b"\n_START_ARTICLE_\nGrad Trausnitz\n_START_SECTION_\nLega\n_START_PARAGRAPH_\nGrad ostrog ali grad na hribu je v sredi\xc5\xa1\xc4\x8du spodnjebavarskega vi\xc5\xa1avja na nadmorski vi\xc5\xa1ini okoli 500 metrov, na najvi\xc5\xa1ji to\xc4\x8dki strmega pobo\xc4\x8dja Hofberg. Vr\xc5\xa1na planota le\xc5\xbei neposredno nad mestom Landshut in reko Isar v predelu Berg. Grad je obdan z gozdom, vzhodno od gradu je dvori\xc5\xa1\xc4\x8de z vrtom (Hofgarten). Ta park je bil do leta 1837 zaprt, nato pa predan prebivalstvu Landshuta kot javni park. Sosednji severovzhodni kne\xc5\xbeji vrt sta v klasicisti\xc4\x8dnem slogu leta 1784 prenovila Friedrich Ludwig von Sckell in njegov brat Matthias.\n_START_SECTION_\nPrazgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nMed izkopavanji so od novembra 2001 do aprila 2002 odkrili dve starej\xc5\xa1i utrdbi. Prav tako so na\xc5\xa1li tudi nekaj keramike, verjetno iz kulture \xc5\xbearnih grobi\xc5\xa1\xc4\x8d. Zato domnevajo, da je prva fortifikacija nastala \xc5\xbee v prazgodovini. Najdbe kerami\xc4\x8dnih \xc4\x8drepinj iz 9. do 10. stoletja so z drugega gradu iz zgodnjega srednjega veka. Verjetno so bile zgradbe iz lesa, ni pa mogo\xc4\x8de izklju\xc4\x8diti kamnite utrdbe.\n_START_SECTION_\nUstanovitev\n_START_PARAGRAPH_\nDel dana\xc5\xa1njega gradu je bil zgrajen, preden je bilo ustanovljeno mesto Landshut. Okoli leta 1150 se je omenjal kot Landeshuata (Landeshut = klobuk in za\xc5\xa1\xc4\x8dita de\xc5\xbeele). To je bil lesen stolp iz 12. stoletja in je pozneje dal ime novoustanovljenemu mestu._NEWLINE_Dana\xc5\xa1nji grad datira s svojimi najstarej\xc5\xa1imi deli v leto 1204, ko je bavarski vojvoda Ludvik I. ustanovil mesto Landshut. To\xc4\x8dno leto ustanovitve gradu je zaradi analov opata Hermanna  Niederaltaicha znano in je navedeno v latin\xc5\xa1\xc4\x8dini: Lvdwicus dux Bawariae castrum et oppidum v Lantshvt construere cepit (bavarski vojvoda Ludwig I. je za\xc4\x8del grad in mesto graditi v Landshutu). Do leta 1227 je bila na gradu rojena Elizabeta Bavarska, h\xc4\x8di Otona II., ki je postala kraljica Svetega rimskega cesarstva, Sicilije in v Jeruzalemu. Leta 1235 je bil grad v glavnem kon\xc4\x8dan, ko je bil cesar Friderik II. gost v Landshutu. V tem obdobju je grad postal sredi\xc5\xa1\xc4\x8de cesarske politike in staufovske kulture. Med drugimi so bili gostje na gradu potujo\xc4\x8di pevci, kot sta Tannh\xc3\xa4user in Walther von der Vogelweide. Opremo in skulpture je posebej prinesel kipar iz Strasbourga. Vojvoda Ludvik in njegov sin Oto II. sta bila prva bavarska kanclerja.