b'\n_START_ARTICLE_\nU-34 (Kriegsmarine)\n_START_SECTION_\nPredvojna, 1936-39\n_START_PARAGRAPH_\nMed \xc5\xa1pansko dr\xc5\xbeavljansko vojno sta U-34 in njena sestrska podmornica, U-33, sodelovali v nem\xc5\xa1ki operaciji Ur\xc5\xa1ula, s katero je Tretji rajh kr\xc5\xa1il \xc5\xa1pansko nevtralnost. Podmornica je delovala pod poveljstvom kapitana Haralda Grosseja in pri tem ji je 12. decembra 1936 uspelo potopiti \xc5\xa1pansko podmornico C-3. Potopitev so pre\xc5\xbeiveli le trije od 40 \xc4\x8dlanov posadke.\n_START_SECTION_\nVojna, 1939-40\n_START_PARAGRAPH_\nU-34 je spadala v drugo podmorni\xc5\xa1ko flotiljo (nem\xc5\xa1ko: 2. Unterseebootsflottille "Saltzwedel"), ki je bila name\xc5\xa1\xc4\x8dena v severnonem\xc5\xa1kem vojnem pristani\xc5\xa1\xc4\x8du Wilhelmshaven in je nosila ime Saltzwedel po nem\xc5\xa1kem podmorni\xc5\xa1kem asu iz prve svetovne vojne, Reinholdu Saltzwedlu.\n_START_SECTION_\nPrva patrulja\n_START_PARAGRAPH_\nPodmornica je od samega za\xc4\x8detka sodelovala v bitki za Atlantik. Na prvo patruljo je krenila \xc5\xa1e pred za\xc4\x8detkom sovra\xc5\xbenosti, 19. avgusta 1939 in se namestila na polo\xc5\xbeaj pripravljenosti v vodah jugozahodne Britanije. Ko je 3. septembra prejela novico o za\xc4\x8detku vojne med Nem\xc4\x8dijo in Britanijo ter Francijo, je za\xc4\x8dela pre\xc5\xbeati na njihove ladje. Prvi ulov ji je uspel \xc5\xa1tiri dni kasneje, 7. septembra je potopila 5.800 tonsko britansko tovorno ladjo Pukkastan, potem ko je najprej po\xc4\x8dakala, da se njena posadka izkrca nato jo zadela z enim torpedom. Posledi\xc4\x8dno ni pri\xc5\xa1lo pri tem do nobenih \xc4\x8dlove\xc5\xa1kih \xc5\xbertev. Zatem je do nove \xc5\xbertve pri\xc5\xa1la \xc5\xbee naslednji dan, ko je uspela potopiti britanski 5.500 tonski tanker Kennebec, ki je v Britanijo tovoril 7.000 ton goriva. Tudi tokrat so s podmornice ladjo ustavili in po\xc4\x8dakali na posadko, da se izkrca ter \xc5\xa1ele nato ladjo potopili, ponovno brez \xc5\xbertev. Po teh dveh potopitvah ni U-34 uspela napasti nobene nove ladje, zato se je usmerila proti doma\xc4\x8demu pristani\xc5\xa1\xc4\x8du. Med potjo domov pa je 24. septembra naletela ju\xc5\xbeno od Norve\xc5\xa1ke na majhno estonsko ladjo Hanonia, ki je peljala tovor lesa v Britanijo in je bila zato po pravilih vojne kljub estonski nevtralnosti upravi\xc4\x8dena \xc5\xbertev. Ladjo pa niso potopili temve\xc4\x8d zajeli in jo odpeljali skupaj s posadko domov. Kasneje so jo Nemci uporabljali za svoje namene kot minonosilec. V bazo je podmornica prispela 26. septembra po 39 dneh plovbe v kateri je potopila ali zajela tri ladje s tona\xc5\xbeo dobrih 13.000 BRT.