b'\n_START_ARTICLE_\nDruga svetovna vojna na Slovenskem\n_START_PARAGRAPH_\nDruga svetovna vojna na Slovenskem se je pri\xc4\x8dela 6. aprila 1941, ko so sile osi napadle in kmalu zavzele Kraljevino Jugoslavijo, vklju\xc4\x8dno s Slovenijo. Slovensko ozemlje so okupirale \xc5\xa1tiri dr\xc5\xbeave: Nem\xc5\xa1ki rajh, Kraljevina Italija, Kraljevina Mad\xc5\xbearska in v majhni meri Neodvisna dr\xc5\xbeava Hrva\xc5\xa1ka. Okupacijske oblasti so nad slovenskim prebivalstvom izvajale vojne zlo\xc4\x8dine. Pridobljena ozemlja so sku\xc5\xa1ala potuj\xc4\x8diti in ga priklju\xc4\x8diti svojim dr\xc5\xbeavam._NEWLINE_26. aprila 1941 so pred vojno prepovedana Komunisti\xc4\x8dna partija Slovenije in nekatere levo usmerjene skupine ustanovile Osvobodilno fronto (OF). Pod OF so delovali slovenski partizani, voja\xc5\xa1ke enote. OF in partizani so predstavljali temelj narodnoosvobodilnega boja (NOB), odpora in oboro\xc5\xbeenega boja proti okupatorjem na Slovenskem._NEWLINE_Nacisti so \xc5\xbee poletja 1941 za\xc4\x87eli z etni\xc4\x8dnim \xc4\x8di\xc5\xa1\xc4\x8denjem in izgonom deset tiso\xc4\x8dev Slovencev, ter streljanjem stotine talcev, kar je spro\xc5\xbeilo upor. Do splomladi 1942. Partizani so osvobodili ve\xc4\x8dino ozemlja Ljubljanske pokrajine. Fa\xc5\xa1isti so odgovorili z veliko ofenzivo, v kateri so jim se pridru\xc5\xbeili slovenski kolaboranti iz Legije smrti. Pobili so mnogo partizanov, mno\xc5\xbei\xc4\x8dno streljali talce, in za\xc4\x8deli po\xc5\xa1iljati deset tiso\xc4\x8dev Slovencev v koncentracijska tabori\xc5\xa1\xc4\x8da_NEWLINE_Zaradi nasilnega obra\xc4\x8dunavanja komunistov s svojimi nasprotniki in spoznanja, da so komunisti po vojni \xc5\xbeeleli prevzeti oblast po sovjetskem vzoru, so tradicionalne predvojne politi\xc4\x8dne stranke OF nasprotovale. Stranke tega protirevolucionarnega tabora (katoli\xc5\xa1ke, liberalne in socialdemokratske) so ustanovile svoje lastno ilegalno politi\xc4\x8dno predstavni\xc5\xa1tvo, Narodni odbor, ki se je kasneje preoblikoval v Slovensko zavezo. V Londonskih to\xc4\x8dkah slovenske stranke so se zavzele za obnovitev Kraljevine Jugoslavije, in razglasile \xc4\x8detnisko vojsko Dra\xc5\xbee Mihailovi\xc4\x87a kot edino legitimno, vse ostale pa opredelili kot izdajalske. Zaradi zavra\xc4\x8danja OF se je znotraj le-te vpliv komunistov \xc5\xa1e okrepil v \xc5\xa1kodo manj radikalnih skupin. Protirevolucionarni tabor pa se ni mogel uspe\xc5\xa1no kosati z dobro organizirano in vedno mo\xc4\x8dnej\xc5\xa1o OF, ki je bila \xc5\xbee iz predvojnega obdobja vajena delovanja v ilegali. Na Slovenskem so delovali tudi sicer precej \xc5\xa1ibki \xc4\x8detniki, gverilsko gibanje, ki se je razvilo iz pora\xc5\xbeene jugoslovanske vojske._NEWLINE_Napetosti med OF in protikomunisti\xc4\x8dnim taborom so se vse bolj zaostrovale. Od februarja 1942 se za razmere na Slovenskem \xc5\xbee uporablja izraz bratomorna vojna. Partizani so uni\xc4\x8dili va\xc5\xa1ke stra\xc5\xbee, samoobrambne paravoja\xc5\xa1ke enote, ki so jih ustanavljali v nekaterih vaseh. Zato je julija 1942 protikomunisti\xc4\x8dni tabor (vodilno vlogo je imela katoli\xc5\xa1ka Slovenska legija) ustanovil Prostovoljno protikomunisti\xc4\x8dno milico (MVAC), bolje znano kot Bela garda, ki so jo Italijanske okupacijske oblasti oboro\xc5\xbeile in ji podelile legalen status._NEWLINE_Z Dolomitsko izjavo v za\xc4\x8detku 1943 so komunisti v OF popolnoma prevladali. Jeseni istega leta je Italija kapitulirala. Kmalu zatem so partizani uni\xc4\x8dili belogardiste na Turjaku in \xc4\x8detnike pri Gr\xc4\x8daricah. Celotna Slovenija je pre\xc5\xa1la pod nem\xc5\xa1ko okupacijo. Septembra 1943 so bili v Ljubljani ustanovljeni domobranci, novo kolaboracijsko gibanje._NEWLINE_1945 so po zlomu Nem\xc4\x8dije na svetovnih boji\xc5\xa1\xc4\x8dih in na Balkanu na Slovenskem potekale zaklju\xc4\x8dne operacije druge svetovne vojne, med katerimi je partizansko gibanje osvobodilo Slovenijo, Trst in del avstrijske Koro\xc5\xa1ke, v Murski Soboti ga je podprla Rde\xc4\x8da armada. Prek Slovenije so se umikale \xc5\xa1tevilne nem\xc5\xa1ke in kolaboracionisti\xc4\x8dne enote z Balkana, ki so se \xc5\xbeelele predati zahodnim zaveznikom. Tako so se spopadi zavlekli \xc5\xa1e v teden po uradni kapitulaciji nem\xc5\xa1ke vojske 8. maja: zadnja bitka druge svetovne vojne na Slovenskem in v Evropi nasploh je tako potekala na Poljani 15. maja 1945._NEWLINE_Po vojni je OF prevzela oblast, komunisti\xc4\x8dne oblasti pa so na Slovenskem obra\xc4\x8dunale z vsemi nasprotniki, tudi z mno\xc5\xbei\xc4\x8dnimi izvensodnimi poboji. Slovenija se je kmalu po koncu vojne preoblikovala v Socialisti\xc4\x8dno republiko v okviru Socialisti\xc4\x8dne federativne republike Jugoslavije.\n_START_SECTION_\nZa\xc4\x8detek vojne na slovenskih tleh\n_START_PARAGRAPH_\nVe\xc4\x8dino slovenskega ozemlja je obsegala Dravska banovina, upravna enota Kraljevine Jugoslavije. Primorsko si je Italija lastila \xc5\xbee od konca prve svetovne vojne, kjer so nasilno zatirali in raznorodnovali Slovence. Skozi politi\xc4\x8dne represije in diktaturo, staro-jugoslovanske oblasti so ubile in zaprle mnoge komuniste, tako da je \xc5\xa1tevilo \xc4\x8dlanov stranke do 1932. padlo na vsega 200, ter so tik pred vojno bili politi\xc4\x8dno brezzna\xc4\x8dajni. Na desnici, klerikalisti\xc4\x8dni list Slovenec in listi Katoli\xc5\xa1ke akcije so \xc5\xbee od 30-ih let zagovarjali zavezni\xc5\xa1tvo med katoliki in fa\xc5\xa1isti, ter hvalili HItlerja in Musolinija. Vodja vodilne slovenske stranke SLS, Anton Koro\xc5\xa1ec, se je zavzemal za politiko zbli\xc5\xbeanja z nacisti\xc4\x8dno Nem\xc4\x8dijo, in je v zvezi s tem, kot minister v jugoslovanski vladi, 1940. uvedel dva anti-semitska zakona.  _NEWLINE_Koro\xc5\xa1\xc4\x8dev naslednik v SLS-u, duhovnik Franc Kulovec, je bil prvi politik ki je zagovarjal Trojni pakt med Jugoslavijo in nacisti\xc4\x8dno Nem\xc4\x8dijo ter fa\xc5\xa1isti\xc4\x8dno Italijo. Kulovec in SLS so bili \xc4\x8dlani vlade ki je 25. marca 1941 podpisala pristop k Trojnemu paktu. Nekateri jugoslovanski \xc4\x8dastniki, ki so podpirali zahodne zaveznike, so 27. marca izvedli dr\xc5\xbeavni udar. Osebno u\xc5\xbealjeni vodja Tretjega rajha Adolf Hitler je \xc5\xbee istega dne sklenil Jugoslavijo okupirati.\n_START_SECTION_\nHolokavst\n_START_PARAGRAPH_\nTudi na Slovenskem so obstajale judovske skupnosti, ki so bile \xc5\xbee pred vojno tar\xc4\x8da rasto\xc4\x8dega antisemitizma, predvsem antisemiti\xc4\x8dne propagande v katoli\xc5\xa1kem tisku. Leta 1940, slovenski politik Anton Koro\xc5\xa1ec je uvedel dva protisemitska zakonov v stari Jugoslaviji, za prepoved delovanja Judov v \xc5\xbeivilski industriji in za omejitev judovskih dijakov in \xc5\xa1tudentov v srednjih i vi\xc5\xa1jih \xc5\xa1olah . Med vojno je holokavst prizadel tudi slovenske Jude, ki jih je skupaj bilo okoli 1500. Eden glavnih snovalcev holokavsta (nekateri zgodovinarju mu pripisujejo idejo plinskih celic) je bil Odilo Globocnik, visok nacisti\xc4\x8dni funkcionar slovenskega rodu._NEWLINE_Judje v nem\xc5\xa1ki in italijanski okupacijski coni so bili takoj po okupaciji internirani. V Ljubljani se je 32 Judom uspelo skrivati do septembra 1944, ko jih je v ob\xc5\xa1irni akciji aretirala domobranska policija, ter jih predala Nacistom ki so jih nato poslali v Auschwitz, kjer so ve\xc4\x8dino umorili,  Propagandna gonja proti Judom v domobranstvu je bila tako osrednja njihovem politi\xc4\x8dnem programu, da npr. Leon Rupnik v prav nobenem objavljenem govoru ni mogel prebiti brez napadov na Jude._NEWLINE_Ve\xc4\x8d kot polovica slovenskih Judov je \xc5\xbeivela v Prekmurju. Tamkaj\xc5\xa1nje mad\xc5\xbearske okupacijske oblasti so sprejemale vse ostrej\xc5\xa1e protisemitske ukrepe, niso pa judovske skupnosti uni\xc4\x8dile. Holokavst je prekmurske Jude prizadel \xc5\xa1ele po nem\xc5\xa1ki okupaciji Mad\xc5\xbearske 12. marca 1944. Nove nem\xc5\xa1ke okupacijske oblasti so 26. aprila 1944 zbrale 376 Judov in jih internirale, oktobra in novembra sta sledili \xc5\xa1e po ena manj\xc5\xa1a skupina. 85\xc2\xa0% prekmurskih Judov je bilo umorjenih v plinskih celicah v uni\xc4\x8devalnem tabori\xc5\xa1\xc4\x8du Auschwitz. Pre\xc5\xbeivelo jih je le 63._NEWLINE_Slovenska judovska skupnost je bila skoraj v celoti uni\xc4\x8dena. Vojno je pre\xc5\xbeivelo le okoli 200 slovenskih Judov (dobrih 10\xc2\xa0%). 3.254, ali ve\xc4\x8d kot petina vseh pre\xc5\xbeivelih jugoslovanskih judov, med njimi tudi slovenski judje, so pre\xc5\xbeiveli ker so se pridru\xc5\xbeili partizanom, in 10 Judov je bilo imenovano za narodne heroje. Tudi nova jugoslovanska oblast judovski skupnosti ni bila naklonjena, zato se je velika ve\xc4\x8dina pre\xc5\xbeivelih izselila v Izrael. Ob izselitvi so morali podpisati izjavo, da se odpovedujejo jugoslovanskemu dr\xc5\xbeavljanstva in neprodanim nepremi\xc4\x8dninam v Jugoslaviji tako zase kot za svoje potomce._NEWLINE_Do leta 2018 je 15 Slovencev prejelo naslov pravi\xc4\x8dnega med narodi, ki se podeljuje posameznikom, ki so med vojno nesebi\xc4\x8dno za\xc5\xa1\xc4\x8ditili judovske posameznike pred holokavstom.