b'\n_START_ARTICLE_\nObok\n_START_PARAGRAPH_\nObok (francosko vo\xc3\xbbte iz italijan\xc5\xa1\xc4\x8dine volta) je arhitekturni izraz za obokano obliko, ki se uporablja za izdelavo stropa nad prostorom ali strehe. Deli oboka izvajajo bo\xc4\x8dni pritisk, ki zahteva ustrezno proti silo. Obokom zgrajenim pod zemljo le-ta daje vso zahtevano odpornost. Kadar je obok zgrajen nad zemljo, so potrebne razli\xc4\x8dne re\xc5\xa1itve: na primer debelej\xc5\xa1e stene, ki se uporabljajo pri banjastih ali kontinuirnih obokih, oporniki se uporabljajo pri kri\xc5\xbenih obokih.\n_START_SECTION_\nSod\xc4\x8dasti obok iz pokon\xc4\x8dne opeke\n_START_PARAGRAPH_\nOboke iz navpi\xc4\x8dne opeke so poimenovali po njihovi zasnovi, saj so opeke name\xc5\xa1\xc4\x8dene navpi\xc4\x8dno (ne radialno) in se naslanjajo pod kotom. To omogo\xc4\x8da, da je njihova gradnja zaklju\xc4\x8dena brez uporabe sklepnika. Primere so na\xc5\xa1li ob arheolo\xc5\xa1kih izkopavanjih v Mezopotamiji in so datirani v 2. in 3. tiso\xc4\x8dletje pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem. Bile so povezane z malto iz sadre.\n_START_SECTION_\nBanjasti obok\n_START_PARAGRAPH_\nNajpreprostej\xc5\xa1a vrsta oboka je banjast obok, ki je obi\xc4\x8dajno polkro\xc5\xbene oblike. Banjast obok je kontinuiran lok, dalj\xc5\xa1i od njegovega premera. Ker so bili masivni, so vr\xc5\xa1ili mo\xc4\x8dan pritisk na pre\xc4\x8dne oproge, ki se opirajo na stebre in tvorijo traveje (obo\xc4\x8dna enota). Pritisk so obvladovali z debelimi zidovi ali stranskimi ladjami, kjer so bili mo\xc4\x8dni oporniki. Druga mo\xc5\xbenost je bila, da so nad stranskima ladjama zgradili slepe galerije, ki so nosile gornji del glavne ladje, to je bazilikalno steno. Kot pri izgradnji loka, je potrebna za\xc4\x8dasna podpora, medtem ko se loki gradijo. Dokler ni postavljen sklepnik, obok ni samonosen. Za\xc4\x8dasne podpore so obi\xc4\x8dajno lesene konstrukcije polkro\xc5\xbene ali segmentne oblik, dokler celoten lok ni kon\xc4\x8dan._NEWLINE_Zidan obok, bodisi kamnit ali ope\xc4\x8dnat, je te\xc5\xbeak, zato so  morali razmisliti o nosilcih. Monolitne neraz\xc4\x8dlenjene stebre so v\xc4\x8dasih zamenjali stebri s kri\xc5\xbenirn prerezorn na kri\xc5\xbeni ali detelji\xc4\x8dasti bazi, Brez prekinitve so se vzpenjali po vsej vi\xc5\xa1ini notranjega prostora. Ritmi\xc4\x8dno oblikovanje stene je vidno tudi na zunanjosti. Po\xc5\xbeivljajo jih slepe arkade, lo\xc4\x8dene z lizenami, pogosto so gornji del stene prebili tudi z majhnimi okni._NEWLINE_Najstarej\xc5\xa1i znan primer banjastega oboka so zgradili Sumerci, morda pod ziguratom v Nippuru v Babiloniji. Zgrajen je bil iz \xc5\xbegane opeke in utrjen z glineno malto._NEWLINE_Obok so poznali \xc5\xbee Egip\xc4\x8dani, izdelovali so ga iz na soncu posu\xc5\xa1ene opeke. Najstarej\xc5\xa1i banjasti obok v Egiptu je verjetno ka\xc5\xa1\xc4\x8da, ki jo je zgradil Ramzes II., to so ru\xc5\xa1evine v ozadju Ramesseuma v Tebah. Premer ima 3,6 m, spodnji del oboka je bil zgrajena iz horizontalnih plasti do okoli ene tretjine vi\xc5\xa1ine, ti