b'\n_START_ARTICLE_\nPavel Petrovi\xc4\x8d Tur\xc4\x8daninov\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\n18. avgusta 1789 je vstopil v Preobra\xc5\xbeenski polk in 18. oktobra 1794 je bil povi\xc5\xa1an v zastavnika. 3. marca 1796 je bil s \xc4\x8dinom stotnika preme\xc5\xa1\xc4\x8den v Staroingermanlandski pehotni polk, kjer je postal adjutant Suvorova. Sodeloval je v danski kampanji, pri \xc4\x8demer je bil ranjen. Po vrnitvi v Rusijo je bil 16. junija 1800 odpu\xc5\xa1\xc4\x8den iz voja\xc5\xa1ke slu\xc5\xbebe._NEWLINE_2. maja 1801 se je vrnil v voja\xc5\xa1ko slu\xc5\xbebo in bil s \xc4\x8dinom podpolkovnika dodeljen Arhangelogorodnemu mu\xc5\xa1ketirskemu polku; 20. septembra istega leta je postal poveljnik polka. 4. januarja 1805 je bil imenovan za poveljnika Jekaterinoslavskega grenadirskega polka; v polkovnika je bil povi\xc5\xa1an 23. aprila 1806._NEWLINE_S polkom je sodeloval v francosko-ruski vojni leta 1806-07. 7. februarja 1808 je bil imenovan za poveljnika Oloneckega mu\xc5\xa1ketirskega polka, s katerim se je udele\xc5\xbeil bojev proti Turkom v Moldaviji in Srbiji v letih 1809-11. Ker je uspel zavzeti trdnjavo Bregovo v Srbiji, je bil 29. decembra 1810 povi\xc5\xa1an v generalmajorja ter imenovan za poveljnika 2. brigade 22. pehotne divizije._NEWLINE_11. junija 1813 je postal poveljnika celotne 22. pehotne divizije, s katero se je udele\xc5\xbeil vojne kampanje v Nem\xc4\x8diji in Franciji. Po vojni je postal poveljnik 1. brigade 14. pehotne divizije. 12. decembra 1816 pa je ponovno postal poveljnik 22. pehotne divizije, nato pa je bil 25. novembra 1818 vrnjen na staro mesto brigadnega poveljnika 1. brigade 14. pehotne divizije; pozneje je postal poveljnik 1. brigade 3. pehotne divizije._NEWLINE_12. septembra 1820 je prevzel poveljstvo 13. pehotne divizije; 12. decembra 1824 je bil povi\xc5\xa1an v generalporo\xc4\x8dnika. 10. julija 1826 je bil odstranjen iz poveljni\xc5\xa1kega mesta. 27. septembra 1829 je postal poveljnik Aboja, nato pa je postal voja\xc5\xa1ki guverner Podolskega. 16. februarja 1835 je postal voja\xc5\xa1ki guverner Kamenec-Podolskega ter civilni guverner podolske province. 17. oktobra 1835 je postal poveljnik Kijeva.'