b'\n_START_ARTICLE_\nAndrej \xc5\xbdvan\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nAndrej \xc5\xbdvan, partizansko ime Boris, je po osnovni \xc5\xa1oli pomagal o\xc4\x8detu pri gozdarskih delih na Pokljuki. Okoli 1933 je za\xc4\x8del sodelovati v prosvetnem delavskem dru\xc5\xa1tvu Svoboda (pozneje Vzajemnost) v Spodnjih Gorjah. Po vrnitvi iz vojske, katero je slu\xc5\xbeil v letih 1937\xe2\x80\x931941 se je zaposlil v \xc5\xbeelezarni na Jesenicah (najprej kot delavec-te\xc5\xbeak, pozneje se je priu\xc4\x8dil elektrovarilstva). Leta 1938 je bil sprejet v SKOJ, 1939 v KPS. Po okupaciji 1941 je pod vplivom komunistov iz Gorij, predvsem Marije \xc5\xbdumer, sodeloval pri pripravah na odpor. Da bi se izognil aretaciji, se je julija 1941 z bratoma Janezom in Alojzom pridru\xc5\xbeil skupini partizanov na Pokljuki in se z njimi vklju\xc4\x8dil v Jeseni\xc5\xa1ko (Cankarjevo) \xc4\x8deto, v kateri je 1. avgusta sodeloval pri spopadu z Nemci na Me\xc5\xbeaklji. Po boju 8. avgusta na Kotli\xc4\x8du (zdaj Partizanski vrh) na Jelovici je bil imenovan za komandirja voda Jeseni\xc5\xa1ke \xc4\x8dete. Decembra 1941 je sodeloval pri organizaciji vstaje v okolici Bleda in Bohinja ter skupaj z Jakobom Bokalom ustanovil in vodil Pre\xc5\xa1ernov bataljon._NEWLINE_V za\xc4\x8detku 1942 je poveljeval Pre\xc5\xa1ernovi \xc4\x8deti na Pokljuki. Zaradi izredne hrabrosti v spopadih z Nemci (mdr. na Berjanci in Lipanci), uspe\xc5\xa1nega poveljevanja v \xc5\xa1tevilnih drznih akcijah (predvsem v Gorjah, Radovni, Mostah in \xc5\xbdirovnici) in odlo\xc4\x8dnega boja proti izdajalcem je bil \xc5\xbdvan med poklju\xc5\xa1kimi partizani zelo priljubljen. Poleti 1942 je \xc4\x8deta na Pokljuki pod njegovim vodstvom prerasla v II. bataljon Gorenjskega odreda, avgusta pa je bil imenovan za komandanta Gorenjskega odreda. Jeseni je zbolel in moral za\xc4\x8dasno zapustiti operativno partizansko enoto. Spomladi 1943 se je vrnil v bataljon na Pokljuki. Po ustanovitvi Pre\xc5\xa1ernove brigade je poveljeval minersko-sabota\xc5\xbenemu vodu Triglav, ki je izvedel okrog Bleda in Jesenic vrsto uspelih napadov na objekte in nem\xc5\xa1ke patrulje. Jeseni se je sabota\xc5\xbeni vod reorganiziral v \xc4\x8deto, novembra 1943 je dobil \xc4\x8din poro\xc4\x8dnika. Januarja 1944 je ponovno zbolel. Poleti je bil v oficirski \xc5\xa1oli pri Glavnem \xc5\xa1tabu NOV in POS, konec 1944 dolo\xc4\x8den za namestnika komandanta gorenjskega vojnega podro\xc4\x8dja in skrbel predvsem za partizansko mobilizacijo na Gorenjskem. Med zadnjo sovra\xc5\xbenikovo ofenzivo proti osvobojenemu ozemlju na Gorenjskem in Primorskem je marca 1945 vodil ve\xc4\x8djo, a slabo oboro\xc5\xbeeno skupino partizanov, ki so jo na Poreznu obkolili Nemci. Padel je ob preboju sovra\xc5\xbenikovega obro\xc4\x8da. Leta 1945 prekopan v partizansko skupno grobi\xc5\xa1\xc4\x8de v Spodnjih Gorjah. Za izkazan pogum v Narodnoosvobodilnem boju je prejel ve\xc4\x8d odlikovanj.'