b'\n_START_ARTICLE_\nAvantgarda\n_START_PARAGRAPH_\nAvantgarda (francosko avant-garde - predstra\xc5\xbea, predhodnica) je originalno voja\xc5\xa1ki izraz, ki se pogosto uporablja v umetnosti in politiki. Kot metaforo ga je prvi uporabil Charles Baudelaire, hote\xc4\x8d z njim opredeliti levo usmerjene francoske pisatelje. Ostal je kot oznaka vseh opozicijskih in eksperimentalnih gibanj, bodisi v umetnosti kot v politiki.\n_START_SECTION_\nAvantgarda v umetnosti\n_START_PARAGRAPH_\nV kulturnem pomenu avantgarda vklju\xc4\x8duje ljudi ali dela, ki so nova, obi\xc4\x8dajno eksperimentalne narave. Gre za intelektualna stali\xc5\xa1\xc4\x8da in njihovo materialno predstavo v likovnih umetnostih in knji\xc5\xbeevnosti, ki so inovativni glede na teko\xc4\x8di standard. V zgodnjo umetnostno avantgardo, ki se je razvila na prelomu devetnajstega v dvajseto stoletje, pri\xc5\xa1tevamo na primer ekspresionizem, futurizem, kubizem in nadrealizem, ki so vsi nastali kot raziskovalci novega umetnostnega izra\xc5\xbeanja in so bili v tem smislu dejanska avantgarda modernih umetnikov. Glavne lastnosti pripadnikov avantgarde so bile pretirana dejavnost, izredno pustolovsko nagnenje, antagonizem, predvsem pa odlo\xc4\x8den smisel za opozicijo in nihilisti\xc4\x8dno prepri\xc4\x8danje, da je tradicionalna umetnost dobesedno "umrla" in je treba najti nov na\xc4\x8din izra\xc5\xbeanja._NEWLINE_Zna\xc4\x8dilno za avantgardiste je zdru\xc5\xbeevanje v skupine in klube, kar je v popolnem nasprotju z dotedanjim osebnim pristopom do umetnosti. Te skupine so imele za cilj nasprotovanje in opozicijo klasi\xc4\x8dni kulturi, kar so izvajale bodisi z mote\xc4\x8dimi protesti na javnih razpravah, bodisi z aristokratskim umikom v zaprte klube in organizacije. Med glavnimi idejami avantgardistov je upor "merkantilni dru\xc5\xbebi", ki naj bi vrednotila umetnost izklju\xc4\x8dno po principu prodajne mo\xc5\xbenosti oziroma predvidenega izkupi\xc4\x8dka. V tem smislu se umetnostni pomen avantgarde mo\xc4\x8dno pribli\xc5\xbeuje marksisti\xc4\x8dnemu pojmovanju.\n_START_SECTION_\nAvantgarda v marksizmu\n_START_PARAGRAPH_\nV marksisti\xc4\x8dno-politi\xc4\x8dnem pomenu je to tisti del delavskega razreda, ki zaradi najvi\xc5\xa1je zavesti nastopi in nase sprejme obvezo izgradnje nove, socialisti\xc4\x8dne dru\xc5\xbebe. Avantgarda predpostavlja specifi\xc4\x8dno organizirano zavest o interesu delavskega razreda, brez katere ne bi bilo mogo\xc4\x8de v danih zgodovinskih okoli\xc5\xa1\xc4\x8dinah uresni\xc4\x8diti ciljev delavskega gibanja.Avantgarda ima v marksisti\xc4\x8dni teoriji pomembno mesto. Manifestacija avantgarde delavskega razreda je njegova partija. Delavska avantgarda naj bi bila s svojim delovanjem in stali\xc5\xa1\xc4\x8di osrednji akter v borbi za uresni\xc4\x8devanje interesov delavstva. Posledi\xc4\x8dno to pomeni, da sama avantgarda nima in ne sme imeti lastnih interesov. Teoreti\xc4\x8dne predpostavke dolo\xc4\x8dajo, da se mora princip dela avantgarde izogibati dogmatizmu, edini kriterij uspe\xc5\xa1nosti njenega dela pa je dru\xc5\xbebena praksa. Sprememba objektivnih pogojev zahteva spremembo njenih metod dela._NEWLINE_V jugoslovanskem samoupravnem sistemu je bila vloga avantgarde upravljati z dr\xc5\xbeavo in gospodarstvom tako, da bi se delavski razred sam konstituiral kot \xc2\xbbdr\xc5\xbeava\xc2\xab, kot dru\xc5\xbeba neposrednih proizvajalcev. V tem pogledu je bila teoreti\xc4\x8dno idejno-politi\xc4\x8dna\xc2\xa0\xc2\xbbdelegacija\xc2\xab\xc2\xa0delavskega razreda in ne reprezentacija delavskega ljudstva. Topogledno je vseskozi izpostavljena nevarnosti birokratizacije.'