obro\xc4\x8di so bili zgoraj nagnjeni pod rahlim kotom, tako da so zidaki vsakega obro\xc4\x8da tvorili manj\xc5\xa1i obseg, do kon\xc4\x8dne oblike. Tako oblikovan obok je bil elipsast v prerezu, kar izhaja iz na\xc4\x8dina njegove konstrukcije. Podoben sistem gradnje je bil najden na oboku nad veliko dvorano v Ktezifonu, kjer je bil material \xc5\xbegana opeka ali plo\xc5\xa1\xc4\x8de velikih dimenzij, utrjene z malto. Razpon je bil 25 m, debelina oboka skoraj 1,5 m na vrhu, pri \xc4\x8demer je imel zid \xc5\xa1tiri obro\xc4\x8de._NEWLINE_Verjetno je, da so bili veliki oboki asirskih pala\xc4\x8d izdelani na enak na\xc4\x8din, vendar iz ne\xc5\xbegane opeke su\xc5\xa1ene samo na soncu. Sir Austen Henry Layard je odkril kanalizacijo v Nimrudu, ki je bila zgrajena kot obok iz vertikalnih opek. Ve\xc4\x8dina teh zgradb se ni ohranila, so pa prikazane v enem od bas-reliefov iz Nimruda. Tradicijo gradnje takih objektov so verjetno prevzeli Sasanidi, ki so v svojih pala\xc4\x8dah gradili kupole podobnih oblik, kot so prikazane v reliefu iz Nimruda, pri \xc4\x8demer da je bila glavna razlika, da so bile zgrajene lomljenca in malte, ki \xc5\xa1e vedno obstajajo, \xc4\x8deprav so jih verjetno opustili po vdoru islama v 7. stoletju._NEWLINE_V vseh citiranih primerih so Sumerske in Egip\xc4\x8danske opeke, bodisi \xc5\xbegane ali su\xc5\xa1ene na soncu, opisane, da so se dimenzije gibale od 45 ali 50\xc2\xa0cm do 25\xc2\xa0cm, pri \xc4\x8demer so bile obi\xc4\x8dajno kvadratne oblike in okoli 5 do 10\xc2\xa0cm debele in niso bile koni\xc4\x8dno oblikovane. Najstarej\xc5\xa1i egiptovski primeri koni\xc4\x8dno oblikovanih kamnov pripadajo XXVI. dinastiji (okoli 650 pr. n. \xc5\xa1t.) v najdenih v templju Medinet Habu. Tukaj se ka\xc5\xbee, neke vrste simetrija pod pogojem, kot so zgrajeni oboki v obro\xc4\x8dih, tako da je po zaklju\xc4\x8dku vsakega obro\xc4\x8da, naslednji zamaknjen. Najzgodnej\xc5\xa1i primer tako oblikovanih obokov so kloake v Graviscae v Etruriji, z razponom okoli 4 m, s kamni dolgimi od 1,5 do 1,8 m.  Kloake maxima v Rimu, ki jih je zgradil Tarkvinij Prisk (603 pr. n. \xc5\xa1t.), odmakajo mo\xc4\x8dvirnat teren med Palatinom in Kapitolom in so jih pod komendatorjem Bonijem obokali \xc5\xa1e ve\xc4\x8d v 1. stoletju pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem._NEWLINE_Ogromen ivan Taq-i Kisra v Ktezifonu (v bli\xc5\xbeini dana\xc5\xa1njega Bagdada) je bil zgrajen v \xc4\x8dasu perzijskih Sasanidov. Lok je bil pribli\xc5\xbeno 37 metrov visok, razpetine 26 metrov in dolg 50 metrov, v celoti brez opa\xc5\xbea in je bil najve\xc4\x8dji obok kdajkoli zgrajen v tistem \xc4\x8dasu.