b'\n_START_ARTICLE_\nErbergi\n_START_PARAGRAPH_\nErbergi, plemi\xc5\xa1ka rodbina na Kranjskem, ki je bila leta 1688 povzdignjena v baronski stan. Njeni \xc4\x8dlani so bili pomembni de\xc5\xbeelni in dr\xc5\xbeavni uradniki, eminentni pravniki, profesorji, ali pa so opravljali visoke cerkvene slu\xc5\xbebe. Bili so meceni kulture in umetnosti. Njihov dvorec s parkom v Dolu pri Ljubljani je postal shajali\xc5\xa1\xc4\x8de ljubljanskih plemi\xc4\x8dev in me\xc5\xa1\xc4\x8danov. V njem so zbrali bogato zbirko umetnostnih in naravoslovnih dragocenosti, veliko in raznoliko knji\xc5\xbenico ter arhiv. Po mo\xc5\xa1ki liniji so izumrli leta 1847.\n_START_SECTION_\nKorenine imajo na Ko\xc4\x8devskem\n_START_PARAGRAPH_\nDru\xc5\xbeina izhaja s Ko\xc4\x8devskega, kamor so v prvih desetletjih 14. stoletja Ortenbur\xc5\xbeani v sklopu kolonizacije obmo\xc4\x8dja pripeljali frankovske in turin\xc5\xa1ke kmete. V Ko\xc4\x8devju so se kot izobra\xc5\xbeenci uveljavili pod imenom Erber in zasedali visoke polo\xc5\xbeaje kot so cesarski uradniki, \xc5\xbeupani in \xc5\xbeupniki. Adam Erber se npr. leta 1578 omenja kot cesarski carinski uradnik. Pavel Erber je leta 1605 umrl kot \xc5\xbeupnik in dekan v Judenburgu. Adamov sin Lenart, ko\xc4\x8devski mestni sodnik, je leta 1668 prejel naziv viteza, spremenil priimek v Erberg in velja za za\xc4\x8detnika plemi\xc5\xa1ke rodbine Erbergov.\n_START_SECTION_\nBaroni na Kranjskem\n_START_PARAGRAPH_\nLenartov sin Janez Danijel je leta 1688 v okolici Ljubljane kupil gospostvi Dol in Ostri vrh (Sostro) z dvorcem v Dolu, ki ga je takoj za\xc4\x8del preurejati v svojo rezidenco. Dvorec so dograjevali in posodabljali njegovi nasledniki, tako da je skupaj s parkom postal eno od kulturnih sredi\xc5\xa1\xc4\x8d ljubljanskega plemstva in me\xc5\xa1\xc4\x8danstva. Erbergi so imeli posesti tudi drugod po Kranjskem, v Lo\xc5\xbeu, Smledniku, Tr\xc5\xbei\xc4\x8du, Stari Loki, Ljubljani in drugod._NEWLINE_Kot predstavniki novega plemstva, ki je zapolnilo praznino po odhodu protestantskih rodbin , so bili Erbergi zelo aktivni, tako v dr\xc5\xbeavnih kot v cerkvenih krogih. Bili so visoko izobra\xc5\xbeeni. \xc5\xbde kmalu so se sorodstveno povezali z znanimi in starimi kranjskimi plemi\xc5\xa1kimi rodbinami, tudi grofovskimi, Apfaltrerji, Attemsi, Gallensteini in Hohenwarti. Bili so \xc4\x8dlani Dizmove bratov\xc5\xa1\xc4\x8dine in njegovi soustanovitelji, ravno tako so bili med ustanovitelji Akademije operozov, bili so tudi \xc4\x8dlani Kmetijske dru\xc5\xbebe na Kranjskem. Za usluge v upravnih in sodnih slu\xc5\xbebah je cesar Leopold I. leta 1714 Lenartova sinova, brata Janeza Danijela in Janeza Adama, in njune naslednike povzdignil v baronski stan, postali so baroni Erberg, plemeniti Dolski in Ostovr\xc5\xa1ki (Freiherrn Erberg zu Lusttal und Osterberg). _NEWLINE_Erbergi so bili tesno povezani z jezuiti, ki so leta 1597 v Ljubljani ustanovili kolegij, ki je pomenil za\xc4\x8detek visokega \xc5\xa1olstva na Slovenskem. Erbegi so ustanovo finan\xc4\x8dno podpirali, njihovi otroci so se v njej \xc5\xa1olali, nekateri so tam kasneje tudi pou\xc4\x8devali kot profesorji, vodili tamkaj\xc5\xa1njo knji\xc5\xbenico. Franc Anton Erberg, jezuit, je bil rektor kolegija. Iz rodbine Erbergov sta iz\xc5\xa1la tudi dva misijonarja: Inocenc Wolfgang je bil misijonar v Paragvaju