b'\n_START_ARTICLE_\n\xc5\xa0tefan Kocian\xc4\x8di\xc4\x8d\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nRodil se je v slovenski kme\xc4\x8dki dru\xc5\xbeini. Ljudsko \xc5\xa1olo je obiskoval v rojstnem kraju. Leta 1829 se je vpisal na malo semeni\xc5\xa1\xc4\x8de v Gorici. Na po\xc4\x8ditnice je hodil k svojemu bratu, ki je bil vikar na Bukovem. Pri njem mu je pri\xc5\xa1la v roke hebrejska slovnica in za\xc4\x8del se je u\xc4\x8diti hebrej\xc5\xa1\xc4\x8dino, ki mu je postala izmed vseh tujih jezikov najljub\xc5\xa1a. V 4. razredu se je spoznal z Valentinom Stani\xc4\x8dem in se navdu\xc5\xa1il nad sloven\xc5\xa1\xc4\x8dino, saj se je takrat v gimnaziji pou\xc4\x8devalo samo v nem\xc5\xa1\xc4\x8dini. Za\xc4\x8del je deklamirati slovenske pesmi, zavedajo\xc4\x8d se, da ima za seboj u\xc4\x8ditelja, ki sam pi\xc5\xa1e pesmi in jih izdaja. Gimnazijo je 1837 kon\xc4\x8dal z odliko in vstopil v gori\xc5\xa1ko bogoslovje ter bil 26. decembra 1841 posve\xc4\x8den v ma\xc5\xa1nika. Najprej je bil eno leto hi\xc5\xa1ni u\xc4\x8ditelj pri dru\xc5\xbeini okro\xc5\xbenega glavarja v Gorici. Od 1842-1846 je bil kaplan v Lo\xc4\x8dniku, 2. novembra 1846 pa je bil imenovan za profesorja v gori\xc5\xa1kem bogoslovju in tu je ostal celih 36 let vse do smrti. Predaval je o stari zavezi in semitskih jezikih ter bil hkrati tudi knji\xc5\xbeni\xc4\x8dar gori\xc5\xa1ke bogoslovne knji\xc5\xbenice. V javnosti se je pojavil najprej kot pisec osnovno\xc5\xa1olskih u\xc4\x8dbenikov, kasneje se je posvetil jezikoslovju, zlasti leksikografiji in zgodovini. Obvladal je 16 jezikov in poznal \xc5\xa1e okoli 15 jezikov. Zlasti ga je pritegnila hebrej\xc5\xa1\xc4\x8dina. Prete\xc5\xbeni del svojega leksikografskega dela (slovensko-nem\xc5\xa1ki, tur\xc5\xa1ko-nem\xc5\xa1ki in etiopsko-latinski slovar) je zapustil v rokopisih (zdaj v gori\xc5\xa1ki semeni\xc5\xa1ki knji\xc5\xbenici), objavil pa je ve\xc4\x8d prevodov nabo\xc5\xbene literature, krajevnozgodovinskih in cerkvenozgodovinskih ter jezikoslovnih razprav in \xc4\x8dlankov v slovenski periodiki. Pisal je v slovenskem, latinskem in hebrejskem jeziku, njegova bibliografija obsega okoli 370 zapisov. Izdal je pridige in druge spise Jo\xc5\xbeefa Stibiela (1853). Ob Valentinu Stani\xc4\x8du je bil Kocian\xc4\x8di\xc4\x8d za\xc4\x8detnik narodnega prebujenja Slovencev na Gori\xc5\xa1kem.'