b'\n_START_ARTICLE_\nIkonostas\n_START_PARAGRAPH_\nIkonostas je v pravoslavnih cerkvah lesena ali marmorna pregradna stena, ki lo\xc4\x8di prostor za vernike od oltarja. Ikonostas se nana\xc5\xa1a tudi na prenosni stojalo z ikonami, ki se lahko postavi kjerkoli v cerkvi. Ikonostas se je razvil iz bizantinskega templja, postopek je bil kon\xc4\x8dan do petnajstega stoletja._NEWLINE_Beseda izhaja iz gr\xc5\xa1ke \xce\xb5\xe1\xbc\xb0\xce\xba\xce\xbf\xce\xbd\xce\xbf\xcf\x83\xcf\x84\xce\xac\xcf\x83\xce\xb9 (- \xce\xbf\xce\xbd) (eikonost\xc3\xa1si (- na), \xc5\xa1e vedno v splo\xc5\xa1ni uporabi v Gr\xc4\x8diji in na Cipru, kar pomeni "prostor za slike"._NEWLINE_Do 14. stoletja na njem ni bilo ikon. Bilo je samo vodoravno bruno na \xc5\xa1tirih stebrih in z vrati v sredini. Odprtine levo in desno od vrat so bile zastrte z zavesami. Tako imenovane prestolne ikone Kristusa in Matere bo\xc5\xbeje so bile na stenah ob straneh._NEWLINE_Od 14. stoletja dalje stoji ikona Kristusa ju\xc5\xbeno, Matere bo\xc5\xbeje pa severno od vrat na ikonostasu. Zgoraj dobi \xc5\xa1e eno vrsto ikon, po 16. stoletju pa so ikone tudi v ve\xc4\x8d vrstah.\n_START_SECTION_\nLokacija\n_START_PARAGRAPH_\nLadja je glavni del cerkve, kjer stoji ve\xc4\x8dina vernikov, sveti\xc5\xa1\xc4\x8de pa je obmo\xc4\x8dje okoli oltarja, vzhodno od ladje. Sveti\xc5\xa1\xc4\x8de je obi\xc4\x8dajno 1-3 stopnice vi\xc5\xa1je od ladje. Ikonostas ne stoji neposredno na robu sveti\xc5\xa1\xc4\x8da ampak je obi\xc4\x8dajno pomaknjen nekaj metrov nazaj od roba zgornje stopnice. To tvori hodnik pred ikonostasom za duhov\xc5\xa1\xc4\x8dino, ki se imenuje soleas. V samem sredi\xc5\xa1\xc4\x8du soleas je podalj\xc5\xa1ek, pogosto zaokro\xc5\xbeen, ki se imenuje ambon, na katerem diakon stoji ko bere litanije med bogoslu\xc5\xbejem._NEWLINE_Ikonostas, \xc4\x8deprav pogosto visok, se redko dotakne stropa. Zvo\xc4\x8dno, to dovoljuje ekphoneses (liturgi\xc4\x8dnih vzkliki) duhov\xc5\xa1\xc4\x8dine, ki ga jasno sli\xc5\xa1ijo verniki. V majhnih sodobnih cerkvah je lahko ikonostas popolnoma odsoten: v takih primerih se nadomesti z nekaj majhnimi ikonami na stojalu (analogia), ki tvori virtualno prepreko._NEWLINE_Ikonostas ima obi\xc4\x8dajno tri odprtine ali sklope vrat: Lepa ali Sveta vrata v centru ter vrata na severu in jugu vrata na obeh straneh. Lepa vrata se v\xc4\x8dasih imenujejo Kraljeva vrata, je pa to ime bolj primerno za osrednja vrata, ki povezujejo narteks ali verando z ladjo. Ta ostajajo zaprta, kadar ne poteka obred. Kdaj bi jih bilo treba odpreti, se razlikuje glede na pristojnosti in lokalne obi\xc4\x8daje._NEWLINE_Severna in ju\xc5\xbena vrata se pogosto imenujejo Vrata diakonov, ker jih diakoni pogosto uporabljajo. Ikone ki so pogosto upodobljene na teh vratih (predvsem Sv. \xc5\xa0tefan Protomartyr in Sveti Efrem Sirski). Alternativno se lahko imenujejo Vrata angelov saj sta pogosto upodobljena