b"\n_START_ARTICLE_\nMarilyn Monroe\n_START_SECTION_\nZgodnje \xc5\xbeivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nRodila se je v bolni\xc5\xa1nici Los Angeles County Hospital kot tretji otrok Gladys Pearl Baker (por. Monroe, 1902\xe2\x80\x931984). Identiteta njenega o\xc4\x8deta ni znana; mati je v rojstnem listu kot o\xc4\x8deta navedla svojega drugega mo\xc5\xbea Martina Edwarda Mortensena (napa\xc4\x8dno \xc4\x8drkovano kot Mortenson), kar pa je malo verjetno, saj sta se lo\xc4\x8dila precej preden je zanosila. Novega otroka ni bila zmo\xc5\xbena preskrbeti, zato je Normo dala v rejo zakoncema Bolender v pode\xc5\xbeelskem mestecu Hawthorne, ki sta jo vzgajala v evangeli\xc4\x8danskem duhu. Leta 1933 jo je vzela s seboj, ko se je preselila v Hollywood, a je le nekaj mesecev kasneje do\xc5\xbeivela \xc5\xbeiv\xc4\x8dni zlom, po katerem do konca \xc5\xbeivljenja ni okrevala, zato s h\xc4\x8derko ni imela ve\xc4\x8d veliko stikov._NEWLINE_V naslednjih letih je Marilyn Monroe menjala ve\xc4\x8d skrbnikov in \xc5\xa1ol. V tem obdobju je bila spolno zlorabljena; zadr\xc5\xbeana je bila \xc5\xbee kot otrok, po tem dogodku pa je pri\xc4\x8dela jecljati in postala \xc5\xa1e bolj introvertirana. Pristala je v siroti\xc5\xa1nici, od koder sta jo vzela materina prijateljica Grace in njen mo\xc5\xbe Erwin \xc2\xbbDoc\xc2\xab\xc2\xa0Goddard, a se tudi ta ureditev ni izkazala za stabilno. Nazadnje sta se morala leta 1942 zaradi Erwinove nove slu\xc5\xbebe preseliti, Marilyn pa nista mogla vzeti s seboj. Da se ji ne bi bilo treba vrniti v siroti\xc5\xa1nico, se je kmalu po 16. rojstnem dnevu poro\xc4\x8dila s sinom Goddardovih sosedov, tovarni\xc5\xa1kim delavcem Jimom Doughertyjem. Pustila je srednjo \xc5\xa1olo in postala njegova gospodinja, a je kasneje izjavila, da se je v tej vlogi na smrt dolgo\xc4\x8dasila.\n_START_SECTION_\nZa\xc4\x8detek kariere\n_START_PARAGRAPH_\nMed drugo svetovno vojno se je Dougherty vpisal v trgovsko mornarico, ki ga je leta 1944 poslala na pacifi\xc5\xa1ko boji\xc5\xa1\xc4\x8de, zato se je Monroe preselila k njegovim star\xc5\xa1em in se zaposlila v podjetju Radioplane Company, kjer je izdelovala brezpilotna letala za urjenje topni\xc4\x8darjev. Konec 1944 je spoznala voja\xc5\xa1kega fotografa Davida Conoverja, ki je fotografiral privla\xc4\x8dne delavke za izbolj\xc5\xa1anje morale na boji\xc5\xa1\xc4\x8dih, in pri\xc4\x8dela pozirati zanj, naslednje leto pa se je proti mo\xc5\xbeevim \xc5\xbeeljam odselila na svoje in podpisala pogodbo z agencijo za fotomodele. Takrat je zravnala svoje kodraste lase in jih pobarvala svetlo, za\xc4\x8dela pa je uporabljati tudi ime Jean Norman, da bi bila zanimivej\xc5\xa1a za delodajalce. Kmalu je pridobila ugled delovnega in ambicioznega modela, pri \xc4\x8demer je bil njen izgled primernej\xc5\xa1i za pin-up kot za modno fotografijo, zato se je pojavljala prete\xc5\xbeno v oglasih in revijah za mo\xc5\xa1ke._NEWLINE_Leta 1946 je podpisala \xc5\xa1e pogodbo z igralsko agencijo. Prilo\xc5\xbenost je dobila pri studiu 20th Century Fox, kjer sicer ni naredila vrhunskega vtisa, a so ji ponudili standardno polletno pogodbo, da je ne bi prevzel konkuren\xc4\x8dni studio. S funkcionarjem Benom Lyonom, ki jo je najel, sta izbrala ime