\n_START_SECTION_\nDruga patrulja\n_START_PARAGRAPH_\nNaslednji\xc4\x8d je izplula 17. oktobra in se ponovno usmerila v vode jugozahodne Britanije. Prvi ulov se ji je posre\xc4\x8dil 20. oktobra, ko je na severu Severnega morja potopila dve manj\xc5\xa1i ladji. Teden dni kasneje je potopila prvo ve\xc4\x8djo \xc5\xbertev te patrulje, britansko 5.300 tonsko tovorno ladjo Bronte je poslala na dno in tudi tokrat pri tem ni pri\xc5\xa1lo do izgube \xc4\x8dlove\xc5\xa1kih \xc5\xbeivljenj. Dva dni kasneje, 29. oktobra, je potopila komaj eno leto staro britansko 7.900 tonsko tovorno ladjo Malabar. Pri tem je bilo ubitih pet \xc4\x8dlanov posadke, 70 pa se jih je re\xc5\xa1ilo. Zatem se je odpravila proti domu in tako kot prej\xc5\xa1njikrat tudi tokrat pri tem zajela eno ladjo in jo pripeljala domov v Nem\xc4\x8dijo. To je bila 3.900 tonska norve\xc5\xa1ka tovorna ladja Snar, ki je nato delovala v nem\xc5\xa1kih rokah in pre\xc5\xbeivela vojno. Iz te druge plovbe se je U-34 vrnila 12. novembra po 27 dneh plovbe v kateri je na svoj rova\xc5\xa1 pripisala 5 ladij s skupno tona\xc5\xbeo malo manj kot 20.000 BRT.\n_START_SECTION_\nTretja patrulja\n_START_PARAGRAPH_\nNa tretjo plovbo je krenila 1. januarja 1940. Tokrat je imela za nalogo polo\xc5\xbeiti minsko polje v zalivu Falmouth Bay, ki se nahaja na jugozahodu Anglije. To je opravila 19. januarja, polo\xc5\xbeila je osem min TMC in \xc5\xbee naslednji dan je prva ladja postala \xc5\xbertev ene izmed teh min. To je bil britanski 7.807 tonski tanker Caroni River, k sre\xc4\x8di pri tem ni bilo \xc4\x8dlove\xc5\xa1ki \xc5\xbertev. To je bila tudi edina \xc5\xbertev tega minskega polja. Podmornica je nato nadaljevala patruljo in v njej uspela potopiti \xc5\xa1e eno ladjo. To je bilo 28. januarja, ko je s svojim edinim torpedom zadela in potopila gr\xc5\xa1ko 5.625 tonsko tovorno ladjo Eleni Stathatou. Pri tem je bilo ubitih 12 \xc4\x8dlanov posadke. Omenjeni dve potopitvi sta bili edini uspeh U-34 na tej patrulji, s katere se je vrnila 6. februarja po 37 dneh plovbe s potopljenimi 13.432 BRT.\n_START_SECTION_\nNeuspe\xc5\xa1ni \xc4\x8detrta in peta patrulja\n_START_PARAGRAPH_\nSledili sta dve patrulji v katerih za podmornico ni bilo nobenega posebnega uspeha. V prvi, mar\xc4\x8devski, sploh ni uspela potopiti nobene ladje v dvajset dni trajajo\xc4\x8di plovbi ob norve\xc5\xa1ki obali. V naslednji, \xc4\x8detrti patrulji, ki je bila ponovno v norve\xc5\xa1kih vodah, pa je v 28 dneh plovbe zabele\xc5\xbeila le en minimalen uspeh. 13. aprila je torpedirala norve\xc5\xa1ki 595 tonski minonosilec HNoMS Fr\xc3\xb8ya, ki je bil nasedel na obalo in ga je napadla, da bi prepre\xc4\x8dila ladjino re\xc5\xa1itev. Pri tem ni bilo nobenih \xc4\x8dlove\xc5\xa1kih \xc5\xbertev._NEWLINE_Ti dve neuspe\xc5\xa1ni patrulji sta bili posledica hude napake v torpedih, s katerimi so bile v pomladi 1940 opremljene nem\xc5\xa1ke podmornice in v tem ni bila U-34 v ni\xc4\x8demer osamljena. Tedaj so vsi podmorni\xc4\x8darji do\xc5\xbeivljali hudo krizo zaradi nedelujo\xc4\x8dih torpedov in kriza v kateri so se zna\xc5\xa1li je imela za posledico popoln neuspeh pri njihovih napadih na ladje.