b'\n_START_ARTICLE_\nMartin Luther\n_START_SECTION_\nMladost\n_START_PARAGRAPH_\nOdra\xc5\xa1\xc4\x8dal je na grofiji v Mansfeldu, kjer je bil njegov o\xc4\x8de, Hans Luder (v nekaterih virih tudi Ludher, kasneje Luther) zaposlen kot rudar v rudniku bakra. V letih 1497 in 1498 je obiskoval katedralno \xc5\xa1olo v Magdeburgu, kjer so pou\xc4\x8devali \xc2\xbbBratje skupnega \xc5\xbeivljenja\xc2\xab, nato pa je med letoma 1498 in 1501 obiskoval latinsko \xc5\xa1olo v Eisenachu. Med letoma 1501 in 1505 je kon\xc4\x8dal osnovni \xc5\xa1tudij gramatike, retorike, aristotelove logike ter metafizike na Univerzi v Erfurtu. Po kon\xc4\x8danju \xc5\xa1tudija se je Luther na o\xc4\x8detovo \xc5\xbeeljo vpisal na pravno fakulteto Univerze v Erfurtu, vendar pa je 2. julija 1505 blizu njega divjalo neurje in je udarila strela, ki je ubila njegovega prijatelja, njemu pa ni bilo ni\xc4\x8d. Luther je v tem videl Bo\xc5\xbeje znamenje, da je poklican v meni\xc5\xa1ki stan in se je takrat prestra\xc5\xa1en zaobljubil:\xc2\xa0\xc2\xbbSveta Ana, \xc4\x8de me pusti\xc5\xa1 \xc5\xbeiveti, bom postal menih!\xc2\xab Opustil je \xc5\xa1tudij prava in 17. julija 1505 stopil v avgu\xc5\xa1tinski red._NEWLINE_Po noviciatu je bil 27. februarja 1507 posve\xc4\x8den za duhovnika. Obenem je dobil od priorja ukaz, da mora nadaljevati s \xc5\xa1tudijem teologije. \xc5\xa0tudiral je v Wittenbergu in Erfurtu vse do leta 1511, ko se je dokon\xc4\x8dno preselil v Wittenberg. Iz bibli\xc4\x8dnih \xc5\xa1tudij je diplomiral 9. marca 1508, leta 1509 pa je diplomiral \xc5\xa1e iz \xc5\xa1tudija Kazni. 19. oktobra 1512 je postal doktor teologije, 21. oktobra 1512 pa je bil izvoljen v senat teolo\xc5\xa1ke fakultete Univerze v Wittenbergu. Istega leta je za\xc4\x8del na fakulteti pou\xc4\x8devati kot profesor teologije. Luthrovo teolo\xc5\xa1ko zanimanje v naslednjih letih je bilo osredoto\xc4\x8deno predvsem na vpra\xc5\xa1anji Bo\xc5\xbeje pravi\xc4\x8dnosti ter opravi\xc4\x8denja \xc4\x8dloveka pred Bogom.\n_START_SECTION_\nZa\xc4\x8detek reformacije\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1516 se je Luther zapletel v spor z dominikanskim duhovnikom Johannom Tetzlom, pape\xc5\xa1kim odposlancem za odpustke, ki je po navodilih nad\xc5\xa1kofa iz Mainza prodajal cerkvene odpustke, da bi Cerkev zbrala denar za obnovo Bazilike Svetega Petra v Rimu._NEWLINE_Luther je sprva le ostro pridigal proti taki obliki odpustkov, nato pa je 31. oktobra 1517 poslal protestno pismo o prodaji odpustkov, v katerega je prilo\xc5\xbeil svojih 95 tez, nad\xc5\xa1kofu Albertu iz Mainza. Skozi zgodovino se je uveljavila zgodba, da je Luther teh 95 tez nabil na vrata Grajske cerkve v Wittenbergu. Vendar pa u\xc4\x8denjaki kot so Walter Kr\xc3\xa4mer, G\xc3\xb6tz Trenkler, Gerhard