b'\n_START_ARTICLE_\nTolminski kme\xc4\x8dki upor\n_START_PARAGRAPH_\nTolminski kme\xc4\x8dki upor je bil zadnji v vrsti velikih kme\xc4\x8dkih uporov na Slovenskem pred reformami Marije Terezije in Jo\xc5\xbeefa II.\n_START_SECTION_\nStanje v 15. in 16. stoletju\n_START_PARAGRAPH_\nV 15. in 16. stoletju je v slovenskih de\xc5\xbeelah od kmetijstva \xc5\xbeivelo pribli\xc5\xbeno 95\xc2\xa0% prebivalstva. Zaradi tur\xc5\xa1kih upadov in vojn, pa tudi zaradi razli\xc4\x8dnih bolezni ter davkov, se je njihov socialni polo\xc5\xbeaj vse bolj slab\xc5\xa1al. Kmetje so se v obdobju dobrih 250 let kar nekajkrat uprli svojim gospodom. Pri\xc5\xa1lo je do petih ve\xc4\x8djih ter pomembnej\xc5\xa1ih uporov in do pribli\xc5\xbeno 140 manj\xc5\xa1ih, krajevnih uporov. Med velike kme\xc4\x8dke upore \xc5\xa1tejemo koro\xc5\xa1ki (1478), vseslovenski (1515), hrva\xc5\xa1ko-slovenski (1573), drugi vseslovenski (1635) in tolminski kme\xc4\x8dki upor (1713).\n_START_SECTION_\nVzroki in zna\xc4\x8dilnosti uporov\n_START_PARAGRAPH_\nVzroki za upore so bili ponovno uvajanje naturalnih dajatev, pove\xc4\x8danje fevdalnih dajatev, nasilno obna\xc5\xa1anje fevdalcev do kmetov, pove\xc4\x8danje tlake, vi\xc5\xa1ji davki, tur\xc5\xa1ki vpadi, spopadi med fevdalci, slabe letine in omejevanje kme\xc4\x8dke trgovine s strani fevdalcev. Kmetje so se za\xc4\x8deli povezovati v kme\xc4\x8dke zveze oziroma punte. Beseda punt izhaja iz nem\xc5\xa1ke besede \xe2\x80\x9eder Bund\xe2\x80\x9c, kar pomeni zdru\xc5\xbeenje, zveza oziroma zaveza. Kmetje so sebe za\xc4\x8deli imenovati puntarji. Kme\xc4\x8dki upori v za\xc4\x8detku 18. stoletja se bistveno razlikujejo od uporov med 15. in 17. stoletjem. Prej\xc5\xa1nji upori so bili ve\xc4\x8dinoma usmerjeni proti fevdalcem zaradi raznih dajatev in drugih davkov, ki so pestili kmete. V za\xc4\x8detku 18. stoletja pa so se kmetje obrnili tudi proti dr\xc5\xbeavnim organom (dr\xc5\xbeavnim bremenom in cesarju). Glavni vzroki za upore so bili ravno davki in njihov na\xc4\x8din pobiranja. 17. stoletje tolminskim kmetom ni prineslo ni\xc4\x8d dobrega. Poleg uvedbe novih davkov, kot so davki na meso, vino in pija\xc4\x8do, so pokrajino prizadele tudi hude naravne nesre\xc4\x8de. Vrstile so se slabe letine, med letoma 1711 in 1714 pa je razsajala tudi \xc5\xbeivinska kuga, ki je pobrala mnogo goveje \xc5\xbeivine. Leta 1713 se je vsemu temu pridru\xc5\xbeilo \xc5\xa1e preobilno de\xc5\xbeevje. Nezadovoljstvo kmetov zaradi novih davkov je bilo zato \xc5\xa1e ve\xc4\x8dje. Izterjavo davkov je prevzel dotedanji gori\xc5\xa1ki pisar Jakob Bandel. Bil je zelo strog in pobiral je ve\xc4\x8d, kot je zahtevala dr\xc5\xbeava, ter tako bogatel na ra\xc4\x8dun kmetov. Leta 1713 so zgoraj na\xc5\xa1tete razmere spro\xc5\xbeile veliki tolminski punt. Ta je zajel skoraj vso Gori\xc5\xa1ko in tudi del Kranjske.