b'\n_START_ARTICLE_\nUspavalna goba\n_START_PARAGRAPH_\nUspavalna goba ali narkozna gobica  (latinsko: spongia somnifera ali spongia sodurifera , prim. \xc5\xa1e confectio soporifera) je bilo srednjeve\xc5\xa1ko sredstvo za doseganje splo\xc5\xa1ne anestezije. Osnova je bil sok ve\xc4\x8d zeli\xc5\xa1\xc4\x8d, predvsem maka, mandragore, \xc4\x8drnega zobnika in vol\xc4\x8dje \xc4\x8de\xc5\xa1nje, vsrkan in koncentriran na osu\xc5\xa1eni gobi (morski spu\xc5\xbevi). U\xc4\x8dinkovine (predvsem alkaloidi) naj bi delovale vdihnjene skozi nos (inhalacijska anestezija) po prestopu krvno-mo\xc5\xbeganske pregrade. Dejanska uporaba uspavalne gobe ni zanesljiva in strokovnjaki se zaradi nizke u\xc4\x8dinkovitosti nagibajo k mnenju, da je uspavalna goba obstajala le v teoriji.\n_START_SECTION_\nPrimeri\n_START_PARAGRAPH_\nV Bamber\xc5\xa1kem antidotariju iz 9.\xe2\x88\x9210. stoletja pi\xc5\xa1e o spongia somnifera: Bolnikom, ki jih je treba operirati, bo v pomo\xc4\x8d hipnotik. Spe\xc4\x8di ne bodo ni\xc4\x8desar \xc4\x8dutili. Vzemi opij, sok iz mandragorovih listov 8, zeleni sok trobelike, zobnikov sok (v razmerju 1\xc2\xa0: 8\xc2\xa0:\xc2\xa0?\xc2\xa0: 3); vse to zme\xc5\xa1aj z vodo, vanjo namo\xc4\x8di gobo in jo posu\xc5\xa1i. Pred uporabo jo namo\xc4\x8di v topli vodi in bolniku daj pod nos, da se onesvesti, k zavesti ga spravi z gobo, namo\xc4\x8deno v kis._NEWLINE_Podobna receptura je v Nikolajevi farmakopeji iz Monte Cassina (11.\xe2\x88\x9212. stoletje): Vzemi un\xc4\x8do opija iz Teb, po un\xc4\x8do zobnikovega soka, soka nezrelih murv, robidnic, semen lo\xc4\x8dike, trobelike, maka, mandragore in br\xc5\xa1ljana z drevja. Daj to v posodo, skupaj s spu\xc5\xbevo, \xc5\xa1e sve\xc5\xbeo iz morja, ki \xc5\xa1e ni bila v sladki vodi, to daj na sonce ob vro\xc4\x8dini pasjih dni, da voda izhlapi. Pred uporabo gobo navla\xc5\xbei z vro\xc4\x8do vodo in daj pod nosnice. Da se bolnik zbudi, daj korenino komar\xc4\x8dka._NEWLINE_Ambrozij Barth v Practica Caphonis (12. stol.) kot sestavine navaja beli in \xc4\x8drni mak, mandragora, sok \xc4\x8drnega zobnika, netreska, tol\xc5\xa1\xc4\x8daka in neke tolsti\xc4\x8devke, slezenovke in ko\xc5\xa1arnice ter \xc5\xa1e dveh neprepoznanih rastlin. Pravi: spu\xc5\xbevo potopi v raztopino, osu\xc5\xa1i nad ognjem, nato dr\xc5\xbei nad izparino zobnikovega in makovega soka (ne sme priti v stik s teko\xc4\x8dino), bolniku zdrgni stopala in noge ter daj pod vzglavje._NEWLINE_Teodorico Borgognoni (1205-1298) v svoji knjigi Cyrurgia recept navaja po svojem o\xc4\x8detu, mojstru Hugu Borgognoniju. PravI: Po un\xc4\x8do opija, soka nezrelih murv, zobnika, vol\xc4\x8dina (Daphne gnidium), mandragorovih listov, ve\xc4\x8d vrst br\xc5\xa1ljana, trobelike, semen lo\xc4\x8dike in male (?) kislice. Sestavine zme\xc5\xa1aj v medeninasti posodi in dodaj sve\xc5\xbeo spu\xc5\xbevo. Prekuhaj zunaj na soncu v vro\xc4\x8dini pasjih dni, dokler voda ne izpari. Pred uporabo za uro namo\xc4\x8di v vro\xc4\x8di vodi. Bolnika zbudi z gobo, namo\xc4\x8deno v kis, ki mu jo pomoli\xc5\xa1 pod nos, pomaga tudi vonj sena._NEWLINE_Gilbert Anglicus (ok. 1250) v svojem Compendium medicinae o pripravi Confectio soporifera: Opij, sok \xc4\x8drnega zobnika, sok ali seme \xc4\x8drnega maka, sok iz listov mandragore ali lupina njenih plodov, listi br\xc5\xa1ljana, sok zrelih robidnic in neke slakovke (predenica) ter semena lo\xc4\x8dike. Zme\xc5\xa1aj v medeninasti posodi in v vro\xc4\x8dini pasjih dni postavi na sonce. Spu\xc5\xbeva