b'\n_START_ARTICLE_\nSteklo\n_START_SECTION_\nOpti\xc4\x8dne lastnosti\n_START_PARAGRAPH_\nSteklo je izjemno uporabno predvsem zaradi njegove prepustnosti za vidno svetlobo, ki je polikristalini\xc4\x8dne snovi praviloma ne prepu\xc5\xa1\xc4\x8dajo. Posamezni kristaliti so lahko prozorni, njihove fasete (ploskve med zrni) pa svetlobo odbijejo ali razpr\xc5\xa1ijo, kar ima za posledico razpr\xc5\xa1en odboj svetlobe. Steklo ne vsebuje notranjih gradbenih podenot, ki bi bile povezane mejnimi ploskvami, zato ne sipa svetlobe. Povr\xc5\xa1ina stekla je obi\xc4\x8dajno gladka, ker se med strjevanjem molekule podhladijo in se zato ne utegnejo zlo\xc5\xbeiti v pravilno kristalno geometrijo, temve\xc4\x8d se podrejajo povr\xc5\xa1inski napetosti, ki jih zlaga v mikroskopsko gladko povr\xc5\xa1ino. Te lastnosti dajejo steklu prozornost, ki se ohrani tudi, \xc4\x8de steklo delno absorbira svetlobo, se pravi, \xc4\x8de je obarvano._NEWLINE_Steklo lahko po zakonih optike brez sipanja lomi, odbija in prepu\xc5\xa1\xc4\x8da svetlobo, zato je uporabno za izdelavo okenskega stekla in le\xc4\x8d. Obi\xc4\x8dajna stekla imajo lomne koli\xc4\x8dnike okoli 1,5. Z dodajanjem manj gostih primesi, na primer bora, se lomni koli\xc4\x8dnik zmanj\xc5\xa1a (kronsko steklo), z dodajanjem gostej\xc5\xa1ih primesi, na primer kremena (kremen\xc4\x8devo steklo) ali svin\xc4\x8devega oksida (svin\xc4\x8devo steklo), pa se lahko pove\xc4\x8da do vrednosti 1,8. V zadnjem \xc4\x8dasu se namesto svin\xc4\x8devega oksida uporabljajo manj strupeni oksidi, na primer cirkonijev, titanov in barijev oksid. Stekla z visokim lomnim koli\xc4\x8dnikom, ki se uporabljajo za izdelavo bru\xc5\xa1ene ali nebru\xc5\xa1ene steklene posode, dajejo bolj kromati\xc4\x8dno razpr\xc5\xa1eno svetlobo, podobno kot diamant, zato se obi\xc4\x8dajno (neto\xc4\x8dno) imenujejo kristalna stekla._NEWLINE_Steklena plo\xc5\xa1\xc4\x8da skladno s Fresnelovimi ena\xc4\x8dbami pri normalnih pogojih v zraku odbije pribli\xc5\xbeno 4\xc2\xa0% vpadne svetlobe, se pravi da (zaradi dveh povr\xc5\xa1in) prepusti pribli\xc5\xbeno 90\xc2\xa0% vpadne svetlobe. Stekla z dodatkom germanijevega oksida se uporabljajo v elektroniki, na primer kot opti\xc4\x8dna vlakna za prenos svetlobnih signalov.\n_START_SECTION_\nDruge lastnosti\n_START_PARAGRAPH_\nSteklo je prozorna teko\xc4\x8dina z zelo visoko viskoznostjo in amorfno zgradbo, ki se za\xc4\x8dne meh\xc4\x8dati pri 500\xe2\x88\x92700 \xc2\xb0C. V raztaljenem stanju se lahko piha, valja, vle\xc4\x8de, ekstrudira in uliva v razli\xc4\x8dne votle izdelke, plo\xc5\xa1\xc4\x8de ali zelo zapleteno oblikovane predmete. Steklo, ki ni laminirano ali kako druga\xc4\x8de (termi\xc4\x8dno) obdelano, je krhko in lomljivo, po drugi strani pa izredno trdno. Prenese do 30-krat ve\xc4\x8dje tla\xc4\x8dne obremenitve kot beton ali kamen in je zato zelo uporabno na \xc5\xa1tevilnih podro\xc4\x8djih._NEWLINE_Stekla so dobri toplotni in elektri\xc4\x8dni izolatorji, nimajo nobenega vonja in se zaradi gladke povr\xc5\xa1ine lahko \xc4\x8distijo. Odporna so na ve\xc4\x8dino kislin, topil in drugih agresivnih kemikalij, zato so primerna za izdelavo posod za shranjevanje \xc5\xbeivil ter ve\xc4\x8dine kemikalij.