b'\n_START_ARTICLE_\nNem\xc5\xa1ka Vzhodna Afrika\n_START_SECTION_\nUstanovitev zasebne kolonije Nem\xc5\xa1ke vzhodnoafri\xc5\xa1ke dru\xc5\xbebe\n_START_PARAGRAPH_\nV 1880. letih je nem\xc5\xa1ki glas zahteval intenzivno kolonialno politiko. Kancler von Bismarck je sprva to zavrnil, ker se je hotel osredoto\xc4\x8diti_NEWLINE_na zunanjo politiko v Evropi. Vse ve\xc4\x8dji socialni in gospodarski problemi pa so od Nem\xc5\xa1kega cesarstva zahtevali odziv. Tako naj bi novi prodajni trgi_NEWLINE_prinesli \xc5\xbee veliko bogastvo za druge evropske kolonialne sile, ampak so bili manjkajo\xc4\x8di v gospodarstvu. Prevladujo\xc4\x8di poslovni krogi so pri\xc4\x8dakovali oslabitev delavskega gibanja z emigracijsko kampanjo s ciljem, da bi naselili vsaj eno \xc2\xbbNem\xc5\xa1ko Indijo\xc2\xab\xc2\xa0\xc4\x8dezmorsko, kjer bi bile lahko dobre razvojne mo\xc5\xbenosti._NEWLINE_Ta ideja je padla na plodna tla v nacionalisti\xc4\x8dnih krogih srednjega razreda in aristokracije._NEWLINE_Za to nalogo je bil ravno prav\xc5\xa1nji ministrov sin Carl Peters, ki je prejel nalogo v dru\xc5\xbebi za nem\xc5\xa1ko kolonizacijo (ki jo je sam ustanovil), da prevzame_NEWLINE_obmo\xc4\x8dja v Afriki. 10. oktobra 1884 je Peters prispel v Zanzibar. Potoval je kamufla\xc5\xbeno, saj je moral projekt ostati neodkrit pred Britanci._NEWLINE_Pozneje je \xc2\xbbza\xc5\xa1\xc4\x8ditna pogodba potekla\xc2\xab\xc2\xa0na celini, ki je potrdila zahtevo od kolonizacijske dru\xc5\xbebe na dr\xc5\xbeavo, v kateri ve\xc4\x8dinoma niso razumeli bistva o podpisanju._NEWLINE_27. februarja 1885 je cesar Viljem I. objavil listino, ki je uzakonila okupacijo vzhodnoafri\xc5\xa1kih obmo\xc4\x8dij. Nem\xc5\xa1ka vzhodnoafri\xc5\xa1ka dru\xc5\xbeba (DOAG) _NEWLINE_pod Peterovim vodstvom se je preimenovala ravno v \xc4\x8dasu, ko je sedaj dobila tudi podporo Nem\xc5\xa1kega cesarstva in nadaljevala z razvojem. Peters je dobil _NEWLINE_prilo\xc5\xbenost, da bi pridobil ve\xc4\x8dja obmo\xc4\x8dja za DOAG. To je privedlo do protesta v vladi Zanzibarja, ki je imela svoj del zahtev na celini. S protestom je bil 27. aprila 1885 seznanjen cesar in ta je okrepil \xc4\x8dete na celini. Kancler Biscmark je kljub velikim dvomom poslal ladjedelsko eskadriljo pod poveljstvom admirala Knorra na Zanzibar in prisilil sultana, da potrdi prevzem oblasti s strani DOAG-a._NEWLINE_29. oktobra 1886 sta Nem\xc5\xa1ko cesarstvo in Zdru\xc5\xbeeno kraljestvo sklenila razmejitev njunih obmo\xc4\x8dij v vzhodni Afriki; suverenost Zanzibarja je bila dogovorjena in pohlep sultana je bil prepoznan po 10 milj \xc5\xa1irokem celinskem pasu._NEWLINE_Na podlagi nem\xc5\xa1ko-britanskega sporazuma, ki je bil pod pritiskom sultana, je uspel zaklep Petersa 1887 s sultanom, zato je pogodba potekala \xc4\x8dez upravo celotnega Zanzibarskega obalnega pasa med rekama Umba in Rovuma._NEWLINE_Ko je pogodba leta 1888 postala veljavna, so se uprli Arabci pod poveljstvom Buschirija is Salima iz Tange, severno v Lindiju in ju\xc5\xbeno pa so posku\xc5\xa1ali z napadom proti nem\xc5\xa1ki vojski (t. i. Arabski upor). DOAG je padel skupaj z nem\xc5\xa1kimi mornari\xc5\xa1kih vojakov,  postaji Bagamoyo in Dar-es-Salaam pa sta se uspele obdr\xc5\xbeati. Potem je kraljeva vlada  poslala mladega afri\xc5\xa1kega izku\xc5\xa1enega \xc4\x8dastnika Hermanna Wissmanna, kot kraljevega komisarja na vzhod Afrike. S pomo\xc4\x8djo pla\xc4\x8dancev \xe2\x80\x93 nem\xc5\xa1kih \xc4\x8dastnikov, prav tako Sudanov in Zulusov, jim je uspelo zaustaviti poskus upora. Vodja upora Buschiri is Salim je bil 15. decembra 1889 usmr\xc4\x8den. V zvezi z javno intervencijo v kraljestvu pa je bila predstavljena kot ukrep proti arabsemu trgovanju s su\xc5\xbenji, ki je bila dose\xc5\xbeena v soglasju z mednarodno pravico Congovega dokumenta.'