Marilyn Monroe. Septembra tega leta se je lo\xc4\x8dila od Doughertyja, ki je nasprotoval njeni karieri._NEWLINE_Prvih nekaj mesecev ni dobivala vlog, zato se je posvetila u\xc4\x8denju petja, plesa in igranja. Po podalj\xc5\xa1anju pogodbe naslednje leto je dobila prvi dve vlogi in se pojavila v filmih Dangerous Years (1947) ter Scudda Hoo! Scudda Hay! (1948). Studio jo je vpisal v \xc5\xa1olo Actors' Laboratory Theatre, kjer pa so u\xc4\x8ditelji presodili, da je preve\xc4\x8d srame\xc5\xbeljiva in negotova za igralko, tako da ji avgusta 1947 niso ve\xc4\x8d podalj\xc5\xa1ali pogodbe. Vrnila se je k poziranju za fotografije in opravljala razna podporna dela v filmskih studiih. Njene ambicije postati igralka pa niso zamrle, zato je nadaljevala \xc5\xa1olanje pri Actors' Laboratory Theatre na lastne stro\xc5\xa1ke in se redno dru\xc5\xbeila s funkcionarji pri filmskih studijih. Njen ob\xc4\x8dasni ljubimec Joseph M. Schenck je prepri\xc4\x8dal predsednika Columbia Pictures, da ji je marca 1948 ponudil slu\xc5\xbebo. Do izteka pogodbe je zaigrala samo v nizkoprora\xc4\x8dunskem mjuziklu Ladies of the Chorus (1948)._NEWLINE_Po tem jo je vzel pod okrilje agent Johnny Hyde, s katerim se je zapletla tudi ljubezensko, a je zavrnila njegovo snubitev. Hyde ji je pla\xc4\x8dal dve lepotni operaciji in ji priskrbel manj\xc5\xa1o vlogo v filmu Sre\xc4\x8dna do u\xc5\xa1es bratov Marx (1950). Kljub nepomembni vlogi jo je studio poslal na promocijsko turnejo v New Yorku tega leta.\n_START_SECTION_\nPreboj med zvezde\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1950 je dobila \xc5\xa1e nekaj obrobnih vlog, pa tudi stranski vlogi v dveh kriti\xc5\xa1ko priznanih filmih: drami Vse o Evi Josepha Mankiewicza in kriminalki Asfaltna d\xc5\xbeungla Johna Hustona. Njen nastop v slednji, \xc4\x8deprav le nekajminuten, je pomenil prelomnico, saj je na njegov ra\xc4\x8dun Hyde izposloval sklenitev sedemletne pogodbe s 20th Century-Fox. Nekaj dni kasneje je do\xc5\xbeivel infarkt in umrl, kar je Monroe povsem potrlo._NEWLINE_Pogodba ji je prinesla prepoznavnost. Marca 1951 je bila voditeljica 23. podelitve oskarjev, o njej pa so za\xc4\x8dele ob\xc5\xa1irneje pisati tudi revije na nacionalni ravni. Tega leta je nastopila v stranskih vlogah v \xc5\xa1tirih nizkoprora\xc4\x8dunskih filmih, v katerih ni bila dosti ve\xc4\x8d kot \xc2\xbbseksi okrasek\xc2\xab, a so nastope opazili in jih pohvalili kritiki. Vidno je rastla tudi njena priljubljenost pri ob\xc4\x8dinstvu. V tem \xc4\x8dasu je bila v razmerju z re\xc5\xbeiserjem Elio Kazanom, kraj\xc5\xa1i \xc4\x8das pa je hodila tudi z igralcem Yulom Brynnerjem in ve\xc4\x8d drugimi zvezdniki. \xc5\xbde v drugem letu po sklenitvi pogodbe je pri\xc4\x8dela dobivati vodilne vloge in pritegnila pozornost vodilnih osebnosti rumenega tiska, kot je Hedda Hopper. Takrat se je za\xc4\x8dela njena zveza z upokojenim baseballskim zvezdnikom Joejem DiMaggiom, eno najslavnej\xc5\xa1ih \xc5\xa1portnih osebnosti tega obdobja, ki je bila dele\xc5\xbena ogromno pozornosti medijev._NEWLINE_Marca 1952 je izbruhnil \xc5\xa1kandal, ko je priznala, da je leta 1949 pozirala gola in da so njene slike objavljene v koledarjih. S \xc5\xa1e nekaj dejanji in izjavami je tega leta na\xc4\x8drtno