b'\n_START_ARTICLE_\nPape\xc5\xbe Gregor XIII.\n_START_SECTION_\nMladost in cerkveni vzpon\n_START_PARAGRAPH_\nUgo Boncompagni se je rodil v Bologni 7. januarja 1501 (po nekaterih 1. januarja) kot peti otrok o\xc4\x8detu Kri\xc5\xa1toforju (Cristoforo), bogatemu mestnemu trgovcu, in materi Angeli rojeni Marscalchi. \xc5\xa0tudiral je pravo na Univerzi v Bologni, kjer je 1530 doktoriral \xc2\xbbin utroque iure\xc2\xab\xc2\xa0- iz civilnega in kanonskega (cerkvenega) prava; prav tam se je posvetil pou\xc4\x8devanju med 1531 in 1539. _NEWLINE__NEWLINE_Kot priznan pravnik je sodeloval na koncilu v Trentu pri pripravljanju prenovitvenih odlokov. Pavel IV. ga je imenoval 1558 za \xc5\xa1kofa v Viestah, a Pij IV. ga je 12. marca 1565 imenoval za kardinala in ga kot legata poslal v \xc5\xa0panijo in v druge de\xc5\xbeele po zaupnih in va\xc5\xbenih opravilih.\n_START_SECTION_\nPape\xc5\xbe\n_START_PARAGRAPH_\nPo pogrebnih obredih za Pijom V. se je razvnel hud prepir med kardinali glede osebnosti prihodnjega pape\xc5\xbea. Pripadniki strogo cerkvene struje so \xc5\xbeeleli posaditi na sede\xc5\xbe sv. Petra milanskega nad\xc5\xa1kofa Karla Boromejskega; popustljivej\xc5\xa1i kardinala Moroneja, ki si je pridobil toliko zaslug okoli Tridentinskega koncila; svobodomiselnej\xc5\xa1i pa Huga Boncompagnija. Ko so se za njimi zaprla vrata konklava, so se stranke tako uredile, da je \xc5\xbee po \xc5\xa1estih urah sejanja pri\xc5\xa1lo iz volilne \xc5\xa1krinje ime Boncompagnija, a privzel si je ime \xe2\x80\x93 po njemu najljub\xc5\xa1emu cerkvenem o\xc4\x8detu Gregorju Nazian\xc5\xa1kem \xe2\x80\x93 Gregor XIII.  13. maja 1572 je bil torej v konklavu izvoljen za pape\xc5\xbea in 25. maja istega leta ustoli\xc4\x8den in kronan._NEWLINE__NEWLINE_Neutrudno je podpiral katoli\xc5\xa1ko obnovo Cerkve v duhu Tridentinskega koncila ter se uspe\xc5\xa1no zoperstavil prodiranju reformacije v katoli\xc5\xa1ke de\xc5\xbeele. Podpiral je francoskega kralja Henrika III. v borbi proti kalvinisti\xc4\x8dnim hugenotom, vstajo Ircev proti angle\xc5\xa1ki kraljici Elizabeti in \xc5\xa1pansko protireformacijo na Nizozemskem. Katoli\xc5\xa1ka Cerkev na Poljskem se je pod njegovim pontifikatom prenovila in okrepila; brezuspe\xc5\xa1ni pa so ostali njegovi poskusi za rekatolizacijo \xc5\xa0vedske in za zedinjenje ali vsaj zbli\xc5\xbeanje z rusko Cerkvijo. Prav tako so se izjalovila njegova prizadevanja za skupno obrambo pred Turki. Da bi zagotovil u\xc4\x8dinkovito delo katoli\xc5\xa1ke prenove, je potrdil ali na novo ustanovil stalne nunciature v Parizu, na Dunaju, v Madridu, Luzernu in Gradcu. Nunciji naj bi predvsem \xc4\x8duli nad verskim \xc5\xbeivljenjem ter usmerjali in