b'\n_START_ARTICLE_\nKvinoja\n_START_SECTION_\nPregled\n_START_PARAGRAPH_\nKvinoja (ime quinoa izhaja iz \xc5\xa1panske besede Quechua, kinwa ali ob\xc4\x8dasno "Qin-wah") izvira iz andske regije Ekvadorja, Bolivije, Kolumbije in Peruja, kjer je bila uspe\xc5\xa1no udoma\xc4\x8dena pred 3.000 do 4.000 leti za prehrano ljudi, \xc4\x8deprav arheolo\xc5\xa1ki dokazi ka\xc5\xbeejo na uporabo v govedoreji pred 5.200 do 7.000 leti. Podobni vrsti iz rodu Chenopodium (Chenopodium berlandieri in Chenopodium album) so udoma\xc4\x8dili in gojili v Severni Ameriki kot del vzhodnega kmetijskega kompleksa, preden je postala priljubljena koruza. Chenopodium album, ki je \xc5\xa1iroko raz\xc5\xa1irjena na severni polobli, proizvaja u\xc5\xbeitna semena in liste, podobno kot kvinoja, vendar v manj\xc5\xa1ih koli\xc4\x8dinah. Kvinoja vsebuje hranilne sestavine, ki so bolj\xc5\xa1e v primerjavi z ostalo skupno \xc5\xbeit. Kvinojna zrna vsebujejo esencialne aminokisline kot lizin in visoke koli\xc4\x8dine kalcija, fosforja in \xc5\xbeeleza.\n_START_SECTION_\nIzvor\n_START_PARAGRAPH_\nZa Chenopodium kvinojo ( in sorodne vrste iz Mehike, Chenopodium nuttalliae) se verjame, da je bila udoma\xc4\x8dena iz Perujskih Andov iz divje populacije rastline. Obstajajo divje vrste rastline (Chenopodium quinoa var. melanospermum),. ki rastejo na istem obmo\xc4\x8dju, kjer sedaj gojijo kvinojo; domneva se, da so povezane z divjimi predhodniki kvinoje, oziroma so lahko potomci gojenih rastlin.\n_START_SECTION_\nZgodovina in kultura\n_START_PARAGRAPH_\nInki, ki so imeli pridelek za svet,  so kvinojo imenovali chisaya mama ali "mati vseh \xc5\xbeit". Vsako leto je inkovski poglavar ob solsticiju z zlato \xc5\xbelico posadil seme kvinoje. Med \xc5\xa1panskim osvajanjem Ju\xc5\xbene Amerike, so \xc5\xa1panski kolonisti imenovali kvinojo kot "hrano za Indijance"in celo aktivno zatirali njeno gojenje, zaradi njenega slovesa med avtohtonimi nekr\xc5\xa1\xc4\x8danskimi ceremonijami. Dejstva ka\xc5\xbeejo na to, da so konkvistadorji prepovedali gojenje kvinoje za nekaj \xc4\x8dasa in prisilili Inke v gojenje p\xc5\xa1enice._NEWLINE_Leto 2013 je Organizacija zdru\xc5\xbeenih narodov razglasila za Mednarodno leto kvinoje.\n_START_SECTION_\nOpis rastline\n_START_PARAGRAPH_\nKvinoja je enoletna rastlina, ki obi\xc4\x8dajno zraste 1-2 m visoko. Ima \xc5\xa1iroke, na splo\xc5\xa1no puhaste oz. pra\xc5\xa1kaste, redko gladke liste, obi\xc4\x8dajno name\xc5\xa1\xc4\x8dene izmeni\xc4\x8dno. Osrednje olesenelo steblo je bodisi razvejano ali brez vej odvisno od sorte in je lahko zeleno, rde\xc4\x8de ali vijoli\xc4\x8dno. Socvetja se pojavijo na vrhu rastline ali iz vrhu veje oz.stebla. Socvetje je lahko na osrednji veji, iz katere izhaja naslednja veja bodisi s cvetjem (amaranthiform) ali z vejo, ki nosi cvetje (glomeruliform). Zeleni cvetovi so preprosti in na splo\xc5\xa1no biseksualni ter se sami oplodijo. Plodovi imajo pribli\xc5\xbeno 2 mm v premeru in so razli\xc4\x8dnih barv, od bele do rde\xc4\x8de ali \xc4\x8drne, odvisno od sorte.