b'\n_START_ARTICLE_\nGrad Klevev\xc5\xbe\n_START_SECTION_\nZgodovina gradu\n_START_PARAGRAPH_\nPrvotni grad je bil sprva zgolj \xc5\xa1tirioglati stolp, skozi zgodovino pa je bil ve\xc4\x8dkrat obnovljen in prezidan. Klevev\xc5\xa1ki gospodje so v pisnih virih prvi\xc4\x8d omenjeni leta 1267. Leta 1362 je vojvoda Rudolf Habsbur\xc5\xa1ki zastavil Klevev\xc5\xbe Viljemu Rajhenbur\xc5\xa1ko-\xc5\xa0perenber\xc5\xa1kemu. Leta 1412 je nato freisin\xc5\xa1ki \xc5\xa1kof Herman Celjski grad predal svojemu o\xc4\x8detu Hermanu II.. Za Celjske so z gospostvom upravljali razli\xc4\x8dni oskrbniki. Leta 1426 je bil oskrbnik Jurij Mindorfer.  Po izumrtju Celjskih so Klevev\xc5\xbe spet pridobili freisin\xc5\xa1ki \xc5\xa1kofje, ki so na gradu imeli oskrbnika. Med letoma 1469 in 1483 je bil oskrbnik baron Ga\xc5\xa1par \xc4\x8crnomaljski.  Kdaj natan\xc4\x8dno je bilo okoli gradu zgrajeno obzidje ni znano, verjetno pa je moralo biti zgrajeno \xc5\xbee pred letom 1449, ko je bil postavljen tudi stanovanjski objekt s kapelo, saj so v letih 1475 in 1476 so Klevev\xc5\xbe  neuspe\xc5\xa1no oblegali Osmani. Leta 1479 naj bi grad zavzel ogrski kralj Matija Korvin, po njegovi smrti pa ga je prevzel cesar Friderik III. Njegov sin Maksimiljan je posestvo kasneje zopet vrnil freisin\xc5\xa1kim \xc5\xa1kofom. Habsbur\xc5\xbeani so leta 1510 podelili Juriju Thurnu klevev\xc5\xa1ko gos\xc2\xadpostvo v fevd, nato so z gospostvom kot zakupniki ali lastniki upravljali razli\xc4\x8dni gospodje. Klevev\xc5\xa1ko gospostvo je leta 1622 kupil Jurij Mo\xc5\xa1kon, ki je bil takrat lastnik \xc5\xa0rajbarskega turna pri Kr\xc5\xa1kem, s \xc4\x8dimer je freisin\xc5\xa1ka \xc5\xa1kofija po ve\xc4\x8d sto letih izgubila klevev\xc5\xa1ko posest. Posest je s poroko kasneje iz lasti Mo\xc5\xa1konov pre\xc5\xa1la na Ivana Jurija plemenitega Pallenburga. Zaradi sporov v rodbini Pallenburg se je gospostvo v tem \xc4\x8dasu razdelilo na tri dele. Dve tretjini posestva je leta 1676 kupil Janez Marija Strassol, ki ga je nato leta 1693 prodal sti\xc5\xa1kemu samostanu. Ta je od drugih dedi\xc4\x8dev odkupil tudi preostalo klevev\xc5\xa1ko posest in jo ponovno zdru\xc5\xbeil. Posest Klevev\xc5\xbe z gradom vred je sti\xc5\xa1ki samostan leta 1718 prodal kostanjevi\xc5\xa1kemu samostanu. Leta 1794 je po ukinitvi kostanjevi\xc5\xa1kega samostana posestvo pre\xc5\xa1lo v last verskega sklada, leta 1807 pa ga je od sklada kupil baron Franc Ksaver Schweiger Lerchenfeld z Oto\xc4\x8dca. Posestvo je po njegovi smrti podedoval sin Anton. Ta je grad s pripadajo\xc4\x8dim posestvom leta 1823 skupaj z gra\xc5\xa1\xc4\x8dino Zbure prodal na tomboli. Novi lastnik je postal Ludvik Jo\xc5\xbeef Jombart. Klevev\xc5\xbe je ostal v lasti rodbine Jombart do leta 1898, ko je s poroko Jombartove pravnukinje Gabrijele pripadel Antonu Ulmu. Grad je po izbruhu druge svetovne vojne postal last nem\xc5\xa1kega rajha, zato so ga leta 1942 po\xc5\xbegali partizani. Danes je od klevev\xc5\xa1kega posestva ohranjenega le \xc5\xa1e nekaj grajskega zidu nad brzicami Radulje, gospodarska poslopja in ostanki parka. Ob vodnem zbiralniku na vzno\xc5\xbeju slapov Radulje je dobro ohranjen nekdanji grajski mlin, ki pa ne obratuje ve\xc4\x8d.'