b"\n_START_ARTICLE_\nOrvieto\n_START_SECTION_\nEtru\xc5\xa1\xc4\x8dansko obdobje\n_START_PARAGRAPH_\nStarodavno mesto (Urbs Vetus v latin\xc5\xa1\xc4\x8dini) je bilo naseljeno \xc5\xbee etru\xc5\xa1\xc4\x8danskih \xc4\x8dasih. Orvieto je bil zagotovo velik center etru\xc5\xa1\xc4\x8danske civilizacije. V arheolo\xc5\xa1kem muzeju (Museo Claudio Faina e Museo Civico) hranijo nekaj etru\xc5\xa1\xc4\x8danskih artefaktov, ki so bili najdeni v neposredni sose\xc5\xa1\xc4\x8dini. Zanimiv je napis na grobnici v Orvietu oziroma nekropoli Cannicella, ki ka\xc5\xbee na zapletenost etni\xc4\x8dnih odnosov v anti\xc4\x8dni Italiji in kako so bili ti odnosi lahko dobri: mi aviles katacinas \xc2\xbbJaz sem iz Avile Katacina\xc2\xab, z etru\xc5\xa1\xc4\x8dansko - latinskim imenom (Aulus) in dru\xc5\xbeinskim imenom, najbr\xc5\xbe keltskega izvora (Catacos).\n_START_SECTION_\nRimsko in post rimsko obdobje\n_START_PARAGRAPH_\nOrvieto je padel pod Rim v tretjem stoletju pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem. Po propadu rimskega imperija je obramba mesta dobila nov pomen. V mesto je bil prenesen \xc5\xa1kofijski sede\xc5\xbe iz Bolsene. V mestu se je bilo izmenjavala oblast Ostrogotov in Langobardov, preden je v desetem stoletju postal samostojna ob\xc4\x8dina, v katerem so konzuli urejali zadeve v skladu s fevdalno prisego zvestobe \xc5\xa1kofu. Odnos Orvieta do pape\xc5\xbea je bil slab. V desetem stoletju je pape\xc5\xbe Benedikt VII obiskal mesto Orvieto z ne\xc4\x8dakom, Filippom Albericijem, ki se je kasneje v mestu ustalil in v letu 1016 postal konzul mestne dr\xc5\xbeave.\n_START_SECTION_\nSrednji vek\n_START_PARAGRAPH_\nOrvieto, ki stoji na hribu iz neprepustne kamnine in nadzoruje ceste med Firencami in Rimom, je bilo v srednjem veku veliko mesto. Ob koncu 13. stoletja v mestu \xc5\xbeivelo kak\xc5\xa1nih 30.000 prebivalcev. Njegove ob\xc4\x8dinske institucije so priznale pape\xc5\xbeevo oblast od leta 1157 dalje. Od leta 1201 Orvieto upravlja na\xc4\x8delnik, ki je bil pogosto tudi ne\xc5\xa1kof, vendar je deloval usklajeno z voja\xc5\xa1kim guvernerjem. V 13. stoletju je bilo mesto razdeljeno, njegovo bogastvo pa se je pogosto zna\xc5\xa1lo v konfliktu s pape\xc5\xbeem, tudi pod sodno prepovedjo. Pape\xc5\xbe Urban IV. je ostal v Orvietu med letoma 1262-1264._NEWLINE_Pomembne dru\xc5\xbeine povezane z zgodovino Orvieta so: Monaldeschi, Filippeschi, Alberici in Gualterio, od katerih so le Alberici in Gualterio pre\xc5\xbeiveli do dana\xc5\xa1njih dni._NEWLINE_V srednjem veku je bilo mesto eno najpomembnej\xc5\xa1ih kulturnih sredi\xc5\xa1\xc4\x8d, saj se je na tedanji univerzi u\xc4\x8dil Toma\xc5\xbe Akvinski. Majhna univerza (zdaj del univerze v Perugii), je imela svoj izvor v studium generale, ki jo je v letu 1736 financiral pape\xc5\xbe Gregor XI. Leta 1265 je pape\xc5\xbe Akvinskega pozval k Rim, da bi slu\xc5\xbeil kot pape\xc5\xa1ki teolog novoizvoljenemu pape\xc5\xbeu Klementu IV., in kot regent v Santa Sabina studium provinciale, predhodnici Pape\xc5\xa1ke univerze svetega Toma\xc5\xbea Akvinskega, Angelicum.