\n_START_SECTION_\nPovod\n_START_PARAGRAPH_\nZa\xc4\x8delo se je, ko so Tolminci pregnali \xc5\xbeupnika na \xc5\xa0entvi\xc5\xa1ki gori iz njegove \xc5\xbeupnije. Razlog za pregon je bilo njegovo prigovarjanje kmetom, naj pla\xc4\x8dajo davke, saj je bil \xc5\xbeupnik brat Jakoba Bandla. Kmetje na Tolminskem so bili pri pla\xc4\x8devanju novega davka \xc5\xbee nekaj let v zaostanku, zato je Bandel \xc5\xa1e toliko bolj pritiskal nanje, kar je spro\xc5\xbeilo priprave na upor. Kme\xc4\x8dki upor je pripravljal Ivan Miklav\xc4\x8di\xc4\x8d, v nekaterih virih tudi Ivan Gradnik s pomo\xc4\x8dniki, to so: Gregor Kobal, Lovrenc Kragulj, Martin Munih, Andrej Laharnar. Bandel je hotel marca 1713 prisiliti Tolmince k pla\xc4\x8dilu dav\xc4\x8dnih zaostankov s tem, da je dal nekaj Tolmincev zapreti v Gorico.\n_START_SECTION_\nZa\xc4\x8detki upora (marec 1713)\n_START_PARAGRAPH_\n27. marca se je zbralo 500 Tolmincev z namenom odhoda v Gorico in osvoboditve zaprtih kmetov. Namestnik de\xc5\xbeelnega glavarja Strassoldo jih je s \xc4\x8deto konjenikov in mu\xc5\xa1ketirjev prestregel v Solkanu pri pokopali\xc5\xa1\xc4\x8du ter jih posku\xc5\xa1al na lep na\xc4\x8din odvrniti od njihovih na\xc4\x8drtov. Tolminci so zahtevali, naj jim najprej poka\xc5\xbee prijete rojake, nato pa se bodo pogajali. Takrat jih je namestnik napadel in ujel \xc5\xa1e petindvajset novih kmetov, ostale pa razgnal. Nastop kmetov je Bandla tako prestra\xc5\xa1il, da se je umaknil iz mesta na gori\xc5\xa1ki grad._NEWLINE_Prihodnji dan so se kmetom pridru\xc5\xbeili \xc5\xa1e brambovci in tako je mu\xc5\xa1ketirjem preostal samo \xc5\xa1e beg. Tolminci so se okrog poldneva zbrali na trgu, oboro\xc5\xbeeni z gorja\xc4\x8dami, me\xc4\x8di, sabljami, pu\xc5\xa1kami, cepi in drugimi vrstami kme\xc4\x8dkega orodja ter oro\xc5\xbeja. Grad je ostal odrezan od sveta, zato plemi\xc4\x8di niso mogli priti do oro\xc5\xbearne na gradu, kjer je bilo shranjeno oro\xc5\xbeje. Ostala so jim le \xc5\xa1e pogajanja, ki jih je v imenu Strassolda vodil mestni sodnik Brunetti. Najprej so zahtevali izpustitev vseh jetnikov, ko pa so se jim pridru\xc5\xbeili \xc5\xa1e drugi kmetje, so svoje zahteve \xc5\xa1e zaostrili. Zahtevali so popolno osvoboditev vseh davkov. \xc5\xa0e isti dan so razdejali Bandelovo hi\xc5\xa1o in v strahu, da bodo razdejali \xc5\xa1e kak\xc5\xa1no, jim je sodnik do ve\xc4\x8dera izro\xc4\x8dili vse jetnike, pod pogojem da se takoj vrnejo v svoj kraj. Nekaj kmetov je ostalo v mestu, hkrati pa je tja pri\xc5\xa1lo \xc5\xa1e nekaj sto vojakov._NEWLINE_29. marca je okoli 1000 upornikov napadlo