\n_START_SECTION_\nOdziv politi\xc4\x8dnih struj na okupacijo\n_START_PARAGRAPH_\nMed okupacijo politi\xc4\x8dno \xc5\xbeivljenje ni popolnoma zamrlo. Ob razpadlih strankah so obstajala razli\xc4\x8dna dru\xc5\xa1tva, organizacije, manj\xc5\xa1e politi\xc4\x8dne skupine in domoljubi razli\xc4\x8dnih politi\xc4\x8dnih idejnih usmeritev, ki so kot dru\xc5\xa1tveni in kulturni delavci, publicisti, novinarji, umetniki ali druga\xc4\x8de pomembno vplivali na politi\xc4\x8dne tokove pred vojno in po njej.\n_START_SECTION_\nZa\xc4\x8detki sodelovanja z okupatorjem\n_START_PARAGRAPH_\nNatla\xc4\x8den je sku\xc5\xa1al dobiti dovoljenje za izvr\xc5\xa1evanje oblasti z zagotovitvijo lojalnosti fa\xc5\xa1isti\xc4\x8dnem komisarju Emiliju Grazioliju ter s spomenico, ki jo je poslal Mussoliniju. \xc4\x8ceprav je Mussolini na\xc4\x8deloma privolil v sodelovanje s predstavniki nekdanje oblasti na zasedenih obmo\xc4\x8djih, se je 17. aprila Narodni svet sestal zadnjikrat, saj so Italijani \xc5\xbee 20. aprila civilno oblast banske uprave prenesli na svoj Komisariat za zasedeno slovensko ozemlje. Tako je Narodni svet prenehal delovati._NEWLINE_Par dni po ustanovitvi italijanskih okupacijskih oblasti, 22. aprila 1941, nad\xc5\xa1kof Gregorij Ro\xc5\xbeman se je srecal s fa\xc5\xa1isti\xc4\x8dnim komisarjem Graziolijem, ter mu izjavil "priznavamo oblast, ki je nad nami, in bomo po svoji vesti radi sodelovali...Hvale\xc5\xbeni smo Bogu, ki je Voditelju Velike Italije navdihnil misli velikodu\xc5\xa1ne pravi\xc4\x8dnosti in uvidevne modrosti, s katero je...predlagal ustanovitev Ljubljanske pokrajine". 4. maja 1941, dan po uradni priklju\xc4\x8ditvi Ljubljanske pokrajine k fa\xc5\xa1isti\xc4\x8dni Italiji, je skupina uglednih Slovencev poslala pismo hvale\xc5\xbenosti Mussoliniju, med njimi Marko Natla\xc4\x8den, ljubljanski \xc5\xbeupan Juro Adle\xc5\xa1i\xc4\x8d, in drugi. Nekaj dni kasneje je 105 slovenskih \xc5\xbeupanov poslalo sporo\xc4\x8dilo\xc2\xa0Mussoliniju, v katerem so izrazili "veselje in ponos za vklju\xc4\x8ditev slovenskih ozemelj v veliki Kraljevini Italiji". Podobne \xc4\x8destitke je Mussolini prejel tudi od ljubljanskega nad\xc5\xa1kofa Gregorija Ro\xc5\xbemana, 22. maja 1941 pa je Ro\xc5\xbeman v ljubljanski stolnici daroval zahvalno ma\xc5\xa1o Mussoliniju._NEWLINE_\xc5\xbdupan Ljubljane, Juro Adle\xc5\xa1i\xc4\x8d, in drugi so nadaljevali delati za fa\xc5\xa1isti\xc4\x8dne oblasti, prav kot tudi mnogi policisti in uradniki v Ljubljanski pokrajini. Fa\xc5\xa1isti\xc4\x8dne oblasti so organizirale konzulto, okupacijski sosvet, in vanj izbrale 14 slovenskih \xc4\x8dlanov: Natla\xc4\x8dena, Slavi\xc4\x8da, Puclja in 11 gospodarstvenikov, prete\xc5\xbeno \xc4\x8dlanov SLS. Prvo sre\xc4\x8danje sosveta se je odvilo 26. maja 1941. Grazioli je peljal slovenske \xc4\x8dlane konzulte v Rim, kjer so se 8. junija sestali tudi z Mussolinijem. Nato je Natla\xc4\x8den Mussoliniju napisal \xc5\xa1e eno pismo hvale\xc5\xbenosti, v katerem mu je obljubil zvestobo slovenskega naroda.\n_START_SECTION_\nOblikovanje Osvobodilne fronte\n_START_PARAGRAPH_\nPred vojno ilegalna Komunisti\xc4\x8dna partija Slovenije je bila edina slovenska politi\xc4\x8dna stranka, ki je bila sposobna po okupaciji uspe\xc5\xa1no delovati naprej. Kljub malo\xc5\xa1tevilnosti je bila dobro organizirana, poleg tega je \xc5\xbee iz predvojnega obdobja imela izku\xc5\xa1nje z ilegalnim delovanjem. Tako je postala pobudnik oboro\xc5\xbeene vstaje. Kmalu po razkosanju Jugoslavije so se pod vodstvom komunistov pri\xc4\x8dele priprave na upor. Potekla je organizirana akcija zbiranja oro\xc5\xbeja, streliva, obleke in drugega materiala._NEWLINE_Slovenski komunisti so skupaj z nekaj levo usmerjenimi politi\xc4\x8dnimi skupinami 26. aprila 1941 v Vidmarjevi vili v Ro\xc5\xbeni dolini v Ljubljani ustanovili Protiimperialisti\xc4\x8dno fronto slovenskega naroda, ki se je ob nem\xc5\xa1kem napadu na sovjetsko zvezo preimenovala v Osvobodilno fronto (OF). Njene ustanovne skupine so bile Komunisti\xc4\x8dna partija kot pobudnik in pa pripadniki kr\xc5\xa1\xc4\x8danskih socialistov, Sokola in kulturnih delavcev. Tekom vojne je OF postala najmo\xc4\x8dnej\xc5\xa1a slovenska voja\xc5\xa1ka in politi\xc4\x8dna sila, Komunisti\xc4\x8dna partija pa je v njej dobivala vse bolj vodilno vlogo._NEWLINE_Komunisti\xc4\x8dna partija se je tudi drugod po Jugoslaviji odlo\xc4\x8dila za vstajo: usposabljala je razli\xc4\x8dne enote za diverzije in druge akcije. Poleti in jeseni so ustanavljali nacionalne glavne \xc5\xa1tabe, ki so dobili nalogo voditi vstajo v posameznih pokrajinah. Glavni usklajevalec akcij je postal Vrhovni \xc5\xa1tab pod vodstvom Josipa Broza - Tita, ki je bil vrhovni komandant partizanskih sil in generalni sekretar Komunisti\xc4\x8dne partije Jugoslavije.\n_START_SECTION_\nZa\xc4\x8detki NOB (1941)\n_START_PARAGRAPH_\nPrva uporni\xc5\xa1ka akcija je bila izvedena 29. aprila 1941, ko so zavedni slovenski dijaki v Volkmerjevem prehodu v Mariboru za\xc5\xbegali dva avtomobila nem\xc5\xa1ke civilne uprave. Med njimi je bil Bojan Ilich. 13. maja je na Mali gori pri Ribnici potekal prvi oboro\xc5\xbeen spopad med partizani in okupatorji. Partizane, ki so zbirali oro\xc5\xbeje, so napadli italijanskim karabinjeri. Med spopadom je storil samomor Danilo Zelen, ki je postal prva partizanska \xc5\xbertev._NEWLINE_Oboro\xc5\xbeen upor se je v Sloveniji za\xc4\x8del po nem\xc5\xa1kem napadu na Sovjetsko zvezo. Takrat se je raz\xc5\xa1irilo upanje, da bo Rde\xc4\x8da armada hitro premagala Nemce in pri tem osvobodila slovensko ozemlje. Komunisti\xc4\x8dna partija je 22. junija 1941 ustanovila glavno poveljstvo slovenskih partizanskih \xc4\x8det s Francem Lesko\xc5\xa1kom kot komandantom in Borisom Kidri\xc4\x8dem kot politi\xc4\x8dnim komisarjem. Glavno poveljstvo je bilo podrejeno vodstvu OF. Sredi julija je bil sprejet sklep o oboro\xc5\xbeeni vstaji, poleg tega pa tudi Partizanski zakon, ki je s svojimi pravili urejal sestavo, dela in naloge partizanskih \xc4\x8det._NEWLINE_Prve akcije (propagandne, trosilne ...) so aktivisti OF izvajali \xc5\xbee junija 1941, julija in avgusta so izvajali \xc5\xbee sabota\xc5\xbee in diverzije. 22. julija 1941 sta pri Tacnu pripadnika Ra\xc5\xa1i\xc5\xa1ke \xc4\x8dete streljala na Franca \xc5\xbdnidar\xc5\xa1i\xc4\x8da, pomo\xc5\xbenega policista in tolma\xc4\x8da v nem\xc5\xa1ki slu\xc5\xbebi. Na ta datum je bil po vojni razgla\xc5\xa1en dan vstaje slovenskega naroda. Partizani so s prekinjanjem telefonskih vodov onemogo\xc4\x8dali zveze med okupatorjevimi postojankami, razstreljevali elektri\xc4\x8dne daljnovode, minirali mostove, ceste, napadali razli\xc4\x8dne objekte in za\xc5\xbeigali avtomobile. Tovrstnim sabota\xc5\xbeam je sledil hiter umik na varno, ponavadi v gozdove. Poleg kasnej\xc5\xa1ih voja\xc5\xa1kih partizanskih enot so po mestih in vaseh delovale \xc5\xa1e enote narodne za\xc5\xa1\xc4\x8dite. \xc4\x8clani so \xc5\xbeiveli na svojih domovih, opravljali svoj poklic, ob tem pa izvajali na\xc4\x8drtovane akcije kot so bile sabota\xc5\xbee, zaplembe in vdori v razli\xc4\x8dne objekte. Najbolje in naj\xc5\xa1tevil\xc4\x8dnej\xc5\xa1e je bila Narodna za\xc5\xa1\xc4\x8dita razvita v Ljubljani. V za\xc4\x8detnem obdobju se je Narodna za\xc5\xa1\xc4\x8dita izkazala kot u\xc4\x8dinkovita oblika voja\xc5\xa1ke organiziranosti._NEWLINE_Do sredine septembra je nastalo 19 partizanskih \xc4\x8det in nekaj partizanskih skupin. \xc4\x8cete so se postopoma za\xc4\x8dele povezovati v bataljone. Oblikovanje enot, sposobnih ve\xc4\x8djih in u\xc4\x8dinkovitej\xc5\xa1ih akcij, in pa pridobljene izku\xc5\xa1nje so do septembra omogo\xc4\x8dile \xc5\xbee prave boje z nem\xc5\xa1ko in italijansko vojsko. V za\xc4\x8detku avgusta so se Nemci spopadli s kranjskimi partizani na planini Dobr\xc4\x8di pod Stor\xc5\xbei\xc4\x8dem. Jeseni\xc5\xa1ka \xc4\x8deta se je 1. septembra na Me\xc5\xbeaklji spopadla z Nemci. Sredi septembra se je Ra\xc5\xa1i\xc5\xa1ka \xc4\x8deta v Ra\xc5\xa1ici spopadla z oro\xc5\xbeniki, zato so Nemci kot povra\xc4\x8dilni ukrep Ra\xc5\xa1ico po\xc5\xbegali. To je bil prvi primer po\xc5\xbeiganja vasi na Slovenskem. Partizani Krimskega bataljona so 19. oktobra napadli in osvojili italijansko postojanko Lo\xc5\xbe ter zajeli precej italijanskih vojakov._NEWLINE_Partizanske akcije so potekale tudi na nem\xc5\xa1kem okupacijskem obmo\xc4\x8dju. S sabota\xc5\xbeami so ru\xc5\xa1ili \xc5\xbeeleznice in ceste ter ovirali delo v tovarnah. \xc5\xa0tajerski partizanski bataljon je pod vodstvom Franca Rozmana - Staneta v no\xc4\x8di s 7. na 8. oktober vdrl v \xc5\xa0o\xc5\xa1tanj. Nemci so zato 10. oktobra ustrelili 10 talcev, kar je bil prvi primer streljanja talcev, enega najhuj\xc5\xa1ih represivnih ukrepov okupatorskih oblasti. 