b'\n_START_ARTICLE_\nBitka za Saipan\n_START_SECTION_\nGeografska lokacija in pomen Saipana v drugi svetovni vojni\n_START_PARAGRAPH_\nSaipan je eden izmed otokov v oto\xc4\x8dju Marianov. Le\xc5\xbei 1.300 morskih milj ju\xc5\xbeno od Japonske in je v drugi svetovni vojni predstavljal pomembno strate\xc5\xa1ko to\xc4\x8dko. Bil je vmesna postaja na oskrbovalni poti iz Japonske na obmo\xc4\x8dje osrednjega Pacifika, na tamkaj\xc5\xa1njih letali\xc5\xa1\xc4\x8dih name\xc5\xa1\xc4\x8dena letala pa so predstavljala resno gro\xc5\xbenjo ameri\xc5\xa1ki floti. Za Ameri\xc4\x8dane bi osvojitev otoka s temi letali\xc5\xa1\xc4\x8di omogo\xc4\x8dala vzpostavitev baze, s katere bi lahko neposredno napadali japonsko mati\xc4\x8dno oto\xc4\x8dje.\n_START_SECTION_\nAmfibijsko-desantna doktrina ZDA\n_START_PARAGRAPH_\nDo bitke za Saipan so Ameri\xc4\x8dani sledili tradicionalnemu vzorcu amfibijskega napada: izkrcanje na oddaljenih delih sovra\xc5\xbenikove obale ob podpori (po ve\xc4\x8dini) letal iz kopenskih baz. Glavno oro\xc5\xbeje je bilo v tem primeru presene\xc4\x8denje, zato je bila tudi artilerijska priprava terena kratka. Po vzpostavitvi mosti\xc5\xa1\xc4\x8da so se tja pripeljale okrepitve in material, nato pa se je po v\xc4\x8dasih ve\xc4\x8dmese\xc4\x8dnih pripravah za\xc4\x8del napad na klju\xc4\x8dne sovra\xc5\xbenikove postojanke. Tak primer je bil tudi napad na Buno na Novi Gvineji._NEWLINE_Ta vzorec je prekinil admiral Nimitz, ki je s svojimi enotami marincev dobil nalogo zavzeti nekaj klju\xc4\x8dnih otokov za nadaljevanje vojne. Prva bitka, kjer se je pokazala potreba po spremembi doktrine, je bila bitka za otok Tarawa, novembra 1943. Ameri\xc5\xa1ki strategi so pri\xc5\xa1li do spoznanja, da bodo bitke v osrednjem Pacifiku nujno zahtevale druga\xc4\x8dno taktiko kot je bila takratna, ki je predvidevala, da v izkrcevalnem obmo\xc4\x8dju ne bo nasprotnikovih enot, zato so za napad na Tarawo izbrali najbolj\xc5\xa1e enote marincev. Nova taktika pa je vklju\xc4\x8devala \xc5\xa1e nekatere stare metode, ki so bile neprimerne in so zaradi tega zahtevale velikanske \xc5\xbertve med ameri\xc5\xa1kimi enotami. Med te lahko \xc5\xa1tejemo dejstvo, da je bila predhodna artilerijska priprava kratka, da bi se dosegel element presene\xc4\x8denja. To je sicer dobro slu\xc5\xbeilo operativnemu planu, ne pa tudi takti\xc4\x8dnemu. Japonski obrambni polo\xc5\xbeaji so namre\xc4\x8d ostali v veliki meri nepo\xc5\xa1kodovani in so predstavljali veliko oviro izkrcevalnim silam._NEWLINE_Tudi zra\xc4\x8dna podpora je bila slabo koordinirana, saj takrat \xc5\xa1e ni obstajala primerna zra\xc4\x8dno-kopenska doktrina bojevanja, pa tudi zveze med poveljniki letalskih sil in poveljniki izkrcevalnih sil so bile slabe.  