b"\n_START_ARTICLE_\nHenrik II. Francoski\n_START_SECTION_\nZgodnje \xc5\xbeivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nHenrik se je rodil na dvorcu Ch\xc3\xa2teau de Saint-Germain-en-Laye v bli\xc5\xbeini Pariza o\xc4\x8detu francoskmu kralju Francu I. in materi Klavdiji, vojvodinji Bretonije._NEWLINE_Leta 1525 je \xc5\xa1el skupaj s svojim starej\xc5\xa1im bratom Francem III. v zameno za izpustitev o\xc4\x8deta, ki ga je zajel svetorimski cesar Karel V. med bitko pri Pavii, v ujetni\xc5\xa1tvo v Madrid, kjer je ostal tri leta._NEWLINE_S \xc5\xa1tirinajstimi leti se je poro\xc4\x8dil z italijansko plemkinjo Katarino de' Medici. Ob smrti brata Franca III. leta 1536 je postal prestolonaslednik, svojega o\xc4\x8deta je nasledil na svoj 28. rojstni dan enajst let kasneje.\n_START_SECTION_\nKraljevanje\n_START_PARAGRAPH_\nHenrikovo vladanje je bilo zaznamovano z vojnami z Avstrijo in preganjanjem protestantskih hugenotov. Z Ediktom iz Ch\xc3\xa2teaubrianta 27. junija 1551 je pozval civilna in cerkvena sodi\xc5\xa1\xc4\x8da, da odkrivajo in kaznujejo vse heretike in dajejo hude omejitve hugenotom. Edikt se je prav tako nana\xc5\xa1al na strogo urejanje publikacij s prepovedjo prodaje, uvoza ali tiskanja neodobrenih knjig._NEWLINE_Z namenom ponovne osvojitve Italije in s tem zagotovitvijo francoske nadvlade nad Evropo je Henrik II. napovedal vojno Karlu V., znano kot Habsbur\xc5\xa1ko-Valoi\xc5\xa1ka vojna. Nadaljevanje o\xc4\x8detovega francosko-otomanskega zavezni\xc5\xa1tva mu je dovoljevalo glavnino svojih sil poslati proti Renu, medtem ko je ju\xc5\xbeno Francijo branila francosko-otomanska flota. Ob zgodnji ofenzivi v Loreni je zajel tri \xc5\xa1kofijska mesta Metz, Toul in Verdun, kasnej\xc5\xa1e zavzetje Toskane s pomo\xc4\x8djo Sienske republike v letu 1553 je bilo neuspe\xc5\xa1no; po porazu v bitki pri Marcianu je bila Siena priklju\xc4\x8dena Velikemu vojvodstvu Toskani._NEWLINE_Karlova odpoved prestolu v letu 1556 ja Habsbur\xc5\xa1ko cesarstvo razdelila med \xc5\xa1panskega kralja Filipa II. in svetorimskega cesarja Ferdinanda I. Sama vojna se je preselila na ozemlje Flandrije, kjer je Filip v povezavi s savojskim vojvodom Emanuelom Filibertom v bitki pri Saint-Quentinu (1557) porazil Francoze. Po vstopu Anglije v vojno je Francozom sprva uspelo zasesti Calais in pleniti \xc5\xa1panske posesti na Nizozemskem, kljub temu je moral Henrik II. sprejeti premirje v Cateau-Cambr\xc3\xa9sisu. S podpisom miru, ki je bil lo\xc4\x8deno sklenjen 2. in 3. aprila 1559 med Henrikom II. in angle\xc5\xa1ko kraljico Elizabeto I. ter Henrikom II. in Filipom II., je Francija izgubila Savojo in Piemont na ra\xc4\x8dun Savojskega vojvodstva, obdr\xc5\xbeala pa Calais in vse tri \xc5\xa1kofije v Loreni. \xc5\xa0panija je obdr\xc5\xbeala Franche-Comt\xc3\xa9. Emanuel Filibert se je poro\xc4\x8dil z Margareto, vojvodinjo Berryja, sestro Henrika II., Filip II. se je poro\xc4\x8dil z Elizabeto Valoi\xc5\xa1ko, h\xc4\x8derko Henrika II.\n_START_SECTION_\nSmrt\n_START_PARAGRAPH_\nNa turnirju, ki se je odvijal 30. junija 1559 na trgu Place des Vosges v Parizu kot proslavitev miru v Cateau-Cambr\xc3\xa9sisu z nekdanjimi sovra\xc5\xbeniki in proslavitev poroke Henrikove h\xc4\x8derke s Filipom II., je Henrika s kopjem smrtno ranil vodja Kraljeve \xc5\xa1kotske garde Gabriel Montgomery. Umrl je 10. julija 1559._NEWLINE_Nasledil ga je sin Franc II., poro\xc4\x8den z Marijo, \xc5\xa1kotsko kraljico, po njegovi smrti dobro leto kasneje pa ga je nasledil brat Karel IX. Ves \xc4\x8das, do leta 1563, je po smrti Henrika zaradi mladoletnosti namesto njiju vladala njuna mati regentka Katarina de' Medici.\n_START_SECTION_\nPrerokba\n_START_PARAGRAPH_\nNostradamus, francoski astrolog, poznan po pisanju prerokb, se pogosto omenja kot napovedovalec kraljeve smrti, ki naj bi jo zapisal v enem od svojih tetrastihov. Dejansko je bil omenjeni tetrastih prvikrat dan v tiskanje \xc5\xa1ele leta 1614, petinpetdeset let po dogodku, osemin\xc5\xa1tirideset po smrti Nostradamusa, kot tak je ozna\xc4\x8den za postdikcijo (vaticinium ex eventu). Kraljevo smrt naj bi napovedal tudi sodobnik Nostradamusa, italijanski astrolog Luca Gaurico."