\n_START_SECTION_\nProizvodnja\n_START_PARAGRAPH_\nV proizvodnji stekla po \xc5\xa1ar\xc5\xbenem postopku se surovine najprej zmeljejo in zme\xc5\xa1ajo, nato pa prenesejo v talilno pe\xc4\x8d. Pe\xc4\x8di za masovno proizvodnjo natrijevega stekla so obi\xc4\x8dajno ogrevane s plinom. Manj\xc5\xa1e pe\xc4\x8di ali talilni lonci za proizvodnjo posebnih stekel so lahko ogrevani tudi elektri\xc4\x8dno. Po taljenju se mora steklovina homogenizirati in rafinirati, se pravi, da se morajo iz nje odstraniti vsi mehur\xc4\x8dki. Sledi kon\xc4\x8dna obdelava s pihanjem, iztiskanjem, valjanjem in ulivanjem._NEWLINE_Valjanje stekla je postopek za proizvodnjo ravnega stekla, ki temelji na valjanju delno ohlajene steklovine. Steklo ima pogosto napake zaradi napak v valjih in neenakomerno debelino zaradi ovalnosti in slabe nastavitve valjev. Postopek se zaradi teh pomanjkljivosti vedno bolj opu\xc5\xa1\xc4\x8da._NEWLINE_Ve\xc4\x8dina ravnega steklo za okna in podobne aplikacije se namesto tega proizvaja po tako imenovanem plavajo\xc4\x8dem postopku, ki sta ga v letih 1953 do 1957 razvila Sir Alastair Pilkington in Kenneth Bickerstaff v britanski steklarni Pilkington Brothers. Postopek ima v primerjavi z valjanjem \xc5\xa1tevilne prednosti in se je hitro uveljavil po celem svetu. Temelji na ulivanju staljenega stekla na gostej\xc5\xa1o teko\xc4\x8dino, obi\xc4\x8dajno na raztaljen kositer, ki da steklu popolnoma ravno povr\xc5\xa1ino in enakomerno debelino. Zgornjo stran stekla se izpostavi du\xc5\xa1iku pod visokim tlakom, kar ima podoben u\xc4\x8dinek kot poliranje. Po tem postopku se proizvede pribli\xc5\xbeno 90\xc2\xa0% ravnega stekla._NEWLINE_Votlo steklo za steklenice in kozarce se proizvaja s pihanjem ali stiskanjem. Tovrstno steklo vsebuje malo ve\xc4\x8d aluminijevega in kalcijevega oksida, ki izbolj\xc5\xa1ata obstojnost proti vodi._NEWLINE_Ko dobi steklo kon\xc4\x8dno obliko, se obi\xc4\x8dajno \xc5\xbeari, da se sprostijo notranje napetosti. Sledi kon\xc4\x8dna obdelava (povr\xc5\xa1inska obdelava, laminiranje, premazovanje ...), ki izbolj\xc5\xa1a kemijsko odpornost stekla, trdnost ali opti\xc4\x8dne lastnosti.\n_START_SECTION_\nBarva\n_START_PARAGRAPH_\nSteklo se barva na dva na\xc4\x8dina: z dodajanjem elektri\xc4\x8dno nabitih kovinskih ionov (ali barvnih centrov), ki so enakomerno porazdeljeni po celotni masi stekla, in z obarjanjem fino razpr\xc5\xa1enih delcev, na primer v fotokromnih le\xc4\x8dah za o\xc4\x8dala. Okensko steklo je zaradi majhne debeline na videz brezbarvno, \xc4\x8deprav ga \xc5\xbee 0,1\xc2\xa0% \xc5\xbeelezovega(II) oksida (FeO)  obarva rahlo zeleno, kar je opazno na debelej\xc5\xa1em steklu in na prelomih. Dodatno FeO in Cr\xe2\x82\x82O\xe2\x82\x83 se uporabljata za barvanje zelenih steklenic. \xc5\xbdveplo, ogljik in \xc5\xbeelezove soli v steklu tvorijo \xc5\xbeelezove polisulfide, ki obarvajo steklo od rumenkaste do skoraj \xc4\x8drne barve. Talina stekla dobi jantarno barvo tudi v redukcijski zgorevalni atmosferi. Majhne koli\xc4\x8dine manganovega dioksida (MnO2) lahko izni\xc4\x8dijo zelenkast odtenek, ki ga povzro\xc4\x8da \xc5\xbeelezov(II) oksid. Umetni\xc5\xa1ko steklo se barva po skrbno varovanih recepturah s specifi\xc4\x8dnimi kombinacijami kovinskih oksidov, temperatur in \xc4\x8dasa staranja raztaljene steklovine.