b'\n_START_ARTICLE_\nMahavamsa\n_START_PARAGRAPH_\nMahavamsa ("Velika kronika", pali Mah\xc4\x81va\xe1\xb9\x83sa) (5. stoletje) je epska pesem, napisana v pali jeziku starih kraljev \xc5\xa0rilanke.  Povezuje zgodovino \xc5\xa0rilanke od legendarnih za\xc4\x8detkov do vladavine Mahasena iz Anuradhapure in pokriva obdobje med prihodom princ Vid\xc5\xbeaja iz Indije leta 543. pr. n. \xc5\xa1t. do Mahasenejeve vladavine (277-304 n. \xc5\xa1t.). Sestavil ga je budisti\xc4\x8dni bhikku \xe2\x80\x93 menih - v samostanu Mahavihara v Anuradhapuri, okoli 6. stoletja._NEWLINE_Kasnej\xc5\xa1i del, znan kot Chulavamsa, ki vsebuje tri dele, in so ga sestavljali trije razli\xc4\x8dni avtorji v zaporednih zgodovinskih obdobjih, je bilo dodano obdobje od vladavine Mahaseneja do leta 1815, ko se je celotni otok predal britanskim oblastem._NEWLINE_Prvo tiskano izdajo in angle\xc5\xa1ki prevod Mahavamse je leta 1837 objavil George Turnour, zgodovinar in \xc4\x8dastnik Cejlonske dr\xc5\xbeavne slu\xc5\xbebe. Nem\xc5\xa1ki prevod je leta 1912 kon\xc4\x8dal Wilhelm Geiger. Tega je nato prevedel v angle\xc5\xa1\xc4\x8dino Mabel Haynes Bode in revidiral Geiger.\n_START_SECTION_\nBudizem\n_START_PARAGRAPH_\nMahamvasa pokriva zgodnjo zgodovino religije na \xc5\xa0rilanki, ki se za\xc4\x8dne s \xc4\x8dasom Sidarta Gautama, ustanovitelja budizma. Prav tako na kratko pripoveduje zgodovino budizma v Indiji, od dneva Budove smrti do treh budisti\xc4\x8dnih sv\xc3\xa9tov, kjer je bila revidirana Dharma (budizem)darma (ve\xc4\x8dpomenski indijski filozofski izraz, ki med drugim pomeni: ustanavljanje, red, zakon, pravilnost, doktrina). Vsako poglavje Mahavamse se kon\xc4\x8da z navedbo, da je napisano za\xc2\xa0\xc2\xbbmirno veselje pobo\xc5\xbenih\xc2\xab. Od poudarka njenega vidika, da bi zbrali in zabele\xc5\xbeili dobra dela kraljev, ki so bili pokrovitelji samostana Anuradhapura Maha Viharaya , je bilo re\xc4\x8deno, da podpirajo sinhalski nacionalizem.\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nBudisti\xc4\x8dni menihi iz Anuradhapura Maha Viharaya so ohranili kronike zgodovine \xc5\xa0rilanke od tretjega stoletja pr. n. \xc5\xa1t.. Te kronike je zdru\xc5\xbeil v en sam dokument v petem stoletju Mahanama iz Anuradhapure, medtem ko je vladal Anuradhapurskemu kraljestvu Dhatusen iz Anuradhapure (vladal od 455 do 473). Napisana je bila na podlagi predhodnih starodavnih zbirk, znanih kot Atthakatha, ki so imele komentarje napisane v singal\xc5\xa1\xc4\x8dini. Zgodnej\xc5\xa1i dokument, znan kot Dipavamsa (\'Oto\xc5\xa1ka kronika\', 4. stoletje), je veliko preprostej\xc5\xa1i in vsebuje manj informacij kot Mahavamsa in je bil verjetno zbran z uporabo Atthakathe.._NEWLINE_Spremljevalni zvezek, Culavamsa (\'Manj\xc5\xa1a kronika\'), ki so ga sestavili singalski menihi, zajema obdobje od 4. stoletja do britanskega prevzema \xc5\xa0rilanke leta 1815. Culavamso so zbirali \xc5\xa1tevilni avtorji razli\xc4\x8dnih \xc4\x8dasovnih obdobij._NEWLINE_Kombinirano delo, ki ga v\xc4\x8dasih imenujemo skupaj kot Mahavamsa, zagotavlja neprekinjen