b'\n_START_ARTICLE_\nLiberalizem\n_START_SECTION_\nZa\xc4\x8detek liberalizma\n_START_PARAGRAPH_\nLiberalizem korenini v individualizmu, razsvetljenskem racionalizmu, naravnem pravu, reformacijskih zahtevah po svobodi veroizpovedi, v britanskem Bill of Rights (1689), v ameri\xc5\xa1ki ustavi 1787, zlasti pa v francoski deklaraciji o pravicah \xc4\x8dloveka in dr\xc5\xbeavljana (1789). John Locke je oblikoval ideologijo liberalizma lo\xc4\x8deno od filozofske tradicije, ki ozna\xc4\x8duje koncept naravnih pravic in dru\xc5\xbebenega dogovora. Menil je, da mora vladavina prava nadomestiti absolutizem in da morajo oblastniki vladati na podlagi dru\xc5\xbebenega soglasja in ne na podlagi podedovanih pravic. Zagovarjal je pravico posameznika do \xc5\xbeivljenja, svobode in lastnine._NEWLINE_Ameri\xc5\xa1ka vojna za neodvisnost in Francoska revolucija sta se sklicevali na liberalno filozofijo za upravi\xc4\x8devanje oboro\xc5\xbeenega strmoglavljenja tiranskega vladanja. V devetnajstem stoletju je pri\xc5\xa1lo do liberalnih vlad med narodi po Evropi, Latinski in Severni Ameriki. V dvajsetem stoletju je liberalna demokracija zmagala v dveh svetovnih vojnah in pre\xc5\xbeivela ideolo\xc5\xa1ki izziv fa\xc5\xa1izma in komunizma. Mo\xc4\x8dan nasprotnik liberalizma so konservatizem, fundamentalizem in voja\xc5\xa1ka diktatura. Liberalci so politi\xc4\x8dno organizirani po dr\xc5\xbeavah na vseh kontinentih. Igrali so odlo\xc4\x8dilno vlogo pri formiranju republik, \xc5\xa1irjenju dr\xc5\xbeavljanskih pravic in dr\xc5\xbeavljanskih svobo\xc5\xa1\xc4\x8din. Pripomogli so pri vzpostavitvi sodobne socialne dr\xc5\xbeave ter so nosilci verske strpnosti, verske svobode, globalizacije ter politi\xc4\x8dne in socialne modernosti.\n_START_SECTION_\nEtimologija in opredelitev\n_START_PARAGRAPH_\nVse razli\xc4\x8dice besede (liberalno, svoboda, libertarnost) izhajajo iz latinske besede liber \'prost\'. Leta 1375 je bila beseda v rabi za sedem svobodnih umetnosti (septem artes liberales) in je pomenila klasi\xc4\x8dno izobrazbo, ki jo je dajala srednjeve\xc5\xa1ka univerza. Drugi pomeni so \'prosto\' (1387), \'brez omejitev\' (1433), \'dovoljeno\' (1530) in slab\xc5\xa1alno \'brez glave\' (16. in 17. stoletje). V razsvetljenstvu je beseda pridobila na pozitivnih pomenih in je 1781 pomenila \'brez predsodkov\', ter 1823 \'brez fanatizma\'. Od sredine 19. stoletja se je beseda liberalno nana\xc5\xa1ala na politi\xc4\x8dne stranke in gibanja po vsem svetu.\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nZgodovina liberalizma se za\xc4\x8denja z angle\xc5\xa1ko dr\xc5\xbeavljansko vojno pred \xc5\xa1tiristo leti kot odgovor na verske vojne, ki so prizadele Evropo med 16. in 17. stoletjem, njegove korenine pa segajo v srednji vek. Prva ve\xc4\x8dja realizacija liberalnih idej se je zgodila z ameri\xc5\xa1ko vojno za neodvisnost, kot celovito gibanje proti staremu redu pa s francosko revolucijo._NEWLINE_Klasi\xc4\x8dni liberalizem, ki je poudarjal