b'\n_START_ARTICLE_\nJuda I\xc5\xa1karijot\n_START_SECTION_\nIzdajstvo Jezusa\n_START_PARAGRAPH_\nZgodba o Judovi izdaji je opisana v vseh \xc5\xa1tirih kanoni\xc4\x8dnih evangelijih. Duhovniki so \xc5\xbee dlje \xc4\x8dasa iskali prilo\xc5\xbenosti, da bi prijeli Jezusa, saj so sklenili, da ga usmrtijo. Tudi Lazarja, ki ga je Jezus obudil, so hoteli ubiti, saj se je zaradi njega veliko Judov spreobrnilo k Jezusu. Za Jezusom so izdali celo tiralico (Jn 11,57). Juda je torej \xc5\xa1el k velikemu duhovniku Jo\xc5\xbeefu Kajfi in ta se ga je zelo razveselil. Za pla\xc4\x8dilo mu je dal 30 srebrnikov, to je denarijev, ceno ocenjenega, ki so ga ocenili nekateri Izraelovi sinovi (Mt 27,9, glej tudi Zah 11,11-12). En srebrnik je bila navadna dnevna pla\xc4\x8da, torej jih je bilo 30 vi\xc5\xa1ina mese\xc4\x8dne pla\xc4\x8de. To vrednost so dolo\xc4\x8dili glede na 2 Mz 21,32, kjer pi\xc5\xa1e, da \xc4\x8de vol pobije hlapca ali deklo, mora gospodar vola pla\xc4\x8dati gospodarju hlapca ali dekle 30 srebrnih \xc5\xa1eklov. S tem so pokazali, kako vestno se dr\xc5\xbeijo Mojzesove Postave, pa tudi, da so Jezusa obravnavali kot hlapca, ki bo ubit. Za primerjavo velikosti pla\xc4\x8dila navedimo \xc5\xa1e dogodek, ki se je zgodil \xc5\xa1est dni pred pasho. \xc5\xbdena, ki ji je bilo ime Marija, je v Betaniji mazilila Jezusa z dragocenim oljem, na kar je Juda komentiral: \xc2\xbbZakaj tega olja ne bi prodali za tristo denarijev in t\xc3\xa9 dali ubogim?\xc2\xab Evangelist Janez pristavi, da tega pa ni rekel, ker bi skrbel za uboge, ampak ker je bil tat; imel je namre\xc4\x8d denarnico in si je prila\xc5\xa1\xc4\x8dal, kar so dajali vanjo (Jn 12,1-8). Tristo denarijev je torej desetmese\xc4\x8dna pla\xc4\x8da oziroma, lahko bi rekli kar celoletna pla\xc4\x8da. Juda je bil torej pripravljen za olje, s katerim je bil Jezus maziljen, iztr\xc5\xbeiti desetkrat ve\xc4\x8d kot za Jezusa samega. \xc5\xa0e drugo primerjavo pa nam ponuja zgodba o pomno\xc5\xbeitvi kruha pet tiso\xc4\x8dim mo\xc5\xbeem. V njej Jezus Filipu zaupa svojo skrb zaradi la\xc4\x8dne mno\xc5\xbeice. Filip v stiski predlaga, da bi za dvesto denarijev kupili kruha, a to bi bilo dosti premalo za nahraniti tak\xc5\xa1no mno\xc5\xbeico (Jn 6). Dvesto denarijev je bil torej celotni takratni "prora\xc4\x8dun", s katerim so razpolagali Jezus in dvanajsteri apostoli. Naposled je Juda po prejemu tridesetih srebrnikov za\xc4\x8del iskati prilo\xc5\xbenost, na kak na\xc4\x8din bi Jezusa izro\xc4\x8dil._NEWLINE_Po zadnji ve\xc4\x8derji je Jezus od\xc5\xa1el z enajsterimi molit na vrt Getsemani pod Oljsko goro. Juda pa je medtem \xc5\xa1el iskat vojake in hlapce velikega duhovnika in jih pripeljal k Jezusu. Juda je Jezusa poljubil, saj je bil dogovorjen, da bo tako pokazal, koga naj aretirajo. Judje se na\xc4\x8deloma niso poljubljali pri pozdravu, razen, \xc4\x8de se \xc5\xbee dolgo niso videli. So pa u\xc4\x8denci poljubljali svoje u\xc4\x8ditelje v