b'\n_START_ARTICLE_\nZofka Kveder\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nRodila se je 22. aprila 1878 v Ljubljani o\xc4\x8detu Alojzu in materi Ne\xc5\xbei, rojeni Legat. Kmalu po h\xc4\x8derinem rojstvu se je dru\xc5\xbeina ve\xc4\x8dkrat preselila. Leta 1884 je Kvedrova  za\xc4\x8dela obiskovati ljudsko \xc5\xa1olo na Blokah. \xc5\xa0olanje je nadaljevala v Lichtenthurnovem zavodu v Ljubljani, kon\xc4\x8dala pa ga je z dobrim uspehom leta 1893 v ur\xc5\xa1ulinski \xc5\xa1oli v Ljubljani. Decembra 1896 je dobila prvo slu\xc5\xbebo pisarke v Ko\xc4\x8devju. Tu si je pri\xc4\x8dela dopisovati z Vladimirjem Jelov\xc5\xa1kom, hrva\xc5\xa1kim modernisti\xc4\x8dnim pesnikom in kasneje zdravnikom, ki je \xc4\x8dez nekaj let postal njen mo\xc5\xbe. V Ljubljani se je pri\xc4\x8delo tudi njeno literarno ustvarjanje. Leta 1899 se je preselila v Trst. Tu je pri\xc4\x8dela prijateljevati s Franom Klemen\xc4\x8di\xc4\x8dem in Etbinom Kristanom, poleg tega pa si je dopisovala s \xc5\xa1vicarskim pisateljem B. Marquardtom, zaradi \xc4\x8desar je konec avgusta 1899 odpotovala v \xc5\xa0vico. Oktobra istega leta se je vpisala na univerzo v Bernu. Februarja 1900 se je preselila v Prago, kjer je za\xc4\x8dela korespondenco z Ivanom Cankarjem. Kvedrova je v pismih pisala, da je bilo prvo leto v Pragi sre\xc4\x8dno. Z Jelov\xc5\xa1kom sta dobila h\xc4\x8der Vlado\xc5\xa1o, partnerski nesporazumi niso bili prepogosti in pisanje ji je dobro uspevalo. Te\xc5\xbeave so se za\xc4\x8dele, ko je odkrila, da ji Jelov\xc5\xa1ek ni zvest. Razmi\xc5\xa1ljala je, da bi se raz\xc5\xa1la, vendar jo je prepri\xc4\x8dal, da ostane z njim. Avgusta 1903 sta se civilno poro\xc4\x8dila na pra\xc5\xa1kem magistratu. Na enem izmed potovanj v Zagreb (1905) se je Kvedrova zaljubila v Krasa in postala njegova ljubica. Na pro\xc5\xa1nje Jelov\xc5\xa1ka se je zopet vrnila v Prago in padla v depresijo._NEWLINE_Maja 1906 se je cela dru\xc5\xbeina preselila v Zagreb. \xc4\x8ceprav sta se z Jelov\xc5\xa1kom odtujila, je \xc5\xa1e drugi\xc4\x8d zanosila. Aprila 1907 se jima je rodila h\xc4\x8di Ma\xc5\xa1a, \xc4\x8dez 4 leta pa \xc5\xa1e h\xc4\x8di Mira. Leta 1912 se je preselila k Juraju Demetrovi\xc4\x87u v Zagreb, s katerim se je \xc5\xbee nekaj \xc4\x8dasa sestajala. V tem obdobju je zopet ve\xc4\x8d objavljala. Zaradi protivladnega delovanja so Demetrovi\xc4\x87a leta 1914 zaprli. Ta \xc4\x8das je Kvedrova splavila \xc5\xbee tretjega otroka, pred tem dveh ni donosila s prvim mo\xc5\xbeem. Vojna se je kazala tudi v finan\xc4\x8dni stiski. _NEWLINE_Februarja 1919 je v Pragi, kjer je \xc5\xa1tudirala, umrla h\xc4\x8di Vlado\xc5\xa1a, kar je Zofko Kveder zelo prizadelo. O Vlado\xc5\xa1i je za\xc4\x8dela pisati knjigo, vendar jo je kasneje