b'\n_START_ARTICLE_\nGeoffrey Chaucer\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nGeoffrey Chaucer se je rodil v Londonu okoli leta 1343, vendar natan\xc4\x8den datum in kraj njegovega rojstva nista znana. Njegov o\xc4\x8de in ded sta bila londonska vinarja; prej\xc5\xa1nje generacije so bili trgovci v Ipswichu. Njegovo dru\xc5\xbeinsko ime izhaja iz francoske besede chausseur, kar pomeni \xc4\x8devljar.  Leta 1324 je Johna Chaucerja, Geoffreyjevega o\xc4\x8deta, ugrabila teta v upanju, da bo 12 let starega fanta poro\xc4\x8dila s svojo h\xc4\x8derko in pridobila nepremi\xc4\x8dnine v Ipswichu. Teta je bil zaprta in 250 funtov globe ka\xc5\xbee, da je bila dru\xc5\xbeina finan\xc4\x8dno preskrbljena. John Chaucer se je poro\xc4\x8dil z Agnes Copton, ki je leta 1349 po svojem stricu Hamu de Coptonu podedovala 24 trgovin v Londonu, kar je bilo napisano v oporoki z dne 3. aprila 1354._NEWLINE_Chaucer je bil javni uslu\xc5\xbebenec in njegovo uradno \xc5\xbeivljenje je zelo dobro dokumentirano, skoraj 500 pisnih dokumentov pri\xc4\x8da o njegovi karieri. Prvi zapis je iz leta 1357, ko je s pomo\xc4\x8djo o\xc4\x8detovega poznanstva postal pa\xc5\xbe Elizabeth de Burgh, grofice Ulster, ki je bila poro\xc4\x8dena z Lionelom, vojvodo Clarencom, drugim pre\xc5\xbeivelim sinom kralja Edvarda III., in ta polo\xc5\xbeaj je mladega Chaucerja uvrstil v dvorni krog, v katerem je ostal do konca svojega \xc5\xbeivljenja. Prav tako je delal kot dvorjan, diplomat in javni uslu\xc5\xbebenec, od 1389 do 1391 pa je bil kraljev uradnik in pisar.  Na za\xc4\x8detku stoletne vojne, ko je Edvard III. napadel Francijo, je Chaucer leta 1359 potoval z Lionelom Antwerpskim, 1. vojvodo Clarencom, Elizabetinim mo\xc5\xbeem, kot del angle\xc5\xa1ke vojske. Leta 1360 je bil ujet med obleganjem Reimsa. Edvard je pla\xc4\x8dal 16 funtov za njegovo odkupnino, kar je bila za tisti \xc4\x8das precej\xc5\xa1nja vsota, in Chaucer je bil izpu\xc5\xa1\xc4\x8den._NEWLINE_Nato je bilo Chaucerjevo \xc5\xbeivljenje negotovo, vendar je videti, da je potoval v Francijo, \xc5\xa0panijo in Flandrijo, morda kot glasnik in morda celo kot romar v Santiago de Compostela. Okoli leta 1366 se je Chaucer poro\xc4\x8dil s Philippo (de) Roet. Bila je dvorjanka kraljice Philippe Hainault in sestre Katherine Swynford, ki je pozneje (okoli 1396) postala tretja \xc5\xbeena Janeza iz Genta. Vpra\xc5\xa1ljivo je, koliko otrok sta imela, a najpogosteje se omenjajo trije ali \xc5\xa1tirje otroci. Njegov sin Thomas Chaucer je imel slavno kariero, bil je glavni butler \xc5\xa1tirih kraljev, odposlanec v Franciji ter predsednik spodnjega doma parlamenta. Thomasova h\xc4\x8di Alice se je poro\xc4\x8dila z vojvodo Suffolka. Thomasov pravnuk John de la Pole, grof Lincolnski, je bil prestolonaslednik Riharda III., preden je bil odstavljen. Drugi Geoffreyjevi otroci so bili verjetno Elizabeth Chaucy, nuna v samostanu Barking, Agnes, spremljevalka pri kronanju Henrika IV., in \xc5\xa1e en sin, Lewis Chaucer. Chaucerjeva Razprava o astrolabu je bila napisana za Lewisa._NEWLINE_V skladu s tradicijo je Chaucer \xc5\xa1tudiral pravo v Inner Temple (Inns of Court \xe2\x80\x93 strokovno zdru\xc5\xbeenje za odvetnike in sodnike). 