\n_START_SECTION_\nZgodovina silikatnega stekla\n_START_PARAGRAPH_\nSlovenski izraz gl\xc3\xa1\xc5\xbeevina (steklene \xc4\x8drepinje), angle\xc5\xa1ki glass in nem\xc5\xa1ki Glas izvirajo iz poznega Rimskega cesarstva. Rimljani so v svojih steklarnah v Trierju steklo imenovali glesum. Beseda je verjetno germanskega izvora in je pomenila prozorno, lesketajo\xc4\x8do se snov._NEWLINE_Naravno steklo, predvsem vulkanski obsidijan, so uporabljale \xc5\xbee mnoge kamenodobne skupnosti za izdelavo ostrega orodja in oro\xc5\xbeja. Obsidijan je bil zaradi omejenih virov zelo cenjeno trgovsko blago. Arheolo\xc5\xa1ke raziskave ka\xc5\xbeejo, da so prvo pravo steklo proizvedli v severni Siriji, Mezopotamiji ali Starem Egiptu. Najstarej\xc5\xa1i znani stekleni predmeti iz sredine 3. tiso\xc4\x8dletja pr. n. \xc5\xa1t. so koralde, ki so morda nastale kot stranski proizvod proizvodnje kovin (\xc5\xbelindra) ali fajanse, sintrane keramike, podobne steklu. Tudi v pred-Kolumbovski Srednji Ameriki so uporabljali obsidijan za dekoracijo, orodje in oro\xc5\xbeje._NEWLINE_Steklo je spadalo med luksuzne materiale, zaradi nesre\xc4\x8d, ki so doletele civilizacije v pozni bronasti dobi, pa se je njegova proizvodnja o\xc4\x8ditno ustavila. Tehnologija in proizvodnja stekla se je ponovno razvila po letu 1730 pr. n. \xc5\xa1t. v ju\xc5\xbeni Aziji. Zdi se, da se je v stari Kitajski steklarstvo razvilo pozno v primerjavi s proizvodnjo keramike in kovin. V Rimskem cesarstvu so bili stekleni predmeti raz\xc5\xa1irjeni po vsem ozemlju. Uporabljali so se predvsem v gospodinjstvih, industriji in pokopih._NEWLINE_V srednjem veku se je raba stekla zelo raz\xc5\xa1irila. Iz njega so izdelovali posodo, okenske plo\xc5\xa1\xc4\x8de in nakit. V 10. stoletju so za\xc4\x8deli izdelovati tudi barvna steklena okna stolnic in cerkva. Po tem so najbolj slovele stolnica v Chartresu (1194-1250), bazilika Saint-Denis (1144), kapela Sainte-Chapelle (1239-1248) in stolnica v Gloucestru (1072\xe2\x80\x931104). Barvno steklo se je \xc5\xa1e posebej uveljavilo po o\xc5\xbeivitvi gotske arhitekture v 19. stoletju. V renesansi so postala velika barvna cerkvena okna zaradi spremembe arhitekture manj pomembna, za\xc4\x8dela pa so se \xc5\xa1iriti v zasebnih hi\xc5\xa1ah. Barvne steklene plo\xc5\xa1\xc4\x8de so bile sprva majhne in v oknih sestavljene s svin\xc4\x8deno zalivko, z razvojem tehnologije pa so postajale vedno ve\xc4\x8dje in cenej\xc5\xa1e. V 20. stoletju je postalo steklo tako poceni, da so z njim oblo\xc5\xbeene tudi izredno velike zgradbe. Arhitekturni prelom v povezavi z gradnjo iz stekla je prva Svetovna razstava v Londonu, ki je potekala v Kristalni pala\xc4\x8di, za tisti \xc4\x8das monumentalni zgradbi, zgrajeni iz nosilnega litega \xc5\xbeeleza in stekla._NEWLINE_V 20. stoletju so izna\xc5\xa1li ve\xc4\x8d novih vrst stekla, na primer laminirano in armirano steklo in steklene zidake, in steklo se je za\xc4\x8delo uveljavljati kot nov gradbeni material._NEWLINE_Od 19. stoletja se ponovno o\xc5\xbeivljajo starodavne tehnike proizvodnje stekla, vklju\xc4\x8dno s kamejskim steklom, ki ga niso proizvajali vse od rimskih \xc4\x8dasov. Na za\xc4\x8detku so ga uporabljali predvsem za izdelke v novoklasicisti\xc4\x8dnem slogu. Uporaba umetni\xc5\xa1ko obdelanega stekla se je mo\xc4\x8dno pove\xc4\x8dala v obdobju Art Nouveau na koncu 19. in na za\xc4\x8detku 20. stoletja. Iz tega obdobja so znane predvsem vaze in lestenci. Na za\xc4\x8detku 20. stoletja so se za\xc4\x8dele ustanavljati velike steklarne, po letu 1960 pa tudi mno\xc5\xbeica majhnih, v katerih steklo obdelujejo predvsem ro\xc4\x8dno.