pomen prostega trga in dr\xc5\xbeavljanskih svobo\xc5\xa1\xc4\x8din, je prevladal po francoski revoluciji. Prva svetovna vojna in velika gospodarska kriza pa sta prinesli novi socialni liberalizem, ki poudarja ve\xc4\x8djo vlogo dr\xc5\xbeave pri odpravi slabih socialnih razmer. Danes liberalne demokracije po svetu podpirajo ustavnost, dr\xc5\xbeavljanske in osebne svobo\xc5\xa1\xc4\x8dine, politi\xc4\x8dni pluralizem in socialno dr\xc5\xbeavo.\n_START_SECTION_\nPredrevolucionarno obdobje\n_START_PARAGRAPH_\nRenesansa je v 15. stoletju problematizirala obstoj institucij srednjega veka. O\xc5\xbeivelo je zanimanje za znanost iz anti\xc4\x8dnega obdobja.Protestantska reformacija se je v 16. stoletju razvila iz pogledov, ki so videli katoli\xc5\xa1ko cerkev kot zatiralko, ki je podpirala fevdalno strukturo evropske dru\xc5\xbebe. Cerkev je v 17. stoletju odgovorila s protireformacijo, kar je privedlo do tridesetletne (verske) vojne. V Angliji je dr\xc5\xbeavljanska vojna leta 1649 privedla do obglavljenja kralja Karla I.. Parlamentu je na koncu uspelo z revolucijo leta 1688 vzpostaviti omejeno ustavno monarhijo. Glavni vidiki zgodnje liberalne ideologije so nastali iz omenjenih dogodkov. _NEWLINE_Angle\xc5\xa1ki filozof John Locke z delom Two Treatises of Government (1690) velja za o\xc4\x8deta liberalizma. _NEWLINE_Trinajst britanskih kolonij v Ameriki je 1776 pod vplivom liberalnih principov v okviru monarhije zaradi nezadovoljstva s svojim zastopstvom v parlamentu Zdru\xc5\xbeenega kraljestva razglasilo neodvisnost. Obdav\xc4\x8dile so britanske koloniste, kar so ti \xc5\xa1teli za kr\xc5\xa1itev njihovih ustavno zajam\xc4\x8denih pravic. Ameri\xc5\xa1ka revolucija je bila najprej civilne in politi\xc4\x8dne narave, vendar se je nadaljevala z voja\xc5\xa1kimi spopadi leta 1775, ki so bili v glavnem kon\xc4\x8dani po letu 1781. 1787 je Philadelphijska konvencija konstituirala novo dr\xc5\xbeavo. Ustava Zdru\xc5\xbeenih dr\xc5\xbeav Amerike je vzpostavila republiko z zvezno strukturo. Ustavi je sledila Deklaracija \xc4\x8dlovekovih pravic Zdru\xc5\xbeenih dr\xc5\xbeav Amerike in leta 1789 poimenovala nekatere naravne pravice, ki ustrezajo liberalnim idealom. Ameri\xc5\xa1ka revolucija je bila temelj za \xc5\xa1tevilne dru\xc5\xbebeno-politi\xc4\x8dne spremembe drugod po svetu, med njimi je najbolj znana francoska revolucija.\n_START_SECTION_\nFilozofija\n_START_PARAGRAPH_\nLiberalizem, kot politi\xc4\x8dna in intelektualna tradicija, velja za moderni fenomen, ki se je za\xc4\x8del v 17. stoletju, \xc4\x8deprav so se nekatere liberalne filozofske ideje pojavile v predhodnih sestavinah antike. Rimski cesar Mark Avrelij je hvalil "idejo vladavine v zvezi z enakimi pravicami, svobodo govora in idejo o kraljevski vladi, ki spo\xc5\xa1tuje predvsem svobodno ureditev". Liberalna filozofija simbolizira obse\xc5\xbene intelektualne tradicije, ki so pregledale in popularizirale nekatere od najbolj pomembnih in spornih na\xc4\x8del sodobnega sveta. Njena izjemna znanstvena in akademska proizvodnja je bila ozna\xc4\x8dena kot vsebovanje "bogastva in raznolikosti", vendar je ta raznolikost pogosto pomenila, da je liberalizem na voljo v razli\xc4\x8dnih oblikah in predstavlja izziv za vsakogar, komur je potrebna jasna opredelitev.