20. junija 1367 je postal \xc4\x8dlan kraljevega dvora Edvarda III. kot dvorni slu\xc5\xbeabnik (valet de chambre, yeoman ali esquire), polo\xc5\xbeaj, ki mu je prinesel veliko razli\xc4\x8dnih nalog. Njegova \xc5\xbeena je dobila pokojnino za dvorno zaposlitev. Ve\xc4\x8dkrat je potoval v tujino, vsaj v\xc4\x8dasih v vlogi slu\xc5\xbeabnika. Leta 1368 se je lahko udele\xc5\xbeil poroke Lionela Antwerpskega in Violante Visconti, h\xc4\x8dere Galeazza II. Viscontija v Milanu. Dve drugi literarni zvezdi te dobe sta bila Jean Froissart in Francesco Petrarca. V tem \xc4\x8dasu je Chaucer napisal Knjigo o vojvodinji (The Book of the Duchess) v \xc4\x8dast Blanche Lancaster, \xc5\xbeene Janeza iz Genta, ki je umrla leta 1369._NEWLINE_Chaucer je leta 1370 potoval v Pikardijo kot del voja\xc5\xa1ke odprave. Leta 1373 je obiskal Genovo in Firence. \xc5\xa0tevilni znanstveniki, kot so Skeat, Boitani in Rowland menijo, da je na tem italijanskem potovanju pri\xc5\xa1el v stik s Petrarco ali Boccacciem. Predstavila sta mu srednjeve\xc5\xa1ko italijansko poezijo, oblike in zgodbe, ki jih je uporabljal kasneje.  Nameni potovanja leta 1377 so skrivnostni, saj so podrobnosti sporne. Kasnej\xc5\xa1i dokumenti ka\xc5\xbeejo, da je imel skupaj z Jeanom Froissartom nalogo, da poskrbi za poroko med prihodnjim kraljem Rihardom II. in francosko princeso, s \xc4\x8dimer se je kon\xc4\x8dala stoletna vojna. \xc4\x8ce je bil to namen njihovega potovanja, se zdi, da je bilo neuspe\xc5\xa1no, saj poroke ni bilo._NEWLINE_Leta 1378 je Rihard II. poslal Chaucerja kot odposlanca k Viscontiju in siru Johnu Hawkwoodu, angle\xc5\xa1kemu kondotjerju (najemni\xc5\xa1ki vodja) v Milano. Hawkwood je bil morda osnova za zna\xc4\x8daj viteza v Canterburyjskih povestih, saj se opis ujema s kondotjerjem v 14. stoletju._NEWLINE_Da je bila njegova kariera kot pisatelja cenjena, je postalo jasno, ko je Edvard III. Chaucerju odobril "galono vina dnevno do konca \xc5\xbeivljenja" za nedolo\xc4\x8deno nalogo. To je bilo nenavadno darilo, vendar glede na dan praznovanja, jurjevo 1374, ko so bili umetniki navadno nagrajeni, domnevajo, da je nagrado dobil za zgodnje pesni\xc5\xa1ko delo. Ni znano, za katero, \xc4\x8de sploh, ohranjena dela so mu prinesla nagrado, vendar ga je morda kralj nagradil kot predhodnika poznej\xc5\xa1ih nagrajenih pesnikov. Chaucer je dobival teko\xc4\x8do \xc5\xa1tipendijo do prihoda Riharda II. na oblast, 18. aprila 1378 pa je bila spremenjena v denarno pomo\xc4\x8d._NEWLINE_Chaucer je 8. junija 1374 dobil zelo pomembno delo kontrolorja carine v pristani\xc5\xa1\xc4\x8du v Londonu. Moral je biti primeren za opravljanje teh nalog, saj jih je opravljal 12 let. Njegovo \xc5\xbeivljenje ve\xc4\x8d naslednjih deset let ni dokumentirano, vendar je verjetno napisal (ali pa za\xc4\x8del) ve\xc4\x8dino znanih del v tem obdobju. V nekem pravnem dokumentu z dne 4. maja 1380 je omenjeno, da je bil vklju\xc4\x8den v raptus Cecilie Chaumpaigne. Ni jasno, kak\xc5\xa1no kaznivo dejanje je bilo, vendar se zdi, da je bil incident hitro re\xc5\xa1en in ni pustil made\xc5\xbea na Chaucerjevem ugledu. Ni znano, ali je bil v Londonu med kme\xc4\x8dkim uporom._NEWLINE_Medtem ko