Ritter in Gerhard Prause menijo, da Luther svojih tez ni javno objavil na vratih. Zgodba o pribijanju tez na vrata katedrale naj bi temeljila na izjavah Philippa Melanchthona, \xc4\x8deprav le-ta v tistem \xc4\x8dasu sploh ni bil v Wittenbergu. Luthru je \xc5\xa1lo pri njegovih tezah v prvi vrsti za upo\xc5\xa1tevanje Bo\xc5\xbeje besede, kakor je zapisana v Svetem pismu, le-ta pa bi morala imeti vodilno vlogo pri cerkvenem oznanjanju in u\xc4\x8denju. Cerkvene tradicije, med katerimi je izpostavil \xc2\xbbodpu\xc5\xa1\xc4\x8danje grehov\xc2\xab\xc2\xa0v zameno za denar, ne bi smele imeti nad Bo\xc5\xbejo besedo nikakr\xc5\xa1ne avtoritete._NEWLINE_Januarja 1518 so Luthrovi prijatelji prevedli njegovih 95 tez iz latin\xc5\xa1\xc4\x8dine v nem\xc5\xa1\xc4\x8dino, jih natisnili in razmno\xc5\xbeili ter raz\xc5\xa1irili po Nem\xc4\x8diji. Tisk tez je bil eden prvih mno\xc5\xbei\xc4\x8dnih natisov s pomo\xc4\x8djo tiskarskega stroja v zgodovini. V dveh tednih so kopije tez dosegle celo Nem\xc4\x8dijo; Francijo, Anglijo in Italijo pa so kopije tez dosegle \xc5\xbee v za\xc4\x8detku leta 1519.\n_START_SECTION_\nSpor z Rimom in izob\xc4\x8denje\n_START_PARAGRAPH_\nNad\xc5\xa1kof Albert na teze ni odgovoril, temve\xc4\x8d jih je decembra 1517 posredoval v Rim, kjer so jih ozna\xc4\x8dili za hereti\xc4\x8dne. Pape\xc5\xbe je na hereti\xc4\x8dne teze takoj odreagiral in naro\xc4\x8dil dominikanskemu teologu Sylvestru Mazzoliniju naj za\xc4\x8dne postopek proti krivovercu, ki ga je dal tudi poklicati v Rim. V jeseni 1518 je bil v cesarskem parlamentu v Augsburgu Luther na zasli\xc5\xa1anju pri kardinalu Kajetanu. Takrat so Luthra neuspe\xc5\xa1no posku\xc5\xa1ali prisiliti, da bi svojih 95 tez preklical. Luther je takrat zahteval sklic cerkvenega zbora, na katerem naj bi razre\xc5\xa1ili situacijo. Na tem zasli\xc5\xa1anju je Luther \xc5\xa1e dodatno zaostril situacijo, saj je v razpravi ozna\xc4\x8dil pape\xc5\xbea za antikrista in to zagovarjal s histori\xc4\x8dno interpretacijo Biblijske pridige. Te pridige o antikristu so kasneje postale osrednja to\xc4\x8dka nasprotujo\xc4\x8dih si razprav, ki so se sprevrgle v prepir. Zaradi te svoje izjave je Luther postal sovra\xc5\xbenik pape\xc5\xbea. Izdan je bil celo nalog za njegovo aretacijo, vendar se je pono\xc4\x8di uspel izmuzniti in pobegniti._NEWLINE_Januarja 1519 je v Altenburgu na Sa\xc5\xa1kem, pape\xc5\xbeev nuncij Karl von Miltitz ponovno za\xc4\x8del pogovore z Luthrom, ki so bili bolj spravljivi. Na teh pogovorih je Luther obljubil da bo utihnil, \xc4\x8de bodo utihnili tudi njegovi nasprotniki._NEWLINE_Vendar pa je bil teolog Johann Eck, odlo\xc4\x8den, da bo Luthrovo doktrino predstavil javnosti. V juniju in juliju 1519 je pripravil javni forum v Leipzigu, na katerega