26. oktobra so Nemci obkolili \xc5\xa0tajerski bataljon na \xc4\x8creti pri Braslov\xc4\x8dah. Bataljon se je uspel prebiti iz obro\xc4\x8da, boj pa je zahteval najve\xc4\x8d nem\xc5\xa1kih smrtnih \xc5\xbertev dotlej. Novembra 1941 so partizani napadli Bu\xc4\x8dko pri \xc5\xa0kocjanu. Prav tako je \xc5\xa0tajerski bataljon izvedel pohod na Kozjansko. _NEWLINE_Jeseni 1941 je okupacijskim oblastem uspelo ve\xc4\x8dkrat vdreti v organizacije OF, zato je bilo precej aktivistov zaprtih. Na partizansko gibanje je vplivala tudi huda zima z visokim snegom, neizku\xc5\xa1enost ter te\xc5\xbeave z organizacijo zaledja. Pozimi 1941 se je partizansko gibanje najbolj okrepilo na Gorenjskem, kar je bila posledica hudega okupatorskega nasilja. Ker je poveljstvo slovenskih partizanskih \xc4\x8det na zahodnem Gorenjskem sku\xc5\xa1alo ustvariti svobodno ozemlje, ki naj bi postalo sredi\xc5\xa1\xc4\x8de narodnoosvobodilnega gibanja, so tam nastali prvi bataljoni, ki so napadali posamezne nem\xc5\xa1ke patrulje in postojanke. Glavna partizanska akterja sta bila Cankarjev bataljon in terenski odbori OF. V \xc5\xa0kofjelo\xc5\xa1kem hribovju in okolici Kamnika so bili odhodi v partizane \xc5\xa1tevilni. Sredi decembra 1941 je na Gorju\xc5\xa1ah 350 zbranih partizanov ustanovilo Pre\xc5\xa1ernov bataljon, vendar se je zaradi nem\xc5\xa1kega preganjanja \xc4\x8deta kmalu zmanj\xc5\xa1ala._NEWLINE_Zaradi vstaje v Zgornjesavski dolini so morali Nemci umakniti posadke iz manj\xc5\xa1ih krajev. Po prihodu okrepitev so s premiki enot in napadi zo\xc5\xbeili obmo\xc4\x8dje vstaje na Poljansko dolino, v kateri je deloval Cankarjev bataljon. Ob napadu v Rovtu pod Blego\xc5\xa1em je bataljon uni\xc4\x8dil nem\xc5\xa1ko policijsko patruljo, ki je takrat izgubila 46 od 50 vojakov. Zato je nem\xc5\xa1ka vojska bataljon zasledovala in obkolila. Po obkolitvi se je bataljon 27. decembra umaknil v Dra\xc5\xbego\xc5\xa1e, kjer se je 9. januarja 1942 odvila dra\xc5\xbego\xc5\xa1ka bitka. Partizane je napadlo okoli 2500 nem\xc5\xa1kih vojakov. Po treh dneh hudih bojev so Nemci vas zasedli, bataljon pa se je umaknil. Po bitki so se Nemci vas po\xc5\xbegali, pobili skoraj vse mo\xc5\xa1ke (einain\xc5\xa1tirideset) in njihova trupla zmetali v ogenj, \xc5\xbeenske in otroke pa izgnali v tabori\xc5\xa1\xc4\x8da. Nemci so zaradi okrepljenega partizanskega gibanja prelo\xc5\xbeili priklju\xc4\x8ditev Gorenjske in \xc5\xa0tajerske k Tretjemu rajhu. S poostreno represijo so ujeli okoli 250 aktivistov, pre\xc4\x8desavali gozdove in v rednih presledkih streljali talce, nato pa \xc4\x8dakali na ugodnej\xc5\xa1e razmere. Nadaljnji razvoj partizanskega gibanja jim je formalnopravno ves \xc4\x8das prepre\xc4\x8deval priklju\xc4\x8ditev na\xc5\xa1ega ozemlja._NEWLINE_Zaradi krepitve odpora so okupatorji sku\xc5\xa1ali tesneje nadzorovati svoja obmo\xc4\x8dja. Uvedli so policijske ure, obvezno oddajo radijskih sprejemnikov ali pa njihovo zape\xc4\x8datenje in ustanovili posebna sodi\xc5\xa1\xc4\x8da. Ko se je partizansko gibanje \xc5\xa1e okrepilo, so najprej Nemci, kasneje pa \xc5\xa1e Italijani pri\xc4\x8deli izvajati represalije z nasiljem nad civilnim prebivalstvom. Na Gorenjskem in \xc5\xa0tajerskem so Nemci ustrelili po pet talcev za v nem\xc5\xa1ki slu\xc5\xbebi ubitega Slovenca in po deset talcev za enega ubitega Nemca. Na smrti nacisti\xc4\x8dnih funkcionarjev so se odzvali z usmrtitvijo \xc5\xa1e ve\xc4\x8djih \xc5\xa1tevil talcev. Skupno je bilo do konca vojne v Sloveniji ustreljenih okoli 2500 talcev. Okupacijske oblasti so \xc5\xa1tevilne Slovence prav tako internirale v koncentracijskih tabori\xc5\xa1\xc4\x8dih, med drugimi v Dachauu, Ravensbr\xc3\xbccku in Auschwitzu. Po\xc5\xbeigali so posamezne doma\xc4\x8dije in vasi ter preganjali, mu\xc4\x8dili in izseljevali svojce partizanov. S hajkami so uni\xc4\x8devali komaj nastale \xc4\x8dete.\n_START_SECTION_\nProtinapad okupatorjev (zima 1941-zima 1942)\n_START_PARAGRAPH_\nPo hudi zimi 1941-1942 je bil polo\xc5\xbeaj partizanov po pokrajinah dokaj razli\xc4\x8den. Na Gorenjskem so partizani ostali dejavni kljub hudim spopadom z Nemci: januarja 1942 je bil na Lipanci uni\xc4\x8den Pre\xc5\xa1ernov bataljon. Na Primorskem so bile kljub dobri organiziranosti oboro\xc5\xbeene akcije OF redke. Na \xc5\xa0tajerskem so bili partizani skoraj popolnoma uni\xc4\x8deni: od 266 je pomlad do\xc4\x8dakalo le nekaj borcev. V Prekmurju, v Pomurju in na Koro\xc5\xa1kem partizanov \xc5\xa1e ni bilo. _NEWLINE_Poletje 1942 predstavlja vrhunec okupatorskega nasilja. Skoraj 55\xc2\xa0% vseh na Slovenskem usmr\xc4\x8denih talcev je bilo ustreljenih v letu 1942. 22. julija 1942 so Nemci na dvori\xc5\xa1\xc4\x8du Starega piskra v Celju usmrtili 100 talcev. Najve\xc4\x8dji pomor talcev so nacisti izvedli 2. oktobra 1942, ko je bilo v Mariboru ustreljenih 143 ljudi. _NEWLINE_2. grupa odredov, ki se je maja 1942 posku\xc5\xa1ala prebiti na \xc5\xa0tajersko, da bi okrepila partizansko gibanje, je cilj dosegla v le manj\xc5\xa1em \xc5\xa1tevilu. _NEWLINE_Partizani so bili najbolj dejavni v Ljubljanski pokrajini, ki je bila za partizansko vojskovanje izjemno primerna. Italijanska okupacijska oblast je bila (sploh na za\xc4\x8detku) najbolj mila. Obse\xc5\xbeni ko\xc4\x8devski gozdovi so partizanom nudili varno zato\xc4\x8di\xc5\xa1\xc4\x8de, poleg tega so bili zaradi izselitve ko\xc4\x8devskih Nemcev redko poseljeni. Spomladi 1942 so partizani pregnali Italijane iz manj\xc5\xa1ih naselij v mesta. Tako so nastala manj\xc5\xa1a osvobojena ozemlja, ki so se do konca junija povezala v veliko osvobojeno ozemlje, ki je obsegalo dve tretjini Ljubljanske pokrajine, segalo pa je od Kolpe do obrobja Ljubljanskega barja. Italijanska vojska je na osvobojenem ozemlju nadzirala le cestne in \xc5\xbeelezni\xc5\xa1ke povezave. Gradila je postojanke, bunkerje in postavljala minska polja. Italijanske okupacijske oblasti so poostrile represijo in povra\xc4\x8dilne ukrepe: za\xc4\x8dele so izvajati racije in po\xc5\xa1iljati aretirane v Gonars, prav tako so vse pogosteje streljale talce._NEWLINE_Oblast na osvobojenem ozemlju so prevzeli terenski odbori OF, ki so dobili nalogo izvesti volitve v Narodnoosvobodilne odbore (NOO). Na njih so imeli volilno pravico vsi starej\xc5\xa1i od 18 let, tudi \xc5\xbeenske: \xc5\xbeenske so tako prvi\xc4\x8d na Slovenskem dobile splo\xc5\xa1no volilno pravico. Volitve so potekale na ljudskih zborih, upo\xc5\xa1tevali pa so ve\xc4\x8dinsko na\xc4\x8delo._NEWLINE_\xc5\xa0tevilo partizanov se je v letu 1942 ve\xc4\x8dalo. Ustanavljali so se novi bataljoni, ki so se kmalu za\xc4\x8deli zdru\xc5\xbeevati v odrede, ti pa v grupe odredov. \xc4\x8cete, bataljoni in odredi so bili kot enote vezani na posamezno obmo\xc4\x8dje, od koder je izhajala ve\xc4\x8dina partizanov. Tako so poznali teren, ljudi, zato so tu dobili vso potrebno pomo\xc4\x8d. Vendar pa so bile zaradi tega enote dokaj stati\xc4\x8dne. Da bi presegli to pomanjkljivost, so tudi slovenski partizani za\xc4\x8deli v letu 1942 ustanavljati brigade, pozneje pa divizije in korpuse. Sestavljene so bile iz ljudi iz razli\xc4\x8dnih obmo\xc4\x8dij, zato so lahko delovale \xc5\xa1irom Slovenije. Tako so postale partizanske enote gibljivej\xc5\xa1e in s tem uspe\xc5\xa1nej\xc5\xa1e. Od julija do oktobra 1942 so nastale Tom\xc5\xa1i\xc4\x8deva, Gub\xc4\x8deva, Cankarjeva in \xc5\xa0ercerjeva udarna brigada, v katerih se je zbralo okoli 3000 partizanov.