znak spo\xc5\xa1tovanja. Poljubljali so jim roko ali nogo ali stopalo. Juda pa je v ta poljub polo\xc5\xbeil strup izdajstva. Zato je poljub postal znan kot Jude\xc5\xbeev poljub, kar je v \xc5\xa1tevilnih jezikih sinonim za zahrbtno izdajo. Jezus se aretaciji ni upiral in je tudi svoje u\xc4\x8dence pozval k mirnosti. Jezusa so potem odpeljali na zasli\xc5\xa1anje h Kajfi, pozneje pa \xc5\xa1e k Herodu Antipi in k Ponciju Pilatu, ki je ukazal, da ga mu\xc4\x8dijo in jim ga dovolil usmrtiti s kri\xc5\xbeanjem (Mt 26-27, Mr 14-15, Lk 22-23, Jn 18).\n_START_SECTION_\nJudova smrt in vpra\xc5\xa1anje pogubljenja\n_START_PARAGRAPH_\nEvangelij po Mateju (Mt 27,3-10) poro\xc4\x8da, da se je Juda po Jezusovi obsodbi pokesal in vrnil duhovnikom 30 srebrnikov, reko\xc4\x8d: \xc2\xbbGre\xc5\xa1il sem, ker sem izdal nedol\xc5\xbeno kri.\xc2\xab\xc2\xa0Oni pa so rekli: \xc2\xbbKaj nam mar? Ti glej!\xc2\xab (v smislu\xc2\xa0\xc2\xbbTvoja stvar, to se nas ne ti\xc4\x8de\xc2\xab)! Vrgel je srebrnike v tempelj, se umaknil in se \xc5\xa1el obesit, pri \xc4\x8demer je \xc2\xbbpadel z glavo navzdol, tako da se je razpo\xc4\x8dil in se mu je izsulo vse drobovje\xc2\xab (Apd 1,18-19). Po izro\xc4\x8dilu se je obesil na drevo vrste Cercis Siliquastrum, ki se zdaj po njem imenuje Jude\xc5\xbeevo drevo. Tako je Juda umrl na veliki petek, na isti dan torej, kot Jezus._NEWLINE_Apostolski o\xc4\x8de Papija iz Hierapolisa, \xc5\xa1kof iz 2. stoletja, ki je osebno poznal apostola Janeza, pi\xc5\xa1e o Judu takole:_NEWLINE_Apolinarijev(e besede): Treba je vedeti, da Juda ni umrl na zanki, ampak je pre\xc5\xbeivel, saj so ga sneli, preden se je zadu\xc5\xa1il. Na to jasno ka\xc5\xbeejo Apostolska dela, (ko pravijo), da je \xc2\xbbpadel z glavo navzdol, tako da se je razpo\xc4\x8dil in se mu je izsulo vse drobovje\xc2\xab\xc2\xa0(Apd 1,18). Jasneje o tem poro\xc4\x8da Papija, Janezov u\xc4\x8denec, ki v \xc4\x8detrti knjigi Razlage Gospodovih izrekov pravi takole: \xc2\xbbJuda je na tem svetu hodil naokrog kot velik primer nestrahospo\xc5\xa1tovanja do Boga, saj se mu je meso toliko napihnilo, da niti tam, kjer je voz zlahka \xc5\xa1el skozi, on ni mogel, in celo gmota njegove glave ne. Pravijo, da so trepalnice na njegovih o\xc4\x8deh tako zatekle, da sploh ni videl lu\xc4\x8di, njegovih o\xc4\x8di pa ni mogel videti niti zdravnik s posebnim instrumentom za gledanje, tako globoko so se odmaknile od zunanje povr\xc5\xa1ine. Njegov sramni del telesa je bil odvratnej\xc5\xa1i in ve\xc4\x8dji od vsake gnusobe, skozenj pa se je po izlo\xc4\x8dilih iz vsega telesa stekala sokrvca in \xc4\x8drvi, njemu v sramoto. Ko je po mnogih mukah in kaznih umrl na svojem kraju, je ta kraj od smradu postal pust in nenaseljen vse do zdaj. Da, vse do danes ne more nih\xc4\x8de iti mimo v bli\xc5\xbeini tistega kraja, ne da bi si z rokami zatisnil nos. Tak\xc5\xa1en iztok se je skozi njegovo meso razlezel po zemlji.