je povabil Luthrovega kolega Andreasa Karlstadta, pa tudi Luthra samega. Na debati je Luther izpostavil, da v Evangeliju po Mateju 16,18 jasno pi\xc5\xa1e, da pape\xc5\xbe nima ekskluzivne pravice interpretirati Biblije ter, da tako pape\xc5\xbe kot ekumenski koncil nista nezmotljiva. Zaradi teh izjav je Eck Luthra ozna\xc4\x8dil za novega Jana Husa, \xc4\x8de\xc5\xa1kega reformista in krivoverca, ki so ga za\xc5\xbegali na grmadi leta 1415 ter se zavezal, da bo Luthra porazil._NEWLINE_Leta 1520 je Luther nato napisal tri pomembne spise v katerih je razvil natan\xc4\x8den program za reformo Cerkve: reformo pape\xc5\xa1tva, reformo \xc5\xbeivljenja Cerkve (npr. samostanskega \xc5\xbeivljenja, celibata duhovnikov, ma\xc5\xa1e in odpustkov), reformo zakramentov ter poudarek \xc2\xbbsvobode kristjana\xc2\xab. Pape\xc5\xbe je na te spise 15. junija 1520 odgovoril z Bulo Exsurge Domine, v kateri je Luthru zagrozil z izob\xc4\x8denjem iz Cerkve, \xc4\x8de ne bo v roku 60 dni preklical 41 stavkov, ki so jih izbrali iz njegovih del ter svojih 95 tez. Luther je 10. decembra 1520 v Wittenbergu bulo javno za\xc5\xbegal, zaradi \xc4\x8desar je bil s pape\xc5\xa1ko bulo Decet Romanum Pontificem 3. januarja 1521 dokon\xc4\x8dno ekskomuniciran iz Cerkve.\n_START_SECTION_\nCesarski zbor v Wormsu\n_START_PARAGRAPH_\nPoliti\xc4\x8dni odnosi v Luthrovi dobi so onemogo\xc4\x8dili odlo\xc4\x8dne ukrepe proti njemu. V Fridrihu modrem, sa\xc5\xa1kem knezu, je Luther dobil podporo pred procesom v Wormsu. Na procesu, ki je trajal od 28. januarja do 25. maja 1521 je moral Luther pred mladim cesarjem Karlom V. zagovarjati svojo teologijo. V slavnem govoru pred \xc2\xbbcesarjem in kraljestvom\xc2\xab\xc2\xa018. aprila 1521 je Luther o svoji teologiji povedal:_NEWLINE_\xc2\xbb\xc4\x8ce me ne bodo prepri\xc4\x8dali s Svetim pismom ali z ostalimi trdnimi razumskimi dokazi \xe2\x80\x93 ker ne verjamem niti pape\xc5\xbeu niti cerkvenim zborom, bom ostal zvest dokazom iz Svetega pisma. In tako dolgo dokler je moja zavest osvojena s Svetim pismom ne bom, in niti ne \xc5\xbeelim, preklicati kar sem povedal, ker delati proti zavesti ni dobro. Bog mi pomagaj. Amen\xc2\xab._NEWLINE_Ker Luther ni \xc5\xbeelel preklicati svoje teologije je moral 26. maja 1521 zapustiti Worms. Cesar je ukazal preganjati Luthra in njegove privr\xc5\xbeence ter po\xc5\xbegati vse reformatorjeve spise. Njegov volilni knez Friderik Modri ga je za\xc5\xa1\xc4\x8ditil tako, da ga je skril na svojem gradu Wartburg._NEWLINE_Na gradu Wartburg se je Luther skrival skoraj eno leto in med tem iz stare gr\xc5\xa1\xc4\x8dine v nem\xc5\xa1\xc4\x8dino prevedel Novo zavezo. V \xc4\x8dasu Luthrovega bivanja na Wartburgu se je reformacija \xc5\xa1irila z Wittenberga v ostale dele nem\xc5\xa1ke de\xc5\xbeele. Nekateri deli cesarstva so se pridru\xc5\xbeili reformacijskemu gibanju, drugi pa ne, kar je vodilo v veliko napetost znotraj cesarstva, pojavila pa so se tudi prva nesoglasja znotraj reformacijskega gibanja.