\n_START_SECTION_\nZa\xc4\x8detek bratomorna vojne in nastanek protirevolucionarnega tabora\n_START_PARAGRAPH_\nPonekod so partizani izvajali nasilje nad prebivalstvom. Nekateri partizanski poveljniki so se za\xc4\x8deli vesti oblastni\xc5\xa1ko (t. i. vojvodstvo). Preganjali so nasprotnike OF, jih obto\xc5\xbeevali izdajstva in jih pobijali. Oblastni\xc5\xa1ko so se vedli tudi do lastnih borcev in kmetov, ki niso bili privr\xc5\xbeenci partizanov. Doma\xc4\x8dini se odzvali z ustanavljanjem va\xc5\xa1kih stra\xc5\xbe, samoobrambnih paravoja\xc5\xa1kih enot, ki so branile doma\xc4\x8de vasi pred partizanskim nasiljem. Le-te so partizani uni\xc4\x8devali. Tako je najkasneje od februarja 1942 druga svetovna vojna na Slovenskem bila tudi bratomorna vojna. Eden huj\xc5\xa1ih bratomornih dogodkov v tem obdobju je bil partizanski poboj 53 Romov maja 1942. Partizani so poboj izvedli iz strahu, da bi Romi izdali njihovo lokacijo, in njihova trupla zagrebli v mno\xc5\xbei\xc4\x8dnem grobi\xc5\xa1\xc4\x8du._NEWLINE_26. aprila 1942 je Jugoslovanska vlada v izgnanstvu pozvala politi\xc4\x8dne stranke v Jugoslaviji, da se podredijo Dra\xc5\xbei Mihailovi\xc4\x87u, vodji jugoslovanskih \xc4\x8detnikov. Konec aprila ali za\xc4\x8detek maja je tako v Ljubljani nastala Slovenska zaveza, ki je zdru\xc5\xbeevala katoli\xc5\xa1ko strujo (Slovenska legija), sredinsko strujo (Narodna legija), liberalno strujo (Sokolska legija) in pa slovenske \xc4\x8detnike. Prva ve\xc4\x8dja kolaborantska enota je bila Legija smrti, sestavljena iz treh bataljonov Prostovoljne protikomunisti\xc4\x8dne milice (italijanska kratica: MVAC), nastala leta 1942 iz slovenskih \xc4\x8detnikov. Prvi bataljon, pod srbskim, kapetanom Dobrivoje Vasiljevi\xc4\x87em, so sestavljale va\xc5\xa1ke stra\xc5\xbee v Polhograjskih Dolomitih, drugi bataljon, pod kapetanom Milanom Kranjcem. se je nastanil v Brezovici, tretji pa na Suhorju v Gorjancih._NEWLINE_Stranke Slovenske Zaveze, predvsem SLS, so poslale svoje strankarske vojske da slu\xc5\xbeijo v MVAC. S tem oboro\xc5\xbeenim sodelovanjem s fa\xc5\xa1isti\xc4\x8dnimi oblastmi, proti-komunisti\xc4\x8dne stranke so upale da bodo lahko okupatorji in MVAC eliminirali njihove komunisti\xc4\x8dne tekmece iz povojne politi\xc4\x8dne dirke. Oboro\xc5\xbeeni od fa\xc5\xa1istov, MVAC je slu\xc5\xbeil kot pomo\xc5\xbene enote\xc2\xa0italijanske vojske. \xc4\x8ceprav pod poveljstvom slovenskih \xc4\x8dastnikov, prava oblast je po\xc4\x8divala z italijanskimi komandanti. Njihova glavna strate\xc5\xa1ka vrednost je bilo znanje lokalnega jezika, ljudi in terena. Italijani so se zana\xc5\xa1ali na MVAC da identificirajo pripadnike OF in njihove podpornike, ter jih predajo italijanski vojski, nakar so fa\xc5\xa1isti 26.000 Slovencev poslali v koncentracijska tabori\xc5\xa1\xc4\x8da, dodatne tiso\xc4\x8de pa streljali kot talci. MVAC enote Legije smrti so sodelovale v veliki italjijanski ofanzivi 1942., ter v drugih fa\xc5\xa1isti\xc4\x8dnih vojnih akcijah.\xc2\xa0MVAC enota v Ljubljani, je v\xc2\xa0no\xc4\x8di 21.-22. decembra 1942 aretirala 550 domnevnih privr\xc5\xbeencev OF,\xc2\xa0in so tako nasilno nastopali da je nastal velik javni protest, tako da so Italijani enoto\xc2\xa0razpustili. Tiste ki je enota prijela, Italijani so bodisi izpustili, predali voja\xc5\xa1kim sodi\xc5\xa1\xc4\x8dem ali poslali v koncentracijska tabori\xc5\xa1\xc4\x8da. Obna\xc5\xa1anje MVAC enot je tudi drugod odtujilo lokalno prebivalstvo. Italijanski general Roatta je kritiziral njihovo pomankanje discipline ter jih opisal kot "pretepa\xc5\xa1ke bande",\xc2\xa0"nepokorni in divji", "plenilci".\n_START_SECTION_\nRo\xc5\xbemanov memorandum Robottiju\n_START_PARAGRAPH_\nKlju\xc4\x8dno vlogo v rastu oboro\xc5\xbeene kolaboracije je igral \xc5\xa1kof Ro\xc5\xbeman. 12. septembra 1942 Ro\xc5\xbeman je poslal memorandum fa\xc5\xa1isti\xc4\x8dnem generalu Robottiju, v katerem je zapisal, da zaradi nepoznavanja jezika italijanska vojska te\xc5\xbeko najde podpornike partizanov, toda doma\xc4\x8di fantje tak\xc5\xa1nih te\xc5\xbeav ne bodo imeli. Zato je podrobno predlagal sodelovanje za uni\xc4\x8devanje \xe2\x80\x9csubverzivnih in uporni\xc5\xa1kih elementov\xe2\x80\x9d, z ustanovitvijo oboro\xc5\xbeenih slovenskih enot, pod komando fa\xc5\xa1isti\xc4\x8dne vojske, ter slovenske Tajne policije, ki bo aretirala in predala fa\xc5\xa1isti\xc4\x8dnim oblastem \xe2\x80\x9cnevarne elemente\xe2\x80\x9d, in vse, ki se sprehajajo po Ljubljani s ponarejenimi osebnimi izkaznicami. Ro\xc5\xbemanov memorandum je pospe\xc5\xa1il rast kolaborantskih MVAC enot, in na osnovi njegovega predloga, fa\xc5\xa1isti so tudi izpustili iz ujetni\xc5\xa1tva nekatere poveljnike jugoslovanske vojske, ampak, kot je navedel Ro\xc5\xbeman, samo tiste ki bodo verni fa\xc5\xa1isti\xc4\x8dnim oblastem. Sicer je pa italijanski general Vittorio Ruggero jeseni 1942 v pogovoru opozoril Ro\xc5\xbemana: \xc2\xbbNisem Slovenec, a tako gledam na Slovence in njihov boj: MVAC nam Italijanom mnogo pomaga\xe2\x80\xa6 a med vami Slovenci ustvarja tak\xc5\xa1no sovra\xc5\xa1tvo, da ga petdeset let ne boste mogli odpraviti\xc2\xab\n_START_SECTION_\nVloga Cerkve med vojno\n_START_PARAGRAPH_\nNa delovanje Cerkve je vplival pape\xc5\xbe Pij XI., ki je v predvojni okro\xc5\xbenici Bo\xc5\xbeanski Odre\xc5\xa1enik, ostro obsodil komunizem. Vatikan je podpisal Konkordate s fa\xc5\xa1isti\xc4\x8dno Italijo in nacisti\xc4\x8dno Nem\xc4\x8dijo, ki so Cerkvi dale posebne privilegije. Zato je fa\xc5\xa1izem bil privla\xc4\x8den mnogim v slovenski Cerkvi \xc5\xbee pred vojno, Tako je 1933. glavni katoli\xc5\xa1ki dnevnik Slovenec, napisal: "Fa\xc5\xa1izem ima nedvomno veliko privla\xc4\x8dnih lastnosti, tudi za katolike...in s tem seveda fa\xc5\xa1izem mora nujno biti del anti-bolj\xc5\xa1evi\xc5\xa1ke fronte.". Slovenske mladinske katoli\xc5\xa1ke organizacije, so tudi zagovarjale fa\xc5\xa1izem, ter zastopale antisemitizem. Vodja SLS-a in biv\xc5\xa1i duhovnik, Koro\xc5\xa1ec, je pred vojno zagovarjal zbli\xc5\xbeanje z nacisti\xc4\x8dno Nem\xc4\x8dijo, ter v ta namen uvedel antisemiti\xc4\x8dne zakone v stari Jugoslaviji. Njegov naslednik v SLS-u, duhovnik Franc Kulovec, je prvi v Jugoslaviji zagovarjal Trojni pakt z Nacisti in fa\xc5\xa1isti_NEWLINE_V Ljubljanski pokrajini Cerkev pod vodstvom Gregorija Ro\xc5\xbemana je vztrajala pri pape\xc5\xbeevi anti-komunisti\xc4\x8dni poslanici, \xc4\x8deprav je pape\xc5\xbe izredno izjavil da njegova poslanica ne velja med vojno. Sodelovanje Ro\xc5\xbemana s fa\xc5\xa1isti\xc4\x8dno oblastjo se je za\xc4\x8delo \xc5\xbee v prvih dneh okupacije, mesece preden je izbruhnil upor. 22. aprila 1941, Ro\xc5\xbeman je obiskal fa\xc5\xa1isti\xc4\x8dnega visokega komisarja, Graziolija, ter mu obljubil zvestobo in sodelavanje z italijanskimi fa\xc5\xa1isti\xc4\x8dnimi oblastmi. Maja 1941. Ro\xc5\xbeman je priredil ma\xc5\xa1o hvale\xc5\xbenost Mussoliniju v Ljubljanski stolnici. 12. septembra 1942 Ro\xc5\xbeman je poslal memorandum italijanskem generalu Robottiju, v katerem je podrobno predlagal ustanovitev oboro\xc5\xbeenih slovenskih enot, pod komando fa\xc5\xa1isti\xc4\x8dne vojske, kar je mo\xc4\x8dno pospe\xc5\xa1ilo rast kolaboracije. Ro\xc5\xbeman je postal de facto vodja kolaboracije, in v Ljubljanski pokrajini ve\xc4\x8dina duhovnikov je delovala proti OF, spodbujala nastanek va\xc5\xa1kih stra\xc5\xbe in domobrancev. \xc5\xa1tevilni duhovniki so ovajali zavedne Slovence in propagirali vstop v razne fa\xc5\xa1isti\xc4\x8dne organizacije. Ro\xc5\xbeman sam je sodeloval v dveh prisegah domobrancev Hiterju in SS-u, ter predlagal Rupnika za vodjo domobrancev._NEWLINE_Druga\xc4\x8dno je bilo na Gorenjskem in \xc5\xa0tajerskem, kjer so Nemci med prvimi izgnali okoli 130 duhovnikov, nekatere so zaprli, tam so jih \xc5\xa1ikanirali, zapirali v bunkerje, pretepali, vpregali v vozove, z golimi rokami so morali prazniti greznice, nekatere so poslali v koncentracijska tabori\xc5\xa1\xc4\x8da. Mariborski \xc5\xa1kof dr. Ivan Jo\xc5\xbeef Toma\xc5\xbei\xc4\x8d je sicer odklonil sodelovanje z OF, a proti njej ni deloval. Prav tako je pozneje odklonil sodelovanje z domobranci. Izrazito protifa\xc5\xa1isti\xc4\x8dno so bili usmerjeni duhovniki na Primorskem. Ti so se fa\xc5\xa1izmu upirali \xc5\xbee v obdobju med obema vojnama, med vojno pa so v glavnem sodelovali z OF.\n_START_SECTION_\nDuhovniki in verniki v Osvobodilni fronti\n_START_PARAGRAPH_\nOsvobodilna fronta je vklju\xc4\x8devala \xc5\xa1tevilne vernike v svojih vrstah, in pribli\xc5\xbeno 40 duhovnikov se je pridru\xc5\xbeilo partizanom samo v Ljubljanski pokrajini. Med njimi je bil tudi Metod Miku\xc5\xbe, Ro\xc5\xbemanov nekdanji tajnik. Miku\xc5\xbe in dva druga duhovnika so postali \xc4\x8dlani Plenuma, najvi\xc5\xa1jega upravnega odbora OF. \xc2\xa0Zaradi aktivnosti med partizani, je Ro\xc5\xbeman suspendiral Miku\xc5\xbea iz cerkve. Katoliki v OF so pisali ve\xc4\x8d pisem Ro\xc5\xbemanu \xc2\xa0kjer so kritizirali udele\xc5\xbebo duhovnikov v slovenskih kolaboracionisti\xc4\x8dnih enotah. Hkrati je OF izrazila svojo podporo za svobodo vere, in izjavila da bi radi videli ve\xc4\x8d duhovnikov v svojem gibanju, ali vsaj da duhovniki ostanejo nevtralni. Navedli so, da so pripravljeni na sre\xc4\x8danje z Ro\xc5\xbemanom, ter razpravo o vseh vpra\xc5\xa1anjih, toda Ro\xc5\xbeman se nikoli ni odzval na pisma OF katolikov.\n_START_SECTION_\nItalijanska ofenziva\n_START_PARAGRAPH_\nOd sredine julija do novembra 1942 je potekala velika italijanska ofenziva, v kateri so italijanske sile \xc5\xa1tele okoli 65.000 vojakov. Okoli 4000 partizanov in njihovo vodstvo so Italijani poskusili uni\xc4\x8diti z obkoljevanjem posameznih obmo\xc4\x8dij in pre\xc4\x8desavanjem terena v osmih fazah. Vse potencialne privr\xc5\xbeence narodnoosvobodilnega gibanja so nameravali poslati v internacijo. \xc5\xa0e pred za\xc4\x8detkom ofenzive so z obse\xc5\xbenimi racijami v Ljubljani zajeli prek 20.000 ljudi. Po pregledih, ki so jih opravljali s pomo\xc4\x8djo ovaduhov, so jih zaprli skoraj 3000.  