b'\n_START_ARTICLE_\nGlavna cerkev v Ulmu\n_START_SECTION_\nDejstva\n_START_PARAGRAPH_\nM\xc3\xbcnster je najve\xc4\x8dja gotska stavba v ju\xc5\xbeni Nem\xc4\x8diji in kulturni spomenik. Z 161,53 m vi\xc5\xa1ine ima najvi\xc5\xa1ji zvonik v dana\xc5\xa1njem svetu. Kor cerkev ima desno in levo dva korna stolpa, ki segata do vi\xc5\xa1ine 86 m. Cerkvena stavba je 123,56 metrov dolga in 48,8 m \xc5\xa1iroka. Ladja je visoka 41,6 metra, vi\xc5\xa1ina stranskih ladij je 20,55 metra. Cerkev ima pribli\xc5\xbeno 190.000 kubi\xc4\x8dnih metrov prostora. Visok zahodni stolp obremenjuje temelje z maso 51.500 ton. Pri polaganju temeljnega kamna leta 1377, je bila to \xc5\xbeupnijska cerkev, cerkev dr\xc5\xbeavljanov. Financiralo jo je skoraj 10.000 dr\xc5\xbeavljanov mesta. Ker stolnica ni bila nikoli mi\xc5\xa1ljena kot \xc5\xa1kofija, ima samo en osrednji zahodni stolp in dva stolpa v koru na\xc4\x8drtovana \xc5\xbee od samega za\xc4\x8detka. Zato v cerkvi ni kripte, ne grobnic._NEWLINE_Stolnica ima 2.000 sede\xc5\xbeev v normalni postavitvi. Ko imajo W\xc3\xbcrttembergischen Landesposaunentag (glasbeni dogodek), ki v Ulmu poteka vsaki dve leti, dodajo sede\xc5\xbee za 4500 igralcev instrumentov. V srednjem veku je 20.000 do 22.000 ljudi, kot je bilo v navadi, stalo v slu\xc5\xbebi bo\xc5\xbeji._NEWLINE_Na glavni stolp se lahko povzpne po 768 stopnicah do galerije v zgornji tretjini zvonika na vi\xc5\xa1ini 143 m . Od tam, lahko obiskovalci u\xc5\xbeivajo izjemen razgled na mesto in okolico. V nekaterih dnevih v letu, ko piha fen, se vidi \xc4\x8dez vso Gornjo \xc5\xa0vabsko do Alp.\n_START_SECTION_\nGradnja med 1377 \xe2\x80\x93 1543\n_START_PARAGRAPH_\nKer so se v 14. stoletju vedno znova dogajali nemiri, so se ulmsko \xc5\xbeupnijsko cerkev, ki je bila prej kak\xc5\xa1en kilometer izven mesta, dr\xc5\xbeavljani namenili zgraditi znotraj mestnega obzidja. Bili so naveli\xc4\x8dani, da so odrezani od Cerkve, kot se je zgodilo na primer leta 1376 med obleganjem Ulma cesarja Karla IV. \xc5\xbdeleli so tudi, da bi bili neodvisni od samostana Reichenau, ki je bil lastnik cerkve od leta 813, zgrajene pod cesarjem Karlom Velikim._NEWLINE_Zato so se odlo\xc4\x8dili za novo gradnjo cerkve znotraj mestnega obzidja, ki so jo financirali  prebivalci sami. Mesto je imelo takrat komaj 10.000 prebivalcev. Dne 30. junija 1377 je bi polo\xc5\xbeen temeljni kamen, ki ga je polo\xc5\xbeil \xc5\xbeupan Ludwig Krafft v dru\xc5\xbebi glavnega arhitekta Heinricha Parlerja starej\xc5\xa1ega. Ta je \xc5\xbee prej pridobil izku\xc5\xa1nje pri gradnji glavna cerkev svetega Kri\xc5\xbea v Schw\xc3\xa4bisch Gm\xc3\xbcnd. Mojster Heinrich Parler, ki je \xc5\xbee prej delal na stari \xc5\xbeupnijski cerkvi v Ulmu, je seveda izdelal