b"\n_START_ARTICLE_\nArabska abeceda\n_START_PARAGRAPH_\nArabska abeceda (arabsko \xd8\xa7\xd9\x84\xd8\xa3\xd9\x8e\xd8\xa8\xd9\x92\xd8\xac\xd9\x8e\xd8\xaf\xd9\x90\xd9\x8a\xd9\x8e\xd9\x91\xd8\xa9 \xd8\xa7\xd9\x84\xd8\xb9\xd9\x8e\xd8\xb1\xd9\x8e\xd8\xa8\xd9\x90\xd9\x8a\xd9\x8e\xd9\x91\xd8\xa9 al-abjad\xc4\xabyah al-\xca\xbbarab\xc4\xabyah ali \xd8\xa7\xd9\x84\xd8\xad\xd9\x8f\xd8\xb1\xd9\x8f\xd9\x88\xd9\x81 \xd8\xa7\xd9\x84\xd8\xb9\xd9\x8e\xd8\xb1\xd9\x8e\xd8\xa8\xd9\x90\xd9\x8a\xd9\x8e\xd9\x91\xd8\xa9 al-\xe1\xb8\xa5ur\xc5\xabf al-\xca\xbbarab\xc4\xabyah) ali Arabsko abd\xc5\xbead, je pisava, s katero se zapisuje arab\xc5\xa1\xc4\x8dina; zaradi zgodovinskega vpliva Arabcev pa tudi marsikateri jezik, zlasti muslimanskih narodov, npr. perzij\xc5\xa1\xc4\x8dina, urduj\xc5\xa1\xc4\x8dina idr. Ti jeziki so dodali nekaj dodatnih znakov, ki ustrezajo njihovi fonetiki. Obstaja ve\xc4\x8d slogov (kaligrafij) zapisa arabskih besed (npr. nastalik, thulthi, kufi), ki se lahko po videzu kar precej razlikujejo med seboj, vendar so osnove oblik \xc4\x8drk pri vseh enake.\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nSledovi arabske abecede vodijo do pisave, s katero se je zapisovalo nabatejsko nare\xc4\x8dje aramej\xc5\xa1\xc4\x8dine, le ta pa izhaja iz feni\xc4\x8danske pisave, iz katere izhaja tudi gr\xc5\xa1ka abeceda. Najstarej\xc5\xa1i znan zapis v arabski pisavi izvira iz poznega \xc4\x8detrtega stoletja in je bil najden v D\xc5\xbeabal Ramu, pribli\xc5\xbeno 50 km vzhodno od dana\xc5\xa1njega jordanskega pristani\xc5\xa1\xc4\x8da Akaba. Najstarej\xc5\xa1e znano datirano besedilo je trojezi\xc4\x8dni zapis iz sirskega Zebeda, datiran z letnico 512. Iz predislamskega obdobja je sicer ohranjenih le 5 besedil, za nekaj pa lahko domnevamo, da so nastala v tem \xc4\x8dasu. Ker ima aramej\xc5\xa1\xc4\x8dina manj fonemov od arab\xc5\xa1\xc4\x8dine, je bilo prvotno potrebno s 15 aramejskimi \xc4\x8drkami zapisati 28 arabskih glasov, zato so se s\xc4\x8dasoma nad ali pod nekaterimi \xc4\x8drkami za\xc4\x8dele pojavljati pi\xc4\x8dice. Najstarej\xc5\xa1i ohranjen dokument, kjer so zagotovo uporabljane pikice, je papirus (to je hkrati tudi najstarej\xc5\xa1i ohranjen papirus z besedilom v arab\xc5\xa1\xc4\x8dini), datiran z aprilom 643, \xc4\x8deprav lahko najdemo uporabo brez pikic tudi v poznej\xc5\xa1ih dokumentih. Hamza in znamenja za samoglasnike so se pojavila nekje na polovici 6. stoletja, pribli\xc5\xbeno takrat, ko se je vokalizacija pojavila v sir\xc5\xa1\xc4\x8dini in hebrej\xc5\xa1\xc4\x8dini. Prvi tovrsten poskus je uzakonil omajadski guverner Iraka Had\xc5\xbead\xc5\xbe ibn Jusuf, kar pa je prineslo le zme\xc5\xa1njavo s pikami za razlo\xc4\x8devanje \xc4\x8drk. Zato so pribli\xc5\xbeno stoletje pozneje uvedli moderni sistem zapisa, ki ga je leta 768 dokon\xc4\x8dal al Farahidi.