b'\n_START_ARTICLE_\nPoliklorirani bifenili\n_START_SECTION_\nMolekulska sestava\n_START_PARAGRAPH_\nMolekula PCB je rezultat utrditve atoma klora (Cl) na molekulo bifenila (tudi difenil). Bifenil vsebuje 12 atomov ogljika (C) in 10 atomov vodika (H). S postopkom kloriranja bifenila v prisotnosti katalizatorja dobimo poliklorirani bifenil, ki vsebuje razli\xc4\x8dno \xc5\xa1tevilo atomov klora._NEWLINE_Glede na \xc5\xa1tevilo atomov klora v molekuli PCB imamo 10 variant polikloriranega bifenila (mono\xc2\xad, di-, tri-, tetra-,...) in 209 izomerov \xe2\x80\x93 razli\xc4\x8dnih oblik molekul glede na polo\xc5\xbeaj klora v molekuli PCB._NEWLINE_PCB so ksenobiotiki, kar pomeni, da v naravi niso prisotni in se jih mora pridobiti sinteti\xc4\x8dno._NEWLINE_Zaradi razlik v obliki molekul se vsaka molekula PCB obna\xc5\xa1a druga\xc4\x8de. Razlikujemo te\xc5\xbeko in la\xc5\xbeje klorirane PCB, odvisno od koncentracije klora, ki ga vstavijo pri proizvodnji. Pri sintezi PCB nastajajo dioksini in dibenzofurani, ki veljajo za najbolj toksi\xc4\x8dne spojine na svetu.\n_START_SECTION_\nKratka zgodovina PCB\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1865 so odkrili prvo molekulo PCB-ja v katranski smoli, prvi\xc4\x8d pa je bila sintetizirana leta 1881. Industrijska proizvodnja se je za\xc4\x8dela leta 1929 v ZDA, uporabljali pa so ga v proizvodnji izolacije. PCB se je od leta 1930 do sredine osemdesetih let uporabljal v elektroindustriji. Za komercialno rabo so se uporabljale me\xc5\xa1anice z vi\xc5\xa1jim dele\xc5\xbeem klora, ki so bolj obstojne. Proizvajali so jih pod razli\xc4\x8dnimi imeni, eno izmed njih je Arochlor, ki se je uporabljal tudi v Sloveniji. _NEWLINE_Dr\xc5\xbeave zahodne Evrope, ZDA in Japonska so v letih od 1930 do 1989 proizvedle 1.054.800 ton PCB, od tega je bilo v elektroindustriji uporabljeno 48,7% proizvedenega PCB.\n_START_SECTION_\nToksi\xc4\x8den vpliv PCB-ja na \xc4\x8dloveka in okolje\n_START_PARAGRAPH_\nPCB so zelo toksi\xc4\x8dne snovi in se zelo po\xc4\x8dasi razkrajajo, poleg tega so sposobne bioakumulacije v \xc5\xbeivih organizmih. Po definiciji svetovne zdravstvene organizacije (WHO) in ameri\xc5\xa1ke agencije za varstvo okolja (EPA) so PCB ekstremno nevarni, toksi\xc4\x8dni, rakotvorni in izjemno trajni organski kemi\xc4\x8dni odpadki._NEWLINE_PCB lahko zaidejo v zrak, vodo in tla med njihovo izdelavo, uporabo ali preko razli\xc4\x8dnih nesre\xc4\x8d. Najpogosteje pa pridejo v vodo z industrijskimi odplakami ter odpadnimi napravami, ki vsebujejo te okolju nevarne snovi. Tako se kopi\xc4\x8dijo v mulju, sedimentih rek in morjih. Od tu pridejo v vodne organizme in preko prehrambenih verig \xc5\xa1e v ostale organizme. V \xc4\x8dlove\xc5\xa1ki organizem vstopajo skozi prebavila, dihala in ko\xc5\xbeo. O vplivih onesna\xc5\xbeenosti okolja s PCB na \xc4\x8dlovekovo zdravje obstajajo \xc5\xa1e vedno deljena mnenja glede obsega nevarnosti in po\xc5\xa1kodb pri \xc4\x8dloveku. Sumi pa se, da PCB, ko pride v \xc4\x8dlovekovo telo, povzro\xc4\x8da kromosomske spremembe, tumorje in raka (ko\xc5\xbeni, \xc4\x8drevesni), slab\xc5\xa1anje imunskih procesov ter pospe\xc5\xa1uje sterilnost. Dokazano je, da zaradi bioakumulativnosti PCB v ma\xc5\xa1\xc4\x8dobnem tkivu in krvni plazmi \xc4\x8dloveka