na\xc4\x8drt tudi za Ulmer M\xc3\xbcnster. Ta na\xc4\x8drt je obsegal dvoransko cerkev s tremi ladjami enake vi\xc5\xa1ine, zahodni stolp in dva korna stolpa. On je tudi zgradil kor in spodnje dele kornih stolpov._NEWLINE_Kor, ki ima dol\xc5\xbeino 29 metrov in \xc4\x8disto \xc5\xa1irino 15 metrov, je \xc5\xbee imel \xc4\x8das, da prepozna obseg predlaganega projekta._NEWLINE_Leta 1381 je gradnjo prevzel Michael Parler, ki je pred tem delal na stolnici v Pragi. Nadaljeval je gradnjo ladje, ki je bila prvotno zasnovana kot triladijska dvoranska cerkev s skoraj enako \xc5\xa1irokimi in visokimi ladjami. Med letoma 1387 - 1391 je gradnjo vodil mojster Heinrich III. Parler._NEWLINE_Leta 1392 je Ulrich Ensinger, tudi Ulrich von Ensingen, prevzel upravljanje gradnje, ki je pred tem delal v Pragi in stolnico v Strasbourgu. Sanjal je 150 m visok glavni stolp. Dne 25. julija 1405 je bil M\xc3\xbcnster posve\xc4\x8den, a pokrit le z za\xc4\x8dasno streho. Matth\xc3\xa4us Ensinger, Ulrichov sin, je prevzel leta 1446 upravljanja gradnjo (do 1463). V 1449 je kon\xc4\x8dal v prezbiteriju lok, 1452 pa obok severne ladje._NEWLINE_Nov arhitekt Matth\xc3\xa4us B\xc3\xb6blinger je 1477 spremenil na\xc4\x8drte, predvsem tiste na glavnem stolpu. V njegovem \xc4\x8dasu (do leta 1494) se je zgodila prva velika \xc5\xa1koda: leta 1492 je na novo narisal ni\xc5\xbeje stranske ladje, da je razbremenil stene glavne ladje. Arhitekt Burkhard Engelberg iz Augsburga je prevzel gradnjo in vodil vse potrebne varnostne ukrepe: okrepitev temeljev zahodnega stolpa, ru\xc5\xa1enje te\xc5\xbekega stranskega oboka, razdelitev stranskih ladij z vitkimi stebri in izgradnjo la\xc5\xbejih obokov._NEWLINE_V letih 1530/1531 se je za\xc4\x8delo prebivalstvo Ulma nagibati v protestantsko vero. Tako imenovani ikonoklazem je padel na 19. junij 1531 na 60 oltarjev, vklju\xc4\x8dno z glavnim oltarjem, kot \xc5\xbertev. Pred tem so imeli mestni svet, vendar so lastniki oltarjev hoteli prinesti le-te na varno. Ostanke oltarjev so prinesli najprej v skladi\xc5\xa1\xc4\x8de (nekateri so zdaj v va\xc5\xa1kih cerkvah v bli\xc5\xbeini)._NEWLINE_Leta 1543 se je - zaradi doma\xc4\x8dih politi\xc4\x8dnih napetosti, pa tudi reformacije in preprosto zaradi pomanjkanja denarja - gradnja ustavila. Glavni stolp je imel v tem \xc4\x8dasu vi\xc5\xa1ino okoli 100 m, korna stolpa sta bila vsak pribli\xc5\xbeno 32 m visoka. Od leta 1543 do izgradnje, je gradnja stala ve\xc4\x8d kot 300 let. Bakrorez iz okoli 1650 De Merian Sueviae ka\xc5\xbee stanje strukture.