b'\n_START_ARTICLE_\nSlovensko domobranstvo\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nNeposredno po italijanski kapitulaciji so predstavniki predvojnih politi\xc4\x8dnih strank v Ljubljanski pokrajini 24. septembra 1943 objavili ustanovitev Slovenske domobranske legije._NEWLINE_Slovenska domobranska legija je imela tri bataljone, ki so bili sestavljeni iz pre\xc5\xbeivelih pripadnikov Prostovoljne protikomunisti\xc4\x8dne milice, va\xc5\xa1kih stra\xc5\xbe, Legije smrti, Jugoslovanske vojske v domovini, pa tudi biv\xc5\xa1ih partizanov.  30. septembra so oblast prevzeli Nemci, ki so SDL preimenovali in reorganizirali v Slovensko domobranstvo. Nemci, ki so septembra 1943 Ljubljansko pokrajino umestili v svojo operativno cono za Jadransko primorje, so pobudo za ustanovitev Slovenskega domobranstva sprejeli zaradi pomanjkanja lastne vojske. _NEWLINE_Pri ustanovitvi Slovenskega domobranstva sta sodelovala predvsem podpolkovnik Ernest Peterlin in general Leon Rupnik. Peterlin je \xc5\xbeelel oblikovati mo\xc4\x8dno oboro\xc5\xbeene enote, vklju\xc4\x8dno s te\xc5\xbekimi strojnicami, minometi in topovi manj\xc5\xa1ega kalibra. Nemci tak\xc5\xa1ne oboro\xc5\xbeitve slovenskim domobrancem nikoli niso odobrili, dovolili so jim le lahko pehotno oro\xc5\xbeje. Peterlin je bil vodja skrivne skupine domobranskih \xc4\x8dastnikov in nekdanjih oficirjev kraljeve vojske, ki so bili izrazito prozahodno usmerjeni in so sodelovanje z nem\xc5\xa1kimi okupacijskimi oblastmi dojemali izklju\xc4\x8dno kot nujno zlo v boju proti komunizmu. Peterlinova skupina je vzdr\xc5\xbeevala stike z zavezniki, organizirala re\xc5\xa1evanje sestreljenih zavezni\xc5\xa1kih pilotov na slovenskem ozemlju in pripravljala vse potrebno za prestop na stran zaveznikov ob njihovem pri\xc4\x8dakovanem izkrcanju na severnem Jadranu. Jeseni 1944 je skupino okoli Peterlina odkril gestapo in vsi z njo povezani domobranski \xc4\x8dastniki so bili internirani v tabori\xc5\xa1\xc4\x8de Dachau. Od tam so bili ob koncu vojne s soglasjem Ameri\xc4\x8danov junija 1945 prepeljani v Jugoslavijo in ubiti._NEWLINE_Manj\xc5\xa1a skupina okoli generala Rupnika je bila sodelovanju z Nemci bolj naklonjena in je tudi pri\xc4\x8dakovala zmago Tretjega rajha. Rupnik je sprva prevzel poveljstvo nad domobranci, a ga je \xc5\xbee po nekaj tednih nem\xc5\xa1ka vojska odstavila in mu ukazala, da se z domobranstvom ne sme ve\xc4\x8d ukvarjati. Zaradi njegovega vztrajanja so ga leta 1944 znova vklju\xc4\x8dili in ga imenovali za generalnega in\xc5\xa1pektorja. Tik pred koncem vojne, ob umiku nem\xc5\xa1kih sil, so Leona Rupnika Nemci spet imenovali za poveljnika domobranstva, vendar so politi\xc4\x8dni veljaki pritiskali nanj in se je zaradi tega potem polo\xc5\xbeaju odpovedal in ga prepustil Narodnemu odboru._NEWLINE_Domobranci so bili oboro\xc5\xbeeni, opremljeni in pla\xc4\x8devani s strani Nemcev. Podrejeni so bili nem\xc5\xa1kemu generalu Erwinu R\xc3\xb6senerju, dolo\xc4\x8deno samostojnost pri voja\xc5\xa1kih akcijah je imel udarni bataljon Vuka Rupnika, ki je bil edini od domobranskih bataljonov vse do konca vojne povsem slovenski. \xc5\xa0tevilo domobrancev je postopoma naraslo na pribli\xc5\xbeno 15.000.