b'\n_START_ARTICLE_\nAdalbert Stubel\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nKon\xc4\x8dal je slovensko u\xc4\x8ditelji\xc5\xa1\xc4\x8de v Kopru, v Gorici pa se je na u\xc4\x8ditelji\xc5\xa1\xc4\x8du usposobil tudi za pouk v nem\xc5\xa1\xc4\x8dini in italijan\xc5\xa1\xc4\x8dini. U\xc4\x8diteljsko slu\xc5\xbebo je za\xc4\x8del v tr\xc5\xbea\xc5\xa1kem predmestju \xc5\xa0kedenj, 1908 od\xc5\xa1el v Rojan, kjer je u\xc4\x8dil do fa\xc5\xa1isti\xc4\x8dne prepovedi delovanja slovenskih \xc5\xa1ol. Govoril je ve\xc4\x8d jezikov, pri u\xc4\x8dencih pa gojil ljubezendo slovenskega jezika. Poleg pou\xc4\x8devanja je vodil tudi pevski zbor. Ko je bil ukinjen pouk na slovenskih \xc5\xa1olah je bil prestavljen na italijansko \xc5\xa1olo v Rojanu. Ker pa ni hotel stopiti v fa\xc5\xa1isti\xc4\x8dno stranko, ga je oblast kazensko prestavila na pode\xc5\xbeelje v okolico Bologne. Premestitev je odklonil, zato je bil leta 1934 prisilno upokojen. Po vojni mu je Zavezni\xc5\xa1ka voja\xc5\xa1ka uprava v Trstu ponudila mesto \xc5\xa1olskega nadzornika, a je zaradi zdravstvenih razlogov raj\xc5\xa1i sprejel mesto ravnatelja \xc5\xa1ole mestnem predelu pri Sv. Jakobu. To slu\xc5\xbebo je opravljal do 1954, ko je bil redno upokojen. V prvih povojnih letih je bil tudi predavatelj na dopolnilnih te\xc4\x8dajih za slovenske u\xc4\x8ditelje v Trstu.'