\n_START_SECTION_\nZgradba\n_START_PARAGRAPH_\nArabsko abecedo sestavlja 28 osnovnih \xc4\x8drk, ki se zapisujejo od desne proti levi. Razlike med tiskanimi in pisanimi \xc4\x8drkami ni, ravno tako ne poznajo velikih in malih za\xc4\x8detnic. V splo\xc5\xa1nem ima vsaka \xc4\x8drka \xc5\xa1tiri mo\xc5\xbene oblike, odvisno ali se \xc4\x8drka pojavi na za\xc4\x8detku, na sredini, na koncu besede ali stoji samostojno. Nekatere \xc4\x8drke nimajo za\xc4\x8detne in srednje oblike, v teh primerih jih nadomestimo s samostojno (namesto za\xc4\x8detne) oz. kon\xc4\x8dno obliko (namesto srednje). V tak\xc5\xa1nih primerih se te \xc2\xbbnadomestne\xc2\xab\xc2\xa0oblike \xc4\x8drk ne pove\xc5\xbeejo z naslednjimi \xc4\x8drkami. \xc4\x8ce tak\xc5\xa1nih \xc4\x8drk ni, so \xc4\x8drke v besedi povezane tako v ro\xc4\x8dno pisanih kot v tiskanih besedilih. In \xc4\x8de v besedi ni \xc4\x8drk brez za\xc4\x8detne in srednje oblike, je besedo mo\xc5\xbeno zapisati v eni potezi, ne da bi bilo treba dvigniti pisalo. Izjema so seveda pi\xc4\x8dice nad ali pod nekaterimi \xc4\x8drkami._NEWLINE_Arabska abeceda spada pod \xc2\xbbne\xc4\x8disti\xc2\xab\xc2\xa0abd\xc5\xbead, saj se kratki samoglasniki ne zapisujejo, medtem ko dolgi se. Bralec mora tako poznati jezik, da lahko ugane in vstavi manjkajo\xc4\x8de samoglasnike. V nekaterih izdajah Korana in v didakti\xc4\x8dnih besedilih se tako uporabljajo dodatna diakriti\xc4\x8dna znamenja.\n_START_SECTION_\nPredstavitev\n_START_PARAGRAPH_\nObstaja vsaj pol ducata standardov za prepis arabske pisave v latinico oz. druge pisave, vsak ima svoje prednosti in slabosti, vendar vsem nekako uspeva narediti besedilo dosegljivej\xc5\xa1e tistim, ki ne znajo brati arab\xc5\xa1\xc4\x8dine. Dva izmed njih sta ameri\xc5\xa1ki voja\xc5\xa1ki standard SATTS (Standard Arabic Technical Transliteration System) in DIN-31635. Upo\xc5\xa1tevati je \xc5\xa1e treba, da se zaradi regionalnih razlik arab\xc5\xa1\xc4\x8dine lahko izgovarjava nekaterih \xc4\x8drk razlikuje od regije do regije.\n_START_SECTION_\n\xc5\xa0ada\n_START_PARAGRAPH_\n\xd9\x91 \xc5\xa1ada ozna\xc4\x8duje podvojitev soglasnika, kasra (kadar je prisotna) se prestavi med \xc5\xa1ado in podvojen soglasnik\n_START_SECTION_\nSuk\xc5\xabn\n_START_PARAGRAPH_\nArabski zlog je lahko odprt (kon\xc4\x8da se s samoglasnikom) ali zaprt (kon\xc4\x8da se s soglasnikom). Kadar je zaprt, lahko naka\xc5\xbeemo, da soglasniku, ki ga zapira, ne sledi samoglasnik, s tem, da ga ozna\xc4\x8dimo s sukunom (po navadi ima obliko\xc2\xa0\xc2\xbb\xc2\xb0\xc2\xab), s \xc4\x8dimer se (\xc5\xa1e posebno, kadar besedilo ni vokalizirano) izognemo dvoumnostim. Beseda qalb (ki pomeni srce) se npr. zapi\xc5\xa1e s soglasniki' 'qlb, bi se tako lahko prebrala tudi kot qalaba, vendar je s sukunom nad l in b lahko samo qalb. Z arabsko pisavo se to zapi\xc5\xa1e \xd9\x82\xd9\x84\xd9\x92\xd8\xa8\xd9\x92._NEWLINE_Sukun sre\xc4\x8damo tudi v vokaliziranih besedilih, zlasti zato, ker praviloma (izjema je Koran) nih\xc4\x8de ne pi\xc5\xa1e samoglasni\xc5\xa1kih diakriti\xc4\x8dnih znamenj nad vsemi soglasniki. _NEWLINE_Sukun nikoli ne stoji nad zadnjo \xc4\x8drko v besedi, tudi \xc4\x8de se beseda ne kon\xc4\x8da s samoglasnikom.