\n_START_SECTION_\nRazcvet\n_START_PARAGRAPH_\nV 15. stoletju sta bogata vojvoda Bavarske - Landshuta Ludvik IX. in Georg raz\xc5\xa1irila grad. Pove\xc4\x8dala sta obzidje in zgradila novo vite\xc5\xa1ko dvorano in stra\xc5\xbene stolpe._NEWLINE_V 16. stoletju je bil grad Landeshuata preimenovan v grad Trausnitz (Trau nitz =  tebe ne) in je bil od leta 1503 skoraj neprekinjeno sede\xc5\xbe vojvod spodnjebavarskih Wittelsbachov. Od leta 1516 je vojvoda Ludvik X. grad obnovil v renesan\xc4\x8dno pala\xc4\x8do, a se je zelo malo ohranilo. Na podlagi modela iz leta 1572 je lahko mizar Jakob Sandtner iz Straubinga izdeloval za Albrehta V., ki je na gradu \xc5\xbeivel z \xc5\xbeeno Ano, zunanje dvori\xc5\xa1\xc4\x8de, tesno obdano s kme\xc4\x8dkimi poslopji, od katerih sta danes ostala samo hlev in vinska klet. Do leta 1573 je Hans Donauer starej\xc5\xa1i delal freske v veliki dvorani._NEWLINE_\xc5\xa0e en kulturni razcvet je grad do\xc5\xbeivel pod Viljemom V., ko so bili tu med 1568 do 1579 \xc5\xa1tevilni znani glasbeniki, umetniki in komiki. Leta 1573 je bila na gradu zgrajena prva bavarska pivovarna in do 1590 je varila temno pivo, vendar je bila \xc5\xbee 27. septembra 1589 zgrajena pivovarna M\xc3\xbcnchner Hofbrauhaus za dobavo piva na Wittelsbachov dvor in za njegovo osebje. Med letoma 1568 in 1578 je Friedrich Sustris za vojvodo Viljema V. spremenil grad in zgradil trinadstropne dvori\xc5\xa1\xc4\x8dne arkade. Tedanja gradnja, zidana v slogu florentinskega manierizma, je bila zelo uni\xc4\x8dena v po\xc5\xbearu leta 1961.\n_START_SECTION_\nModerna doba\n_START_PARAGRAPH_\nMed tridesetletno vojno so  22. julija 1634 mesto Landshut in grad oblegali \xc5\xa0vedi. V vzhodnem delu je bila v grajskem zidu velika vrzel, skozi katero so \xc5\xa0vedi imeli dostop v grad. Po tem prostoru in dogodku se imenuje \xc5\xa0vedska vrata. _NEWLINE_Od leta 1675 do 1679 je volilni knez Ferdinand Maria raz\xc5\xa1iril poslikave, ki pa so uni\xc4\x8dene._NEWLINE_V 18. stoletju so prostori gradu izra\xc5\xbeali baro\xc4\x8dni okus volilnega kneza. V nadaljevanju se je Trausnitz uporabljal kot voja\xc5\xa1nica in zapor za aristokrate. Od leta 1762 je bila v njem tekstilna manufaktura, od takrat pa volilna registratura. _NEWLINE_V za\xc4\x8detku 19. stoletja sta bili v gradu znova voja\xc5\xa1nica in bolni\xc5\xa1nica, dokler ob koncu leta 1831 ni bila zgrajena bolni\xc5\xa1nica za kolero. Kralj Ludvik II. je od leta 1869 do leta 1873 pustil v drugem nadstropju \xc4\x8dudovite neorenesan\xc4\x8dne sobe.  Inventar je ustvaril Anton Possenbacher. Joseph Knabl je za Georgskapelle izdelal kip Marije z otrokom Jezusom kot patronom Bavarske in spredaj kle\xc4\x8de\xc4\x8dim kraljem Ludvikom II. kot veliki priorjem reda svetega Jurija._NEWLINE_18. novembra 1901 je v gradu umrl Joseph Edmund J\xc3\xb6rg, bavarski politik, zgodovinar, publicist in arhivist, ki je vse svoje \xc5\xbeivljenje vodil delo v imenu Ludvika II., upravljal je spodnjebavarski dr\xc5\xbeavni arhiv in ga uredil. Pozneje so ga imenovali pu\xc5\xa1\xc4\x8davnik s Trausnitza. Od leta 1924 je bil za obnovo gradu