b'\n_START_ARTICLE_\nZgodovina mlinarstva v Sloveniji\n_START_PARAGRAPH_\nZgodovina mlinarstva v Sloveniji\n_START_SECTION_\n19. stoletje\n_START_PARAGRAPH_\nMlinska obrt, povezana z lastnimi pridelki, je bila tudi na Slovenskem, zlasti na kmetijskih obmo\xc4\x8djih, splo\xc5\xa1en pojav. V notranjosti so bili lastniki mlinov obi\xc4\x8dajno fevdalni veleposestniki; t. i. grajski mlini so mleli predvsem za potrebe gosposke. \xc5\xa0tevilni manj\xc5\xa1i obrtni\xc5\xa1ki in kme\xc4\x8dki mlini so mleli le za lastne potrebe, v Primorju pa so bili lastniki mlinov pogosto mesta. Za potrebe mlinarstva se je razvila spremljevalna dejavnost izdelovanja mlinskih kamnov._NEWLINE_Ob koncu 19. stoletja je delovalo na Kranjskem pribli\xc5\xbeno 1700 kme\xc4\x8dkih mlinov. Njihova modernizacija in uvajanje valj\xc4\x8dnih (prvi 1850 v Ljubljani, nato v Ajdov\xc5\xa1\xc4\x8dini, Dom\xc5\xbealah, Kranju, Mariboru in Sredi\xc5\xa1\xc4\x8du ob Dravi), pomenita zametek slovenske mlevske industrije. Peter Majdi\xc4\x8d je razvil iz mlina na spodnji Hudinji (Celje) mlinsko velepodjetje. Zadnja leta 19. stoletja je rasla tudi \xc5\xbeivilska industrija. V zvezi z obrati parnih mlinov so se razvile tovarne testenin v Ljubljani, Mariboru in Ilirski Bistrici.\n_START_SECTION_\nNormativno urejanje mlinarstva v tistem \xc4\x8dasu\n_START_PARAGRAPH_\nNa za\xc4\x8detku 19. stoletja je poslovanje mlinov urejal Mlinski red za Kranjsko iz 1770. Predpisoval je sanitarne ukrepe in vseboval dolo\xc4\x8dila, ki so varovali stranke v glede pla\xc4\x8dila mlinarju. Posebno skrb je mlinski red posve\xc4\x8dal skrbi za mlinske kamne. Mlinar je bil prav tako dol\xc5\xbean, da v obdobjih nizkih vodostajev najprej melje za mlevce in \xc5\xa1ele nato zase. Strogo prepovedano je bilo, da bi mlinarji delali kakr\xc5\xa1nekoli razlike med posameznimi strankami. Red je dolo\xc4\x8dal zaslu\xc5\xbeek in na\xc4\x8dine zara\xc4\x8dunavanja. Za kontrolo izvajanja mlinskega reda so bila zadol\xc5\xbeena zemlji\xc5\xa1ka gospostva. Mlinski red iz leta 1814 je le \xc5\xa1e poostril predpise in dodal nove dolo\xc4\x8dbe. Ta red je zahteval primerno strokovno usposobljenost, stranke so bile svobodne pri izbiranju mlina, kjer jim bodo mleli \xc5\xbeito, dovoljeno je bilo, da je stranka prisotna pri mletju, mlinar pa je bil dol\xc5\xbean zmleti \xc5\xbeito vsake stranke posebej in ga ni smel me\xc5\xa1ati \xc5\xbeitom drugih._NEWLINE_Vodni zakon iz leta 1872 je predvideval, da se koristniki vodnih naprav zdru\xc5\xbeijo v vodne zadruge. Te je zakon predvideval zaradi posebnosti mlinarstva, kot so vzdr\xc5\xbeevanje jezov, strug mlin\xc5\xa1\xc4\x8dic, zapor in mostov ob mlin\xc5\xa1\xc4\x8dicah ter je zlasti ob poplavah zahtevalo od mlinarjev dosti truda in stro\xc5\xa1kov. Kadar je vodne naprave