b'\n_START_ARTICLE_\nNomokanon Svetega Save\n_START_PARAGRAPH_\nNomokanon Svetega Save (iz gr\xc5\xa1kega nomos \xe2\x80\x93 civilni zakon in  kanon \xe2\x80\x93 cerkveni zakon), srbsko Zakonopravilo, Krm\xc4\x8dija ali  Nomokanon, je zbornik bizantinskih cerkvenih in civilnih predpisov, ki jih  je za srbske razmere priredil sveti Sava na za\xc4\x8detku 13. stoletja. Nomokanon se \xc5\xa1teje za najstarej\xc5\xa1i ohranjeni srbski pravni akt._NEWLINE_Sava je Nomokanon prevedel iz gr\xc5\xa1\xc4\x8dine. Njegov prevod bizantinskega Nomokanona je bil sprejet na skup\xc5\xa1\xc4\x8dini v samostanu \xc5\xbdi\xc4\x8da leta 1221 kot najvi\xc5\xa1ji cerkveni in dr\xc5\xbeavni akt. Ker je cerkvena zakonodaja v mnogo\xc4\x8dem vplivala tudi na \xc5\xbeivljenje podlo\xc5\xbenikov, se je Savina kompilacija v veliki meri nana\xc5\xa1ala na podro\xc4\x8dje, ki se danes \xc5\xa1teje za civilno pravo. _NEWLINE_V Savin Nomokanon niso bila vklju\xc4\x8dena bizantinska zakonska besedila Ekloga, Epanagoga in Balsamonovi komentarji iz 12. stoletja, ki cerkev podrejajo dr\xc5\xbeavi, zato sta cerkev in dr\xc5\xbeava v Ra\xc5\xa1ki postali enakopravni partnerici._NEWLINE_Sava je v Naomokanonu navedel tudi Atanasijev popis kanonskih knjig, da bi prepre\xc4\x8dil uporabo slovanskih apokrifov.\n_START_SECTION_\nBizantinski nomokanoni\n_START_PARAGRAPH_\nTak\xc5\xa1en cerkveni zbornik se prvi\xc4\x8d omenja leta 451 v povezavi z odlo\xc4\x8ditvami Kalcedonskega koncila. V ta zbornik so bila vklju\xc4\x8dena skraj\xc5\xa1ana besedila vseh pravil (sinopsis). Sestavljanje zbornika se pripisuje \xc5\xa0tefanu Efe\xc5\xa1kemu, po katerem je dobil naslov Sinopsis \xc5\xa0tefana Efe\xc5\xa1kega. _NEWLINE_Sestavljanje cerkveno-civilnega zbornika, v katerem je bila vsebina urejena sistematsko po  pravnih vpra\xc5\xa1anjih, ki jih obravnava, se pripisuje carigrajskemu patriarhu Ivanu Sholastiku. Njegov zbornik je vseboval tudi 12 novel cesarja Justinijana, ki so se nana\xc5\xa1ale na cerkveno pravno problematiko. Napisan je bil okoli leta 550 in se po avtorju imenuje Nomokanon Ivana Sholastika ali Sintagma Ivana Sholastika. Sintagma se imenujejo nomokanonski zborniki,  ki vsebujejo samo pravila brez razlag._NEWLINE_Na za\xc4\x8detku 7. stoletja je bil v obdobju patriarha Sergeja (610-638) napisan zbornik Kanonska sintagma, ki jo je pravnik Julijan zdru\xc5\xbeil z zbirko zakonov iz Justinijanove zakonodaje (Collectio tripartita) neznanega avtorja iz istega obdobja. Nastali zbornik se je imenoval Nomokanon v 14 naslovih. V ta nomokanon so bila leta 883 vne\xc5\xa1ena pravila Trulskega in Drugega nicejskega koncila, pravila vmesnih carigrajskih in ve\xc4\x8d drugih koncilov.  