b'\n_START_ARTICLE_\nVladimir Sergejevi\xc4\x8d Solovjov\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nRodil se je v Moskvi 28. januarja 1853. Njegov o\xc4\x8de je bil zgodovinar Sergej Mihajlovi\xc4\x8d (1820\xe2\x80\x931879). Njegova mati, Poliksena Vladimirovna, je pripadala plemi\xc5\xa1ki dru\xc5\xbeini Romanovih in je izhajala iz ukrajinsko-poljske dru\xc5\xbeine. Eden od njenih prednikov je bil mislec Grigorij Savi\xc4\x8d Skovoroda (1722\xe2\x80\x931794)._NEWLINE_Kot najstnik je pravoslavno kr\xc5\xa1\xc4\x8danstvo zavra\xc4\x8dal zaradi nihilizma. Kasneje je spremenil svoja prepri\xc4\x8danja in se izra\xc5\xbeal skladno s stali\xc5\xa1\xc4\x8di pravoslavne Cerkve. Do tega ga je privedlo lastno zavra\xc4\x8danje pozitivizma. V svojem delu Kriza zahodne filozofije: proti pozitivistom (1874) je zavrgel pozitivisti\xc4\x8dno zavra\xc4\x8danje Aristotelovega esencializma ali filozofskega realizma. V tem delu je zavzel pozicijo intuitivnega noeti\xc4\x8dnega pregleda oziroma vpogleda. Zavest je dojemal kot integralno (sobornost) in kot tisto, ki zahteva tako fenomen (vrednoti ga z dianonio) in noumenon, ki ga vrednoti intuitivno. Solovjov meni, da pozitivizem vrednoti le fenomen objekta, zanika pa intuitivno realnost, ki jo ljudje izku\xc5\xa1ajo kot del svoje zavesti._NEWLINE_Solovjovova osnovna filozofija temelji na ideji, da lahko bistvo objekta (glej esencializem) vrednoti le intuicija in da zavest kot enotno organsko celoto tvori razum oz. logika, vendar ga izpolni nedualisti\xc4\x8dna intuicija. Solovjov se je deloma posku\xc5\xa1al spraviti z dualizmom (subjekt-objekt), ki ga najdemo v nem\xc5\xa1kem idealizmu._NEWLINE_Solovjov je bil prijatelj in zaupnik Fjodorja Mihajlovi\xc4\x8da Dostojevskega. V nasprotju z njim je bil Solovjov naklonjem rimskokatoli\xc5\xa1ki Cerkvi. \xc5\xbdelel si je ozdraviti shizmo (ekumenizem, sobornost) med pravoslavno in rimskokatoli\xc5\xa1ko Cerkvijo. Iz njegovih del je jasno, da je sprejemal pape\xc5\xa1ki primat nad vesoljno Cerkvijo, vendar v tem trenutku ni dovolj dokazov, ki bi podpirali trditev, da je uradno sprejel rimski katolicizem._NEWLINE_Solovojov se ni nikoli poro\xc4\x8dil in ni imel otrok. Prizadeval si je za idealizirano razmerje kot nesmrtno v svoji duhovni ljubezenski poeziji, ki vklju\xc4\x8duje dve \xc5\xbeenski z imenom Sophia. Zavrnil je ponudbo misti\xc4\x8dne Ane Schmidt, za katero je izjavljal, da bo njegova nebe\xc5\xa1ka sopotnica._NEWLINE_Umrl je kot brezdomni reve\xc5\xbe. Svojemu bratu Mihajlu Sergejevi\xc4\x8du in nekaj kolegom je zaupal ohranjanje in promocijo svoje intelektualne zapu\xc5\xa1\xc4\x8dine.