b'\n_START_ARTICLE_\nBowenov kristalizacijski niz\n_START_PARAGRAPH_\nBowenov kristalizacijski niz je delo kanadskega petrologa Normana Levija Bowena, s katerim se lahko razlo\xc5\xbei, zakaj se nekateri minerali nagibajo k temu, da se pojavljajo skupaj, medtem ko se nekateri drugi skoraj popolnoma izklju\xc4\x8dujejo._NEWLINE_Bowen je na za\xc4\x8detku 20. stoletja eksperimentiral z upra\xc5\xa1enimi kamninami in jih segreval, dokler se niso stalile, potem pa jih je ohladil na ciljno temperaturo in opazoval, kateri minerali so izkristalili iz izbrane kamnine. Postopek je nadaljeval s postopmnim zni\xc5\xbeevanjem ciljne temperature, iz dobljenih rezultatov pa je sestavil kristalizacijski niz, ki ga petrologi \xc5\xa1e danes sprejemajo kot idealiziran niz mineralov, ki kristalijo pri ohlajanju magme. Iz Bowenovega kristalizacijskega niza in sestave mineralov v izbrani kamnini se lahko v obratni smeri sklepa, v kak\xc5\xa1nih relativnih pogojih je kamnina nastala.\n_START_SECTION_\nOpis\n_START_PARAGRAPH_\nBowenov kristalizacijski niz je razdeljen na nezvezno in zvezno vejo. Na vrhu obeh vej sta minerala, ki iz magme izkristalita prva. Ker ima Zemljino povr\xc5\xa1je nizko temperaturo v primerjavi z okolji, v katerih nastajajo kamnine, je iz niza razvidno, da so najbolj stabilni minerali na dnu niza, minerali na vrhu niza pa so najbolj nestabilni in podvr\xc5\xbeeni preperevanju (Goldichov niz preperevanja)._NEWLINE_Pojav je posledica zakonitosti, da so minerali najbolj stabilni pri pogojih, ki so blizu tistih, v katerih so nastali. To preprosto pomeni, da so visokotemperaturni minerali, ki iz magme izkristalijo prvi, na Zemljini povr\xc5\xa1ini najbolj oddaljeni od pogojev, v katerih so nastali in so zato najmanj stabilni in bodo najhitreje prepereli. Nizkotemperaturni minerali, ki kristalijo zadnji, so na Zemljini povr\xc5\xa1ini najbli\xc5\xbee pogojem, v katerih so nastali in so zato najbolj stabilni.'