\n_START_SECTION_\nProgramska in ideolo\xc5\xa1ka opredelitev Slovenskega domobranstva\n_START_PARAGRAPH_\nIz objav Slovenca je razvidna programska in ideolo\xc5\xa1ka osnova Slovenskega domobranstva, \xc4\x8deprav je pri tem potrebno upo\xc5\xa1tevati, da so bili takratni \xc4\x8dasopisi in revije, ki so izhajali legalno, podvr\xc5\xbeeni cenzuri. _NEWLINE_\xe2\x80\xa6 na\xc5\xa1a ljubljena slovenska domovina naj bi bila s pomo\xc4\x8djo anglo-ameri\xc5\xa1ke plutokracije izro\xc4\x8dena bolj\xc5\xa1evizmu. \xe2\x80\xa6 po izdajalcih in bolj\xc5\xa1evisti\xc4\x8dnih izkoreninjencih izvojevana borba, ki naj bi pahnilo na\xc5\xa1e pridno, delovno in pobo\xc5\xbeno ljudstvo v trpljenje, nasilstvo, lakoto, rop, umor brezbo\xc5\xbenih in brezsr\xc4\x8dnih robotnikih kakor ne\xc4\x8dastnih pomaga\xc4\x8dev v korist \xc5\xbeidovske svetovne tiranije. _NEWLINE_Da se to prepre\xc4\x8di, je pri\xc5\xa1la k nam na povelje F\xc3\xbchrerja velikonem\xc5\xa1ka vojna sila, ki nas bo \xc5\xa1\xc4\x8ditila. \xe2\x80\xa6 S svojo mo\xc4\x8dno borbeno silo je Nem\xc4\x8dija edina trdnjava zoper bolj\xc5\xa1evizem in kapitalizem._NEWLINE_\xe2\x80\x94Slovenec, 24. september 1943, s. 1 _NEWLINE_Programske in ideolo\xc5\xa1ke opredelitve so objavljali v \xc4\x8dasopisu Slovenski domobranec, med drugim tudi odpor proti Judom._NEWLINE_\xc5\xbdidovstvo ho\xc4\x8de zasu\xc5\xbenjiti ves svet. Zasu\xc5\xbenjiti bi ga moglo, \xc4\x8de bi narode tudi gospodarsko uni\xc4\x8dilo. Zato je pognalo narode v vojno, da se uni\xc4\x8dujejo in s tem slu\xc5\xbeijo \xc5\xbeidovskim koristim. Najzvestej\xc5\xa1i izvr\xc5\xa1evalec \xc5\xbeidovskih ukazov sta komunizem in liberalna demokracija. Obe ideji so ustvarili \xc5\xbeidje za ne\xc5\xbeidovske narode. Tudi slovenski narod ho\xc4\x8de \xc5\xbeidovstvo z moralnim razkrojem in obubo\xc5\xbeanjem spraviti na kolena._NEWLINE_\xe2\x80\x94Slovenski domobranec\n_START_SECTION_\nPreboj pri Borovljah in predaja oro\xc5\xbeja britanski vojski\n_START_PARAGRAPH_\nPo vojni je velika ve\xc4\x8dina domobrancev zbe\xc5\xbeala iz Jugoslavije pred partizani. Be\xc5\xbealo je ve\xc4\x8d kot 11.000 domobrancev in 6.000 civilistov. Domobranci so pri Borovljah uspe\xc5\xa1no prebili partizanski obro\xc4\x8d in tako civilistom omogo\xc4\x8dili umik preko reke Drave, kjer je okupacijsko oblast \xc5\xbee vzpostavila britanska vojska, konkretno 5. korpus 8. armade. Domobranci so Britancem predali vse oro\xc5\xbeje in se tako po pravilih \xc5\xbdenevske konvencije izro\xc4\x8dili v varstvo kot vojni ujetniki. Zasilno tabori\xc5\xa1\xc4\x8de za slovenske domobrance in ubegle civile je bilo urejeno na polju v bli\xc5\xbeini Vetrinja.