\n_START_SECTION_\nKri\xc5\xbeni obok\n_START_PARAGRAPH_\nPri kri\xc5\xbenem oboku se dva polkro\xc5\xbena loka sekata pod pravim kotom in ve\xc4\x8dina te\xc5\xbee po\xc4\x8diva na vogalnih stebrih ali slopih. V steni so zato lahko odprli velika okna._NEWLINE_Rimljani so obo\xc4\x8dno gradnjo prevzeli od Etru\xc5\xa1\xc4\x8danov in jo nadgradili. S kri\xc5\xbeanjem banjastega oboka so dobili kri\xc5\xbeni obok, katerega prvi primer so na\xc5\xa1li v majhni dvorani v Pergamon, v Mali Aziji. Z opa\xc5\xbei so oboke vlivali v konkreciji ali gradili z opeko. Bili so polkro\xc5\xbeni, povr\xc5\xa1ina je bila pogosto obdelana in raz\xc4\x8dlenjena._NEWLINE_Prva uporaba v dvoranah velikih dimenzij je iz \xc4\x8dasa Rimljanov. Ko se dva polkro\xc5\xbena banjasta oboka istega premera kri\xc5\xbeata, tvori njuno prese\xc4\x8di\xc5\xa1\xc4\x8de pravo elipso, skozi katero se pritisk oboka prenese v pre\xc4\x8dne stene. Tak primer je v rimskem rezervoarju v Baiae, znanem kot Piscina mirabilis, kjer serija petih prehodov s polkro\xc5\xbenimi banjastimi oboki nalega na dvanajst pre\xc4\x8dnih hodnikov, pri \xc4\x8demer oboki tvorijo 48 stebrov in debele zunanje stene. \xc5\xa0irina teh je le okoli 4 m. V rimskih Karakalovih termah je imel obok razpon 24 m, ve\xc4\x8d kot dvakrat ve\xc4\x8d od angle\xc5\xa1ke stolnice. Njena gradnja je bila tako iz stati\xc4\x8dnega kot ekonomskega vidika izredno pomembna._NEWLINE_Tudi zidovi, ki nosijo oboke so bili zgrajeni z betonom z ob\xc4\x8dasnimi vlo\xc5\xbeki iz opeke, tako da je bila celotna struktura homogena. Ena izmed pomembnih sestavin malte je bil vulkanski pepel, znan kot pocolana, ki je omogo\xc4\x8dil, da ko se je beton strdil, je postal ne samo trden kot skala, ampak je v dolo\xc4\x8deni meri nevtraliziral sile obokov._NEWLINE_Naj\xc5\xa1ir\xc5\xa1a obokana rimska dvorana je bila v prestolni Dioklecijanovi pala\xc4\x8di na Palatinu in je imela razpon velik 30,5 m. Pritisk je bil ujet v drugih dvoranah na obeh straneh z zunanjimi oporniki. V provincialnih mestih in v drugih delih rimskega imperija, kjer material pozolana ni bil dobavljiv, so morali Rimljani zaupati svojim maltam, ki pa niso bile zadosti  kohezivne in so omogo\xc4\x8dale gradnjo najve\xc4\x8d 12 m razpona. \xc5\xa0e vedno obstajajo v Mali Aziji in Siriji nekatere obokano dvorane, obi\xc4\x8dajno povezane s termami, ki so naslonjene na stene velikih debelin. Rimljani so poznali ve\xc4\x8d vrst obokov, kontinuirne ali sekajo\xc4\x8de, kot so uporabljeni v hodnikih v Koloseju in gledali\xc5\xa1\xc4\x8du Marcellus. \xc5\xa0tevilni so bili oboki nad kro\xc5\xbenimi dvoranami, od katerih Panteon najbolj pomemben primer in ima premer 43,5 m. Znana kot Canopus v Hadrijanovi vili v Tivoliju je imela premer 23 m in je bila obokana z ve\xc4\x8d vrst rebri, med katerimi so bile izmeni\xc4\x8dno ravne in polkro\xc5\xbene stranice in kasete. V isti vili in v Rimu so bile osmerokotne dvorane z razli\xc4\x8dnimi drugimi kombinacijami obokov. Druga vrsta obokov so Tabularium arcade, kjer je bil uporabljen kri\xc5\xbeni obok._NEWLINE_Zna\xc4\x8dilen primer rimskega oboka je danes mogo\xc4\x8de videti v Maksencijevi baziliki v Rimu. Stranski ladji sta raz\xc4\x8dlenjeni s pre\xc4\x8dnimi stenami na tri dele, preko katerih le\xc5\xbeijo banjasti oboki. Povr\xc5\xa1ina oboka je raz\xc4\x8dlenjena z osmerokotnimi kasetami._NEWLINE_\xc4\x8clenitev oboka na kasete se je uporabljala tudi v kasnej\xc5\xa1ih obdobjih. Primer posnemanja anti\xc4\x8dnih obokov je viden v cerkvi Sant\' Andrea v Mantovi. Leon Battista Alberti jo je ozna\xc4\x8dil kot etru\xc5\xa1\xc4\x8danski tempelj._NEWLINE_Normanska arhitektura je za\xc4\x8dela prekrivati prostore s kamnitimi oboki, pri \xc4\x8demer je uporabljala kri\xc5\xbene oboke, obi\xc4\x8dajno okrepljene z rebri, ki so se kri\xc5\xbeala v \xc5\xa1ilastem loku.