b'\n_START_ARTICLE_\nApel\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nVerjetno se je rodil v Koloniji v Joniji, najprej je \xc5\xa1tudiral pod Eforom iz Efeza, a ko je pridobil nekaj slave, je postal \xc5\xa1tudent pri Pamfilu v Sikionu . Tako je zdru\xc5\xbeil dorsko temeljitost z jonsko milino. Pritegnjen na dvor Filipa II., je njega in mladega Aleksandra [3] naslikal tako dobro, da je postal priznan sodobni slikar Makedonije in njegova slika Aleksandra, ki dr\xc5\xbei strelo, je v glavah mnogih Aleksander s kopjem kiparja Lizipa. Stoletja kasneje je ostal Plutarh hladen in se odlo\xc4\x8dil, da ne uspe natan\xc4\x8dno razmno\xc5\xbeevati Aleksandrove barve: \xc2\xbbOn je naredil Aleksandrovo pojavo preve\xc4\x8d temnopolto, medtem ko nam je re\xc4\x8deno, da je svetlopolt, z rde\xc4\x8do ki se je pokazala predvsem na njegovem obrazu in prsnem ko\xc5\xa1u\xc2\xab. _NEWLINE_Veliko tega, kar vemo o Apelu, izhaja od Plinija starej\xc5\xa1ega (Naturalis Historia, XXXV). Njegova spretnost pri risanju \xc4\x8dlove\xc5\xa1kega obraza je posebna zgodba, ki ga povezuje s Ptolemejem I. Soterjem. Ta nekdanji Aleksandrov general ni imel rad Apela, medtem ko sta bila oba v Aleksandriji, a mnogo let kasneje, ko je potoval po morju, je nevihta prisilila Apela, da je pristal v Ptolemejevem egiptovskem kraljestvu. Ptolemijev dvorni norec je podkupil Apelove tekmece, da bi umetniku posredovali la\xc5\xbeno vabilo h kosilu s Ptolemejem. Nepri\xc4\x8dakovan prihod Apela je razjaril kralja. Ptolemej je zahteval, da pove, kdo je povabil Apela, in z ogljem iz ognji\xc5\xa1\xc4\x8da je Apel narisal podobo na steno, ki jo je Ptolemej priznal kot njegovega norca v prvih potezah skice._NEWLINE_Apel je bil sodobnik Protogena, \xc4\x8digar ugled je zagovarjal. Plinij je zapisal tudi anekdoto, ki je kro\xc5\xbeila med poznavalci helenistike prvega stoletja n. \xc5\xa1t.: Apel je od\xc5\xa1el v dom Protogena na Rodosu, da bi se seznanil s tem slikarjem, o katerem je toliko sli\xc5\xa1al. Ko je pri\xc5\xa1el v njegov studio, je naletel na staro \xc5\xbeensko, ki mu je povedala, da je Protogen zunaj in prosil za njegovo ime, da bi lahko poro\xc4\x8dala, kdo je po njem spra\xc5\xa1eval. Opazoval je v studiu plo\xc5\xa1\xc4\x8do, ki je bila pripravljena za slikanje, se dotaknil stojala, pri \xc4\x8demer je s krta\xc4\x8do povedal slugi, da naj Protogenu pove: \xc2\xbbTo je pri\xc5\xa1lo od mene\xc2\xab\xc2\xa0in narisal v barvi zelo fino \xc4\x8drto \xc4\x8dez plo\xc5\xa1\xc4\x8do. Ko se je Protogen vrnil in je starka pojasnila, kaj se je zgodilo, je preu\xc4\x8dil \xc4\x8drto in izrazil, da bi lahko samo Apel naredili tako popolno delo; Protogen je nato potopil krta\xc4\x8do v drugo barvo in podalj\xc5\xa1al \xc5\xa1e bolj\xc5\xa1o \xc4\x8drto nad prvo in prosil svojega slu\xc5\xbeabnika, naj to prika\xc5\xbee obiskovalcu, \xc4\x8de se vrne. Ko se je Apel vrnil in so mu pokazali odgovor, je srame\xc5\xbeljiv, da je morda bolj\xc5\xa1i, v prvih dveh barvah v tretji barvi naredil \xc5\xa1e lep\xc5\xa1o \xc4\x8drto, pri \xc4\x8demer ni ostalo prostora za \xc5\xa1e en