b'\n_START_ARTICLE_\nPape\xc5\xbe Zosim\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nZosim se je rodil v 4. stoletju  v Gr\xc4\x8diji in je bil Grk judovskega porekla; njegovemu o\xc4\x8detu je bilo ime Abraham. Za pape\xc5\xbea je bil izvoljen  21. marca 417. V urejanju cerkvenih zadev ni imel sre\xc4\x8dne roke. Nekatera nere\xc5\xa1ena vpra\xc5\xa1anja so morali re\xc5\xa1evati - po njegovem kratkem pontifikatu - \xc5\xa1e nasledniki.\n_START_SECTION_\nRazmere v Galiji\n_START_PARAGRAPH_\nNa pape\xc5\xa1kih volitvah je sodeloval tudi Patroklus (Patroclus), \xc5\xa1kof v mestu Arelatu (danes Arles), ki je pri\xc5\xa1el k njemu na pogovor takoj po izvolitvi in mu razlagal, kako je za obilico \xc5\xa1kofij v Galiji potrebno avtoritativno in enotno vodstvo. Zosim je kar njega imenoval za apostolskega vikarja vse Galije. V posebnem pismu je naro\xc4\x8dil, da lahko samo on posve\xc4\x8duje nove \xc5\xa1kofe v Galiji in da duhovniki lahko potujejo samo z njegovim priporo\xc4\x8dilom (litterae formatae). \xc5\xbde ob prvem odloku pa se je pokazalo, da dobri pape\xc5\xbe ne zna prav ocenjevati ljudi. Izkazalo pa se je namre\xc4\x8d, da Patroklus ni imel ne ugleda ne sposobnosti za tako zahtevno slu\xc5\xbebo. Namesto reda so nastali v Galiji hudi spori, ki jih je odpravil \xc5\xa1ele Leon Veliki in postavil na \xc4\x8delo galskim \xc5\xa1kofijam prvega metropolita (primasa).\n_START_SECTION_\nDuhovnik Apiarij\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xa0kof Urban je zaradi neprimernega \xc5\xbeivljenja odstavil duhovnika Apiarija (Apiarius). Ta se je prito\xc5\xbeil pape\xc5\xbeu, ki je, v svesti si svoje najvi\xc5\xa1je sodne oblasti, zahteval od \xc5\xa1kofa, naj ga sprejme nazaj. Afri\xc5\xa1ki \xc5\xa1kofje so 418 na sinodi razpravljali o zadevi in dolo\xc4\x8dili, da bo izob\xc4\x8den iz Cerkve, kdor se bo skliceval mimo njih na \xc2\xbbprekmorsko instanco\xc2\xab\xc2\xa0(ad judicia transmarina). Pape\xc5\xbe je poslal v Afriko poslance, ki naj bi zadevo uredili in Rimu priznali vrhovno sodno oblast sklicevaje se na Nicejski vesoljni cerkveni zbor (325) in Sardi\xc5\xa1ki koncil (343). Voditelj odposlanstva se je vedel tako o\xc5\xa1abno, da se je spor le \xc5\xa1e poglobil in nadaljeval \xc5\xa1e pod Bonifacijem in Celestinom.\n_START_SECTION_\nHeretik Pelagij\n_START_PARAGRAPH_\nZa kr\xc5\xa1\xc4\x8dansko enotnost je imelo huj\xc5\xa1e posledice pape\xc5\xbeevo ravnanje v zvezi s pelagijanstvom. Nanj se je namre\xc4\x8d pisno obrnil britanski heretik Pelagij, \xc4\x8de\xc5\xa1 da ne u\xc4\x8di tistega krivega nauka, zaradi katerega je bil izob\xc4\x8den iz Cerkve, ampak da se samo druga\xc4\x8de izra\xc5\xbea. S spretnim govorjenjem in uglajenim nastopom je njegov rimski privr\xc5\xbeenec Celestij pelagijanstvo pape\xc5\xbeu predstavil kot pravoveren nauk: zato je pape\xc5\xbe Pelagija rehabilitiral ter sprejel nazaj v cerkveno skupnost, iz katere so ga bili izob\xc4\x8dili carigrajski patriarh in afri\xc5\xa1ki \xc5\xa1kofje. Ponovno spravo je zahteval tudi od afri\xc5\xa1kih \xc5\xa1kofov. Ti so se pod vodstvom sv. Avgu\xc5\xa1tina leta 418 sestali na sinodi v Kartagini, sestavili devet \xc4\x8dlenov proti pelagianizmu (Epistola Tractoria) ter Pelagija ponovno obsodili. Avgu\xc5\xa1tin je te \xc4\x8dlene poslal pape\xc5\xbeu, ki je medtem tudi sam spregledal zvija\xc4\x8do. Pape\xc5\xbe Zosim je 418 sprejel karta\xc5\xa1ke sklepe ter zavrnil Pelagijevo u\xc4\x8denje in vsem krajevnim Cerkvam poslal razlago pravega nauka.\n_START_SECTION_\nSmrt in \xc4\x8de\xc5\xa1\xc4\x8denje\n_START_PARAGRAPH_\nZosim je umrl 26. decembra 418 v Rimu. Pokopan je v baziliki San Lorenzo fuori le mura na Via Tiburtina v Rimu.\n_START_SECTION_\nGod\n_START_PARAGRAPH_\nPo drugem vatikanskem koncilu praznujejo njegov god 26. decembra, na dan njegove smrti. Prej je bil njegov god 28. januarja.\n_START_SECTION_\nOcena\n_START_PARAGRAPH_\nPape\xc5\xbe Zosim spada vsekakor med najzanimivej\xc5\xa1e osebnosti na sede\xc5\xbeu sv. Petra. Na tem odgovornem mestu je bil le kakih 20 mesecev, ko je podlegel hudi bolezni; pustil pa je svojim naslednikom precej nere\xc5\xa1enih ali napa\xc4\x8dno re\xc5\xa1enih vpra\xc5\xa1anj. Zosima, Grka po rodu, so izvolili za pape\xc5\xbea, ker so poznali njegovo pobo\xc5\xbenost in dobrosr\xc4\x8dnost. Izgleda pa, da se ni mogel kot Vzhodnjak v\xc5\xbeiveti v zahodno miselnost in da je bil preve\xc4\x8d lahkoveren. Sv. Zosim je zgled, da so pape\xc5\xbei kot osebe zmotljivi in da jim vladarske sposobnosti niso \xc5\xbee po sebi zagotovljene; vendar pa se je zaradi osebnih kreposti le povzpel do svetni\xc5\xa1tva.'