\n_START_SECTION_\nGlavne teme\n_START_PARAGRAPH_\n\xc4\x8ceprav imajo vse liberalne doktrine skupne dedi\xc5\xa1\xc4\x8dine, znanstveniki pogosto domnevajo, da ti nauki vsebujejo "lo\xc4\x8dene in pogosto kontradiktorne miselne tokove". Liberalni teoretiki in filozofi so se razlikovali po razli\xc4\x8dnih \xc4\x8dasih, kulturah in celinah. Raznolikosti pojmovanja liberalizma se razlikujejo, kjer so liberalni misleci in gibanja pritrjena na velik izraz liberalizem, vklju\xc4\x8dno s klasi\xc4\x8dnim, egalitarnim, gospodarskim, socialnim, dr\xc5\xbeavo blaginje, eti\xc4\x8dnim, humanisti\xc4\x8dnim, deontolo\xc5\xa1kim, perfekcionisti\xc4\x8dnim,demokrati\xc4\x8dnim in pa institucionalnim, \xc4\x8de jih na\xc5\xa1tejemo le nekaj. Po svojem velikem pomenu je liberalizem filozofija o pomenu \xc4\x8dlove\xc5\xa1tva in dru\xc5\xbebe. Politi\xc4\x8dni filozof John Gray meni, da imajo liberalne misli skupno to, da so individualisti\xc4\x8dne, egalitarne, melioristi\xc4\x8dne in univerzalne._NEWLINE_Individualisti\xc4\x8dni element zagovarja eti\xc4\x8dnost \xc4\x8dloveka proti pritiskom socialnega kolektivizma, enakopraven element pripisuje enako moralno vrednost in status vsem posameznikom, melioristi\xc4\x8den element trdi, da lahko ve\xc4\x8d generacij izbolj\xc5\xa1a dru\xc5\xbebenopoliti\xc4\x8dno ureditev, univerzalisti\xc4\x8den element pa potrjuje moralne enotnosti \xc4\x8dlove\xc5\xa1ke vrste in marginalizira lokalne kulturne razlike. Melioristi\xc4\x8den element je bil predmet \xc5\xa1tevilnih polemik, ki so jih zagovarjali misleci, kot so Immanuel Kant, ki je verjel v \xc4\x8dlove\xc5\xa1ki napredek, hkrati pa je trpel zaradi napadov mislecov, kot so Rousseau, ki je verjel da so \xc4\x8dlovekovi poskusi, da bi se izbolj\xc5\xa1alo dru\xc5\xbebeno sodelovanje neuspe\xc5\xa1ni. Opisovanje liberalnega temperamenta, je Gray trdil, da je "zgledovanje po skepticizmu zaupljiva varnost bo\xc5\xbejega razodetja. Liberalna filozofska tradicija je iskala potrditev in utemeljitev v ve\xc4\x8d motnjah v projektu. Moralne in politi\xc4\x8dne predpostavke liberalizma so nastale na podlagi tradicije, kot so naravne pravice in utilitaristi\xc4\x8dne teorije, \xc4\x8deprav v\xc4\x8dasih liberalci zahtevajo tudi podporo iz znanstvenih in verskih krogov. Skozi vse na\xc5\xa1tete tradicije so znanstveniki opredelili naslednje pomembne vidike skupne liberalne misli: verjamejo v enakost in posameznikovo svobodo, ki podpira privatno lastnino in pa individualne pravice. Slednje podpirajo zamisel o omejeni ustavni vlade in priznavajo pomen povezanih vrednot, kot so pluralizem, Strpnost, samostojnost in privolitve. _NEWLINE_Liberalci menijo, da je vojna v\xc4\x8dasih potrebna, vendar v nasprotju z neokonservatizmom menijo, da je uporaba enostranske sile napa\xc4\x8dna, saj se bo na ta na\xc4\x8din za\xc4\x8del krog nasilja, ki ga ne bo mogo\xc4\x8de ustaviti.