b'\n_START_ARTICLE_\nPiroluzit\n_START_SECTION_\nNahajali\xc5\xa1\xc4\x8da\n_START_PARAGRAPH_\nPiroluzit in romanehit spadata med najpogostej\xc5\xa1e manganove minerale. Piroluzit se skupaj z manganitom, holanditom, hausmanitom, braunitom, halkofanitom, getitom in hematitom pojavlja v hidrotermalnih depozitih, ki so nastali v oksidativnih pogojih. Pogosto je nastal z oksidacijo manganita. Pojavlja se tudi v barjih.\n_START_SECTION_\nUporaba\n_START_PARAGRAPH_\nZ redukcijo piroluzita z natrijem, magnezijem, aluminijem ali z elektrolizo preide v kovinski mangan. Piroluzit se obse\xc5\xbeno uporablja za proizvodnjo feromangana, spiegeleisena (surovega \xc5\xbeeleza v veliko vsebnostjo mangana) in drugih zlitin, na primer manganovega brona. Uporablja se kot oksidant pri pridobivanju klora. Reakcijo piroluzita s klorovodikovo kislino, v kateri nastaja klor, je \xc5\xbee leta 1774 opisal Karl Scheele. Naravni piroluzit se je uporabljal za proizvodnjo cenenih baterij, za kakovostne baterije pa ni primeren. Uporablja se tudi za proizvodnjo dezinfekcijskih sredstev (kalijev permanganat) in razbarvanje stekla. V talinah stekla namre\xc4\x8d oksidira ione Fe\xc2\xb2\xe2\x81\xba v Fe\xc2\xb3\xe2\x81\xba ione in razbarva zelene in rjave barve. Uporablja se za barvanje in tiskanje bomba\xc5\xbenih tkanin (kaliko), barvanje stekla, keramike in opeke v vijoli\xc4\x8dne, jantarne in \xc4\x8drne barve in za izdelavo zelenih in vijoli\xc4\x8dnih barv.'