je bil \xc5\xa1e vedno kontrolor, se zdi, da se je Chaucer preselil v Kent, kjer je bil imenovan za enega od komisarjev miru za Kent, ko je bil mogo\xc4\x8d francoski vdor. V zgodnjih 1389-ih je za\xc4\x8del pisati Canterburyjske povesti. Leta 1386 je postal \xc4\x8dlan parlamenta za Kent. Domnevno je Chaucerjeva \xc5\xbeena umrla leta 1387. Pre\xc5\xbeivel je politi\xc4\x8dni prevrat lordov Prito\xc5\xbenikov._NEWLINE_12. julija 1389 je bil Chaucer imenovan za tajnika kraljevih del, nekak\xc5\xa1nega delovodjo ve\xc4\x8dine kraljevih gradbenih projektov.  V njegovem mandatu ni bilo velikih del, vendar je vodil popravila na Westminstrski pala\xc4\x8di, kapeli svetega Jurija, Windsorju in nadaljeval gradnjo pomola pri Towru v Londonu ter zgradil stojnice za turnir leta 1390. Morda je bilo delo zahtevno, vendar dobro pla\xc4\x8dano: dva \xc5\xa1ilinga dnevno je bilo ve\xc4\x8d kot trikratnik pla\xc4\x8de kontrolorja._NEWLINE_Po zapisih je bil septembra 1390 oropan in morda po\xc5\xa1kodovan, medtem ko je vodil poslovanje in je kmalu zatem, 17. junija 1391, prenehal delovati v tej vlogi. Skoraj takoj, 22. junija, je za\xc4\x8del kot namestnik gozdarja v kraljevem gozdu Petherton Park v Severnem Pethertonu v Somersetu.  To ni bila nadarbina z vzdr\xc5\xbeevanjem pomembnega dela posla, \xc4\x8deprav je bilo veliko prilo\xc5\xbenosti za pridobivanje dobi\xc4\x8dka. Leta 1394 mu je Rihard II. dodelil letno pokojnino v vi\xc5\xa1ini 20 funtov  Menijo, da je Chaucer prenehal pisati Canterburyjske povesti nekje proti koncu tega desetletja._NEWLINE_Chaucerjevo ime se ne dolgo po strmoglavljenju njegovega za\xc5\xa1\xc4\x8ditnika Riharda II. leta 1399 ne pojavlja ve\xc4\x8d v zgodovinskih zapisih. V zadnjih nekaj zapisih o njegovem \xc5\xbeivljenju pi\xc5\xa1e, da je z novim kraljem obnovil pokojnino in 24. decembra 1399 vzel v najem prebivali\xc5\xa1\xc4\x8de v Westminstrski opatiji. \xc4\x8ceprav je Henrik IV. obnovil dodeljene mu donacije, Chaucerjeva prito\xc5\xbeba (The Complaint of Chaucer to his Purse) namiguje, da morda niso bile pla\xc4\x8dane. Zadnji\xc4\x8d je bil Chaucer omenjen 5. junija 1400, ko mu je bilo vpla\xc4\x8danih nekaj dolgov._NEWLINE_Umrl je zaradi neznanih vzrokov 25. oktobra 1400, vendar ni trdnih dokazov za ta dan, saj je datum z napisa na njegovem grobu, ki so ga postavili ve\xc4\x8d kot sto let po njegovi smrti. Obstaja nekaj \xc5\xa1pekulacij, nazadnje v knjigi Terryja Jonesa Who Murdered Chaucer?\xc2\xa0: A Medieval Mystery (Kdo je umoril Chaucerja: Srednjeve\xc5\xa1ka skrivnost). Chaucer je bil pokopan v Westminstrski opatiji v Londonu, kar je bila njegova pravica zaradi statusa najemnika. Leta 1556 so njegove ostanke prenesli v bogatej\xc5\xa1e okra\xc5\xa1en grob na obmo\xc4\x8dju, zdaj znanem kot Poet\'s Corner (Pesni\xc5\xa1ki kot).