zgodovinski zapis ve\xc4\x8d kot dveh tiso\xc4\x8dletij in velja za enega najdalj\xc5\xa1ih neprekinjenih zgodovinskih zapisov na svetu. To je eden redkih dokumentov, ki vsebujejo gradivo, ki se nana\xc5\xa1a na ljudstvi N\xc4\x81ga in Yak\xc5\xa1e, avtohtonih prebivalcev v Lanki pred legendarnim prihodom princa Vijaye iz Singha Pure iz Kalinge._NEWLINE_Ker se pogosto nana\xc5\xa1a na kraljeve dinastije Indije, je Mahavamsa koristna tudi za zgodovinarje, ki \xc5\xbeelijo datirati in povezati sodobne kraljeve dinastije na indijski podcelini. Zelo pomembna je za datacijo posvetitve cesarja A\xc5\xa1oka iz Mavrijskega cesarstva, ki je povezana s so\xc4\x8dastnostjo s Selevkidskim cesarstvom in Aleksandrom Velikim._NEWLINE_Indijska izkopavanja v San\xc4\x8diju in na drugih lokacijah potrjujejo zapise v Mahavamsi o A\xc5\xa1okovem imperiju. Tu so tudi \xc5\xa1tevilni kamniti napisi, ve\xc4\x8dinoma v singal\xc5\xa1\xc4\x8dini, ki jih najdemo na \xc5\xa0rilanki. K. Indrapala [9] je tudi potrdil zgodovinsko vrednost Mahavamse. \xc4\x8ce ne bi bili zapisani v Mahavamsi, zgodba za velikimi stupami v Anuradhapuri, kot so Ruwanwelisaya, Jetavanaramaya, Dagoba Abhayagiri in druga dela starodavnega in\xc5\xbeenirstva, ne bi nikoli bili znani.\n_START_SECTION_\nNajpomembnej\xc5\xa1i ep v paliju\n_START_PARAGRAPH_\nPoleg tega, da je pomemben zgodovinski vir, je Mahavamsa najpomembnej\xc5\xa1a epska pesem v jeziku pali. Njene zgodbe o bitkah in invazijah, dvornih spletkah, odli\xc4\x8dnih konstrukcijah stup in vodnih rezervoarjev, napisana z elegantnimi verzi, primernimi za pomnenje, so ujele domi\xc5\xa1ljijo budisti\xc4\x8dnega sveta tistega \xc4\x8dasa. Za razliko od mnogih besedil, napisanih v antiki, razpravlja tudi o razli\xc4\x8dnih vidikih \xc5\xbeivljenja navadnih ljudi, o tem, kako so se pridru\xc5\xbeili kraljevi vojski ali kmetovali. Tako je bila Mahavamsa znana vzdol\xc5\xbe Svilne ceste v mnogih budisti\xc4\x8dnih de\xc5\xbeelah.  Njeni deli so bili prevedeni, prepoznani in absorbirani v druge jezike. Raz\xc5\xa1irjena razli\xc4\x8dica Mahavamse, ki vsebuje veliko ve\xc4\x8d podrobnosti, je tudi v Kambod\xc5\xbei. Mahavamsa je povzro\xc4\x8dila \xc5\xa1tevilne druge kronike v jeziku pali, zaradi \xc4\x8desar je bila \xc5\xa0rilanka v tem obdobju verjetno vodilno sredi\xc5\xa1\xc4\x8de v literature na svetu v jeziku pali.\n_START_SECTION_\nPoliti\xc4\x8dni pomen\n_START_PARAGRAPH_\nMahavamsa je zlasti v sodobni \xc5\xa0rilanki pridobila pomen kot dokument s politi\xc4\x8dnim sporo\xc4\x8dilom. Singalsko Manavamso ve\xc4\x8dinoma pogosto uporabljajo kot dokaz, da je \xc5\xa0rilanka budisti\xc4\x8dna dr\xc5\xbeava \xc5\xbee iz zgodovinskega obdobja. Britanski zgodovinar Jane Russell je opisal, kako se je proces "Mahavamsa poskus" za\xc4\x8del v tridesetih letih 20. stoletja, \xc5\xa1e posebej v okviru tamilskega nacionalisti\xc4\x8dnega gibanja. Mahavamsa, ki je bila zgodovina singalskih budistov, se je tamilskim in singalskim nacionalistom predstavila kot hegemonisti\xc4\x8dni ep Singalcev. To stali\xc5\xa1\xc4\x8de je