prihaja do pojavov klorovih aken, prebavnih motenj, poslab\xc5\xa1anja vida, spremembe pigmenta na ko\xc5\xbei ter po\xc5\xa1kodb sluznice nosa, grla in o\xc4\x8di._NEWLINE_Ker so PCB-ji izredno toksi\xc4\x8dni, so njihovo uporabo sredi osemdesetih let prepovedali. V EU so dolo\xc4\x8dili obvezno ravnanje PCB in si za cilj postavili odstranitev vseh naprav (ve\xc4\x8djih od 5 dm\xc2\xb2 ), ki vsebujejo PCB, do leta 2010._NEWLINE_Najve\xc4\x8dje okoljsko onesna\xc5\xbeenje s temi snovmi v Sloveniji predstavlja kontaminacija podro\xc4\x8dja (z vodotoki) v bli\xc5\xbeini tovarne Iskra Kondenzatorji  v Semi\xc4\x8du v Beli krajini. Najbolj se je onesna\xc5\xbeila reka Krupa, ki so jo hoteli uporabiti kot vir za regionalni vodovod. PCB-ji so pri\xc5\xa1li v reko preko odpadnih vod Semi\xc5\xa1ke tovarne in odlo\xc5\xbeenih odpadkov. Proizvodnja kondenzatorjev z uporabo PCB je trajala v obdobju od 1962 do 1983. Zadnje raziskave na tem podro\xc4\x8dju so pokazale, da so PCB v posameznih izdelkih (jajcih, kravjem mleku, orehih,\xe2\x80\xa6) \xc5\xa1e vedno prisotni, kontaminacije zraka s PCB v Semi\xc4\x8du ni ve\xc4\x8d, Krupa pa ostaja najbolj onesna\xc5\xbeena reka s PCB na svetu. Glede na to, da na Slovenskem ne uporabljamo ve\xc4\x8d kloriranih herbicidov in pesticidov ter drugih izdelkov, ki vsebujejo PCB, ostaja po sanaciji v Semi\xc4\x8du \xc5\xa1e stalna nevarnost onesna\xc5\xbeevanja okolja s PCB s piralenskimi transformatorji in kondenzatorji._NEWLINE_Na Japonskem je pri\xc5\xa1lo do prepovedi uporabe PCB zaradi kontaminacije ri\xc5\xbeevega olja leta 1968, kjer je bilo prizadetih okoli dva tiso\xc4\x8d ljudi. Prvi znaki na ljudeh so bili pove\xc4\x8danje in hipersekrecija o\xc4\x8desnih \xc5\xbelez, otekanje vek in dodatna pigmentacija na ko\xc5\xbei ter sluznici, pojavile pa so se tudi nalezljive klorove akne. Te bolezenske znake so s skupnim imenom poimenovali Yusho sindrom. Posledica te nesre\xc4\x8de je bila prepoved uporabe PCB na Japonskem od leta 1972.\n_START_SECTION_\nBioremediacija\n_START_PARAGRAPH_\nBioremediacija je obdelovalni postopek, ki temelji na naravnih procesih, pri katerih mikroorganizmi spremenijo okoljsko onesna\xc5\xbeevanje v tleh, podtalnici in sedimentih do ne\xc5\xa1kodljivih kon\xc4\x8dnih produktov. Bioremediacija je za svojo nizko ceno izredno u\xc4\x8dinkovita metoda odstranjevanja ne\xc4\x8disto\xc4\x8d, v nekaterih primerih pa je to edina prakti\xc4\x8dna re\xc5\xa1itev za \xc4\x8di\xc5\xa1\xc4\x8denje. Konvencionalne remediacijske metode za kontaminirana tla in podtalnico so po\xc4\x8dasne, drage, pove\xc4\x8dujejo \xc5\xa1tevilo ogro\xc5\xbeenih lokacij ter izpostavljajo ljudi. Bioremediacija pa temelji na naravno potekajo\xc4\x8dih biogeokemijskih procesih (tj. oksidacija in redukcija)._NEWLINE_Bioremediacijska okolja so najve\xc4\x8dkrat ve\xc4\x8dfazna, heterogena in neizena\xc4\x8dena. V tleh na primer so kontaminanti vezani na delce prsti, raztopljeni v talni teko\xc4\x8dini ali pa so del talne atmosfere. Mikrobi morajo biti prisotni v dovolj velikem \xc5\xa1tevilu, pomembna pa je tudi njihova raznolikost, da lahko opravijo pri\xc4\x8dakovane, pogosto zelo raznolike naloge.