\n_START_SECTION_\nKlimatske zahteve\n_START_PARAGRAPH_\nKvinoja je zelo prilagodljiva zaradi visoke kompleksnosti razli\xc4\x8dnih podvrst, sort in populacije (rastline in \xc5\xbeivali se prilagodijo okolju, v katerem so nastale). Nasploh je nezahtevna in raste tudi v vi\xc5\xa1inah. Raste na 4.000 m v Andih blizu ekvatorja in tudi v obalnih regijah (\xc4\x8cile). Ve\xc4\x8dinoma jo gojijo na vi\xc5\xa1ini med 2.500 m in 4.000 m, odvisno od sorte. Kvinoja najbolje uspeva v podnebju s temperaturami, ki segajo od \xe2\x88\x923 \xc2\xb0C pono\xc4\x8di in do 35 \xc2\xb0C podnevi. Nekaterie vrste lahko prenesejo brez po\xc5\xa1kodb tudi ni\xc5\xbeje temperature. Zmrzal obi\xc4\x8dajno ne vpliva na rastline na kateri koli stopnji razvoja, razen med cvetenjem. Poletne zmrzali, ki se pogosto pojavljajo v Andih, med cvetenjem lahko privedejo do sterilizacije cvetnega prahu.\n_START_SECTION_\nZahteve do tal\n_START_PARAGRAPH_\nKvinoja najbolje uspeva na pe\xc5\xa1\xc4\x8denih, dobro izsu\xc5\xa1enih povr\xc5\xa1inah z nizko vsebnostjo hranil, zmerno slanih, pH tal 6-8, 5.\n_START_SECTION_\nAgronomija\n_START_PARAGRAPH_\nSetvena semena morajo biti dobro pripravljena in posu\xc5\xa1ena v izogib vla\xc5\xbenosti. V Andih semena kvinoje sejejo po celotni povr\xc5\xa1ini njive in nato utrdijo tla. V\xc4\x8dasih jih posejejo v ozke, plitve struge.\n_START_SECTION_\nKo\xc5\xa1nja in skladi\xc5\xa1\xc4\x8denje\n_START_PARAGRAPH_\nKvinoja se obi\xc4\x8dajno pobira ro\xc4\x8dno in redko strojno, zaradi razli\xc4\x8dne stopnje zrelosti. Pridelek se mora natan\xc4\x8dno obirati v izogib lomu zrelih zrn in v razli\xc4\x8dnih obdobjih cvetenja ter razvoja plodov ob razli\xc4\x8dnih \xc4\x8dasih. Pred skladi\xc5\xa1\xc4\x8denjem se seme mlati in lo\xc4\x8duje od luskaste lupine ter su\xc5\xa1i v izogib plesnenju.\n_START_SECTION_\nHranilne vrednosti\n_START_PARAGRAPH_\nKvinoja je imela velik pomen v prehrani predkolumbovskih andskih civilizacij, poleg krompirja in je bila naslednja v pomembnosti poleg koruze. V sodobnih \xc4\x8dasih je kvinoja postala zelo cenjena zaradi svoje hranilne vrednosti in visoke vsebnosti beljakovin (14\xc2\xa0%), \xc4\x8deprav ne preka\xc5\xa1a fi\xc5\xbeola in stro\xc4\x8dnic. Prehranske vrednosti kvinoje ka\xc5\xbeejo, da je dober vir beljakovin. Poleg