napadel G. G. Ponnambalam, vodja nacionalisti\xc4\x8dnih Tamilcev v 1930-ih. Trdil je, da je ve\xc4\x8dina vladarjev, med njimi Vid\xc5\xbeaja, Kasjapa in Parakramabahu, Tamilcev. Ponnambalamov govor iz leta 1939 v Nawalapi, ko je napadel trditev, da je \xc5\xa0rilanka budisti\xc4\x8den narod, je bil akt, ki je nasprotoval pojmu ustvarjanja edinega budisti\xc4\x8dnega naroda. Singalska ve\xc4\x8dina se je odzvala z nemiri, ki so zajeli Nawalapitiya, Passaro, Maskeliya in tudi celo D\xc5\xbeafno. Britanska kolonialna vlada je hitro zatrla nemire, kasneje pa se je to spremenilo v razli\xc4\x8dne dr\xc5\xbeavljanska vojna na \xc5\xa0rilanki, ki so se kon\xc4\x8dala leta 2009._NEWLINE_Razli\xc4\x8dni pisci so postavili pod vpra\xc5\xa1aj moralo opisa, podanega v Mahavamsi, kjer Dutugamunu ob\xc5\xbealuje svoje ravnanje pri ubijanju Ellalana in njegovih enot. Mahavamsa izena\xc4\x8duje ubijanje napadalcev kot enakovredno ubijanju\xc2\xa0\xc2\xbbgre\xc5\xa1nikov in divjih zveri\xc2\xab\xc2\xa0in kraljeva \xc5\xbealost in ob\xc5\xbealovanje sta pote\xc5\xa1ena. To so kritiki \xc5\xa1teli kot eti\xc4\x8dno napako. Vendar pa budizem prepozna hierarhijo dejanj, ki so bolj ali manj celovita ali spretna, \xc4\x8deprav je namen pomemben ali pomembnej\xc5\xa1i od samega dejanja. Tako se lahko uboj arahanta \xc5\xa1teje za manj primernega in spretnega od uboja navadnega \xc4\x8dloveka. Budisti tudi trdijo, da je ubijanje slona manj pomembno in zdravo kot ubijanje mravlje. V obeh primerih pa je treba upo\xc5\xa1tevati tudi namen. Pomembno je omeniti, da je Dutthagamani ob\xc5\xbealoval svoje dejanje, kar velja tudi za kralja A\xc5\xa1oka, ki je postal pacifist po vrsti krvavih voja\xc5\xa1kih akcij.\n_START_SECTION_\nZgodovinska resni\xc4\x8dnost\n_START_PARAGRAPH_\nZdi se, da je bil prihod Vijaye umetno dolo\xc4\x8den, da je sovpadel z datumom smrti Gautama Bude, to je 543 pr. n. \xc5\xa1t.. Zgodba o prihodu Vijaye je bila napisana precej po tem, ko se je zgodila, saj so budisti\xc4\x8dni menihi Mahavamso pisali med 6. stoletjem in letom 1877. _NEWLINE_Prav tako se razpravlja o zgodovinski natan\xc4\x8dnosti Mahinde, ki spreobrne \xc5\xa1rilan\xc5\xa1kega kralja v budizem. Hermann Oldenberg, nem\xc5\xa1ki znanstvenik za indologijo, ki je objavil \xc5\xa1tudije o Budi in prevedel \xc5\xa1tevilne pali tekste meni, da je ta zgodba "\xc4\x8disti izum". V. A. Smith (avtor A\xc5\xa1oka in Zgodnja zgodovina Indije) se prav tako sklicuje na to zgodbo kot "absurdnost". V. A. Smith in profesor Hermann sta pri\xc5\xa1la do tega zaklju\xc4\x8dka, ker A\xc5\xa1oka ne omenja predaje svojega sina, Mahinda v tempelj, da bi postal budisti\xc4\x8dni misijonar in njegovo vlogo pri spreobrnjenju \xc5\xa1rilan\xc5\xa1kega kralja v budizem, v A\xc5\xa1okovih ediktih iz 13. stoletja, posebej v XIII. _NEWLINE_Obstaja tudi neskladje z letom, ko je A\xc5\xa1oka poslal budisti\xc4\x8dne misijonarje v \xc5\xa0rilanko. Po mnenju Mahavamse so misijonarji pri\xc5\xa1li leta 255 pr. n. \xc5\xa1t., po Ediktu XIII. pa je bilo pet let prej v 260. pr. n. \xc5\xa1t..'