b'\n_START_ARTICLE_\nIgor Grdina\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nPo kon\xc4\x8dani gimnaziji v Celju je \xc5\xa1tudiral zgodovino in slavistiko na Filozofski fakulteti Univerze v Ljubljani in leta 1988 diplomiral. Od leta 1989 do 2004 je bil zaposlen na Oddelku za slovanske jezike in knji\xc5\xbeevnosti Filozofske fakultete v Ljubljani, kjer je bil nazadnje redni profesor za starej\xc5\xa1o in novej\xc5\xa1o slovensko knji\xc5\xbeevnost. Eno leto je predaval tudi na Pedago\xc5\xa1ki fakulteti v Mariboru. Sedaj je znanstveni svetnik na In\xc5\xa1titutu za kulturno zgodovino ZRC SAZU, sodeluje z In\xc5\xa1titutom za civilizacijo in kulturo in kot redni profesor predava na programih Kulturna zgodovina in Interkulturni \xc5\xa1tudiji \xe2\x80\x93 primerjalni \xc5\xa1tudij idej in kultur na Univerzi v Novi Gorici._NEWLINE_Doktoriral je iz slavistike in zgodovine, raziskovalno pa se ukvarja predvsem z zgodovino starej\xc5\xa1e slovenske knji\xc5\xbeevnosti, s kulturno zgodovino in politi\xc4\x8dno zgodovino 19. stoletja. Za monografijo Ipavci: zgodovina slovenske me\xc5\xa1\xc4\x8danske dinastije je leta 2002 prejel nagrado klio. Napisal, prevedel in na novo spesnil je tudi nekaj libretov za opere in operete, med njimi novi libreto za opereto Princesa Vrtoglavka Josipa Ipavca (1997) in opero Majda Marjana Kozine (1999). Dejaven je kot publicist._NEWLINE_Politi\xc4\x8dno se je anga\xc5\xbeiral pred lokalnimi volitvami leta 2006, ko je bil med pobudniki Zbora za Ljubljano, ki je v Ljubljani za \xc5\xbeupana neuspe\xc5\xa1no kandidiral Franceta Arharja.  Ve\xc4\x8dkrat je sodeloval z Zborom za republiko in bil med drugim med podpisniki spomenice, ki je pred referendumu o arbitra\xc5\xbenem sporazumu o meji med Slovenijo in Hrva\xc5\xa1ko pozvala h glasovanju proti potrditvi sporazuma.'