odgovoren Rudolf Esterer, bil je glavni arhitekt bavarske uprave pala\xc4\x8d v dr\xc5\xbeavni lasti, vrtov in jezer. Grad je do leta 1928 pripadal ob\xc4\x8dini Berg ob Landshut, nato pa je bil vklju\xc4\x8den v Landshut. Ime dela ob\xc4\x8dine je bilo uradno odpravljeno leta 1961 (resolucija Vlade Spodnje Bavarske z dne 28. marca 1961 \xe2\x80\x93 \xc5\xa1t. II/4 \xe2\x80\x93 4055 L 1). Leta 2009 je grad obiskalo 62.400 ljudi.\n_START_SECTION_\nZasnova\n_START_PARAGRAPH_\nNa jugozahodnem robu gore je glavni grad. Glavno zgradbo so sestavljali tako imenovan Pfaffenst\xc3\xb6ckl in vrata z dvojnim stolpom, ki so bila pozneje strukturno spremenjena, hi\xc5\xa1a grajskega oskrbnika, bergfrid, imenovan Wittelsbachov stolp, nekdanja palas, italijanski prizidek, kapela, D\xc3\xbcrnitzbau, damsko nadstropje, ki je bilo razmejeno. Na jugu in jugozahodu je cvinger s stolpi. Zunanja podgradnja s hlevi in kletmi je proti vzhodu. Na jugovzhodu podgradnje je Torzwinger, ki je prej imel \xc5\xa1tiri grajska vrata._NEWLINE_Srednjeve\xc5\xa1ke utrdbe so ve\xc4\x8dinoma ohranjene. Najstarej\xc5\xa1i del glavnega gradu je iz obdobja 1204 do 1230/40 in je bil zgrajen v slogu tako imenovane cistercijanske gotike. Stavbe tega obdobja imajo obzidje, bergfrid, palas, poznoromansko kapelo svetega Jurija, ki je eden najpomembnej\xc5\xa1ih primerov kiparstva 13. stoletja na Bavarskem, 245 km\xc2\xb2, in dvoladijsko staro vite\xc5\xa1ko dvorano in vrata z dvojnimi stolpi, vse je bilo pozneje ve\xc4\x8dkrat preoblikovano._NEWLINE_V 15. stoletju sta bili mala vite\xc5\xa1ka dvorana in stara vite\xc5\xa1ka dvorana, ki je bila v dveh nadstropjih, spremenjeni v Belo dvorano, a verjetno nikoli ni bila kon\xc4\x8dana, ker manjkajo obi\xc4\x8dajne freske. Med letoma 1456 in 1458 je bila zgrajena tudi zunanja utrdba. Leta 1494 je grad dobil novo je\xc4\x8do._NEWLINE_Pod vojvodom Ludvikom X. so med letoma 1516 in 1545 celovito prenovili notranjo opremo._NEWLINE_Leta 1575 je Trausnitz obnovil princ Viljem v italijanskem renesan\xc4\x8dnem slogu, za fasade galerijskega nadstropja dvori\xc5\xa1\xc4\x8da z loki \xc5\xa1irokega razpona in zidanimi odprtinami so dosledno uporabljali strukture z ravnimi pilastri. Za oblikovanje in izvedbo naro\xc4\x8dila je Viljem V. poklical nem\xc5\xa1ko-nizozemskega slikarja Friedricha Sustrisa, ki je prej delal v Augsburgu za Fuggerje in se je izobra\xc5\xbeeval na dvoru velikega vojvode Toskane v Firencah._NEWLINE_Sustris je pustil vite\xc5\xa1ko dvorano s trinadstropno fasado in ustvaril odprte galerije v zgornjih nadstropjih, to zasnovo je obdr\xc5\xbeal tudi pri novogradnji prin\xc4\x8deve pala\xc4\x8de, kraj\xc5\xa1em krilu gradu, ki je na jugu. Med fasadama je na dvori\xc5\xa1\xc4\x8du zgradil stopni\xc5\xa1\xc4\x8de, ki ima prav tako arkade. Na zahodni strani prin\xc4\x8deve pala\xc4\x8de je bil