\n_START_SECTION_\nDruge vrste stekla\n_START_PARAGRAPH_\nNove kemijske sestave stekla in proizvodni postopki se najprej preizkusijo v majhnih koli\xc4\x8dinah v laboratoriju. Pri tem se uporabljajo ve\xc4\x8dinoma \xc4\x8diste kemikalije in surovine, ki se pogosto razlikujejo od tistih v industrijski proizvodnji, ker stro\xc5\xa1ki ne igrajo klju\xc4\x8dne vloge. Posebno pozornost se posve\xc4\x8da surovinam, ki reagirajo z vlago iz okolice in kemikalijami v njihovi bli\xc5\xbeini. Tak\xc5\xa1ni so na primer oksidi in hidroksidi alkalijskih in zemljoalkalijskih kovin ter borov trioksid. Pomembna je tudi vsebnost ne\xc4\x8disto\xc4\x8d, ki jo je mo\xc5\xbeno ovrednotiti na primer z izgubo pri \xc5\xbearenju. Med taljenjem steklene mase lahko pride do znatnih izgub zaradi hlapnosti surovin, zato se mora izbrati \xc4\x8dim manj hlapne, na primer natrijev selenit (Na\xe2\x82\x82SeO\xe2\x82\x83) namesto bolj hlapnega selenovega dioksida (SeO\xe2\x82\x82). Pri izbiri surovin je lahko pomembna tudi reaktivnost, zato se na primer namesto nereaktivnega Al\xe2\x82\x82O\xe2\x82\x83 raje izbere bolj reaktiven brezvodni Al(OH)\xe2\x82\x83. Poskusi se pogosto opravljajo v platinastih lon\xc4\x8dkih, s \xc4\x8dimer se zmanj\xc5\xa1a verjetnost onesna\xc5\xbeenja vzorca zaradi uporabe kerami\xc4\x8dnih lon\xc4\x8dkov. Homogenost stekla se dose\xc5\xbee z dobrim me\xc5\xa1anjem surovin, me\xc5\xa1anjem steklene mase in drobljenjem ter ponovnim taljenjem vzorca. Tako dobljeno steklo se pogosto \xc5\xbeari, s \xc4\x8dimer se prepre\xc4\x8di pokanje med nadaljnjo predelavo._NEWLINE_Za proizvodnjo stekla iz surovin, ki se te\xc5\xbeko zasteklijo, so v zadnjem \xc4\x8dasu razvili metode, ki zmanj\xc5\xa1ajo tvorbo kristalizacijskih jeder, in metode, ki omogo\xc4\x8dajo zelo hitro ohlajanje. Mednje sodijo aerodinami\xc4\x8dno lebdenje, pri kateri snov lebdi v curku plina in nima nobenega stika s posodo, drugi dve metodi pa sta stiskanje taline med dvema nakovaloma ali dvema valjema.\n_START_SECTION_\nZamre\xc5\xbeeno steklo\n_START_PARAGRAPH_\nNekatera stekla, ki ne vsebujejo kremena kot glavne sestavine, imajo fizikalno-kemijske lastnosti, primerne za proizvodnjo opti\xc4\x8dnih vlaken in druge specialne tehni\xc4\x8dne aplikacije. Mednje spadajo fluoridna, alumosilikatna, fosfatna boratna in halkogenidna stekla._NEWLINE_Surovine za oksidna stekla se delijo v tri razrede: tvorce mre\xc5\xbee, intermediate in modifikatorje. Tvorci mre\xc5\xbee (silicij, bor, germanij) zgradijo zelo prepleteno osnovno mre\xc5\xbeo kemijskih vezi. Intermediati (titan, aluminij, cirkonij, berilij, magnezij, cink) lahko delujejo kot tvorci mre\xc5\xbee ali modifikatorji, odvisno od sestave stekla. Modifikatorji (kalcij, svinec, litij, natrij, kalij) spremenijo