b"\n_START_ARTICLE_\nLamivudin\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nSpojino BCH-189 sta leta 1989 odkrila Bernard Belleau in Nghe Nguyen-Ga. Pri tem je \xc5\xa1lo za racemno zmes. Kasneje je skupina raziskovalcev na univerzi Emory University ugotovila, da je nosilec protivirusnega delovanja v netoksi\xc4\x8dnih koncentracijah le (\xe2\x80\x93)-enantiomer, ki je danes znan pod imenom lamivudin. U\xc4\x8dinkovitost v kombinaciji z zidovudinom (AZT) zoper virus HIV so odkrili naklju\xc4\x8dno, ko je bolnik, vklju\xc4\x8den v klini\xc4\x8dno raziskavo z monoterapijo lamivudina, skrivoma jemal tudi zidovudin. Kasneje so poro\xc4\x8dali tudi o u\xc4\x8dinkovitosti proti virusu HBV pri presku\xc5\xa1anju na celi\xc4\x8dnih kulturah, kar je vodilo do prvega peroralno uporabnega zdravila za zdravljenje hepatitisa B._NEWLINE_Ameri\xc5\xa1ki Urad za prehrano in zdravila je 17. 11. 1995 izdal dovoljenje za uporabo lamivudina v kombinaciji z zidovudinom.\n_START_SECTION_\nMehanizem delovanja\n_START_PARAGRAPH_\nLamivudin je analog citidina in kompetitivno zavira oba tipa reverzne transkriptaze pri virusu HIV (1 in 2) in tudi reverzno transkriptazo virusa HBV. V telesu se fosforilira do aktivnega presnovka, ki nato tekmuje za vgradnjo v virusno DNK. \xc4\x8ce se molekula lamivudina vgradi v nastajajo\xc4\x8do verigo DNK, se s tem sinteza zaklju\xc4\x8di, saj na mestu 3' nima OH-skupine in tako ne more nastati nova fosfodiestrska vez 5'\xe2\x80\x943', ki je bistvena za podalj\xc5\xa1evanje verige._NEWLINE_Lamivudin se daje peroralnoin se v prebavilih hitro absorbira. Njegova biolo\xc5\xa1ka uporabnost je okoli 80-odstotna. Nekatere raziskave ka\xc5\xbeejo, da prehaja krvno-mo\xc5\xbegansko pregrado. Lamivudin se pogosto uporablja so\xc4\x8dasno z zidovudinom in njuno delovanje je izrazito sinergisti\xc4\x8dno. Dokazano je, da lamivudin povzro\xc4\x8di ponovno ob\xc4\x8dutljivost virusa HIV na zidovudin, \xc4\x8deprav je pred tem \xc5\xbee bila razvita odpornost. In vitro raziskave na mi\xc5\xa1ih in podganah, v katerih so uporabili 10- do 58-krat vi\xc5\xa1je odmerke od tistih, uporabljenih v terapiji, niso pokazale rakotvornosti ali mutagenosti.\n_START_SECTION_\nOdpornost\n_START_PARAGRAPH_\nPri virusu HIV je odpornost proti lamivudinu povezana z mutacijo M184V/I na genu za reverzno transkriptazo. Raziskava COLATE ni pokazala koristi pri nadaljevanju zdravljenja z lamivudinom, potem ko se \xc5\xbee pojavi odpornost. Pri hepatitisu B je najpogostej\xc5\xa1i vzrok odpornosti mutacija M204V/I/S genu za reverzno transkriptazo. Druge mutacije, povezane z odpornostjo proti lamivudinu, so \xc5\xa1e L80V/I, V173L in L180M.\n_START_SECTION_\nOdmerjanje\n_START_PARAGRAPH_\nPri odraslih in otrocih, starej\xc5\xa1ih od 12 let, se pri oku\xc5\xbebi z virusom HIV daje odmerek 300 mg enkrat na dan oziroma 150 mg dvakrat dnevno. Pri oku\xc5\xbebi z virusom HIV se lamivudin nikoli ne uporablja samostojno._NEWLINE_Pri zdravljenju kroni\xc4\x8dnega hepatitisa B pri odraslih se daje odmerek 100 mg enkrat dnevno. \xc4\x8ce je bolnik so\xc4\x8dasno oku\xc5\xbeen \xc5\xa1e z virusom HIV, se upo\xc5\xa1teva odmerjanje, priporo\xc4\x8deno za oku\xc5\xbebo s HIV-om."