\n_START_SECTION_\nVpliv\n_START_PARAGRAPH_\nSolovjov je bil eden od virov likov v Bratih Karamazovih F. M. Dostojevskega, in sicer za Aljo\xc5\xa1o in Ivana Karamazova. Njegov vpliv je opazen tudi v pisanju simbolistov in novoidealistov kasnej\xc5\xa1ega ruskega sovjetskega obdobja. Njegova knjiga Pomen ljubezni je lahko eden od filozofskih virov za Tolstojevo Kreutzerjevo sonato (1889). V tem delu je uvedel koncept syzygy, s katerim je ozna\xc4\x8deval tesno povezanost._NEWLINE_Vplival je na religiozno filozofijo Nikolaja Berdjajeva, Sergeja Bulgakova, Pavla Florenskega, Nikolaja Losskega, Semjona Franka, na ideje Rudolfa Steinerja ter na poezijo in teorijo ruskih simbolistov Andreja Belija, Aleksandra Bloka, svojega brata Vsevoloda Sergejevi\xc4\x8da in drugih. Hans Urs von Balthasar je raziskoval njegovo delo kot primer seven lay styles, ki razodevajo slavo bo\xc5\xbejega razodetja v 3. zvezku Gospodove slave (pp.\xc2\xa0279\xe2\x80\x93352).\n_START_SECTION_\nSofiologija\n_START_PARAGRAPH_\nSolovjovova filozofija temelji na helenisti\xc4\x8dni filozofiji (Platon, Aristotel in Plotin) in zgodnji kr\xc5\xa1\xc4\x8danski tradiciji, budizmu in hebrejski kabalisti\xc4\x8dni tradiciji (Filon Aleksandrijski). Prav tako je \xc5\xa1tudiral gnosticizem in dela Valentinija. Njegova religiozna filozofija je sinkretisti\xc4\x8dna; spajala je filozofske elemente razli\xc4\x8dnih religioznih tradicij s pravoslavnim kr\xc5\xa1\xc4\x8danstvom in njegovo lastne izku\xc5\xa1nje Sofie._NEWLINE_Svoje izku\xc5\xa1nje z entiteto Sofia je opisoval tudi v svojih delih Tri izku\xc5\xa1nje in predavanja o bogo\xc4\x8dlove\xc5\xa1kosti. Solovjovova spajanja je vodila \xc5\xbeelja spraviti oz. zdru\xc5\xbeiti se s tradicijo ruske pravoslavne Cerkve preko ruskega slovanofilskega koncepta o sobornosti. Njegova ruska religiozna filozofija je zelo mo\xc4\x8dna vplivala na rusko simbolisti\xc4\x8dno umetni\xc5\xa1ko gibanje tistega \xc4\x8dasa. Njegovo u\xc4\x8denje o Sofii, zami\xc5\xa1ljeni kot usmiljeni Bo\xc5\xbeji modrosti, ki zdru\xc5\xbeuje in je primerljiva s hebrejsko \xc5\xa0ekino ali drugimi tradicijami boginj, je Ruska pravoslavna Cerkev izven Rusije (ROCOR) proglasila za herezijo; moskovski patriarhat pa za zmotno in nepravoverno.\n_START_SECTION_\nSobornost\n_START_PARAGRAPH_\nSolovjov je hotel ustvariti filozofijo, ki bi lahko skozi sistem logike oz. razuma zdru\xc5\xbeila vsa telesa znanja ali disciplin misli, in spojila vse nasprotujo\xc4\x8de si koncepte v en sistem. Sredi\xc5\xa1\xc4\x8dna komponenta njegove celovite filozofske sprave je bil ruski slovanofilski koncept sobornosti (organski ali spontali red skozi integracijo; povezan je z rusko besedo za katoli\xc5\xa1ki [vesoljni]). Solovjov je hotel najti in ovrednotiti osnovo - oz. nekaj, kar konflikti dojemajo kot skupno podlago - in z osredoto\xc4\x8denjem na to osnovo ustanoviti absolutno enotnost ali integralno spojitev nasprotujo\xc4\x8dih si idej in/ali narodov.\n_START_SECTION_\nKritike\n_START_PARAGRAPH_\nDimitrij Galkovski ga je leta 1988 kritiziral v filozofskem romanu Neskon\xc4\x8dna mrtva to\xc4\x8dka (\xd0\x91\xd0\xb5\xd1\x81\xd0\xba\xd0\xbe\xd0\xbd\xd0\xb5\xd1\x87\xd0\xbd\xd1\x8b\xd0\xb9 \xd1\x82\xd1\x83\xd0\xbf\xd0\xb8\xd0\xba). Galkovski Solovjovovo ponotranjenje in kasnej\xc5\xa1o odpoved nihilisti\xc4\x8dnim pogledom razume kot dokaz oportunizma. Solovjovovo pisanje o teokraciji je ozna\xc4\x8dil kot posmehljiv hibrid slovanofilskega nacionalizma in zahodnega nihilizma.'