b'\n_START_ARTICLE_\nMoorov zakon\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nIntelov soustanovitelj in raziskovalec Gordon Moore je v svojem \xc4\x8dlanku 19. aprila 1965 v reviji Electronics Magazine v \xc4\x8dlanku\xc2\xa0\xc2\xbbCramming more components onto integrated circuits\xc2\xab\xc2\xa0(Trpanje ve\xc4\x8d komponent na integrirana vezja) pravilno napovedal integrirana vezja visoke gostote (VLSI) z do 65.000 tranzistorji na eni sami silikonski rezini (slice). Hkrati s tem je tudi napovedal prihodnje trende rasti integracije. Te je leta 1975 v \xc4\x8dlanku\xc2\xa0\xc2\xbbProgress In Digital Electronics\xc2\xab\xc2\xa0(Napredek v digitalni elektroniki) potrdil z ugotovitvijo, da se razvoj integriranih vezij dogaja mo\xc4\x8dno pospe\xc5\xa1eno glede na prej\xc5\xa1nja leta._NEWLINE_Te misli je \xc5\xa1e ve\xc4\x8dkrat z navdu\xc5\xa1enjem povzel v kasnej\xc5\xa1ih letih 1995 (Pentium I) in 2004 (za\xc4\x8detek razvoja dvojedrnih procesorjev) kot vodilni pri Intelu.'