\n_START_SECTION_\nGradnja med 1844 \xe2\x80\x93 1890\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1817 so v notranjosti stolnice naslikali sive freske. S pojavom nove blaginje se je gradnja leta 1844 nadaljevala. Za\xc4\x8delo se je z varnostnimi ukrepi za nadaljnjo gradnjo na splo\xc5\xa1no in s \xc5\xa1iritvijo kornih stolpov. Gradbena mojstra v tem obdobju sta bila do 1870 Ferdinand Thr\xc3\xa4n in nato Ludwig Scheu (1871-1880)._NEWLINE_Od 1880 so delali ohranitvene ukrepe, ko se ponovno za\xc4\x8dne gradnja leta 1885 z zaklju\xc4\x8dkom glavnega in zahodnega stolpa. S postavitvijo vr\xc5\xa1ka, ki je bil kon\xc4\x8dan 31. maja 1890 je stolnica dobila dana\xc5\xa1njo podobo. Odgovoren za to fazo gradnje je bil August von Beyer. Glavni stolp se je pove\xc4\x8dal v primerjavi s prvotnimi na\xc4\x8drti za deset metrov. Ob natan\xc4\x8dnej\xc5\xa1em pregledu je bilo mogo\xc4\x8de zaznati tudi rahel ovinek na najvi\xc5\xa1jem nivoju. Menijo, da je bila sprememba narejena tako, da zvonik stolnice v K\xc3\xb6lnu (157 metrov), ne bi bil vi\xc5\xa1ji od Ulmskega.  _NEWLINE_29. junija 1890 je bilo dokon\xc4\x8danje zaznamovano s slovesnostjo, na kateri je 320 pevcev pod vodstvom stolnega organista Johannesa Grafa zapelo oratorij Elija, Felix Mendelssohn Bartholdyja. Zbor je bil ustanovljen v istem letu kot klub za klasi\xc4\x8dno cerkveno glasbo.\n_START_SECTION_\nPo 20. stoletju\n_START_PARAGRAPH_\nV uni\xc4\x8dujo\xc4\x8dih letalskih napadih na Ulm 17. decembra 1944, je bila stolnica komaj po\xc5\xa1kodovana, \xc4\x8deprav so bile skoraj vse druge zgradbe na trgu te\xc5\xbeko zadete. Samo okna iz 19. stoletja so bila uni\xc4\x8dena, drugi umetni\xc5\xa1ki zgodovinsko pomembni srednjeve\xc5\xa1ki vitraji so bili \xc5\xbee prej preseljeni iz cerkve. Tik pred vojno je eksplodirala bomba v prezbiteriju, njen u\xc4\x8dinek je \xc5\xa1e vedno viden s pojavom novih razpok v stenah._NEWLINE_Da bi stolnico obnovili, so letno porabili ve\xc4\x8d 100.000 \xe2\x82\xac.\n_START_SECTION_\nOblikovanje portalov\n_START_PARAGRAPH_\nOmembe vredni so oblikovani timpanoni portalov stolnice. Nekateri imajo \xc5\xa1e posebej kompleksen in prefinjen teolo\xc5\xa1ki program. V nasprotju z ve\xc4\x8dino, je timpanon glavnega zahodnega portala, 3-lo\xc4\x8den predprostor, s poslednjo sodbo, kot glavni motiv je upodobitev zgodbe stvarjenja, ki je bila dobro razvita v 1380-tih. Bog je ustvaril to zemljo kot vrte\xc4\x8do kroglo, dokaz, da so dobro vedeli \xc5\xbee v srednjem veku, da je Zemlja okrogla. Kot pri drugih prizorih v M\xc3\xbcnstru (npr. filozofi na kornih klopeh), se prav tako nana\xc5\xa1ajo bolj na starodavne svetovne nazore kot zvesto podedovane pripovedi iz Svetega pisma. Prizori v timpanonu tako zdru\xc5\xbeujejo za\xc4\x8detek in konec \xc2\xbbsvetovne zgodovine\xc2\xab, kot je opisana v Svetem pismu in opozarja hkrati na zelo zapleten prikaz Kristusa, ki je naveden v Svetem pismu, kot alfa in