Premalo je bilo tudi posebnih amfibijskih vozil za prevoz enot, sodelovanja tankovskih enot in pehote pa skoraj ni bilo. _NEWLINE_Vse to je privedlo do sprememb v na\xc4\x8drtovanju novih podvigov enot Korpusa, kar se je prvi\xc4\x8d pokazalo pri izkrcanju na Saipan. Za to operacijo je admiral Nimitz Peti floti dodal posebne logisti\xc4\x8dne ladje in iz nje naredil popolnoma samostojno floto. Ta novo ustanovljena enota ameri\xc5\xa1kega ladjevja je bila od tedaj naprej sposobna sama skrbeti za svoje izkrcevalne enote in jim nuditi vso podporo, ki so jo potrebovale pri desantnih operacijah. Pri napadu na Saipan naj bi Peta flota \xc5\xbee sedem dni pred za\xc4\x8detkom izkrcavanja obstreljevala otok s topovi bojnih ladij in letali z letalonosilk. Obstreljevanje je potekalo iz oddaljenosti 10 kilometrov  in je bilo osredoto\xc4\x8deno na celotni izkrcevalni prostor in ne na konkretne cilje.\n_START_SECTION_\nPredpriprave\n_START_PARAGRAPH_\nZa napad, ki naj bi se za\xc4\x8del 15. junija 1944, so bile izbrane tri divizije. Dve diviziji Korpusa mornari\xc5\xa1ke pehote, 2. in 4., ter 27. divizija kopenske vojske ZDA so bile vse v bojih \xc5\xbee preizku\xc5\xa1ene in so veljale za ene izmed najbolj\xc5\xa1ih, kar so jih ZDA imele. Glavni poveljnik vseh sil pred Saipanom je bil poveljnik Pete flote, admiral Raymond A. Spruance, poveljnik vseh izkrcevalnih sil pa je postal generalporo\xc4\x8dnik KMP Holland M. \xc2\xbbKri\xc4\x8di kot nor\xc2\xab Smith. _NEWLINE_Invazijsko ladjevje, s katerim so Ameri\xc4\x8dani pripravljali napad, je bilo sestavljeno iz 535 ladij, za boj pa je bilo pripravljenih kar 127.000 vojakov. Njim nasproti je bilo na otoku vkopanih 26.000 vojakov japonske 43. divizije, 6.000 mornarjev in ostalega mornari\xc5\xa1kega osebja ter okoli 30.000 civilistov. Njihov poveljnik je bil general Yoshitsugo Saito. _NEWLINE_Ameri\xc4\x8dani so obstreljevali vse obale otoka, da bi Japoncem prikrili pravo mesto izkrcanja, a so le-ti ugotovili, da bo izkrcanje na zahodnih pla\xc5\xbeah, ker so opazili ameri\xc5\xa1ke potaplja\xc4\x8de, ki so preiskovali morsko dno v okolici mesta Garapan in vzdol\xc5\xbe celotne zahodne obale. Saito je zaradi tega celotno vojsko skoncentriral na tem delu otoka, tja pa preselil tudi svoj glavni \xc5\xa1tab.\n_START_SECTION_\nIzkrcanje\n_START_PARAGRAPH_\nIzkrcanje na Saipan se je za\xc4\x8delo ob zori, 15. junija 1944. V prvem valu se je izkrcalo osem bataljonov marincev 2. in 4. divizije, ki so takoj naleteli na hud odpor, ki je do konca dneva zahteval kar 2.000 \xc5\xbertev. Japonci so namre\xc4\x8d pred svoje voja\xc5\xa1ke enote postavili oboro\xc5\xbeene civiliste, da bi ustvarili vtis, da gre za nemo\xc4\x8dno prebivalstvo. Amfibijski tanki, ki so bili v prvi vrsti izkrcevalnih sil, so kmalu uni\xc4\x8dili skrite bunkerje vkopanih Japoncev, ter omogo\xc4\x8dili pehoti, da je utrdila mosti\xc5\xa1\xc4\x8de, na katerem je no\xc4\x8d do\xc4\x8dakalo 20.000 vojakov, ki so se ta dan izkrcali na otoku._NEWLINE_Pono\xc4\x8di je general Saito ukazal protinapad v katerega je poslal vse enote na tem delu otoka. Napad je potekal neurejeno, kar je vodilo v kaoti\xc4\x8den spopad brez sodelovanja pehote in oklepnih enot. V napadu je tako padlo okoli 700 Japoncev in bilo uni\xc4\x8denih 11 od 36 tankov, kolikor jih je bilo na otoku, ameri\xc5\xa1ka obrambna \xc4\x8drta pa je vzdr\xc5\xbeala._NEWLINE_Prihodnje jutro je admiral Spruance dobil obvestilo, da se Marianom bli\xc5\xbea japonska flota. Takoj se je odlo\xc4\x8dil, da izkrca 