\xc2\xab_NEWLINE_\xe2\x80\x94\xe2\x80\x89Papija iz Hierapolisa, Fragment III._NEWLINE_Obstaja vpra\xc5\xa1anje, ali je Judo zaradi izdajstva, samomora, pohlepa po denarju in \xc5\xa1e drugih grehov doletelo ve\xc4\x8dno pogubljenje. Rimskokatoli\xc5\xa1ka cerkev se sicer za nobenega umrlega poimensko ni izjasnila, da se je po smrti zna\xc5\xa1el v peklu, \xc4\x8deprav pa nasprotno za mnoge trdi, da se nahajajo v nebesih. To so tisti, ki jih je razglasila za svetnike. Kljub vsemu pa Sveto pismo o Judu govori kot o \xc2\xbbsinu pogubljenja\xc2\xab. Jezus pravi v svoji Velikoduhovni\xc5\xa1ki molitvi, da je vse ljudi, ki mu jih je O\xc4\x8de dal od sveta, ohranil in nih\xc4\x8de se ni pogubil, razen sin pogubljenja, da se izpolni Pismo (Jn 17,12). Jezus tudi pravi: \xc2\xbbGorje tistemu \xc4\x8dloveku, po katerem je Sin \xc4\x8dlovekov izro\xc4\x8den! Bolje bi bilo za tega \xc4\x8dloveka, da se ne bi rodil\xc2\xab (Mt 26,24). Pomen teh besed se nana\xc5\xa1a ravno na ve\xc4\x8dno trpljenje. Namre\xc4\x8d, kadar \xc4\x8dlovek od \xc5\xbeivljenja nima ni\xc4\x8d drugega, kot eno samo trpljenje, takrat je za njega dejansko bolj\xc5\xa1e, da sploh nikoli ne bi obstajal. To splo\xc5\xa1no pravilo velja za vsakogar, ki ga \xc4\x8daka ve\xc4\x8dno pogubljenje, Jezus pa ga je nedvoumno obrnil prav na svojega izdajalca. Velja \xc5\xa1e omeniti, da po Svetem pismu Bog \xc4\x8dloveku greh odpusti, \xc4\x8de se ga le kesa, kar naj bi storil tudi Juda, vendar pa po razlagi Franceta Rozmana Judovo kesanje ni bilo kesanje iz nadnaravnih nagibov, ampak zaradi peko\xc4\x8de vesti in posledic, ki jih je slutil. To je bilo naravno kesanje in tako se kesamo, kadar se bojimo kazni za storjeno dejanje in ne, ker smo z njim naredili greh.\n_START_SECTION_\nNasledstvo na apostolskem mestu\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xa0tirideset dni, od Jezusovega vstajenja do njegovega vnebohoda, so apostoli bili kot enajsterica. Po vnebohodu, ki se je zgodil na Oljski gori, so se vrnili v Jeruzalem, da izberejo naslednika Jude I\xc5\xa1karijota. Kandidat je moral biti \xc5\xbeiva pri\xc4\x8da Jezusovega delovanja, zato je moral biti vse od Jezusovega krsta u\xc4\x8denec, ki je hodil za njim. Apostoli so predlagali dva: Jo\xc5\xbeefa Barsabo, z vzdevkom Just (Pravi\xc4\x8dni), in Matijo. Nato so molili, naj Sveti duh izmere enega izmed njiju. \xc5\xbdreb je dolo\xc4\x8dil Matijo, ki ji tako postal dvanajsti apostol (Apd 1, 12-26).\n_START_SECTION_\nEvangelij po Judu I\xc5\xa1karijotu\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1970 so v Egiptu odkrili papirus iz 2. stoletja. Ta papirus je postal znan kot Evangelij po Judu I\xc5\xa1karijotu, saj opisuje zgoraj navedene dogodke z Judovega zornega kota. Besedilo ima mo\xc4\x8dan gnosti\xc4\x8dni poudarek, zaradi \xc4\x8desar spada med apokrife. V njem je Juda predstavljen kot Jezusov osvoboditelj, saj mu je pomagal znebiti se telesnih spon in postati resni\xc4\x8dno duhovni \xc4\x8dlovek.'