\n_START_SECTION_\nNasprotujo\xc4\x8da povelja v britanski vojski\n_START_PARAGRAPH_\nV zvezi s tem, kaj storiti z zajetimi domobranci, je obstajalo na britanski strani ogromno zmede in nasprotujo\xc4\x8dih ukazov. 27. aprila 1945 je tako britanski veleposlanik v Beogradu, Ralph Stevenson, svoji vladi priporo\xc4\x8dal, naj se vse proti-partizanske jugoslovanske enote razoro\xc5\xbeijo in namestijo v tabori\xc5\xa1\xc4\x8da, vendar se jih naj ne vra\xc4\x8da v Jugoslavijo. Dva dni zatem je Winston Churchill dal enako navodilo. 2. maja 1945 je tudi vrhovni poveljnik zavezni\xc5\xa1kih sil za Sredozemlje, mar\xc5\xa1al Alexander, izdal ukaz, po katerem se naj vse proti-partizanske jugoslovanske enote, ki so odlo\xc5\xbeile oro\xc5\xbeje in se uradno predale britanski vojski, namestijo v tabori\xc5\xa1\xc4\x8da do trenutka, ko se bo o njihovi usodi odlo\xc4\x8dalo na vladni ravni. Tudi Ameri\xc4\x8dani so dosledno zavzeli stali\xc5\xa1\xc4\x8de, da je treba vojne ujetnike za\xc5\xa1\xc4\x8dititi pred repatriacijo. Vodstvo 5. korpusa 8. armade britanske vojske je ta navodila bolj ali manj ignoriralo, saj si je na terenu prizadevalo za \xc4\x8dim bolj mirne odnose s partizansko vojsko, ki je po 9. maju zasedla velik del Ju\xc5\xbene Koro\xc5\xa1ke.\n_START_SECTION_\nPrihod hrva\xc5\xa1kih vojakov v Pliberk in Robertsonovo povelje\n_START_PARAGRAPH_\n13. maja je vodstvo britanskega 5. korpusa prejelo poro\xc4\x8dilo, da se avstrijsko-jugoslovanski meji pri Pliberku pribli\xc5\xbeuje \xc5\xa1e skupina okoli 200.000 hrva\xc5\xa1kih in 300.000 nem\xc5\xa1kih vojakov. Ker je bila britanska vojska na Koro\xc5\xa1kem v maju 1945 \xc5\xa1e malo\xc5\xa1tevilna, je 14. maja oficir vrhovnega zavezni\xc5\xa1kega poveljstva za Sredozemlje, general Brian Robertson, 5. korpusu izdal povelje, naj se vseh novih prispelih 200.000 Jugoslovanov izro\xc4\x8di partizanski vojski. En klju\xc4\x8dnih momentov tragedije domobrancev je, da je bil v Robertsonovem povelju uporabljen izraz Jugoslovani in ne Hrvati, \xc4\x8deprav je bilo o\xc4\x8ditno, da je bilo govora o pripadnikih nekdanjih hrva\xc5\xa1kih usta\xc5\xa1kih enot. Po tem Robertsonovem povelju je 5. korpus poleg hrva\xc5\xa1kih vojakov za\xc4\x8del kot Jugoslovane obravnavati tudi vse ostale proti-partizanske enote z obmo\xc4\x8dja Jugoslavije, tudi tiste, ki so se \xc5\xbee uradno predale britanskem oblastem.\n_START_SECTION_\nPliber\xc5\xa1ka tragedija in za\xc4\x8detek repatriacij\n_START_PARAGRAPH_\nNa podlagi Robertsonovega povelja je 15. maja 1945 vodstvo 5. korpusa zavrnilo predajo hrva\xc5\xa1kih vojakov pri Pliberku in jih izro\xc4\x8dilo partizanom, kar je bilo prvo poglavje v nadaljnjih prisilnih repatriacijah. 