b'\n_START_ARTICLE_\nProskenij\n_START_PARAGRAPH_\nProskenij (gr\xc5\xa1ko \xcf\x80\xcf\x81\xce\xbf\xcf\x83\xce\xba\xce\xae\xce\xbd\xce\xb9\xce\xbf\xce\xbd), predodrje, je metafori\xc4\x8dno navpi\xc4\x8dna ravnina prostora v gledali\xc5\xa1\xc4\x8du, obi\xc4\x8dajno obrobljena na vrhu in straneh z obokom (ne glede na to ali je proskenij resni\xc4\x8dno obokan), na dnu pa s tlemi odra, je okvir, v katerem gledalci opazujejo dogajanje na odru med gledali\xc5\xa1ko predstavo. Zasnova \xc4\x8detrte stene gledali\xc5\xa1kega odrskega prostora, ki je obrnjena proti gledalcem, je v bistvu enaka._NEWLINE_Je dru\xc5\xbebeni konstrukt, ki deli igralce in njihov scenski svet od gledalcev, ki so pri\xc5\xa1li kot pri\xc4\x8de. Ker je zavesa po navadi tik za obokom proskenija, je v bistvu resni\xc4\x8den, ko je zavesa spu\xc5\xa1\xc4\x8dena in skriva oder pred pogledom. Prizori\xc5\xa1\xc4\x8de proskenija je strukturno druga\xc4\x8dno od odprtega prizori\xc5\xa1\xc4\x8da ali arene.\n_START_SECTION_\nIzvor\n_START_PARAGRAPH_\nV poznej\xc5\xa1ih helenisti\xc4\x8dnih gr\xc5\xa1kih gledali\xc5\xa1\xc4\x8dih je bil proskenij (\xcf\x80\xcf\x81\xce\xbf\xcf\x83\xce\xba\xce\xae\xce\xbd\xce\xb9\xce\xbf\xce\xbd) precej ozko dvignjeno prizori\xc5\xa1\xc4\x8de, na katerem so nastopali posamezni igralci, medtem ko so bili gr\xc5\xa1ki zbor in glasbeniki v orkestri spredaj in pod njim, pogosto pa so bila tudi druga obmo\xc4\x8dja za izvajanje od zgoraj, za proskenijem, na skeni in za njo. Skena je gr\xc5\xa1ka beseda za \xc5\xa1otor in kasneje zgradbo, iz katere so izstopali igralci in je pogosto prikazovala naslikano pokrajino. V helenisti\xc4\x8dnem obdobju je postala vse bolj velika in izdelana kamnita struktura, pogosto v treh nadstropjih. V gr\xc5\xa1kem gledali\xc5\xa1\xc4\x8du, ki je v primerjavi z rimskim obarvana pokrajina, lahko proskenij nosi kulise. _NEWLINE_V anti\xc4\x8dnem Rimu je bil odrski prostor pred prednjo skeno (enakovredno gr\xc5\xa1ki skeni), znan kot pulpitum, navpi\xc4\x8dno od odra do dna orkestre, pogosto v kamnu in okra\xc5\xa1en kot proskenij._NEWLINE_V gr\xc5\xa1kem in rimskem gledali\xc5\xa1\xc4\x8du v sodobnem smislu ni bilo proskenijskega oboka, igralni prostor je bil vedno v celoti pred ob\xc4\x8dinstvom. Rimska gledali\xc5\xa1\xc4\x8da so bila podobna sodobnim gledali\xc5\xa1\xc4\x8dem v smislu proskenija, saj so imeli gledalci omejen pogled na oder, samo na sprednji strani, ne pa od strani ali zadaj. Sodobne dvorane, namenjene predvsem za orkestralno glasbo, imajo pogosto podobno razporeditev zaradi dobre akustike._NEWLINE_Najstarej\xc5\xa1e ohranjeno gledali\xc5\xa1\xc4\x8de sodobne dobe, Olimpijsko gledali\xc5\xa1\xc4\x8de v Vicenzi (1585), v\xc4\x8dasih napa\xc4\x8dno ozna\xc4\x8dujemo kot prvo gledali\xc5\xa1\xc4\x8de s proskenijem. Je rekonstrukcija rimskega gledali\xc5\xa1\xc4\x8da. Ima raven proskenij na sprednji strani prizori\xc5\xa1\xc4\x8da, spust na raven orkestre, ki ima zdaj po navadi sede\xc5\xbee, a nima proskenijskega oboka._NEWLINE_Toda natan\xc4\x8dna replika olimpijskega gledali\xc5\xa1\xc4\x8da na odprtem in dostopnem rimskem odru je bila izjema in ne pravilo pri gledali\xc5\xa1kem oblikovanju v 16. stoletju. Gravure ka\xc5\xbeejo, da so proskenijski obok poznali \xc5\xbee leta 1560 pri predstavi v Sieni. _NEWLINE_Najstarej\xc5\xa1i resni\xc4\x8dni proskenijski obok je ohranjen v stalnem Farnesejevem gledali\xc5\xa1\xc4\x8du v Parmi (1618), \xc5\xa1tevilna zgodnej\xc5\xa1a gledali\xc5\xa1\xc4\x8da pa so se izgubila. Parma ima jasno opredeljen scenski obok (arco scenico), ki je bolj podoben okvirju slike kot oboku, a