b'\n_START_ARTICLE_\nT-2 mikotoksin\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nGlede na nekatere dokumente naj bi bil T-2 edini mikotoksin, ki je bil v zgodovini uporabljen kot biolo\xc5\xa1ko oro\xc5\xbeje. K temu je prispevala njegova relativna odpornost proti visoki temperaturi in UV svetlobi (uni\xc4\x8di ga \xc5\xa1ele 30 minutno segrevanje pri temperaturi 260\xc2\xb0C)._NEWLINE_Informacije o u\xc4\x8dinkih na \xc4\x8dloveka pri zau\xc5\xbeitja so bile zbrane na podlagi naklju\xc4\x8dnega zau\xc5\xbeitja plesnive p\xc5\xa1enice in koruze. Najve\xc4\x8dji incident se je zgodil med drugo svetovno vojno v okro\xc5\xbeju Orenburga v nekdanji Sovjetski zvezi. Ve\xc4\x8dina kmetovalcev je bila obvezno vpoklicana v vojsko, zaradi \xc4\x8desar ni bilo dovolj kmetovalcev za \xc5\xbeetve pridelka. Slednji je ostal na polju preko zimskega obdobja ter bil po\xc5\xbeet \xc5\xa1ele spomladi. Med tem je postal pridelek plesniv, katerega zau\xc5\xbeitje naj bi povzro\xc4\x8dilo smrt 10-60\xc2\xa0% takratnega prebivalstva. Sindrom zastrupitve je bil sprva poimenovan kot alimentarna toksi\xc4\x8dna alevkija (ATA), vednar je bil T-2 pozneje identificiran kot vzrok zasrupitve. Po nekaterih podatki naj bi bil toksin uporabljen \xc5\xbee v anti\xc4\x8dnem \xc4\x8dasu, med izbruhom t. i. Atenske kuge leta 430 pr. n. \xc5\xa1t._NEWLINE_V prvi polovici 20. stoletja so potekale raziskave za uporabo T-2 v biolo\xc5\xa1kem oro\xc5\xbeju. ZDA so program biotoksinski program zaprle v 60. letih zaradi te\xc5\xbeav pri proizvodnji, vendar so ga v 70. letih ponovno odprle zaradi napredkov v genetiki in biotehnologiji._NEWLINE_Nekdanja Sovjetska zveza je razvijala trihotecenske toksine od leta 1941 in jih je morda testirala na politi\xc4\x8dnih zapornikih. Za najbolj u\xc4\x8dinkoviti na\xc4\x8din se je izkazala aerosolizirana oblika T-2 mikotoksina, t. i. rumeni de\xc5\xbe, ki je bila uporabljena v Laosu med Vietnamsko vojno v letih 1975-81, zaradi \xc4\x8desar je umrlo ve\xc4\x8d kot 6.000 ljudi, ter v Kambod\xc5\xbei (1979-81; okoli 3.000 mrtvih) in Afganistanu (1979-81; okoli 1.000-3.000 mrtvih)._NEWLINE_Med operacijo Pu\xc5\xa1\xc4\x8davski vihar je bli\xc5\xbeini opori\xc5\xa1\xc4\x8da ameri\xc5\xa1ke vojske v Savdski Arabiji eksplodirala ira\xc5\xa1ka raketa, ki je vsebovala T-2 mikotoksine, zaradi \xc4\x8desar je nekaj vojakov zbolelo za sindromom zalivske vojne. Uporabljen je bil verjetno tudi v Iransko-ira\xc5\xa1ki vojni ter _NEWLINE_Zaradi omejitev pri proizvodnji zadostnih koli\xc4\x8din toksina je verjetno, da bo uporabljen za teroristi\xc4\x8dne namene kot u\xc4\x8dinkovito sredstvo pri atentatih na pomembnej\xc5\xa1e posameznike.