b'\n_START_ARTICLE_\nMarija Marjeta Bogner\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\n._NEWLINE_Marija Marjeta Bogner je rojena dne 15. decembra 1905 v veliki vojvodinski vasi Melenci, v Torontalski \xc5\xbeupaniji, v Avstro-Ogrski monarhiji; danes je to Avtonomna pokrajina Vojvodina v severni Srbiji. Pri krstu v \xc5\xbeupnijski cerkvi v Elemiru blizu Velikega Be\xc4\x8dkereka  je kr\xc5\xa1\xc4\x8dena kot Etelka Marija Ana. O\xc4\x8de, dr. Ivan Bogner, je bil dav\xc4\x8dni bele\xc5\xbenik v kraju, a mati, Etelka Schiller, je bila \xc5\xa1ivilja in gospodinja, ki je poleg prvorojenke nato rodila \xc5\xa1e pet otrok. Dru\xc5\xbeina je bila globoko pobo\xc5\xbena._NEWLINE_Nizke rasti, toda \xc5\xbeivahna, nagajiva in vedno vesela Etelka je bila kot son\xc4\x8dni \xc5\xbearek v doma\xc4\x8di hi\xc5\xa1i in taka je ostala vse do smrti._NEWLINE__NEWLINE_O\xc4\x8deta so 1906 premestili v Tordo (Toront\xc3\xa1lt\xc3\xb3rda). Tam je za\xc4\x8dela hoditi Etelka v ljudsko \xc5\xa1olo, kjer je kmalu pokazala svoje izredne sposobnosti. O\xc4\x8de je tam nenadoma umrl 17. oktobra 1915. To je bil v vojnem \xc4\x8dasu hud udarec za vdovo s \xc5\xa1estimi otroki, ki se je v iskanju dela preselila v Veliki Be\xc4\x8dkerek.. Tako je mogla Etelka u Velikem Be\xc4\x8dkereku, kljub hudi bolezni, ki jo je napadla leta 1914, uspe\xc5\xa1no kon\xc4\x8dati trgovsko \xc5\xa1olo pri \xc5\xa1olskih sestrah notredamkah. Sama je priznala, da v \xc5\xa1oli ni bila vedno vzornega vedenja; rada je uganjala nedol\xc5\xbene \xc5\xa1ale, da so se potem vsi smejali; profesoricam pa ve\xc4\x8dkrat niso bile pov\xc5\xa1e\xc4\x8di. Neko\xc4\x8d je tako napisala na tablo, da je u\xc4\x8diteljica bolna in da ne bo pouka. Ko je pa ona le pri\xc5\xa1la v razred, je bil prazen. Naslednjega dne se je porednica hotela odkupiti s tem, da ji je \xe2\x80\x93 muzajo\xc4\x8d se \xe2\x80\x93 podarila velik \xc5\xa1opek cvetja.\n_START_SECTION_\nPoklic\n_START_PARAGRAPH_\nPo birmi, ki jo je prejela v starosti 18 let dne 1. junija 1923, je v njeni du\xc5\xa1i nastal obrat. Sveti Duh jo je tako napolnil, da je sklenila posvetiti se Bogu. Najprej je zaprosila za sprejem v Karmel pri karmeli\xc4\x8dankah, a je zaradi bolehnosti niso sprejele niti one niti notredamke. Tedaj se je sama posvetila duhovnosti in obiskovala duhovne te\xc4\x8daje._NEWLINE_Na vsak na\xc4\x8din je hotela postati nuna (redovnica, \xc4\x8dastita sestra) - a ni vedela kako in kam naj se obrne, ker jo je na tej poti ovirala resna in dolgotrajna bolezen. Za geslo si je kljub temu vzela: Semper fidelis (Vedno zvesta) obljubam, ki jih je sama naredila. Ko je bila na duhovnih vajah v Pusti, je pri\xc5\xa1lo sporo\xc4\x8dilo, da je sprejeta pri sestrah od obiskanja BDM._NEWLINE_6. avgusta 1927 je od\xc5\xa1la od doma, iz Velikega Be\xc4\x8dkereka v Banatu, kamor se ni nikoli ve\xc4\x8d vrnila; 10. avgusta je prispela v samostan v Thurnfeldu na Ju\xc5\xbenem Tirolskem.'