b'\n_START_ARTICLE_\nStelacija\n_START_PARAGRAPH_\nStelacija je postopek kreiranja novih mnogokotnikov (v dveh razse\xc5\xbenostih) in novih poliedrov v treh razse\xc5\xbenostih. Splo\xc5\xa1no lahko re\xc4\x8demo, da je to postopek v katerem nastanejo novi politopi, \xc4\x8de govorimo o n razse\xc5\xbenostih. Postopek je sestavljen iz raz\xc5\xa1irjanja nekaterih elementov kot so robovi ali ravnine stranskih ploskev. Obi\xc4\x8dajno to naredimo simetri\xc4\x8dno dokler se ti ponovno ne sre\xc4\x8dajo. Za novo obliko pravimo, da je stelirana oblika prvotne oblike. Postopek pa imenujemo stelacija.\n_START_SECTION_\nKeplerjeva definicija\n_START_PARAGRAPH_\nV letu 1619 je Johannes Kepler (1571- 1630) definiral stelacijo za mnogokotnike in poliedre kot postopek raz\xc5\xa1irjanja robov ali stranskih ploskev tako dolgo, da se sre\xc4\x8dajo in tvorijo novo obliko mnogokotnika ali poliedra. Sam je steliral dodekaeder in dobil dva pravilna zvezdna poliedra (dva od Kepler-Poinsotovih poliedrov).\n_START_SECTION_\nStelacija politopov\n_START_PARAGRAPH_\nPostopek stelacije se lahko uporablja tudi pri politopih vi\xc5\xa1jih razse\xc5\xbenostih. Diagram stelacije n-politopa obstoja v n-1 razse\xc5\xbeni hiperravnini dane facete. Zgled: v \xc5\xa1tirirazse\xc5\xbenem prostoru je velika imenitna stelirana 120-celica kon\xc4\x8dna stelacija pravilnega 4-politopa 120-celice\n_START_SECTION_\nImenovanje stelacij\n_START_PARAGRAPH_\nPrvo sistemsko imenovanje steliranih poliedrov je bilo Cayleyevo imenovanje pravilnih zvezdnih poliedrov (danes so znani kot Kepler-Poinsotovi poliedri). Ta sistem imenovanja je bil \xc5\xa1iroko uporabljan, \xc4\x8deprav ne vedno sistemati\xc4\x8dno. Sprejet je bil za imenovanja poliedrov in vi\xc5\xa1jih politopov._NEWLINE_John Horton Conway (rojen 1937) je izumil izrazoslovje za stelirane mnogokotnike poliedre in polihorone. V tem postopku je raz\xc5\xa1irjanje robov, da bi kreirali novo obliko imenovano stelacija. To omogo\xc4\x8da uporabo besed kot so stelirani , veliki in imenitni za kreiranje imen novih oblik.\n_START_SECTION_\nSteliranje v neskon\xc4\x8dnost\n_START_PARAGRAPH_\nWenninger je opazil, da nekateri poliedri (primer je kocka) nimajo kon\xc4\x8dnih stelacij. Celice stelacije so prizme, ki se raz\xc5\xa1irjajo v neskon\xc4\x8dnost. Te prizme obravnavamo kot stelacijo v neskon\xc4\x8dnost. V ve\xc4\x8dini definicij poliedrov te stelacije ne obravnavamo kot poliederske. To so dualni poliedri uniformnih polpoliedrov'