b'\n_START_ARTICLE_\nOkasta polonica\n_START_SECTION_\nOpis in biologija\n_START_PARAGRAPH_\nOdrasle okaste polonice dose\xc5\xbeejo dol\xc5\xbeino med 7 in 8,5 mm, kar jih uvr\xc5\xa1\xc4\x8da med najve\xc4\x8dje evropske polonice. Za okasto polonico so zna\xc4\x8dilne \xc4\x8drne pike na rde\xc4\x8dih ali oran\xc5\xbenih pokrovkah, ki so izrazito svetlo obrobljene, kar jim da videz o\xc4\x8di, po \xc4\x8demer je vrsta dobila ime okasta. V\xc4\x8dasih so pri tej vrsti \xc4\x8drne pike na pokrovkah tudi skoraj zabrisane. Za okasto polonico je zna\xc4\x8dilna tudi \xc4\x8drno-bela risba na oprsju, ki je druga\xc4\x8dna kot pri podobnih vrstah.  \xc5\xbdivi v iglastih in me\xc5\xa1anih gozdovih, kjer se tako li\xc4\x8dinke kot odrasle \xc5\xbeivali hranijo z listnimi u\xc5\xa1mi, ki \xc5\xbeivijo na iglavcih, predvsem na navadni smreki in na drugih vrstah iz rodu smrek. Poleg tega se hranijo z listnimi u\xc5\xa1mi, ki \xc5\xbeivijo na navadni brezi in ostalih vrstah iz rodu Betula ter trepetliki. Vrsta je v Sloveniji pogosta in splo\xc5\xa1no raz\xc5\xa1irjena._NEWLINE_Najpogostej\xc5\xa1e vrste u\xc5\xa1i s katerimi se hrani okasta polonica so Eucallipterus tiliae, Tuberculatus annulatus, Euceraphis betulae, Cavariella konoi, Acyrthosiphon ignotum, A.\xc2\xa0pisum in Macrosiphoniella artemisiae. Privla\xc4\x8di jih vonj iglavcev, v samem hro\xc5\xa1\xc4\x8du pa so znanstveniki uspeli izolirati alkaloid 2-dehidrococinelin. Poleg listnih u\xc5\xa1i se odrasle li\xc4\x8dinke hranijo tudi z li\xc4\x8dinkami \xc5\xa1kr\xc5\xbeatkov, ki \xc5\xbeivijo na trepetliki. Zimo pre\xc5\xbeivijo odrasli osebki skriti med odpadlim listjem in drugim drobirjem na gozdnih tleh.'