\n_START_SECTION_\nRebrasti obok\n_START_PARAGRAPH_\nKadar sekajo\xc4\x8di banjasti oboki niso bili istega premera, je bila njihova gradnja nekoliko te\xc5\xbeja. Kjer je bil banjast obok pravi krog nad korom in kornim obhodom in je bil prekri\xc5\xbean s sto\xc5\xbecem namesto valjem, je postalo slab\xc5\xa1e in se je konstrukcija bolj zapletla. To je privedlo do spremembe sistema in uvedbo nove funkcije, ki je prestavljala popolno revolucijo pri gradnji oboka. Srednjeve\xc5\xa1ki graditelj je obrnil proces in dodal diagonalna rebra, ki so bila uporabljena kot stalni center in na njih zgrajen rebrast obok, ki je odslej prevzel svojo obliko iz reber. Namesto elipti\xc4\x8dne krivulje, ki je bila dolo\xc4\x8dena s presekom dveh polkro\xc5\xbenih banjastih obokov ali valjev, je bil uporabljen polkro\xc5\xbeni lok z diagonalnimi rebri. Rebra so bila postavljena v sredi\xc5\xa1\xc4\x8de oboka nad ravnijo pre\xc4\x8dnih lokov in stenskih reber in tako dobimo videz kupolatega oboka, kot ga je mogo\xc4\x8de videti v ladji Sant\' Ambrogio v Milanu. Prva pompozna pre\xc4\x8dna in stenska rebra ali zgornji del njihovih lokov so bila postavljena v Abbaye-aux-Hommes v Caenu in opatiji Lessay v Normandiji. Problem je bi kon\xc4\x8dno re\xc5\xa1en z uvedbo \xc5\xa1iljastega oboka pre\xc4\x8dnih in stenskih reber - \xc5\xa1iljast lok je bil \xc5\xbee dolgo znan in uporabljan, zaradi svoje veliko ve\xc4\x8dje nosilnosti in manj\xc5\xa1ega pritiska na stene. Ko je uporabljen kot rebro v oboku pa zo\xc5\xbei razpon._NEWLINE_Prva uvedba \xc5\xa1iljastega loka kot rebra je bila v stolnici v Durhamu in pred tem v opatiji St. Denis. Medtem ko je \xc5\xa1iljasto-rebrast obok pogosto videti kot zna\xc4\x8dilnost gotske arhitekture, je stolnica v Durhamu romanska, v kateri so zidarji eksperimentirali z rebri in loki, preden je bilo to v zahodni cerkveni arhitekturi \xc5\xa1iroko sprejeto. To je bilo v cerkvi v Vezelayu (1140), ko se je raz\xc5\xa1iril na kvadratni pomol verande. To je bilo pred razre\xc5\xa1itvijo vpra\xc5\xa1anja o mre\xc5\xbeasti ali kamniti lupini oboka z rebri ter prej\xc5\xa1njem razvoju velikih obokov, ki so se vili nad ladjami v stolnicah ali cerkvah in pred uvedbo \xc5\xa1iljastega lo\xc4\x8dnega rebra. Kot je \xc5\xbee bilo re\xc4\x8deno, so imele ladje v zgodnjih kr\xc5\xa1\xc4\x8danskih cerkvah \xc5\xbee strope iz obokov, edini dose\xc5\xbeek v poznej\xc5\xa1ega razvoja je bila uvedba pre\xc4\x8dnega rebra, ki deli zalive v kvadratne sektorje. V 12. stoletju se je pri uporabi obokov nad ladjami pojavila \xc5\xa1e ena te\xc5\xbeava, saj so bile glavne ladje dvakrat \xc5\xa1ir\xc5\xa1e od stranskih, tako da je bilo potrebno vklju\xc4\x8diti dve odprtini za prehode, da bi ustvarili en kvadratni zaliv v ladji. To