\n_START_SECTION_\nCesarski zbor v Augsburgu in Augsbur\xc5\xa1ka veroizpoved\n_START_PARAGRAPH_\nZaradi kaoti\xc4\x8dnega stanja v dr\xc5\xbeavi je cesar Karel V. poleti leta 1530 sklical cesarski zbor v Augsburg, da bi kon\xc4\x8dno sam posegel v verska vpra\xc5\xa1anja. Glede na to, da je bil Luther v \xc4\x8dasu cesarskega zbora v Augsburgu izob\xc4\x8denec, se ga ni mogel udele\xc5\xbeiti. Med zborom se je skrival v trdnjavi Coburg, vendar je s pismi vzdr\xc5\xbeeval stike s svojimi somi\xc5\xa1ljeniki, ki so bili prisotni na zboru. Osrednji zagovornik reform je bil na zboru tako Filip Melanchthon, ki je evangeli\xc4\x8dansko vero pred cesarjem in zbranimi teologi branil s pomo\xc4\x8djo veroizpovednega spisa z naslovom Augsbur\xc5\xa1ke veroizpovedi (Confessio Augustana), ki velja za enega od najpomembnej\xc5\xa1ih evangeli\xc4\x8danskih veroizpovednih spisov. Kljub naporom reformistov tudi v Augsburgu ni pri\xc5\xa1lo do enotnosti med katoli\xc5\xa1ko in evangeli\xc4\x8dansko stranjo.\n_START_SECTION_\nVrnitev v Wittenberg in kme\xc4\x8dka vojna\n_START_PARAGRAPH_\nMedtem je v juniju 1521 Andreas Karlstadt, ki ga je podpiral biv\xc5\xa1i avgu\xc5\xa1tinec Gabriel Zwilling za\xc4\x8del z razgla\xc5\xa1anjem radikalnih programov reform, ki so presegle tiste, ki jih je pred tem zastavil Luther. Reforme so izzvale nerede, med drugim tudi revolt avgu\xc5\xa1tinskih menihov proti svojemu priorju. Luther je zato v decembru 1521 na skrivaj prvi\xc4\x8d obiskal Wittenberg, da se je seznanil z razmerami v mestu. Razmere v Wittenbergu so se \xc5\xa1e zaostrile po bo\xc5\xbei\xc4\x8du, ko je skupina upornih zelotov po mestu za\xc4\x8dela pridigati o enakosti ljudi, pokristjanjevanju in ponovnem prihodu Kristusa. Mestne oblasti so zato poklicale Luthra, da bi pomiril strasti v mestu._NEWLINE_Luther se je v Wittenberg vrnil na skrivaj 6. marca 1522. V postnem \xc4\x8dasu, za\xc4\x8den\xc5\xa1i na postno nedeljo 9. marca 1522 je Luther osem dni zapored ma\xc5\xa1eval. Na teh osmih ma\xc5\xa1ah je pridigal o kr\xc5\xa1\xc4\x8danskih vrednotah kot so ljubezen, potrpe\xc5\xbeljivost, dobrodelnost in svoboda ter ljudi pozival k zaupanju v Boga in mirnemu re\xc5\xa1evanju konfliktov._NEWLINE_Z mestnimi oblastmi je Luther sodeloval vse do umiritve razmer v mestu in izgona zelotov, nato pa se je poleg boja s cerkvenimi oblastmi posvetil boju proti radikalnim reformistom, ki so netili nemire in nasilje. Nekateri zeloti, kot sta bila Nicholas Storch in Thomas M\xc3\xbcntzer so namre\xc4\x8d nala\xc5\xa1\xc4\x8d pod\xc5\xbeigali