Tu so slovenski kolaboranti, s svojo Legijo smrti, za\xc4\x8deli tudi oboro\xc5\xbeeno kolaboracijo z okupatorjem, in se pridru\xc5\xbeili italijanski ofanzivi._NEWLINE_Partizani so kmalu spregledali italijansko taktiko in se umaknili na \xc5\xbee pre\xc4\x8desana obmo\xc4\x8dja. Tako so se kljub za\xc4\x8dasni izgubi ozemlja izognili ve\xc4\x8djim spopadom in z njimi povezanimi \xc5\xbertvami. Vseeno je padlo, bilo ranjenih ali se vdalo pribli\xc5\xbeno 1000 partizanov, nekaj se jih je tudi vrnilo domov. V italijanskem obro\xc4\x8du se je zna\xc5\xa1lo celotno vodstvo narodnoosvobodilnega gibanja skupaj s tehni\xc4\x8dnimi, sanitetnimi in drugimi ustanovami, vendar jih Italijani ve\xc4\x8dine niso odkrili._NEWLINE_Ofenzivo je spremljala poostritev nasilja nad civilnim prebivalstvom. Okoli 2100 ljudi je bilo ustreljenih. Do konca novembra je bilo 26.000 prebivalcev Ljubljanske pokrajine interniranih na Rab in v Gonars. Italijani so po\xc5\xbeigali doma\xc4\x8dije in vasi ter zasegali \xc5\xbeivino in drugo premo\xc5\xbeenje._NEWLINE_6. avgusta je bila na ukaz italijanskega generala ustanovljena Prostovoljna protikomunisti\xc4\x8dna milica (Milizia volontaria anticommunista ali MVAC), ki je nadomestila uni\xc4\x8dene va\xc5\xa1ke stra\xc5\xbee. Tudi zanjo se je uporabljalo poimenovanje Va\xc5\xa1ke stra\xc5\xbee, ali pa Bela garda. Vodilno vlogo pri njeni ustanovitvi je imela katoli\xc5\xa1ka Slovenska legija._NEWLINE_V tem \xc4\x8dasu so jugoslovanska narodnoosvobodilna gibanja ustanovila Antifa\xc5\xa1isti\xc4\x8dni svet narodne osvoboditve Jugoslavije, svoje skupno politi\xc4\x8dno predstavni\xc5\xa1tvo. Slovenske delegacije pa zaradi italijanske ofenzive na prvem zasedanju ni bilo.\n_START_SECTION_\nKonsolidacija NOB (zima 1942-poletje 1943)\n_START_PARAGRAPH_\nKer so po ofenzivi Italijani trdili, da so uni\xc4\x8dili partizane, so partizanske enote postale \xc5\xa1e posebno dejavne. Partizansko gibanje se je pri\xc4\x8delo tudi na Koro\xc5\xa1kem, dve brigadi pa sta bili poslani v Bene\xc5\xa1ko Slovenijo. Pozno jeseni 1942 je nastalo novo osvobojeno ozemlje v Polhograjskih dolomitih. Tam je od oktobra 1942 do aprila 1943 delovalo vodstvo narodnoosvobodilnega gibanja, nato pa se je premaknilo v Ko\xc4\x8devski rog na Bazo 20._NEWLINE_Na Primorskem se je za\xc4\x8delo narodnoosvobodilno gibanje mo\xc4\x8dneje razvijati. Nastale so manj\xc5\xa1e partizanske enote: prvi dve \xc4\x8deti so Italijani obkolili na Nanosu, vendar se jima je posre\xc4\x8dilo prebiti iz obro\xc4\x8da. Na Primorsko so za\xc4\x8dele prihajati tudi skupine partizanov iz Ljubljanske pokrajine. Po italijanski mobilizaciji letnika 1923 se je \xc5\xa1tevilo primorskih partizanov precej pove\xc4\x8dalo, saj so se mnogi Primorci raje kot za odhod v italijansko vojsko odlo\xc4\x8dili za partizane._NEWLINE_Na \xc5\xa0tajerskem so partizanske enote pozimi 1942/1943 do\xc5\xbeivele hude izgube. Med drugim so Nemci uni\xc4\x8dili Pohorski bataljon. V no\xc4\x8di s 7. na 8. januar 1943 so ga Nemci s pomo\xc4\x8djo izdaje obkolili v njegovem zimskem taboru pri Treh \xc5\xbeebljih na Osankarici. V boju je padlo 66 borcev, enega so Nemci ujeli \xc5\xbeivega in ga pozneje ustrelili._NEWLINE_Med ve\xc4\x8dje partizanske uspehe sodi bitka pri Jelenovem \xc5\xbelebu 26. marca 1943. Takrat so partizani iz treh bataljonov Cankarjeve in Gub\xc4\x8deve brigade razbili in uni\xc4\x8dili bataljon italijanske divizije Macerata._NEWLINE_Spomladi 1943 so partizani zaradi zavezni\xc5\xa1kih uspehov v severni Afriki pri\xc4\x8dakovali njihovo izkrcanje v Italiji. Zato so partizanske enote napadale predvsem prometne zveze. Partizanska vojska se je preuredila v \xc5\xa1tiri operativne cone: dolenjsko, notranjsko, primorsko in gorenjsko. Vojska je dobila nove odseke, na primer ekonomskega, sodnega in propagandnega. Z delom je za\xc4\x8dela oficirska \xc5\xa1ola, razvila se je tudi mre\xc5\xbea kurirskih zvez._NEWLINE_Partizani so iz prvih \xc5\xa1tirih odredov 13. julija 1943 ustanovili prvi slovenski partizanski diviziji: XIV. in XV. 23. julija so z njimi napadli postojanko v \xc5\xbdu\xc5\xbeemberku.\n_START_SECTION_\nDolomitska izjava\n_START_PARAGRAPH_\nZaradi preobrata na svetovnih boji\xc5\xa1\xc4\x8dih so komunisti pri\xc4\x8dakovali konec vojne in s tem prilo\xc5\xbenost za izvedbo revolucije. OF je delovala kot organizacija \xc5\xa1tevilnih razli\xc4\x8dnih, a enakopravnih skupin. Ob\xc4\x8dasna nesoglasja med njimi niso posebej vplivala na delo same organizacije. Vendar se je bratomorna vojna stopnjevala, obra\xc4\x8dunavanje z nasprotniki OF pa je izzvalo spore znotraj nje in poskuse samostojnej\xc5\xa1ega nastopa kr\xc5\xa1\xc4\x8danskih socialistov in sokolov._NEWLINE_Vodstvo Komunisti\xc4\x8dne partije se je zato odlo\xc4\x8dilo, da si bo popolnoma podredilo OF. S sokoli, nato pa tudi s kr\xc5\xa1\xc4\x8danskimi demokrati so se dogovorili, da so 1. marca 1943 podpisali Dolomitsko izjavo. Z njo je bila komunistom priznana vodilna vloga v OF in pravica do svoje organizacijske mre\xc5\xbee, preostali dve organizaciji pa sta se pravici do lastne organizacije odrekli. Izjavo so potrdili konec aprila na zboru aktivistov OF na Pugledu. S tem je bila koalicijska narava OF dokon\xc4\x8dno odpravljena, kar je pozneje omogo\xc4\x8dilo uvedbo enopartijskega sistema.\n_START_SECTION_\nKapitulacija Italije in njene posledice (poletje in zima 1943)\n_START_PARAGRAPH_\n8. septembra 1943 je Italija kapitulirala, kar je partizanskemu gibanju dalo velik zagon. Ve\xc4\x8dino italijanske vojske so razoro\xc5\xbeili partizani in s tem pridobili tudi te\xc5\xbejo oboro\xc5\xbeitev (sploh topni\xc5\xa1tvo). 11. septembra 1943 sta vodstvo OF in glavni \xc5\xa1tab partizanske vojske izdala razglas o splo\xc5\xa1ni mobilizaciji v narodnoosvobodilno vojsko. V Ljubljanski pokrajini so iz mobilizirancev nastale tri nove partizanske divizije. Kmalu sta nastala tudi dva korpusa partizanske vojske: VII. in IX. Na Dolenjskem in Notranjskem so partizani vzpostavili dotlej najve\xc4\x8dje osvobojeno ozemlje, ki je obsegalo skoraj celotno Ljubljansko pokrajino. Uspe\xc5\xa1no so obra\xc4\x8dunali s slovenskimi \xc4\x8detniki pri Gr\xc4\x8daricah in z MVAC pri Turjaku. Po italijanski kapitulaciji so si Nemci priklju\xc4\x8dili poleg Ljubljanske pokrajine tudi Primorsko, ki je bila od konca prve svetovne vojne del Italije. Vrhovni plenum OF je takoj nato 16. septembra sprejel sklep o priklju\xc4\x8ditvi Primorske svobodni in zdru\xc5\xbeeni Sloveniji v svobodni in demokrati\xc4\x8dni Jugoslaviji. Na Primorskem se je v tem obdobju odpor dovolj poostril, da je bil ustanovljen Narodnoosvobodilni svet za Primorsko. _NEWLINE_Nem\xc4\x8dija je takoj po kapitulaciji vdrla v italijansko okupacijsko obmo\xc4\x8dje in prevzela okupacijo ter nadzor nad ve\xc4\x8djimi mesti. Iz novookupiranih ozemelj so ustanovili Operativno Cono Jadranskega Primorja (nem\xc5\xa1ko Operazionszone Adriatisches K\xc3\xbcstenland), ki je obsegala Furlanijo, Ljubljano, Primorsko, Dolenjsko, Notranjsko, Istro in Reko. V drugi polovici septembra so Nemci spro\xc5\xbeili mo\xc4\x8dno ofenzivo po celotni nekdanji Ljubljanski pokrajini in zahodni Gorenjski, v kateri so z njimi sodelovali tudi novoustanovljeni domobranci. Cilj ofenzive je bil zasesti celotno partizansko osvobojeno ozemlje, vendar so Nemci uspeli osvojiti le nekatera naselja ob \xc5\xbeeleznicah. Partizanski so imeli hude izgube, padla jih je pribli\xc5\xbeno petina: najve\xc4\x8dje \xc5\xbertve so bile v na novo mobiliziranih divizijah, ki \xc5\xa1e niso imele izku\xc5\xa1enj. Kljub temu so partizani ohranili obse\xc5\xbeno osvobojeno ozemlje._NEWLINE_Prav tako 11. septembra je izvr\xc5\xa1ni odbor OF razpisal volitve v zbor odposlancev slovenskega naroda. 12. septembra 1943 je razglasil, da v skladu s temeljnimi to\xc4\x8dkami OF oblast na osvobojenem ozemlju prevzemata Osvobodilna fronta slovenskega naroda in narodnoosvobodilna vojska Slovenije. V imenu OF je nadzor prevzela upravna komisija za osvobojeno ozemlje. Njen je bil sekretar Bogdan Osolnik. Komisija je bila sestavljena iz odsekov in vsak odsek je pokrival svoje podro\xc4\x8dje (odseki za splo\xc5\xa1no upravo, finance, industrijo, gospodarstvo in prehrano, narodno vzgojo in prosveto, promet, narodno zdravstvo in za\xc5\xa1\xc4\x8dito civilnega prebivalstva v vojnih razmerah). Vsakemu odseku je na\xc4\x8deloval na\xc4\x8delnik. Na ravni okro\xc5\xbeij, rajonov in krajev so oblast prevzeli okro\xc5\xbeni, rajonski in terenski odbori OF in jo obdr\xc5\xbeali do izpeljave volitev v terenske narodnoosvobodilne odbore, ki so se zaradi nem\xc5\xa1ke ofenzive zavlekle v pomlad 1944.