omega, za\xc4\x8detek in konec, sodnik in trpljenje \xc4\x8dloveka. To se odra\xc5\xbea tudi v timpanonu, ki se nahaja pod baldahinom Schmerzensmanna Hansa Multscherja (1429) na srednjem stebru med zadnjimi vrati (kopija, original je v notranjosti stolnice na jugozahodnem stebru v koru). Podboji glavnega vhoda so obkro\xc5\xbeeni s \xc5\xa1tevilnimi lesenimi kipi svetnikov, ki imajo le naslikane kamnite obrobe. Na majhnem Marijinem portalu (SV portal) je Jezusovo rojstvo in \xc4\x8da\xc5\xa1\xc4\x8denje Svetih treh kraljev. Timpanon ima datum 1356 in je bil vzet iz stare \xc5\xbeupnijske cerkve. Pasijon ali portal reformacije (1370) prikazuje prizore iz Kristusovega pasijona. Na ju\xc5\xbenem portalu, znanem kot poro\xc4\x8dni ali sodni portal je prikazana poslednja sodba (1360), in je verjetno tudi iz stare \xc5\xbeupnijske cerkve. Najlep\xc5\xa1e in najve\xc4\x8dje mesto ima velik Marijin portal, katerega prizori so bili verjetno prvotno namenjeni glavnim portalom. Timpanon (1380) prikazuje motive iz Marijinega \xc5\xbeivljenja. Med njimi so trije reliefi (verjetno iz 1400). Levi relief prikazuje \xc4\x8ca\xc5\xa1\xc4\x8denje otroka s tremi modreci. Desni relief prikazuje Kristusovo rojstvo, v osrednjem kvadratnem bloku je poklon kraljev.\n_START_SECTION_\nKorne klopi\n_START_PARAGRAPH_\nNaslonjala in korne klopi, izrezljane z ve\xc4\x8d sto figurami iz hrastovega lesa, so med najbolj znanimi in najlep\xc5\xa1imi klopmi nem\xc5\xa1ke gotike in jih je izrezljal J\xc3\xb6rg Syrlin d. \xc3\x84 1469-1474 v sodelovanju s kiparjem Michelom Erhartom. Poleg kornih klopi v Sv. Martinu v Memmingenu so najbolj dragocene gotske klopi v Nem\xc4\x8diji. Naslonjalo iz 1468 pod kornim lokom je vzorec, ki ga je J\xc3\xb6rg Syrlins d. \xc3\x84. izdelal, preden mu je mestni svet oddal vse v delo. Zna\xc4\x8dilnost in netipi\xc4\x8dno za gotiko je, da korne klopi ne poudarjajo horizontalno. Na 18 metrov dolgi stranici so jasno razvr\xc5\xa1\xc4\x8dene in imajo bogato okra\xc5\xa1ene nadstre\xc5\xa1ke._NEWLINE_V doprsnih kipih na severni strani so slavni mo\xc5\xbeje iz antike: Pitagora, Cicero, Terencij, Ptolemaj, Seneka, Kvintilijan in Secundus Tihi. Prvo poprsje na strani mo\xc5\xa1kih je brez opisa. Ta kip naj bi, po mnenju umetnostnih zgodovinarjev, predstavljal anti\xc4\x8dnega pesnika Vergilija. Predpostavljajo pa tudi, da je J\xc3\xb6rg Syrlin d. \xc3\x84. ustvaril avtoportret._NEWLINE_Na ju\xc5\xbeni strani so prikazana poprsja anti\xc4\x8dnih \xc5\xbeensk, Sibil: Frigijska, Kumska, Krimska, Tiburtinska, Helespontska, Delfska in Libijska Sibila. Prvo poprsje je brez opisa in po mnenju umetnostnih zgodovinarjev predstavlja perzijsko Sibilo. Predpostavlja se, da je J\xc3\xb6rg Syrlin d. \xc3\x84. tukaj portretiral neko poro\xc4\x8deno \xc5\xbeeno. Vidni sta \xc5\xa1e dve drugi Sibili._NEWLINE_Gotovo je, da je mojster Syrlin podpisal korne klopi vsaj \xc5\xa1tirikrat. Iz tega razloga so v\xc4\x8dasih delo pripisovali samo njemu. Nadaljuje se s spoznanjem, da so bili pri delu \xc5\xa1tevilni mojstri, ki pa niso znani.