gradila svojo podobo seks simbola._NEWLINE_Kljub popularnosti je \xc5\xbeelela, da bi bila priznana tudi njena igra. Poleti 1952 sta iz\xc5\xa1li dve komercialno uspe\xc5\xa1ni drami, v katerih je igrala: No\xc4\x8dni spopad re\xc5\xbeiserja Fritza Langa in triler Don't Bother to Knock. Za No\xc4\x8dni spopad so jo kritiki pohvalili, ocene filma Don't Bother to Knock, v kateri je zaigrala du\xc5\xa1evno moteno varu\xc5\xa1ko, pa so bile me\xc5\xa1ane. Direktor 20th-Century Fox Darryl F. Zanuck ji je dodelil te\xc5\xbeko vlogo kot preskus, za katerega po mnenju nekaterih kritikov ni bila dovolj izku\xc5\xa1ena. Njene ostale tri vloge leta 1952 so bile kli\xc5\xa1ejske. Poklicno je v tem obdobju pridobila sloves te\xc5\xbeavne sodelavke, kar se je v naslednjih letih samo \xc5\xa1e stopnjevalo. Zamujala je obveznosti, pozabljala tekst in zahtevala ponovitve dokler ni bila zadovoljna z nastopom. Muhavost naj bi bila posledica perfekcionizma, slabe samopodobe in treme, motilo pa jo je tudi, da nima nadzora nad delom. Za bla\xc5\xbeenje tesnobe in nespe\xc4\x8dnosti je pri\xc4\x8dela jemati barbiturate, amfetamine in mo\xc4\x8dneje piti.\n_START_SECTION_\n1953: vrhunec slave\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1953 so iz\xc5\xa1li trije filmi z Marilyn Monroe v glavni vlogi, ki so utrdili njen sloves seks simbola in ene najuspe\xc5\xa1nej\xc5\xa1ih hollywoodskih igralk. Prvi je bil film noir Niagara, v katerem je zaigrala fatalko, ki na\xc4\x8drtuje umor svojega mo\xc5\xbea (Joseph Cotten). Z maskerjem Allanom Snyderjem sta zanj razvila videz, po katerem se je javnost spominja \xc5\xa1e danes: temne, uslo\xc4\x8dene obrvi, svetle\xc4\x8de se rde\xc4\x8de ustnice in lepotna pega. Niagara je eden najbolj odkrito eroti\xc4\x8dnih filmov njene kariere; prizori, v katerih je bila gola in pokrita samo z rjuho ali brisa\xc4\x8do, so bili za tisti \xc4\x8das \xc5\xa1okantni. Znameniti prizor, v katerem izzivalno miga z boki med hojo, so s pridom uporabljali pri promociji filma. \xc5\xbdenski klubi so javno protestirali, a se je film izkazal za finan\xc4\x8dni uspeh in prinesel \xc5\xa1est milijonov USD prihodkov._NEWLINE_Njen drugi film, satiri\xc4\x8dna glasbena komedija Mo\xc5\xa1ki imajo raje plavolaske, je utrdil njeno filmsko podobo neumne plavolaske. Njena vloga je bila sprva namenjena Betty Grable, ki pa jo je do takrat Monroe zasen\xc4\x8dila kot zvezda, ki jo sprejemata tako mo\xc5\xa1ko kot tudi \xc5\xbeensko ob\xc4\x8dinstvo. Med promocijo filma sta s soigralko Jane Russell pustili odtise rok in nog v sve\xc5\xbeem betonu pred Graumanovo kitajsko kinodvorano. Tudi Mo\xc5\xa1ki imajo raje plavolaske je postal eden komercialno najuspe\xc5\xa1nej\xc5\xa1ih filmov leta in njen nastop so kritiki pospremili z odobravanjem._NEWLINE_Jeseni 1953 je prvi\xc4\x8d nastopila v televizijski seriji, novembra pa je iz\xc5\xa1el \xc5\xa1e njen tretji film tega leta, Kako omo\xc5\xbeiti milijonarja, v katerem je igrala ob Betty Grable in Lauren Bacall v vlogi naivne manekenke, ki posku\xc5\xa1a s prijateljicami omre\xc5\xbeiti bogata\xc5\xa1a zase. Recept, ki je deloval \xc5\xbee pri filmu Mo\xc5\xa1ki imajo raje plavolaske, se je tudi tu izkazal za uspe\xc5\xa1nega in postal njen do takrat najuspe\xc5\xa1nej\xc5\xa1i film z ve\xc4\x8d kot osem milijonov USD prihodkov._NEWLINE_Tega leta se je uvrstila na seznam desetih komercialno najuspe\xc5\xa1nej\xc5\xa1ih filmskih zvezd, sloves vodilnega seks simbola pa je potrdila odlo\xc4\x8ditev Hugha Hefnerja, da objavi njene fotografije na naslovnici in duplerici revije Playboy.