\xc5\xbeejo, da je ju\xc5\xbeni del mesta pripadal srednjemu sloju prebivalstva._NEWLINE_Emonska grobi\xc5\xa1\xc4\x8da in nov\xc4\x8dne najdbe ka\xc5\xbeejo, da se je \xc5\xa1tevilo prebivalcev med razli\xc4\x8dnimi ujmami zmanj\xc5\xa1alo. Emona je bila najbolj ogro\xc5\xbeena med markomanskimi vojnami (166-180) in epidemijo kuge, ki je razsajala  v 2. stoletju. V pozni antiki so na zmanj\xc5\xa1anje \xc5\xa1tevila prebivalcev mo\xc4\x8dno vplivali tudi gospodarska nestabilnost in vdori barbarskih plemen.\n_START_SECTION_\nTloris mesta\n_START_PARAGRAPH_\nEmona je bila zgrajena leta 14/15 n. \xc5\xa1t. po vzorcu tipi\xc4\x8dnih rimskih mest. Mesto je imelo obliko pravokotnika s stranicama 300 x 360 dvojnih rimskih korakov (passus = 1,48 metra) oziroma 430 x 540 metrov._NEWLINE_Glavna mestna ulica v smeri sever-jug  (glavni kardo, cardo maximus) je potekala po trasi nekdanje jantarske poti. Za\xc4\x8dela se je pri glavnih severnih mestnih vratih pri sedanji Bukvarni na Slovenski cesti in se kon\xc4\x8dala pri ju\xc5\xbenih vratih pri kri\xc5\xbei\xc5\xa1\xc4\x8du Mirja in Barjanske ceste. Glavni kardo ni le\xc5\xbeal na simetrali mesta, ampak je bil zaradi \xc5\xbee obstoje\xc4\x8de ceste, foruma in zna\xc4\x8dilnosti zemlji\xc5\xa1\xc4\x8da zamaknjen za eno ulico (cardin) proti vzhodu.  Vzporedno z njim so bile zato zahodno od njega tri ulice, na rekonstrukciji Emone ozna\xc4\x8dene z A, B in C, vzhodno od njega pa samo ena ulica z oznako H. Glavni kardo je bil \xc5\xa1irok 14 dvojnih korakov ali 21 metrov._NEWLINE_Glavna mestna ulica v smeri vzhod-zahod (glavni dekuman, decumanus maximus) se je za\xc4\x8dela pri glavnih zahodnih mestnih vratih (Porta decumana), ki so stala na podalj\xc5\xa1ku sedanje Sne\xc5\xbeni\xc5\xa1ke ulice med Gregor\xc4\x8di\xc4\x8devo ulico in Rimsko cesto, in se kon\xc4\x8dal pri glavnih vzhodnih vratih, ki so stala na severozahodnem vogalu Kri\xc5\xbeank na Trgu francoske revolucije. Od zahodnih vrat je po sedanji Tr\xc5\xbea\xc5\xa1ki cesti peljala cesta proti Nauportusu (Vrhnika), od vzhodnih pa preko mostu na Bregu in Levstikovega in Gornjega trga proti Neviodunumu (Drnovo pri Kr\xc5\xa1kem). Glavni dekuman je bil dolg 300 dvojnih korakov ali 450 metrov in \xc5\xa1irok 14 dvojnih korakov (21 metrov). Emono je delil na skoraj enaki severno in ju\xc5\xbeno polovico. Ju\xc5\xbeno in severno od njega so bile po tri z njim vzporedne ulice, v rekonstrukciji Emone ozna\xc4\x8dene z D, E, F in I, J, K. Kri\xc5\xbei\xc5\xa1\xc4\x8de glavnega karda in glavnega dekumana je bilo na kri\xc5\xbei\xc5\xa1\xc4\x8du Slovenske in Rimske ceste._NEWLINE_Emona je imela znotraj obzidja mre\xc5\xbeo med seboj pravokotnih ulic, ki so prostor delile na stanovanjske enote \xe2\x80\x93 insulae. V smeri sever-jug je bila razdeljena na tri pribli\xc5\xbeno enake dele. V severni in ju\xc5\xbeni tretjini so bile stanovanjske zgradbe, v srednji tretjini med dana\xc5\xa1njo Gregor\xc4\x8di\xc4\x8devo in Rimsko cesto pa je bil forum, ki je bil sredi\xc5\xa1\xc4\x8de trgovskega in kulturnega \xc5\xbeivljenja mesta. Na njem je bilo sveti\xc5\xa1\xc4\x8de Jupitra, Minerve in Junone, mestna posvetovalnica (curia) in sodna dvorana (basilica).\n_START_SECTION_\nObramba\n_START_PARAGRAPH_\nObrambni sistem Emone in vse dostopne poti v mesto so bile zasnovane in zgrajene verjetno \xc5\xbee v prvi fazi gradnje mesta. Domnevo potrjuje napis, postavljen med 19. avgustom leta 14 in zgodnjo pomladjo leta 15, ki so ga na\xc5\xa1li ob vzhodnih glavnih vratih (porta principalis dextra).   _NEWLINE_Emona je imela obzidje, ki je dajalo me\xc5\xa1\xc4\x8danom varnost, okoli\xc5\xa1kemu prebivalstvu pa zato\xc4\x8di\xc5\xa1\xc4\x8de v primeru nevarnosti. Dolgo je bilo 1320 passusov ali pribli\xc5\xbeno 1950 metrov. Za njegove temelje je bilo treba izkopati ve\xc4\x8d kot 10.000 m\xc2\xb3 proda in gline in vgraditi ve\xc4\x8d kot 30.000 m\xc2\xb3 kamenja in najmanj 6000 m\xc2\xb3 malte. Ogromne koli\xc4\x8dine materiala so morali izkopati tudi ob gradnji obrambnih jarkov in kloak. Z izkopanim materialom so zgradili notranje nasipe za dostop na obzidje in izravnali teren znotraj obzidja, predvsem na jugovzdhodu, kjer je teren strmo padal proti Ljubljanici._NEWLINE_Mestne utrdbe so zgradili z dr\xc5\xbeavnimi, v\xc4\x8dasih tudi s cesarjevimi zasebnimi sredstvi, za njihovo vzdr\xc5\xbeevanje pa so morala skrbeti mestna uprava in premo\xc5\xbeni me\xc5\xa1\xc4\x8dani. Popravila obzidja so postala pogostej\xc5\xa1a v pozni antiki, predvsem zaradi pritiskov napadalcev z vzhoda in razvoja oblegovalne tehnike. Mestno obzidje je bilo visoko 6 do 8 metrov in je imelo 29 stolpov. Stolpi so se ve\xc4\x8dinoma prilagajali mestnim vratom, kar je mogo\xc4\x8de dokazati predvsem na ju\xc5\xbenem in severnem obzidju. Stranska vrata so se prilagajala izhodom iz stranskih ulic. Del obzidja je bil viden \xc5\xa1e v Valvazorjevih \xc4\x8dasih._NEWLINE_Zidovi so bili zgrajeni iz lomljenega kamna, ki so ga najverjetneje pridobivali iz grajskega gri\xc4\x8da, kar pojasnjuje \xc5\xa1e danes vidna strma bre\xc5\xbeina in useki nad Mestnim in Starim trgom. Na zunanji strani so bili kamniti kvadri, povezani z malto, na notranji strani pa je bil zid grajen iz zmesi oblic, manj\xc5\xa1ih kamnov, peska in deloma drobcev opeke, zato je bil zid zelo trden in mo\xc4\x8dan. Odstopanja v na\xc4\x8dinu gradnje so bila majhna, kar je ugotovil \xc5\xbee  W. Schmid med raziskavami ju\xc5\xbenega obzidja na Mirju. Obzidje je bilo  po njegovih meritvah debelo 2,40 metra in ohranjeno do vi\xc5\xa1ine 4,25 metra. Podobo obzidja so dopolnile raziskave med gradnjo dana\xc5\xa1njega Trga republike._NEWLINE_Vsa mestna vrata je varoval najmanj en stolp. Vsi do sedaj odkriti stolpi so bili pravokotni. Izjema je bil jugovzhodni stolp, ki je bil okrogel. Tak je bil verjetno tudi severovzhodni stolp. Glavna mestna vrata so bila prilagojena trgovskim oziroma voja\xc5\xa1kim cestam: zahodna cesti proti Nauportusu, severna proti Celei in Poetovioni in vzhodna proti Neviodunumu. Glavna in stranska vrata v ju\xc5\xbenem zidu so bila simetri\xc4\x8dna s severnimi, kar je zanimivo, saj so ju\xc5\xbena vrata vodila v precej zamo\xc4\x8dvirjeno in neprehodno okolico mesta. Edina pot proti jugu bi lahko peljala proti naselju na obmo\xc4\x8dju sedanjega Iga. Stranska vrata so bila usklajena z izhodi mestnih ulic. Zazidana stranska vrata v ju\xc5\xbenem obzidju na izhodu ulic A in C je odkril W. Schmid, kasneje pa so jih odkrili tudi na izhodu ulice B na severnem obzidju. Kdaj natan\xc4\x8dno so jih zazidali ni mo\xc4\x8d ugotoviti, verjetno pa se je to zgodilo v nemirnem poznem 4. stoletju. Glavna mestna vrata so imela po dva stolpa s kontraforjema, ki sta varovala notranjo stran vhoda in podpirala notranji nasip za dohod na obzidje. Severna vrata so odkopali spomladi 1965 med \xc5\xa1iritvijo sedanje Slovenske ceste. Imela so dva stolpa s kontraforjema, ki sta bila zgrajena so\xc4\x8dasno s stolpoma. Kontraforja stolpov ju\xc5\xbenih glavnih vrat sta bila verjetno dozidana kasneje. Vratna odprtina ju\xc5\xbenih vrat je bila dolga 6,3 m. Plo\xc5\xa1\xc4\x8dad za branilce je bila zaradi dolgih in vla\xc5\xbenih zim verjetno pokrita s streho._NEWLINE_Celoten obrambni sistem mesta zahodno od severnih glavnih vrat so arheologi raziskali med izkopavanji leta 1961 in 1962. Raziskave so potrdile obstoj dveh obrambnih vodnih jarkov, v katera je po naravnih in umetnih jarkih pritekala voda izpod \xc5\xa0i\xc5\xa1enskega hriba. Studenec je bil tako mo\xc4\x8dan, da je \xc5\xa1e v 19. stoletju napajal jezuitski ribnik in poganjal mlin. Jarki so prikazani tudi na Valvazorjevih bakrorezih._NEWLINE_\xc5\xa0irina jarkov pred severnim obzidjem  ni presegala 40 metrov. Prvi jarek je bil \xc5\xa1irok do 15 metrov in globok do 5,5 metra. Drugi jarek je bil \xc5\xa1irok do 18 metrov in globok do 7 metrov. Jarka sta se \xc4\x8dez dana\xc5\xa1nji Kongresni trg stekala v Ljubljanico, \xc5\xa1e verjetneje pa sta se se zaradi