17. maja je brigadir Toby Low, poveljnik 5. korpusa, izdal nadaljnje povelje, po katerem se naj "vsi jugoslovanski dr\xc5\xbeavljani, ki se trenutno nahajajo na ozemlju 5. korpusa, nemudoma izro\xc4\x8dijo Titovim voja\xc5\xa1kim enotam. Vse formacije bodo razoro\xc5\xbeene in se jih NE bo informiralo o njihovi destinaciji." Tudi v tem povelju je veliko nejasnosti, saj Low govori o "vseh jugoslovanskih dr\xc5\xbeavljanih", to pa bi lahko pomenilo tudi civiliste. Le nekaj ur kasneje je iz \xc5\xa1taba vrhovnega zavezni\xc5\xa1kega poveljstva za Sredozemlje pri\xc5\xa1el nov ukaz mar\xc5\xa1ala Harolda Alexandra, po katerem morajo biti "vsi \xc4\x8detniki in ostali jugoslovanski disidenti evakuirani v britansko koncentracijsko podro\xc4\x8dje Distone, ju\xc5\xbeno od reke Pad v Italiji." Poveljstvo 5. korpusa je Alexandrov ukaz ignoriralo in se namesto tega \xc5\xa1e naprej zana\xc5\xa1alo na Robertsonov ukaz iz 14. maja.\n_START_SECTION_\nRepatriacije in prevara britanskega 5. korpusa\n_START_PARAGRAPH_\n18. maja je 5. korpus za\xc4\x8del z repatriacijami Srbov in Hrvatov. Ko je poveljstvo 5. korpusa o tem obvestilo zavezni\xc5\xa1ki \xc5\xa1tab, je dobilo privolitev, z opombo, da se nikogar ne sme repatriirati proti njegovi volji ali z uporabo sile in da morajo biti vsi tisti, ki repatriaciji nasprotujejo, evakuirani v Distone. Poveljstvo 5. korpusa se je odlo\xc4\x8dilo, da bo zahtevan pogoj o neuporabi sile doseglo z zvija\xc4\x8do. Slovenskim domobrancem so tako povedali, da bodo preme\xc5\xa1\xc4\x8deni v Palmanovo v Italiji, in ne nazaj v Jugoslavijo. To je bil razlog, da domobranci transportu niso nasprotovali. Bili so o\xc4\x8ditno prevarani s strani poveljstva 5. korpusa britanske vojske. Britanska vojska je tako med 27. in 31. majem 1945 poslala nazaj v Jugoslavijo bolj ali manj vse domobrance ter okoli 500 civilistov, \xc4\x8deprav je lahko sklepala, da jih po\xc5\xa1ilja v gotovo smrt.\n_START_SECTION_\nIntervencija slovenskih civilnih oblasti in prekinitev repatriacij\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xbde kmalu po prvih transportih, ko se je izkazalo, da vlaki ne vozijo v Italijo, temve\xc4\x8d v Jugoslavijo, je nekaterim domobrancem uspelo pobegniti. Tako so v tabor v Vetrinju prihajale vse \xc5\xa1tevilnej\xc5\xa1e informacije o britanski prevari, vendar jih poveljstvo slovenskega domobranstva na \xc4\x8delu s Francem Krenerjem ni jemalo dovolj resno. \xc5\xa0tevilni domobranski in civilni voditelji so na britanske oblasti sicer naslovili vpra\xc5\xa1anja in zahtevo po dodatnih zagotovilih, vendar so Britanci zavra\xc4\x8dali vsako mo\xc5\xbenost prevare. Transporti so se nadaljevali, pri\xc4\x8devanja o prevari pa so se mno\xc5\xbeila. \xc5\xa0ele 31. maja, ko je bila v Jugoslavijo \xc5\xbee prepeljana velika ve\xc4\x8dina domobrancev, je postalo vsem preostalim slovenskim beguncem jasno, da so repatriacije dejstvo in da so tudi sami zapisani enaki usodi. Vodstvo 5. korpusa je na\xc4\x8drtovalo, da se z repatriacijami slovenskih civilistov za\xc4\x8dne takoj naslednjega dne, 1. junija ob 5h zjutraj. V zadnjem obupnem poskusu je eden od civilnih voditeljev slovenskih