b'\n_START_ARTICLE_\nBitka pri reki Boyne\n_START_SECTION_\nOzadje\n_START_PARAGRAPH_\nPo slavni revoluciji je Viljem III. Oranski leta 1688 zasedel angle\xc5\xa1ki prestol, odstavil katoli\xc5\xa1kega kralja Jakoba II. in ga prisilil v izgnanstvo. Izgnani kralj je poskusil s francosko in irsko pomo\xc4\x8djo ponovno prevzeti angle\xc5\xa1ki prestol. Januarja 1689 je bil  sklican parlament in prestol je uradno prevzel Viljem Oranski z Marijo II., kar \xc5\xa1e niso bili temelji ustavne monarhije v Angliji. To je temeljilo predvsem na koncesijah, ki niso bile pridobljene leta 1689, temve\xc4\x8d v naslednjih dvanajstih letih. Z aktom o strpnosti je bilo urejeno vpra\xc5\xa1anje veroizpovedi. Kon\xc4\x8dno je priznal, da imajo disidenti nekatere pravice in svobo\xc5\xa1\xc4\x8dine pri izra\xc5\xbeanju svoje vere, a so vezani na \xc4\x8da\xc5\xa1\xc4\x8denje in zakon nadvlade, ki ga je 3. novembra 1534 sprejel angle\xc5\xa1ki parlament, zaradi \xc4\x8desar je bil kralj Henrik VIII. vodja angle\xc5\xa1ke cerkve. Katoli\xc4\x8dani, Judje in antitrinitarci so bili izklju\xc4\x8deni iz sheme. Medtem ko je bil Viljemov prevzem prestola v Angliji ve\xc4\x8dinoma dobro sprejet, so se v \xc5\xa0kotskem vi\xc5\xa1avju uprli Jakobovi privr\xc5\xbeenci. \xc5\xa0e te\xc5\xbeavnej\xc5\xa1e stanje je bilo na Irskem, ko je Jakob 12. marca 1689 pristal s prete\xc5\xbeno nizozemsko-francosko vojsko pri Kinsaleyju. Katoli\xc5\xa1ko prebivalstvo ga je podpiralo, odpravil se je proti Dublinu in nato do mesta Londonderry, protestantski trdnjavi, ki jo je neuspe\xc5\xa1no oblegal.\n_START_SECTION_\nBitka\n_START_PARAGRAPH_\nViljem je pristal v Carrickfergusu v Ulstru 14. junija 1690 in se usmeril na jug, da bi zavzel Dublin. Sli\xc5\xa1al je, da se je "vredno boriti za mesto". Jakob se je odlo\xc4\x8dil, da bo svojo obrambno linijo postavil na reko Boyne, pribli\xc5\xbeno 48 km od Dublina. Viljem je 29. junija dosegel Boyne. Dan pred bitko se je Viljem sam umaknil, ko je Jakobovo topni\xc5\xa1tvo zadelo njegovo  ramo, medtem ko je pregledoval, kje naj bi njegova vojska pre\xc4\x8dkala Boyne._NEWLINE_Sama bitka je bila 1. julija (po julijanskem koledarju) ali 11. julija (po gregorijanskem koledarju) za nadzor prehoda \xc4\x8dez reko Boyne v bli\xc5\xbeini kraja Drogheda, pribli\xc5\xbeno 2,5 km severozahodno od zaselka Oldbridge (in pribli\xc5\xbeno 1,5 km zahodno\xe2\x88\x92severozahodno od sodobnega mostu na reki Boyne). Viljem je pribli\xc5\xbeno \xc4\x8detrtino svojih mo\xc5\xa1kih poslal \xc4\x8dez reko v Roughgrange, pribli\xc5\xbeno 4 km zahodno od Donorja in pribli\xc5\xbeno 9,7 km jugozahodno od Oldbridgea. To pre\xc4\x8dkanje je vodil sin aschomberskega vojvode Meinhardt, ki so mu irski dragonci v uporu pod Neilom O\'Neillom neuspe\xc5\xa1no nasprotovali. Jakob, neizku\xc5\xa1eni general, je menil, da bi lahko obti\xc4\x8dal in poslal polovico svojih vojakov skupaj z ve\xc4\x8dino artilerije, da bi to prepre\xc4\x8dili. Nobena stran pa ni opazila, da je bila v Roughgrangeu globoka, mo\xc4\x8dvirna grapa. Zaradi nje nasprotne sile niso mogle sodelovati v spopadu. Viljemove sile so se odlo\xc4\x8dile za dolg obvozen pohod in so pozneje \xc4\x8dez dan odrezale umik Jakobove vojske v vasi Naul. _NEWLINE_Pri glavnem prehodu \xc4\x8dez reko blizu Oldbridgea je Viljemova pehota pod vodstvom elitne nizozemske Modre garde izsilila svojo pot \xc4\x8dez reko z uporabo vrhunske ognjene mo\xc4\x8di, da bi po\xc4\x8dasi umaknila vojake pred sovra\xc5\xbenikom, vendar so jih ustavili, ko je Jakobova konjenica kon\xc4\x8dno napadla. Po za\xc5\xa1\xc4\x8diti vasi Oldbridge so nekateri Viljemovi pripadniki posku\xc5\xa1ali zadr\xc5\xbeati zaporedne konjeni\xc5\xa1ke napade z discipliniranim odbijalnim ognjem, vendar so jih razpr\xc5\xa1ili in preusmerili v reko, razen Modre garde. V tej bitki