b'\n_START_ARTICLE_\nOsamosvojitev Latinske Amerike\n_START_PARAGRAPH_\nOsamosvojitvene vojne \xc5\xa1panskih kolonij v Latinski Ameriki so se odvijale med letoma 1810 in 1833. \xc5\xa0panska krona je posledi\xc4\x8dno izgubila velik del svojega ozemlja, na njem pa so se izoblikovale nove dr\xc5\xbeave. V vojnah so se borili realisti (\xc5\xa1pan. los realistas) in revolucionarji (\xc5\xa1pan. los revolucionarios) oz. patrioti (\xc5\xa1pan. los patriotas).\n_START_SECTION_\nVloga Cerkve v osamosvojitvenih vojnah\n_START_PARAGRAPH_\nV procesu osamosvajanja Latinske Amerike je imela pomembno vlogo tudi Katoli\xc5\xa1ka cerkev. Sveti sede\xc5\xbe in ve\xc4\x8dina duhovnikov so boju nasprotovali, nekateri pa so vojne podpirali in bili v njih aktivno udele\xc5\xbeeni._NEWLINE_Ni\xc5\xbeja duhov\xc5\xa1\xc4\x8dina_NEWLINE_Mnogo duhovnikov je bilo kreolov (potomcev evropskih priseljencev, zlasti \xc5\xa0pancev, v Latinski Ameriki) in so ve\xc4\x8dinoma podpirali osamosvojitev \xc5\xa1panskih kolonij. Z ljudstvom, Indijanci in preko spovedi celo z aristokracijo so imeli neposreden stik, zato so imeli v vojnah pomembno vlogo. Poleg tega so bili med ljudmi najbolj izobra\xc5\xbeeni in so jih lahko vodili._NEWLINE_V Mehiki je bil v prvem obdobju procesa osamosvajanja avgu\xc5\xa1tinski samostan eno prvih \xc5\xbeari\xc5\xa1\xc4\x8d revolucije. Miguel Hidalgo y Costilla (1753 \xe2\x80\x93 1811) je bil duhovnik in upornik ter organizator dogodka znanega kot Krik kraja Dolores (Grito de Dolores), s katerim se je za\xc4\x8dela prva etapa vojne za neodvisnost Mehike. Dogodek se je zgodil 16. septembra 1810 zjutraj, ko je Hidalgo zbral prebivalce kraja Dolores (zvezna dr\xc5\xbeava Guanajuato) in sosednjih vasi ter jih pozval k uporu. Dogodek se je imenoval krik, ker je Hidalgo med govorom vzkliknil geslo: _NEWLINE_\xc5\xbdivel Ferdinand VII., \xc5\xbeivela Amerika, \xc5\xbeivela vera in umre naj slaba vlada!_NEWLINE_Ferdinand VII. (\xc5\xa1pan. Fernando VII), je bil namre\xc4\x8d \xc5\xa1panski kralj od 19. marca 1808 do 6. maja 1808 ter od 11. decembra 1813 do 29. septembra 1833. Vmes je kraljeval Napoleonov brat, Joseph Napoleon.)._NEWLINE_S tem krikom se je za\xc4\x8del prvi upor proti silam podkraljestva. Hidalgo je bil voja\xc5\xa1ki in politi\xc4\x8dni vodja osamosvojitvenega gibanja, vendar je bil po nekaj porazih ujet in leta 1811 ustreljen._NEWLINE_Med duhovniki je bil v Mehiki pomemben tudi Jos\xc3\xa9 Mar\xc3\xada Morelos. Kot voja\xc5\xa1ki upornik in mehi\xc5\xa1ki patriot je med letoma 1811 in 1815 organiziral drugo etapo boja za neodvisnost Mehike._NEWLINE_Tudi v Argentini je bilo delovanje duhovnikov odlo\xc4\x8dilno v boju za neodvisnost. Mnogi so podpisali peticijo, ki je bila predstavljena mestnemu svetu (\xc5\xa1pan. Cabildo) in je zahtevala postavitev nove hunte (v \xc5\xa0paniji in v latinskoameri\xc5\xa1kih de\xc5\xbeelah za\xc4\x8dasna, navadno iz oficirjev sestavljena vlada). Med drugimi je bil pomemben dekan Funes, ki se je zoperstavil protirevoluciji Santiaga de Liniersa (funkcionar \xc5\xa1panske krone in kasneje podkralj v podkraljestvu R\xc3\xado de la Plata, ki se je boril tudi proti prvi hunti), ki je bila zato neuspe\xc5\xa1na._NEWLINE_Podobno so tudi