se uporablja za isti namen: opisuje prizori\xc5\xa1\xc4\x8de in lo\xc4\x8duje gledalce od dogajanja na odru._NEWLINE_Medtem ko je proskenijski obok postal pomembna zna\xc4\x8dilnost tradicionalnega evropskega gledali\xc5\xa1\xc4\x8da, ki je pogosto postal zelo velik in izdelan, je prvotni proskenij spredaj pod prizori\xc5\xa1\xc4\x8dem postal jasnej\xc5\xa1i. Uvedba orkestrskega prostora (luknja) za glasbenike ga je \xc5\xa1e bolj razvrednotila, tako da je najni\xc5\xbeja raven pogleda gledalcev naprej na sprednji del, kjer je pregrada, ki je obi\xc4\x8dajno lesena, ki zakriva luknjo. Kar bi Rimljani imenovali proskenij, je v sodobnih gledali\xc5\xa1\xc4\x8dih orkestrska luknja, obi\xc4\x8dajno pobarvana \xc4\x8drna, da ne izstopa.\n_START_SECTION_\nVloga\n_START_PARAGRAPH_\nProskenijski obok ustvarja okno okoli kulise in izvajalcev. Njegove prednosti so, da vsi gledalci dobro vidijo, saj se izvajalci osredoto\xc4\x8dajo le v eni smeri, ni se jim treba nenehno premikati po odru, da bi jih gledalci videli. Proskenij stoji tako, da poenostavlja skrivanje in zatemnitev predmetov pred pogledi gledalcev (sede\xc5\xbeev, igralcev, ki trenutno ne igrajo, in rekvizitov gledali\xc5\xa1\xc4\x8da). Vse, kar ni mi\xc5\xa1ljeno, da je videno, je preprosto postavljeno zunaj okna, ki ga je ustvaril proskenijski obok ob straneh ali nad odrom. S prelomom proskenija ali prelomom \xc4\x8detrte stene je mi\xc5\xa1ljeno, da igralec naslavlja ob\xc4\x8dinstvo neposredno kot del dramske igre._NEWLINE_Proskenijska gledali\xc5\xa1\xc4\x8da v nekaterih gledali\xc5\xa1kih krogih niso uspevala, ker ohranjajo \xc4\x8detrto steno. Nastop v proskenijskih gledali\xc5\xa1\xc4\x8dih pogosto pomeni, da nastopajo na odru, v okolju s \xc5\xa1tirimi stenami, pri \xc4\x8demer je stena, ki gleda h gledalcu, nevidna. Mnoga sodobna gledali\xc5\xa1\xc4\x8da posku\xc5\xa1ajo odpraviti \xc4\x8detrto steno, zato so namesto tega zasnovana z zunanjim odrom, ki projicira iz proskenijskega oboka in pose\xc5\xbee v gledalce (tehni\xc4\x8dno je to \xc5\xa1e mogo\xc4\x8de ozna\xc4\x8diti kot proskenijsko gledali\xc5\xa1\xc4\x8de, ker \xc5\xa1e vedno vsebuje proskenijski obok, vendar je izraz zunanji oder primernej\xc5\xa1i in pogosteje uporabljen)._NEWLINE_V zgodovini plesa je uporaba proskenijskega oboka vplivala na ples na razli\xc4\x8dne na\xc4\x8dine. Pred uporabo proskenijskega prizori\xc5\xa1\xc4\x8da so bili zgodnji dvorski baleti v velikih prostorih, v katerihbso gledalci sedeli okrog plesnega prostora. Plesalci s kraljico ali kraljem so se osredoto\xc4\x8dali na simetri\xc4\x8dne figure in vzorce simbolnega pomena. Rodili so se baletni koreografski vzorci. Ker je ples na\xc4\x8din dru\xc5\xbeenja, se je ve\xc4\x8dina sodobnih baletov kon\xc4\x8dala z "velikim baletom", ki mu je sledil ples, ki so se mu pridru\xc5\xbeili gledalci. Kasneje so se z uporabo proskenijskega prizori\xc5\xa1\xc4\x8da gledalci lo\xc4\x8dili od plesalcev. Zato je bila predanost izvajalcem ve\xc4\x8dja in tudi temu, kar se je dogajalo na odru. To je bil za\xc4\x8detek plesne predstave kot oblike zabave, kot jo poznamo danes. Od uporabe proskenijskih prizori\xc5\xa1\xc4\x8d so se plesi razvili v bolj zapletene figure, vzorce in gibanje. Na tej to\xc4\x8dki ni bilo pomembno le, kako so plesalci pri\xc5\xa1li na prizori\xc5\xa1\xc4\x8de na odru med predstavo, ampak tudi, kako so opravili svojo nalogo. Poleg tega so ta prizori\xc5\xa1\xc4\x8da omogo\xc4\x8dila uporabo odrskih u\xc4\x8dinkov, ki so jih ustvarili iznajdljivi stroji. To je bil za\xc4\x8detek oblikovanja scenografije, morda pa tudi uporabe zaodrskega osebja.'