\n_START_SECTION_\nOltar v prezbiteriju\n_START_PARAGRAPH_\nNamesto izgubljenega v 16. stoletju, stoji glavni oltar, ki je dobil ime po svojem donatorju Laux H\xc3\x9ctz (Junker Lukas), imenovan tudi Hutzaltar. Krila oltarja, delo Martina Schaffnerja, so bila prilo\xc5\xbeena iz leta 1521. Delavnica Niklausa Weckmanna (1450 / 44-1528 Ulm), pravijo, da so ustvarili Sveto dru\xc5\xbeino. Predela predstavlja Zadnjo ve\xc4\x8derjo.\n_START_SECTION_\nKapele v prezbiteriju\n_START_PARAGRAPH_\nSeverno in ju\xc5\xbeno od prezbiterija so tri kapele, ki so poimenovane po osebnostih iz zgodovine mesta. To so Bessererjeva, Neithartova in Konrada Sama kapela (nekdanja zakristija)._NEWLINE_Najbolj zanimiva je verjetno najmanj\xc5\xa1a kapela, imenovana Bessererkapelle od kora na desno - na strani \xc5\xbeenskega pevske klopi v zadnjem delu. Zgrajena je bila okoli 1429, delo obrtnika Hans Kuna. Ta zasebna kapela je dobila ime po patricijski dru\xc5\xbeini Besserer, ki je bila v Ulmu znana ve\xc4\x8d generacij. Tako je bil, na primer, Bernard Besserer (1471-1542) \xc5\xbeupan v \xc4\x8dasu reformacije. Nad vhodnimi vrati je letnica 1414 in je na steni dvojna skodelica, grb dru\xc5\xbeine. Omembe vredni so vitraji v Ch\xc3\xb6rlein, Hansa Ackerja, sina Jacoba Ackerja starej\xc5\xa1ega, iz leta 1430. V petih kornih oknih je osem slik. V enem oknu je avtoportret Hansa Ackerja, v drugi vrstici tretji apostol. Po mnenju umetnostnih zgodovinarjev, so ti vitraji odli\xc4\x8dno oblikovani in zelo risarsko dovr\xc5\xa1eni. Razpelo ob ju\xc5\xbenem oknu je iz delavnice Michela Erharta (okoli 1490/1500). Vzhodno okno je bilo narejeno leta 1480 v delavnici Petra Hemmel von Andlaua, Strasbourg._NEWLINE_Neithartova kapela se nahaja v pritli\xc4\x8dju severnega stolpa. Narejena je bila leta 1437 kot zasebna kapela Heinricha Neitharta. Nad vhodom je letnica 1444 - leto, v katerem je bila gradnja za\xc4\x8deta do 1450, delo Matth\xc3\xa4usa Ensingerja - in grb dru\xc5\xbeine Neithart. Umetnine so Sebastjianov oltar (1500), Barbarin oltar (okoli 1520), lep "Sv. Jurij" Hansa Ackerja (1440) in predela oltarja iz 1491 pod vzhodnim oknom. Ta ka\xc5\xbee Marijo in levo in desno patrona kapele. Omeniti je panelni triptih s sliko "Sv. Margarete s skupino svetih devic" iz Bartholom\xc3\xa4usa Zeitbloma (okoli 1489-1497), po rodu iz samostanske cerkve Wengen._NEWLINE_Kapela Konrada Sama pod ju\xc5\xbenim stolpom je nekdanja zakristija in