b'\n_START_ARTICLE_\nRifska vojna\n_START_SECTION_\nZa\xc4\x8detek\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xa0panija je bila prisotna v Afriki ve\xc4\x8d stoletij, vendar je Francija tam ob za\xc4\x8detku 20. stoletja igrala veliko pomembnej\xc5\xa1o kolonialno vlogo. Do leta 1912 se je pove\xc4\x8dala anarhija v Maroku in maro\xc5\xa1ki sultan Abdelhafid je s fe\xc5\xa1ko pogodbo predal Francozom suverenost. S pogodbo so tudi \xc5\xa0panci dobili nekaj ozemlja okrog Tangerja in v Rifu, goratem predelu severnega Maroka. Splo\xc5\xa1na lokalna sovra\xc5\xbenost do \xc5\xa1panske prisotnosti se je razrasla v odkrit upor, ko se je pojavil Abd-El Krim. \xc5\xa0panija je postavila majhne utrdbe ob glavni cesti v dr\xc5\xbeavi, da bi okrepila nadzor. \xc5\xa0panski poveljnik Manuel Fern\xc3\xa1ndez Silvestre je svoje mo\xc5\xbee postavil v te utrdbe precej na redko in jih pustil same in ranljive.\n_START_SECTION_\n\xc5\xa0panski poraz\n_START_PARAGRAPH_\nKrimove sile so za\xc4\x8dele napadati \xc5\xa1panske polo\xc5\xbeaje in hitro razvile svoj vzorec napada: obkolili so osamljene utrdbe in jih odrezali od sveta, mo\xc5\xbeje v utrdbah so stradali ali umrli od \xc5\xbeeje, vsakega, ki je posku\xc5\xa1al pobegniti, so ubili. Da bi prepre\xc4\x8dili nadaljnje napade, je Silvestre ukazal umik v obalno mesto Melila. 22. julija je bilo ubitih na tiso\xc4\x8de vojakov, ki so se posku\xc5\xa1ali umakniti iz najve\xc4\x8dje utrdbe v Anualu. Silvestre je sredi bitke naredil samomor. Rifske sile so za\xc4\x8dele napredovati proti vzhodu. Kmalu je bilo zavzetih ve\xc4\x8d kot 130 \xc5\xa1panskih voja\xc5\xa1kih postojank.  Krimova zmaga je navdihnila tudi druga plemena, da so se mu pridru\xc5\xbeila. Ustanovili so kratkotrajno Rifsko republiko. Do konca avgusta 1921 je \xc5\xa0panija izgubila vsa ozemlja, ki jih je pridobila od leta 1909. \xc5\xa0panska vojska je bila potisnjena v Melillo, ki je bila njihova najve\xc4\x8dja baza v vzhodnem Rifu.  V Melili je bilo takrat okoli 14 000 \xc5\xa1panskih vojakov. Do sredine avgusta so Rif\xc4\x8dani obkolili preostale \xc5\xa0pance v Melili, ki bi jo lahko osvojili, vendar so se umaknili v hribe._NEWLINE_Melila je bila takrat popolnoma obkoljena, vendar Krim ni ukazal napada na njo, saj se je bal intervencije drugih evropskih dr\xc5\xbeav. V Melili so namre\xc4\x8d \xc5\xbeiveli dr\xc5\xbeavljani razli\xc4\x8dnih evropskih dr\xc5\xbeav in po njegovem mnenju, bi te posredovale \xc4\x8de bi se njenim dr\xc5\xbeavljanom kaj zgodilo. Drugi razlogi so se skrivali v neenotnosti rifskih plemen in \xc5\xa1panskih okrepitvah, ki so prispele v mesto.  \xc5\xa0panci so dosegli so sporazum s plameni, ki so bila najbli\xc5\xbeja Tangerju, in jim omogo\xc4\x8dili, da so koncentrirali svoje sile na Krima na vzhodu. Konec avgusta je bilo v Melili 36 000 vojakov, ki jim je poveljeval Jose Sanjurjo. Krim je kasneje priznal, da ni osvojil Melile, njegova najve\xc4\x8dja napaka v vojni."