beguncev, Valentin Mer\xc5\xa1ol, s temi dejstvi soo\xc4\x8dil kanadskega majorja Paula Barreja. Major Barre kot Kanad\xc4\x8dan ni pripadal britanski voja\xc5\xa1ki hierarhiji in je bil osupel, da mu je vodstvo 5. korpusa prikrivalo la\xc5\xbe o transportu domobrancev, saj je bil prepri\xc4\x8dan, da so bili dejansko preme\xc5\xa1\xc4\x8deni v Palmanovo. Po skupni intervenciji majorja Barreja in Mer\xc5\xa1ola na sede\xc5\xbeu britanske voja\xc5\xa1ke uprave v Celovcu je, 12 ur pred na\xc4\x8drtovano repatriacijo 6000 slovenskih civilistov, poveljstvo 5. korpusa prejelo nedvoumen ukaz, da smejo v Vetrinju ostati vsi civilisti, ki tako \xc5\xbeelijo.\n_START_SECTION_\nObisk feldmar\xc5\xa1ala Alexandra in dokon\xc4\x8dna odlo\xc4\x8ditev\n_START_PARAGRAPH_\n4. junija 1945 je tabori\xc5\xa1\xc4\x8de v Vetrinju nenapovedano obiskal tudi feldmar\xc5\xa1al Harold Alexander, vrhovni poveljnik zavezni\xc5\xa1kih sil za Sredozemlje. Vodstvo 5. korpusa je namre\xc4\x8d delovalo v nasprotju z njegovimi ukazi in priporo\xc4\x8dili z dne 17. maja, ko je izrecno opozarjal, da bi "bila repatriacija voja\xc5\xa1kih kadrov, ki so se predali britanskim oblastem, lahko zanje usodna". Alexander je z obiskom v Vetrinju vzpostavil svojo avtoriteto nad vodstvom 5. korpusa in se na licu mesta sre\xc4\x8dal tudi s predstavniki slovenskih beguncev. Osebno jim je zagotovil varnost in za\xc5\xa1\xc4\x8dito britanske vojske.\n_START_SECTION_\nUsoda domobrancev, vrnjenih v Jugoslavijo\n_START_PARAGRAPH_\nJugoslovanske oblasti so izvensodno ubile nekaj ve\xc4\x8d kot 11.000 domobrancev, izpu\xc5\xa1\xc4\x8deni pa so bili tisti, ki so bili stari manj kot 18 let ter so bili pri domobrancih manj kot eno leto. Vrnjene domobrance so komunisti\xc4\x8dne oblasti najprej internirale v treh koncentracijskih tabori\xc5\xa1\xc4\x8dih, in sicer v Teharjah, \xc5\xa0entvidu nad Ljubljano in \xc5\xa0kofji Loki. Od tam so veliko ve\xc4\x8dino odpeljali na mori\xc5\xa1\xc4\x8da v Ko\xc4\x8devskem Rogu, Hrastniku, Hudi jami in ostalih krajih po Sloveniji. Velika ve\xc4\x8dina pripadnikov Slovenskega domobranstva oziroma 11.683 je bilo tako ubitih po vojni, v spopadih med vojno pa je bilo ubitih pribli\xc5\xbeno 1800 domobrancev.  Druga\xc4\x8de so zavezniki ravnali s primorskimi domobranci; teh niso vrnili, saj se niso borili na jugoslovanskem ozemlju in so torej pripadali Italiji._NEWLINE_Mno\xc5\xbei\xc4\x8dni poboji domobrancev so bili prvi\xc4\x8d javno obsojeni 1975 v intervjuju z Edvardom Kocbekom, ki ga je vodil Boris Pahor in ki je povzro\xc4\x8dil diskreditacije in negativno propagandno kampanjo s strani Titovega re\xc5\xbeima proti obema v t.i. "Zalivski aferi".\n_START_SECTION_\nOdnos do domobranstva v dana\xc5\xa1njem \xc4\x8dasu\n_START_PARAGRAPH_\nPo osamosvojitvi in spremembi oblasti je bilo postavljeno nekaj spominskih obele\xc5\xbeij domobranskim enotam. Nekateri spomeniki so povzro\xc4\x8dili nove spore.'