mre\xc5\xbeno strukturo. Obi\xc4\x8dajno so prisotni kot ioni, kompenzirani z bli\xc5\xbenjimi nepremo\xc5\xa1\xc4\x8denimi atomi kisika, ki so z eno kovalentno vezjo vezani na mre\xc5\xbeo stekla, prost negativni naboj pa kompenzirajo s pozitivnimi ioni iz okolice. Nekateri elementi lahko igrajo ve\xc4\x8d vlog: svinec, na primer, je lahko tvorec mre\xc5\xbee (Pb+_NEWLINE__NEWLINE_4 zamenja Si+_NEWLINE__NEWLINE_4) ali modifikator._NEWLINE_Prisotnost nepremo\xc5\xa1\xc4\x8denih kisikovih atomov zmanj\xc5\xa1uje relativno \xc5\xa1tevilo mo\xc4\x8dnih kemijskih vezi v steklu in razbije mre\xc5\xbeo, s \xc4\x8demer se zmanj\xc5\xa1ata tali\xc5\xa1\xc4\x8de in viskoznost taline._NEWLINE_Ioni alkalijskih kovin so majhni in gibljivi in dajejo steklu nekaj elektri\xc4\x8dne prevodnosti, predvsem v talini in pri visokih temperaturah. Njihova gibljivost hkrati zmanj\xc5\xa1a kemi\xc4\x8dno odpornost stekla, ker se ioni izlu\xc5\xbeujejo z vodo. Ioni zemljoalkalijskih kovin imajo dva pozitivna naboja in potrebujejo za svojo kompenzacijo dva nepremo\xc5\xa1\xc4\x8dena kisikova atoma. Njihovi ioni so zato mnogo manj gibljivi in ovirajo difuzijo drugih ionov, predvsem alkalijskih. Ve\xc4\x8dina komercialnih stekel vsebuje tako alkalijske kot zemljoalkalijske ione, obi\xc4\x8dajno natrijeve in kalcijjeva, kar olaj\xc5\xa1a obdelavo in hkrati pove\xc4\x8da odpornost proti koroziji. Odpornost stekla proti koroziji se lahko dose\xc5\xbee z odstranitvijo alkalijskih ionov, na primer z \xc5\xbeveplovimi ali fluorovimi spojinami. Prisotnost alkalnih kovinskih ionov ima ne\xc5\xbeelene u\xc4\x8dinke tudi na dielektri\xc4\x8dne izgube in elektri\xc4\x8dno upornost, kar je treba upo\xc5\xa1tevati na primer pri steklih za elektroniko (zalivke, elektronke itd)._NEWLINE_Dodatek svin\xc4\x8devega(II) oksida zni\xc5\xbea tali\xc5\xa1\xc4\x8de in viskoznost taline ter pove\xc4\x8da lomni koli\xc4\x8dnik stekla. Svin\xc4\x8dev oksid olaj\xc5\xa1a tudi raztapljanje drugih kovinskih oksidov in se zato uporablja v obarvanih steklih. Zmanj\xc5\xa1anje viskoznosti je znatno, pribli\xc5\xbeno stokratno v primerjavi z natrijevimi stekli. Manj\xc5\xa1a viskoznost olaj\xc5\xa1a izhajanje mehur\xc4\x8dkov iz taline in omogo\xc4\x8da obdelavo pri ni\xc5\xbejih temperaturah. PbO se zato pogosto dodaja tudi steklenim emajlom in steklenim spajkam. Velik ionski polmer ionov Pb\xc2\xb2\xe2\x81\xba ima za posledico togost strukture in ovirano gibanje drugih ionov. Svin\xc4\x8deva stekla imajo zato veliko elektri\xc4\x8dno upornost, ki je za kak\xc5\xa1na dva reda velikosti ve\xc4\x8dja od upornosti natrijevih stekel (108,5 v primerjavi z 106,5 Ohm\xe2\x80\xa2cm, istosmerni tok pri 250 \xc2\xb0C)._NEWLINE_Dodatek fluora zni\xc5\xbea dielektri\xc4\x8dno konstanto stekla. Fluor je zelo elektronegativen in privla\xc4\x8di elektrone, kar zni\xc5\xbea polarizabilnost stekla. Silicijevo fluoridno steklo se zato uporablja na primer kot izolator v integriranih vezjih. Visoka vsebnost fluora povzro\xc4\x8di nastajanje hlapnega SiF\xe2\x82\x82O, kar ima za posledico termi\xc4\x8dno nestabilnost stekla. Stabilnih sloji imajo zelo majhne dielektri\xc4\x8dne konstante \xe2\x80\x93 pribli\xc5\xbeno 3,5\xe2\x88\x923,7 F/m.