strmega padca terena proti Ljubljanici kon\xc4\x8dala pod dana\xc5\xa1njo Univerzo. Med obzidjem in prvim jarkom je bila tri metre \xc5\xa1iroka obhodna cesta (berma), utrjena z malto. Jarka v enaki \xc5\xa1irini sta se verjetno nadaljevala tudi ob zahodnem zidu. Del zahodnega notranjega obrambnega jarka so odkrili med izkopavanji leta 1977. Med jarkom in obzidjem je bila 10 metrov \xc5\xa1iroka obhodna cesta, ki se je proti severu o\xc5\xbeila, tako da je na skrajnem severozahodnem vogalu jarek segal skoraj do mestnega obzidja._NEWLINE_Ju\xc5\xbeni obrambni sistem se je precej razlikoval od severnega. Dvojni jarek in 10 metrov \xc5\xa1iroko obhodno cesto ob ju\xc5\xbenem obzidju na kri\xc5\xbei\xc5\xa1\xc4\x8du A\xc5\xa1ker\xc4\x8deve ceste in Sne\xc5\xbeni\xc5\xa1ke ulice in dva jarka ob Barjanski cesti je odkril W. Schmid. Prvi jarek je bil \xc5\xa1irok 15 metrov, drugi pa 7,5 metra. Zahodna jarka sta se morda stekala na mo\xc4\x8dvirnat za\xc4\x8detek Ljubljanskega barja. Ju\xc5\xbena obrambna jarka sta se verjetno stekala v Ljubljanico, \xc5\xa1e bolj verjetno pa sta se, tako kot severna, kon\xc4\x8dala pred strmim padcem terena proti Ljubljanici. _NEWLINE_Za obrambna jarka na celi dol\xc5\xbeini vzhodnega zidu ni nobenega dokaza. Ob vzhodnem zidu so med izkopavanji na dvori\xc5\xa1\xc4\x8du SAZU leta 1965 odkrili manj\xc5\xa1i obrambni jarek, ki pa je bil verjetno povezan s cesto porti Neviodunumu. Domnevo podpira najdba velikega \xc5\xbearnogrobnega pokopali\xc5\xa1\xc4\x8da ob vzhodnem zidu, ki je bilo uni\xc4\x8deno samo na obmo\xc4\x8dju obrambnega jarka v dol\xc5\xbeni 32 metrov in \xc5\xa1irini 8 metrov, drugod pa ne. \xc4\x8ce bi bil jarek ob celem vzhodnem obzidju, bi bilo grobi\xc5\xa1\xc4\x8de v celoti uni\xc4\x8deno. Na\xc4\x8drtovalci obrambnega sistema so se o\xc4\x8ditno prilagajali konfiguraciji terena. Preko obrambnih jarkov so bili pri vseh vratih zgrajeni leseni mostovi. Voda je ob nalivih narasla in v jarkih odlagala zemljo in pesek, zato so se v pozni antiki, ko je bilo vzdr\xc5\xbeevanje jarkov vse slab\xc5\xa1e, napolnili z odpadki in nanosi._NEWLINE_Posebnost emonskega obzidja je bil notranji nasip, ki se je naslanjal na obzidje, predvsem na severni in ju\xc5\xbeni strani. Nasip so zgradili najverjetneje z nasipanjem materiala, ki so ga izkopali med gradnjo obzidja in jarkov. Slu\xc5\xbeil je za dostop branilcev na obzidje in njegovo notranjo oporo. Del izkopanega materiala so porabili za izravnavo terena znotraj obzidja, predvsem v jugovzhodnem delu, kjer je teren strmo padal proti Ljubljanici. Nasipe so vzdr\xc5\xbeevali \xc5\xa1e v 2. stoletju.\n_START_SECTION_\nOskrba z vodo\n_START_PARAGRAPH_\nV prvih nekaj desetletjih so vodo zagotavljali \xc5\xa1tevilni vodnjaki, ki jih je opisoval \xc5\xbee W. Schmid. Med dosedanjimi izkopavanji so arheologi znotraj mestnega obzidja odkrili \xc5\xa1est vodnjakov. V 5. stoletju je mesto zgradilo vodovod, ki je zajel izvir na \xc5\xa0i\xc5\xa1enskem hribu in izvir Slatek pri Kamni gorici. Speljan je bil po pobo\xc4\x8dju \xc5\xa0i\xc5\xa1enskega hriba nad Vodnikovo cesto, nad staro \xc5\xa1i\xc5\xa1ensko cerkvijo mimo nekdanjega hotela Bellevue in od tam mimo Opere v mesto. Ostanke drugega vodovoda so odkrili na obmo\xc4\x8dju Glinice, Postojnske ulice in Toba\xc4\x8dne tovarne._NEWLINE_Tretji vodovod je bil napeljan od izvira pod Golovcem ob severnem vzno\xc5\xbeju Grajskega gri\xc4\x8da. Ostanke cevi so na\xc5\xa1li pod Streli\xc5\xa1ko ulico v smeri proti Ciril-Metodovemu trgu. in pod Magistratom. Cevi, ki so jih leta 1971 na\xc5\xa1li na Streli\xc5\xa1ki ulici, so dolge 55 cm in imajo premer 12 cm. Cevi, med katerimi niso odkrili nobenega tesnjenja, so imele tanke in porozne stene, ki niso prenesle velikega pritiska. Zaradi tesnega prileganja in primernega zasipnega materiala so bile izgube vode kljub temu majhne. Neskladje z nadmorskimi vi\xc5\xa1inami vzdol\xc5\xbe trase in preko Ljubljanice so premostili po na\xc4\x8delu veznih posod._NEWLINE_V mestu je bila voda speljana po omre\xc5\xbeju svin\xc4\x8denih cevi, ki so jih na\xc5\xa1li v skoraj vseh insulah. Vsi trije vodovodi so bili med seboj povezani. Emona je kljub obilici vode zaradi varnosti uporabljala in vzdr\xc5\xbeevala svoje vodnjake \xc5\xa1e v 4. in 5. stoletju, kar dokazuje vodnjak v insuli XIII, v katerem so na\xc5\xa1li gradbene elemente s poru\xc5\xa1enega foruma.