\n_START_SECTION_\nSpor s studiem in zakon z Joejem DiMaggiom\n_START_PARAGRAPH_\nKljub zvezdni\xc5\xa1kem statusu so bila dolo\xc4\x8dila Monroejine pogodbene s 20th Century-Fox nespremenjena \xc5\xbee od leta 1950, zaradi \xc4\x8desar je zaslu\xc5\xbeila bistveno manj kot primerljive igralke in ni imela svobode pri izbiri projektov. Zanuck, ki jo je preziral, je na\xc4\x8drtno prepre\xc4\x8deval njene poskuse prodreti v resnej\xc5\xa1ih filmih. Ko je zavrnila vlogo v novi glasbeni komediji The Girl in Pink Tights, v kateri bi nastopila s Frankom Sinatro, jo je studio 4. januarja 1954 suspendiral. Novica o tem se je zna\xc5\xa1la na prvih straneh \xc4\x8dasnikov, kar je izkoristila za izbolj\xc5\xa1anje pogajalskega polo\xc5\xbeaja. 14. januarja sta se z DiMaggiom poro\xc4\x8dila v mestni hi\xc5\xa1i San Francisca. Za medene tedne sta odpotovala na Japonsko, od tam pa je \xc5\xa1la sama v Korejo, kjer je izvedla serijo koncertov za ameri\xc5\xa1ke marince. Po vrnitvi se je marca 1954 pogodila s studiem; dogovor je vklju\xc4\x8deval obljubo o novi pogodbi in vlogo v filmu Sedem let skomin._NEWLINE_Njen naslednji film je bil nizkoprora\xc4\x8dunski vestern Reka brez povratka, posnet \xc5\xa1e pred suspenzom, prvi novi projekt pa je bila glasbena komedija Zabava je vse, ki tudi ni bila po njenem okusu, a je studio vztrajal pri njej kot nadomestilo za The Girl in Pink Tights. Ob izidu decembra se je izkazal za neuspeh, kritiki pa so njen nastop ozna\xc4\x8dili za vulgaren._NEWLINE_Septembra 1954 je pri\xc4\x8dela snemati komedijo Sedem let skomin, v kateri je zaigrala \xc5\xbeensko, ki postane predmet sosedovih spolnih fantazij. Ve\xc4\x8dino so posneli v Hollywoodu, razen enega prizora, snemanje katerega je studio za namene promocije organiziral na newyor\xc5\xa1ki aveniji Lexington. V enem najznamenitej\xc5\xa1ih prizorov njene kariere stoji Monroe na zra\xc4\x8dniku podzemne \xc5\xbeeleznice, ko ji pi\xc5\xa1 vetra iz njega privzdigne krilo. Snemanje se je zavleklo ve\xc4\x8d ur in pritegnilo ve\xc4\x8dtiso\xc4\x8dglavo mno\xc5\xbeico radovedne\xc5\xbeev. Promocijski trik je uspel in fotografije s snemanja so objavili \xc4\x8dasopisi po vsem svetu, pomenil pa je konec njenega zakona z DiMaggiom, ki je ob slikah pobesnel. Te\xc5\xbeave zaradi njegove ljubosumnosti in za\xc5\xa1\xc4\x8ditni\xc5\xa1kega odnosa sta imela \xc5\xbee prej, bil pa naj bi tudi nasilen do nje. Po vrnitvi v Hollywood je po samo devetih mesecih zakona napovedala lo\xc4\x8ditev. Film Sedem let skomin je iz\xc5\xa1el junija 1955 in postal eden komercialno najuspe\xc5\xa1nej\xc5\xa1ih filmov leta._NEWLINE_Po snemanju je s fotografom Miltonom Greeneom ustanovila lastno produkcijsko podjetje, Marilyn Monroe Productions (MMP), da bi imela ve\xc4\x8d nadzora nad svojo kariero. Ta poteza velja za enega klju\xc4\x8dnih dogodkov, ki so naznanili konec prevlade velikih hollywoodskih studiev v ameri\xc5\xa1ki filmski