b'\n_START_ARTICLE_\nAminokislina\n_START_PARAGRAPH_\nAm\xc3\xadnokisl\xc3\xadna je v kemiji na splo\xc5\xa1no vsaka molekula, ki vsebuje tako aminsko (\xe2\x80\x93NH\xe2\x82\x82) kot karboksilno (\xe2\x80\x93COOH) funkcionalno skupino. V biokemiji se ta kraj\xc5\xa1i in splo\xc5\xa1nej\xc5\xa1i termin pogosto uporablja za \xce\xb1-aminokisline \xe2\x80\x93 aminokisline, pri katerih sta aminska in karboksilna skupina vezani na isti ogljikov atom._NEWLINE_Am\xc3\xadnokisl\xc3\xadnski ostanek je, kar ostane od aminokisline, ko se odcepi molekula vode pri nastanku peptidne vezi.\n_START_SECTION_\nSplo\xc5\xa1na struktura aminokislin\n_START_PARAGRAPH_\nSplo\xc5\xa1na struktura proteinogenih \xce\xb1-aminokislin:_NEWLINE_     R_NEWLINE_     |_NEWLINE_ H\xe2\x82\x82N-C-COOH_NEWLINE_     |_NEWLINE_     H_NEWLINE_R (radikal) predstavlja stransko verigo, ki je specifi\xc4\x8dna za vsako aminokislino posebej. Glede na lastnosti stranske verige razvrstimo aminokisline \xc4\x8desto v \xc5\xa1tiri skupine; stranska veriga lahko ima lastnosti \xc5\xa1ibke baze, \xc5\xa1ibke kisline, \xc4\x8de pa je nevtralna, pa je lahko polarna ali nepolarna._NEWLINE_\xce\xb2-aminokisline:_NEWLINE_Pri \xce\xb2-aminokislinah se aminska skupina nahaja na tretjem ogljikovem atomu, vklju\xc4\x8dujo\xc4\x8d ogljikov atom iz karboksilne skupine. Po izrazoslovju IUPAC se te aminokisline pravilno imenujejo 3-aminokarboksilne kisline. Najpreprostej\xc5\xa1i predstavnik je \xce\xb2-alanin._NEWLINE_\xce\xb3-aminokisline:_NEWLINE_Aminska skupina se nahaja na \xc4\x8detrtem ogljikovem atomu. Pravilen naziv po izrazoslovju IUPAC je 4-aminokarboksilna kislina. Najpreprostej\xc5\xa1i predstavnik je \xce\xb3-aminomaslena kislina (GABA)._NEWLINE_Nadalje sledi poimenovanje aminokislin po enaki shemi - gr\xc5\xa1ka \xc4\x8drka v imenu ozna\xc4\x8duje ogljikov atom, na katerega je pripeta amino skupina z ozirom na oddaljenost od karboksilne skupine.\n_START_SECTION_\nIzomerija\n_START_PARAGRAPH_\nSkorajda vse aminokisline izkazujejo opti\xc4\x8dno izomerijo in so lahko v dveh izomernih oblikah: L in D. V proteinih in nasploh v naravi nahajamo pove\xc4\x8dini L-aminokisline. D-aminokisline so prisotne le v nekaterih beljakovinah, ki jih proizvajajo dolo\xc4\x8deni morski organizmi in v komponentah celi\xc4\x8dne stene nekaterih bakterij. D-aspartat se nahaja v nekaterih beljakovinah kot posledica posttranslacijske modifikacije._NEWLINE_Ozna\xc4\x8devanje z L in D deskriptorjema je sicer starej\xc5\xa1i na\xc4\x8din ozna\xc4\x8devanja stereoizomerov in temelji na primerjavi z molekulo gliceraldehida, ne pa na opti\xc4\x8dnih lastnostih posamezne molekule. L in D oznaki se ne ujemata nujno s su\xc4\x8dnostjo polarizirane svetlobe. Na osnovi su\xc4\x8dnosti temelji ozna\xc4\x8devanje z deskriptorjema S (levosu\xc4\x8dna molekula) in R (desnosu\xc4\x8dna).\n_START_SECTION_\nReakcije\n_START_PARAGRAPH_\nBeljakovine nastanejo s polimerizacijo aminokislin. Gre za reakcijo kondenzacije, kjer COOH skupina ene aminokisline in NH2 skupina druge aminokisline tvorita peptidno vez, pri tem pa izstopi voda.\n_START_SECTION_\nStrukture\n_START_PARAGRAPH_\nStrukture in tri\xc4\x8drkovne ter eno\xc4\x8drkovne oznake dvajsetih aminokislin, ki so kodirane v standardnem genetskem kodu:'