nadzirali katoli\xc5\xa1ko prenovo v posameznih de\xc5\xbeelah. _NEWLINE__NEWLINE_Za prvega nuncija v Gradcu, v \xc4\x8digar obmo\xc4\x8dje so spadale tudi slovenske de\xc5\xbeele, je 1580 imenoval Germanika Malaspina. Njegov naslednik je 1584 postal Andrej Caligari, o katerem pravijo, da je bil \xc2\xbbkot nuncij zelo gore\xc4\x8d za versko prenovo, za obrambo katoli\xc5\xa1ke vere in za izvajanje tridentinskih odlokov\xc2\xab. Da bi \xc4\x8dim ve\xc4\x8djemu \xc5\xa1tevilu bodo\xc4\x8dih duhovnikov omogo\xc4\x8dil dobro izobrazbo, je v Rimu ustanovil ve\xc4\x8d nacionalnih kolegijev; hirajo\xc4\x8demu Germaniku (Germanicum) je pridru\xc5\xbeil Hungarik (Hungaricum) in ga utrdil z izdatno denarno podporo. Po njegovi zaslugi so zrasli angle\xc5\xa1ki, irski, gr\xc5\xa1ki in maronitski zavod. Jezuitski rimski kolegij je podprl materialno in mu omogo\xc4\x8dil \xc5\xa1ir\xc5\xa1o izobra\xc5\xbeevalno dejavnost; po njem se ta univerza imenuje Gregoriana; on sam jo je inavguriral 25. oktobra 1584. Leta 1583 je ustanovil v Rimu astronomski observatorij. Prav tako se je zavzel za ustanavljanje \xc5\xa1tevilnih jezuitskih zavodov po evropskih de\xc5\xbeelah. 1572 je dal izdaten prispevek za gradnjo jezuitskega kolegija v Gradcu, kjer so se kmalu \xc5\xa1olali tudi \xc5\xa1tevilni slovenski gojenci. Z njegovim priporo\xc4\x8dilom so za prenovo Cerkve za\xc4\x8deli uspe\xc5\xa1no delovati kapucini v Franciji 1574, v \xc5\xa0paniji 1578, v Angliji 1580 in v Nem\xc4\x8diji 1581. _NEWLINE__NEWLINE_Gregor XIII. je pospe\xc5\xa1eval misijonsko dejavnost, zlasti v Indiji in na Japonskem. Izdal je nov zakonik cerkvenega prava Corpus iuris canonici v smislu tridentinskih smernic. _NEWLINE__NEWLINE_Lotil se je tudi prenove liturgi\xc4\x8dnega petja. V Rimu je ustanovil glasbeno akademijo \xc2\xbbSvete Cecilije\xc2\xab. S svojo neutrudno dejavnostjo na kulturnem, umetni\xc5\xa1kem in izobra\xc5\xbeevalnem podro\xc4\x8dju je \xc4\x8disto iz\xc4\x8drpal cerkveno blagajno. Od temeljito izobra\xc5\xbeenih \xc5\xa1tudentov v raznih zavodih je pape\xc5\xbe pri\xc4\x8dakoval upravi\xc4\x8deno \xc5\xa1irjenje tridentinske obnove na celotno kr\xc5\xa1\xc4\x8danstvo.\n_START_SECTION_\nMecen in graditelj Rima\n_START_PARAGRAPH_\nV Rimu je dal zgraditi pomembne stavbe, tako 1580 Kvirinalsko pala\xc4\x8do, kamor se je preselil pape\xc5\xa1ki dvor 1605 pod Pavlom V., Cappella Gregoriana 1583 v Baziliki sv. Petra; 1584 so z njegovo podporo dokon\xc4\x8dali cerkev Il Ges\xc3\xb9 - mati\xc4\x8dno cerkev jezuitov. _NEWLINE__NEWLINE_Preuredil je tudi nekatere anti\xc4\x8dne stavbe in dela v splo\xc5\xa1no korist; tako je Dioklecijanove toplice 1575 preuredil v