b'\n_START_ARTICLE_\nIgnacij Voje\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nVoje je leta 1951 diplomiral in leta 1964 doktoriral na ljubljanski Filozofski fakulteti, kjer je \xc5\xbee v vi\xc5\xa1jih letnikih \xc5\xa1tudija postal pomo\xc5\xbeni asistent, po diplomi asistent za zgodovino ju\xc5\xbenih Slovanov pri profesorju Gregorju \xc4\x8cremo\xc5\xa1niku. Po njegovi smrti je postal leta 1960 predavatelj in leta 1967 docent za zgodovino Srbov, Hrvatov in Makedoncev do konca 18. stoletja. Leta 1975 je postal izredni in leta 1980 redni profesor za zgodovino jugoslovanskih narodov (razen Slovencev) do konca 18. stoletja. V letih 1954-56 je na Orientalnem institutu v Sarajevu specializiral iz turkologije, kar mu je omogo\xc4\x8dilo raziskovanje zgodovine Balkana tudi po osmanskih virih._NEWLINE_Je priznan poznavalec zgodovine jugovzhodne Evrope. Doktoriral je z delom Kreditna trgovina Dubrovnika v srednjem veku. Raziskoval je visoki in zlasti pozni srednji vek (13.-16. stoletje) ter povezoval zgodovino dana\xc5\xa1njega slovenskega prostora s problematiko dubrovni\xc5\xa1ke in osmanske zgodovine; med drugim je raziskoval vpliv Osmanov in Bene\xc4\x8danov na Balkanskem polotoku. Njegova dela o gospodarski zgodovini Dubrovni\xc5\xa1ke republike sodijo med temeljna. V razpravah in \xc5\xa1tudijah, objavljenih v doma\xc4\x8dih in tujih znanstvenih in strokovnih revijah, je obravnaval trgovske stike Dubrovnika z balkanskimi de\xc5\xbeelami oz. zaledjem in italijanskimi mesti v srednjem veku, trgovino z balkanskimi rudami (srebro, svinec) ter prikazal razne oblike kreditnega in trgovskega poslovanja. Ukvarjal se je tudi s problematiko osmanskih vpadov na slovensko ozemlje in obrambo pred njimi, z vlogo celjskih knezov v slovenskem in balkanskem prostoru ter nekaterimi vpra\xc5\xa1anji protestantizma na Slovenskem._NEWLINE_V letih 1976-1980 je bil predsednik Zgodovinskega dru\xc5\xa1tva za Slovenijo, 1980-82 podpredsednik Zveze zgodovinskih dru\xc5\xa1tev Slovenije, ki ga je imenovala za \xc4\x8dastnega \xc4\x8dlana, 1977\xe2\x80\x9382 podpredsednik, 1982 predsednik Saveza dru\xc5\xa1tava istori\xc4\x8dara Jugoslavije, podpredsednik Nacionalnega komiteja za balkanologijo (Beograd) in od 1972 \xc4\x8dlan uredni\xc5\xa1tva \xc4\x8dasopisa Prilozi za orijentalnu filologiju (Sarajevo) ter v dveh obdobjih predstojnik Oddelka za zgodovino na Filozofski fakulteti (1980-82 in 1987-91). Upokojil se je leta 1993._NEWLINE_Leta 1977 je dobil nagrado Kidri\xc4\x8devega sklada. 1996 je bil imenovan za zaslu\xc5\xbenega profesorja ljubljanske univerze, v letu 2008 je prejel Zoisovo nagrado za \xc5\xbeivljenjsko delo na podro\xc4\x8dju znanosti, leta 2012 pa je bil izvoljen za zunanjega dopisnega \xc4\x8dlana HAZU - Hrva\xc5\xa1ke akademije znanosti in umetnosti. Leta 2017 mu je Slovenska matica podelila naziv zaslu\xc5\xbenega \xc4\x8dlana.'