za\xc5\xbegala._NEWLINE_Naslednja leta je bolehala za razli\xc4\x8dnimi boleznimi, prizadel jo je tudi odnos hrva\xc5\xa1kih literarnih kritikov, ki so se bolj kot z njenimi leposlovnimi deli ukvarjali z njeno fizi\xc4\x8dno podobo in feministi\xc4\x8dno aktivnostjo. Poleg vsega pa se je \xc5\xa1e Demetrovi\xc4\x87, ki je po vojni postal eden izmed najpomembnej\xc5\xa1ih hrva\xc5\xa1kih politikov, odlo\xc4\x8dil, da \xc5\xbeeno zapusti. Zofka Kveder njegove odlo\xc4\x8ditve ni mogla sprejeti, zato je \xc5\xa1e tretji\xc4\x8d posku\xc5\xa1ala narediti samomor z uspavali. Pravo\xc4\x8dasno so jo re\xc5\xa1ili, vendar si po tem ni ve\xc4\x8d opomogla.  21. novembra 1926 je Zofka Kveder umrla. Za vzrok smrti je bila v uradni izjavi navedena sr\xc4\x8dna kap, svojci pa so trdili, da je zau\xc5\xbeila strup. Pokopali so jo 23. novembra na Mirogoju v Zagrebu.\n_START_SECTION_\nLiterarno ustvarjanje\n_START_PARAGRAPH_\nZofka Kveder je ena izmed prvih slovenskih pisateljic (pred njo so ustvarjale Pavlina Pajk, Luiza Pesjak, Fany Hausmann, Josipina Turnograjska, Marica Nadi\xc5\xa1ek Bartol) in prva pisateljica, uvr\xc5\xa1\xc4\x8dena v nacionalno zbirko Zbrana dela slovenskih pesnikov in pisateljev. Njena prva \xc4\x8drtica (Kap\xc4\x8dev stric) je bila objavljena v \xc4\x8dasniku Slovenka leta 1898, ki je bila tedaj \xc5\xa1e priloga Edinosti. Kratko prozo z \xc5\xbeensko, kme\xc4\x8dko, mestno, izseljensko tematiko in tematiko balkanskih vojn je objavljala v Slovenskem narodu, Edinosti ter Domu in svetu in mnogih drugih \xc4\x8dasnikih \xe2\x80\x93 vsega 135 besedil. Njene prve pesmi in \xc4\x8drtice so bile po ve\xc4\x8dini dobro sprejete. Anton A\xc5\xa1kerc ji je v Ljubljanskem zvonu sporo\xc4\x8dil, da si od nje v prihodnosti obeta dobre tekste, \xc4\x8de bo \xc5\xa1e malo izbolj\xc5\xa1ala tehniko. Kljub pohvalam je Kvedrova  pesni\xc5\xa1tvo kasneje povsem opustila in se pri literarnem ustvarjanju posvetila le prozi in dramatiki. Leta 1900 je v Pragi izdala zbirko \xc4\x8drtic Misterij \xc5\xbeene. Odtlej se je pre\xc5\xbeivljala le s pisateljevanjem in urednikovanjem. Pisala je tudi v nem\xc5\xa1kem in hrva\xc5\xa1kem jeziku ter sodelovala pri \xc5\xa1tevilnih nem\xc5\xa1kih, \xc4\x8de\xc5\xa1kih in hrva\xc5\xa1kih \xc4\x8dasnikih. Njen prvi roman nosi naslov Njeno \xc5\xbeivljenje, izdala ga je v samostojni zalo\xc5\xbebi leta 1914. To je tudi zadnje delo, ki ga je napisala v sloven\xc5\xa1\xc4\x8dini. Kvedrova je izdala \xc5\xa1e roman Hanka (1917, prevod v sloven\xc5\xa1\xc4\x8dino leta 1938), ki je napisan v hrva\xc5\xa1\xc4\x8dini, in zbirke \xc4\x8drtic Odsevi (1902), Iz na\xc5\xa1ih krajev (1905) in Iskre (1905). Izdala je tudi zbirko enodejank z naslovom Ljubezen (1901) in drami Arditi na otoku