b"\n_START_ARTICLE_\nSabsko kraljestvo\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nSabejci, anti\xc4\x8dni semitski narod iz Ju\xc5\xbene Arabije, je okoli leta 1000. pr. n. \xc5\xa1t. osnoval svojo su\xc5\xbenjelastni\xc5\xa1ko dr\xc5\xbeavo Sabsko kraljestvo, z glavnim mestom Marib. Sabsko kraljestvo se je nahajalo na kraju, ki se danes imenuje Asir v jugozahodnem Jemnu. Obstaja verjetnost, da je bilo glavno mesto kraljevstva v za\xc4\x8detku Sirvah, a je to zelo hitro postal Marib._NEWLINE_Bogatstvo te dr\xc5\xbeave je temeljilo na kmetijstvu in visoko razviti tehniki namakanja (jez Marib), ter na trgovini s kadilom, za\xc4\x8dimbami, zlatom in slonovini. Sabejci so bili posredniki med Sirijo, Mezopotamijo, Egiptom, Etiopijo, Indijo in kasneje tudi gr\xc5\xa1ko-rimskim svetom._NEWLINE_Prva pisana sled o Sabskem kraljestvu je najdena v nekem poro\xc4\x8dilo iz Hadite (Irak), v njem guverner mest Sukur in Mari pi\xc5\xa1e, da je bila v sredini stoletja pr. n. \xc5\xa1t. pri Hindanu (blizu Abu Kemala) neka karavana iz Sabe in Teme napadena._NEWLINE_Znano je, da je sabski vladar Jitaamar Vatar I., ki je vladal okoli leta 715. pr. n. \xc5\xa1t., uspel odvzeti nekatera ozemlja Kraljestvu Kataban \xe2\x80\x93 podro\xc4\x8dje ju\xc5\xbeno od Sabe, svoj vpliv pa je raz\xc5\xa1iril tudi na sever, na al-D\xc5\xbeauf, po zmagi pri Kaminahu. Kmalu je Sabsko kraljestvo izgubilo Kataban od kraljestva Ausan (ki se je razprostiralo na istem ozemlju). Po tem je kralj Karibil Vatar I. uspel (okoli leta 685. pr. n. \xc5\xa1t.) v nekaj pohodih pokoriti sosednje Kraljestvo Ausan, katerega ozemlje je bilo, ob vazalnem Katabanu in Najranu, pomembno za nadzor trgovine s kadilom. Razen trgovine s kadilom, je Sabsko kraljestvo nadzorovalo \xc5\xa1e pomorsko trgovino z obalami Vzhodne Afrike. V tem \xc4\x8dasu je Sabsko kraljestvo uspelo osnovati svoje trgovske kolonije po etiopski provinci Tigra in v Eritreji. Iz njih se je najverjetneje rodila me\xc5\xa1ana kultura, ki je bila temelj sabejsko-etiopskega kraljestvo Damot (D'mt), ki je kasneje, od 1. stoletja, postalo Aksumitsko kraljestvo._NEWLINE_Za izbolj\xc5\xa1anje pogojev za \xc5\xbeivljenje prebivalcev Sabe, je bil v 6. stoletju ali 4. stoletju pr. n. \xc5\xa1t. zgrajen slavni jez Marib. S pomo\xc4\x8djo tega jezu so namakali obse\xc5\xbena pu\xc5\xa1\xc4\x8davska ozemlja na robu pu\xc5\xa1\xc4\x8dave Rub' al Khali, kar je pomembno prispevalo k porastu prebivalstva Sabe. V drugi polovici 6. stoletja (po Hermann von Wissmannu) ali v 4. stoletju pr. n. \xc5\xa1t. (po Kennethu A. Kitchenu), je Sabski kralj Jiti'amar Bajin II. uspel doko\xc4\x8dati jez Marib, a je izgubil Minejsko kraljestvo (Ma'in) in verjetno tudi Najran.\n_START_SECTION_\nPostopna izguba prevlade\n_START_PARAGRAPH_\nV 4. stoletju pr. n. \xc5\xa1t. so se do tedaj vazalna sabska kraljestva Minejsko (Ma'in), Kataban in Hadramaut uspela osvoboditi, na ta na\xc4\x8din je Sabsko kraljestvo za\xc4\x8dasno izgubilo nadzor nad Potjo kadila. V \xc4\x8dasu rimskega cesarja Avgusta je bila organizirana odprava, ki bi morala priti do Sabskega kraljestva. Vodil jo je leta 25. pr. n. \xc5\xa1t. Aelius Gallus, rimski prefekt Egipta, ki je uspel priti do glavnega sabskega mesta Marib, a se je moral umakniti zaradi pomanjkanja vode in bolezni. Vrhunec svoje mo\xc4\x8di je Sabsko kraljestvo doseglo leta 225, ko je kralju Sha`irumu Avtaru uspelo ponovno zavzeti Hadramaut in ponovno zagospodariti Poti kadila.