industriji. Prekinila je pogodbo s 20th Century-Fox in se zapletla v pravni spor, zaradi \xc4\x8desar je bila dele\xc5\xbena posmeha. Leto 1955 je posvetila \xc5\xa1tudiju igralstva, hodila je na te\xc4\x8daje pri Constance Collier in delavnice \xc5\xa1ole Actors Studio pod vodstvom Leeja Strasberga. Takrat se je zbli\xc5\xbeala s Strasbergom in njegovo \xc5\xbeeno Paulo, ki sta pomembno vplivala nanjo do konca njene kariere._NEWLINE_Zasebno je bila Monroe kljub postopku lo\xc4\x8ditve \xc5\xa1e vedno v zvezi z DiMaggiom, hodila pa je tudi z Marlonom Brandom in dramatikom Arthurjem Millerjem. Zveza s slednjim je po lo\xc4\x8ditvi od DiMaggia oktobra 1955 postala resna in tudi Miller se je takrat lo\xc4\x8dil. \xc5\xa0efe studia je zaskrbelo, da bi lahko to kvarno vplivalo na njeno kariero, saj je bil Miller osumljen simpatiziranja s komunizmom, vendar je Monroe zavrnila predloge, naj kon\xc4\x8da zvezo._NEWLINE_Konec leta je izpogajala novo sedemletno pogodbo z 20th Century-Fox, po kateri je dobila pravico izbire projektov in sodelavcev, obvezala pa se je v tem obdobju posneti \xc5\xa1tiri filme. Poleg tega je imela pravico posneti po en film s svojim podjetjem za vsakega Foxovega.\n_START_SECTION_\nPriznanje kritikov in poroka z Arthurjem Millerjem\n_START_PARAGRAPH_\nMediji, ki so se dotlej nor\xc4\x8devali iz njene poslovne odlo\xc4\x8ditve, so jo za\xc4\x8deli opisovati kot premeteno podjetnico in jo prikazovati kot zgled mo\xc4\x8dne posameznice v borbi proti sistemu. Marca 1956 se je uradno preimenovala v Marilyn Monroe. 29. junija se je poro\xc4\x8dila z Millerjem v civilnem obredu in dva dni kasneje \xc5\xa1e judovskem. S poroko se je spreobrnila v judovstvo. Odziv medijev ni bil spodbuden, saj se njena javna podoba ni skladala z Millerjevo podobo intelektualca._NEWLINE_Za prvi film po novi pogodbi si je izbrala dramo Avtobusna postaja, ki je iz\xc5\xa1la avgusta 1956. Izkazala se je za komercialni uspeh in bila dele\xc5\xbena prete\xc5\xbeno pozitivnih ocen kritikov, ki so jo takrat za\xc4\x8deli jemati resneje kot igralko. Monroe si je za to vlogo prislu\xc5\xbeila tudi nominacijo za zlati globus za najbolj\xc5\xa1o igralko._NEWLINE_Avgusta 1956 se je lotila prve neodvisne produkcije MMP, romanti\xc4\x8dne komedije Princ in plesalka po istoimenski gledali\xc5\xa1ki igri z Laurenceom Olivierjem in Vivien Leigh v glavnih vlogah. Olivier je kot v gledali\xc5\xa1ki igri tudi v filmu prevzel glavno vlogo, poleg tega pa \xc5\xa1e delo re\xc5\xbeiserja ter koproducenta. Snemanje se je zapletlo zaradi njegovega pokroviteljskega in poni\xc5\xbeevalnega odnosa do Monroe, zaradi \xc4\x8desar je spet za\xc5\xa1la v te\xc5\xbeave z mamili, v tem \xc4\x8dasu pa naj bi tudi zanosila in kasneje splavila. Kritiki so bili po izidu neenotni in film v domovini ni do\xc5\xbeivel uspeha, bolje je bil sprejet v Evropi, kjer je bil nominiran za nagrado Bafte._NEWLINE_Po kon\xc4\x8danju je vzela enoinpolletni premor od dela in se posvetila mo\xc5\xbeu. Sredi leta 1957 je spet zanosila, a je bila nose\xc4\x8dnost zunajmateri\xc4\x8dna in so jo morali zdravniki prekiniti. Leto kasneje je spet splavila; njene te\xc5\xbeeve pripisujejo endometriozi, za katero je trpela vse \xc5\xbeivljenje. V tem \xc4\x8dasu