b'\n_START_ARTICLE_\nParakoimomenos\n_START_PARAGRAPH_\nParakoim\xc5\x8dmenos (gr\xc5\xa1ko \xcf\x80\xce\xb1\xcf\x81\xce\xb1\xce\xba\xce\xbf\xce\xb9\xce\xbc\xcf\x8e\xce\xbc\xce\xb5\xce\xbd\xce\xbf\xcf\x82, dobesedno tisti, ki spi ob (cesarski spalnici), komornik) je bil bizantinski dvorni polo\xc5\xbeaj, obi\xc4\x8dajno rezerviran za evnuhe. Mnogi njegovi imetniki, zlasti v 9. in 10. stoletju, so bili hkrati tudi glavni ministri Bizantinskega cesarstva.\n_START_SECTION_\nZgodovina in funkcije\n_START_PARAGRAPH_\nNaslov so anahronisti\xc4\x8dno uporabljali razli\xc4\x8dni bizantinski pisci za ugledne evnuhe na visokih dvornih polo\xc5\xbeajih, od Evfrata pod Konstantinom I. (vladal 306-337) do razvpitega Hrizafija pod Teodozijem II. (vladal 408-450) in neimenovanega imetnika pod Mavricijem (vladal 582-602). Polo\xc5\xbeaj je nastal najverjetneje \xc5\xa1ele v 7. stoletju in se prvi\xc4\x8d dokazano uporabil pod Leonom IV. Hazarjem (vladal 775-780), ko je kronist Teofan Spovednik zapisal, da na dvoru obstajajo trije \xc2\xbbkubikulariji in parakoimomeni\xc2\xab._NEWLINE_Parakoimomen je bil na za\xc4\x8detku skromen polo\xc5\xbeaj, namenjen tistim kubikularijem (iz latinskega cubicularius, dvorni evnuh, slu\xc5\xbeabnik v cesarjevi sveti spalnici, latinsko sacrum cubiculum), ki so kot nekak\xc5\xa1ni varnostniki pono\xc4\x8di spali pred vrati cesarjeve spalnice. S pe\xc4\x8datov iz 7. in 8. stoletja je razvidno, da so parakoimomeni poleg te slu\xc5\xbebe opravljali \xc5\xa1e kak\xc5\xa1no drugo, na primer epi t\xc4\x93s trapez\xc4\x93sa, zadol\xc5\xbeenega za cesarjevo omizje, ali ni\xc5\xbejo, na primer ostiarija - vratarja. \xc4\x8ce je imel cesar socesarja, sta imela vsak svojega parakoimomena._NEWLINE_Sredi 9. stoletja je za\xc4\x8del njegov pomen rasti, presegel nominalno vi\xc5\xa1jega prepozita (praipositos) in nazadnje postal najvi\xc5\xa1ji polo\xc5\xbeaj, rezerviran za evnuhe. Njegovi imetniki so bili povi\xc5\xa1ani na polo\xc5\xbeaj patricijev (patrikios). V naslednjih dveh stoletjih je veliko parakoimomenov, med katerimi so bili izjemoma tudi mo\xc5\xa1ki, imelo zaradi stalnega stika s cesarjem zelo velik vpliv. To se je dogajalo predvsem med vladanjem \xc5\xa1ibkih cesarjev. Samona, Jo\xc5\xbeef Bringa in Bazilij Lekapen so delovali kot glavni ministri, medtem ko je Bazilij Makedonec (vladal 867-886) izkoristil svoj polo\xc5\xbeaj in uzurpiral prestol Mihaela III. (vladal 842-867)._NEWLINE_Do 11. stoletja je parakoimomen prevzel ve\xc4\x8dino starih upravnih funkcij, vklju\xc4\x8dno s prepozitovo. Polo\xc5\xbeaj je bil pomemben celo 11. stoletje, v 12. stoletju pa se je njegov ugled za\xc4\x8del manj\xc5\xa1ati. Zdi se, da se je naslov parakoimomena za\xc4\x8del podeljevati kot plemi\xc5\xa1ki naslov, ki ni imel nobene zveze