in predstojnik misijonov ob reki Uragvaj, njegov ne\xc4\x8dak, sin sestre Suzane, sloviti Avgu\xc5\xa1tin Hallerstein, pa misijonar na Kitajskem; bil je astronom, matematik, izpopolnil kitajski koledar, cesar \xc4\x8cian Long (Qi\xc3\xa1nl\xc3\xb3ng) ga je za njegove zasluge povzdignil v mandarina._NEWLINE_Erbergi so pozorno spremljali napredek na znanstvenem, umetnostnem in kulturnem podro\xc4\x8dju. Kupovali so knjige, zbirali starine, in sledili modnim spremembam v arhitekturi. Tako je vnuk Janeza Danijela, baron Volbenk Danijel, najel arhitekta Matijo Perskega, da je okrog leta 1753 predelal tedaj \xc5\xa1e renesan\xc4\x8dni dvorec v Dolu v povsem baro\xc4\x8dno podobo, stilno pa je dal urediti tudi grajski park. Bil je mecen baro\xc4\x8dnega slikarja Fortunata Berganta; znani so portreti barona, njegove \xc5\xbeene in matere (danes v Narodni galeriji v Ljubljani). Knji\xc5\xbenico je obogatil z objavami najpomembnej\xc5\xa1ih naravoslovnih odkritij, fizikov Franklina, Newtona, Pascala, Musschenbroeka. Pri pape\xc5\xbeu je celo zaprosil za dovoljenje, da bi lahko bral s strani Vatikana prepovedane knjige._NEWLINE_Po odli\xc4\x8dnem znanju in izbranem okusu pa se je odlikoval zlasti Volbenkov sin baron Jo\xc5\xbeef Kalasanc, ki je bil v stiku z tedanjimi vodilnimi kranjskimi izobra\xc5\xbeenci, Breckerfeldom, Kopitarjem, Linhartom, Zoisom, Suppantschichem, naravoslovcem Freyerjem, slikarjem Janezom Poto\xc4\x8dnikom in drugimi. Avstrijski cesar Franc I. ga je leta 1808 poklical na Dunaj, da skupaj z \xc5\xbeeno Jo\xc5\xbeefo Katarino iz rodu grofov Attemsov vzgajata njegove otroke. Ko se je baron leta 1815 vrnil domov v Dol, se je povsem posvetil urejanju svojih obse\xc5\xbenih zbirk umetnostnih predmetov (slike, grafike, kipi) in arhivskega gradiva (listine, dokumenti), povezanega s preteklostjo Kranjske ter seveda knji\xc5\xbenice. Sprva je zbirke hranil v sobanah dvorca. Ko pa so postale preobse\xc5\xbene, je dal zanje v grajskem parku postaviti dva klasicisti\xc4\x8dno oblikovana paviljona, V enem je bila knji\xc5\xbenica, v drugem pa je hranil preostale zbirke. Na novo pa je dal urediti tudi park v pravi botani\xc4\x8dni vrt z ve\xc4\x8d kot 7.000 rastlinami, med katerimi so bili \xc5\xa1tevilni eksoti. V \xc4\x8dasu kongresa svete alianse v Ljubljani, leta 1821, sta dvorec obiskala cesar Franc I. in njegova \xc5\xbeena Karolina, omenja pa ga tudi Ivan Tav\xc4\x8dar v romanu Izza kongresa._NEWLINE_Sin Jo\xc5\xbeefa Kalasanca, baron Jo\xc5\xbeef Ferdinand ni imel otrok. Z njim je rodbina leta 1847 po mo\xc5\xa1ki liniji izumrla. Zadnja \xc4\x8dlanica dru\xc5\xbeine je bila njegova sestra Antonija Katarina (\xe2\x80\xa01882), ki se je poro\xc4\x8dila v dru\xc5\xbeino svoje matere, grofovsko rodbino Attems. Tako so Attemsi podedovali dvorec in zbirke v njej.\n_START_SECTION_\nPrivatni muzej, knji\xc5\xbenica in arhiv\n_START_PARAGRAPH_\nOb koncu \xc5\xbeivljenja barona Jo\xc5\xbeefa Kalasanca je bil dvorec Dol pravi zasebni muzej umetni\xc5\xa1kih, naravoslovnih, etnografskih in tehnolo\xc5\xa1kih predmetov in je imel izredno bogato in raznoliko knji\xc5\xbenico in arhiv. Umetni\xc5\xa1ka zbirka je vsebovala dela Kranjcev ali takih, ki so na Kranjskem ustvarjali: slike Almanacha, Fortunata Berganta, Herrleina, Valentina Metzingerja, Poto\xc4\x8dnika, Quaglijeve freske