ka\xc5\xa1\xc4\x8do. _NEWLINE__NEWLINE_1572 je pape\xc5\xbe Gregor nalo\xc5\xbeil Vasariju poslikavo fresk, ki upodabljajo pomor  hugenotov, ki so izgubili \xc5\xbeivljenje v \xc5\xa0entjernejski no\xc4\x8di v Parizu, ki jih lahko vidimo v Sala Regia v Vatikanskih pala\xc4\x8dah. V spomin na katoli\xc5\xa1ko zmago je dal kovati tudi spominsko svetinjo. O pokolu so pape\xc5\xbea obvestili na na\xc4\x8din, \xc4\x8de\xc5\xa1 da so uspe\xc5\xa1no prepre\xc4\x8dili nevarno zaroto, ki so jo hugenoti kovali zoper kralja. Pape\xc5\xbe je najprej dal peti \xc2\xbbTe Deum\xc2\xab; ko je pa zvedel celotno resnico, je obsodil krvoprelitje. _NEWLINE__NEWLINE_Poleg zavzete duhovne priprave so hoteli v svetem letu 1575 tudi stavbeno obnovo, da bi prerodili Rim tudi zunanje: zravnali so goro med Sv. Janezom Lateranskim in Marijo Veliko ter tlakovali mestne ulice; Gregorju gre tudi zahvala za zidanje svetih vrat in vpeljavo spominskih svetoletnih svetinj. _NEWLINE__NEWLINE_Po letu 1575 je zajela staro srednjeve\xc5\xa1ko rimsko mesto, ki je ponekod zanemarjeno propadalo, obnoviteljska mrzlica. Mladi redovi so podirali staro in gradili novo. Poleg kupole Sv. Petra so se za\xc4\x8dele dvigati v nebo \xc5\xa1e druge: na jezuitski cerkvi Il Ges\xc3\xb9, na teatinski Sant\'Andrea della Valle, na barnabitski San Carlo ai Catinari. 1575 so Nerijevi oratorijanci dobili v upravo starodavno \xc5\xbeupnijo Santa Maria in Vallicella, pa se je dvignila nova kupola na Chiesa Nuova. Vse to je bilo znamenje \xc5\xbeivljenjske mo\xc4\x8di Tridentinskega koncila, ki je po\xc5\xbeivil cerkveno \xc5\xbeivljenje po vsem svetu, zlasti pa v Rimu.\n_START_SECTION_\nGregor XIII. in Slovenci\n_START_PARAGRAPH_\nV \xc4\x8dasu njegovega pontifikata je 1584 v Wittenbergu na Sa\xc5\xa1kem iz\xc5\xa1el slovenski prevod celotnega svetega pisma, Dalmatinova Biblija. Do dana\xc5\xa1njega \xc4\x8dasa se je ohranilo kakih 80 izvodov. S posebnim dovoljenjem so jo smeli uporabljati tudi katoli\xc4\x8dani, ki do tedaj \xc5\xa1e niso imeli slovenskega prevoda. _NEWLINE_Nadvojvoda Karel je maja 1571 za ljubljanskega stolnega kanonika imenoval duhovnika Baltazarja Radli\xc4\x8da, ki je zaslovel kot odli\xc4\x8den govornik tudi zunaj mej ljubljanske \xc5\xa1kofije. Med njimi je pridiga za drugo adventno nedeljo, za katero je prevedel v lepo sloven\xc5\xa1\xc4\x8dino brez germanizmov, ki so jih \xc5\xa1e uporabljali protestantski prevajalci, odlomek iz Lukovega evangelija o znamenjih \xc4\x8dasa in koncu sveta (Lk 21, 25 \xe2\x80\x93 33). Leta 1577 sta nastala zbirka njegovih pridig z latinskim naslovom Conciones panegyricae ter polemi\xc4\x8den spis zoper protestante Dissertatio contra Lutheri dogmata. Nadvojvoda Karel je