\n_START_SECTION_\nNastanek slovenskega domobranstva\n_START_PARAGRAPH_\nNemci so za predsednika Ljubljanske pokrajinske uprave postavili generala Leona Rupnika. Zaradi pomanjkanja lastne vojske so sprejeli njegovo pobudo za ustanovitev domobranskih enot. Najprej so jih dovolili v ljubljanski pokrajinski enoti, pozneje pa tudi na Gorenjskem in Primorskem. Nemci zanje niso dovolili mobilizacije, ampak so vztrajali pri prostovoljnem pristopu. Vanje so se vklju\xc4\x8dili tudi nekdanji pripadniki va\xc5\xa1kih stra\xc5\xbe._NEWLINE_Prve domobranske enote so nastale 24. septembra 1943. Do novembra je nastalo 6 domobranskih bataljonov. Decembra so za\xc4\x8deli opravljati naloge pomo\xc5\xbenih policijskih enot pod nem\xc5\xa1kim poveljstvom. Spomladi 1944 so nastali \xc5\xa1e \xc5\xa1tirje elitni bataljoni z ofenzivnimi nalogami, drugi pa so varovali prometne objekte, lovili aktiviste OF, po pode\xc5\xbeelju opravljali policijske naloge. V Ljubljani je delovala posebna domobranska politi\xc4\x8dna policija, pravo tako kot tajna organizacija, \xc4\x8crna roka, ki je lovila, mu\xc4\x8dila ali ubijala pripadnike Osvobodilne fronte._NEWLINE_Domobranska vojska se je do aprila 1944 pove\xc4\x8dala na 13.000 vojakov. Oskrbovali in urili so jo Nemci. 20. aprila 1944, na Hitlerjev rojstni dan, je del domobrancev slovesno prisegel, da se bo skupaj z nem\xc5\xa1kimi oboro\xc5\xbeenimi silami boril proti komunizmu. Skupaj z Nemci so se hoteli boriti proti komunistom (partizanom), ob koncu vojne pa bi prevzeli nem\xc5\xa1ko oro\xc5\xbeje, prepre\xc4\x8dili revolucijo in se ob prihodu zaveznikov pokazali kot edina prava (slovenska) osvobodilna vojska._NEWLINE_V tem \xc4\x8dasu je mednarodna javnost \xc5\xbee za\xc4\x8dela priznavati partizansko vojsko kot zavezni\xc5\xa1ko in zavra\xc4\x8dati domobrance zaradi sodelovanja z Nemci. Na to so domobrance neuspe\xc5\xa1no opozarjali tudi \xc4\x8dlani begunske vlade v Londonu, ki so zahtevali, da domobranci prestopijo v partizanske enote._NEWLINE_Raj\xc5\xa1i so sprejeli oro\xc5\xbeje, obleko in denar od okupatorjev za boj zoper brate ... To je v slovenski zgodovini najbridkej\xc5\xa1i \xc4\x8drni made\xc5\xbe, ki ga noben izgovor ne more izbrisati. Razumljivo je trdno kr\xc5\xa1\xc4\x8dansko prepri\xc4\x8danje, razumljuva kapitalisti\xc4\x8dna usmerjenost, nerazumljiva in po vesoljnem svetu obsojena pa je drznost, da se\xc5\xbee\xc5\xa1 po oro\xc5\xbeju smrtnega narodnega sovra\xc5\xbenika za boj zoper svoje brate Slovence. _NEWLINE_\xe2\x80\x94Fran Sale\xc5\xa1ki Fin\xc5\xbegar _NEWLINE_Tudi slovenski \xc4\x8detniki so pri\xc4\x8deli ponovno delovati, vendar ve\xc4\x8d niso igrali pomembne vloge. Vseh \xc4\x8detnikov je bilo okoli 250. Ob koncu vojne so se umaknili v Furlanijo in se predali Britancem. Malo\xc5\xa1tevilni \xc4\x8detniki na \xc5\xa0tajerskem so se umaknili v Avstrijo.\n_START_SECTION_\nZbor odposlancev slovenskega naroda\n_START_PARAGRAPH_\nPo padcu fa\xc5\xa1izma in po ustanovitvi AVNOJ-a je vodstvo narodnoosvobodilnega gibanja pri\xc4\x8delo pripravljati velik zbor predstavnikov slovenskega naroda. Pripravili so zbor odposlancev slovenskega naroda. IOOF je izdal odlok o razpisu volitev za odposlance, ki bi potem sodelovali na samem zboru. Zbor naj bi se sestal samo enkrat in ob tej prilo\xc5\xbenosti izvolil organ, ki naj bi se potem oblikoval v tako imenovan prvi slovenski ljudski parlament. _NEWLINE_Volitve so razpisali 11. septembra 1943, potekale pa so med 20. in 25. septembrom 1943. Dolo\xc4\x8dili so, da bodo volilna obmo\xc4\x8dja terenski odbori OF, podjetja, ustanove in bataljoni NOV. V terenskih odborih in podjetjih naj bi bil na petsto ljudi izvoljen en predstavnik, v bataljonih pa dva. _NEWLINE_Sledili so predlogi za volitve dolo\xc4\x8denih kandidatov. IOOF je na primer predlaga: "OF vas poziva, da svoje zaupanje izka\xc5\xbeete tistim kmetom, delavcem, obrtnikom in razumnikom, ki so doslej neustra\xc5\xa1no in neumorno gradili stavbo slovenskega osvobodilnega gibanja, in vsem tistim borcem iz na\xc5\xa1ih slavnih slovenskih bataljonov, ki so z oro\xc5\xbejem v rokah izpolnjevali najte\xc5\xbejo in najslaj\xc5\xa1o domovinsko dol\xc5\xbenost."_NEWLINE_Volitve so okro\xc5\xbeni in rajonski odbori izpeljali na na\xc4\x8din primeren politi\xc4\x8dnim in varnostnim razmeram njihovega podro\xc4\x8dja. Volitev povsod niso mogli v celoti izpeljati ali pa se \xc5\xbee izvoljeni predstavniki zbora niso mogli udele\xc5\xbeiti zaradi dejavnosti nasprotnikov._NEWLINE_Vrhovni plenum je na 13. zasedanju odlo\xc4\x8dil, da bo zbor potekal od 1. do 3. oktobra na osvobojenem ozemlju v Ko\xc4\x8devju. Zbora se je udele\xc5\xbeilo 572 neposredno izvoljenih predstavnikov in 78 drugih odposlancev. Na zbor je med drugimi pri\xc5\xa1el tudi predsednik izvr\xc5\xa1ilnega odbora AVNOJ, Ivan Ribar._NEWLINE_Na zboru so izvolili predstavnike slovenskega narodnoosvobodilnega odbora, ki se je nato na svoji prvi seji preimenoval v slovenski narodnoosvobodilni svet in tako postal parlament ljudske oblasti.\n_START_SECTION_\nVloga zaveznikov\n_START_PARAGRAPH_\nZavezniki \xe2\x80\x93 Angle\xc5\xbei, Ameri\xc4\x8dani in Sovjeti \xe2\x80\x93 so sprva vsi priznali in podpirali jugoslovansko vlado v Londonu in \xc4\x8detni\xc5\xa1ko vojsko Dra\xc5\xbee Mihailovi\xc4\x87a. Leta 1943. Angle\xc5\xbei so za\xc4\x8deli po\xc5\xa1iljati vojne delegacije k partizanom (eno, pod kanad\xc4\x8danom William Jones-om, tudi v Slovenijo, junija 1943), in so kmalu uvideli da se partizani dale\xc4\x8d najbolj u\xc4\x8dinkovito borijo proti Nacistom in fa\xc5\xa1istom, nakar so te delegacije predlagale da zavezniki podprejo partizane namesto \xc4\x8detnikov. Presodno vlogo v spremebi politike je odigralo dejstvo da so Angle\xc5\xbei de\xc5\xa1ifrirali nem\xc5\xa1ke tajne kode, in so tako precej to\xc4\x8dno vedeli kaj se dogaja v Jugoslaviji, ter kdo se bori proti komu. Churchill je imel direktni dostop de\xc5\xa1ifriranim nem\xc5\xa1kim sporo\xc4\x8dilom, katera so, kot je zapisal v svojem dnevniku, \xe2\x80\x9cv celoti\xc2\xa0 prikazala \xc4\x8dudovit odpor Titovih privr\xc5\xbeencev in mo\xc4\x8dne, hladnokrvne manevre Mihailovi\xc4\x87a v Srbiji" (Angle\xc5\xbei so na ta na\xc4\x8din zvedeli tudi o kolaboraciji \xc4\x8detnikov s fa\xc5\xa1isti in Nacisti}. _NEWLINE_Angle\xc5\xbei so de facto priznali partizane septembra 1943, ko je Churchill poslal Fitzroy Mclean-a kot svojega osebnega zastopnika partizanom,\xc2\xa0vsi zavezniki\xc2\xa0pa uradno na Teheranski konferenci novembra 1943, ko so isto\xc4\x8dasno ukinili podporo Mihailovi\xc4\x87u. Zavezniki so imeli ve\xc4\x8d koristi od partizanov. Prvo, kot je Churchill dejal angle\xc5\xa1kem general\xc5\xa1tabu novembra 1943, \xe2\x80\x9c222.000 Titovih privr\xc5\xbeencov...so zadr\xc5\xbeevali toliko Nemcev v Jugoslaviji, kolikor so jih zdru\xc5\xbeene angloameri\xc5\xa1ke sile v Italiji", tedaj glavna zahodna fronta. \xc4\x8ce ne bi bilo partizanskega upora, Nemci bi te enote vrgli v borbo proti zaveznikom. Drugo, partizani so prepre\xc4\x8devali in ovirali transport va\xc5\xbenih vojnih sirovin z Balkana v Nem\xc4\x8dijo, predvsem Romunske nafte. Zato so zahodni zavezniki izvajali skupne vojne akcije s partizani, v katerih so bombardirali nem\xc5\xa1ke in kolaborantske enote. Partizani so tudi omogo\xc4\x8dili zaveznikom uporabo vojne baze na partizansko-osvobojenem Visu, od koder so zavezniki izvajali letalske napade. Poleg tega zahodni zavezniki so pomagali partizanom ustanoviti Premokomorske brigade NOVJ, z 27.000 vojakov, med njimi \xc5\xa1tevilni Slovenci, sestavljene vglavnem iz prisilno-mobilizirancev v italijansko in nem\xc5\xa1ko vojsko, ki so se znajdli na ozemlju zaveznikov, in so pod komando partizanske vojske sodelovali pri osvobajanju Dalmacije, Like in delov Slovenije._NEWLINE_Kon\xc4\x8dno, po podatkih ameri\xc5\xa1ke ambasade, samo slovenski partizani so re\xc5\xa1ili ve\xc4\x8d kot 800 posamezno-imenovanih zavezni\xc5\xa1kih pilotov in vojnih jetnikov. Zato se je sodelovanje uspe\xc5\xa1no nadaljevalo do samega konca vojne, kljub nekaterim trenj, predvsem zaradi razli\xc4\x8dnih gledi\xc5\xa1\xc4\x8d glede Trsta in Koro\xc5\xa1ke. Po drugi strani, domobranci so lovili in aretirali zavezni\xc5\xa1ke pilote, ter jih predali Nacistom za po\xc5\xa1iljanje v jetni\xc5\xa1ka tabori\xc5\xa1\xc4\x8da. Slovenski kolaboranti so direktno pomagali borbi proti zaveznikom, ker so zaradi njihovega proti-partizanskega delovanja, Nacisti in fa\xc5\xa1isti lahko posvetili ve\xc4\x8d svojih enot za borbo proti proti zaveznikom. Kolaborantske enote so tudi stra\xc5\xbeile \xc5\xbeeleznice in drugo transportno, komunikacijsko in industrijsko infrastrukturo ki je bila od klju\xc4\x8dne va\xc5\xbenosti Nacistom in fa\xc5\xa1istom v njihovi borbi proti zaveznikom._NEWLINE_Zahodni zavezniki so se zavzeli za dogovor Tito-\xc5\xa0uba\xc5\xa1i\xc4\x87, ter izvedli pritisk na jugoslovansko kraljevsko vlado, da pokli\xc4\x8dejo \xc4\x8detnike in druge kolaborantske enote da se pridru\xc5\xbeijo in podredijo partizanom. Tako je slovenski predstavnik SLS-a v Londonu, Alojz Kuhar, \xc4\x8dez BBC poklical slovenske domobrance da se podredijo partizanom. Toda velika ve\xc4\x8dina domobrancev je odbila te pozive, kljub amnestijam ki so jim ponudili partizani, in so se nadaljevali boriti na nacisti\xc4\x8dni strani. Rupnik in \xc5\xa1kof Ro\xc5\xbeman sta marca 1945 celo pisla pismo usta\xc5\xa1kem poglavarju, Paveli\xc4\x87u, v katerem sta mu predlagala voja\xc5\xa1ko in politi\xc4\x8dno zavezo, za nadaljno borbo proti partizanom, in da sku\xc5\xa1ajo pridobiti priznanje zahodnih sil za domobrance, usta\xc5\xa1e in \xc4\x8detnike._NEWLINE_Kljub iluzijam domobrancev da bodo lahko s sebe sprali sodelovanje z Nacisti in fa\xc5\xa1isti, ter pridobili podporo zahodnih sil kot \xe2\x80\x9canti-komunisti\xc4\x8dni zavezniki\xe2\x80\x9d,\xc2\xa0Angle\xc5\xbei so po vojni izro\xc4\x8dili domobrance ki so jim se predali v\xc2\xa0Avstriii, nazaj v Slovenijo, novim oblastem.