je odpustila Greenea in odkupila njegov dele\xc5\xbe v MMP, saj se nista mogla dogovoriti glede poslovanja, sumila pa ga je tudi, da goljufa z denarjem._NEWLINE_Julija 1958 se je vnila v Hollywood in zaigrala v komediji Nekateri so za vro\xc4\x8de ob Jacku Lemmonu ter Tonyju Curtisu. \xc5\xa0lo je spet za kli\xc5\xa1ejsko vlogo neumne plavolaske, ki jo je sprejela predvsem na ra\xc4\x8dun obljube o desetodstotnem dele\xc5\xbeu dobi\xc4\x8dka in ob Millerjevi spodbudi. Produkcija je bila zaradi njene muhavosti in zaradi nesoglasij z re\xc5\xbeiserjem Billyjem Wilderjem izjemno te\xc5\xbeavna. Kljub vsemu je bil Wilder na koncu zadovoljen in tudi film je ob izidu marca 1959 postal uspe\xc5\xa1nica pri kritikih in ob\xc4\x8dinstvu. Z vlogo si je Monroe prislu\xc5\xbeila zlati globus za najbolj\xc5\xa1o igralko.\n_START_SECTION_\nZadnja leta\n_START_PARAGRAPH_\nMarilyn Monroe je nato vzela \xc5\xa1e en premor do zime leta 1959, ko je zaigrala v glasbeni komediji Ljubiva se. Vlogo je sprejela le zato, ker je zaostajala s pogodbenimi obveznostmi \xe2\x80\x93 v \xc5\xa1tirih letih je kon\xc4\x8dala le dva filma od obljubljenih \xc5\xa1tirih. Med produkcijo, ki je bila spet te\xc5\xbeavna, se je zapletla v afero s soigralcem Yvesom Montandom, kar je studio izkoristil za promocijo. Film ni bil uspe\xc5\xa1en._NEWLINE_Njen zadnji dokon\xc4\x8dani film je bila drama Neprilagojeni, ki jo je zanjo napisal Miller. V njej je igrala vlogo pravkar lo\xc4\x8dene \xc5\xbeenske, ki se spoprijatelji s trojico starej\xc5\xa1ih kavbojev (Clark Gable, Eli Wallach in Montgomery Clift). Tudi snemanje v pu\xc5\xa1\xc4\x8davi Nevade med julijem in novembrom 1960 je bilo te\xc5\xbeavno. Njen zakon z Millerjem, s katerim sta se pogosto prepirala glede filma, je prakti\xc4\x8dno razpadel in Monroe se je zapletla s fotografom Ingejem Morathom. Tudi zdravstveno je bila v slabem stanju: trpela je za \xc5\xbeol\xc4\x8dnimi kamni, njena zasvojenost pa je bila tako huda, da so jo morali obi\xc4\x8dajno li\xc4\x8diti, ko je \xc5\xa1e spala pod vplivom uspaval._NEWLINE_Po koncu snemanja sta se z Millerjem raz\xc5\xa1la in se januarja 1961 po hitrem postopku lo\xc4\x8dila v Mehiki. Film se je izkazal za finan\xc4\x8dni neuspeh in tudi ocene kritikov so bile deljene. Njen naslednji projekt naj bi bil televizijski film za NBC, ki pa je bil ukinjen, saj se podjetje ni strinjalo z njeno izbiro re\xc5\xbeiserja. Prvo polovico leta 1961 se je namesto tega ukvarjala z zdravstvenimi te\xc5\xbeavami. Operirali so ji endometriozo in ledvi\xc4\x8dne kamne, poleg bolni\xc5\xa1nice pa je nekaj \xc4\x8dasa pre\xc5\xbeivela tudi na psihiatriji zaradi depresije. V oporo ji je bil nekdanji mo\xc5\xbe Joe DiMaggio, s katerim se je znova zbli\xc5\xbeala. Spomladi 1961 se je preselila nazaj v Kalifornijo. Spet se je zapletla v razmerje s Frankom Sinatro in naslednje leto kupila hi\xc5\xa1o v Los Angelesu._NEWLINE_Spomladi 1962 se je ponovno pri\xc4\x8dela redneje pojavljati v medijih. Prejela je zlati globus v netekmovalni kategoriji \xc2\xbbWorld Film Favorite\xc2\xab\xc2\xa0in pri\xc4\x8dela delati na novem filmu za 20th Century Fox, komediji Something's Got to Give. Nekaj dni pred za\xc4\x8detkom snemanja je dobila vnetje sinusov; naslednjih \xc5\xa1est tednov je bila preve\xc4\x8d bolna za delo, a \xc5\xa1efi studia niso prelo\xc5\xbeili snemanja in so kljub zdravni\xc5\xa1kih potrdilom pritiskali nanjo s trditvami v medijih, da simulira. 