\n_START_SECTION_\nKlasika in modernizem\n_START_PARAGRAPH_\nZgodnji liberalci, vklju\xc4\x8dno s Thomasom Hobbesom, Johnom Lockeom in Baruchom Spinoza, so posku\xc5\xa1ali omejiti mo\xc4\x8d vlade v liberalni dru\xc5\xbebi. Ti liberalci so zagotavljali najbolj osnovne \xc5\xbeivljenjske-svobo\xc5\xa1\xc4\x8dine in pa privatno lastnino in so zato zahtevali oblikovanje "suverenega" organa z univerzalno jurisdikcijo. V skladu z naravnim stanjem, liberlaci so ljudje, ki jih poganja instinkt za pre\xc5\xbeivetje in samoohranitev in edini na\xc4\x8din za izhod iz takega nevarnega obstoja je bil oblikovanje skupne in mo\xc4\x8dne arbitre, ki lahko re\xc5\xa1ujejo navzkri\xc5\xbe interesov med konkuren\xc4\x8dnimi \xc4\x8dlovekovimi \xc5\xbeeljami. Ta mo\xc4\x8d se lahko oblikujejo v okviru civilne dru\xc5\xbebe, ki omogo\xc4\x8da posameznikom, da naredijo prostovoljno dru\xc5\xbebeno pogodbo s suvereno oblastjo, ki prena\xc5\xa1a svoje Naravne pravice v ta organ v zameno za varovanje \xc5\xbeivljenja, svobode in lastnine. Ti zgodnji liberalci se pogosto niso strinjali glede mnenja o najprimernej\xc5\xa1i oblika vladanja, vsi pa so imeli skupno prepri\xc4\x8danje, da so bile svobo\xc5\xa1\xc4\x8dine naravne in da je njeno mo\xc4\x8d potrebno omejiti. Liberalci imajo splo\xc5\xa1no prepri\xc4\x8danje o omejeni vladi, \xc4\x8deprav je ve\xc4\x8d liberalnih filozofov skepti\xc4\x8dnih do popolne vlade. Thomas Paine je napisal, da je "vlada celo v svojem najbolj\xc5\xa1em stanju nujno zlo"._NEWLINE_Kot del projekta za omejitev pooblastila vlade, razli\xc4\x8dni liberalni teoretiki, kot so na primer James Madison in Baron de Montesquieu so zasnovali pojem delitve oblasti, sistem za enakomerno porazdelitev vladnih organov med izvr\xc5\xa1no, zakonodajno in sodstveno vejo. Vlade se morajo zavedati, liberalci ohraniti, da slabo in nepravilno vodenje da ljudem organ za strmoglavljenje odlo\xc4\x8dbe, da s kakr\xc5\xa1nimi koli in vsemi mo\xc5\xbenimi sredstvi, tudi s pomo\xc4\x8djo nasilja in revolucije, \xc4\x8de je potrebno. Sodobni liberalci so pod vplivom socialnega liberalizma \xc5\xa1e naprej podpirali omejene ustavne vlade, medtem ko so se zavzemali tudi za dr\xc5\xbeavne slu\xc5\xbebe in dolo\xc4\x8dbe za zagotovitev enakih pravic. Sodobni liberalci trdijo, da so formalna ali uradna jamstva pravic posameznika brezpredmetna, ko posamezniki nimajo materiala pomeni, da koristi te pravice, ki predlaga ve\xc4\x8djo vlogo dr\xc5\xbeave v upravljanju gospodarske zadeve. Zgodnji liberalci prav tako postavili temelje za lo\xc4\x8ditev dr\xc5\xbeave in cerkve. Kot dedi\xc4\x8di razsvetljenstva so liberalci verjeli, da mora kateri koli dru\xc5\xbebeni in politi\xc4\x8dni reda postati iz ljudskih interakcij, ne pa iz bo\xc5\xbeje volje. \xc5\xa0tevilni liberalci so bili odkrito sovra\xc5\xbeni do verskega prepri\xc4\x8danja, ampak najbolj koncentrirane svoje nasprotovanje sindikatov verske in politi\xc4\x8dne oblasti, trdi, da vera lahko uspevajo na lastno, brez uradnega sponzorstva ali od uprave stanje._NEWLINE_Od 17. do 19. stoletja so liberalci (Adam Smith, D. Ricardo, J.