nekateri duhovniki v Urugvaju, Boliviji in Ekvadorju delovali za osamosvojitev svojih dr\xc5\xbeav, zaradi \xc4\x8desar so bili mnogi izgnani._NEWLINE_Episkopat_NEWLINE_Na episkopat je pomembno vplival kraljevski patronat (\xc5\xa1pan. el patronato real), ki je kraljem evropskih kraljestev dodeljeval razli\xc4\x8dne pravice. Med drugim jim je dovoljeval tudi, da namesto Cerkve sami neposredno postavljajo \xc5\xa1kofe. Tako je \xc5\xa1panska krona sama izbirala \xc5\xa1kofe za svoja ozemlja v Latinski Ameriki. Ti so ji zato ostali podrejeni in niso imeli druge izbire, kot da jo v vsem podpirajo, tudi v bojih za neodvisnost. Poleg tega so na tem polo\xc5\xbeaju dobivali visoke letne dohodke in so zato \xc5\xbeiveli precej udobno ter v nekaterih primerih celo delovali kot banka. Do leta 1808 so se \xc5\xa1kofi upirali kakr\xc5\xa1nikoli revoluciji, saj so jih smatrali za liberalne in prostozidarske. Kasneje so se nekateri po\xc4\x8dasi za\xc4\x8deli pridru\xc5\xbeevati patriotom. Tisti, ki niso bili zvesti kroni ali pa se je samo domnevalo, da ji niso, so bili poslani nazaj v \xc5\xa0panijo. Nadomestili so jih drugi \xc5\xa1kofi, ki so bili povsem zvesti kroni. Tako in tako pa je ve\xc4\x8dina \xc5\xa1kofov podpirala interese \xc5\xa0panije in se je zavedala, da revolucija in liberalna ideologija grozita vodilnemu polo\xc5\xbeaju, ki ga je imela Cerkev v tistem \xc4\x8dasu. Kljub temu je mnogo \xc5\xa1kofovski mest ostalo praznih, s \xc4\x8dimer se je slabila mo\xc4\x8d in raz\xc5\xa1irjenost Cerkve in katoli\xc5\xa1ke vere._NEWLINE_V Mehiki je bil pomemben \xc5\xa1kof Antonio de San Miguel, ki je zbral skupino ekonomistov, ki se jih lahko smatra za predhodnike revolucije. Nasprotno so bili \xc5\xa1kofi Linaza, Primo Feliciano Mar\xc3\xadn, Llanos, Est\xc3\xa9vez in Manuel Ignacio Gonz\xc3\xa1lez del Campillo proti prvi revoluciji. Kljub temu se je v drugi osamosvojitveni vojni episkopat zopet nagibal proti ideji neodvisnosti._NEWLINE_V Peruju je bil eden redkih \xc5\xa1kofov, ki je podpiral boj za neodvisnost, Jos\xc3\xa9 P\xc3\xa9rez y Armend\xc3\xa1riz, \xc5\xa1kof Cuzca, vendar ga je Ferdinand VII. odstavil, ker se med prvo vstajo v Pumacagui ni zoperstavil upornikom. Drugi \xc5\xa1kofi so bili proti neodvisnosti, saj so vedeli, da bi s koncem kolonije Peru izgubil svojo prevlado v Ju\xc5\xbeni Ameriki._NEWLINE_V Argentini je bil \xc5\xa1kof Buenos Airesa, Lu\xc3\xa9, najprej proti prvi hunti, ko pa je bila 25. maja 1810 (po majski revoluciji v kateri je bil takratni podkralj odstavljen) ustanovljena, ji ni ve\xc4\x8d nasprotoval. \xc5\xa0kof Orellana je nasprotno podpiral Liniersovo revolucijo in je bil zato izgnan._NEWLINE_V Ekvadorju je bil \xc5\xa1kof Cuero y Caicedo predsednik druge hunte, ki je bila ustanovljena leta 1810. Cuero y Caicedo naj bi bil eden najhuj\xc5\xa1ih sovra\xc5\xbenikov \xc5\xa1panske krone in njenih na\xc4\x8drtov, saj se je njegovemu namenu pridru\xc5\xbeil velik del duhov\xc5\xa1\xc4\x8dine in vernikov._NEWLINE_V Venezueli je Coll y Prat, \xc5\xa1kof Caracasa, sprejel neodvisnost dr\xc5\xbeave in deloval kot posrednik med revolucionarji in venezuelsko Cerkvijo._NEWLINE_Pape\xc5\xa1tvo_NEWLINE_Pape\xc5\xa1tvo je nasprotovalo bojem za neodvisnost