\n_START_SECTION_\n\xc5\xa0esta patrulja\n_START_PARAGRAPH_\nZa razliko od prej\xc5\xa1njih dveh je bila naslednja patrulja ponovno uspe\xc5\xa1na. Tokrat celo najuspe\xc5\xa1nej\xc5\xa1a do tedaj. Na plovbo je krenila 22. junija in 5. julija vpisala prvo \xc5\xbertev. To je bil star britanski 1.100 tonski ru\xc5\xa1ilec HMS Whirlwind (D 30), pri potopitvi katerega je bilo 57 ubitih \xc4\x8dlanov posadke. Zatem je med 6. in 17. julijem potopila \xc5\xa1e sedem ladij in se nato odpravila v francosko pristani\xc5\xa1\xc4\x8de Lorient, kamor je prispela 18. julija po 27 dneh plovbe v kateri je potopila osem ladij s skupno tona\xc5\xbeo 22.434 BRT.\n_START_SECTION_\nSedma patrulja: zadnja in najuspe\xc5\xa1nej\xc5\xa1a\n_START_PARAGRAPH_\nLe pet dni po prihodu iz zadnje patrulje je krenila zopet na novo. To je bilo 23. julija in tri dni kasneje je uspela potopiti prvo nasprotnikovo ladjo. V bistvu dve, druga za drugo v enem dnevu, potem pa \xc5\xa1e dve v naslednjem dnevu. Zgodaj popoldan 26. julija je v napadu na konvoj potopila britansko tovorno ladjo Vinemoor in \xc5\xa1e 9.337 tonsko potni\xc5\xa1ko Accra. Pri potopitvi prve ni bilo \xc5\xbertev, v drugem primeru pa je bilo 24 ubitih, re\xc5\xa1ilo pa se jih je 465. Od dveh ladij v naslednjem dnevu je bila prva britanska 5.260 tonska tovorna ladja Sambre, druga pa 10.364 tonski tanker Thiara. Pri potopitvi prve ni bilo smrtnih \xc5\xbertev, v primeru druge pa je bilo ubitih 25 \xc4\x8dlanov posadke.  Tanker Thiara je bila najve\xc4\x8dja ladja, ki jo je U-34 uspela potopiti. Sledila je \xc5\xa1e ena, zadnja \xc5\xbertev za podmornico. 1. avgusta je potopila britansko 670 tonsko podmornico HMS Spearfish (N 69), ki jo je torpedirala v Severnem morju nekje na polovici poti med \xc5\xa0kotsko in Norve\xc5\xa1ko. Pri tem je bilo ubitih 41 \xc4\x8dlanov posadke, le eden je pre\xc5\xbeivel. Ta angle\xc5\xa1ka podmornica je bila zadnja \xc5\xbertev za U-34, ki se je iz patrulje vrnila 3. avgusta po 12 dneh plovbe, v kateri je potopila 5 ladij s tona\xc5\xbeo 29.990 BRT._NEWLINE_To je bila zadnja operativna patrulja za U-34, ki je v sedmih patruljah in 190 dneh plovbe potopila ali zajela skupno 24 ladij s tona\xc5\xbeo 99.311 BRT. Po tem so jo umaknili v \xc5\xa1olsko flotiljo z namenom \xc5\xa1olanja novih posadk na njej.\n_START_SECTION_\n1940-43: \xc5\xa1olanje novincev in nesre\xc4\x8den konec\n_START_PARAGRAPH_\nOd 1. oktobra 1940 dalje je sodila v 21. flotiljo, ki je imela nalogo usposabljati novince za nove podmornice, ki so prihajale iz ladjedelnic. Tako se je v naslednjih dveh letih in pol na njej izmenjalo \xc5\xa1est razli\xc4\x8dnih poveljnikov in posadk. Le ti so se usposabljali v Balti\xc5\xa1kem pristani\xc5\xa1\xc4\x8di Memel, ki je bil eden od \xc5\xa1olskih centrov za nem\xc5\xa1ke podmorni\xc4\x8darje. Vse dokler se 3. avgusta 1943 ni zgodilo usodno tr\xc4\x8denje v katerem se je potopila in s seboj na dno odnesla \xc5\xa1e \xc5\xa1tiri \xc4\x8dlane od svoje zadnje posadke.'