mitnico v Kobaridu. Zahtevali so pismeno potrdilo o odpravi novih mitnin in mitnice v Kobaridu, potrdilo pa jim je prestra\xc5\xa1eni mitni\xc4\x8dar tudi izro\xc4\x8dil. Izbruhi so se za nekaj tednov umirili, najbr\xc5\xbe zaradi spomladanskega dela na polju. Konec aprila in v za\xc4\x8detku maja pa se je upor nenapovedano raz\xc5\xa1iril s severa preko de\xc5\xbeele do Tr\xc5\xbea\xc5\xa1kega krasa. Tokrat je \xc5\xa1lo za premi\xc5\xa1ljeno uporni\xc5\xa1ko gibanje, ki so ga organizirali Tolminci. Sledil je napad na mitnici v Kanalu in Ro\xc4\x8dinju. Napadli so tudi podru\xc5\xbenico de\xc5\xbeelnega gozdnega mojstra. Upor se je raz\xc5\xa1iril \xc5\xa1e v Brda, kjer so puntarji napadli kmete, ki se niso hoteli pridru\xc5\xbeiti, ob tem pa je pri\xc5\xa1lo do prvih treh smrtnih \xc5\xbertev.\n_START_SECTION_\n\xc5\xa0iritev upora (maj 1713)\n_START_PARAGRAPH_\nV prvih dneh maja se je upor \xc5\xa1iril naprej. 3. maja so v Idriji oplenili \xc5\xbeupni\xc5\xa1\xc4\x8de. Tam so se kmalu za\xc4\x8deli kazati znaki uporni\xc5\xa1tva med rudarji. Te je upravitelj rudnika pomiril tako, da jih je oprostil pla\xc4\x8devanja davka na tobak._NEWLINE_Ohrabreni z uspehi so se kmetje tudi formalno zdru\xc5\xbeili v kme\xc4\x8dko zvezo in prisilili druge k \xc4\x8dlanstvu. Zavezali so se, da se ne bodo pokorili zemlji\xc5\xa1kim gospodom ter da jim ne bodo ve\xc4\x8d pla\xc4\x8devali davkov. Sami so za\xc4\x8deli pobirati puntarski davek. Plemi\xc4\x8dem so dali jasno vedeti, da ne bodo ve\xc4\x8d pla\xc4\x8devali stare pravde, ampak bodo za\xc4\x8deli z vojno. Strassoldo je kme\xc4\x8dko organizacijo prepovedal, v odgovor pa je dobil zbor 3000 ljudi v Braniku, kjer so razglasili svojega cesarja in glavarja. Pri\xc5\xa1lo je do ve\xc4\x8d nemirov._NEWLINE_V majhnem tr\xc5\xbea\xc5\xa1kem mestu Devin se je zbralo okrog 7000 kmetov in napadlo grad. Zaradi po\xc5\xa1kodb, ki so jih prizadejali topovi, jih je nekaj umrlo, ostali pa so se razbe\xc5\xbeali._NEWLINE_Upor se je \xc5\xa1iril s Tolminskega naprej v Kanal, Rihemberk, \xc5\xa0tanjel, Devin, \xc5\xa0varcenek, Socerb, Novi Grad in na ves proti morju raztezajo\xc4\x8di se spodnji Kras. Zdru\xc5\xbeilo naj bi se okoli 750 \xc5\xbeupanov ali va\xc5\xa1kih sodnikov s svojimi soseskami. Plemstvo se je zbalo za svojo varnost in premo\xc5\xbeenje, zato so za\xc4\x8deli na dvor po\xc5\xa1iljati pro\xc5\xa1nje za pomo\xc4\x8d pri obrambi. \xc5\xa0ele 17. maja je bilo poslano povelje cesarjevega dvornega vojnega sveta, naj na Tolminsko odide 600 mo\xc5\xbe redne nem\xc5\xa1ke pehote in 200 konjenikov.