b'\n_START_ARTICLE_\nTransfuzija krvi\n_START_PARAGRAPH_\nTransfuzija krvi je medicinski postopek, pri katerem prejemnik dobi kri ali krvne proizvode intravensko v svoj krvni obtok, kot nadomestilo za pomanjkanje sestavnih delov krvi. Pomanjkanje je lahko posledica razli\xc4\x8dnih zdravstvenih te\xc5\xbeav, kot so po\xc5\xa1kodbe, slabokrvnost ipd. in se ugotavlja z laboratorijskimi diagnosti\xc4\x8dnimi postopki. V\xc4\x8dasih so za transfuzije uporabljali celo kri brez obdelave (razen dodajanja sredstva proti strjevanju), v sodobni medicini pa se obi\xc4\x8dajno uporablja posamezne izolirane sestavne dele krvi, kot so rde\xc4\x8de krvni\xc4\x8dke, bele krvni\xc4\x8dke, krvna plazma itd._NEWLINE_Transfuziologija je panoga medicine, ki se ukvarja s teoretskimi in prakti\xc4\x8dnimi vidiki transfuzije._NEWLINE_Kri za transfuzijo izvira iz donacij, bodisi od pacienta samega (avtologna transfuzija), bodisi, v ve\xc4\x8dini primerov, od druge osebe (alogena oz. homologna transfuzija). Po odvzemu kri obdelajo in s centrifugiranjem lo\xc4\x8dijo sestavne dele med seboj, sledi testiranje za oku\xc5\xbebe, ki se lahko prena\xc5\xa1ajo s krvjo. Po smernicah Svetovne zdravstvene organizacije so nujni vsaj testi za HIV, hepatitis B, hepatitis C in sifilis. Nujen korak je tudi tipiziranje krvi po krvnih skupinah, da se zagotovi kompatibilnost med donorjem in prejemnikom ter prepre\xc4\x8di zavrnitvene reakcije. Obdelano kri nato spravijo v standardizirano embala\xc5\xbeo (\xc2\xbbenote\xc2\xab) in shranijo v kontroliranih pogojih. Kljub varnostnim ukrepom in nadzoru kakovosti, ki so standard v razvitih dr\xc5\xbeavah, obstaja pri vsaki transfuziji tveganje napak, ki bi lahko ogrozile prejemnikovo zdravje, zato je klini\xc4\x8dna praksa, da se transfuzija izvaja le v primerih, ko je to nujno potrebno (npr. koncentracija rde\xc4\x8dih krvni\xc4\x8dk pod 7\xe2\x80\x938 g/dL ali hematokrit pod 30\xc2\xa0%).'