\n_START_SECTION_\nRazmah NOB (1944-1945)\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1944 se je partizansko gibanje raz\xc5\xa1irilo na celotno slovensko ozemlje. Od kapitulacije Italije se je partizansko narodnoosvobodilno gibanje dobro razvijalo na Primorskem in v nekdanji Ljubljanski pokrajini, precej slab\xc5\xa1e pa na \xc5\xa0tajerskem in Koro\xc5\xa1kem. V skupnih akcijah so slovenski partizani sodelovali s hrva\xc5\xa1kimi, na nekatera obmo\xc4\x8dja, kjer je bilo slovensko partizansko gibanje manj razvito, pa so po\xc5\xa1iljali svoje enote za krepitev lokalnih gibanj. Partizani so vdrli v Gorski kotar, kjer so sodelovali s hrva\xc5\xa1kimi partizani, z vpadi v Bene\xc5\xa1ko Slovenijo pa so sku\xc5\xa1ali okrepiti tamkaj\xc5\xa1nje partizansko gibanje._NEWLINE_Pozimi leta 1944 je XIV. divizija od\xc5\xa1la na \xc5\xa0tajersko, da bi okrepila tamkaj\xc5\xa1nje partizansko gibanje. Nem\xc5\xa1ko nasilje je namre\xc4\x8d \xc5\xa1e vedno onemogo\xc4\x8dalo razmah partizanstva. Ker je bila nekdanja meja med italijanskim in nem\xc5\xa1kim okupacijskim obmo\xc4\x8djem mo\xc4\x8dno zastra\xc5\xbeena, je divizija od\xc5\xa1la na \xc5\xa0tajersko prek Hrva\xc5\xa1ke. Po prihodu na Kozjansko so jo nem\xc5\xa1ke enote ves \xc4\x8das napadale. Na Pa\xc5\xa1kem Kozjaku se je divizija razdelila, saj je del partizanov od\xc5\xa1el proti Pohorju, del pa proti Mozirskim planinam. Po prihodu je kljub velikim izgubam za\xc4\x8dela z mobilizacijo._NEWLINE_Spomladi 1944 so Nemci skupaj z domobranci za\xc4\x8deli z ofenzivo na osvobojena ozemlja. Hudi boji so potekali na obmo\xc4\x8dju nekdanje Ljubljanske pokrajine in v Slovenskem Primorju. V teh bojih so partizani \xc5\xbee uporabljali topni\xc5\xa1tvo. 26. maja 1944 so partizani na podro\xc4\x8dju Hrpelja - Kozine ubili Christiana Wirtha, enega vodilnih organizatorjev holokavsta in genocida nad psihiatri\xc4\x8dnimi pacienti._NEWLINE_V drugi polovici leta 1944 so se partizani osredoto\xc4\x8dili na napade na prometne poti proti Italiji in Jadranu. Na \xc5\xa0tajerskem so nastala prva manj\xc5\xa1a osvobojena ozemlja, s partizanskimi akcijami pa so za\xc4\x8deli tudi na avstrijskem Koro\xc5\xa1kem._NEWLINE_Decembra je nem\xc5\xa1ka vojska prenesla te\xc5\xbei\xc5\xa1\xc4\x8de ofenzivnih operacij iz Bene\xc5\xa1ke Slovenije na Trnovski gozd in Banj\xc5\xa1ko planoto. Pozimi leta 1944-1945 je partizanom uspelo obraniti ve\xc4\x8dji del osvobojenega ozemlja v Beli krajini in v Ko\xc4\x8devskem Rogu, na \xc5\xa0tajerskem pa so Nemci zasedli vsa osvobojena ozemlja. Velik uspeh \xc5\xa1tajerskih partizanov je bila osvoboditev prek 300 zapornikov iz celjskega Starega piskra v no\xc4\x8di s 14. na 15. december 1944. 15. decembra so nameravali Nemci 80 zapornikov poslati v Maribor, kjer bi bili ustreljeni kot talci. Zato je v zgodnjih jutranjih urah istega dne \xc5\xa1est aktivistov NOB izvedlo osvobodilno akcijo. V Celje so se prebili tako, da sta se dva od njih preoblekla v gestapovca in se pretvarjala, da peljeta s sabo \xc5\xa1tiri zapornike. Paznik, ki je sodeloval z njimi, jih je spustil v sam zapor. Nato so aktivisti razoro\xc5\xbeili stra\xc5\xbenike in odprli celice. Zaporniki so se razkropili._NEWLINE_Do konca leta 1944 je bila osvobojena ve\xc4\x8dina Jugoslavije. Zaradi umikanja nem\xc5\xa1kih \xc4\x8det iz Gr\xc4\x8dije in Balkana je za Nemce postalo slovensko ozemlje izredno pomembno. Tako so v za\xc4\x8detku leta 1945 \xc5\xa1e stopnjevali pritisk na partizane ter nasilje nad civilnim prebivalstvom. Zaradi partizanskega uboja visokega nacisti\xc4\x8dnega funkcionarja Antona Dorfmeisterja so Nemci 12. februarja 1945 na Frankolovem usmrtili 100 talcev. Talce so nacisti streljali \xc5\xa1e aprila 1945._NEWLINE_Leta 1945 je imela slovenska partizanska vojska pribli\xc5\xbeno 30.000 vojakov, okupatorji pa okoli 135.000. \xc4\x8ceprav je obstajala nevarnost, da bi Nemci slovenske partizane popolnoma uni\xc4\x8dili, so ti odklonili morebiten umik k IV. armadi in v Sloveniji delovali naprej. Od 1. marca 1945 sta oba slovenska korpusa delovala kot del IV. armade, s \xc4\x8dimer je bila samostojna slovenska vojska formalno ukinjena. Januarja 1945 je bila ustanovljena Prekmurska brigada, ki je marca od\xc5\xa1la v Porabje in se spopadla z mad\xc5\xbearskimi oro\xc5\xbeniki._NEWLINE_Spomladi 1945 so Nemci sku\xc5\xa1ali v dveh ofenzivah ponovno uni\xc4\x8diti slovenske partizane. Najprej so napadli Gorenjsko zahodno od Save in Cerkljansko, nato Banj\xc5\xa1ko planoto, \xc4\x8cepovansko planoto in Trnovski gozd, temu pa je sledil \xc5\xa1e napad na Ko\xc4\x8devski Rog in Belo krajino. \xc4\x8ceprav so imeli partizani hude izgube, se Nemcem njihov namen ni posre\xc4\x8dil, saj se je jedro partizanske vojske obdr\xc5\xbealo.\n_START_SECTION_\nZaklju\xc4\x8dne operacije v Sloveniji in konec vojne (pomlad 1945)\n_START_PARAGRAPH_\nMarca 1945 je jugoslovanska vojska za\xc4\x8dela napadati na Hrva\xc5\xa1kem in v Bosni. 3. aprila 1945 so predhodnice Rde\xc4\x8de armade skupaj s Prekmursko brigado vkorakale v Mursko Soboto. Kmalu zatem je bilo osvobojeno celotno Prekmurje. Civilno oblast je vzpostavila delegacija Slovenskega narodnoosvobodilnega sveta. Rde\xc4\x8da armada je nato nadaljevala ofenzivo proti Avstriji._NEWLINE_12. aprila je bila prebita sremska fronta. V prvih dneh maja so partizanske enote osvobodile osrednjo Slovenijo. 8. maja je nem\xc5\xa1ka vojska uradno kapitulirala, vendar so na Slovenskem boji potekali \xc5\xa1e naprej, saj so se tod umikali nem\xc5\xa1ke in kolaborantske enote z Balkana. Partizani so obkolili nem\xc5\xa1ke enote v Celjski kotlini._NEWLINE_Poveljnik nem\xc5\xa1kih enot v jugovzhodni Evropi general Alexander L\xc3\xb6hr se je predal partizanom 9. maja v Topol\xc5\xa1ici pri \xc5\xa0o\xc5\xa1tanju. Istega dne so v Ljubljano vkorakale enote VII. korpusa in XXIX. hercegovske divizije. V jutranjih urah istega dne so se Nemci umaknili tudi iz Maribora, vendar je tam \xc5\xa1e nekaj dni vladalo vojno stanje.\n_START_SECTION_\nPrimorska\n_START_PARAGRAPH_\nAprila je 4. armada jugoslovanske vojske za\xc4\x8dela prodirati po jugoslovanskih otokih, Gorskem Kotarju in Istri. 23. aprila sta se partizanom pri Ilirski Bistrici predali dve diviziji nem\xc5\xa1ke vojske. S tem je bila odprta pot do Trsta. V bojih so sodelovale tudi prekomorske brigade, sestavljene iz jugoslovanskih izgnancev, vojnih ujetnikov, nekdanjih italijanskih vojakov in internirancev. Bilo jih je okoli 35.000. Zaradi svojega znanja so imeli pomembno vlogo v mornarici, v tankovskih enotah ter letalstvu, zaradi \xc5\xa1tevil\xc4\x8dnosti pa tudi v pehoti. Za kasnej\xc5\xa1o pripojitev tega ozemlja Jugoslaviji je bilo klju\xc4\x8dno, da so partizani prehiteli zahodne zaveznike, ki so proti Sloveniji prodirali iz Italije._NEWLINE_Slovensko in italijansko protifa\xc5\xa1isti\xc4\x8dno gibanje sta pod vodstvom ilegalne slovenske komande mesta 28. aprila za\xc4\x8deli z vstajo v Trstu. Do 1. maja so enote IX. korpusa, IV. armade in tr\xc5\xbea\xc5\xa1kih vstajnikov osvobodile ve\xc4\x8dino mesta in slovenskega primorja. Partizani so osvobodili \xc5\xa1e Gorico in uspeli prodreti v Bene\xc5\xa1ko Slovenijo. Kasneje so se na pritisk zahodnih zaveznikov morali iz obeh mest umakniti. V Vojnem muzeju v Washingtonu je \xc4\x8dastno izobe\xc5\xa1en prapor IX. korpusa kot enega od zmagovitih zavezni\xc5\xa1kih armad druge svetovne vojne.