\n_START_SECTION_\nTipkovnice\n_START_PARAGRAPH_\nTipkovnice se od dr\xc5\xbeave do dr\xc5\xbeave razlikujejo, tako da recimo poznavanje iranske tipkovnice ne pomaga pri rabi ti9pkovnice za Savdsko Arabijo. Razlike so lahko tudi v uporabi ne-abecednih znakov._NEWLINE_Na vseh tipkovnicah za arabsko abecedo je mogo\xc4\x8de tipkati tudi v latinici, na primer, \xc4\x8de je treba vnesti  URL v spletni brskalnik. Vsaka taka tipkovnica ima tako na tipkah oznako za znak v Arab\xc5\xa1\xc4\x8dini in v latinici. Latinski znaki na arabski tipkovnici imajo obi\xc4\x8dajno razpored QWERTY, vendar v Severni Afriki, kjer je  franco\xc5\xa1\xc4\x8dina najpogostej\xc5\xa1i  razlog za uporabo latinice, arabske klaviature uporabljsjo razpored AZERTY._NEWLINE_Za kodiranje dolo\xc4\x8dene oblike znaka so v Unicode na voljo dodatne kodne to\xc4\x8dke, s katerimi je mogo\xc4\x8de natan\xc4\x8dno navesti za\xc4\x87eleno kon\xc4\x8dno obliko. Obmo\xc4\x8dje Arabske predstavne predloge A(U+FB50 do U+FDFF) vsebuje ligature, Obmo\xc4\x8dje Arabske predstavne predloge B (U+FE70 do U+FEFF) vsebuje polo\xc5\xbeajne variante. Te predloge pa so na listi za odstrel v Unicode, zato je bolje, da se jih opu\xc5\xa1\xc4\x8da in da se namesto njih uporabljata  povezava ni\xc4\x8dne \xc5\xa1irine  in  ne-povezava. Predloge naj se na splo\xc5\xa1no uporabljajo le v programski opremi za prikazovanje besedil, kadar se Unicode rabi kot pretvornik med kodnimi nabori znakov, ali v primerih, ko gre za povratno zdru\xc5\xbeljivost z izvedbami, ki slonijo na trdo kodiranih oblikah pismenk.\n_START_SECTION_\nArabska pisava in ra\xc4\x8dunalni\xc5\xa1tvo\n_START_PARAGRAPH_\nZa zapis arabskih \xc4\x8drk najve\xc4\x8dkrat uporabljamo kodna nabora ISO8859-6 ali Unicode med 0x600 in 0x06FF. Pri obeh je vsaki \xc4\x8drki dodeljena le ena \xc5\xa1tevilska koda, naloga programske opreme za prikaz pa je, da ugotovi pravo obliko in jo izpi\xc5\xa1e. Kadar \xc5\xbeelimo prikazati neko \xc4\x8drko v to\xc4\x8dno dolo\xc4\x8deni obliki (tak primer so tabele v tem \xc4\x8dlanku), uporabimo del Unicode, ki je namenjen predstavitvenim oblikam za arab\xc5\xa1\xc4\x8dino, to sta obmo\xc4\x8dji med 0xFB50 in 0xFDFF ter med 0xFE70 in 0xFEFF. To tudi pomeni, da pri sestavljanju arabskih besed ne moremo uporabiti kopiranja & lepljenja arabskih \xc4\x8drk iz tabel v tem \xc4\x8dlanku._NEWLINE_Pri uporabi Unicode so arabski znaki podani v logi\xc4\x8dnem zaporedju, tj. v pomnilnik so vneseni v tak\xc5\xa1nem vrstnem redu, v kakr\xc5\xa1nem se tudi sicer ro\xc4\x8dno zapisujejo na papir in izgovarjajo, programska oprema pa jih mora znati izpisati v pravilni smeri. \xc4\x8ce so torej besede izpisane od leve proti desni, to nakazuje na zastarelost programov. Kako vse skupaj deluje pri preprostem urejanju, lahko preizkusite kar v peskovniku Wikipedije v arab\xc5\xa1\xc4\x8dini."