je bila imenovan (od 1524) po prvem reformacijskem pridigarju. To kapelo, ki delno izvira iz \xc4\x8dasa Parlerjev, krasijo okna s Pasijonom, Hansa Gottfrieda von Stockhausena iz leta 1957. Pod tem oknom je tako imenovani "Schongau oltar" (okoli 1480). Poleg tega je treba poudariti dve oltarni tabli - sv.. Elizabeto z bera\xc4\x8dem in Sv. Ano - Martina Schaffnerja (1525) in plo\xc5\xa1\xc4\x8do z apostoli, ki je pripisana JBartholom\xc3\xa4usu Zeitblomu (okoli 1489-1497).\n_START_SECTION_\nSkulpture\n_START_PARAGRAPH_\nMed gradnjo opornikov zaradi stabilnosti stavbe, so ustvarili bruhalnike domiselnih figur iz kamna, preko katerih odteka voda. Med liki so \xc5\xbeivali, kot so slon, riba, ptica, \xc4\x8dlove\xc5\xa1ka figura in zmaj. _NEWLINE_1877, za 500-letnico polo\xc5\xbeitve temeljnega kamna, so \xc4\x8dlane judovske skupnosti v Ulmu (med drugim o\xc4\x8de Alberta Einsteina), podarili kip preroka Jeremija iz Stare zaveze. To je edini kip s svojo glavo. Kip, ki stoji na strani pri\xc5\xbenice pod velikimi orglami, delo kiparja Karla Federlina, in je eden od 16 orja\xc5\xa1kih kipov na konzolah na stebrih.\n_START_SECTION_\nOkna\n_START_PARAGRAPH_\nOkna, ki so nastala v 19. stoletju niso pre\xc5\xbeivela druge svetovne vojne, uni\xc4\x8dena so bila leta 1944.\n_START_SECTION_\nSkulpture\n_START_PARAGRAPH_\nV zahodnem obmo\xc4\x8dju ju\xc5\xbene ladje je bil 1981 postavljen bronast kip "Bera\xc4\x8d", ki ga je ustvaril leta 1930 Ernst Barlach.\n_START_SECTION_\nGlavne orgle v zahodni empori\n_START_PARAGRAPH_\nSedanje glavne orgle so iz 1967-1969, graditelja Eberhard Friedrich Walcker & Cie. (Ludwigsburg). Nahajajo se na glavni empori v okviru glavnega stolpa. Gradnjo instrumenta je vodil strokovnjak organist Walter Supper. Nekateri deli cevi so \xc5\xa1e iz starej\xc5\xa1ih Walckerjevih orgel. Imajo 100 registrov na petih manualih in pedal s skupno 8.900 cevmi. Od 1995/96 so opremljene z modernim elektronskim sistemom za zajem.\n_START_SECTION_\nZvonovi\n_START_PARAGRAPH_\nGlavni stolp stolnice ima skupno trinajstih zvonov. Deset izmed njih je fiksnih, ostali trije so obe\xc5\xa1eni na steno ob straneh osmerokotnika, vendar ne zvonijo. Vsi zvonovi so zvonili ro\xc4\x8dno do leta 1953, ko so jih motorizirali._NEWLINE_16. septembra 2005 so zvonove zaradi po\xc5\xa1kodovanega jekla ugasnili. Ob pregledu 3. oktobra 2006 so ugotovili hudo \xc5\xa1kodo na velikih  Betglocke in  Landfeuerglocke. Zvonova so obnovili. Nekateri so bili \xc5\xbee obnovljeni v zadnjih desetletjih. Potrebna je bila tudi obnova razli\xc4\x8dnih lesenih navitij. Dela na sanaciji zvonov in ogrodja in popravilo zvonika so bila kon\xc4\x8dana 12. aprila 2009 (velikono\xc4\x8dna nedelja), ko so prvi\xc4\x8d ponovno zazvonili.'