uporabljalo ve\xc4\x8d koristnikov, so bremena vzdr\xc5\xbeevanja medsebojno delili glede na korist._NEWLINE_Mlinarje in lastnike mlinov sta pri razvoju ovirali slaba organiziranost in povezanost. \xc4\x8ceprav so od leta 1882 mlinarji imeli obvezne organizacije, se njihovi \xc4\x8dlani skoraj niso udejstvovali v njih, ker jim je manjkalo sredstev, potrebe splo\xc5\xa1ne in strokovne izobrazbe, ter tudi primernih voditeljev.\n_START_SECTION_\nRazvoj tehnologije\n_START_PARAGRAPH_\nNa suhem so postavili prvi parni stroj na Slovenskem v Trstu leta 1819, ko je Francoz Sonnerat zgradil parni mlin \xe2\x80\x93 ta je bil znanilec industrializacije, zaradi \xc4\x8desar se je mlinarstvo za\xc4\x8delo bistveno spreminjati. Namesto mlinov na kamne so za\xc4\x8deli postavljati valj\xc4\x8dne mline, katerih zmogljivost je nekajkrat presegla prej\xc5\xa1nje na\xc4\x8dine mletja. Nadaljnje pove\xc4\x8dave teh mlinov so zahtevale tudi nova pogonska sredstva. Vse to je povzro\xc4\x8dilo propad starih mlinov na kamne in vodni pogon._NEWLINE_Nadaljnjo stopnjo v razvoju mlinarstva je prinesla elektrifikacija, ki pa je bila pred prvo svetovno vojno precej redek pojav tudi v drugih, bolj razvitih panogah (industrija in rudarstvo). V posameznih primerih pa je bila uporaba elektrike pri nas zelo zgodaj in brez zamudni\xc5\xa1tva \xe2\x80\x93 prva \xc5\xbearnica je na Slovenskem zasvetila samo \xc5\xa1tiri leta po njeni iznajdbi. Leta 1883 je Karl Scherbaum v svojem mlinu vpeljal elektri\xc4\x8dno razsvetljavo s 36 \xc5\xbearnicami.\n_START_SECTION_\nPosebnosti na Slovenskem\n_START_PARAGRAPH_\nPreden so rokodelci za\xc4\x8deli postavljati vetrne mline, so imeli v krajih, kjer ni bilo za pogon vode, za doma\xc4\x8do porabo ro\xc4\x8dne mline, imenovane \xc5\xbermlje ali \xc5\xbernvi, ki so bile v rabi povsod, kjer se ob potokih in rekah ni razvilo mlinarstvo. Slednje velja predvsem za Belo krajino, pa tudi Pohorje, Haloze, Slovenske gorice in Dravsko polje. V Beli krajini]] so na \xc5\xbernveh mleli le ajdo in koruzo, pa tudi na \xc5\xa0tajerskem so p\xc5\xa1enico raje vozili k mlinom ob Dravi in Muri._NEWLINE_Vetrne mline so postavljali \xe2\x80\x93 kjer je bilo ugodno za to \xe2\x80\x93 najve\xc4\x8d po ravninah, kjer ni bilo za pogon vode, ali v hribovitih krajih, kar je bilo odlo\xc4\x8dilno tudi pri nas. O na\xc5\xa1ih najstarej\xc5\xa1ih vetrnih mlinih ni mnogo podatkov, iz znanih razprav lahko povzamemo le, da je slovenski tip mlina svojstven v kombinaciji \xc5\xbermelj in klopotca ter zato samostojen poleg nem\xc5\xa1kega in holandskega tipa. Razberemo lahko tudi, da je bil najstarej\xc5\xa1i vetrni mlin na Slovenskem zgrajen leta 1867, \xc4\x8deprav so najbr\xc5\xbe obstajali \xc5\xa1e starej\xc5\xa1i po holmih Slovenskih goric med \xc5\xa0\xc4\x8davnico in Pesnico.'