b'\n_START_ARTICLE_\nLepenci\n_START_SECTION_\nOpis\n_START_PARAGRAPH_\nV splo\xc5\xa1nem so lepenci majhni do srednje veliki hro\xc5\xa1\xc4\x8di, ki merijo med 2,5 in 10\xc2\xa0mm v dol\xc5\xbeino. Pogosto so prelivajo\xc4\x8dih se kovinskih barv najrazli\xc4\x8dnej\xc5\xa1ih odtenkov. Njihovo telo je najve\xc4\x8dkrat ovalne oblike, z mo\xc4\x8dno obokanimi pokrovkami (elitrami), ki pokrivajo ves zadek. Glava je majhna in komaj vidna pod dobro razvitim oprsjem. Tipalnice ve\xc4\x8dinoma ne presegajo tretjine dol\xc5\xbeine telesa, po obliki so nitaste ali glavni\xc4\x8daste. Noge imajo zelo razli\xc4\x8dno razvite, ve\xc4\x8dinoma kratke in \xc5\xa1ibke, pri nekaterih skupinah pa mo\xc4\x8dne, z zadnjim parom prilagojenim za skakanje. Pokrovke lahko segajo tudi \xc5\xa1ir\xc5\xa1e od zadka ali so oblikovane v razli\xc4\x8dne strukture. Na zunaj so nekatere vrste zelo podobne polonicam, od katerih jih najzanesljiveje lo\xc4\x8dimo po stopalcih (tarsus) nog - ta so zgrajena iz petih \xc4\x8dlenov, od katerih en na zunaj ni opazen (pri polonicah iz \xc5\xa1tirih)._NEWLINE_V obmo\xc4\x8djih z zmernim podnebjem prezimijo kot odrasle \xc5\xbeivali. Na leto se izmenja ve\xc4\x8d generacij, v nekaterih primerih na li\xc4\x8dinke pazijo samice in odganjajo razli\xc4\x8dne plenilce, kot so mravlje.\n_START_SECTION_\nEkologija\n_START_PARAGRAPH_\nSo skoraj izklju\xc4\x8dno rastlinojedi, najve\xc4\x8d se jih prehranjuje z listi. Izjema so recimo predstavniki poddru\xc5\xbeine Cryptocephalinae, ki jedo odmrle liste. Prehrana li\xc4\x8dink je bolj raznolika; med njimi najdemo take, ki vrtajo znotraj listov, druge grizejo po povr\xc5\xa1ini, napadajo korenine, semena ali stebla. Mnogo vrst je vezanih na bli\xc5\xbeino vode._NEWLINE_Pred plenilci se branijo s strupenimi obrambnimi spojinami, ki jih mnoge vrste dobijo iz tkiv strupenih rastlin, s katerimi se prehranjujejo, ali pa jih sintetizirajo same. Podobno kot polonice izvajajo\xc2\xa0\xc2\xbbrefleksno krvavitev\xc2\xab\xc2\xa0- kadar jih kaj vznemiri, izlo\xc4\x8dajo obrambne snovi v obliki teko\xc4\x8dine skozi no\xc5\xbene sklepe, kar izgleda, kot bi krvaveli.\n_START_SECTION_\nPomen za \xc4\x8dloveka\n_START_PARAGRAPH_\nKratek generacijski \xc4\x8das pomeni, da se lahko v ugodnih razmerah lepenci izredno hitro namno\xc5\xbeijo. Kadar napadejo rastline, ki jih za svojo prehrano ali les goji \xc4\x8dlovek, lahko povzro\xc4\x8dijo veliko \xc5\xa1kode. Li\xc4\x8dinke lepencev iz poddru\xc5\xbeine Bruchinae delajo \xc5\xa1kodo na spravljenih semenih (npr. fi\xc5\xbeolovih, grahovih ali p\xc5\xa1enici). Med najbolj znanimi je koloradski hro\xc5\xa1\xc4\x8d, lepenec iz poddru\xc5\xbeine Chrysomelinae, ki so ga po 1. svetovni vojni zanesli iz Severne Amerike in od takrat povzro\xc4\x8da resno \xc5\xa1kodo na nasadih krompirja ter drugih razhudnikovk (npr. paradi\xc5\xbenika). Ekonomsko