zgrajen tako imenovan italijanski prizidek, stopnice in kabinet v vsakem nadstropju s kasetiranim in pobarvanim obokom v slogu italijanske renesanse. Stopni\xc5\xa1\xc4\x8dne stene, ki se vija\xc4\x8dno raztezajo ob stopni\xc5\xa1\xc4\x8du, je poslikal Alessandro Scalzi (Padovanski) po zamisli  Friedricha Sustrisa med letoma 1575 in 1579 v fresko tehniki, okra\xc5\xa1ene so s figurami v naravni velikosti iz commedie dell'arte, komi\xc4\x8dne podobe norcev na stopni\xc5\xa1\xc4\x8du.  _NEWLINE_Leta 1493 je Soller dodal svojo obliko arkadam z okroglimi loki. Strop je okra\xc5\xa1en z ornamenti v obliki rozet, na vzhodni strani je zgrajen majhen stopni\xc5\xa1\xc4\x8dni stolp in na ju\xc5\xbeni strani glasbeni paviljon._NEWLINE_Med tridesetletno vojno so zaradi napadov \xc5\xa0vedov na Landshut in grad okrepili zunanje stene in utrdbe. Med zavzetjem gradu 22. julija 1634 je bila ve\xc4\x8dina kme\xc4\x8dkih poslopij v podgradju tako po\xc5\xa1kodovana, da jih je bilo treba poru\xc5\xa1iti, a so jih pozneje obnovili. Danes je namesto teh zgradb tu \xc5\xa0vedski travnik._NEWLINE_21. oktobra 1961 je pala\xc4\x8da pogorela. Ogenj je po\xc5\xa1kodoval skoraj vse freske, pohi\xc5\xa1tvo in okrasje pala\xc4\x8de ter \xc4\x8dudovite prostore kralja Ludvika II. Ohranili so se stopni\xc5\xa1\xc4\x8de norcev, italijanski prizidek in kapele. V obnovljeni pala\xc4\x8di gradu je bil do leta 2016 dr\xc5\xbeavni arhiv Landshuta._NEWLINE_Konec leta 2011 je bilo stanovanje Ludvika II. delno obnovljeno z originalnim pohi\xc5\xa1tvom, ki je bilo do tedaj v skladi\xc5\xa1\xc4\x8du v Herrenchiemsee, opremljeno in odprto za javnost. _NEWLINE_Iz starega mestnega jedra do zunanjega dvori\xc5\xa1\xc4\x8da vodijo tako imenovane Prin\xc4\x8deve stopnice (F\xc3\xbcrstentreppe), znane kot 'volovski klavir' (Ochsenklavier). To je pot iz opeke s kamnitimi pre\xc4\x8dkami, ki je bila zgrajena tako zato, da so lahko \xc5\xa1li konji na goro._NEWLINE_V obnovljenem damskem nadstropju je od septembra 2004 nov del Bavarskega narodnega muzeja (Bayerisches Nationalmuseum) Wunderkammer Burg Trausnitz. V rekonstruirani obliki je prikazana zbirka vojvode Albrehta V., ki je bila prvotno v M\xc3\xbcnchnu  v drugem nadstropju stavbe Marstall in so jo uporabljali v glavnem za reprezentan\xc4\x8dne namene.\n_START_SECTION_\nFilm\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1953 je bil v gradu posnet pravlji\xc4\x8dni film Die goldene Gans (Zlate gosi). V njem so vidne nepremi\xc4\x8dnine \xc5\xa1e pred delnim uni\xc4\x8denjem zaradi po\xc5\xbeara. Del \xc5\xa1tiridelnega televizijskega filma Wallenstein iz leta 1978 se tudi dogaja v gradu Trausnitz. Leta 2008 so na gradu snemali film 1 \xc2\xbd  Ritter \xe2\x80\x93 Auf der Suche nach der hinrei\xc3\x9fenden Herzelinde(1 \xc2\xbd vitezov \xe2\x80\x93 iskanje ugrabljene princese Herzelinde)."