b'\n_START_ARTICLE_\nPoitalijan\xc4\x8devanje\n_START_PARAGRAPH_\nPoitalijan\xc4\x8dev\xc3\xa1nje ali italijaniz\xc3\xa1cija pomeni nasilno uvajanje italijanskega jezika in kulture v de\xc5\xbeeleh, ki jih je zasedla italijanska dr\xc5\xbeava. V sloven\xc5\xa1\xc4\x8dini ta pojem uporabljamo zlasti za potuj\xc4\x8devanje primorskih Slovencev v \xc4\x8dasu po prvi svetovni vojni, zelo mo\xc4\x8dna italijanizacija pa je potekala tudi v nekaterih drugih de\xc5\xbeelah, npr. na Hrva\xc5\xa1kem (Istra, Dalmacija) in na Ju\xc5\xbenem Tirolskem.\n_START_SECTION_\nZgodovinski pregled\n_START_PARAGRAPH_\nPred prvo svetovno vojno je del severne Italije pripadal Avstro-Ogrski, italijanski iredentisti pa so se borili za priklju\xc4\x8ditev teh ozemelj Italiji. Ob za\xc4\x8detku prve svetovne vojne so Italijani za\xc4\x8dutili prilo\xc5\xbenost, da Italiji priklju\xc4\x8dijo \xc5\xa1e dosti ve\xc4\x8d kot samo omenjena ozemlja. Antantne sile so z Londonskim sporazumom leta 1915 Italiji podelile pravico, da okupira velik del slovenskega in hrva\xc5\xa1kega etni\xc4\x8dnega ozemlja. V zameno se je Italija pridru\xc5\xbeila silam antante in napovedala vojno centralnim silam._NEWLINE_Po koncu prve svetovne vojne so Londonski sporazum delno razveljavili. Italija je dobila manj, kot ji je bilo obljubljeno, a \xc5\xa1e vedno veliko ve\xc4\x8d, kot bi ji pripadalo, \xc4\x8de bi dejansko pravi\xc4\x8dno uporabili takrat zelo opevano Wilsonovo pravilo do samoodlo\xc4\x8dbe narodov. Ko sta Kraljevina SHS in Italija podpisali Rapallsko pogodbo, je bila dr\xc5\xbeavna meja dolo\xc4\x8dena tako, da je pribli\xc5\xbeno tretjina vseh Slovencev ostala v Italiji._NEWLINE_V nasprotju s splo\xc5\xa1no raz\xc5\xa1irjenim mnenjem se poitalijan\xc4\x8devanje ni za\xc4\x8delo \xc5\xa1ele v obdobju fa\xc5\xa1izma. Na ozemlju, ki je bilo priklju\xc4\x8deno Italiji, se je raznarodovalna politika za\xc4\x8dela \xc5\xbee takoj po koncu prve svetovne vojne. Predsednik italijanske vlade V. E. Orlando (sicer znan kot velik demokrat!) je \xc5\xbee 24. novembra 1918 poslal v Trst telegram z navodili za represivne ukrepe proti Slovencem in Hrvatom. \xc5\xbde decembra 1918 so se za\xc4\x8deli napadi na tr\xc5\xbea\xc5\xa1kega \xc5\xa1kofa Andreja Karlina - ker je bil Slovenec, so ga naslednje leto prisilili k odstopu._NEWLINE_Poznej\xc5\xa1e fa\xc5\xa1isti\xc4\x8dne oblasti so postopek italijanizacije \xc5\xa1e izpopolnile: imenovale so ga \xc2\xbbobmejno \xc4\x8di\xc5\xa1\xc4\x8denje\xc2\xab\xc2\xa0(\xc2\xbbbonifica di confine\xc2\xab). Slovenci (pa tudi Hrvati) so dobili uradni naziv \xc2\xbbtujerodni\xc2\xab\xc2\xa0(\xc2\xbballogeni\xc2\xab), sloven\xc5\xa1\xc4\x8dina (pa tudi hrva\xc5\xa1\xc4\x8dina) pa je bila skrajno neza\xc5\xbeelena, oziroma je bila prepovedana uporaba teh jezikov v javnih uradih. Italijane je motilo \xc5\xbee s\xc3\xa1mo poimenovanje Slovenci oziroma Hrvati, zato so uporabljali izraz \xc2\xbbSlovani\xc2\xab\xc2\xa0(knji\xc5\xbeno italijansko Slavi, nare\xc4\x8dno in \xc5\xbealjivo \xc5\xa0\xc4\x8davi)._NEWLINE_Italijanizacija se je mo\xc4\x8dno izrazila v potuj\xc4\x8devanju slovenskih imen in priimkov. V prvi fazi potuj\xc4\x8devanja osebnih imen in priimkov so zapis vseh priimkov prilagodili pravilom italijanskega pravopisa (npr: Anton\xc4\x8di\xc4\x8d je postal Antoncich). V drugi fazi, ki se je za\xc4\x8dela 1926, so priimke tudi vsebinsko italijanizirali (npr. Antoncich je zdaj postal Antonelli). Hkrati s tem je potekala tudi italijanizacija krajevnih imen (glej \xc4\x8dlanek: Italijanska imena slovenskih