prizadevnega stolnega dekana povzdignil v plemi\xc5\xa1ki stan, po smrti \xc5\xa1kofa Glu\xc5\xa1i\xc4\x8da pa ga je imenoval za njegovega naslednika. Radli\xc4\x8d se je preselil v Gornji Grad, kjer pa je 15. maja 1579 nepri\xc4\x8dakovano umrl in to prav na dan, ko ga je pape\xc5\xbe Gregor XIII. v Rimu potrdil za ljubljanskega \xc5\xa1kofa; pokopan je v Gornjem Gradu, kjer mu je \xc5\xa1kof Hren leta 1623 postavil nagrobno plo\xc5\xa1\xc4\x8do. _NEWLINE__NEWLINE_Nadvojvoda Karel je 1. marca 1580 imenoval Janeza Tav\xc4\x8darja za njegovega naslednika, pape\xc5\xbe pa ga je 20. maja istega leta tudi potrdil. Nadvojvoda Karel ga je septembra 1584 imenoval za svojega svetnika in za de\xc5\xbeelnega namestnika v Gradcu, zaupani sta mu bili pro\xc5\xa1tija avgu\xc5\xa1tinskih korarjev v Dobrli vasi ter uprava samostana Millstatta, kjer je cvetelo \xc4\x8de\xc5\xa1\xc4\x8denje slovenskega kneza Domicijana. V svoji temeljni nalogi si je zadal prenovo duhovnikov v duhu tridentinskega koncila in izkoreninjenje protestantizma iz svoje \xc5\xa1kofije. V ta namen je v letih 1581 do 1583 opravil natan\xc4\x8dno vizitacijo svoje \xc5\xa1kofije, na izrecno nadvojvodovo \xc5\xbeeljo pa leta 1582 tudi gori\xc5\xa1ke grofije, kjer je leta 1591 omogo\xc4\x8dil kapucinom, da so se naselili v Gorici. Daljnose\xc5\xbene posledice za versko, duhovno in kulturno podobo Ljubljane in slovenskih de\xc5\xbeel je imelo Tav\xc4\x8darjevo prizadevanje za ustanovitev jezuitskega kolegija v Ljubljani, dne 1. novembra 1597. Tav\xc4\x8dar vsekakor sodi med najznamenitej\xc5\xa1e predstavnike protireformacije in katoli\xc5\xa1ke prenove v notranjeavstrijskih de\xc5\xbeelah.\n_START_SECTION_\nSmrt in pokop\n_START_PARAGRAPH_\nRoparji so se okoli Rima in po mestu tako razpasli, da je pape\xc5\xbe proti njim poslal sina Giacoma, poveljnika Angelskega grada, ki jih je uti\xc5\xa1al. \xc4\x8cez malo \xc4\x8dasa so pa udarili drugod, kar je pape\xc5\xbea hudo prizadelo. Po kratki bolezni srca je z besedami: "Vstani Gospod, nikar ne pozabljaj nesre\xc4\x8dnih!"  umrl dne 10. aprila 1585 v Rimu, sredi svojih dejavnosti, ki jih je opravljal vse do konca z nezlomljivo mo\xc4\x8djo, kljub svojim \xc5\xa1tiriinosemdesetim letom. _NEWLINE_\xc5\xa0tiri dni po smrti so njegovo truplo polo\xc5\xbeili k po\xc4\x8ditku v Baziliki sv. Petra v Vatikanu v grobnico, ki jo je \xc5\xa1ele 1723 okrasil s \xc4\x8dudovitimi kipi Camillo Rusconi._NEWLINE_Na kronanje pape\xc5\xbea Gregorja spominja najstarej\xc5\xa1a ohranjena pape\xc5\xa1ka tiara, ki so jo sicer ukradli Francozi, vendar jo je ob njegovem obisku 1804 v Parizu vrnil Napoleon Piju VII.. Vse druge tiare so bile \xc5\xbertve tatvin in ropov.'