je bil ogromen prostor za obok, poleg tega vsak drugi pomol ni slu\xc5\xbeil ni\xc4\x8demur. Predlagali so alternativo, tj. zagotavljanje dodatnega rebra \xc4\x8dez cerkev in med pre\xc4\x8dnimi rebri. Posledica tega je znana kot \xc5\xa1estpolni obok. Eden prvih primerov je znana v Abbaye-aux-Hommes (S. Etienne) pri Caenu. Ta cerkev, zgradil jo je Viljem Osvajalec, je bila prvotno zgrajena z leseno streho, vendar je bil skoraj stoletje kasneje zgornji del ladje delno obnovljen z uporabo oboka. Ogromna velikost oboka nad ladjo je zahtevala nekaj dodatne podpore, tako da je vmesno rebro segalo \xc4\x8dez cerkev tako, da je iz kvadratnih nastalo \xc5\xa1est pol. \xc5\xa0estpolni obok je bil izveden v stolnicah Sens (1170), Laon (1195), Noyon (1190), Pariz (1223-1235) in Bourges (1250). Vmesno rebro pa je imelo pomanjkljivost, saj je delno zasen\xc4\x8dilo eno stran bazilikalnih oken, kar je predstavljalo neenake ute\xc5\xbei na nadomestnih pomolih, tako da je bil v stolnici Soissons (1205) uveden \xc5\xa1tiripolni obok, \xc5\xa1irina vsake pole pa za polovico razpona ladje, kar ustreza hodniku pomolov. Obstajajo nekatere izjeme: Sant \'Ambrogio v Milanu in San Michele v Pavii, v stolnicah Speyer, Mainz in Worms, kjer so \xc5\xa1tiristranske pole skoraj kvadratne, vmesni pomoli za prehode pa mnogo manj\xc5\xa1ih dimenzij. V Angliji obstajajo \xc5\xa1estpolni oboki v Canterburyju (1175), Rochesterju (1200), Lincolnu (1215), Durhamu (vzhodni transept) in kapela St. Faith v Westminstrski opatiji._NEWLINE_Eden prvih primerov uvedbe vmesnega rebra se nahaja v ladji Lincolnske stolnice, kjer greben reber ni na zidnem rebru. Kmalu se je izkazalo, da je bila gradnja mre\xc5\xbee veliko la\xc5\xbeja z dodatnimi rebri, kar je posledi\xc4\x8dno pomenilo te\xc5\xbenjo za pove\xc4\x8danje njihovega \xc5\xa1tevila, tako da so bila v ladji stolnice Exeter predvidena tri vmesna rebra med stenskim rebrom in diagonalnim rebrom. Da bi prikrili spoj razli\xc4\x8dnih reber, so njihova kri\xc5\xbei\xc5\xa1\xc4\x8da okrasili z bogato izrezljanimi sklepniki. Ta praksa se je raz\xc5\xa1irila z uvedbo drugega kratkega rebra, znanega kot lierne, iz Francije dana na grebenu rebra. Lierne rebra so kratka rebra med kri\xc5\xbei\xc5\xa1\xc4\x8dem glavnih reber in so bila v funkciji okraska kot je primer v Liebfrauenkirche (1482) v M\xc3\xbchlacker, Nem\xc4\x8dija. Eden izmed najbolj\xc5\xa1ih primerov lierne rebra obstaja v oboku balkonskega okna v Crosby Hall v Londonu. Te\xc5\xbenja, da se pove\xc4\x8da \xc5\xa1tevilo reber je privedla do edinstvenih rezultatov, kot v koru stolnice v Gloucestru, kjer navadna diagonalna rebra postanejo zgolj okrasne letve na povr\xc5\xa1ini kri\xc5\xbeanj \xc5\xa1iljastega lo\xc4\x8dnega oboka in v samostanih, kjer uvedba pahlja\xc4\x8dastega oboka, ki tvori konkavno-stransko konoido, vrne na\xc4\x8delo rimske geometrije oboka.