sta bila ubita Viljemova poveljnika schomber\xc5\xa1ki vojvoda in George Walker. Dokler njihovim konjenikom ni uspelo pre\xc4\x8dkati reke in zadr\xc5\xbeati Jakobove konjenice, niso mogli napredovati._NEWLINE_Jakobova vojska se je umaknila v dobrem stanju. Viljem je imel prilo\xc5\xbenost, da jih ujame, ko so se umikali \xc4\x8dez reko Nanny pri Duleeku, vendar so bili njegovi vojaki zadr\xc5\xbeani zaradi uspe\xc5\xa1ne zadnje akcije. Nizozemski tajnik kralja Viljema Constantijn Huygens mlaj\xc5\xa1i je dobro opisal (v nizozem\xc5\xa1\xc4\x8dini) bitko in njene posledice skupaj z nekaterimi krutostmi, ki so jih zagre\xc5\xa1ili zmagovalni vojaki. _NEWLINE_\xc5\xa0tevilke \xc5\xbertev bitke so bile za boj v takem obsegu zelo nizke, od pribli\xc5\xbeno 50.000 udele\xc5\xbeencev je bilo pribli\xc5\xbeno 2000 mrtvih. Tri \xc4\x8detrtine mrtvih je bilo Jakobovih. Viljemova vojska je bila precej bolj ranjena. Obi\xc4\x8dajno je bila ve\xc4\x8dina \xc5\xbertev bitk namenjena zasledovanju \xc5\xbee premaganega sovra\xc5\xbenika; to se ni zgodilo pri reki Boyne, saj je Jakobova konjenica \xc5\xa1\xc4\x8ditila umik preostale vojske, poleg tega pa je bil Viljem zaskrbljen, da ne bi ogrozil Jakoba, ker je bil o\xc4\x8de njegove \xc5\xbeene Marije. Jakobovi privr\xc5\xbeenci so bili mo\xc4\x8dno demoralizirani zaradi umika in izgube bitke. Mnogi irski vojaki so dezertirali. Viljemovi pripadniki so tri dni po bitki pri\xc5\xa1li v Dublin. Jakobova vojska je zapustila mesto in od\xc5\xa1la v Limerick, za reko Shannon, kjer so ga neuspe\xc5\xa1no oblegali._NEWLINE_Kmalu po bitki je Viljem izdal Fingla\xc5\xa1ko deklaracijo, s katero je pomilostil navadne Jakobove vojake, ne pa njihovih voditeljev. Po porazu Jakob ni ostal v Dublinu, z majhnim spremstvom je od\xc5\xa1el v Duncanon in se vrnil v izgnanstvo v Francijo, \xc4\x8deprav je njegova vojska zapustila bitko sorazmerno neokrnjena. Jakobova izguba \xc5\xbeivcev in hiter umik z bojnega polja sta razjezila njegove irske podpornike, ki so se borili do podpisa pogodbe v Limericku leta 1691; v ir\xc5\xa1\xc4\x8dini je bil znan vzdevek Seamus a\' chaca (Jakobovo sranje)._NEWLINE_Po ustnem izro\xc4\x8dilu ni bilo nikakr\xc5\xa1ne bitke, simboli\xc4\x8dna zmaga je pokazala prehod reke Boyne, smrtne \xc5\xbertve pa so bile posledica Viljemove konjenice, ki je napadla lokalne sposobne mo\xc5\xa1ke.\n_START_SECTION_\nPosledice\n_START_PARAGRAPH_\nJakob II. se je moral kon\xc4\x8dno sprijazniti s svojim francoskim izgnanstvom. Pora\xc5\xbeenci so zapustili Dublin in se umaknili v Limerick, kjer so se zabarikadirali za reko Shannon. Viljemov general de Ginkell je med 20. in 30. junijem 1691 uspe\xc5\xa1no oblegal Athlone in korakal nad Limerick, zadnjo trdnjavo pora\xc5\xbeencev pod voja\xc5\xa1kim poveljnikom markizom St. Ruthom in ga napadel 12. julija v bitki za Aughrim. S pogodbo iz Limericka 3. oktobra 1691 je bila osvojitev Irske kon\xc4\x8dana._NEWLINE_Zmago pri reki Boyne 12. julija praznujejo protestantska zdru\xc5\xbeenja na Severnem Irskem s parado, med katero \xc5\xa1e danes nastajajo nemiri med protestantskimi in katoli\xc5\xa1kimi skupinami, tudi po sklenitvi mirovne pogodbe iz leta 1998. Na predve\xc4\x8der praznika, 11. julija v Belfastu (Bonfire Night) pri\xc5\xbegejo ve\xc4\x8d sto kresov. V ta namen kopi\xc4\x8dijo sto\xc5\xbe\xc4\x8daste stolpe iz lesenih palet, v katerih so v\xc4\x8dasih v nasprotju s prito\xc5\xbebami in prepovedmi plasti avtomobilskih gum, ki ob gorenju povzro\xc4\x8dajo posebno te\xc5\xbeek in kade\xc4\x8d dim. _NEWLINE_Naslednji upori Jakobovih privr\xc5\xbeencev kmalu za tem, ki so \xc5\xbeeleli Jakobovemu sinu Jakobu Stuartu in kon\xc4\x8dno njegovemu sinu Karlu (Bonnie Prince Charlie) kot prestolonasledniku zagotoviti pogajanja, so do leta 1746 ostali gro\xc5\xbenja za Viljemove naslednike.'