b'\n_START_ARTICLE_\nRudolf \xc5\xbditnik\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xbditnik je imel v Ljubljani pred 2. svetovno vojno uspe\xc5\xa1no kleparsko podjetje, bil dejaven \xc4\x8dlan Sokola in pozneje tudi stare\xc5\xa1ina sokolskega dru\xc5\xa1tva v \xc5\xa0tepanji vasi. V JNS je bil podpredsednik strankinega ljubljanskega ter \xc4\x8dlan banovinskega odbra. Po okupaciji 1941 je bil kot \xc4\x8dlan Sokolskega vojnega sveta predstavnik Sokolske legije pri \xc5\xa1tabu \xc4\x8detni\xc5\xa1kega komandanta za Slovenijo K. Novaku. Kot obve\xc5\xa1\xc4\x8devalec in kurir je v imenu slovenskega \xc4\x8detni\xc5\xa1kega gibanja ve\xc4\x8dkrat potoval v Beograd in Rim ter z K. Novakom sodeloval na pogovorih \xc5\xa1e iz \xc5\xa1panske dr\xc5\xbeavljanske vojne znanim fa\xc5\xa1isti\xc4\x8dnim generalom novim komandantom XI. korpusa v Ljubljani G. Gambaro. Poleti 1943 je \xc5\xbditnik organiziral oskrbo Centralnega slovenskega \xc4\x8detni\xc5\xa1kega odreda, ki se je pozneje utrdil v Gr\xc4\x8daricah. Jeseni 1944 je kot predstavnik JNS postal \xc4\x8dlan Narodnega odbora za Slovenijo in sodeloval pri oblikovanju njegovih temeljnih dokumentov. Bil je podpredsednik t. i. narodnega predstavni\xc5\xa1tva na zasedanju 3. maja 1945 v Ljubljani. Po vojni se je umaknil v Avstrijo in Italijo. Po preselitvi v Argentino je delal v svojem poklicu, v emigrantskem Narodnem odboru pa zastopal Slovensko demokratsko stranko; do srede \xc5\xa1estdesetih let 20. stoletja, ko se je umaknil iz politike, je bil dejaven v Dru\xc5\xa1tvu Slovencev oziroma dru\xc5\xa1tvu Zedinjena Slovenija.'