27. pehotno divizijo (kopenske vojske ZDA), ki je bila do tedaj na ladjah kot plavajo\xc4\x8da rezerva, da bi lahko svoje ladjevje poslal v boj z Japonci. V mraku je bil drugi val napadalcev \xc5\xbee na otoku in sredi bojev. _NEWLINE_Naloga 27. divizije je bila zasesti letali\xc5\xa1\xc4\x8de Aslito na jugu otoka in napredovati po sredi otoka, v smeri proti severu. Letali\xc5\xa1\xc4\x8de so zavzeli 18. junija in takoj za\xc4\x8deli napredovanje proti notranjosti otoka, kjer so kmalu naleteli na mo\xc4\x8dne sovra\xc5\xbenikove polo\xc5\xbeaje.\n_START_SECTION_\nDruga faza\n_START_PARAGRAPH_\nDruga faza bitke za Saipan se je za\xc4\x8dela 21. junija, ko je 27. divizija dobila nalogo, da se prebije prek teh polo\xc5\xbeajev in nadaljuje prodor proti severu ob podpori obeh divizij KMP, ki naj bi napredovali ob zahodni (2. divizija) in vzhodni (4. divizija) obali. Deli 27. divizije so ostali na jugovzhodnem delu otoka, kjer so vse do 27. junija \xc4\x8distili teren, na katerem so se \xc5\xa1e vedno zadr\xc5\xbeevali Japonci, glavnina sil pa je nadaljevala prodor na sever. Na tem delu so naleteli na hud odpor Japoncev, ki so imeli utrjene polo\xc5\xbeaje na grebenih nad dolino, po kateri so se premikali Ameri\xc4\x8dani. Zaradi hudih izgub, ki so jih utrpeli ameri\xc5\xa1ki vojaki, se je doline prijelo ime \xc2\xbbDolina smrti\xc2\xab. _NEWLINE_Medtem so marinci ob obeh obalah napredovali brez ve\xc4\x8djih te\xc5\xbeav. O\xc4\x8ditno je postalo, da bo glavna bitka za otok potekala v notranjosti otoka, kamor so se umaknili branilci. _NEWLINE_Zaradi domnevne nesposobnosti generalmajorja kopenske vojske Ralpha Smitha je bil ta poveljnik 24. junija odstavljen s polo\xc5\xbeaja, s tem pa se je za\xc4\x8del spor med KMP in Armado ZDA, ki \xc5\xa1e do danes ni re\xc5\xa1en. _NEWLINE_Novi poveljnik se je zna\xc5\xa1el v situaciji, ki je bila vse prej kot obetajo\xc4\x8da. Kljub temu je ukazal nov napad na polo\xc5\xbeaje Japoncev in hkratni prodor na sever, da bi vojsko \xc4\x8dim prej umaknil z ravnice, kjer so bili izpostavljeni ognju z obeh grebenov. Pri tem mu je na pomo\xc4\x8d prisko\xc4\x8dila 4. divizija marincev, ki je pomagala o\xc4\x8distiti japonske polo\xc5\xbeaje na severu doline, v vasici Donnay. _NEWLINE_Ameri\xc4\x8dani so se pri tem izognili polo\xc5\xbeajem na vzpetinah, ki so jih nameravali uni\xc4\x8diti kasneje. 30. junija pa se je za\xc4\x8dela sklepna faza bojev za Saipan. Japonci so se za\xc4\x8deli umikati proti severu v smeri rta Marpi, kjer je nekje na zadnji tretjini otoka o\xc4\x8ditno potekala zadnja obrambna \xc4\x8drta. Na ta pohod proti severu so se odpravili vsi Japonci, vklju\xc4\x8dno s premi\xc4\x8dnimi ranjenci in civilisti. Nepremi\xc4\x8dnim ranjencem so razdelili ro\xc4\x8dne granate in jim ukazali boj do konca. Ameri\xc4\x8dani so se japonskim polo\xc5\xbeajem bli\xc5\xbeali z vseh strani, saj se je 27. divizija uspela prebiti skozi dolino, ki je zahtevala toliko \xc5\xbertev. _NEWLINE_2. divizija je 3. julija zavzela najve\xc4\x8dje mesto na otoku, Garapan, ob pomo\xc4\x8di 27. divizije pa so naslednji dan pritisnili na edino ve\xc4\x8dje