kmete k uporu. To je vodilo do Nem\xc5\xa1ke kme\xc4\x8dke vojne 1524\xe2\x80\x9325, med katero se je zgodilo mnogo grozodejstev. V Evropi so se kme\xc4\x8dki upori vrstili \xc5\xbee vse od 15. stoletja, nem\xc5\xa1ki upor pa je imel tokrat tudi versko ozadje. K temu je nehote pomagal tudi Luther s svojimi kritikami Cerkve in oblasti, zaradi \xc4\x8desar so kmetje ve\xc4\x8dkrat zmotno mislili, da jih bo podprl pri napadih na Cerkvene oblasti in na plemstvo. Upori so leta 1524 izbruhnili po Frankoniji, \xc5\xa0vabski in Turingiji, v tamkaj\xc5\xa1njih uporih pa so sodelovali celo nekateri zadol\xc5\xbeeni plemi\xc4\x8di. Upori so pod vodstvom radikalcev kot sta bila M\xc3\xbcntzer v Turingiji ter Michael Gaismair na Tirolskem kmalu prerasli v pravo vojno._NEWLINE_Luther je sicer simpatiziral z nekaterimi kme\xc4\x8dkimi idejami, vendar pa je maja 1525 pozval k spo\xc5\xa1tovanju za\xc4\x8dasnih oblasti. Med obiskom Turingije pa je svoje mnenje spremenil potem, ko je videl kako kmetje vse povprek po\xc5\xbeigajo cerkve, samostane, pala\xc4\x8de in knji\xc5\xbenice. Po vrnitvi v Wittenberg je oblasti v enem od svojih traktatov pozval, da uporne kmete zatrejo \xc2\xbbkot stekle pse\xc2\xab._NEWLINE_Potem, ko so uporni kmetje uvideli, da jih Luther ne podpira, jih je mnogo polo\xc5\xbeilo oro\xc5\xbeje, nekateri pa so se po\xc4\x8dutili izdane. Ko je 15. maja 1525 \xc5\xa0vabska Liga pri bitki pri Frankenhausnu porazila uporne kmete in usmrtila M\xc3\xbcntzerja, se je vojna po\xc4\x8dasi kon\xc4\x8dala. Po kon\xc4\x8dani vojni so radikalni reformisti delovali le \xc5\xa1e v okviru anabaptisti\xc4\x8dnega gibanja, Luthrova reformacija pa je prvi\xc4\x8d dobila za\xc5\xa1\xc4\x8dito posvetnih oblasti.\n_START_SECTION_\nPoroka\n_START_PARAGRAPH_\n13. junija 1525 se je Martin Luther zaro\xc4\x8dil z nekdanjo redovnico Katharino von Bora, eno od 12 redovnic, ki jim je aprila 1523 pomagal pobegniti iz cistercijanskega samostana Nimbschen. Poroka je sledila 27. junija 1525. Kljub temu, da je bilo v tistem \xc4\x8dasu \xc5\xbee poro\xc4\x8denih nekaj reformisti\xc4\x8dnih duhovnikov, pa velja poroka Martina Luthra za uradno dovoljenje evangeli\xc4\x8danskim duhovnikom, da se poro\xc4\x8dijo. Luther je \xc5\xbee dolgo pred tem obsojal celibat s stali\xc5\xa1\xc4\x8da Svetega pisma; kljub temu pa je njegova poroka marsikoga presenetila, \xc5\xa1e posebej Melanchthona, ki jo je ozna\xc4\x8dil za nespametno._NEWLINE_Po poroki se je par preselil v nekdanji samostan Augusteum und Lutherhaus, kjer sta \xc5\xbeivela skromno \xc5\xbeivljenje. V zakonu se jima je rodilo \xc5\xa1est otrok; Hans\xc2\xa0\xe2\x80\x93 junija 1526; Elizabeth\xc2\xa0\xe2\x80\x93 10. decembra 1527 (umrla po nekaj mesecih); Magdalene\xc2\xa0\xe2\x80\x93 1529 (umrla 1542); Martin\xc2\xa0\xe2\x80\x93 1531; Paul\xc2\xa0\xe2\x80\x93 januar 1533 ter Margaret\xc2\xa0\xe2\x80\x93 1534.