\n_START_SECTION_\nAmorfne kovine\n_START_PARAGRAPH_\nV preteklosti so se majhne koli\xc4\x8dine amorfnih kovin z veliko povr\xc5\xa1ino (trakovi, \xc5\xbeice, listi\xc4\x8di \xe2\x80\xa6) proizvajali z ekstremno hitrim ohlajanjem taline. Hitrost ohlajanja mora biti resni\xc4\x8dno ekstremna, saj se \xc5\xbee pri hitrosti milijon stopinj na sekundo za\xc4\x8dnejo tvoriti kristali. Amorfne kovinske \xc5\xbeice so se proizvajale s pr\xc5\xa1enjem kovinske taline na vrte\xc4\x8de se kovinske plo\xc5\xa1\xc4\x8de. V zadnjem \xc4\x8dasu se iz ve\xc4\x8d zlitin proizvajajo \xc5\xbee ve\xc4\x8d kot milimeter debele plo\xc5\xa1\xc4\x8dice, imenovane tudi kovinsko steklo. Proizvaja se ve\xc4\x8d vrst cirkonijevih kovinskih stekel in amorfno jeklo, ki ima mnogo bolj\xc5\xa1e mehanske lastnosti od obi\xc4\x8dajnih jeklenih zlitin._NEWLINE_Leta 2004 so raziskovalci iz ameri\xc5\xa1kega Narodnega urada za standarde in tehnologijo predstavili dokaze, da bi se lahko izotropna nekristalini\xc4\x8dna kovinska faza, imenovana q-steklo, pridobila tudi neposredno iz taline.\n_START_SECTION_\nElektroliti\n_START_PARAGRAPH_\nElektroliti ali raztaljene soli so zmesi razli\xc4\x8dnih ionov. \xc4\x8ce se zme\xc5\xa1a tri ali ve\xc4\x8d vrst ionskih spojin razli\xc4\x8dnih velikosti in oblik, je kristalizacija lahko tako ote\xc5\xbeena, da se talina podhladi v steklo. Najbolj raziskano je steklo Ca0,4K0,6(NO\xe2\x82\x83)1,4.\n_START_SECTION_\nVodne raztopine\n_START_PARAGRAPH_\nNekatere vodne raztopine se lahko podhladijo v steklasto stanje. Tak\xc5\xa1na je na primer raztopina LiCl:RH\xe2\x82\x82O, v kateri je 4<R<8.\n_START_SECTION_\nMolekularne teko\xc4\x8dine\n_START_PARAGRAPH_\nMolekularna teko\xc4\x8dina je sestavljena iz molekul, ki ne tvorijo kovalentne mre\xc5\xbee, ampak so povezane samo z van der Waalsovimi silami ali prehodnimi vodikovimi vezmi. Mnogo tak\xc5\xa1nih teko\xc4\x8din se lahko podhladi v steklo. Najbolj znano molekularno steklo je sladkorno steklo._NEWLINE_Trdnine lahko pri ekstremno visokih temperaturah in tlakih zelo spremenijo svojo strukturo, kar lahko privede do poliamorfnih faznih prehodov. Leta 2006 so italijanski znanstveniki pod ekstremnim tlakom ustvarili amorfno fazo ogljikovega dioksida. Imenovali so jo amorfna karbonija ali a-CO\xe2\x82\x82. Snov ima podobno atomsko strukturo kot kremen.\n_START_SECTION_\nPolimeri\n_START_PARAGRAPH_\nPolimerna stekla, najpogosteje poliakrilati, polikarbonati in polietilen tereftalati, so zaradi majhne gostote pogosto mnogo bolj uporabna kot tradicionalna anorganska stekla. Iz njih izdelujejo okensko steklo, steklenice, opti\xc4\x8dne in o\xc4\x8desne le\xc4\x8de in drugo._NEWLINE_Med pomembna polimerna stekla spadajo tudi amorfni in steklasti farmacevtski proizvodi. Uporabni so predvsem zato, ker so njihove sestavine v amorfni obliki mnogo bolj topne v primerjavi z njihovo kristalno razli\xc4\x8dico. Mnogo farmacevtskih proizvodov v kristalni obliki je celo popolnoma netopnih v vodi.\n_START_SECTION_\nKoloidna stekla\n_START_PARAGRAPH_\nNekatere koncentrirane koloidne suspenzije imajo lastnosti stekla in imajo celo steklast prehod.