\n_START_SECTION_\nKanalizacija\n_START_PARAGRAPH_\nEmonski kardo in dekuman sta bila \xc5\xa1iroka 14 passusov (20,7 metra), ceste med insulami in obzidjem pa 8 passusov (11,8 metra). Ceste niso bile tlakovane, ampak iz zbitega proda, pome\xc5\xa1anega s peskom in malto. Posebnost emonskih cest so bili plo\xc4\x8dniki iz zbite gline._NEWLINE_Pod vsemi cestami, ki so potekale v smeri vzhod-zahod, so bili speljani odto\xc4\x8dni kanali \xe2\x80\x93 kloake. Za\xc4\x8denjale so se na zahodnem robu najbolj zahodnih insul, pod vzhodnim obzidjem zapustile mesto in se pred njim stekale v odvodni kanal, ki ga je predvideval \xc5\xbee W. Schmid, kasneje tudi M. Detoni in T. Rurent. Kanal se je stekal v Ljubljanico, ki takrat ni bila regulirana in je tekla verjetno precej vi\xc5\xa1e kot sedaj. Kloaka pod vzhodnim obzidjem potrjuje domnevo, da pred njim ni bilo obrambnega jarka. Kloake so bile zgrajene tako, da so dno izkopanega jarka utrdili s plastjo zbite gline ali mivke, na katero so polo\xc5\xbeili stre\xc5\xa1no opeko ali zidake in jih zatesnili z glino ali malto. Na tako pripravljeno dno so iz lomljenega kamna in malte sezidali 60 do 150 cm visoke stranske stene, med katerimi je bilo 60 do 90 cm razmika. Notranja stran sten je bila zafugirana z malto, ponekod tudi ometana. Gornji deli kloak so bili obokani ali koni\xc4\x8dasti in zato zelo trdni. Njihovo trdnost dokazuje podatek, da so bile nekatere kloake v uporabi \xc5\xa1e na za\xc4\x8detku 20. stoletja._NEWLINE_V ju\xc5\xbenem, zamo\xc4\x8dvirjenem delu mesta, je bila gradnja kanalov, \xc5\xa1e posebej v velikih globinah, te\xc5\xbeavna. V tem delu mesta so na dno kanala na zbito glino najprej polo\xc5\xbeili hrastova bruna in nato nanje zidali stene kloake. Stranski kanali, ki so vodili do posameznih insul, so bili \xc5\xa1iroki 50 cm in visoki do 50 cm. V kloake so se stekali 50 do 100 cm nad njihovim dnom. Zidani so bili iz kamna ali opeke, pokriti z opeko ali kamnitimi plo\xc5\xa1\xc4\x8dami in obi\xc4\x8dajno zafugirani z malto. Do kloak so s cest vodili ja\xc5\xa1ki, pokriti z velikimi enodelnimi ali dvodelnimi kamnitimi plo\xc5\xa1\xc4\x8dami, v katerih so bile okrogle odprtine, zaprte s koni\xc4\x8dnimi  kamnitimi \xc4\x8depi. Enega od ja\xc5\xa1kov je na\xc5\xa1el \xc5\xbee W. Schmid na za\xc4\x8detku ceste D, kar bi lahko pomenilo, da so bili zgrajeni za vstop v kloako in njeno \xc4\x8di\xc5\xa1\xc4\x8denje. Prvo kloako pod vzhodnim obzidjem je odkril P. Hitzinger, kasneje pa so jih odkrili tudi na dvori\xc5\xa1\xc4\x8du SAZU, pod Emonsko cesto in arheolo\xc5\xa1kem parku na Mirju. _NEWLINE_Kamniti pokrovi s \xc4\x8depi so bili postavljeni na najni\xc5\xbeji to\xc4\x8dki cesti\xc5\xa1\xc4\x8d. Skozi odprtine v pokrovih so se v kloake stekale meteorne vode in jih spirale in prepre\xc4\x8devale njihovo zama\xc5\xa1itev. V mestnem jedru Emone je po mnenju arheologov navkljub vsem dosedanjim gradbenim posegom ostala nepo\xc5\xa1kodovana najmanj tretjina kloak. Iz doslej odkopanih kloak je mo\xc4\x8d sklepati, da so bile grajene na\xc4\x8drtno in pred zidavo insul. Iz v njih najdenih predmetov je razvidno, da je bilo njihovo \xc4\x8di\xc5\xa1\xc4\x8denje in vzdr\xc5\xbeevanje od 1. do 4. stoletja dokaj redno in uspe\xc5\xa1no, v drugi polovici 4. stoletja pa se je vzdr\xc5\xbeevanje za\xc4\x8delo opu\xc5\xa1\xc4\x8dati, tako da so bile sredi 5. stoletja komaj \xc5\xa1e prepustne.