Krku ter Amerikanci (1908). Po njeni smrti je bilo izdanih ve\xc4\x8d zbirk objavljenih in \xc5\xa1e neobjavljenih \xc4\x8drtic: Vladka in Mitka (1927), Vladka, Mitka in Mirica (1928), Veliki in mali ljudje, roman Nada in Moje deklice (1996). _NEWLINE_Posve\xc4\x8dala se je temam, ki se dotikajo \xc5\xbeenskih vpra\xc5\xa1anj. \xc5\xbdenska je ve\xc4\x8dinoma tudi glavna junakinja njenih del, najve\xc4\x8dkrat nastopa  kot mati. V \xc5\xa1tevilnih besedilih se avtorica posve\xc4\x8da motivoma nose\xc4\x8dnosti in rojevanja (Njeno \xc5\xbeivljenje, Hanka, Misterij \xc5\xbeene). Oboje je lahko predstavljeno tudi kot nekaj obremenjujo\xc4\x8dega. Tako na primer v romanu Njeno \xc5\xbeivljenje porod za \xc5\xbeensko predstavlja le trpljenje, rojstvo pa ni nobena odre\xc5\xa1itev. Nekajkrat opozori tudi na problematiko umrljivosti pri porodu (romana Nada, Misterij \xc5\xbeene) in smrti otrok (Njeno \xc5\xbeivljenje, novela Tinka in Na kliniki). Zanimivo je, da liki mater v delih Zofke Kveder materinstva ne dojemajo vedno kot nekaj pozitivnega. Otroci jim v nekaterih delih predstavljajo stres, skrb, nezmo\xc5\xbenost samostojnosti ... (enodejanka Tuje o\xc4\x8di in drami Amerikanci in Pravica do \xc5\xbeivljenja). Mati mora trpeti in se odrekati svojim \xc5\xbeeljam, \xc4\x8desar pa ji ni te\xc5\xbeko narediti, da bo le otrok sre\xc4\x8den (\xc4\x8drtica Slikar Novak). Hkrati pa prikazuje tudi podobo hudobne matere, ki je egoisti\xc4\x8dna in od sinov izsiljuje duhovni\xc5\xa1ki poklic, h\xc4\x8dere pa sili v poro\xc4\x8danje s starimi \xc5\xbeenini. V svojih delih omenja tudi problematiko detomora (\xc4\x8drtici Na kliniki in Zlo\xc4\x8din). Tem podobam pa nasproti postavlja tudi ljube\xc4\x8de matere (Njeno \xc5\xbeivljenje). Posebno pozornost avtorica v svojih delih namenja tudi odnosu med materjo in h\xc4\x8derjo (Hanka, Njeno \xc5\xbeivljenje, Nada). _NEWLINE_V romanu Hanka Kvedrova pi\xc5\xa1e o potrebi \xc5\xbeensk po dru\xc5\xbebenem udejstvovanju. Glavna junakinja si \xc5\xbeeli pomagati bolnim ljudem, starej\xc5\xa1im ali sirotam, vendar njen mo\xc5\xbe tega ne razume in jo sili, da ostane doma. Veliko avtori\xc4\x8dinih \xc5\xbeenskih likov hrepeni po ljubezenski sre\xc4\x8di, ki se nikoli ne izpolni (novela Gabrijela, roman Njeno \xc5\xbeivljenje). Zaradi vseh stisk \xc5\xbeenske v pisatelji\xc4\x8dinih delih pogosto zblaznijo._NEWLINE_Pisateljica je v svojih delih govorila tudi o odnosu \xc5\xbeensk do lastnega telesa in do spolnosti (Misterij \xc5\xbeene). Njeni liki se tega sramujejo, \xc4\x8desar pa ne moremo re\xc4\x8di za Kvedrovo, ki v pismih prijateljicam nekajkrat pi\xc5\xa1e o u\xc5\xbeitkih, ki ji jih prina\xc5\xa1a spolnost. Omenja \xc5\xa1e problematiko prostitucije in posilstev (Nada), zakona brez ljubezni (Misterij \xc5\xbeene), prezgodnje poroke (Pri zdravniku, Vera, Iz mirnega kraja) in zakona iz materialne koristi (Star papir, Jaz sem bogata). Prevedla je ve\xc4\x8d \xc4\x8de\xc5\xa1kih in hrva\xc5\xa1kih dram za slovenski oder, poleg tega pa je tudi slovenske tekste prevajala v nem\xc5\xa1\xc4\x8dino.