\n_START_SECTION_\nAnaerobna razgradnja\n_START_PARAGRAPH_\nZnanstveniki so naredili velik korak naprej z opazovanjem globljih delov re\xc4\x8dnih sedimentov v PCB onesna\xc5\xbeeni reki Hudson v ZDA. Ugotovili so namre\xc4\x8d, da imajo preiskovani PCB druga\xc4\x8dno sestavo od ostalih, ki so jih na\xc5\xa1li na kopnem. Po dolgotrajnem raziskovanju ali so razlike posledica fizikalnih procesov kot so npr. adsorbcija, izhlapevanje ali samo premikanje reke ali pa je to mogo\xc4\x8de mikrobiolo\xc5\xa1ko spodbujeni proces, se je pokazalo, da je sprememba strukture molekule posledica reduktivne deklorinacije v anaerobnem okolju sedimenta. Anaerobna biodegradacija je zna\xc4\x8dilna za najbolj klorirane ter meta in para substituirane PCB. Pokazalo se je tudi, da so bile na razli\xc4\x8dnih delih sedimenta tudi druga\xc4\x8dne oblike deklorinacije. Slednje je \xc5\xa1e posebej nasprotovalo trditvam, da bi lahko fizikalni procesi vplivali na strukturo molekule. Kljub mnogim raziskavam, se je le malo zvedelo o organizmih, ki anaerobno razgrajujejo PCB. Do leta 1990 je bila izolirana bakterija s to sposobnostjo. _NEWLINE_Obstaja ve\xc4\x8d poti reduktivne deklorinacije, kar je posledica razli\xc4\x8dnih mikrobnih populacij, ki lahko razgrajujejo PCB. Za skupno lastnost pa velja, da se meta in para substituirani PCB raje razgrajujejo kot orto. Posledica je kopi\xc4\x8denje PCB z orto pozicijo klorovih atomov. Do leta 1994 je bilo uspe\xc5\xa1no razgrajenih le nekaj orto substituiranih PCB._NEWLINE_Anaerobna reduktivna deklorinacija vklju\xc4\x8duje zamenjavo klorovega atoma s hidrogenim atomom na bifenilnem obro\xc4\x8du. Tak tip biodegradacije spreminja visoko klorirane PCB (npr. Arochlor 1254 in 1260, ki sta bila uporabljena tudi v Sloveniji) v nizko klorirane. Produkti so manj toksi\xc4\x8dni in se lahko razgradijo na aeroben na\xc4\x8din._NEWLINE_Kombinacija aerobne in anaerobne razgradnje je tudi eden od na\xc4\x8dinov zmanj\xc5\xa1evanja PCB v okolju.\n_START_SECTION_\nVplivi na hitrost biodegradacije\n_START_PARAGRAPH_\nPrisotnost razli\xc4\x8dnih ogljikovih spojin zavira biodegradacijo PCB. Te postanejo namre\xc4\x8d primarni vir energije za mikoroorganizme. Lahko pa se zgodi, da se nekatere snovi razgrajujejo delno ali popolnoma, \xc4\x8deprav ima organizem \xc5\xbee svoje primarni vir energije. Ta fenomem imenujemo kometabolizem ali kooksidacija._NEWLINE_Kosubstrat bifenil je najpomembnej\xc5\xa1i faktor, ki vpliva na razgradnjo PCB. Ampak ker bifenil iz zemlje hitro izginja, ga je potrebno konstantno dodajati v potrebnih koli\xc4\x8dinah \xe2\x80\x93 tako se vzdr\xc5\xbeuje vi\xc5\xa1ja stopnja deklorinacije. Kljub temu so raziskave pokazale, da sama adicija bifenila in klorofenila \xc5\xa1e ne stimulira mikroorganizmov k bioremedaciji PCB. Dodati je namre\xc4\x8d treba \xc5\xa1e en mikroorganizem , za katerega se ve, da razgrajuje PCB. Biodegradacija PCB je lahko v zemlji tudi ve\xc4\x8d kot 50-krat po\xc4\x8dasnej\xc5\xa1a kot v laboratorijih, zaradi vezave PCB na povr\xc5\xa1ino zemlje._NEWLINE_Zadostna koncentracija PCB v okolju \xc5\xa1e spodbuja biodegradcijo, prevelike koli\xc4\x8dine pa so za mikoorganizme \xc5\xbee toksi\xc4\x8dne._NEWLINE_Ve\xc4\x8dje je \xc5\xa1tevilo kloriranih ogljikovih atomov, po\xc4\x8dasnej\xc5\xa1a je bioremediacija. Svojevrsten vpliv na hitrost biodegradacije imata tudi temperature in pH.'