pomembnej\xc5\xa1e vrste so med drugimi \xc5\xa1e belu\xc5\xa1evka (Crioceris asparaga, na belu\xc5\xa1ih), topolovka (Chrysomela populi, na topolih), Xanthogaleruca luteola (na brestih), Erynephala puncticollis (na pesi) itd._NEWLINE_Proti lepencem se najve\xc4\x8d borijo s kemi\xc4\x8dnimi sredstvi - insekticidi in feromonskimi pastmi. Te\xc5\xbeavo pri takem na\xc4\x8dinu kontrole med drugim predstavlja tudi to, da jim kratek generacijski \xc4\x8das omogo\xc4\x8da hiter razvoj odpornosti proti posameznim insekticidom. Tako se je pri populacijah koloradskega hro\xc5\xa1\xc4\x8da do sedaj razvila odpornost proti vsaj 49 razli\xc4\x8dnim insekticidom vseh razredov. Po drugi strani pa nekatere vrste, ki se prehranjujejo s koreninami, s pridom uporabljajo pri biolo\xc5\xa1kem nadzoru invazivnih rastlinskih vrst.\n_START_SECTION_\nSistematika in evolucija\n_START_PARAGRAPH_\nNajstarej\xc5\xa1e fosile, ki potrjeno pripadajo lepencem, datirajo v kredo, pred okoli 100 milijoni let. Ostanki so presenetljivo skromni, obsegajo le dva v jantar ujeta primerka in en primer zna\xc4\x8dilnih sledi prehranjevanja na fosiliziranih listih rastline, sorodne ingverju. Na teh temeljih predpostavljajo, da se je ve\xc4\x8dina dana\xc5\xa1njih poddru\xc5\xbein razvila v pozni kredi, hkrati z obse\xc5\xbeno radiacijo kritosemenk. So bli\xc5\xbenji sorodniki kozli\xc4\x8dkov (dru\xc5\xbeina Cerambycidae)._NEWLINE_Lepenci so zelo velika dru\xc5\xbeina hro\xc5\xa1\xc4\x8dev, katerih predstavnike najve\xc4\x8dkrat lo\xc4\x8dujejo le mikroskopski znaki, zato se njihova klasifikacija, ki je tradicionalno temeljila na morfolo\xc5\xa1kih znakih, z novimi odkritji hitro spreminja. Ve\xc4\x8d splo\xc5\xa1no sprejetih poddru\xc5\xbein je bilo tako pred kratkim reklasificiranih, bodisi so jih dvignili na nivo samostojne dru\xc5\xbeine (npr. Orsodacnidae in Megalopodidae), bodisi vklju\xc4\x8dili v obstoje\xc4\x8de poddru\xc5\xbeine (npr. Alticinae, Chlamisinae, in Clytrinae). Verjetno se bo danes sprejeta taksonomska razdelitev dru\xc5\xbeine z novimi podatki (predvsem molekularnimi) \xc5\xa1e spremenila.\n_START_SECTION_\nLepenci v Sloveniji\n_START_PARAGRAPH_\nMed okoli 500 vrstami, ki so znane za Slovenijo, je najve\xc4\x8d, okoli 250 vrst bolha\xc4\x8dev, za katere je zna\xc4\x8dilna majhna telesna velikost in zadnje noge, prilagojene za skakanje (zaradi \xc4\x8desar so dobili ime po bolhah). Vendar pa bolha\xc4\x8de, ki so jih v\xc4\x8dasih klasificirali na taksonomskem rangu poddru\xc5\xbeine (Halticinae oz. Alticinae), danes uvr\xc5\xa1\xc4\x8damo v naddru\xc5\xbeino Galerucinae, znotaj katere taksonomska razmerja \xc5\xa1e niso pojasnjena in tako tudi ne status bolha\xc4\x8dev. Favnisti\xc4\x8dno zanimive so vrste iz rodu gornic (Oreina), ki \xc5\xbeivijo v visokogorju, nekatere med njimi so endemiti jugovzhodnega dela Alp.'