in stopilo na stran Krone. Pape\xc5\xbe Pij VII. je celo grozil duhovnikom in \xc5\xa1kofom ter jih opozarjal, da se ne smejo upreti zakoniti oblasti. Kasneje je Vatikan vseeno zavzel bolj nevtralno politi\xc4\x8dno dr\xc5\xbeo. Delno zaradi pro\xc5\xa1enj Latinske Amerike in ohranitve vere na tem obmo\xc4\x8dju, pa tudi zaradi ukrepov, ki jih je \xc5\xa1panska liberalna vlada uvedla po revoluciji leta 1820 in so se januarja 1823 kon\xc4\x8dali z izgonom pape\xc5\xa1kega nuncija (diplomatskega predstavnika Svetega sede\xc5\xbea). Pod pape\xc5\xbeem Leonom XII. je cerkev zopet podpirala \xc5\xa1panskega kralja (takrat je bil to Ferdinand VII.) in realiste v Latinski Ameriki._NEWLINE_S pape\xc5\xbeem Gregorjem XVI. (1831 \xe2\x80\x93 1846) je Sveti sede\xc5\xbe z apostolsko konstitucijo Sollicitudo Ecclesiarum le priznal neodvisnost novonastalih dr\xc5\xbeav, najprej Kolumbije, Mehike, Ekvadorja in \xc4\x8cila.\n_START_SECTION_\nVpliv osamosvojitev na Cerkev\n_START_PARAGRAPH_\nKo se je boj za osamosvojitev kon\xc4\x8dal, je bila Cerkev \xc5\xa1e vedno mo\xc4\x8dno povezana s krono. Ta je bila v Latinski Ameriki premagana in tako je tudi Cerkev izgubila svoj ugled. Poleg tega se je z ustanavljanjem novih dr\xc5\xbeav iskalo tudi nove politi\xc4\x8dne sisteme, ki pa pogosto niso podpirali Cerkve. Novi voditelj so na\xc5\xa1li navdih v filozofiji iz obdobja racionalizma (17. stoletje), predvsem v utilitarizmu. Ustanovitelj te eti\xc4\x8dne teorije je bil Jeremy Bentham, angle\xc5\xa1ki filozof, ekonomist in pisatelj. Cilj utilitarizma je bil dose\xc4\x8di najve\xc4\x8djo sre\xc4\x8do vseh ljudi. Vplival ni samo na celo generacijo britanskih politikov, temve\xc4\x8d tudi na voditelje novih latinskoameri\xc5\xa1kih republik. Utilitarizem je republikanstvu dal intelektualno kredibilnost in se tako zoperstavil Cerkvi, ki ga je posledi\xc4\x8dno, kot sovra\xc5\xbenika vere, posku\xc5\xa1ala odpraviti._NEWLINE_Neodvisnost novonastalih dr\xc5\xbeav in novi politi\xc4\x8dni sistemi so mo\xc4\x8dno vlivali na stanje v Cerkvi. \xc5\xbde pred procesom je bila ekonomi\xc4\x8dno oslabljena. Leta 1767 so bili namre\xc4\x8d jezuiti izgnani iz \xc5\xa0panije, njihove posesti pa so bile prodane na javni dra\xc5\xbebi. Cerkev je s tem izgubila velik del svojega kapitala. Decembra leta 1804 je Cerkev prizadela \xc5\xa1e Listina o konsolidaciji, ki jo je izdala \xc5\xa1panska krona in s katero si je prilastila lastnino Cerkve._NEWLINE_Cerkev pa ni imela te\xc5\xbeav samo na tem podro\xc4\x8dju. Kljub temu, da so nove republike priznale katolicizem kot dr\xc5\xbeavno vero, so spo\xc5\xa1tovale tudi druge vere, dovoljeni so bili celo kulti. Poleg tega je v tem obdobju v Latinsko Ameriko prodiral tudi protestantizem._NEWLINE_Cerkev je med bojem za osamosvojitev oslabila tudi vedno slab\xc5\xa1a disciplina in neorganiziranost ter izguba pribli\xc5\xbeno polovice sekularne duhov\xc5\xa1\xc4\x8dine. V obdobju po revoluciji je bilo namre\xc4\x8d med ljudmi vedno manj zanimanja za versko poslanstvo._NEWLINE_\xc5\xbde pred vojnami in med njimi je Cerkev torej izgubljala svoj kapital, svoj vpliv (med drugim tudi v izobra\xc5\xbeevanju) in svoje privilegije, po njih pa je bila \xc5\xbee povsem oslabljena.'