naj vpije zvarek in se posu\xc5\xa1i. Bolniku se da pod nos, zbudi se ga tako, da se mu podrgne zobe s kisom, nekaj se mu ga vlije v nos. Lahko se pripravi tudi uspavalni napitek, vendar v druga\xc4\x8dni sestavi, brez zobnika, pa\xc4\x8d pa s semeni in sokom belega in \xc4\x8drnega maka, un\xc4\x8do semen lo\xc4\x8dike ter opijem._NEWLINE_Guglielmo da Varignana (ok. 1270\xe2\x80\x931339), Secreta sublimia medicinae: Z oljem jane\xc5\xbea, \xc5\xbeafrana in kamilice napojeno gobo, podr\xc5\xbeano pod nosom, vzpodbudimo \xc4\x8di\xc5\xa1\xc4\x8denje glave (caputpurgium), \xc4\x8de pa dodamo ve\xc4\x8d \xc5\xbeafranovega olja in opij, lahko uspavamo \xc4\x8dloveka, da ne \xc4\x8duti rezov v ude._NEWLINE_Pape\xc5\xa1ki zdravnik v Avignonu Guy de Chauliac (ok. 1290\xe2\x80\x931368) se v svoji Chirurgia magna sklicuje na Teodorica Borgognonija, le da dodaja, da se bolnika zbudi s kisom ali sokom sladkega komar\xc4\x8dka ali vinske rutice. Priporo\xc4\x8da ga kot alternativo opiju. Chauliac naj bi bil do uspavalne gobe sicer precej sumni\xc4\x8dav, vendar jo omenja tudi njegov kolega Johann Yperman._NEWLINE_Podobna recepta podajata \xc5\xa1e Heinrich de Pfolsprundt v Buch der Bundth Ertznei iz 1460 in Hyeronimus Brunschwig v Buch dern Cyrurgia Hantwirchung der wundartzny iz 1490.\n_START_SECTION_\nOdmevi\n_START_PARAGRAPH_\nKasneje o narkotikih med operacijo ne poro\xc4\x8dajo ve\xc4\x8d, so pa omenjane zeli odmevale kot sestavine strupov ali uspavalnih zvarkov, npr. pri Boccacciu (Decameron), Machiavelliju, Shakespearu (Othello, Antonij in Kleopatra), Marlowu (Malte\xc5\xa1ki Jud)._NEWLINE_Med prve moderne znanstvene poskuse ovrednotenja morda sodi notica iz 1847, ko so v medicinskem \xc4\x8dasopisu The Lancet objavili izvle\xc4\x8dek iz Journal de Toulouse o prispevku francoskega zdravnika Dauriola. Ta naj bi uporabil uspavalne gobe pred operacijami, a je verodostojnost poro\xc4\x8dila vpra\xc5\xa1ljiva. Dauriol naj bi dosegel narkozo na klasi\xc4\x8den na\xc4\x8din: sredi poletja je nabral Solanum nigrum, Hyoscyamus niger, Cicuta minor, Datura stramonium, Lactuca virosa, iz njih iztisnil sok in ga zme\xc5\xa1al, vanj omo\xc4\x8dil spu\xc5\xbevo in jo posu\xc5\xa1il na soncu, nato postopek dvakrat ponovil, spu\xc5\xbevo shranil na suho, pred uporabo za kraj\xc5\xa1i \xc4\x8das namo\xc4\x8dil v vro\xc4\x8do vodo. Bolnik naj bi razmeroma trdno zaspal \xe2\x80\x93 kako trdno, odvisno od posameznika. Zbudil naj bi se s krpo, omo\xc4\x8deno v kis._NEWLINE_1888 je angle\xc5\xa1ki zdravnik Richardson preverjal anesteti\xc4\x8dni u\xc4\x8dinek zmlete mandragore v 16,5-odstotni alkoholni raztopini pri oralni in subkutani uporabi na zajcih. Zaznali so pove\xc4\x8dano zaspanost, pri nekaterih tudi nemirnost, kar je bil kazalnik o mogo\xc4\x8dem u\xc4\x8dinku uspavalne gobe. Klju\xc4\x8den za delovanje naj bi bil alkaloid atropin. A 1927, ko je v \xc5\xbdenevi poskuse na morskih pra\xc5\xa1i\xc4\x8dkih izvajala Marguerite Baur, ta kljub natan\xc4\x8dnemu upo\xc5\xa1tevanju srednjeve\xc5\xa1kega recepta pri \xc5\xbeivalih ni opazila zaspanosti ali narkoti\xc4\x8dnega u\xc4\x8dinka in zato zaklju\xc4\x8dila, da so koncentracije za odraslega \xc4\x8dloveka premajhne. 1989 so podoben poskus na sicer le 5 podganah opravili Infusino, O\xe2\x80\x99Neill in Calmes in pri treh ugotovili pomirjevalen u\xc4\x8dinek, sicer pa pritrdili tezi Baurove: koncentracija hlapnih alkaloidov je premajhna, da bi pri \xc4\x8dloveku lahko dosegli anestezijo.'