\n_START_SECTION_\nBizantinski oboki in kupole\n_START_PARAGRAPH_\nObok Maksencijeve bazilike, ki jo je zaklju\xc4\x8dil Konstantin, je bilo zadnje veliko delo, opravljeno v Rimu pred padcem imperija. Dve stoletji sta pretekli do naslednjega pomembnega razvoja v cerkvi Svete modrosti (Hagija Sofija) v Carigradu._NEWLINE_Realizacija tega projekta je predstavljala velik napredek v razvoju obokov. Prikazano v tej cerkvi dolguje nekaj vzhodni tradiciji asirske obo\xc4\x8dne kupole, ki so nam znane le iz reliefa iz Nimruda, ter iz velikih cistern za vodo v Carigradu, znanih kot Yere Batan Serai (podzemna pala\xc4\x8da) in Bin bir direk (cisterna s tiso\xc4\x8d in enim stebrom). Obe je zgradil Konstantin, v njih so kri\xc5\xbeajo\xc4\x8di banjasti oboki Rimljani \xc5\xbee nadomesti z majhnimi kupolami. Te kupole so majhnih dimenzij v primerjavi s tistimi, ki jih je imela Justinijanova Hagija Sofija. Prej\xc5\xa1nja najve\xc4\x8dja kupola je Panteon v Rimu, toda ta je bila izvedena na ogromni steni debeli 6 m in z izjemo majhnih ni\xc5\xa1 oziroma vdolbin v debelini stene, je ni mogo\xc4\x8de raz\xc5\xa1iriti. Justinijan je o\xc4\x8ditno naro\xc4\x8dil arhitektu zagotoviti ogromno dvorano ali apsido na vzhodnem koncu, podobno apsido na zahodni strani in velik lok na obeh straneh in stene z okni. Za razliko od Panteonove kupole, ki je zgrajena iz betona, so bizantinske kupole iz opeke, ki so bile la\xc5\xbeje in tanj\xc5\xa1e, vendar bolj dovzetne za sile, ki delujejo nanje._NEWLINE_Slika prikazuje obrise re\xc5\xa1itve problema. Cerkev sta zgradila Anthemiu in Isodorus med letoma 532 in 537. Velika centralna kupola je visoka 56 m in ima premer 31,1 m. \xc4\x8ce polkroglo kupolo zni\xc5\xbeamo za \xc5\xa1tiri navpi\xc4\x8dne ravnine, prese\xc4\x8di\xc5\xa1\xc4\x8de da \xc5\xa1tiri polkro\xc5\xbene loke; \xc4\x8de prere\xc5\xbeemo z vodoravno ravnino, ki je tangencialna na vrhu teh lokov, ta opi\xc5\xa1e krog; tisti del krogle, ki je pod tem krogom in med loki, tvori sferi\xc4\x8dni trikotnik, pendentiv in njen polmer je diagonala kvadrata, na katerem po\xc4\x8divajo \xc5\xa1tirje loki. Zaradi 40 oken v tamburju, na katerem le\xc5\xbei, daje videz kot da lebdi v zraku. \xc5\xa0tirje sferi\xc4\x8dni trikotniki, imenovani pendentivi, podpirajo obro\xc4\x8d kupole in so povezani na vogale kvadrata, ki ga oblikujejo \xc5\xa1tirje ogromni loki. Pendetivi merijo 18,3 m. Na vzhodni in zahodni strani dve pol kupoli pokrivata tri velike obo\xc4\x8dne ni\xc5\xa1e in oblikujeta podolgovat prostor, \xc5\xa1irok 31 m in dolg 80 m. Ker so \xc5\xbee med gradnjo kupole ugotovili, da spodnja konstrukcija ne prenese stranskih sil, so dodali podporne zidove. Konstrukcija pendentivov ni znana, vendar domnevajo, da so bile na vrhu pendentivov zgrajene v horizontalni smeri opeke, \xc5\xa1trle\xc4\x8de druga preko druge, \xc5\xa1trle\xc4\x8de pod kotom in odrezane in prekrite s \xc5\xa1tukaturo v kateri so bili vgrajeni mozaiki._NEWLINE_Po potresih v letih 553 in 557 se je podrla originalna plitva kupola. Nadomestili so jo z vi\xc5\xa1jim, polkro\xc5\xbenim profilom. Zaradi po\xc5\xa1kodb so jo \xc5\xbee ve\xc4\x8dkrat obnavljali._NEWLINE_Je pa \xc5\xa1e en izjemen obok, ki ga je zgradil Justinijan. Cerkev Sv. Sergiusa in Bacchusa v Carigradu. Osrednji del te cerkve je imel osmerokotni tloris, kupola je razdeljena na \xc5\xa1estnajst sektorjev, od teh je osem sestavljenih iz \xc5\xa1irokih ravnih pasov nara\xc5\xa1\xc4\x8dajo\xc4\x8dih iz sredi\xc5\xa1\xc4\x8da vsake od sten in drugih osem, ki so konkavne celice preko kotov osmerokotnika, ki zunaj in znotraj dajejo strehi videz de\xc5\xbenika.