b'\n_START_ARTICLE_\n\xc5\xa0eherezada (Rimski-Korsakov)\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xa0eherezada je simfoni\xc4\x8dna suita Nikolaja Rimskega-Korsakova. Nastala je leta 1888, avtor pa ji je dodal oznako op. 35._NEWLINE_\xc5\xa0eherezada je eno najbolj slavnih Korsakovih glasbenih del. Nastala je po motivih iz orientalske zbirke pravljic Tiso\xc4\x8d in ena no\xc4\x8d. Skladatelj sam je sicer v svoji avtobiografiji odlo\xc4\x8dno zanikal, da bi imel pri skladanju pred o\xc4\x8dmi programsko zasnovo:\xc2\xa0\xc2\xbbLjudje v moji suiti zaman i\xc5\xa1\xc4\x8dejo motive, ki bi se navezovali na eno samo pesni\xc5\xa1ko zamisel ali zasnovo. Ve\xc4\x8dinoma ti vodilni motivi pomenijo zgolj glasbeno gradivo, teme za simfoni\xc4\x8dno obdelavo in razvoj, ki se vle\xc4\x8dejo skozi vse stavke, se spreminjajo in prepletajo ena z drugo. Ker se te teme pojavljajo v razli\xc4\x8dnih razpolo\xc5\xbeenjih in osvetlitvah, se vsakokrat nana\xc5\xa1ajo na drugo podobo, dejanje ali prizor. S svobodno obdelavo osnovnih glasbenih motivov sem preprosto nameraval ustvariti \xc5\xa1tiristav\xc4\x8dno suito za orkester, ki bi jo povezovale podobe iz orientalskih pravljic in podob. Najprej sem hotel stavke nasloviti Preludij, Balada, Adagio in Finale, po nasvetu Ljadova in drugih pa sem storil druga\xc4\x8de.\xc2\xab_NEWLINE_Vendar si ob poslu\xc5\xa1anju njegove mojstrovine brez te\xc5\xbeav predstavljamo pravlji\xc4\x8dni okvir suite; v vseh \xc5\xa1tirih stavkih se pojavljata dva motiva: uvodna tema, ki prvi\xc4\x8d groze\xc4\x8de zazveni v trobilih, proti koncu skladbe pa se omeh\xc4\x8da v ljube\xc4\x8dih tonih, in vilinska preja za solisti\xc4\x8dno violino. Prvi glasbeni misli lahko pripi\xc5\xa1emo, da predstavlja jeznega sultana \xc5\xa0ahrijarja, ki daje umoriti svoje \xc5\xbeene po poro\xc4\x8dni no\xc4\x8d, ker je prepri\xc4\x8dan, da je \xc5\xbeenska zmo\xc5\xbena le nezvestobe in izdajstva; druga pa lahko pooseblja le sladki glas njegove \xc5\xbeene, lepe in pametne vezirjeve h\xc4\x8dere \xc5\xa0eherezade, ki si s pripovedovanjem pravljic re\xc5\xa1uje \xc5\xbeivljenje. Tudi plovbo z ladjo, vihar na morju (nekdanji mornari\xc5\xa1ki \xc4\x8dastnik Rimski-Korsakov je gotovo kaj vedel o tem; ta element je prepri\xc4\x8dljivo uglasbil tudi v operi Sadko), \xc5\xa1ale princa Kalendarja, prazni\xc4\x8dni vrve\xc5\xbe v Bagdadu ter ljubezen med kraljevi\xc4\x8dem Kamarjem in princeso Budur si po glasbi lahko prav zlahka predstavljamo. Navsezadnje je Mihail Fokin leta 1910 za Ruski balet v Parizu po tem scenariju zasnoval pravlji\xc4\x8dno lepo koreografijo. Suita je morda najlep\xc5\xa1i primer orientalizma v svetovni glasbi, pa tudi eno temeljnih del orkestrske literature. Prvi\xc4\x8d so jo izvedli 3. novembra 1888 v Sankt Peterburgu.'