tega je dober vir prehranskih vlaknin in fosforja ter vsebuje visoko vsebnost magnezija in \xc5\xbeeleza. Kvinoja je tudi vir kalcija in \xc5\xa1iroko uporabna pri veganih in tistih osebah, ki ne prena\xc5\xa1ajo laktoze. Kvinoja je brez glutena in lahko prebavljiva. Zaradi vseh teh zna\xc4\x8dilnosti se kvinoja uvr\xc5\xa1\xc4\x8da med pridelke NASA nadzorovanega ekolo\xc5\xa1kega \xc5\xbeivljenjskega sistema pri poletih.\n_START_SECTION_\nSaponini\n_START_PARAGRAPH_\nKvinoja ima v naravnem stanju premaz iz grenkih saponinov, zaradi \xc4\x8desar je neprijetnega okusa. Ve\xc4\x8dino kvinoje komercialno prodajajo v Severni Ameriki, kjer pred prodajo odstranijo prevleko. Saponini imajo ugodne u\xc4\x8dinke med gojenjem, kajti okus odvra\xc4\x8da ptice in zato rastlina zahteva minimalno za\xc5\xa1\xc4\x8dito. Obstajali so poskusi zni\xc5\xbeanja koli\xc4\x8dine saponinov s selektivno vzrejo, da bi bilo seme slaj\xc5\xa1e, vendar se je pokazalo kot neuspe\xc5\xa1no zaradi razli\xc4\x8dnega oplojevanja. Ocena toksi\xc4\x8dnosti saponinov ka\xc5\xbee na rahlo dra\xc5\xbeenje o\xc4\x8di in dihal ter majhno dra\xc5\xbeenje prebavil. Saponin je strupen glikozid, ki vpliva na krvne celice. Saponini so dobri antiseptiki; tako je teko\xc4\x8dina, v kateri smo sprali kvinojo, pospe\xc5\xa1uje celjenje ran in je odli\xc4\x8den detergent za pranje posode.\n_START_SECTION_\nPriprava\n_START_PARAGRAPH_\nKvinoja ima lahko, puhasto teksturo, kuhana ima blag okus po ore\xc5\xa1\xc4\x8dkih in je lahko alternativa belemu ri\xc5\xbeu ali kuskusu. Ve\xc4\x8dina kvinoje na trgu se prodaja z navodili in predlaga spiranje pred kuhanjem, \xc4\x8de sploh. S spiranjem lahko odstranimo morebitne ostanke saponine. Odstranitev saponine pomaga pri prebavi. Naravna spojina v saponini deluje kot odvajalo. Kvinoja se kuha podobno kot ri\xc5\xbe \xe2\x80\x93 dva kozarca vode na kozarec kvinoje. Po\xc4\x8dakamo da zavre in kuhamo od 10 do 15 minut, dokler se kal\xc4\x8dek ne lo\xc4\x8di od semena._NEWLINE_Kuhano kvinojo uporabimo namesto ri\xc5\xbea, torej jo lahko dodamo nadevom, enolon\xc4\x8dnicam in juham kot zakuho. Kuhano kvinojo vme\xc5\xa1amo v sadne solate. Za eno osebo potrebujemo 50 g kvinoje. Na mleku kuhana se ni izkazala za okusno jed. V prodaji je mo\xc4\x8d dobiti kvinojino\xc2\xa0\xc2\xbbmleko\xc2\xab._NEWLINE_Kvinoja je izvrsten dodatek k ore\xc5\xa1\xc4\x8dkom, sadju in vsebuje prebavne encime ter 14 do 16,2% beljakovin, 6,9% ma\xc5\xa1\xc4\x8dob, 63,9% ogljikovih hidratov, 3,5% vlaknin, vitamine: E, B6, riboflavin, niacin, tiamin, folno kislino in minerale: kalcij, fosfor, \xc5\xbeelezo, mangan, magnezij, baker, natrij, kalij, cink.'