b'\n_START_ARTICLE_\nGrad Pobre\xc5\xbeje\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1547 je hrva\xc5\xa1ki plemi\xc4\x8d oz. \xc5\xbeumber\xc5\xa1ki kapetan Ivan Lenkovi\xc4\x87 pri\xc5\xa1el v last vasi v Beli krajini blizu Dolenjci, ki je bila del posestva Mehovo, ki ga je on kupil. V belokranjskem muzeju v Metliki   je shranjen njegov kamniti grb, ki je bil del gradu. Potem, ko je kupil posestvo je tu naselil Uskoke._NEWLINE_Lenkovi\xc4\x87, ki je pozneje postal general vojne krajine, je nato zaprosil takratnega avstrijskega cesarja Ferdinanda I. za graditev gradu v vasi. Le-ta mu je pro\xc5\xa1njo leta 1550 odobril. Grad Pobre\xc5\xbeje je bil zgrajen leta 1557 kot utrdba za obrambo pred turskimi vpadi. Po graditvi je grad postal glavna obrambna fortifikacija Bele krajine na tem podro\xc4\x8dju. Temu naj bi slu\xc5\xbeilo tudi naselitev Uskokov. Po Stoparjevi knjigi je bil grad poimenovan po nem\xc5\xa1ko Freienturn ( na slikah dostikrat tudi Freyenthurn = \xc2\xbbfreier Turm\xc2\xab\xc2\xa0(svobodni stolp), ker ga Turki niso mogli zavzet. Pobre\xc5\xbeje naj bi pa pomenilo raj pod brezami._NEWLINE_Leta 1564 je grad kupil Kri\xc5\xa1tof pl. Purgstall (oz. Burgstall) s Krupe. Podedoval ga je njegov sin Adam Purgstall. Kasnej\xc5\xa1i gospodarji so bili baron Jurij Lenkovi\xc4\x8d (leta 1599), speti Burgstallovi (1614), grof Andrej Danijel Barbo, Jo\xc5\xbeef Leopold Bonazzi (1752), grofica Fran\xc4\x8di\xc5\xa1ka Auersperg (1773), Alojz Apfalter (1797), Katarina Gall (rojena Gusi\xc4\x8d), Janez Kri\xc5\xa1tof, Janez Balazar, Jernej in Mihael Monfrienoma. Leta 1904 sta ga kupili metli\xc5\xa1ki hotelir/posestnik Danijel Makar in grada\xc5\xa1ki po\xc5\xa1tni mojster Julij Macele (Mazelle). Leta 1914 je pri\xc5\xa1el v last Zemlji\xc5\xa1ke banke v Pragi, potem v last Antona Zurca in potem v last rodbine Rauch (Petr Rauch je bil oskrbnik na Krupi),,\n_START_SECTION_\nDruga svetovna vojna\n_START_PARAGRAPH_\nLega grada je bila zelo ugodna v srednjeve\xc5\xa1kih \xc4\x8dasih in zidovi so bili dovolj mo\xc4\x8dni, dokler \xc5\xa1e ni bilo topov. To se je seveda spremenilo v sodobnih \xc4\x8dasih. Grad je bil med drugo svetovno vojno dvakrat po\xc5\xbegan, nazadnje 22. marca leta 1945. V povojnem \xc4\x8dasu so na \xc5\xbealost dama\xc4\x8dini iz okolice in posebno iz vasi Adle\xc5\xa1i\xc4\x8di uporabljali kamenje za obnovo hi\xc5\xa1. Zato je do danes ostalo le malo od gradu.\n_START_SECTION_\nSedanjost\n_START_PARAGRAPH_\nDanes je grad v bistvu v razvalinah. Eden od biv\xc5\xa1ih stolpov je v stanovanje preurejen in naseljen. Ohranjen je poznogotski portal in tako imenovana Generalija, ki je naseljena. Podoba gradu je ohranjena v predvojnih fotografijah. Nekatere od teh so natiskane v Stoparjevi knjigi, ene lepa \xc4\x8drno-belo fotografija pa je na ogled v bifeju kmetijske zadruge v Adle\xc5\xa1i\xc4\x8dih._NEWLINE_Leta 1697 je bila zgrajena \xc5\xa1e grajska cerkev svetega Florijana, ki pa je danes v ru\xc5\xa1evinah.'