s funkcijami dvornih evnuhov. V Nikejskem cesarstvu (1204\xe2\x80\x931261) in med vladavino Paleologov se je polo\xc5\xbeaj razdelil na dva polo\xc5\xbeaja: parakoim\xc5\x8dmenos tou koit\xc5\x8dnos (\xcf\x80\xce\xb1\xcf\x81\xce\xb1\xce\xba\xce\xbf\xce\xb9\xce\xbc\xcf\x8e\xce\xbc\xce\xb5\xce\xbd\xce\xbf\xcf\x82 \xcf\x84\xce\xbf\xe1\xbf\xa6 \xce\xba\xce\xbf\xce\xb9\xcf\x84\xe1\xbf\xb6\xce\xbd\xce\xbf\xcf\x82) je obdr\xc5\xbeal funkcijo cesarjevega komornika, parakoim\xc5\x8dmenos t\xc4\x93s sphendon\xc4\x93s (\xcf\x80\xce\xb1\xcf\x81\xce\xb1\xce\xba\xce\xbf\xce\xb9\xce\xbc\xcf\x8e\xce\xbc\xce\xb5\xce\xbd\xce\xbf\xcf\x82 \xcf\x84\xe1\xbf\x86\xcf\x82 \xcf\x83\xcf\x86\xce\xb5\xce\xbd\xce\xb4\xcf\x8c\xce\xbd\xce\xb7\xcf\x82) pa je postal varuh cesarjevega zasebnega pe\xc4\x8datnega prstana (sphendon\xc4\x93), s katerim je pe\xc4\x8datil zasebno korespondenco. Oba polo\xc5\xbeaja sta se kmalu pretvorila v dvorna dostojanstvenika in se prenehala podeljevati dvornim evnuhom, ampak pomembnim plemi\xc4\x8dem in uradnikom.\n_START_SECTION_\nZnani parakoim\xc5\x8dmenoi\n_START_PARAGRAPH_\nPod Teofilom (vladal 829\xe2\x80\x93842) je bil samo en znan imetnik polo\xc5\xbeaja, ostiarios Sholastik. Mihaelu III. je pribli\xc5\xbeno do leta 865 slu\xc5\xbeil patrikios Damjan, katerega je zamenjal Bazilij Makedonec. Po Bazilijevem povi\xc5\xa1anju na polo\xc5\xbeaj socesarja leta 866 je polo\xc5\xbeaj parakoimomena zasedel nek Rentakij in ga obdr\xc5\xbeal do Mihaelovega umora. Bazilij I. (vladal 867\xe2\x80\x93886) je iz lastnih izku\xc5\xa1enj vedel, da je polo\xc5\xbeaj parakoimomena zelo mo\xc4\x8dan in preblizu cesarju, zato ga sploh ni imenoval. Njegov sin in naslednik Leon VI. (vladal 886\xe2\x80\x93912) ga je ponovno uvedel za svojega izbranca Samona, ki je bil pred tem protovestiarij (pr\xc5\x8dtovestiarios). Na polo\xc5\xbeaju je ostal do poletja 908, ko je padel v nemilost. Zamenjal ga je Konstantin Barbar, ki je ostal na polo\xc5\xbeaju pribli\xc5\xbeno do leta 919, razen med vladanjem cesarja Aleksandra (vladal 912\xe2\x80\x93913). V tem \xc4\x8dasu ga je na tem polo\xc5\xbeaju zamenjal patricij Barbat. Roman I. (vladal 920\xe2\x80\x93944) je za parakoimomena imenoval svojega zaupnega pomo\xc4\x8dnika Teofana._NEWLINE_Teofan se je do leta 947 obdr\xc5\xbeal tudi pod Konstantinom VII. (vladal 913-959), potem pa ga je zamenjal Bazilij Lekapen. Lekapen, ki je bil nezakonski sin cesarja Romana I., je naslednja \xc5\xa1tiri desetletja igral dominantno vlogo v bizantinski zgodovini. Odstavljal je cesarje in bil ve\xc4\x8d kot trideset let regent ali soregent (paradynasteu\xc5\x8dn) cesarstva od Nikiforja II. Fokasa (vladal 963-969) in Ivana I. Cimiska (vladal 969-976) do zgodnje vladavine Bazilija II. (vladal 976-1025), ko je bil leta 985 