\n_START_SECTION_\nUrednikovanje\n_START_PARAGRAPH_\nPri enaindvajsetih letih je v Trstu prevzela urejanje revij Edinost (\xc4\x8dasnik). Deset let (1904\xe2\x80\x931914) je urejala revijo Doma\xc4\x8di prijatelj, ki je izhajala v Pragi. Tu so objavljali Ivan Cankar, Vida Jeraj, Anton A\xc5\xa1kerc, Etbin Kristan. Doma\xc4\x8di prijatelj je kot literarno-reklamno revijo izdajal lastnik tovarne \xc5\xbeitne kave in drugih prehrambnih izdelkov, Franti\xc5\xa1ek Vydra. \xc4\x8casopisa ni bilo mogo\xc4\x8de kupiti niti se nanj naro\xc4\x8diti, brezpla\xc4\x8dno so ga dobili samo naro\xc4\x8dniki Vydrove \xc5\xbeitne kave. Revijo je Kvedrova urejala vsa leta izhajanja. Leta 1906 je urejala tudi hrva\xc5\xa1ko razli\xc4\x8dico, ki so jo poimenovali Sijelo. V Zagrebu se je zaposlila v uredni\xc5\xa1tvu dnevnika Agramer Tagblatt in urejala \xc5\xbeensko prilogo Frauenzeitung, zanjo je napisala mnogo \xc4\x8dlankov in \xc4\x8drtic. Od leta 1917 do 1920 je izdajala mese\xc4\x8dnik \xc5\xbdenski svet, ki ga je leta 1918 preimenovala v Jugoslovansko \xc5\xbeeno. Leta 1921 je izdala in uredila Almanah jugoslovanskih \xc5\xbeena.\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdensko vpra\xc5\xa1anje\n_START_PARAGRAPH_\nPrve \xc4\x8dlanke na temo polo\xc5\xbeaja \xc5\xbeensk v dru\xc5\xbebi je pri\xc4\x8dela objavljati v reviji Slovenka (\xc4\x8dasnik), kasneje pa \xc5\xa1e v Slovenskem narodu, Edinosti in v Jugoslovanski \xc5\xbeeni. Tu je pogosto objavljala \xc4\x8dlanke (Za na\xc5\xa1e \xc5\xbeene, ki se same skrbe za eksistenco, Na\xc5\xa1 hiperidealizem, Kaj ho\xc4\x8demo, \xc5\xbdena v dru\xc5\xbeini in dru\xc5\xbebi, O dana\xc5\xa1nji \xc5\xbeeni ...) s tematiko o pravicah \xc5\xbeenske do dela, volitev in izobrazbe. Zavzemala se za emancipirano \xc5\xbeensko, ustvarjalko in izobra\xc5\xbeenko. Poudarjala je, da emancipirane \xc5\xbeenske niso sovra\xc5\xbenice mo\xc5\xa1kih in naj se jih ti ne bojijo. \xc5\xbdelela je dokazati, da je emancipirana \xc5\xbeenska lahko tudi soproga in mati. Tudi v leposlovnih delih prikazuje ovire (npr. neza\xc5\xbeelena nose\xc4\x8dnost, dojenje, neplodnost), ki \xc5\xbeenskam prepre\xc4\x8dujejo pot do neodvisnosti. O emancipaciji ni le pisala, tudi \xc5\xbeivela je tako. Kljub poroki dolgo ni \xc5\xbeelela \xc5\xbeiveti pri Jelov\xc5\xa1ku, poleg tega niti od Jelov\xc5\xa1ka niti od Demetrovi\xc4\x87a nikdar ni \xc5\xbeelela prejemati denarja.'