\n_START_SECTION_\nZatrtje upora (julij 1713)\n_START_PARAGRAPH_\n20. maja je de\xc5\xbeelni vojni komisar napovedal prihod 600 kraj\xc5\xa1nikov iz Karlovca in Senja na Gori\xc5\xa1ko. Ti so pri\xc5\xa1li v prvem tednu julija in najprej zatrli upornike v Rihemberku. Kmetje so se z njimi spopadli 14. julija pri Solkanu. Bitka je bila za kmete usodna. Premagani kmetje so se vrnili domov. 26. junija je v Gorico prispela vojska, poslana na cesarjevo povelje, ki je zamenjala Hrvate.\n_START_SECTION_\nPosledice\n_START_PARAGRAPH_\nNavadni uporni kmetje so morali vnovi\xc4\x8d prise\xc4\x8di zvestobo in se za zmeraj odre\xc4\x8di uporu. Delu puntarskih voditeljev je uspelo zbe\xc5\xbeati. Cesarska komisija jih je iskala s tiralicami po Gori\xc5\xa1kem in Kranjskem do konca septembra. Nekaterim je \xc5\xbee med iskanjem zaplenila premo\xc5\xbeenje v korist dr\xc5\xbeavne blagajne. Ivana Gradnika so po koncu januarja ujeli. Sledilo je ve\xc4\x8d let krvavih sojenj. Tolmincem so sodili v Gorici. 150 Tolmincev je bilo obsojenih na zaporne kazni, 11 vodilnih puntarjev pa na smrt. Usmrtili so jih v dneh med 20. in 23. aprilom 1714. 20. aprila so usmrtili Ivana Miklav\xc4\x8di\xc4\x8da (v zgodovinopisju tudi Ivan Gradnik), Gregorja Kobala, Lovrenca Kragulja in Martina Muniha. Ivanu Gradniku so najprej odsekali roko, potem so ga obglavili in izpostavili na mu\xc4\x8dilnem kolesu na travniku; kot poklicnega vojaka ga niso raz\xc4\x8detverili. Tudi Gregor Kobal ni bil raz\xc4\x8detverjen. Lovrenca Kragulja je pred obglavljenjem rabelj u\xc5\xa1\xc4\x8dipnil z razbeljenimi kle\xc5\xa1\xc4\x8dami, ni pa \xc5\xa1e raziskano, zakaj. 21. aprila so usmrtili Mihaela Baloha, Jakoba Velikonjo, Jakoba Grudna in Toneta Pav\xc5\xa1lerja, 23. aprila pa \xc5\xa1e Mateja Podgornika, Andreja Laharnarja in Valentina Lapajno. Dokument z informacijami o obto\xc5\xbebah in usmrtitvah hrani Dvorni arhiv na Dunaju._NEWLINE_Dokon\xc4\x8dna sodba je sledila dve leti pozneje, leta 1716. Do jeseni leta 1716 so bili iz je\xc4\x8de izpu\xc5\xa1\xc4\x8deni vsi zaprti kmetje, vendar so nekaterim zaplenili del premo\xc5\xbeenja. Po uporu so bistveno omejili nekatere posebne oblike kme\xc4\x8dke samouprave na Tolminskem, \xc5\xbeupani in va\xc5\xa1ki sodniki, ki so sodelovali pri uporu, pa so bili odstavljeni. Va\xc5\xa1\xc4\x8dani niso smeli ve\xc4\x8d sami voliti svojih \xc5\xbeupanov, lahko so le predlagali tri mo\xc5\xbee, izmed katerih je zemlji\xc5\xa1ki gospod nato izbral \xc5\xbeupana. Duhovniki, ki so ljudstvo spodbujali k uporu, so bili izgnani s cele Gori\xc5\xa1ke. Vsem upornikom je bila nalo\xc5\xbeena tudi denarna kazen. Tolminski kme\xc4\x8dki upor je bil zadnji v vrsti velikih kme\xc4\x8dkih uporov na Slovenskem pred reformami Marije Terezije in Jo\xc5\xbeefa II. Do za\xc4\x8detka terezijanskega obdobja je bilo sicer \xc5\xa1e nekaj lokalnih nemirov.'