in kipi npr. Francesca Robbe. V zbirki pa so bila tudi dela nekaterih res slovitih tujih mojstrov: D\xc3\xbcrerja, Tiziana, Renija, Rubensa, Donnerja. Klasanc pa je umetnostni zbirki dodal \xc5\xa1e naravoslovno. K temu sta ga spodbujala svak, kranjski naravoslovec Franc Jo\xc5\xbeef Hanibal Hohenwart in kustos kranjskega de\xc5\xbeelnega muzeja, botanik, zoolog in paleontolog Henrik Freyer. Nekaj zbirk mu je poklonil \xc5\xbdiga Zois (numizmati\xc4\x8dno, ornitolo\xc5\xa1ko, zbirko mineralov, grbov, portretov). Kalasanc je tako ustvaril pravi privatni muzej. Poleg tega je zbirka vsebovala \xc5\xa1e herbarije, oro\xc5\xbeje, naga\xc4\x8dene \xc5\xbeivali, staro pohi\xc5\xa1tvo, bakroreze._NEWLINE_Dolska knji\xc5\xbenica je bila tematsko zelo raznolika, \xc5\xa1tela nad 7000 zvezkov. \xc5\xbde prvi lastnik, baron Janez Danijel, je zbral 650 knjig. Prav tako je bil vnet zbiratelj njegov brat, baron Janez Adam. Vnuk, baron Volbenk Danijel, je knji\xc5\xbenico tematsko raz\xc5\xa1iril z znanstvenimi deli. Zbirko je dopolnil njegov sin baron Jo\xc5\xbeef Klasanc s knjigami in dokumenti povezanimi s Kranjsko. Svojo bogato zbirko je baronu prepustil leksikograf in topograf Franc Anton Breckerfeld; obsegala je leksikolo\xc5\xa1ko in genealo\xc5\xa1ko gradivo ter gradivo za topografijo Kranjske za dodatek k Slavi Vojvodine kranjske. Knji\xc5\xbenica je vsebovala dragocenosti kot so glagolski rokopisi iz 14. stoletja, molitvenik iz 14. stoletja, Albertus Magnus iz leta 1467, inkunabule, tiski slovenskih protestantik (vklju\xc4\x8dno z Dalmatinovo Biblijo in Trubarjevo Postilo), redki starej\xc5\xa1i kranjski rokopisi in tiski, dela Janeza Ludvika Sch\xc3\xb6nlebna in Janeza-Gotharda Lukan\xc4\x8di\xc4\x8da, Spominska knjiga ljubljanske plemi\xc5\xa1ke dru\xc5\xbebe sv. Dizma, rokopisi ljubljanskega jezuitskega kolegija, Vodnikove Lublanske novice. _NEWLINE_Osnovo za arhiv so predstavljale listine in drugo arhivsko gradivo, ki se je nana\xc5\xa1alo na gospostvi Dol in Ostri vrh in so ga Erbergi prevzeli ob nakupu od prej\xc5\xa1njih lastnikov. Na\xc4\x8drtno ga je za\xc4\x8del urejati \xc5\xbee baron Janez Danijel, ki ga je razvrstil in o\xc5\xa1tevil\xc4\x8dil. K temu so se pridru\xc5\xbeila pisma, rodovniki kranjskih plemi\xc5\xa1kih rodbin, dokumenti, ki se nana\xc5\xa1ajo na cerkev, organizacijo \xc5\xa1ol, de\xc5\xbeelno upravo, sodi\xc5\xa1\xc4\x8da itd. Baronu Klasancu so svoje dru\xc5\xbeinske arhive zaupale tudi druge plemi\xc5\xa1ke rodbine, s katerimi so bili Erbergi tudi v sorodstvu: Gallenbergi, Neuhausi, Raigersfeldi._NEWLINE_V \xc4\x8dasu, ko je bil Dol v lasti grofov Attemsov, sta pri\xc5\xa1la dolski arhiv in knji\xc5\xbenica polagoma v znanstveno evidenco. Vanj so dobili vpogled razni interesenti, kakor npr. Bleiweis. Po zaslugi grofa \xc5\xbdige Attemsa in staroste slovenskega muzealstva Karla De\xc5\xbemana je pri\xc5\xa1el leta 1880 ve\xc4\x8dji del knji\xc5\xbenice in arhiva za ceno 1.000 goldinarjev v last de\xc5\xbeelnega muzeja; knjige se danes nahajajo v knji\xc5\xbenici Narodnega muzeja v Ljubljani, arhiv pa v Arhivu Slovenije. Umetni\xc5\xa1ka dela so Atemsi ob prodaji dolskega dvorca deloma prodali, deloma pa so jih prenesli v svojo rezidenco v Podgori pri Gorici, kjer pa so bila, skupaj s pala\xc4\x8do, med drugo svetovno vojno popolnoma uni\xc4\x8dena.'