\n_START_SECTION_\nRomanski oboki\n_START_PARAGRAPH_\n\xc4\x8ceprav je kupola glavna zna\xc4\x8dilnost bizantinske cerkve, pa so po vsej Mali Aziji \xc5\xa1tevilni primeri, v katerih so ladje obokane s polkro\xc5\xbenimi banjastimi oboki. Ta tip oboka najdemo po vsej ju\xc5\xbeni Franciji v 11. in 12. stoletju._NEWLINE_Stalni pritisk oboka na opore je bil prenesen na stranske hodnike, ki so imeli samo polovi\xc4\x8dno vi\xc5\xa1ino glavne ladje. Zanimiv je primer v kapeli svetega Janeza v Towru, London. Velika debelina sten je bila potrebna tudi zaradi re\xc5\xa1itve problema kritine na cerkvah in nadomestitvijo z negorljivo._NEWLINE_Obokanje so Rimljani uporabljali v zgodnjih kr\xc5\xa1\xc4\x8danskih cerkvah v Rimu, vendar samo \xc4\x8dez ladje, ki so bile razmeroma majhne, vendar se v njih \xc5\xbee vidi te\xc5\xbenja za dvig.\n_START_SECTION_\nNeogotski in renesan\xc4\x8dni oboki\n_START_PARAGRAPH_\nEden najbolj zanimivih primerov pahlja\xc4\x8dastega oboka je nad stopni\xc5\xa1\xc4\x8dem, ki vodi v dvorano Christ Church v Oxfordu. Tu se popolna konoida prika\xc5\xbee v njegovem sredi\xc5\xa1\xc4\x8du, ki je nad osrednjim stebrom. Ta obok je bil leta 1640 ko je bil zgrajen, izjemen primer dolge tradicije izdelave, ki so jo v Oxford prenesli precej pozno. Pahlja\xc4\x8dasti oboki so zna\xc4\x8dilni za Anglijo, edini primer v Franciji je pri Marijini kapeli v Caudebec v Normandiji._NEWLINE_V Franciji, Nem\xc4\x8diji in \xc5\xa0paniji je mno\xc5\xbeenje reber v 15. stoletju pripeljalo do dekorativnih obokov razli\xc4\x8dnih vrst. Tako so v Nem\xc4\x8diji, ki je ugotovila da rebro ni ve\xc4\x8d potrebna konstruktivna lastnost, le-tega odrezali in pustili le \xc5\xa1trcelj; v Franciji so ugotovili, da se rebra z ve\xc4\x8djo globino lahko prebada s krogovi\xc4\x8djem in obe\xc5\xa1a obeske iz njih. To je postala zna\xc4\x8dilnost velikih renesan\xc4\x8dnih del v Franciji in \xc5\xa0paniji, ki pa se je kmalu umaknila italijanskemu vplivu, ki je gradnji obokov povrnil rimske geometrijske oblike. Pri velikih obokih, kjer centriranje predstavljala pomemben stro\xc5\xa1ek, so se nekateri arhitekti pohvalili s tem, da so se mu izognili, kot v primeru kupole Santa Maria del Fiore v Firencah, Filippa Brunelleschija. Ferguson navaja kot primer veliko kupolo cerkve  Mousta na Malti, postavljene v prvi polovici 19. stoletja, ki je bila zgrajena v celoti brez centriranje vseh vrst\n_START_SECTION_\nObokanje in navidezni obok v renesansi in po njej\n_START_PARAGRAPH_\nPomembno je omeniti, da rimskimi oboki, tako kot Panteon in bizantinski oboki, kot je Hagjia Sofija, niso bili za\xc5\xa1\xc4\x8diteni od zgoraj (tj. obok od znotraj je bil streha od zunaj), so evropski arhitekti v srednjem veku