\n_START_SECTION_\nVoja\xc5\xa1ki potencial\n_START_PARAGRAPH_\nMed vsemi trihotecenskimi toksini ima T-2 mikotoksin zaradi visoke toksi\xc4\x8dnosti proti \xc4\x8dloveku, relativno lahke izdelave velikih koli\xc4\x8din ter olaj\xc5\xa1anega raz\xc5\xa1irjanja preko zraka najve\xc4\x8dji potencial za voja\xc5\xa1ko uporabo. Na \xc5\xbeeleno obmo\xc4\x8dje se ga lahko dostavi v obliki prahu, kapljic, aerosola ali dima preko razpr\xc5\xa1ilcev, name\xc5\xa1\xc4\x8denih na letalih ali helikopterjih oz. z ro\xc4\x8dnimi razpr\xc5\xa1ilci ter preko raket (npr. kaliber 107\xc2\xa0mm), topovskih izstrelkov (kaliber 60 in 120\xc2\xa0mm), min oz. IED (improvizirana eksplozivna naprava), bomb (eksplozivnih cilindrov) in posebnih posod._NEWLINE_V Laosu je bilo ve\xc4\x8d kot 80\xc2\xa0% zra\xc4\x8dnih napadov izvedenih s pomo\xc4\x8djo raket zrak-zemlja, v manj\xc5\xa1i meri pa z bombami. Od 50-81\xc2\xa0% tovrstnih napadov je bilo povezano z rumenim de\xc5\xbejem, ki je bil pravzaprav lepljiva teko\xc4\x8dina rumene barve, ki se na tleh je hitro izsu\xc5\xa1ila in spremenila v prah. Nekateri napadi so bili povezani s prahom rde\xc4\x8de, zelene, bele in rjave barve. Glede na podatke obve\xc5\xa1\xc4\x8devalnih slu\xc5\xbeb in opisov simptomov \xc5\xbertev je verjetno, da so bila uporabljena tudi druga kemi\xc4\x8dna oro\xc5\xbeja, kot so fosgen, sarin, soman, iperit, solzivec, fosgen oksim in BZ (3-kinuklidinil benzilat), in sicer v skupni me\xc5\xa1anici ali brez ter z ali brez trohotecenskih toksinov.\n_START_SECTION_\nKemijske in fizikalne lastnosti\n_START_PARAGRAPH_\nZa vse trihotecenske toksine je zna\xc4\x8dilno, da so nereaktivne, nizko-molekularne spojine, pri \xc4\x8demer zna\xc5\xa1a molekulska masa od 250-550 g/mol. So relativno netopni v vodi, vendar so visoko topni v acetonu, etil acetatu, kloroformu, dimetil sulfoksidu (DMSO), etanolu, metanolu in propilen glikolu. Nasplo\xc5\xa1no imajo nizek parni tlak vendar dobro izparevajo v primeru segrevanju v organskih topilih. Ekstrakt mikotoksinov je rumeno-rjave barve, pri izparevanju ba nastajajo beli kristali. So stabilni po izpostavitvi zraku, svetlobi ali pa obojemu skupaj.\n_START_SECTION_\nRaz\xc5\xa1irjenost v naravi\n_START_PARAGRAPH_\nPotencialno nevarne koncentracije mikotoksina se naravno nahajajo v plesnivih zrnih, \xc5\xbeitaricah in drugih kmetijskih pridelkih. Toksi\xc4\x8dne vrste gliv rodu Fusarium prebivajo tudi v pu\xc5\xa1\xc4\x8davah, in alpskih gorskih pobo\xc4\x8djih. Znani primer zastrupitve s T-2 mikotoksinom je \xc5\xbee omenjeni incident v Orenbur\xc5\xa1kem okro\xc5\xbeju v Sovjetski zvezi med drugo svetovno vojno.\n_START_SECTION_\nPatofiziologija in toksi\xc4\x8dnost\n_START_PARAGRAPH_\nToksin lahko preide v telo preko ko\xc5\xbee, inhalacije in zau\xc5\xbeitja. Je hitro delujo\xc4\x8di inhibitor sinteze proteinov in nukleinskih kislin. Najpomembnej\xc5\xa1i u\xc4\x8dinek naj bi imel na sintezo proteinov, \xc4\x8deprav je natan\xc4\x8dni potek predmet razprav: nekateri zagovarjajo hipotezo, po kateri ima toksin veliko afiniteto do 60 S ribosomskih podenot, kar inhibira za\xc4\x8detno stopnjo sinteze, drugi pa zagovarjajo hipotezo, po kateri deluje peptidil transferazo, kar prekine sintezo v kon\xc4\x8dni stopnji. V kontekstu nukleinskih kislin povzro\xc4\x8dajo predvsem prelome DNA in razne kromosomske nepravilnosti. Delujejo predvsem na tkiva, kjer potekaje intenzivne delitve celic, kot so kostni mozeg, ko\xc5\xbea, mukozni epitelij, ter na spolne celice._NEWLINE_Pri laboratorijskih mi\xc5\xa1ih je smrtonosna doza (LD\xe2\x82\x85\xe2\x82\x80) preko inhalacije 0.24-0.94\xc2\xa0mg/kg, intravenozno 3.8\xc2\xa0mg/kg, podko\xc5\xbeno 1.6-2.1\xc2\xa0mg/kg in preko ko\xc5\xbee ve\xc4\x8d kot 10\xc2\xa0mg/kg. Preko vdihovanja (inhalacije) je smrtonosna doza primerljiva z iperitom, preko ko\xc5\xbenega stika pa je od slednjega pa je okoli 400-krat u\xc4\x8dinkovitej\xc5\xa1i, in ga tako primarno uvr\xc5\xa1\xc4\x8damo med mehurjevce.