b'\n_START_ARTICLE_\nGrad Ribnica\n_START_SECTION_\nOpis\n_START_PARAGRAPH_\nRibni\xc5\xa1ki grad so pozidali sredi 13. stoletja. Verjetno so prvotno stolpasto poslopje pozidali v 12. stoletju \xc5\xbee Turja\xc4\x8dani (po Valvasorjevih besedah leta 1082). Postavljen je bil na ravnino ob reki Bistrici z obodno zasnovo peterokotnega tlorisa. Obodni zidovi so bili zaradi izpostavljene lege na ravnini precej debeli in so merili preko 2 m. Segali so do vi\xc5\xa1ine zaklju\xc4\x8dka prvega nadstropja. Grajsko jedro sta sestavljala dva palasa, tu je bila tudi grajska kapela sv. Janeza Krstnika in dvori\xc5\xa1\xc4\x8de z vodnjakom._NEWLINE_V prvi polovici 16. stoletja so Ortenbur\xc5\xbeani pozneje dozidali nova poslopja in jedro gradu obdali s protitur\xc5\xa1kim obzidjem. \xc5\xa0tiri vogale so utrdili z oglatimi stolpi, vhod pa so utrdili z visokim vhodnim stolpom. Okoli novega obzidja so uredili \xc5\xa1irok vodni jarek in ga povezali z bli\xc5\xbenjo reko Bistrico. Vhod je bil preko lesenega mostov\xc5\xbea \xc4\x8dez reko Bistrico. Turki so tod divjali vsaj desetkrat, vendar gradu niso mogli zavzeti._NEWLINE_V 17. stoletju so grad prenovili v poznorenesan\xc4\x8dnem slogu in posku\xc5\xa1ali odvzeti nekaj utrdbenega zna\xc4\x8daja. Zasuli so obrambne jarke in odstranili nasipe okoli stavbe. Obrambne stolpe so prezidali v stanovanjske prostore. V 18. stoletju so podrli severozahodni stolp, kasneje pa na njegovem mestu zgradili gospodarsko poslopje. Prezidali so tudi grajsko jedro, vendar so ti posegi zaradi kasnej\xc5\xa1ih temeljitih prezidav na za\xc4\x8detku 19. stoletja manj jasni._NEWLINE_Leta 1810 so novi lastniki dru\xc5\xbeine Rude\xc5\xbe grad obse\xc5\xbeno obnovili in mu dali klasicisti\xc4\x8dno podobo. Ta se je nespremenjena ohranila do poru\xc5\xa1enja gradu med drugo svetovno vojno._NEWLINE_Po vojni so grad le deloma obnovili. Na\xc4\x8drte za prenovo je izdelal arhitekt Ciril Tav\xc4\x8dar. Obnovljena grajska stolpa so povezali z novim hodnikom, osrednjo stavbo gradu so podrli in ohranili temelje kot ozna\xc4\x8ditev, kje je stala. Pod novim hodnikom so uredili letno gledali\xc5\xa1\xc4\x8de. Prenova je bila kon\xc4\x8dana leta 1961. V prostorih je dobil svoje mesto novo ustanovljeni ribni\xc5\xa1ki muzej s stalno postavitvijo razstave ter kavarna.\n_START_SECTION_\nPodrobna zgodovina gradu\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1040 je oglejski patriarh Pilgrim dobil od rimsko-nem\xc5\xa1kega cesarja Henrika III. petdeset kraljevih kmetij v Cerknici in okoli\xc5\xa1kih vaseh v Kranjski marki, kamor je sodila tudi Ribnica. Pragospostvo Ribnica so konec 11. stoletja dobili v oglejski fevd svobodni gospodje Auerspergi, po letu 1248 pa grof Herman Ortenbur\xc5\xa1ki. Grad