Predgovor je napisal patriarh Fotij, zato se po njem imenuje Fotijev nomokanon. Njegov nomokanon je s sklepom na carigrajskem koncilu leta 920, na katerem so prisostvovali \xc5\xa1tirje patriarhi, razgla\xc5\xa1en za uradni pravni akt kr\xc5\xa1\xc4\x8danske cerkve.\n_START_SECTION_\nMetodov nomokanon\n_START_PARAGRAPH_\nPrvi slovanski nomokanon je napisal sveti Metod okoli leta 868. Imenoval se je Liber Sclavorum qui dicitur Methodius in je omenjen v Kraljestvu Slovanov, delu popa Dukljana iz Bara, napisanem v letih 1167-1173. Metodov nomokanon je dobil ime po avtorju in slovanskem prosvetitelju Metodu. Vseboval je prevod Nomokanona Ivana Sholastika in Zakon sudnji ljudem, slovansko predelavo Ekloge. Ekloga (izbor zakonov) je bizantinski zbornik iz leta 740, sprejet v obdobju cesarjev Leona III. (717\xe2\x80\x93741) in Konstantina V.  (741\xe2\x80\x93775). Ekloga je skraj\xc5\xa1ana razli\xc4\x8dica Justinijanovega zakonika. Metodov nomokanon je bila napisan verjetno pred njegovim odhodom k slovenskemu knezu Koclju v Spodnjo Panonijo (869\xe2\x80\x93870 in 873\xe2\x80\x93874), vendar je bil namenjen vsem Slovanom.\n_START_SECTION_\nVpliv na kasnej\xc5\xa1o zakonodajo\n_START_PARAGRAPH_\nNomokanon, preveden iz gr\xc5\xa1\xc4\x8dine, je bil uveden tudi v Bolgariji na za\xc4\x8detku 13. stoletja._NEWLINE_Savin nomokanon je bil najvi\xc5\xa1ji pravni akt v srednjeve\xc5\xa1ki Srbiji do uvedbe Du\xc5\xa1anovega zakonika v 14. stoletju. Vmes je kralj Milutin Nemanji\xc4\x87 uvedel nekaj nove zakonske regulative, ki se ve\xc4\x8dinoma ni ohranila in se zato zanjo ne v\xc3\xa9 ali je bila celovit zakonik.  Nekaj delov Savinega nomokanona je bilo vklju\xc4\x8denih tudi v Du\xc5\xa1anov zakonik (\xc4\x8dleni 6, 8, 11, 101, 109 in 196)._NEWLINE_Zakonopravilo je bilo tiskano v Moskvi leta 1650 in 1653 pod naslovom Krm\xc4\x8dija in nato v 18. in 19. stoletju ve\xc4\x8dkrat ponatisnjeno. Prva izdaja se je izkazala za napa\xc4\x8dno, druga pa se je natisnila v 1200 izvodih in je pri\xc5\xa1la tudi do Srbije. Od 17. stoletja so Srbi uporabljali Savino Zakonopravilo v ruskih tiskanih izdajah. Zadnja ruska izdaja je iz leta 1914. Od Rusov privzet naslov Krm\xc4\x8dija je nakazoval, da nomokanon krmari cerkveno ladjo._NEWLINE_V Savino Zakonopravilo prvotno nista bila vklju\xc4\x8dena Zakon sudnji ljudem in Sud cara Leona i Konstantina (slovanska predelava Ekloge). Tiskane izdaje ju vsebujejo. _NEWLINE_Zakonopravilo je postalo prvi zakonik obnovljene Srbije leta 1804, ko se je za\xc4\x8dela srbska revolucija. Prota Mateja Nenadovi\xc4\x87 je s tem nadaljeval Savino zakonodajno delo. Deli Zakonopravila (\xc4\x8dlena 93 in 94) so tudi v Srbskev civilnem zakoniku iz leta 1844.'