b'\n_START_ARTICLE_\nBoris Paternu\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nKot gimnazijec je deloval v NOB. Leta 1951 je na Filozofski fakulteti v Ljubljani diplomiral iz slavistike, leta 1960 pa tam tudi doktoriral s tezo Idejno in estetsko teoreti\xc4\x8dno izhodi\xc5\xa1\xc4\x8de realizma v Levstikovi literarni kritiki (v knjigi  pod naslovovm Estetske osnove Levstikove literarne kritike, 1962). Na Filozofski fakulteti je predaval od leta 1961, od leta 1972 kot redni profesor za zgodovino slovenske knji\xc5\xbeevnosti. Leta 1979 je bil izvoljen za dopisnega, leta 1985 pa za rednega \xc4\x8dlana SAZU. S predavanji je gostoval na mnogih tujih univerzah, najve\xc4\x8dkrat v Celovcu in Trstu. Opravljal je \xc5\xa1tevilne strokovno-organizacijske naloge, med drugim je od leta 1978 organiziral simpozije Obdobja v slovenskem jeziku, knji\xc5\xbeevnosti in kulturi. Leta 1966 je postal sourednik Slavisti\xc4\x8dne revije, od leta 1987 do leta 1991 je bil \xc4\x8dlan glavnega uredni\xc5\xa1kega odbora Enciklopedije Slovenija, leta 1988 in 1995 urednik Obdobij, od leta 1990 do leta 1992 pa \xc4\x8dlan uredni\xc5\xa1kega odbora nove izdaje Bri\xc5\xbeinskih spomenikov. Upokojil se je leta 1994._NEWLINE_Najprej se je ukvarjal s pripovedni\xc5\xa1tvom 19. stoletja in za\xc4\x8detki literarne kritike. Vodil je skupinsko raziskavo povojne literature (Slovenska knji\xc5\xbeevnost 1945\xe2\x88\x921965, I-II), v njenem sklopu je z generacijskega vidika obdelal liriko. V razpravah je obravnaval smeri in sloge slovenske knji\xc5\xbeevnosti od reformacije do sodobnosti. Podrobno se je ukvarjal s Pre\xc5\xa1ernom. Vodil je raziskavo o pesni\xc5\xa1tvu upora iz obdobja 1941\xe2\x88\x921945 in uredil antolo\xc5\xa1ko izdajo (Slovensko pesni\xc5\xa1tvo upora I. Partizanske, 1987). Literarno zgodovino je prenavljal s postopki imanentne interpretacije ter pozneje sprejemal pobude modernih teoreti\xc4\x8dnih in metodolo\xc5\xa1kih smeri. Tematsko in jezikovno-stilno obravnavo literarnih del in avtorskih opusov je zdru\xc5\xbeeval s strukturnimi in recepcijskimi vidiki v integralno interpretacijo. V literarni zgodovini je raziskoval \xc4\x8dasovne oziroma obdobne sloge. Prizadeval si je pojasniti evolucijsko dinamiko slovenske literature, zlasti poezije, in v njej odkriti zna\xc4\x8dilne tipolo\xc5\xa1ke poteze. Ob tem je teoreti\xc4\x8dno in metodolo\xc5\xa1ko utemeljeval svoje poglede in dognanja. Uredil je antologijo slovenske poezije v makedon\xc5\xa1\xc4\x8dini Slovene\xc4\x8dka poezija (leta 1972) in dvojezi\xc4\x8dno antologijo Na zeleni strehi vetra \xe2\x88\x92 Auf dem gr\xc3\xbcnen Dach des Windes (leta 1980), pa tudi antologije s spremnimi razpravami: _NEWLINE_Prejel je Kidri\xc4\x87evo nagrado za znanost (1981),  srebrni \xc4\x8dastni znak svobode RS (1996), \xc5\xbdupan\xc4\x8di\xc4\x8devo nagrado mesta Ljubljane (skupinsko, 1981), nagrado vstaje slovenskega naroda (1987). Ob upokojitvi je bil imenovan za zaslu\xc5\xbenega profesorja ljubljanske univerze (1994), leta 1996 \xc5\xa1e za ambasadorja RS v znanosti. Je \xc4\x8dastni \xc4\x8dlan Slavisti\xc4\x8dnega dru\xc5\xa1tva Slovenije in \xc4\x8dastni me\xc5\xa1\xc4\x8dan Kranja (2006); Univerza na Primorskem ga je leta 2008 imenovala za \xc4\x8dastnega doktorja.'