\n_START_SECTION_\nRazdelitev mestnega prostora\n_START_PARAGRAPH_\nMestni prostor je bil v smeri vzhod-zahod razdeljen zelo enakomerno, \xc4\x8deprav je bil glavni kardo zaradi foruma pomaknjen za eno cesto proti vzhodu. Razdelitev v smeri sever-jug je bila, tudi zaradi foruma, manj enakomerna. Mesto je bilo v tej smeri razdeljeno pribli\xc5\xbeno na tretjine: v srednji tretjini je stal forum, severna in ju\xc5\xbena tretjina pa sta bili namenjeni predvsem stanovanjskim zgradbam.\n_START_SECTION_\nStanovanjske \xc4\x8detrti\n_START_PARAGRAPH_\nProstor znotraj obzidja je bil razdeljen na 47 enot ali insul. V ve\xc4\x8dini insul, razen v \xc5\xa1estih s sredi\xc5\xa1\xc4\x8dem na forumu, so bila stanovanja. Stavbe so bile razli\xc4\x8dno velike, ve\xc4\x8dinoma pritli\xc4\x8dne in brez atrijev in na\xc4\x8drtovane za ve\xc4\x8d dru\xc5\xbein. Najmanj\xc5\xa1e so merile 14 x 54 passusov (pribli\xc5\xbeno 21 x 80 metrov), najve\xc4\x8dje pa 40 x 45 passusov (pribli\xc5\xbeno 59 x 67 metrov). Izjema je bila insula VII na skrajnem jugozahodnem vogalu, ki je obsegala prostor dveh insul in je merila 54 x 59 passusov (80 x 87 metrov). Na insuli VII, ki jo je odkopal W. Schmid, je stala atrijska hi\xc5\xa1a, zgrajena po italskem zgledu. Ve\xc4\x8dstanovanjska atrijska hi\xc5\xa1a je bila tudi insula XVa ob ju\xc5\xbenem obzidju. Posebno mesto ima insula XVII, ki ni izkopana v celoti, zagotovo pa je bila patricijska hi\xc5\xa1a, kar dokazujejo kakovostne in dobro ohranjene freske.\n_START_SECTION_\nTrgovine in obrtne delavnice\n_START_PARAGRAPH_\nV zgradbah ob forumu so bile zagotovo izklju\xc4\x8dno trgovine in taberne. Enako vlogo je vsaj ob\xc4\x8dasno imela tudi bazilika. Veliko lokalov in delavnic je bilo v zasebnih hi\xc5\xa1ah in seveda v pristani\xc5\xa1\xc4\x8du na Ljubljanici, kjer so morala stati tudi primerna skladi\xc5\xa1\xc4\x8da. Obrtniki so izdelovali predvsem predmete za vsakdanjo rabo, luksuzne predmete pa so uva\xc5\xbeali. Med poklici, ki so jih opravljali Emonci, so bili zagotovo kamnoseki, zidarji, mizarji, zlatarji, zdravniki, gostilni\xc4\x8darji, brodarji, vra\xc4\x8di in celo gladiatorji. V mirnem obdobju so bile ve\xc4\x8dje obrtne delavnice zaradi pomanjkanja prostora zunaj mestnega obzidja, v pozni antiki pa so se zaradi varnosti preselile v mesto._NEWLINE_Med obrtmi v Emoni je bilo najobse\xc5\xbenej\xc5\xa1e lon\xc4\x8darstvo. Lon\xc4\x8darske delavnice so stale pred severnim obzidjem na severni strani sedanje Cankarjeve ceste med \xc5\xbdupan\xc4\x8di\xc4\x8devo ulico in Slovensko cesto. Njihovo sredi\xc5\xa1\xc4\x8de je bilo na kri\xc5\xbei\xc5\xa1\xc4\x8du Beethovnove ulice in Cankarjeve ceste, kjer so odkrili lon\xc4\x8darske pe\xc4\x8di, zaloge gline, kalupe za oljenke z \xc5\xbeigoma Dessi in Favor, vodovodne cevi, opeko in tubule za centralno ogrevanje. Leta 1984 so lon\xc4\x8darsko pe\xc4\x8d odkrili tudi v bli\xc5\xbenji Stefanovi ulici. V njej je bilo ve\xc4\x8d celih vr\xc4\x8dev, kar bi lahko pomenilo, da so delavnico zapustili kar sredi dela._NEWLINE_Talilniki rude in ostanki \xc5\xbelindre, ki so jih odkrili na dvori\xc5\xa1\xc4\x8du SAZU in ob severnih glavnih vratih dokazujejo, da so v Emoni verjetno izdelovali tudi kovinske predmete.\n_START_SECTION_\nUpravne zgradbe\n_START_PARAGRAPH_\nMestna uprava je imela sede\xc5\xbe na forumu, kjer sta bili poleg verskih zgradb tudi bazilika in kurija. Kurija je bila stavba ali prostor, v kateri se je sestajal mestni svet dekurijonov. V Emoni kurija ni bila posebna stavba, \xc4\x8detudi je Jaroslav \xc5\xa0a\xc5\xa1el menil, da je to bila poznoanti\xc4\x8dna rotunda. Prostor ob severni steni bazilike, za katerega se domneva, da je bila kurija, je meril 80 m\xc2\xb2 in je bil tlakovan z belim mozaikom. Kje natan\xc4\x8dno je bil komicij (comitium) \xe2\x80\x93 shajali\xc5\xa1\xc4\x8de in voli\xc5\xa1\xc4\x8de me\xc5\xa1\xc4\x8danov, \xc5\xa1e vedno ni znano. Na forumu niso odkrili nobenega temu primernega prostora, zato je bil morda kar v baziliki. Bazilika, ki je zapirala vzhodno stran foruma, je imela ve\xc4\x8d vlog: bila je sodna dvorana, shajali\xc5\xa1\xc4\x8de trgovcev in morda tudi komicija.