b'\n_START_ARTICLE_\nJernej Dol\xc5\xbean\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nGimnazijo je kon\xc4\x8dal v Novem mestu, filozofijo in bogoslovje pa je \xc5\xa1tudiral v Ljubljani in bil v 4. letniku posve\xc4\x8den (1841). Kaplanoval je v Kostanjevici do 1845, \xc4\x8cem\xc5\xa1eniku do 1848, Toplicah, Leskovcu in \xc5\xa0entvidu pri Sti\xc4\x8dni in bil \xc5\xbeupnik na Radovici._NEWLINE_\xc5\xbde v zadnjih letnikih gimnazije je pri\xc5\xa1el v stik s slovensko jezikovnokulturno sfero ter postal 1841 \xc4\x8dlan Pintarjevega semeni\xc5\xa1kega \xc4\x8ditalni\xc5\xa1kega zbora, kjer se je uril v sloven\xc5\xa1\xc4\x8dini. Pisal je \xc4\x8dlanke o rimski zgodovini in o problemu vere in narodnosti ter objavil povest Mati bo\xc5\xbeja dobrega sveta (Celovec, 1868). Domi\xc5\xa1ljal si je, da je s svojim zgodovinskim \xc4\x8dlankom, kjer istoveti Ilire in Slovence,\xc2\xa0\xc2\xbbpot pokazal, po kateri se mora na\xc5\xa1a zgodovina gibati, \xc4\x8de ho\xc4\x8de narodna imenovana biti\xc2\xab. Bil je strogo cerkvenega duha in zagovarjal narodnost s tezo, da je\xc2\xa0\xc2\xbbpoglavitni del narodnosti vera\xc2\xab.'