b'\n_START_ARTICLE_\nRihard Orel\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nRihard Orel, sin u\xc4\x8ditelja in organista J. Orla (1854-1934) v Prva\xc4\x8dini, je dokon\xc4\x8dal 3 razrede realke v Gorici in u\xc4\x8ditelji\xc5\xa1\xc4\x8de v Kopru (kjer je \xc5\xa1ele junija 1910 maturiral) in eno leto glasbenega konservatorija na Dunaju. Slu\xc5\xbeboval je v Dornberku, Oseku, Vi\xc5\xa1njeviku in od 1910 kot nadu\xc4\x8ditelj v \xc5\xa0marjah na Vipavskem. Nato je dobil \xc5\xa1tudijski dopust za Dunaj, ki mu ga je vojna prekinila. Po vojni je u\xc4\x8diteljeval v \xc5\xa0teverjanu in \xc5\xa0tandre\xc5\xbeu pri Gorici, od koder je bil 1927 preme\xc5\xa1\xc4\x8den v notranjost Italije. Kot \xc4\x8dasopisni dopisnik je objavljal \xc4\x8dlanke o na\xc5\xa1em obmejnem \xc5\xa1olstvu in Bene\xc5\xa1ki Sloveniji. V \xc4\x8dasu svojega slu\xc5\xbebovanja v Vi\xc5\xa1njeviku je nabiral ljudske pesmi po Bene\xc5\xa1ki Sloveniji. Zbirko 64 pesmi za mo\xc5\xa1ki zbor je izdala Glasbena matica v Ljubljani pod naslovom Slovenske narodne pesmi iz Bene\xc4\x8dije (1920). V rokopisu se je ohranilo \xc5\xa1e nad 80 ljudskih pesmi iz Prekmurja za me\xc5\xa1ani pevski zbor.'