19. maja je izvedla znameniti nastop na rojstnodnevni prireditvi za predsednika Johna F. Kennedyja v newyor\xc5\xa1kem Madison Square Gardnu, na kateri je zapela \xc2\xbbHappy Birthday, Mr. President\xc2\xab. Izlet v New York je \xc5\xa1e bolj vznejevoljil vodstvo Foxa._NEWLINE_Po vrnitvi na prizori\xc5\xa1\xc4\x8de snemanja je posnela prizor, v katerem gola plava v bazenu. Za promocijo je studio na snemanje povabil novinarje in fotografije so bile kasneje objavljene v reviji Life. To je bilo prvi\xc4\x8d, da je zvezdnica njenega kova pozirala gola \xc5\xa1e v \xc4\x8dasu, ko je bila na vrhuncu kariere. Kmalu po tistem je bila spet bolni\xc5\xa1ko odsotna, zato jo je 7. junija studio odpustil in vlo\xc5\xbeil od\xc5\xa1kodninsko to\xc5\xbebo proti njej v vrednosti 750.000 USD. Re\xc5\xbeiser ni \xc5\xbeelel delati z njeno zamenjavo, zato je studio odpustil \xc5\xa1e njega in ukinil projekt. Kasneje je 20th Century Fox javno okrivil Marilyn Monroe za propad projekta in jo pri\xc4\x8del blatiti v medijih. Vodstvo je kmalu ob\xc5\xbealovalo odlo\xc4\x8ditev in se pogodilo z njo za novo pogodbo, ki je vklju\xc4\x8devala nadaljevanje snemanja filma Something's Got to Give in nov projekt. Da bi popravila svojo javno podobo, je opravila ve\xc4\x8d intervjujev in fotografiranj za medije, vklju\xc4\x8dno s serijo aktov za revijo Vogue z Bertom Sternom. Zadnjih nekaj tednov se je dogovarjala za vlogo v biografskem filmu o Jean Harlow.\n_START_SECTION_\nSmrt in kasnej\xc5\xa1i dogodki\n_START_PARAGRAPH_\nMonroein psihiater Ralph Greenson jo je 5. avgusta zgodaj zjutraj na\xc5\xa1el mrtvo v postelji, po tistem, ko ga je poklicala njena sobarica, ki jo je prej neuspe\xc5\xa1no posku\xc5\xa1ala priklicati skozi zaklenjena vrata spalnice. Malo pred \xc4\x8detrto zjutraj je pri\xc5\xa1el njen zdravnik Hyman Engelberg, ki je uradno razglasil smrt, kmalu po tistem so obvestili \xc5\xa1e policijo._NEWLINE_Mrli\xc5\xa1ki oglednik je ugotovil, da je umrla prej\xc5\xa1nji ve\xc4\x8der med 20:30 in 22:30, toksikolo\xc5\xa1ki testi pa so odkrili akutno zastrupitev z barbiturati. Ob njeni postelji so na\xc5\xa1li prazne stekleni\xc4\x8dke zdravil. Mo\xc5\xbenost, da se je predozirala po nesre\xc4\x8di, so izklju\xc4\x8dili, saj je doza nekajkrat presegala smrtno. Med preiskavo so njeni zdravniki izjavili, da je bila nagnjena k tesnobi in depresijam z nepredvidljivim nihanjem razpolo\xc5\xbeenja ter da se je \xc5\xbee ve\xc4\x8dkrat predozirala, morda celo namerno. Na podlagi tega in dejstva, da preiskava ni odkrila ni\xc4\x8desar sumljivega, je bil kot vzrok smrti zabele\xc5\xbeen verjeten samomor._NEWLINE_Zaradi njenega zvezdni\xc5\xa1kega statusa je bila novica o smrti na prvih straneh \xc4\x8dasopisov po vseh ZDA in Evropi. Pokopali so jo 8. avgusta na hollywoodskem pokopali\xc5\xa1\xc4\x8du Westwood Village Memorial Park. Obred je bil omejen na najo\xc5\xbeje sodelavce in znance, organizirala sta ga njen nekdanji mo\xc5\xbe Joe Di Maggio ter njena mened\xc5\xbeerka Inez Melson. Po ulicah okrog pokopali\xc5\xa1\xc4\x8da se je