\n_START_SECTION_\nPape\xc5\xa1ka pravilo\n_START_PARAGRAPH_\nOzemlje Orvieta je bilo dolgo pod nadzorom pape\xc5\xbea, preden je bilo uradno dodano k pape\xc5\xa1ki dr\xc5\xbeavi. Ostalo je pape\xc5\xa1ka posest do leta 1860, ko je bilo vklju\xc4\x8deno v enotno Italijo.\n_START_SECTION_\nStolnica\n_START_PARAGRAPH_\n15. novembra 1290, je pape\xc5\xbe Nikolaj IV. polo\xc5\xbeil temeljni kamen za sedanjo stavbo in jo posvetil Marijinemu vnebovzetju, prazniku, kateremu je mesto z dolgo zgodovino posebej predano. Cerkev je \xc4\x8drtasta iz belega lehnjaka in zeleno - \xc4\x8drnega bazalta, podobno kot stolnica v Sieni in druge osrednje italijanske stolnice tistega \xc4\x8dasa._NEWLINE_Na\xc4\x8drtovanje pogosto pripisujejo Arnolfu di Cambio, vendar danes prevladuje mnenje, da je mojster zidar neznan menih imenovan Fra' Bevignate iz Perugie. Prvi pisni dokument o graditeljih je iz leta 1308, ko je rekonstrukcijo prevzel Lorenzo Maitani. V naslednjem desetletju so oblasti pozvale arhitekta in kiparja Lorenzo Maitanija iz Siene da nadaljuje z gradnjo in oblikuje fasado. Raz\xc5\xa1iril je kor in zasnoval pre\xc4\x8dno ladjo z dvema kapelama (okoli leta 1308-1330). Prostori so bili zaklju\xc4\x8deni dolgo po njegovi smrti. Delo sta nadaljevala Andrea Pisano (1347-1348) in Andrea si Cione (1358-1359). V kasnej\xc5\xa1ih letih so pri izgradnji in kra\xc5\xa1enju sodelovali \xc5\xa1e: Antonio Federigni (1451-1455), Michele Sanmisheli da Verona (1514-1521), Simone Mosca (1549-1551), Francesco Mosca (1552-1558), Raffaello da Montelupo (1555-1566) in kiparja iz Orvieta Ipolito Scalza (1567-1617) in Francesco Scalza (1619). _NEWLINE_Gotska fasada, ki je bila kon\xc4\x8dana v za\xc4\x8detku 17. stoletja, je \xc5\xa1e posebej presenetljiva, saj vklju\xc4\x8duje nekaj izjemnih skulptur Lorenza Maitanija (14. stoletje). Vsi dekorativni elementi so vklju\xc4\x8deni me \xc5\xa1tiri velikanske stebre, ki se v \xc5\xa1tirih stopnjah dvigajo pod nebo. Na fasadi so spodaj izjemni bas reliefi iz 13.-14. stoletja, nad njimi bronaste skulpture evangelistov iz 14. stoletja, iz istega \xc4\x8dasa je tudi okno v obliki rozete okoli katerega so nanizani kipi apostolov, na fasadi pa so tudi sijajni mozaiki, ki predstavljajo \xc5\xbeivljenje Kristusa in Marije in so bili izdelani med 14. in 19. stoletjem. Bakrena vrata so delo Emilia Greca (1964-1970)._NEWLINE_V notranjosti, ki je prav tako \xc4\x8drtasta kot fasada, je v kapeli San Brizio mojstrska freska Fra Angelica in Luca Signorellija, Poslednja sodba (1449-1451). Na levi strani te kapele so grobnica dru\xc5\xbeine Gualterio. Sicer je stolnica triladijska, ladje delijo masivni stebri povezani z loki. Notranjost je sicer me\xc5\xa1anica gotskega in renesan\xc4\x8dnega sloga."