krajev)._NEWLINE_Poleg jezikovno-kulturnega nasilja, pa je bilo proti Slovencem usmerjeno tudi tisto najbolj primitivno in brutalno fizi\xc4\x8dno nasilje. Oblast je \xc5\xbee od za\xc4\x8detka tolerirala ali celo podpirala teroristi\xc4\x8dne \xc2\xbbskvadre\xc2\xab\xc2\xa0(italijansko squadra = mo\xc5\xa1tvo), iz katerih so se pozneje razvile fa\xc5\xa1isti\xc4\x8dne tolpe razbija\xc4\x8dev. Razbija\xc5\xa1ka akcija, ki je verjetno najbolj usodno vplivala na Slovence, je bil po\xc5\xbeig slovenskega Narodnega doma v Trstu (Dom je bil v za\xc4\x8detku 20. stoletja sede\xc5\xbe \xc5\xa1tevilnih slovenskih organizacij in simbol slovenstva). Po tem se je nasilje samo \xc5\xa1e stopnjevalo. Skvadristi so ropali in po\xc5\xbeigali zadru\xc5\xbena sredi\xc5\xa1\xc4\x8da in trgovine ter pretepali in posiljevali neitalijansko prebivalstvo._NEWLINE_Leta 1920 je bila sloven\xc5\xa1\xc4\x8dina prepovedana na po\xc5\xa1ti, do leta 1923 pa tudi v vseh javnih uradih in celo v pogovoru na cesti, na nagrobnih napisih in tudi v cerkvi. Tega leta so zaprli tudi vse slovenske osnovne \xc5\xa1ole (kmalu zatem pa tudi ostale)._NEWLINE_Leta 1931 so uvedli poseben sistem dav\xc4\x8dne in sodne ekspropriacije nepremi\xc4\x8dnin, s katerim so hi\xc5\xa1e zaplenili slovenskim kmetom in vanje naselili koloniste \xc4\x8diste italijanske rase.\n_START_SECTION_\nItalijansko razumevanje italijanizacije\n_START_PARAGRAPH_\nOriginalno gibanje za italijanizacijo sega \xc5\xa1e v dobo razsvetljenstva, ko je bilo odgovor jezikoslovcev na vna\xc5\xa1anje vedno \xc5\xa1tevilnej\xc5\xa1ih tujk v italijanski jezik. V za\xc4\x8detku dvajsetega stoletja pa je odpor do tujk postal odpor do tujih jezikov in do ne-italijanskih lastnih imen. Gre predvsem za obdobje med dvema svetovnima vojnama, ko je idejo prevzel fa\xc5\xa1izem, ki je izena\xc4\x8dil vse jezike z lokalnimi nare\xc4\x8dji, torej s kr\xc5\xa1itvami italijan\xc5\xa1\xc4\x8dine. Pri tem je treba tudi upo\xc5\xa1tevati, da so italijanski izobra\xc5\xbeenci od vselej smatrali, da so Italijani edini naravni potomci Rimljanov in zakoniti dedi\xc4\x8di Rimskega imperija, zaradi \xc4\x8desar imajo naravno pravico do italijanizacije ozemelj, ki so v preteklosti pripadale imperiju. S tem prepri\xc4\x8danjem je na primer potekala italijanizacija celo v Libiji, \xc4\x8deprav ni bilo niti sledu o latinskem izvoru obstoje\xc4\x8dih arabskih imen. \xc5\xa0e bolj so se fa\xc5\xa1isti\xc4\x8dne oblasti \xc4\x8dutile upravi\xc4\x8dene, da "ponovno vzpostavijo" italijanski jezik v obmejnih predelih svoje dr\xc5\xbeave, to je predvsem v Bocenski pokrajini in na vzhodni meji od Furlanije do Dalmacije. Pri tem je treba pripomniti, da je avstrijski popis prebivalstva iz leta 1910 ugotovil na Bocenskem le 3\xc2\xa0% Italijanov, medtem ko jih je bilo na vzhodni meji kar 40\xc2\xa0%, kar pa ni prepre\xc4\x8dilo globoke italijanizacije obeh podro\xc4\x8dij. Zanimivo je, da so pri tem italijanske oblasti pozabile na mesto Zadar, kjer je bila prisotnost italijanskega prebivalstva vi\xc5\xa1ja kot na primer v Gorici, a do italijanizacije ni pri\xc5\xa1lo._NEWLINE_Italijanizacija seveda ni bila samo posledica kulturne zgre\xc5\xa1enosti, in kot taka zgodovinsko odpustljiva. V veliki meri je to bila na\xc4\x8drtovana politi\xc4\x8dna poteza, v skladu s kolonialisti\xc4\x8dnimi idejami tiste dobe. \xc5\xa0e danes veliko Italijanov misli, da je bila italijanizacija, se pravi nasilna asimilacija, izvedena v korist lokalnih ne-italijanskih ljudstev, ki jim je bilo tako omogo\xc4\x8deno \xc5\xbeivljenje  v Italiji.'