b'\n_START_ARTICLE_\nBulimija\n_START_SECTION_\nVzroki za bulimijo\n_START_PARAGRAPH_\nVzroki so predvsem psihi\xc4\x8dne narave. Pomemben vzrok je ideal vitkosti, ker to v sodobni dru\xc5\xbebi predstavlja simbol uspe\xc5\xa1nosti, privla\xc4\x8dnosti in samozavestnosti. Poznamo pa tudi fiziolo\xc5\xa1ke vzroke, eden od teh je disfunkcija hipotalamusa ter motnje v serotoninskem \xc5\xbeiv\xc4\x8dnem prenosu.\n_START_SECTION_\nZdravljenje\n_START_PARAGRAPH_\nOsnova zdravljenja je psihioterapevtski pristop. Pomembno je predvsem da se kar najhitreje odkrije bolezen. Bolezen se zdravi predvsem psihiatri\xc4\x8dno.\n_START_SECTION_\nBulimija in gnus\n_START_PARAGRAPH_\nBulimija spada tako kot anoreksija nervoza med motnje hranjenja, pri kateri je pomembno \xc4\x8dustvo izogibanja tako, kot strah tudi gnus. Ena od prvih raziskav, ki se osredoto\xc4\x8da na odnos med gnusom in motnjami hranjenja je bila izvedena \xc5\xbee ob koncu 20. stoletja. Troop idr.(2000)  so raziskovali odnos med simptomi patolo\xc5\xa1kega hranjenja ter ob\xc4\x8dutljivostjo za gnus. Udele\xc5\xbeenke so bile odpredeljene kot bulimi\xc4\x8dne ali anoreksi\xc4\x8dne s pomo\xc4\x8djo Seznama motenj hranjenja (Eating Disorder Inventory) . Seznam motenj hranjenja meri razli\xc4\x8dne dimenzije anoreksije nervoze in bulimije, in se uporablja za odkrivanje nenonormalnih vzorcev hranjenja v osmih podkategorijah (\xc5\xbeelja po suhosti, bulimija, nezadovoljstvo z lastnim telesom, neu\xc4\x8dinkovitost, perfekcionizem,  med\xc4\x8dlove\xc5\xa1ko nezaupanje, interaktivno zavedanje, in strah pred zrelostjo) . Uporabili so vpra\xc5\xa1alnik ob\xc4\x8dutljivosti za gnus (The Disgust Sensitivity Questionnaire), ki meri ob\xc4\x8dutljivost na potencioalno gnus vzbujajo\xc4\x8de dra\xc5\xbeljaje: \xc5\xbeivali, telesne izlo\xc4\x8dke, smrt, dele telesa, hrano, oku\xc5\xbebe in seks. Rezultati so poleg povezave med \xc2\xbb\xc5\xbeeljo po suhosti\xc2\xab\xc2\xa0in gnusom do hrane in oku\xc5\xbeb, pokazali povezanost med bulimijo in gnusom do \xc5\xbeivali, smrti, delov telesa, in oku\xc5\xbeb. Pomembno je, da je raziskava potrdila, da obstaja povezava med bulimijo in ob\xc4\x8dutljivostjo za gnus, \xc5\xa1e posebej v povezavi gnusa z dolo\xc4\x8denimi dra\xc5\xbeljaji, ki so pri bulimiji razlikujejo od tistih pri anoreksiji. To je pokazala podobna raziskava Ruth Aharoni in Marianne M. Hertz (2012) . Rezultati njune raziskave so pokazali, da so osebe s purgativnim tipom anoreksije nervoze kazale manj\xc5\xa1o ob\xc4\x8dutljivost za gnus, ko so bile izpostavljene gnusnim dra\xc5\xbeljajem, kot so produkti/izlo\xc4\x8dki telesa (bruhanje in urin). Njihova manj\xc5\xa1a ob\xc4\x8dutljivost gotovo ka\xc5\xbee na ve\xc4\x8djo izpostavljenost toaletnim prostorom ter izlo\xc4\x8dkom telesa v vsakdanjem \xc5\xbeivljenju, ki so jim pri\xc4\x8da pri lastnem bruhanju zau\xc5\xbeite hrane.'