\n_START_SECTION_\nPadec pod Himjar in konec mo\xc4\x8di Sabskega kraljestva\n_START_PARAGRAPH_\nS spremembami trgovskih poti, ki so se zgodile v za\xc4\x8detku 1. stoletja, so obalna podro\xc4\x8dja Jemna pridobila na pomenu. Posebej pomemben je postal rog Arabskega polotoka in Himjarsko kraljestvo, ki ga je kontroliralo._NEWLINE_Zgodovinar Kenneth A. Kitchen meni, da sta bila Himjarsko in Sabsko kraljestvo od leta 1 \xe2\x80\x93 140  v nekak\xc5\xa1ni vrsti unije, a se je isto\xc4\x8dasno dogajal tudi razpad Sabskega kraljestva na ve\xc4\x8d plemenskih klanov in dinastij._NEWLINE_Od 2. stoletja je Kraljevina Himjar prakti\xc4\x8dno nadzorovala vse trgovske plovne poti, \xc5\xa1e vedno pa je staro glavno mesto Marib ostalo versko sredi\xc5\xa1\xc4\x8de Sabe. V sabsko-himjarski bitki pri Hurmatu 248/249 izgleda da nobena stran ni zmagala, a je potem okoli leta 260 Himjarsko kraljestvo kon\xc4\x8dno pokorilo Sabsko kraljestvo. Himjariti so se imeli za naslednike Sabejcev, a propada gorskega zaledja niso mogli zaustaviti. Namakalni sistem je razpadel, kar je privedlo do razseljevanja prebivalcev Sabe. Po tem, ko se je nekajkrat poru\xc5\xa1il zaradi velikih voda in ni bil popravljen, je bil jez Marib kon\xc4\x8dno opu\xc5\xa1\xc4\x8den in prepu\xc5\xa1\xc4\x8den propadanju leta 572._NEWLINE_Potem, ko se je leta 517 v Jemnu na oblast povzpel kralj Du Nuvas, in naj bi judovstvo postala uradna vera, je Bizanc \xc5\xbeelel to prepre\xc4\x8diti, zato je ponudil podporo etiopskemu Aksumitskemu kraljestvu, da napade de\xc5\xbeele Ju\xc5\xbene Arabije. Aksumitski kralj Kaleb je zavzel celoten Jemen leta 525. Tako je bil Jemen kraj\xc5\xa1i \xc4\x8das vazalna dr\xc5\xbeava Aksumitskega kraljestva. Po tem je Jemen padel pod oblast Sasanidov, okoli leta 660 pa pod oblast Arabcev.\n_START_SECTION_\nSabsko kraljestvo v Bibliji\n_START_PARAGRAPH_\nNajpomembnej\xc5\xa1a zgodba v Svetem pismu je tista o Sabski kraljici, ki se je pod vplivom novic, ki so pri\xc5\xa1le do njenega kraljestva, odlo\xc4\x8dila obiskati kralja Salomona v Izraelu._NEWLINE_Ime Saba je navedeno v Stari zavezi na ve\xc4\x8d mestih. Na primer v zgodbi o Noetovih sinovih (1. Mojzesova knjiga 10:7) je naveden Sabejec skupaj z Dedanom, kot potomcem Noetovega sina Hama. V 1. Mojzesovi knjigi (25:3), sta Sabejec in Dedan navedena kot sinova Jok\xc5\xa1ana, Abrahamovega sina. Nek drug Saba je naveden v 1. Mojzesovi knjigi (10:28) kot sin Joktanov, \xc5\xa1e en potomec Noetovega sina \xc5\xa0ema. Nek drug Sabejec se navaja v Drugi knjigi o Samuelu (20:1-22), on se je uprl kralju Davidu, prebivalci Abela so mu oddrobili glavo in ga vrgli preko mestnega obzidja, da bi re\xc5\xa1ili svoja \xc5\xbeivljenja. Glede na navedbe etiopske pravoslavne cerkve, je zadnji od treh Sabejcev (Joktanov sin) izvirni prednik semitske komponente v njihovi etnogenezi, medtem ko za Sabta in Sabteka, sinova Ku\xc5\xa1a, velja da so predniki Ku\xc5\xa1itov._NEWLINE_Judovsko-rimski zgodovinar Jo\xc5\xbeef Flavij opisuje mesto, ki ga imenuje Saba, kot kraljevsko mesto v Etiopiji, obdano z obzidjem, za njim perzijski kralj Kambiz II. to mesto imenuje Mero\xc3\xab. Ta pravi: \xc2\xbbmesto obkro\xc5\xbea Nil, a drugi dve reki, Astapus in Astaboras nudijo za\xc5\xa1\xc4\x8dito pred tujo vojsko in re\xc4\x8dnimi poplavami\xc2\xab. Po Jo\xc5\xbeefu Flaviju je osvajanje Sabe prineslo veliko slavo mlademu egip\xc4\x8danskemu princu, ki je bil su\xc5\xbeenjski otrok Mojzesa.\n_START_SECTION_\nArheolo\xc5\xa1ke najdbe\n_START_PARAGRAPH_\nSodobne arheolo\xc5\xa1ke najdbe vse bolj podpirajo tezo, da se je Sabsko kraljestvo razprostiralo v gorah Jemna zraven jezu Marib, ki je bil zgrajen pred ve\xc4\x8d kot 2500 leti. _NEWLINE_Nekateri znanstveniki mitsko Sabsko kraljestvo ume\xc5\xa1\xc4\x8dajo na jug dana\xc5\xa1nje Saudove Arabije, ter nakazujejo na mo\xc5\xbeno zvezo med narodom Sabejcev, ki so bili iz Ju\xc5\xbene Arabije in Sabskim kraljestvom.  _NEWLINE_Po srednjeve\xc5\xa1ki etiopski knjigi Kebra Nagast, se je Sabsko kraljestvo nahajalo v Etiopiji. Zato nekateri znanstveniki ume\xc5\xa1\xc4\x8dajo Sabo na podro\xc4\x8dje severne Tigre in Eritreje (to podru\xc4\x8dje se je neko\xc4\x8d imenovalo Saba (kasneje Meroa), kar je mogo\xc4\x8de povezati z biblijsko Sabo. Drugi znanstveniki mislijo, da je bila starodavna Saba anti\xc4\x8dna \xc5\xa0eva (sedanja pokrajina \xc5\xa0oa, kjer le\xc5\xbei Adis Abeba) v Etiopiji."