\n_START_SECTION_\nDiagnoza\n_START_PARAGRAPH_\nZgodnji simptomi se pri ko\xc5\xbenem stiku za\xc4\x8dnejo pojavljati v nekaj minutah do nekaj urah po izpostavljenosti, vklju\xc4\x8dujejo pa bole\xc4\x8dine na ko\xc5\xbei, rde\xc4\x8dico in ko\xc5\xbene izpu\xc5\xa1\xc4\x8daje, ki napredujejo do obse\xc5\xbenih nekroz ko\xc5\xbee. Pri inhalaciji skozi nos se manifestira s kihanjem ter bole\xc4\x8dino, srbenjem, krvavitvijo (epistaksa) in izcejanjem (rinoreja) iz nosu, pri zastrupitvi plju\xc4\x8d se pojavi ote\xc5\xbeeno dihanje ob\xc4\x8dutkom napora dihalnih mi\xc5\xa1ic (dispneja), sopenje in ka\xc5\xa1elj, pri izpostavljenosti ust in \xc5\xberela pa krvavi izme\xc4\x8dek. Pri stiku z o\xc4\x8dmi se pojavijo bole\xc4\x8dine, solzenje in megleni vid. Pri zau\xc5\xbeitju se pojavi izguba apetita (anoreksija), slabost, bruhanje in krvava diareja. Minimalna doza za povzro\xc4\x8denje po\xc5\xa1kodbe na ko\xc5\xbei je okoli 400-krat manj\xc5\xa1a kot pri iperitu._NEWLINE_Sistemska toksi\xc4\x8dnost se ka\xc5\xbee s slabostjo, omotico, moteno usklajenostjo gibov (ataksija) in skrajno iz\xc4\x8drpanostjo (prostracija). V usodnih primeri sledijo povi\xc5\xa1anje sr\xc4\x8dnega utripa (tahikardija) ter zmanj\xc5\xa1anje telesne temperature (hipotermija) in krvnega tlaka (hipotenzija). Smrt se lahko pojavi v nekaj minutah, urah ali dnevih.\n_START_SECTION_\nZdravljenje in preventiva\n_START_PARAGRAPH_\nSpecifi\xc4\x8dni protistrup trenutno ne obstaja: potrebno je nadome\xc5\xa1\xc4\x8danje hranilnih snovi ter razstrupljanje z naravnimi substancami. V primeru zau\xc5\xbeitja je priporo\xc4\x8dljiva uporaba aktivnega oglja._NEWLINE_Preventiva vklju\xc4\x8duje predvsem odstranjevanje potencialno kontaminiranih oblek in razstrupljenje ko\xc5\xbee z milom in vodo. Za dekontaminacijo okolja je potrebna uporaba hipokloritne raztopine pod alkalnimi pogoji (npr. 1\xc2\xa0% raztopina natrijevega hipoklorita (NaClO) in 0,1M natrijev hidroksid (NaOH)). Avtoklaviranje jih ne deaktivira, pa\xc4\x8d pa je potrebno 10 minutno segrevanje pri ~480 \xc2\xb0C ali 30 minutno segrevanje pri 260 \xc2\xb0C._NEWLINE_\xc4\x8ceprav potekajo raziskave na podro\xc4\x8dju cepiva in za\xc5\xa1\xc4\x8ditnih kemijskih spojin, je trenutno edina u\xc4\x8dinkovita obramba proti napadu fizi\xc4\x8dna za\xc5\xa1\xc4\x8dita ko\xc5\xbee in dihalnih poti z uporabo za\xc5\xa1\xc4\x8ditne obleke in maske. \xc4\x8ce za\xc5\xa1\xc4\x8ditna oprema ni na voljo ob napadu, je potrebno zunanji del uniforme ali obleke odstraniti v roku 4 ur in izpostaviti 5\xc2\xa0% raztopini hipoklorita, izpostavljeni deli ko\xc5\xbee pa morajo biti temeljito izprani.'