\n_START_SECTION_\nVerske zgradbe\n_START_PARAGRAPH_\nPo do sedaj znanih podatkih je tempelj stal samo na obmo\xc4\x8dju foruma. Zgrajen je bil \xc5\xbee zelo zgodaj in bil posve\xc4\x8den kapitolinski triadi. Pred njegovo izgradnjo so se verski obredi opravljali na prostoru kasnej\xc5\xa1ega foruma, \xc5\xa1e neodkritih manj\xc5\xa1ih templjih in zasebnih zgradbah. V Emoni so se \xc4\x8dastila skoraj vsa bo\xc5\xbeanstva, ki so jih poznali v rimskem svetu. Posebno mesto sta imeli lokalni vodni bo\xc5\xbeanstvi Ekorna in Laburus, kar je zaradi neposredne bli\xc5\xbeine Ljubljanice in Ljubljanskega barja povsem razumljivo. Ekorni je bilo posve\xc4\x8deno posebno sveti\xc5\xa1\xc4\x8de na Ljubljanskem gradu. Poleg njiju so \xc4\x8dastili tudi Asklepija, Higieio in Aheloja ter vzhodna bo\xc5\xbeanstva, med njimi Serapisa in Magno Mater._NEWLINE_V pozni antiki je za\xc4\x8delo mesto propadati. \xc5\xa0tevilni kipi so se izgubili ali uporabili kot gradbeni material. Med slednje zagotovo sodita glava Aheloja, ki so jo odkrili na Vegovi ulici, in glava Apolona, ki je bila vzidana v fasado SAZU. Majhne bronaste podobe bo\xc5\xbeanstev so ve\xc4\x8dinoma iz doma\xc4\x8dih oltar\xc4\x8dkov. Vsako bo\xc5\xbeanstvo je imelo svojega duhovna ali \xc5\xbereca, ki so se zdru\xc5\xbeevali v kolegija (collegia). Ve\xc4\x8dkrat so omenjeni avguri, ki so med drugim tudi prerokovali iz leta ptic._NEWLINE_V 5. stoletju je imelo v Emoni pomembno vlogo tudi kr\xc5\xa1\xc4\x8danstvo. Na za\xc4\x8detku so se kr\xc5\xa1\xc4\x8danski verski obredi opravljali v zasebnih hi\xc5\xa1ah, v 4. stoletju pa so v te namene preuredili zgradbo, v kateri je bilo pred tem javno kopali\xc5\xa1\xc4\x8de. V 5. stoletju so kapelo s talnim mozaikom raz\xc5\xa1irili v zgodnjekr\xc5\xa1\xc4\x8danski kompleks z baziliko, baptisterijem in portikom. Kasneje so h kompleksu priklju\xc4\x8dili \xc5\xa1e cerkev, ki je stala ju\xc5\xbeno od portika. Zgodnjekr\xc5\xa1\xc4\x8dansko sredi\xc5\xa1\xc4\x8de je postopoma prevzelo vlogo, ki jo je pred tem imel forum, forum pa je ostal poslovno in upravno sredi\xc5\xa1\xc4\x8de mesta. Emona je bila, verjetno v drugem Atilovem pohodu leta 452, poru\xc5\xa1ena in nato delno obnovljena. V 5. ali 6. stoletju se je kr\xc5\xa1\xc4\x8dansko versko sredi\xc5\xa1\xc4\x8de preselilo na prostor foruma, kjer so zgradili veliko rotundo. Lokacija rotunde je bila izbrana zaradi njene najvi\xc5\xa1je lege v mestu in velike koli\xc4\x8dine gradbenega materiala iz poru\xc5\xa1enega foruma._NEWLINE_Med izkopavanji, ki so na Gosposvetski cesti potekala od avgusta 2017 do junija 2018, so arheologi odkrili ostanke obse\xc5\xbenega poznorimskega pokopali\xc5\xa1kega kompleksa z ve\xc4\x8dfazno zidano arhitekturo in ve\xc4\x8d kot 350 skeletnimi pokopi. Osrednje mesto v tem kompleksu je zasedal sarkofag odrasle \xc5\xbeenske. Kompleks, kot se je izoblikoval do za\xc4\x8detka druge polovice 4. stoletja, je mogo\xc4\x8de povezovati z emonsko kr\xc5\xa1\xc4\x8dansko skupnostjo. Koli\xc4\x8dina odkritih sarkofagov ter zgradb, povezanih s pokopali\xc5\xa1ko dejavnostjo, nakazujejo, da je bil tu prostor posebnega pomena za takratne prebivalce.\n_START_SECTION_\nProstori za rekreacijo in zabavo\n_START_PARAGRAPH_\nJavni shodi, predstave in atletska tekmovanja so se vse do njegovega poru\xc5\xa1enja, verjetno zaradi vdora Hunov sredi 5. stoletja, dogajali na forumu. Emonski forum je bil za tako majhno mesto nadpovpre\xc4\x8dno velik._NEWLINE_Pomemben del rimskega dru\xc5\xbeabnega \xc5\xbeivljenja so bila javna ali zasebna kopali\xc5\xa1\xc4\x8da (thermae), v katerih so se zbirali me\xc5\xa1\xc4\x8dani razli\xc4\x8dnih stanov in obeh spolov. Rimska kopali\xc5\xa1\xc4\x8da so imela vsaj naslednje najnujnej\xc5\xa1e prostore: sla\xc4\x8dilnico (apodyterium), prostor za toplo kopel (caldarium), prostor za srednjo kopel (tepidarium), v katerem so se kopalci privajali na spremembo temperature, in prostor za hladno kopel (frigidarium ali cello frigidario). Poleg teh prostorov so imela tudi