\n_START_SECTION_\nSteklokeramika\n_START_PARAGRAPH_\nSteklokerami\xc4\x8dni materiali imajo lastnosti amorfnega stekla in kristalaste keramike. Izdelani so kot steklo, med kasnej\xc5\xa1o toplotno obdelavo pa delno kristalizirajo, tako da vsebujejo amorfno in kristalasto fazo. Posoda iz steklokerami\xc4\x8dnih materialov je izredno neprepustna za teko\xc4\x8dine, pogosto, a ne vedno, tudi za vodo, kar se ugotavlja s posebnim re\xc5\xbeimom presku\xc5\xa1anja._NEWLINE_Steklokeramika je obi\xc4\x8dajno zmes litijevih spojin in alumosilikatov, ki ima zanimive termokemijske lastnosti. Tr\xc5\xbeno najpomembnej\xc5\xa1a je odpornost proti nepredvidenemu temperaturnemu \xc5\xa1oku, se pravi zelo hitri in veliki spremembi temperature. V steklokeramiki se negativni temperaturni koeficient razteznosti kristalne faze kompenzira s pozitivnim temperaturnim razteznostnim koeficientom steklaste faze. \xc4\x8ce snov vsebuje pribli\xc5\xbeno 70\xc2\xa0% kristalne faze, se u\xc4\x8dinka skoraj izni\xc4\x8dita. Steklokeramika ima zato izredne mehanske lastnosti in je odporna proti ponavljajo\xc4\x8dim se hitrim temperaturnim spremembam do 1000 \xc2\xb0C.\n_START_SECTION_\nStruktura\n_START_PARAGRAPH_\nSteklo ima podobno strukturo kot druge amorfne trdne snovi, za katere je zna\xc4\x8dilno pomanjkanje dolgih odsekov translacijske periodi\xc4\x8dnosti. Stekla imajo zaradi zna\xc4\x8dilnosti kemijskih vezi namesto tega visok dele\xc5\xbe kratkih, urejenih atomskih poliedrov.\n_START_SECTION_\nTvorba stekla iz podhlajene taline\n_START_PARAGRAPH_\nV fiziki je steklo (ali steklasta trdnina) definirano kot snov, ki je nastala s hitrim ohlajanjem (kaljenjem) taline. Naziv steklo se kljub temu pogosto uporablja za opis katerekoli amorfne snovi, ki ima temperaturo steklastega prehoda Tg. \xc4\x8ce je ohlajanje dovolj hitro v primerjavi s hitrostjo kristalizacije, talina ne more kristalizirati, temve\xc4\x8d obdr\xc5\xbei neurejeno atomsko konfiguracijo podhlajene taline, ki je pre\xc5\xa1la v trdno stanje pri temperaturi Tg. Sposobnost snovi, da med hitrim ohlajanjem tvori steklo, se imenuje steklotvornost in jo je mogo\xc4\x8de predvideti s teorijo togosti. Struktura stekla je na splo\xc5\xa1no metastabilna v primerjavi z njeno kristalno obliko, \xc4\x8deprav v nekaterih primerih, na primer v atakti\xc4\x8dnih polimerih, amorfna faza nima svojega kristalnega analoga._NEWLINE_Nekateri avtorji imajo steklo za teko\xc4\x8dino, ker nima faznega prehoda prvega reda, v katerem so nekatere termodinamske spremenljivke, kot so prostornina, entropija in entalpija, prekinjene. Steklast prehod se lahko opi\xc5\xa1e kot nekak\xc5\xa1en analog faznega prehoda drugega reda, v katerem so prekinjene intenzivne termodinamske spremenljivke, kot sta temperaturna razteznost in toplotna kapaciteta. Teorija ravnote\xc5\xbeja faznih prehodov za steklo ne dr\xc5\xbei v celoti, zato steklastega prehoda ne moremo uvrstiti med klasi\xc4\x8dne ravnote\xc5\xbene fazne prehode v trdnih snoveh._NEWLINE_Steklo je amorfna trdnina z atomsko zgradbo, podobno zgradbam podhlajenih teko\xc4\x8din, in mehanskimi lastnostmi trdnih snovi. Trditve, da steklo te\xc4\x8de z izjemno majhno hitrostjo, ne potrjuje nobena znanstvena raziskava ali teoreti\xc4\x8dna analiza. Laboratorijske meritve pri sobni temperaturi so pokazale, da bi