razre\xc5\xa1en. Pod Romanom II. ga je zamenjal sposobni Jo\xc5\xbeef Bringa, ki je bil tudi de facto vladar dr\xc5\xbeave, vendar ga je kmalu po Romanovi smrti zamenjal Bazilij Lekapen. Bringa so izgnali v rodno Paflagonijo in nato v samostan Asekretis pri Nikomediji, kjer je leta 965 umrl._NEWLINE_V 11. stoletju je bil najpomembnej\xc5\xa1i imetnik polo\xc5\xbeaja Nikolaj, ki je bil pod Konstantinom VIII. (vladal 1025\xe2\x80\x931028) hkrati tudi proeder in domestik \xc5\xa1ol. Enake polo\xc5\xbeaje je imel tudi pod Konstantinom IX. (vladal 1042\xe2\x80\x931055). Ivan II. Komnen (vladal 1118\xe2\x80\x931143) ja za parakoimomena imenoval svojega sorodnika Ivana Komnena, ki je skupaj z Jurijem Taronitom opravljal tudi dr\xc5\xbeavne zadeve. V 12. stoletju sta bila edina znana parakoimomena Nikifor pod Andronikom I. (vladal 1183\xe2\x80\x931185) in Ivan Oinopolit pod Aleksejem III. Angelom (vladal 1195\xe2\x80\x931203)._NEWLINE_V Nikejskem cesarstvu so bili znani imetniki polo\xc5\xbeaja Aleksej Krater (okoli 1227\xe2\x80\x931231) pod Ivanom III. Vatacem (vladal 1222\xe2\x80\x931254) in Jurij Zagaromat pod Teodorjem II. Laskarisom (vladal 1254\xe2\x80\x931258). Mihael VIII. Paleolog] (vladal 1259\xe2\x80\x931282) je na za\xc4\x8detku svoje vladavine (1259\xe2\x80\x931261) za parakoimomena koitona imenoval svojega zaupnega agenta, tur\xc5\xa1kega begunca Bazilija. Ko je leta 1261 postal samostojen cesar, je na ta polo\xc5\xbeaj imenoval Ivana Makrena. Makren se je udele\xc5\xbeil pohoda za osvoboditev Moreje od Latincev, bitk pri Prinici in Makriplagi in bil v slednji ujet. Ko se je kasneje vrnil v Konstantinopel, so ga obto\xc5\xbeili izdajstva in oslepili. Pod Mihaelom VIII. so znani trije parakoimomeni: Mihaelov stric Izak Dukas, ne\xc4\x8dak Ivana I. Dukasa Tesalskega Mihael Sfranic in cesarjev sorodnik Konstantin Dukas._NEWLINE_Pod Andronikom II. Paleologom (vladal 1282\xe2\x80\x931328) so znani \xc5\xa1tirje parakoimomeni: Andronik Kantakuzen, Andronik Komnen Dukas Paleolog Tornik, Ivan Fakras, avtor razprave o cesarskih polo\xc5\xbeajih, in general Ivan Humn, najstarej\xc5\xa1i sin u\xc4\x8denjaka in ministra Nikiforja Humna. V poznem Bizantinskem cesarstvu je bil verjetno najbolj slaven parakoimomen sposoben in ambiciozen Aleksej Apokauk, mo\xc5\xbe skromnega porekla, ki je pri\xc5\xa1el na visok polo\xc5\xbeaj kot varovanec Ivana Kantakuzena. Znan je kot najve\xc4\x8dji pobudnik bizantinske dr\xc5\xbeavljanske vojne leta 1341-1343. Na polo\xc5\xbeaju parakoimomena je bil od leta 1321 do 1341, ko je bil povi\xc5\xa1an na polo\xc5\xbeaj megas douxa._NEWLINE_Zadnja znana parakoimomena sta bila Angel Kalotet pod Ivanom V. Paleologom, omenjen v pismu leta 1362, in Teofilakt, ki je bil leta 1367 kot odposlanec poslan k pape\xc5\xbeu Urbanu V..'