sobo za znojenje (assis sudationis ali lacoiticum), telovadnico (sphaeristerium) in prostore za masa\xc5\xbeo in maziljenje (unctorium). Prostori so bili obi\xc4\x8dajno nanizani okoli prostornega notranjega dvori\xc5\xa1\xc4\x8da, na katerem so obiskovalci lahko v miru po\xc4\x8divali. V kopali\xc5\xa1\xc4\x8da so spadale tudi majhne gostilne (popisae). Javna kopali\xc5\xa1\xc4\x8da so bila obi\xc4\x8dajno na samem forumu ali v njegovi neposredni bli\xc5\xbeini. Za emonsko forumsko kopali\xc5\xa1\xc4\x8de se domneva, da je stalo na insuli XXI na severni strani foruma. Mesto je imelo v lasti tudi druga kopali\xc5\xa1\xc4\x8da, katera je dajalo v najem zasebnikom (konduktorjem), ki so imeli pravico do pobiranja vstopnine. Tak\xc5\xa1ni emonski kopali\xc5\xa1\xc4\x8di sta bili v insuli XXXII ob zahodnem zidu in insuli XVII ob vzhodnem zidu. Ostanki kopali\xc5\xa1\xc4\x8d ka\xc5\xbeejo, da sta obe najverjetneje imeli vse omenjene prostore._NEWLINE_V Emoni so se dogajale tudi atletske igre in tekmovanja, kar dokazuje grob atleta s severnega grobi\xc5\xa1\xc4\x8da iz 1. stoletja. Prostor, na katerem so potekale, je \xc5\xa1e vedno predmet ugibanj. Sprva je bil to zagotovo forum, verjetno tudi javna kopali\xc5\xa1\xc4\x8da.  _NEWLINE_Emona, ki je verjetno \xc5\xbee pred koncem I. stoletja spadala v Italijo, je imela med vsemi anti\xc4\x8dnimi mesti v dana\xc5\xa1nji Sloveniji najve\xc4\x8d mo\xc5\xbenosti, da je imela tudi amfiteater. Amfiteater bi lahko stal na dveh domnevnih lokacijah v samem mestu ali v njegovi neposredni bli\xc5\xbeini. V mestu z izrazito pravokotno speljanimi cestami prostora za tako velik objekt polkro\xc5\xbene oblike preprosto ni bilo. Janez Gregor Dolni\xc4\x8dar je v kroniki Anales Urbis Labacensis poro\xc4\x8dal, da so novembra 1714 pred Nem\xc5\xa1kimi vrati na\xc5\xa1li ostanke amfiteatra. \xc4\x8ce je imel Dolni\xc4\x8dar v mislih vzhodna emonska vrata, bi amfiteater lahko stal na obmo\xc4\x8dju poletnega gledali\xc5\xa1\xc4\x8da Kri\xc5\xbeanke, \xc4\x8deprav med urejanjem gledali\xc5\xa1\xc4\x8da niso na\xc5\xa1li nobenih materialnih dokazov za to domnevo. Teren, ki se pred vzhodnim obzidjem strmo spu\xc5\xa1\xc4\x8da proti Ljubljanici, bi bil zanj prav primeren, tudi zato, ker pred obzidjem ni bilo obrambnega vodnega jarka, ki bi oviral gradnjo. \xc4\x8ce je imel Dolni\xc4\x8dar v mislih srednjeve\xc5\xa1ka ljubljanska mestna vrata, je amfiteater stal v insulah XLIV in XLV vzhodno od foruma med sedanjo Rimsko in Slovensko cesto ter Gregor\xc4\x8di\xc4\x8devo in Vegovo ulico. Tak\xc5\xa1na lega bi bila zaradi bli\xc5\xbeine foruma in glavnih emonskih cest zelo primerna. Lokacija je edina znotraj obzidja, ki je dovolj velika zanj. V njen prid govori tudi javno strani\xc5\xa1\xc4\x8de (latrina) na severovzhodnem vogalu insule XVII, ki bi bila od gledali\xc5\xa1\xc4\x8da oddaljena komaj 70 metrov._NEWLINE_Insuli XLIV in XLV \xc5\xa1e nista raziskani. Na tem prostoru na vogalu Rimske in Vegove ulice sedaj stoji polkro\xc5\xbena stavba, ki se povsem prilega starim talnim na\xc4\x8drtom, domneve pa bodo potrdila ali ovrgla kasnej\xc5\xa1a izkopavanja in sondiranja terena. Trditvi v prid govori dejstvo, da so se tako srednjeve\xc5\xa1ke kot sodobne nove stavbe skoraj vedno prilagajale ostankom anti\xc4\x8dnih stavb, tudi zaradi gradbenega materiala iz njihovih ru\xc5\xa1evin. Obdobje, v katerem naj bi bil zgrajen teater ali amfiteater, je te\xc5\xbeko opredeliti. Glede na premi\xc5\xa1ljeno razporeditev zazidalne povr\xc5\xa1ine je bil verjetno na\xc4\x8drtovan od vsega za\xc4\x8detka, zgrajen pa verjetno \xc5\xa1ele potem, ko je mesto \xc5\xbee imelo druge najbolj potrebne zgradbe in komunalije.