\n_START_SECTION_\nKoro\xc5\xa1ka\n_START_PARAGRAPH_\nNa Koro\xc5\xa1ko je od\xc5\xa1la XIV. divizija, kjer so se njene enote razporedile po vsem narodnostnem ozemlju in obkolile nem\xc5\xa1ke enote. Del partizanov je prodrl na Koro\xc5\xa1ko prek Bene\xc5\xa1ke Slovenije. V Celovec je 8. maja vkorakal Kokr\xc5\xa1ki odred._NEWLINE_Ob koncu vojne so se domobranci skupaj z Nemci umaknili na Koro\xc5\xa1ko in v Furlanijo. Z njimi je zbe\xc5\xbealo tudi politi\xc4\x8dno vodstvo in veliko civilistov. Mnogi so verjeli, da se bodo skupaj z angle\xc5\xa1ko in ameri\xc5\xa1ko vojsko vrnili in se skupaj z njo bojevali proti partizanom. Angle\xc5\xbei so jih pod pretvezo, da jih peljejo v Italijo, vrnili v Slovenijo, kjer so komunisti z njimi obra\xc4\x8dunali. Med vrnjenimi sta bila tudi general SS Erwin R\xc3\xb6sener in poveljnik domobrancev Leon Rupnik. Zaradi strahu pred izro\xc4\x8ditvijo partizanom je 15. maja izbruhnila bitka pri Poljani, poslednja bitka druge svetovne vojne na Slovenskem in v Evropi. Z njo je bilo druge svetovne vojne v Evropi tudi neuradno konec.\n_START_SECTION_\nZadnja dejanja kolaborantskega tabora\n_START_PARAGRAPH_\nSlovenska zaveza ni priznala dogovora Tito-\xc5\xa0uba\xc5\xa1i\xc4\x87, ki so ga podpirali zahodni zavezniki. In kljub zahtevam slovenskih predstavnikov v izgnanski vladi v Londonu da se podredijo partizanom,\xc2\xa0domobranci so ve\xc4\x8dinoma odbili amnestije ki so jih ponudili partizani, za razliko od hrva\xc5\xa1kih domobranov in drugih kolaborantov ki so sprejeli amnestije in mno\xc5\xbei\xc4\x8dno prestopili v partizane, ali pa se enostavno prenehali boriti. Domboranci so se nadaljevali boriti na nacisti\xc4\x8dni strani, ter so 30. januarja 1945. spet prisegli Hitlerju in SS-u. Rupnik in \xc5\xa1kof Ro\xc5\xbeman sta marca 1945 predlagala usta\xc5\xa1kem poglavarju, Paveli\xc4\x87u, voja\xc5\xa1ko in politi\xc4\x8dno zavezo, za nadaljno borbo proti partizanom, in da sku\xc5\xa1ajo pridobiti priznanje zahodnih sil za domobrance, usta\xc5\xa1e in \xc4\x8detnike._NEWLINE_Ko so ti na\xc4\x8drti propadli,\xc2\xa03. maja, samo teden pred osboditvijo Ljubljane, predstavniki Slovenske zaveze so v Taborski deklaraciji pozdravili prihajajo\xc4\x8do osvoboditev Slovenije in vrnitev Karadjordjevi\xc4\x87ev na oblast.  Kolaborante okupatorskih Nacistov, domobrance, so preimenovali v "Slovensko narodno vojsko", jih razglasili kot "osvobodilce", ter jim "ukazali" da se za\xc4\x8dasno povle\xc4\x8dejo v Avstrijo, koder so se ti \xc5\xbee povla\xc4\x8dili s svojimi na\xc4\x8disti\xc4\x8dnimi zavezniki, in poklicali partizane da se prenahajo boriti. Seveda partizani to niso sprejeli, in domobranci so se nadaljevali povla\xc4\x8diti v Avstrijo, ter gr\xc4\x8devito boriti proti partizanom tudi po uradni kapitulaciji Nem\xc4\x8dije, 8. maja 1945. Tako so npr. domobranci 11. maja, s pomo\xc4\x8djo nacisti\xc4\x8dne artiljerije, napadli partizansko Bra\xc4\x8di\xc4\x8devo brigado pri Ferlach-u na avstrijski Koro\xc5\xa1ki, ter pobili 180 partizanov. 14. maja domobranska vojska se kon\xc4\x8dno predala Angle\xc5\xbeom pri Viktringu. Med 27. in 31. majom, angle\xc5\xa1ka vojska je izro\xc4\x8dila novim jugoslovanskim oblastem 11.700 domobrancev in drugih kolaborantskih vojakov.\n_START_SECTION_\nPovojno dogajanje\n_START_PARAGRAPH_\nTe\xc5\xbeko pri\xc4\x8dakovana svoboda in zmaga partizanov sta povzro\xc4\x8dili val navdu\xc5\xa1enja. Slovenske partizane so povsod sprejemali s cvetje, godbami in proslavami. Komunisti\xc4\x8dni politiki so v svojih govorih obljubljali svetlo prihodnost, saj bodo v novi Jugoslaviji odpravili socialne krivice in uvedli enakost med ljudmi, narodi pa bodo med sabo enakopravni. V resnici pa je \xc5\xbee potekal ponoven proces centralizacije: slovenska vojska je postala del jugoslovanske, slovenski organi oblasti pa vedno bolj podrejeni zveznim.\n_START_SECTION_\nNarodna vlada Slovenije\n_START_PARAGRAPH_\nVlogo vlade je v imenu Osvobodilne fronte in po pooblastilu SNOSa do ustanovitve narodne vlade imelo predsedstvo SNOSa. Slovenska narodna vlada je bila ustanovljena \xc5\xbee 5. maja 1945 na slavnostni seji Slovenskega narodnoosvobodilnega sveta v Ajdov\xc5\xa1\xc4\x8dini._NEWLINE_\xc4\x8clani vlade so bili predstavniki skupin zdru\xc5\xbeenih v OF. Predsednik vlade je postal Boris Kidri\xc4\x8d, podpredsednik dr. Ale\xc5\xa1 Bebler, minister za industrijo in rudarstvo Franc Lesko\xc5\xa1ek, minister za trgovino in oskrbo dr. Lado Vavpeti\xc4\x8d, minister za poljedelstvo Janez Hribar, minister za gozdarstvo Tone Fajfar, ministrica za socialno politiko Vida Tom\xc5\xa1i\xc4\x8d, minister za narodno zdravje dr. Marijan Ah\xc4\x8din, minister za gradnje dr. Miha Kambi\xc4\x8d in minister za lokalni promet Franc Snoj._NEWLINE_Desetega maja 1945 dan po osvoboditvi pa se je slovenska narodna vlada preselila v Ljubljano in se tam predstavila mno\xc5\xbeicam. Zakon o ustanovitvi narodne vlade je od \xc4\x8dlanov vlade zahteval zaobljubo, da bodo delali narodu v korist. Vsak minister se je zaobljubil: da bo zvesto in neumorno slu\xc5\xbeil svojemu narodu, da bo izpolnjeval vse svoje dol\xc5\xbenosti vestno in predano, da bo nadvse \xc4\x8duval in branil svobodo in neodvisnost, bratstvo in enotnost vseh narodov Jugoslavije, kakor tudi vse pridobitve narodnoosvobodilnega boja ter storil vse za napredek federalne Slovenije in Demokrati\xc4\x8dne federativne Jugoslavije.\n_START_SECTION_\nKomunisti\xc4\x8dni prevzem oblasti\n_START_PARAGRAPH_\nPo vojni je v Sloveniji sku\xc5\xa1ala obnoviti dejavnost le liberalno usmerjena politi\xc4\x8dna skupina Stara pravda ali Nagodetova skupina. Po izstopu iz OF se ni povezovala z drugimi strankami in skupinami, ker so te sodelovale z okupatorjem. Nove oblasti so proti \xc4\x8dlanom skupine organizirale t. i. Nagodetov sodni proces, na katerem so jih obsodili na visoke zaporne kazni, enega pa ustrelile. Tako je bil obra\xc4\x8dun s politi\xc4\x8dno opozicijo v Sloveniji kon\xc4\x8dan. Na volitvah 11. novembra 1945 je z veliko premo\xc4\x8djo zmagala OF, na podlagi volilnih rezultatov pa je bila 29. novembra 1945 razgla\xc5\xa1ena Federativna ljudska republika Jugoslavija.\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdrtve in posledice\n_START_PARAGRAPH_\nSlovenijo je vojna hudo prizadela. Od ljudi, ki so imeli v tem obdobju na Slovenskem reziden\xc4\x8dno pravico, jih je med drugo svetovno vojno in neposredno po njej umrlo 99.865 ali ve\xc4\x8d kot 6,3\xc2\xa0% celotnega prebivalstva. To Slovenijo po dele\xc5\xbeu \xc5\xbertev uvr\xc5\xa1\xc4\x8da na tretje mesto na svetu (za Poljsko in Sovjetsko Zvezo)._NEWLINE_Italijanske oblasti v Ljubljanski pokrajini in na Primorskem so zakrivile smrt okoli 6.000 Slovencev. \xc5\xa0tevilo \xc5\xbertev, ki jih je povzro\xc4\x8dil nem\xc5\xa1ki okupator, je 31.700 (500% ve\xc4\x8d kot Italijani). Pri teh \xc5\xa1tevilkah se ne upo\xc5\xa1tevajo \xc5\xbertve med mobiliziranci v nem\xc5\xa1ko vojsko._NEWLINE_Po podatkih iz 2012 se Slovenskim partizanom, njihovi Varnostno-obve\xc5\xa1\xc4\x8devalni slu\xc5\xbebi, Jugoslovanski armadi in ostalim komunisti\xc4\x8dnim akterjem se pripisuje okoli 24.000 smrti Slovencev. Od tega naj bi bilo v \xc4\x8dasu vojne okoli 6.000 pripadnikov slovenskih protirevolucionarnih oboro\xc5\xbeenih enot in 3.962 \xc5\xbertev, ki so bili zanesljivo civilisti. V povojnih pobojih je bilo ubitih nekaj \xc4\x8dez 12.000 ujetih pripadnikov oboro\xc5\xbeenih enot, med njimi 11.700 domobrancev, 160 policistov Ljubljanske pokrajine, 150 slovenskih \xc4\x8detnikov, 20 mobilizirancev v nem\xc5\xa1ko vojsko. Pobitih civilistov je bilo \xc4\x8dez 2.400.\n_START_SECTION_\nDru\xc5\xbebene posledice\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xa0tevilna naselja so bila po\xc5\xa1kodovana, mnoga popolnoma uni\xc4\x8dena, nekatera so po\xc5\xbegali okupatorji, nekatera so bombardirali zavezniki (Jesenice, Maribor), zato je bila obnova po vojni prva naloga novih oblasti. Na osvobojenem ozemlju se je obnova za\xc4\x8dela \xc5\xbee med vojno, potekala pa je v vsesplo\xc5\xa1nem pomanjkanju mehanizacije, zato so delali s krampom in lopato. Ker je delo pri obnovi postalo dr\xc5\xbeavljanska dol\xc5\xbenost, ni bilo pla\xc4\x8dano, zanj pa so mobilizirali ljudi vseh slojev, poklicev in starosti._NEWLINE_Vojna je vse ljudi prisilila, da so se opredelili za eno ali drugo stran. Umetniki, ki so med vojno kr\xc5\xa1ili kulturni molk, so bili pri delu ovirani ali zamol\xc4\x8dani, nekatere so postavili celo pred sodi\xc5\xa1\xc4\x8de narodne \xc4\x8dasti. Povsem pa je bilo prezrto delo tistih, ki so se opredelili proti komunizmu, so med vojno padli (Balanti\xc4\x8d), bili po vojni ubiti ali pa so zbe\xc5\xbeali v tujino._NEWLINE_Za Slovence je vojna vendarle pomenila prilo\xc5\xbenost ponovne ozemeljske zdru\xc5\xbeitve. Ves \xc4\x8das vojne je bila zdru\xc5\xbeitev eden od pomembnih ciljev NOG, vendar so to prepre\xc4\x8dili: povojno centralisti\xc4\x8dno vladanje KPJ, spor s SZ in nasprotovanje zahodnih sil. Kljub temu je razvoj NOG omogo\xc4\x8dil vklju\xc4\x8ditev ve\xc4\x8djega dela Primorske v mati\xc4\x8dno dr\xc5\xbeavo (Slovenija je pridobila del istrske obale, Italiji pa so bile dodeljene nekatere prete\xc5\xbeno ali skoraj izklju\xc4\x8dno s Slovenci naseljene ob\xc4\x8dine: \xc5\xa0teverjan, Sovodnje, Doberdob, Devin-Nabre\xc5\xbeina, Zgonik, Repentabor in Dolina).'