nadangela Mihael in Gabriel. Ju\xc5\xbena vrata so tipi\xc4\x8dno vhodna vrata in tukaj je Mihael, ker je \xc2\xbbzagovornik\xc2\xab; Severna vrata so izhodna in tukaj je prikazan Gabriel, ker je \xc2\xbbBo\xc5\xbeji sel\xc2\xab. Ta vrata se lahko imenujejo tudi stranska vrata._NEWLINE_Obstajajo nekatere izjeme, kjer oboje stranskih vrat prikazujejo nadangela Mihaela. Najbolj omembe vredna je cerkev svetega Jurija (Aghios Georgios) znotraj ekumenskega patriarhata Konstantinopla (dana\xc5\xa1nji Carigrad)._NEWLINE_V mnogih samostanskih cerkvah in kapelah lahko najdemo iconostase s samo dvemi vrati: Sveta vrata in Severna vrata. Te cerkve se uporabljajo za preprostej\xc5\xa1e samostanske obrede, ko vodi bogoslu\xc5\xbeje sam menih.\n_START_SECTION_\nRazvoj\n_START_PARAGRAPH_\nArheolo\xc5\xa1ki dokaz iz samostana sv. Janeza iz Stoudiosa v Konstantinoplu predpostavlja, da se ikonostas razvil iz zgodnjega templja. Bazilika posve\xc4\x8dena Janezu Krstniku je bila zgrajena leta 463. V njej oltarna pregrada obkro\xc5\xbea oltar v obliki \xc4\x8drke \xcf\x80 z velikimi vrati, ki gledajo proti ladji in dvojimi manj\xc5\xa1imi vrati na obeh straneh. Dvanajst vrst dr\xc5\xbei oltarno plo\xc5\xa1\xc4\x8do dolgo 1,6 m. Vi\xc5\xa1ina mize ni znana. Oltarna pregrada ni bila enostaven nizki parapet (kratki zid), glede na to da so odkriti ostanki stebri\xc4\x8dkov za katere  predpostavljajo, da so nosili arhitrav na vrhu stebrov.._NEWLINE_Tempelj je postopno zamenjal vse ostale oblike oltarnih pregrad v bizantinskih cerkvah tekom 6., 7. in 8. stoletja razen v Kapadokiji. Sveta tradicija pripisuje odkritje trdnega ikonostasa sv. Baziliju Velikem._NEWLINE_Do poznega 10. stoletja je enostavna lesena oltarna pregrada lo\xc4\x8dila apsido od ladje v cerkvah vsekanih v pe\xc4\x8dine v Derinkuyuu, \xc4\x8deprav je do poznega 11. stoletja tempelj \xc5\xbee postal standard. Razlog je verjetno v  spo\xc5\xa1tovanju in imitaciji velike cerkve Hagije Sofije v Konstantinopolu, \xc4\x8deprav je stebrna forma oltarne pregrade starej\xc5\xa1a.._NEWLINE_Nedavno se je, posebej v diaspori, pojavilo liturgi\xc4\x8dno gibanje, ki se nagiba k bolj odprtemu slogu ikonostasa. Ti ikonostasi imajo samo eno ali dve vrsti s \xc5\xa1iroko odprtimi kraljevimi vrati._NEWLINE_Oltarni prikaz najden v nekaterih rimskokatoli\xc5\xa1kih in anglikanskih cerkvah in katedralah je v mnogih delih Evrope (posebej v Angliji) tekom poznega srednjega veka zavzemal  podobno mesto, a je imel druga\xc4\x8dno funkcijo.\n_START_SECTION_\nVzhodno kr\xc5\xa1\xc4\x8danstvo\n_START_PARAGRAPH_\nVzhodne pravoslavne in vzhodne katoli\xc5\xa1ke cerkve, ki izvajajo vzhodni obred, se med seboj razlikujejo po uporabi ikonostasa. Armenska in sirska cerkev pogosto uporabljajo zaveso za razliko od fiksnega ikonostasa. Koptska in etiopska cerkev uporabljajo ikonostas, ki je v\xc4\x8dasih narejen re\xc5\xa1etkasto tako, da je polprozoren.'