\n_START_SECTION_\nPokopali\xc5\xa1\xc4\x8da\n_START_PARAGRAPH_\nV rimskih mestih je bilo pokopavanje pokojnih zaradi pomanjkanja prostora in osnovnih higienskih pogojev z zakonom prepovedano. Upravni zakon iz leta 44. pr. n. \xc5\xa1t., ki je veljal za rimske kolonije in se je ohranil v Ursonensisu (Orsuna v \xc5\xa1panski provinci Sevilli), se glasi: "... nih\xc4\x8de naj mrtveca ne prinese v notranjost mestnih meja kolonije, ki je ozna\xc4\x8dena z brazdo pluga, naj ga ne pokoplje ali se\xc5\xbege in naj mu ne postavlja nagrobnika"._NEWLINE_Emonska grobi\xc5\xa1\xc4\x8da so bila med najve\xc4\x8djimi v Rimskem cesarstvu. Pokojnike so pokopavali na obeh straneh glavnih cest proti Celei, Nauportusu in Neviodunumu, kot je bilo v navadi v 1. in 2. stoletju. Posamezne grobove so odkrili tudi na Ljubljanskem gradu, Zalo\xc5\xa1ki cesti in Komenskega ulici. V 4. in 5. stoletju se je zaradi nemo\xc4\x8di mestne uprave sistem pokopali\xc5\xa1\xc4\x8d poru\xc5\xa1il._NEWLINE_V najzgodnej\xc5\xa1em obdobju Emone je grobne parcele me\xc5\xa1\xc4\x8danom dodeljevala mestna uprava, zato bi pri\xc4\x8dakovali, da so bili najzgodnej\xc5\xa1i grobovi najbli\xc5\xbee mestnemu obzidju. Izkopavanja ob dana\xc5\xa1nji Slovenski in Dunajski cesti so pokazala, da temu ni tako in da so bila najstarej\xc5\xa1a pokopali\xc5\xa1\xc4\x8da ob Linhartovi cesti. Enako sliko so dala tudi starej\xc5\xa1a izkopavanja A. M\xc3\xbcllnerja in W. Schmida. Mno\xc5\xbeico emonskih grobov so po pri\xc4\x8dakovanjih odkrili pri pripravi terena za center Emonika, zlasti ob sedanji Dunajski cesti, kjer je nekdaj potekala tudi rimska cesta. Severovzhodno emonsko predmestje so \xc5\xbee v prazgodovini uporabljali kot veliko \xc5\xbearnogrobno pokopali\xc5\xa1\xc4\x8de.\n_START_SECTION_\nGornji trg\n_START_PARAGRAPH_\nSpodnje terase ljubljanskega Gradu na dana\xc5\xa1njem Gornjem trgu so bile poseljene \xc5\xbee pred ustanovitvijo Emone. Iz ostankov arhitekture in tam odkopanih predmetov je razvidno, da se prvotni prebivalci niso takoj umaknili pred osvajalci, ampak so \xc5\xa1e nekaj \xc4\x8dasa \xc5\xbeiveli v so\xc5\xbeitju z njimi.\n_START_SECTION_\nLon\xc4\x8darska \xc4\x8detrt\n_START_PARAGRAPH_\nProstor med sedanjo Stefanovo in \xc5\xbdupan\xc4\x8di\xc4\x8devo ulico in Cankarjevo cesto je bil zagotovo lon\xc4\x8darska \xc4\x8detrt; tudi sicer je bilo v Emoni pogosto, da se je raba istega prostora za obrtno rabo in pokop pogosto izmenjevala. Na tem prostoru so odkrili lon\xc4\x8darske pe\xc4\x8di, zaloge gline in peska, zavr\xc5\xbeene kose lon\xc4\x8denine in kalupe za oljenke s pe\xc4\x8datoma Dessi in Favor. Pe\xc4\x8d, ki so jo odkrili na Stefanovi ulici, je bila polna nepo\xc5\xa1kodovanih vr\xc4\x8dev iz 2. stoletja, kar pomeni, da jo je lastnik zapustil v \xc4\x8dasu hude nevarnosti in da se ni nikoli vrnil, da bi jo izpraznil in nadaljeval z obrtjo.\n_START_SECTION_\nPristani\xc5\xa1ka \xc4\x8detrt\n_START_PARAGRAPH_\nEmona je imela na levem bregu Ljubljanice svoje pristani\xc5\xa1\xc4\x8de, \xc4\x8detudi debeli sloji gline in peska, na katerih so stali pristani\xc5\xa1ki objekti, ka\xc5\xbeejo, da je reka ve\xc4\x8dkrat poplavljala. Njegov obstoj potrjuje napis collegium naviculariorum (kolegij ladjarjev oziroma lastnikov ladij). Pristani\xc5\xa1\xc4\x8de je bilo sestavni del mestnega \xc5\xbeivljenja in njegova pomembna ekonomska osnova. Stalo je v bli\xc5\xbeini mostu \xc4\x8dez Ljubljanico in ob cesti proti Siscii na obmo\xc4\x8dju sedanjega vrta SAZU in Salendrove ulice. Na izbiro lokacije so zagotovo vplivala tudi bli\xc5\xbenja glavna vzhodna vrata na sedanjem Trgu francoske revolucije. Do kod se je raztezalo, ni znano. Njegova skrajna ju\xc5\xbena meja je bila verjetno ob sedanji Zoisovi cesti._NEWLINE_Posameznih stavbnih kompleksov ni bilo mogo\xc4\x8de rekonstruirati. Na prostoru, kjer so odkrili ve\xc4\x8d dobro ohranjenih v glino in pesek zakopanih amfor, je bilo verjetno veliko trgovsko skladi\xc5\xa1\xc4\x8de (emporium). Podoben kompleks pristani\xc5\xa1kih stavb je bil tudi ob Zoisovi cesti, na tako imenovanem Grabnu. Arhitekturne ostaline ka\xc5\xbeejo na preprosto zgrajene pristani\xc5\xa1ko-tr\xc5\xbene lope. Iz najdenih predmetov in novcev je mo\xc4\x8d sklepati, da so se zgradbe uporabljale do prve polovice 3. stoletja.'