dodatek. Ko je to videl, je Protogen priznal poraz in od\xc5\xa1el iskat Apela in ga sre\xc4\x8dal iz o\xc4\x8di v o\xc4\x8di. _NEWLINE_Plinij trdi, da je bila ta slika le del zbirke Julija Cezarja, vendar je bila uni\xc4\x8dena, ko je Cezarjev dvor na palatinskem gri\xc4\x8du zgorel. Medtem ko je delal osnutek za enega od nagrobnikov Aleksandrovih ljubic, Campaspe, se je Apel zaljubil v njo. Kot znak priznanja za delo velikega slikarja mu jo je predstavil Aleksander. Apel je dejal, da je delal na sliki Afrodito iz Kosa, ko je umrl in slika je ostala nedokon\xc4\x8dana, ker nih\xc4\x8de ni bil dovolj spreten, da bi jo dokon\xc4\x8dal._NEWLINE_Znano Apelovo delo je priskrbelo ve\xc4\x8d primerov za pripovedni realizem, ki so ga ob\xc4\x8dudovali gr\xc5\xa1ko-rimski poznavalci, jedrnato izra\xc5\xbeeni v Horacijevih besedah ut pictura poesis (ko je slikanje tako poeti\xc4\x8dno). Zdelo se je, da je Apel imel okus za izdelavo alegorije in personifikacije, ki ga je prineslo dale\xc4\x8d pri izrisu Obrekovanja, kot ga je opisal Lukijan , v katerem nedol\xc5\xbeni mladeni\xc4\x8d napa\xc4\x8dno obto\xc5\xbeuje Neznanje, Zavist, Izdajstvo in Prevaro. Zgodbo o sliki naj bi bila la\xc5\xbena obto\xc5\xbeba umetnikovega rivala, ki ga je Apel vpletel v zaroto proti Ptolemeju. To je skoraj pripeljalo do umetnikove usmrtitve. \xc2\xbbV renesansi je bil primer poeti\xc4\x8dne slike, ki je bila vedno omenjena, ko je bilo obravnavano umetni\xc5\xa1ko-pesni\xc5\xa1ko vpra\xc5\xa1anje, Apelejevega obrekovanja, znana po Lukjianovem opisu\xc2\xab\xc2\xa0. Panel Sandra Botticellija Apelejevo obrekovanje je bil naslikan v zavestnem prizadevanju enakovredno sliki v Lucianovi ekfrasis._NEWLINE_Zdravnik in filozof Sextus Empiricus je uporabil Apela v analogiji za Ataraksija. Skepti\xc4\x8dna pridobitev ataraksije je bila podobna postopku, v katerem je Apel posku\xc5\xa1al slikati konja. \xc5\xbdelel je predstavljati peno (v gr\xc5\xa1ki mitologiji je Pozejdon ustvaril konje iz morske pene). Bil je tako neuspe\xc5\xa1en, da se je v besu odrekel in vrgel gobo, ki jo je uporabil, da je o\xc4\x8distil svoje krta\xc4\x8de in je njena oznaka povzro\xc4\x8dila u\xc4\x8dinek konjske pene.\n_START_SECTION_\nZapu\xc5\xa1\xc4\x8dina\n_START_PARAGRAPH_\nOcena klasi\xc4\x8dnega u\xc4\x8denjaka Percy Gardnerja v enajsti izdaji Encyclop\xc3\xa6dia Britannica se glasi:_NEWLINE_Nekaj stvari je bolj brezupno, kot poskus uresni\xc4\x8devanja sloga slikarja, katerega dela so izginila. Toda veliko bogastvo zgodbe, resni\xc4\x8dne ali izumljene, se je v antiki dr\xc5\xbealo Apela; in sodobni arheologi so seveda posku\xc5\xa1ali odkriti, kaj ka\xc5\xbeejo._NEWLINE_Na primer pravijo, da je pripisoval veliko vrednost risanju obrisov, ki se prakticirajo vsak dan. Zgodba je dobro znana o njegovem obisku Protogena in rivalstvu dveh mojstrov, ki bi lahko naredila najfinej\xc5\xa1e in pravilno \xc4\x8drto. Mo\xc4\x8d risanja tak\xc5\xa1nih linij je opazna pri dekoriranju rde\xc4\x8defiguralnih vaz v Atenah. Apelovo ravnanje s tekmecem je velikodu\xc5\xa1no, ker je pove\xc4\x8dal vrednost svojih slik s \xc5\xa1irjenjem poro\xc4\x8dila, ki ga je hotel kupiti in prodati kot svojega._NEWLINE_Apel je dopustil premo\xc4\x8d nekaterih njegovih sodobnikov v dolo\xc4\x8denih zadevah: po Pliniju je ob\xc4\x8dudoval dispositio Melantija, tj. na\xc4\x8din, kako je razmikal svoje figure in mensurae Asklepiodora, ki je moral biti velik mojster simetrije in razmerja. \xc5\xa0e posebej je bila nedolo\xc4\x8dljiva kakovost "miline", ki je odlikovala Apela. Verjetno je uporabil le malo barve in se izognil oblikovanju perspektive: njegova glavna zasluga sta bila enostavnost oblikovanja, lepota linije in \xc4\x8dar izraza. Ko se pohvali naturalizem nekaterih njegovih del - na primer, da je roka njegovega Aleksandra izstopala iz slike - ne smemo pozabiti, da je to zasluga, ki jo nevedni kritiki vedno pripisujejo delom, ki jih ob\xc4\x8dudujejo. Pravzaprav je bila starost Aleksandra en pomemben idealizem, verjetno pa je Apel v izrazitem obsegu uspel pripisati njegovo lepoto za naravo.  _NEWLINE_Plinij povezuje \xc5\xa1tevilne re\xc4\x8di s Apelom, ki lahko izhajajo iz Apelove izgubljene razprave o umetnosti slikanja. Ena izhaja iz sodbe o Protogenu, da je Protogen vedel, kdaj je bila njegova slika kon\xc4\x8dana: quod manum de tabula scirat  ([on je vedel], kdaj naj vzamemo roko s slike). Drugi se nana\xc5\xa1a na njegovo prakso razstavljanja svojih del pred svojo trgovino, nato pa se skrival v bli\xc5\xbeini, da bi sli\xc5\xa1al pripombe mimoido\xc4\x8dih. Ko je \xc4\x8devljar komentiral svoje napake pri barvi \xc4\x8devlja, je Apel naredil popravke \xc5\xbee ve\xc4\x8der; naslednje jutro je \xc4\x8devljar opazil spremembe in ponosen na svoj vpliv na umetni\xc5\xa1ko delo za\xc4\x8del kritizirati, kako je Apelu podstavil nogo ko je Apel izhajal iz svojega skrivali\xc5\xa1\xc4\x8da: Ne sutor ultra crepidam \xe2\x80\x93 (pustite, da \xc4\x8devljar popravlja) Zadnje besede, ki jih Plinij pripisuje Apelu, se nana\xc5\xa1ajo na slikarsko prizadevnost pri vsakodnevni vadbi njegove umetnosti: Nulla umre sine linea (Ni dneva brez \xc4\x8drte, ki je potegnjena). Apel je prav tako vpra\xc5\xa1al, zakaj se je tako nenehno dotikal in retu\xc5\xa1iral svoje slike in posku\xc5\xa1al dose\xc4\x8di popolnost (vsaj v svojem umu); na kar je odgovoril: \xc2\xbbSlikam za ve\xc4\x8dnost\xc2\xab._NEWLINE_Plinij pravi, da je Apel izumil \xc5\xa1tevilne uporabne novosti v slikarstvu, toda njegov recept za \xc4\x8drni lak, ki ga je Plinij imenoval atramentum, ki je slu\xc5\xbeil ohranjanju njegovih slik in omilitvi njihove barve ter ustvaril u\xc4\x8dinek, ki ga Plinij pohvali za nedokon\xc4\x8dan -  Apel je zadr\xc5\xbeal skrivnost in je bila izgubljena z njegovo smrtjo._NEWLINE_Ni dvoma, da je bil Apel eden najbolj drznih in naprednih umetnikov. Tak\xc5\xa1na je bila njegova slava, da je ve\xc4\x8d italijanskih renesan\xc4\x8dnih slikarjev ponovilo njegove predmete, v upanju, da bi dali nekaj vedenja o njihovi kompoziciji. Rafael se je morda predstavil kot Apel na Atenski \xc5\xa1oli in Sandro Botticelli je v svojih delih zasnoval dve podobi \xe2\x80\x93 Rojstvo Venere in Apelovo obrekovanje.'