lastnosti stekla ustrezale lastnostim teko\xc4\x8dine z viskoznostjo reda velikosti 10\xc2\xb9\xe2\x81\xb7\xe2\x80\x9310\xc2\xb9\xe2\x81\xb8 Pa s._NEWLINE_\xc4\x8cetudi ima atomska zgradba stekla nekaj zna\xc4\x8dilnosti zgradbe podhlajene teko\xc4\x8dine, ima steklo pod temperaturo steklastega prehoda zna\xc4\x8dilnosti trdne snovi. Podhlajena teko\xc4\x8dina se obna\xc5\xa1a kot teko\xc4\x8dina, \xc4\x8deprav je njena temperatura ni\xc5\xbeja od temperature tali\xc5\xa1\xc4\x8da, in v nekaterih primerih ob dodatku kristalizacijskih jeder v trenutku kristalizira. Sprememba toplotne kapacitete pri steklastem prehodu in zamrzovanju primerljivih teko\xc4\x8din ka\xc5\xbeejo, da so primerljive tudi spremembe aktivnih stopenj svobode. V steklih in kristalih ostane aktivna ve\xc4\x8dinoma samo vibracijska stopnja svobode, rotacijsko in translacijsko gibanje pa je ustavljeno. Posledica tega je, da so kristalaste in nekristalaste snovi med potekom ve\xc4\x8dine preizkusov toge.\n_START_SECTION_\nDo 17. stoletja\n_START_PARAGRAPH_\nStekleno okrasje najdemo \xc5\xbee v grobovih mladohal\xc5\xa1tatskega obdobja (\xc5\xbeelezna doba), ko je na Dolenjskem delovala steklarska delavnica. Iz rimske dobe so na ozemlju Slovenije izpri\xc4\x8dane delavnice v Celju in Ptuju. V prvi \xc4\x8detrtini 1. stoletja se je z Bli\xc5\xbenjega vzhoda na na\xc5\xa1e ozemlje raz\xc5\xa1irila tehnika pihanja steklene mase v kalup, kar je proizvodnjo pocenilo in s tem raz\xc5\xa1irilo uporabo. v 4. in 5. stoletju je steklarstvo nazadovalo in nato po propadu rimskega imperija za nekaj stoletij verjetno popolnoma izginilo. Tako se prvi steklarski mojster omenja spet leta 1462 v Mariboru in 1510 v Ljubljani._NEWLINE_V 16. stoletju so steklo izdelovali v mestnih in gozdnih steklarnah. Mestne so glede tehnike povzemale bene\xc5\xa1ki postopek (dodajanje sode stekleni masi), gozdne steklarne pa so izkori\xc5\xa1\xc4\x8dale naravne vire v okolici (les, kremenonosne kamnine). Gozdne so najpogosteje obratovale do 25 let, saj je nato obi\xc4\x8dajno v okolici za\xc4\x8delo primanjkovati lesa.\n_START_SECTION_\nSodobne steklarne\n_START_PARAGRAPH_\nSteklarna Roga\xc5\xa1ka Slatina je bila ustanovljena leta 1927. V njej so bili sprva zaposleni ve\xc4\x8dinoma steklarji iz Zagorja. Proizvaja predvsem gladko in bru\xc5\xa1eno svin\xc4\x8devo steklo, katerega ve\xc4\x8dino izvozi, predvsem v Ameriko, Nem\xc4\x8dijo, Japonsko, Italijo, \xc5\xa0vico, Avstrijo in drugam._NEWLINE_V Roga\xc5\xa1ki Slatini in okolici se je v zadnjem \xc4\x8dasu razvilo tudi nekaj manj\xc5\xa1ih zasebnih steklarn._NEWLINE_Steklarna Hrastnik je stara ve\xc4\x8d kot 150 let. Proizvaja predvsem namizno steklo, specialno stekleno embala\xc5\xbeo in razsvetljevalno steklo. Proizvodnja poteka strojno in ro\xc4\x8dno._NEWLINE_Steklarna Hrpelje je bila ustanovljena leta 1955 kot Tovarna steklene galanterije. 1. decembra 1956 je bila preoblikovana v Tovarno opti\xc4\x8dnih in steklopiha\xc5\xa1kih izdelkov. Kasneje se je ve\xc4\x8dkrat preimenovala in bila leta 2003 ukinjena. Pred ukinitvijo je zaposlovala 144 delavcev._NEWLINE_Leta 1965 so odprli steklarno za proizvodnjo ravnega stekla v Br\xc5\xa1linu pri Novem mestu, ki \xc5\xbee dolgo ne obratuje.'