je prvi\xc4\x8d omenjen leta 1264 kot castrum Reuienz, nato pa \xc5\xa1e ve\xc4\x8dkrat v 15. stoletju (leta 1457 - geskis Reiffnitz, leta 1462 - gesloss in der Reyffnicz in leta 1470 - gesloss Reyffnycz), \xc5\xbee prej, leta 1220, pa je omenjeno ribni\xc5\xa1ko gospostvo (domino nostro in Rewenicz). Grad in gospo\xc5\xa1\xc4\x8dino so upravljali turja\xc5\xa1ki ministeriali, nato ortenbur\xc5\xa1ki gradi\xc5\xa1\xc4\x8dani in oskrbniki, ki so se tudi imenovali po gradu, po letu 1418 kastelani celjskih grofov, ki so podedovali ortenbur\xc5\xa1ko posest, med letoma 1456 in 1619 pa je bila Ribnica de\xc5\xbeelnokraljeva last. Med lastniki so bili po Valvazorjevem zapisu tudi Laaserji iz Lo\xc5\xbea, grad naj bi jim leta 1227 prodali Auerspergi, vendar so Laaserji upravljali sternber\xc5\xa1ko posest pri Ribnici, na tem obmo\xc4\x8dju so imeli posest tudi svobodni gospodje \xc5\xbdovne\xc5\xa1ki. Habsbur\xc5\xbeani so Ribnico dajali v zakup raznim fevdalnim dru\xc5\xbeinam. Od leta 1456 do srede 16. stoletja so bili lastniki Ribnice de\xc5\xbeelnokne\xc5\xbeji vazali, gospodje Pyrschi, na gradu sta bila oskrbnika Ga\xc5\xa1per in Andrej Lamberger, med letoma 1478 in 1493 pa je Sigmund Pyrsch dal Ribnico v zakup celjskemu glavarju Hohenwartu. Leta 1515 je omenjen zastavni lastnik Moric Purgstaller, isto leto zakupnik Karel Bolte\xc5\xbear, leta 1521 zakupnik Bernard Ri\xc4\x8dan, leta 1543 vitez Jo\xc5\xbeef Lamberg, od leta 1576 do 1601 je grad ime Franc Gall, nato do leta 1619 Adam Moscon. Leta 1619 je cesar Ferdinand gospodarstvo prodal baronu Janezu Jakobu Khiesslu, leta 1641 ga je kupil baron Andrej Triller, po letu 1701 pa si je grad pri\xc5\xbeenil grof Ludvik Gundakar Cobenzl, od leta 1810 pa me\xc5\xa1\xc4\x8danska rodbina Rude\xc5\xbe. Anton Rude\xc5\xbe je bil grajski oskrbnik od leta 1787, dve leti pozneje \xc5\xbee najemnik ribni\xc5\xa1ke gospo\xc5\xa1\xc4\x8dine. Rude\xc5\xbe je bil so\xc5\xa1olec Valentina Vodnika ko je bil le ta kaplan v Ribnici in je bil pri gra\xc5\xa1\xc4\x8daku vsakodnevni gost. V lasti Rude\xc5\xbeev je ostal do leta 1937, ko jo je in\xc5\xbeenir Anton Rude\xc5\xbe predelal v voja\xc5\xa1nico. Do leta 1848 so bili v gradu prostori okrajnega sodi\xc5\xa1\xc4\x8da, leta 1941 je bil v njem pehotni polk stare jugoslovanske vojske, po kapitulaciji Italije do velike nem\xc5\xa1ke ofenzive v za\xc4\x8detku novembra 1943 pa partizanska bolni\xc5\xa1nica. Leta 1944 je grad po\xc5\xbegala Varnostna-obve\xc5\xa1\xc4\x8devalna slu\xc5\xbeba - VOS, da bi Nemcem prepre\xc4\x8dili ustanovitev postojanke._NEWLINE_Grad, kateremu je manjkala le streha glavnega poslopja je po vojni do\xc5\xbeivel usodo na\xc4\x8drtnega ru\xc5\xa1enja nekdanje plemi\xc5\xa1ke infrastrukture.'