-B. Say, John Stuart Mill, On Liberty, 1859, Friedrich Hayek v delu Pot v hlap\xc4\x8devstvo, 1944) konceptualizirali prostost kot odsotnost vpliva dr\xc5\xbeave in gospodarstvo utemeljevali na fiziokratskem principu laissez-faire in svobodnem tekmovanju. V 19. stoletju je bil liberalizem vodilno me\xc5\xa1\xc4\x8dansko politi\xc4\x8dno gibanje. Nastopal je proti cerkvi, aristokraciji in dr\xc5\xbeavnemu monopolizmu.\n_START_SECTION_\nLiberalizem v Sloveniji\n_START_PARAGRAPH_\nZametki liberalizma so v jo\xc5\xbeefinskih reformah in v Iliriskih provincah ob koncu 18. in v za\xc4\x8detku 19. stoletja. Liberalne ideje so na Slovensko prihajale iz Trsta, Gradca in Dunaja. Liberalno usmerjeni \xc5\xa1tudentje, izobra\xc5\xbeenci in duhovniki so bili avtorji programa Zedinjene Slovenije. Zahtevali so odpravo zgodovinskih de\xc5\xbeel in federalizem ter se sklicevali na naravno pravo. Njihov liberalizem je omejevala lojalnost cesarju in avstrijskih dinastiji ter odpor do revolucije. Po porazu revolucije v Avstriji leta 1848 je bilo prepovedano \xc5\xa1iriti liberalne ideje. Vlada je v \xc4\x8dasu neoabsolutizma odpravila ve\xc4\x8dino liberalnih svobo\xc5\xa1\xc4\x8din oziroma liberalna na\xc4\x8dela (obrtno in trgovinsko svobodo) uveljavljala le v gospodarstvu. Razmere so se spremenile z obnovitvijo politi\xc4\x8dne monarhije po letu 1861. Slovenski liberalci so bili \xc5\xa1tevil\xc4\x8dno \xc5\xa1ibki, v glavnem intelektualci (pravniki, zdravniki, profesorji) in trgovci, liberalske ideje je meh\xc4\x8dala njihova prva skrb za narod in zavest o nacionalno zdru\xc5\xbeevalni vlogi duhov\xc5\xa1\xc4\x8dine. _NEWLINE_Nacionalno gibanje se je formalno delilo na liberalne mladoslovence in konservativne staroslovence, vendar je nastopalo enotno, tudi na taborih, ki so jih organizirali mladoslovenci. 1868 so liberalci ustanovili politi\xc4\x8dni \xc4\x8dasnik Slovenski narod. Tedaj je bila beseda liberalizem prvi\xc4\x8d natisnjena v Kmetijskih in rokodelskih novicah. Borbeno so prvi\xc4\x8d nastopili leta 1872 z geslom "Vse za domovino, omiko in svobodo"; v protest proti klerikalski oznaki leta 1869 podr\xc5\xbeavljenih \xc5\xa1ol kot brezverskih. Tedaj so se tudi zbli\xc5\xbeali z nem\xc5\xa1kimi liberalci, ki so dotlej slovenskim o\xc4\x8ditali konservativnost. Slovenski liberalizem je bil v primerjavi z nem\xc5\xa1kim kompromisen, usmerjen bolj v nacionalno problematiko kot v liberalska na\xc4\x8dela. Strankarski prvak Josip Vo\xc5\xa1njak je bil npr. odlo\xc4\x8dno proti liberalskemu kapitalizmu in je zagovarjal zadru\xc5\xbeni\xc5\xa1tvo in dr\xc5\xbeavno za\xc5\xa1\xc4\x8dito \xc5\xa1ibkih. Slovenski liberalci