za\xc5\xa1\xc4\x8ditili svoje oboke z lesenimi strehami tako, da se gotski obok od zunaj ni videl. Razlogi za te spremembe so hipoteti\xc4\x8dni, dejstvo pa je, da je pokrita oblika bazilike v tej dobi prevladovala._NEWLINE_Lo\xc4\x8ditev med notranjostjo in zunanjostjo - med strukturo in podobo - naj bi bila zelo namenska, razvita v renesansi in po njej, \xc5\xa1e posebej, ko je kupola v zahodni tradiciji postala ponovno  klju\xc4\x8dni element v cerkvenem oblikovanju. Michelangelo je, za baziliko svetega Petra v Rimu, ki jo je preoblikoval med letoma 1585 in 1590 Giacomo della Porta, na primer, sestavil kupolo iz dveh kupol. Balthasar Neumann je v svojih baro\xc4\x8dnih cerkvah izpopolnjeval obok z lahkim ometom in ga podprl z lesenim ogrodjem. Ti oboki, ki so nastali, niso povzro\xc4\x8dali stranskih pritiskov in so bili povsem primerni za dodelavo s stropnimi freskami. V stolnici svetega Pavla v Londonu je zelo kompleksen sistem obokov in navideznih obokov. Kupola, ki se vidi od zunaj ni obok, ampak relativno lahka lesena okvirna konstrukcija, ki se naslanja na nevidno - in za svojo starost zelo izvirno - veri\xc5\xbeno mre\xc5\xbeo obokov iz opeke, pod katero je \xc5\xa1e kupola, ki se vidi iz notranjosti, a je omet podprt z lesenim okvirjem. Od znotraj je mogo\xc4\x8de zlahka trditi, da je to kar gledamo znotraj isto kot se vidi od zunaj.\n_START_SECTION_\nIndija\n_START_PARAGRAPH_\nV Indiji obstajata dve razli\xc4\x8dni vrsti rebrastega oboka (v perzij\xc5\xa1\xc4\x8dini imenovana "Karbandi"), ki niso del razvoja evropskih obokov, a so preve\xc4\x8d presenetljiva, da jih ne bi omenili. En primer je osrednja kupola v Jumma Musjid v Bijapuru (1559), druga pa je Gol Gumbaz, grobnica Mohameda Adil \xc5\xa0aha II. (1626-1660) v istem mestu. Obok slednje je bil zgrajena \xc4\x8dez dvorano premera 41 m, gre za polkro\xc5\xbeno kupolo. Rebra, ki potekajo le iz kotov, postanejo osemkotna baza za kupolo, so nosilna \xc4\x8dez pomol osmerokotnika in ga posledi\xc4\x8dno sekajo ter tako zmanj\xc5\xa1ajo centralno odprtino do 29,5 m, in s te\xc5\xbeo zidu nad njimi, ki slu\xc5\xbei kot protiute\xc5\xbe te\xc5\xbei kupole, ki je postavljena nazaj, tako da ostane prehod pribli\xc5\xbeno 3,6 m \xc5\xa1irok krog notranjosti. Notranji premer kupole je 38 m,  vi\xc5\xa1ina pa 53,3 m. Rebra iz \xc5\xa1tirih centrov rastejo 17,3 m od tal dvorane. Jumma Musjid kupola je manj\xc5\xa1ih dimenzij, na kvadratu stranice 21 m, s premerom 17,3 m in je bila izvedena samo na pomolih namesto izjemno debelih zidov kot v grobnici. Vsak pritiska, ki bi lahko obstajal, bi bil nevtraliziran s posredovanjem \xc4\x8dez prehode na zunanji zid.\n_START_SECTION_\nHiperboli\xc4\x8dni paraboloidi\n_START_PARAGRAPH_\n20. stoletje predstavlja velik napredek v armiranobetonski konstrukcijah. Pojav lupine in bolj\xc5\xa1e matemati\xc4\x8dno razumevanje hiperboli\xc4\x8dnih paraboloidov, je dovoljevalo zelo tanke in mo\xc4\x8dne oboke, ki bodo zgrajeni v do tedaj nevidenih oblikah kot so: hiperboli\xc4\x8dne konstrukcije, betonske \xc5\xa1koljke, natezne strukture in podobno.'