pristani\xc5\xa1\xc4\x8de na Saipanu, Tanapag. Medtem je 4. divizija na vzhodu nadaljevala prodor na sever skoraj neovirano. V tem trenutku je na japonski strani vladal popoln kaos in so potekale intenzivne priprave na poslednji\xc2\xa0\xc2\xbbgyokusai\xc2\xab\xc2\xa0(samomorilski juri\xc5\xa1). General Saito, mornari\xc5\xa1ki \xc4\x8dastnik Nagumo in polkovnik Igeta pa so 6. julija ob 22. uri napravili obredni samomor v votlini v bli\xc5\xbeini vasi Tanapag, kamor so se bli\xc5\xbeali marinci 2. divizije._NEWLINE_Ob zori 7. julija so se vsi pre\xc5\xbeiveli Japonci pognali v napad. Nekateri izmed njih so bili oboro\xc5\xbeeni samo z o\xc5\xa1iljenimi bambusovimi palicami, ker ni bilo dovolj pu\xc5\xa1k. V tem, za zahodni svet povsem neverjetnem in nesmiselnem napadu, je sodelovalo ve\xc4\x8d kot 4.000 vojakov, ranjencev ter civilistov, ki so dobesedno preplavili polo\xc5\xbeaje marincev (2. divizije) in vojakov 27. divizije ter jih v bojih mo\xc5\xbe na mo\xc5\xbea prisilili k umiku. Japonska\xc2\xa0\xc2\xbbplima\xc2\xab\xc2\xa0se je ustavila v ozki soteski ju\xc5\xbeno od vasice Makunshka, kjer so Ameri\xc4\x8dani s pomo\xc4\x8djo bunkerjev uspeli ustaviti naval Japoncev in jih premagati. Zadnji ve\xc4\x8dji spopad na Saipanu je bil s tem kon\xc4\x8dan.\n_START_SECTION_\nEpilog\n_START_PARAGRAPH_\nUradno je Saipan padel 9. julija 1944 ob 16:15, ko je admiral Turner podal uradno izjavo o popolnem porazu japonskih sil na otoku. \xc5\xa0e istega dne so se na skrajnem severu dogajale \xc5\xa1e bolj neverjetne stvari od vsesplo\xc5\xa1nih samomorilskih napadov. Pre\xc5\xbeiveli Japonci, vojaki in civilisti so namre\xc4\x8d naredili skupinski samomor tako, da so se v stotinah pognali v smrt s pe\xc4\x8din na rtu Marpi. _NEWLINE_Bitka za Saipan, bitka, ki je Ameri\xc4\x8dane do tedaj najbolj pretresla, se je tako kon\xc4\x8dala z ogromnim \xc5\xa1tevilom \xc5\xbertev. Na ameri\xc5\xa1ki strani je padlo, bilo ranjenih ali pogre\xc5\xa1anih kakih 13.500 vojakov, od tega 786 \xc4\x8dastnikov. Na japonski strani pa je padla skoraj celotna voja\xc5\xa1ka posadka otoka in ve\xc4\x8d kot polovica civilnega prebivalstva, skupaj ve\xc4\x8d kot 52.000 ljudi._NEWLINE_Za ZDA je bila to do tega trenutka najhuj\xc5\xa1a bitka v celotni vojni. Kljub izbolj\xc5\xa1ani amfibijski doktrini so se namre\xc4\x8d pokazale \xc5\xa1tevilne pomanjkljivosti, ki jih je bilo nujno odpraviti. Iz izku\xc5\xa1enj pri izkrcanju na ta otok so Ameri\xc4\x8dani ugotovili, da je obstreljevanje polo\xc5\xbeajev vkopanega nasprotnika iz velike razdalje neu\xc4\x8dinkovito. V prihodnosti bodo morale ladje pripluti bli\xc5\xbeje obalam in z natan\xc4\x8dnim ognjem uni\xc4\x8devati vidne utrdbe nasprotnika. Poleg tega bo v prihodnje potrebno podalj\xc5\xa1ati \xc4\x8das obstreljevanja pred izkrcanjem prvih vojakov. Sodelovanje pehote in oklepnih enot se je izkazalo za zelo u\xc4\x8dinkovito sredstvo pri napredovanju po nepreglednem terenu, polnem skritih sovra\xc5\xbenikovih polo\xc5\xbeajev v notranjosti otokov. Tankovske enote so od te bitke naprej postale klju\xc4\x8dni element taktike enot Korpusa mornari\xc5\xa1ke pehote ZDA.'