so pripadali dvema strujama: \xc2\xbbelastikarjem\xc2\xab\xc2\xa0(vodja Fran \xc5\xa0uklje, prista\xc5\xa1 Janko Kersnik) in radikalcem (Ivan Hribar, Ivan Tav\xc4\x8dar). Sloga med liberalci in konservativci je trajala od 1874 do konca 80. let. Tedaj je vodja konservativcev Anton Mahni\xc4\x8d zahteval \xc2\xbblo\xc4\x8ditev duhov\xc2\xab. _NEWLINE_1894 so liberalci ustanovili Narodno napredno stranko s programom lo\xc4\x8ditve cerkve od dr\xc5\xbeave in \xc5\xa1ole od cerkve, nacionalne avtonomije, volilne pravice. Stavili so na srednji sloj in na industrializacijo in zahtevali za\xc5\xa1\xc4\x8dito doma\xc4\x8dega gospodarstva. 1896 so se povezali z Nemci in v zvezi z njimi vztrajali do 1908. 1905 so mladi ustanovili frakcijo Narodnih radikalov (vodja Gregor \xc5\xbderjav). Najpomembnej\xc5\xa1a voditelja Slovenske liberalne stranke pred 1. svetovno vojno sta bila Ivan Hribar in Ivan Tav\xc4\x8dar. Stranka je do 1. svetovne vojne ustavovila vrsto dru\xc5\xa1tev in ustanov, npr. Ljubljansko kreditno banko. Nekateri liberalni voditelji so \xc5\xbee pred razpadom Avstro-Ogrske (oktober 1918) zagovarjali zamisel o enotni jugoslovanski dr\xc5\xbeavi; simpatij do jugoslovanstva je bilo med liberalci ve\xc4\x8d kot med katoliki. 1917 je Jugoslovanski klub podprl majni\xc5\xa1ko gibanje. Junija 1918 so ustanovili Jugoslovansko demokratsko stranko, ki je imela v programu tudi enakopravno dru\xc5\xbebeno vlogo \xc5\xbeensk. Podprli so jugoslovanski centralizem in unitarizem in 1921 glasovali za Vidovdansko ustavo. _NEWLINE_Liberalski zna\xc4\x8daj so imele v Jugoslaviji poleg Narodno napredne stranke \xc5\xa1e JDS (Jugoslovanska demokratska stranka), Samostojna kmetska stranka, Narodno socialisti\xc4\x8dna stranka. Med liberalci je bilo veliko strankarskih frakcij in razhajanj, zlasti med intelektualci. Liberalci okoli revije Sodobnost 1932 (Ivan Prijatelj, Josip Vidmar, Lojze Ude) so npr. poudarjali nacionalno usmerjenost. 1941 so se mlaj\xc5\xa1i liberalci pridru\xc5\xbeili Osvobodilni fronti, starej\xc5\xa1i, ki so OF imeli za komunisti\xc4\x8dno in protijugoslovansko, pa ne. Precej politi\xc4\x8dno anga\xc5\xbeiranih liberalcev je med drugo svetovno vojno bilo interniranih v Dachau in so tam pomrli, pre\xc5\xbeiveli pa so bili politi\xc4\x8dno kompromitirani (Nagodetov proces 1946).\n_START_SECTION_\nPsihologija\n_START_PARAGRAPH_\nNa osebna politi\xc4\x8dna prepri\xc4\x8danja lahko vplivata tako dednost kot okolje. Raziskava znanstvenikov izvedena na Harvardu in Univerzi v Kaliforniji v San Diegu leta 2010 meni, da je liberalizem vsaj delno razlo\xc5\xbeen z genetsko nagnjenostjo k motnji, ki i\xc5\xa1\xc4\x8de novosti. \xc5\xa0tudija je ugotovila pozitivno korelacijo med prisotnostjo 7R variante DRD4 gena, dopaminskega receptorja gena in osebne te\xc5\xbenje, da imajo liberalne poglede, vendar le pod pogojem, da imajo "velike socialne mre\xc5\xbee", opredeljene v raziskavi, z ve\xc4\x8d kot deset prijatelji v srednji \xc5\xa1oli'