b'\n_START_ARTICLE_\nBragoc\n_START_PARAGRAPH_\nBragoc (italijansko bragozzo) je najbolj znana  tradicionalna  lesena ribi\xc5\xa1ka dvojambornica, s poreklom iz Chiogge (Bene\xc4\x8dija), ki so jo uporabljali na severnem Jadranu, pa tudi ob obalah Istre.\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nBragoc je zelo staro ribi\xc5\xa1ko plovilo, zato se je skozi \xc4\x8das razvilo kar nekaj podtipov. Med najbolj znanimi so bene\xc5\xa1ki bragoc, bragoc za visoko morje, nekaj je bilo tudi bragocev s kobilico. Za istrsko obalo sta bila zna\xc4\x8dilna predvsem dva tipa, kio\xc5\xa1ki bragoc iz Chioggie in seveda istrski bragoc. \xc4\x8ceprav je obstajal podtip bragoca, specifi\xc4\x8den za Istro, zelo podoben kio\xc5\xa1kemu, vendar redek in ne popolnoma definiran v detajlih,  pa je bil v pristani\xc5\xa1\xc4\x8dih Istre veliko pogostej\xc5\xa1i kio\xc5\xa1ki bragoc, ki so ga izdelovali izklju\xc4\x8dno v  \xc5\xa1kverih, tudi v Kopru, Izoli in Piranu._NEWLINE_Na splo\xc5\xa1no so bili \xc2\xbb\xc4\x8co\xc5\xbeoti\xc2\xab, kot so slovenski ribi\xc4\x8di iz Kri\xc5\xbea pri Trstu in okolice imenovali tiste iz Chioggie, znani kot odli\xc4\x8dni, v\xc4\x8dasih tudi agresivni ribi\xc4\x8di, ki so s svojimi bragoci ribarili in pluli ne le po severnem, ampak tudi po drugih delih Jadranskega morja.\n_START_SECTION_\nZna\xc4\x8dilnosti\n_START_PARAGRAPH_\nBragoci so imeli zaobljeni in nazaj mo\xc4\x8dno zavihani kljun na premcu   ter dva jamborja s trapeznimi jadri, od katerih pa je bil tisti na premcu precej ni\xc5\xbeji od tistega na krmi in nagnjen naprej proti premcu. Bragoci so imeli palubo, z odprtinami za dostop v podpalubje, ter so bili najpogosteje dolgi med 9 in 15 metri. Za bragoce je bilo zna\xc4\x8dilno dokaj veliko krmilo, zaradi plovbe po plitvinah pa so imeli mali ugrez, brez ali z nizko kobilico. Za upravljanje so bragoci potrebovali vsaj tri izku\xc5\xa1ene \xc4\x8dlane posadke. Bragoci so bili predvsem namenjeni ve\xc4\x8ddnevnemu ribolovu z mre\xc5\xbeami, \xc4\x8detudi so bili nekateri specializirani za lov na rake in \xc5\xa1koljke. _NEWLINE_Na splo\xc5\xa1no je bil bragoc eno najlep\xc5\xa1ih in najbolj barvitih ribi\xc5\xa1kih plovil Jadrana. Ne le zunanjost, tudi notranja stran premca in krme sta bili poslikani, kakor tudi jamborja in seveda jadra. Predvsem bogatej\xc5\xa1i \xc2\xbb\xc4\x8co\xc5\xbeoti\xc2\xab\xc2\xa0so radi poslikavali svoje bragoce. Velika jadra so ribi\xc5\xa1ke dru\xc5\xbeine barvale z morskimi spu\xc5\xbevami in velikimi \xc4\x8dopi\xc4\x8di, predvsem z naravnimi barvili, dobljenimi iz raznega lubja, prsti in drugih naravnih materialov. Jadra je bilo potrebno kar pogosto barvati in s tem za\xc5\xa1\xc4\x8dititi, saj so zaradi sonca, vetra in morske vode dokaj hitro bledela. \xc5\xbdivobarvni vzorci na jadrih so omogo\xc4\x8dali prepoznavo in razlo\xc4\x8devanje tudi na ve\xc4\x8dje razdalje.\n_START_SECTION_\nBragocet\n_START_PARAGRAPH_\nObstajal je tudi bragoc z enim jamborjem, imenovan bragocet. Ti so bili malo manj\xc5\xa1i od dvojambornih bragocev, zaradi manj\xc5\xa1ega \xc5\xa1tevila reber so bili la\xc5\xbeji, la\xc5\xbeje jih je bilo upravljati, npr. manj\xc5\xa1e bragocete je lahko upravljal tudi en sam \xc4\x8dlovek. Navti\xc4\x8dne lastnosti bragocetov so bile podobne tistim kot pri topih, jambor so imeli na krmi, vendar bli\xc5\xbeje sredini, kot je bil krmni jambor bragoca. Tudi njihova povr\xc5\xa1ina trapeznega jadra je bila precej manj\xc5\xa1a od krmnega jadra bragoca. _NEWLINE_Obstajali so tudi ve\xc4\x8dji bragoci, z dvema ali celo tremi jamborji, ki so bili dolgi okoli tudi do 15 metrov in imeli prostornino okoli 10 BRT, ki so jih v\xc4\x8dasih uporabljali tudi za prevoz tovora.\n_START_SECTION_\nCimarola\n_START_PARAGRAPH_\nNekateri lastniki bragocev so predvsem ob lepem vremenu in ko je bilo plovilo na privezu, na vrh jamborja postavljali cimarolo  (italijansko penelo, cimarola di bragozzo), ki je slu\xc5\xbeila kot vetrokaz in kot okras ter predstavljala pripadnost plovila dolo\xc4\x8deni dru\xc5\xbeini, hi\xc5\xa1i ali morda pristani\xc5\xa1\xc4\x8du lastnika. Bila je izdelana povsem iz lesa, posamezni deli so bili vsajeni eni v drugega ali utrjeni z lesenimi klini. Kako je bila cimarola pritrjena na jambor, danes ni povsem jasno, znano pa je, da je morala biti gibljiva v vetru, da je lahko slu\xc5\xbeila kot vetrokaz.'