gnetlo na stotine opazovalcev. Kasneje so njene posmrtne ostanke premestili v grobnico \xc5\xa1t. 24 na tamkaj\xc5\xa1njem Hodniku spominov._NEWLINE_Joe DiMaggio je bil povsem potrt. Pogreb je bil na dan, ko bi se naj po navedbah njegove dru\xc5\xbeine z Marilyn ponovno poro\xc4\x8dila. Marilyn je \xc5\xbee imela obleko, Joe pa prstan zanjo. Govorila sta tudi o tem, da bi posvojila otroka. Naslednjih 20 let so dvakrat na teden po njegovem naro\xc4\x8dilu k njenem grobu dostavljali njene najljub\xc5\xa1e ro\xc5\xbee - rde\xc4\x8de vrtnice. Sam se ni nikoli ve\xc4\x8d poro\xc4\x8dil, preden je umrl pa so bile njegove besede: \xc2\xbbKon\xc4\x8dno bom lahko videl Marilyn\xc2\xab. Medtem so razli\xc4\x8dni posamezniki predlagali razli\xc4\x8dne teorije zarote o njeni smrti, vklju\xc4\x8dno z umorom. \xc5\xa0pekulacije o umoru so pritegnile pozornost \xc5\xa1ir\xc5\xa1e javnosti ob izidu biografije avtorja Normana Mailerja leta 1973 in zlepa niso zamrle, tako da je leta 1982 okro\xc5\xbeni to\xc5\xbeilec odredil preliminarno zbiranje dokazov za morebitno kazensko preiskavo, za katero pa ni na\xc5\xa1el podlage.\n_START_SECTION_\nZapu\xc5\xa1\xc4\x8dina\n_START_PARAGRAPH_\nMarilyn Monroe je \xc5\xa1e ve\xc4\x8d kot pol stoletja po smrti prepoznana kot ena simbolov ameri\xc5\xa1ke pop kulture, ob boku Elvisa Presleyja in Mikija Mi\xc5\xa1ke. Razli\xc4\x8dne ustanove na tem podro\xc4\x8dju so jo razglasile za eno najvplivnej\xc5\xa1ih pop ikon preteklega stoletja ali celo Ameri\xc4\x8danov nasploh. O njej je bilo napisanih na stotine knjig, bila je glavna tema filmov, gledali\xc5\xa1kih iger, oper in skladb ter pomemben navdih drugim znanim umetnikom, kot sta Andy Warhol in Madonna. \xc5\xa0e zdaj je dragocena blagovna znamka: njeno podobo in ime so razne korporacije uporabile za ogla\xc5\xa1evanje stotin izdelkov._NEWLINE_Njeno trajno priljubljenost povezujejo z njeno konfliktno javno podobo. Po eni strani ostaja seks simbol, lepotna ikona in ena najslavnej\xc5\xa1ih zvezd klasi\xc4\x8dne dobe hollywoodskega filma, po drugi strani pa zbuja domi\xc5\xa1ljijo zaradi burnega zasebnega \xc5\xbeivljenja, prizadevanja, da bi jo spo\xc5\xa1tovali kot umetnico, ter nenadne smrti in teorij zarote, ki so jo spremljale. Sistemati\xc4\x8dno so njeno \xc5\xbeivljenje in kariero analizirali razli\xc4\x8dni u\xc4\x8denjaki ter novinarji, ki se ukvarjajo s feminizmom in sociologijo spola. Gloria Steinem jo denimo obravnava kot \xc5\xbertev studijskega sistema, drugi, kot so Molly Haskell, Jacqueline Rose in Sarah Churchwell, pa poudarjajo njeno aktivno vlogo pri oblikovanju lastne kariere in javne podobe. Pogosto jo uporabljajo v razpravah o mno\xc5\xbei\xc4\x8dnih ob\xc4\x8dilih, slavi in potro\xc5\xa1ni\xc5\xa1ki kulturi, saj je zaradi njene kontroverznosti njena simbolika prilagodljiva in si jo lahko vsaka generacija razlaga po svoje._NEWLINE_Kjub nespornemu statusu kulturne ikone so kritiki deljeni glede njene igralske zapu\xc5\xa1\xc4\x8dine. Nekateri menijo, da je kot umetnica za zgodovino filma nepomembna in je zaslovela le zato, ker si je drznila ve\xc4\x8d kot je bilo v njenih \xc4\x8dasih spodobno, drugi pa, da je bila zelo nadarjena komi\xc4\x8darka, \xc4\x8digar inteligenco podcenjujejo zaradi stereotipov."