b'\n_START_ARTICLE_\nVinodol\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nV 13.stoletju je bila Vinodolska kne\xc5\xbeevina pomembno sredi\xc5\xa1\xc4\x8de kvarnerskega primorja. Vinodol omenja \xc5\xbee Letopis popa Dukljanina, zatem pa tudi starohrva\xc5\xa1ki pisni viri.Kralj Andrej II. je leta 1260 podro\xc4\x8dje Vinodola daroval kr\xc5\xa1kemu knezu Gvidu Frankopanu. Iz darovnice, ki je bila tedaj izdana s tem namenom, lahko razberemo, da je tedanji Vinodol obsegal ve\xc4\x8dje podro\xc4\x8dje kot zgolj relativno majhno Vinodolsko dolino. S prihodom Frankopanov na emsto vinodolskih gospodov se je v tem delu Kvarnerja pri\xc4\x8dela utrjevati fevdalna oblast. Tedanje vinodolsko podro\xc4\x8dje je obsegalo mesta Novi, Ledenice, Bribir, Belgrad, Drivenik, Hreljin, Bakar, Trsat in Grobnik. Upravno sredi\xc5\xa1\xc4\x8de se je nahajalo v Novem  (Vinodolskem), kjer so imeli Frankopani svoj dvor. Na tem dvoru so se leta 1288 sestali poglavarji vinodolskih naselbin in pod predsedstvom kneza Leonarda Frankopana sprejeli Vinodolski zakon, ki je urejal odnose vinodolskih mest z njihovimi fevdnimi gospodi. V tem \xc4\x8dasu je to bil eden redkih zakonov, kjer je pri\xc5\xa1lo do kompromisa med fevdalnimi interesi in interesi lokalne samouprave.'