\n_START_SECTION_\nDela\n_START_PARAGRAPH_\nChaucerjevo prvo ve\xc4\x8dje delo je Knjiga o vojvodinji" (The Book of the Duchess), elegija za Blanche Lancaster (ki je umrla leta 1369). Morda je elegijo naro\xc4\x8dil njen mo\xc5\xbe Janez iz Genta, ki je 13. junija 1374 Chaucerju dal 10 funtov rente. Zdi se, da je delo napisal med letoma 1369 in 1374. Dve drugi zgodnji deli sta pesnitev o kraljici Armenije Anelidi in snubljenju Arcita iz Gr\xc4\x8dije Anelida in Arcite in nedokon\xc4\x8dana pesnitev Hi\xc5\xa1a slave (The House of Fame). Chaucer je v plodnem obdobju napisal veliko svojih pomembnej\xc5\xa1ih del, ko je opravljal delo carinskega kontrolorja za London (1374 do 1386). Njegove Razprave bedakov (Parlement of Foules), Legenda o dobrih \xc5\xbeenah (The Legend of Good Women) in epska pesnitev Troilus in Kresida so vse iz tega \xc4\x8dasa. Menijo, da je v zgodnjih 1380-ih za\xc4\x8del delo, po katerem je najbolj znan, Canterburyjske povesti, zbirko zgodb izmi\xc5\xa1ljenih romarjev, ki so si jih pripovedovali na poti v Canterburyjsko stolnico; zgodbe so pomagale oblikovati angle\xc5\xa1ko literaturo._NEWLINE_Canterburyjske povesti v nasprotju z drugo literaturo obdobja odlikuje naturalizem pripovedi razli\xc4\x8dnih zgodb romarjev in razli\xc4\x8dnih likov, ki so na romarski poti. Veliko zgodb ustreza njihovim posameznim zna\xc4\x8dajem in socialnemu polo\xc5\xbeaju, \xc4\x8deprav se nekatere zgodbe slabo prilegajo njihovim pripovedovalcem, morda je to posledica nedokon\xc4\x8danega dela. Chaucer je \xc4\x8drpal iz resni\xc4\x8dnega \xc5\xbeivljenja romarjev: gostilni\xc4\x8dar ima ime po takratnem gostilni\xc4\x8darju v Southwarku, liki za \xc5\xbeeno iz Batha, trgovca, pravnika in \xc5\xa1tudenta so tudi vzeti iz realnega \xc5\xbeivljenja. Veliko del, ki jih je Chaucer opravljal v srednjeve\xc5\xa1ki dru\xc5\xbebi, vojak, sel, sluga, birokrat, delovodja in uradnik, mu je omogo\xc4\x8dalo spoznati veliko vrst ljudi, ki jih je upodobil v zgodbah. Bil je sposoben oblikovati njihov govor in sme\xc5\xa1iti njihov na\xc4\x8din, kar je postalo priljubljena literatura med podobnimi ljudmi._NEWLINE_Chaucerjeva dela so v\xc4\x8dasih razvr\xc5\xa1\xc4\x8dali v francosko obdobje, potem italijansko obdobje in na koncu angle\xc5\xa1ko obdobje. Troilus in Kresida je delo srednjega obdobja, saj se naslanja na oblike italijanske poezije, ki je v Angliji \xc5\xa1e niso poznali, Chaucer pa se je seznanil z njo na svojih potovanjih. Tema iz antike, dovr\xc5\xa1enost dela in uporaba dvornega jezika so odlike, zato je to eno njegovih najpopolnej\xc5\xa1ih in dobro oblikovanih del. V njem se Chaucer v glavnem opira na svoj vir, to sta Boccaccio in poznolatinski filozof Boetij. V Canterburyjskih povestih pa se je osredoto\xc4\x8dil na angle\xc5\xa1ke osebe, opolzke \xc5\xa1ale, spo\xc5\xa1tovane like je pogosto podrezal s humorjem, kar je utrdilo njegov ugled._NEWLINE_Njegovo pomembno delo je tudi Razprava o astrolabu (Treatise on the Astrolabe), morda ga je napisal za sina, saj podrobno opisuje obliko in uporabo tega instrumenta. V\xc4\x8dasih se delo navaja kot prvi primer tehni\xc4\x8dnega pisanja v angle\xc5\xa1kem jeziku. \xc4\x8ceprav je velik del besedila morda iz drugih virov, razprava ka\xc5\xbee, da je bil Chaucer seznanjen tudi z znanostjo. Drugo znanstveno delo so odkrili leta 1952 pod naslovom Equatorie of the Planetis, ki je napisano v podobnem jeziku in pisavi ter je nadaljevanje idej iz dela o astrolabu. V njem je prvi\xc4\x8d primer zgodnjega evropskega \xc5\xa1ifriranja.  Pripisovanje tega dela Chaucerju je \xc5\xa1e vedno sporno.'