\n_START_SECTION_\nZadnja leta\n_START_PARAGRAPH_\nLuther je skozi vsa ta leta neutrudno pisal, prevajal in pridigal Bo\xc5\xbejo besedo. Ohranili so se mnogi njegovi spisi, pisma ter traktati._NEWLINE_Njegovo zdravstveno stanje se je v njegovih zadnjih letih mo\xc4\x8dno poslab\xc5\xa1alo. Trpel je za M\xc3\xa9ni\xc3\xa8rjevo boleznijo, vrtoglavico, omedlevico, tinitusom in sivo mreno v enem o\xc4\x8desu. Leta 1536 so ga za\xc4\x8deli mu\xc4\x8diti tudi |ledvi\xc4\x8dni in \xc5\xbeol\xc4\x8dni kamni, kasneje pa tudi artritis. Proti koncu \xc5\xbeivljenja mu je ob vnetju u\xc5\xa1esa po\xc4\x8dil tudi bobni\xc4\x8d. Decembra 1544 je dobil \xc5\xa1e angino pectoris. Vse te te\xc5\xbeave so povzro\xc4\x8dile, da je bil zadnja leta svojega \xc5\xbeivljenja, tako v svojih ma\xc5\xa1ah kot tudi v svojih pisnih delih, dokaj vzkipljiv in nesramen._NEWLINE_Pozimi 1546 je potoval v Eisleben, da bi re\xc5\xa1il dedne zahteve grofa Albrechta v Mansfeldu, ki je \xc5\xbeelel prevzeti rudnike Luthrovega o\xc4\x8deta, ki so jih do tedaj upravljali njegovi bratje. Zadnjo ma\xc5\xa1o je daroval v Eislebnu, 15. februarja 1546, tri dni pred smrtjo. Nato se je Luthrovo zdravstveno stanje poslab\xc5\xa1alo in v no\xc4\x8di iz 17. na 18. februar 1546 je umrl. Njegovi posmrtni ostanki so pokopani v grobnici pod pri\xc5\xbenico grajske cerkve v Wittenbergu.\n_START_SECTION_\nOcena\n_START_PARAGRAPH_\nNjegovi nauki, izra\xc5\xbeeni v 95 tezah, ki jih je 31. oktobra 1517 poslal nad\xc5\xa1kofu v Mainzu in Magdeburgu ter \xc5\xa1kofu v Brandenburgu, so navdahnili reformacijo in nastanek skupin luterancev, protestantov ter drugih. Njegov poziv Cerkvi, naj se vrne k nauku Svetega pisma, je botroval \xc5\xa1tevilnim novim obi\xc4\x8dajem. Luthrovo neomajno nasprotovanje Katoli\xc5\xa1ki cerkvi je privedlo do izob\xc4\x8denja in proglasitve za krivoverca. Njegov volilni knez  Friderik Modri ga je za\xc5\xa1\xc4\x8ditil tako, da ga je skril na svojem gradu Wartburg. Tam je Luther dokon\xc4\x8dal svoj prevod Svetega pisma v nem\xc5\xa1\xc4\x8dino._NEWLINE_Ta prevod je pripomogel k razvoju enotne razli\xc4\x8dice nem\xc5\xa1kega jezika in prevajalstvu dodal nekatera nova na\xc4\x8dela. Njegove himne so znova spodbudile razvoj petja v kr\xc5\xa1\xc4\x8danstvu. V nekaterih kr\xc5\xa1\xc4\x8danskih lo\xc4\x8dinah je njegova poroka s Katharino von Bora 13. junija 1525 za\xc4\x8dela obi\xc4\x8daj poro\xc4\x8danja duhovnikov._NEWLINE_V Katoli\xc5\xa1ki cerkvi ga je najbolj motilo prodajanje odpustkov. Zavzemal se je, da bi verniki sami prebirali Sveto pismo, ter trdil, da \xc4\x8dlovek ne potrebuje pape\xc5\xbea, da bi se pribli\xc5\xbeal Bogu.'