\n_START_SECTION_\nZastoj\n_START_PARAGRAPH_\nDo janurja 1922 so \xc5\xa0panci osvojili  svojo glavno utrdbo na Monte Arruit. V  utrdbi kjer so na\xc5\xa1li 2600 trupel pobite garnizije. Ponovno so okupirali tudi obalne predele do Tistutinu in Batela. Rifske sile pa so se  utrdile v hribih in nastal je nekak\xc5\xa1en zastoj v vojni. Marca je rifsko topni\xc5\xa1tvo potopilo \xc5\xa1pansko vojno ladjo v zalivu Alhucemas. Leta 1924, v \xc4\x8dasu bojev pri Dar Aquba, so rifske sile spet zadale hud udarec \xc5\xa1panski vojski, padlo je ve\xc4\x8d kot 10 000 vojakov. \xc5\xa0panska vojska je zato, da bi dosegla preobrat v vojni, za\xc4\x8dela proti rifskim plemenom uporabljati kemi\xc4\x8dno oro\xc5\xbeje. \xc5\xa0panske sile so s 25 000 narasle na 150 000 mo\xc5\xbe. To je bila druga\xc4\x8dna vojska, ki so jo vodili strogi, profesionalni \xc4\x8dastniki, med njimi je bil tudi Francisco Franco, bodo\xc4\x8di \xc5\xa1panski diktator. Franco je kasneje zaradi zaslug v vojni postal najmlaj\xc5\xa1i general v \xc5\xa1panski vojski. Leta 1924 so za\xc4\x8deli bombardirati vasi, vendar je bil napredek po\xc4\x8dasen, Rif\xc4\x8dani pa so spet napredovali novembra.\n_START_SECTION_\nFrancoska intervencija\n_START_PARAGRAPH_\nFrancozi prestra\xc5\xa1eni zaradi vstaje v \xc5\xa1panskem delu Maroka, so poslali svoje \xc4\x8dete v Rif, tako je v maju 1924 francoska vojska vzpostavila linijo utrdb severno od reke Oureghla v spornem plemenskem obmo\xc4\x8dju. 12. aprila 1925 je okoli 8000 upornikov napadlo to linijo in v dveh tednih, je bilo ve\xc4\x8d kot 40 od 66 francoskih utrdb zavzetih ali opu\xc5\xa1\xc4\x8denih. Ubitih je bilo okoli 1000 francoskih vojakov , ranjenih 3700 in 1000 pogre\xc5\xa1anih . Te izgubo so predstavljale ve\xc4\x8d kot dvajset odstotkov francoskih sil razporejenih v Rif. Francija se je, da bi dokon\xc4\x8dno zatrla upor, odlo\xc4\x8dila v Maroko pripeljati dobro izurjene in opremljene enote iz Francije, Severne Afrike, Senegala in enote Tujske legije. Te francoske sile so \xc5\xa1tele ve\xc4\x8d 160 000 vojakov. Skupaj s \xc5\xa1panskimi pa jih je bilo okoli 250 000 in so po \xc5\xa1tevilu krepko preka\xc5\xa1ale Krimove sile.\n_START_SECTION_\nKonec vojne in posledice\n_START_PARAGRAPH_\nDo junija 1926 so \xc5\xa0panci in Francozi zdru\xc5\xbeili sile in zdaj je upornikom naproti stalo 360 000 francoskih in \xc5\xa1panskih vojakov. Septembra so Francozi napadali in ponovno osvojili ozemlje, ki ga zajel Krim. Zadnji odlo\xc4\x8dilni napad se je za\xc4\x8del 8. maja 1926. V ofenzivi se je sodelovalo ve\xc4\x8d kot 123 000 vojakov, iz zraka pa jo je podpiralo tudi 150 letal. Premo\xc4\x8d v voja\xc5\xa1tvu in tehnologiji je izid vojne obrnila v prid \xc5\xa0panije in Francije. Krim se je moral umakniti.  Francozi so napadli iz juga, medtem so bili \xc5\xa0panci uspe\xc5\xa1ni v amfibijskem napadu v zalivu Alhucemas in za\xc4\x8deli prodirati s severa. Krim se je zna\xc5\xa1el v brezizhodnem polo\xc5\xbeaju in se je 27. maja 1926 predal francoskim oblastem. Vojna v \xc5\xa0paniji ni bila priljubljena in neuspehi \xc5\xa1panske vojske v za\xc4\x8detku  so precej prispevali k politi\xc4\x8dni nestabilnosti, vse ve\xc4\x8dji nepriljubljenosti monarhije in voja\xc5\xa1kemu udaru leta 1923 v katerem se je na oblast povzel general Primo de Rivera, ki je nato \xc5\xa0panijo ob podpori kralja Alfonza vodil kot diktator do leta 1930, ko je bil prisiljen v odstopiti. Leta 1931 je bila po zmagi republikanskih strank na volitvah razgla\xc5\xa1ena druga \xc5\xa1panska republika, ki pa se ni obdr\xc5\xbeala dolgo, saj je \xc5\xbee leta 1936 izbruhnila \xc5\xa1panska dr\xc5\xbeavljanska vojna.'