b'\n_START_ARTICLE_\nObdobje Kofun\n_START_SECTION_\nGrobovi kofun\n_START_PARAGRAPH_\nKofuni\xc2\xa0(iz srednje kitaj\xc5\xa1\xc4\x8dine\xc2\xa0k\xc3\xba \xe5\x8f\xa4 "starodaven" + bjun \xe5\xa2\xb3 "pokopna gomila") so pogrebne gomile, namenjene pokopu pripadnikov vi\xc5\xa1jega sloja na Japonskem med 3. in 7. stoletjem.\xc2\xa0Obdobje se imenuje po teh zna\xc4\x8dilnih zemeljskih strukturah, ki so bila polne kamnitih pokopnih soban, v\xc4\x8dasih tudi obdane z jarki._NEWLINE_Kofuni se pojavljajo v mnogih oblikah; najpogostej\xc5\xa1e so okrogle in kvadratne, stilsko posebna pa je klju\xc4\x8davni\xc4\x8dasta s kvadratnim ospredjem in zaokro\xc5\xbeenim zadnjim delom. Po velikosti segajo do preko 400 metrov v dol\xc5\xbeino, po obsegu so ve\xc4\x8dkrat zakopane lon\xc4\x8dene figure haniva.\n_START_SECTION_\nRazvoj\n_START_PARAGRAPH_\nNajstarej\xc5\xa1i\xc2\xa0kofun\xc2\xa0naj bi bil Hokenojama v Sakuraju, Nara, zgrajen v 3. stoletju. Kasnej\xc5\xa1i klju\xc4\x8davni\xc4\x8dasti\xc2\xa0kofuni\xc2\xa0v okro\xc5\xbeju Makimuku v Sakuraju\xc2\xa0(Ha\xc5\xa1ihaka, \xc5\xa0ibuja Mukaj\'jama) so iz zgodnjega 4. stoletja.\xc2\xa0Trend se je sprva \xc5\xa1iril iz province Jamato do province Kava\xc4\x8di (gigantski\xc2\xa0kofun\xc2\xa0Dajsenrjo), potem pa v 5. stoletju po celotni de\xc5\xbeeli, razen v regijo Tohoku.\xc2\xa0Klju\xc4\x8davni\xc4\x8dasti kofuni\xc2\xa0so izginili v 6. stoletju, verjetno zaradi ve\xc4\x8djih reform na dvoru; Nihon \xc5\xa0oki bele\xc5\xbei predstavitev budizma\xc2\xa0v tem \xc4\x8dasu. Zadnja velika kofuna\xc2\xa0sta Ima\xc5\xa1irozuka v Osaki (verjetna grobnica cesarja Kejtaja)\xc2\xa0in Ivatojama v Fukuoki (po kroniki Fudoki of \xc4\x8cikugo\xc2\xa0grobnica Ivaja, Kejtajevega rivala).\n_START_SECTION_\nDvor Jamato\n_START_PARAGRAPH_\nZaradi polemik glede kraljestva Jamataj je za\xc4\x8detek delovanja dvora Jamato nejasen, a naj bi se zgodil okoli leta 250. Splo\xc5\xa1no je sprejeto, da so vladarji Jamato posedovali kulturo gradnje\xc2\xa0kofunov\xc2\xa0in vladali s hegemonijo do 4. stoletja. Regionalni oblastniki so vseeno u\xc5\xbeivali dolo\xc4\x8deno avtonomijo \xc4\x8dez celotno obdobje, posebej v Kibiju, dana\xc5\xa1nja prefektura Okajama, Izumoju,\xc2\xa0dana\xc5\xa1nja prefektura \xc5\xa0imane, Ko\xc5\xa1iju,\xc2\xa0dana\xc5\xa1nji prefekturi Niigata in Fukuj, Kenuju na severu Kantoja, \xc4\x8ciku\xc5\xa1iju na severnu Kju\xc5\xa1uja ter Hiju na osrednjem Kju\xc5\xa1uju. \xc5\xa0ele v 6. stoletju so si klani Jamato podredili celotno ju\xc5\xbeno polovico dr\xc5\xbeave. Po Knjigi Songov naj bi se diplomatski odnosi med kraljestvom Jamato in Kitajsko za\xc4\x8deli v 4. stoletju._NEWLINE_Vladavino Jamato, kot se je manifestirala v 5. stoletju, so zaznamovali mo\xc4\x8dni klani (\xe8\xb1\xaa\xe6\x97\x8f "gozoku"). Vsakemu klanu je vladal patriarh (\xe6\xb0\x8f\xe4\xb8\x8a "Ud\xc5\xbei-no-kami"), ki je izvajal svete obrede klanovemu kamiju\xc2\xa0za dolgotrajno dobrobit klana. Pripadniki klana so bili aristokrati, kraljevska linija, ki je nadzorovala dvor Jamato, pa je bila vrh te dru\xc5\xbebene ureditve.\xc2\xa0Vodjem mogo\xc4\x8dnih klanov je bil dodeljen naziv\xc2\xa0kabane (\xe5\xa7\x93), ki pomeni politi\xc4\x8dni rank, ki se deduje in uporablja namesto dru\xc5\xbeinskega imena._NEWLINE_Obdobju Kofun pravimo tudi Obdobje Jamato, saj so se proti koncu obdobja dolo\xc4\x8deni plemenski vodje Jamato povzpeli do cesarske krone. Zgodovinarji in arheologi opozarjajo, da so zunaj dvora Jamato obstajali rivali za prevzem oblasti in vpliva nad de\xc5\xbeelo, v prvem delu obdobja na primer kraljestvo Kibi._NEWLINE_Dvor Jamaro je proti koncu obdobja vihtel mo\xc4\x8d nad Kju\xc5\xa1ujem in ju\xc5\xbenim Hon\xc5\xa1ujem, poglavarjem svojih podlo\xc5\xbenikom pa so podelili nazive, nekatere dedne. Jamato je postal sinonim za celotno dr\xc5\xbeavo, saj so vladarji uspe\xc5\xa1no zatirali klane in si pridobivali kmetijske povr\xc5\xa1ine. Po kitajskih modelih so razvijali centralno upravo in cesarski dvor, na katerem so prisostvovali tudi podrejeni klani in ki ni imel stalne prestolnice. Prevzeli so kitajsko pisavo. Pomembni klani iz obdobja so Soga, Kucaragi, Heguri, Koze v provincah Jamato in Bizen ter klani Kibi v provinci Izumo. Klana Otomo in Mononobe sta bila voja\xc5\xa1ko vodstvo, klana Nakatomi in Inbe pa sta vodila obredje. Klan Soga je priskrbel najvi\xc5\xa1jega ministra, Otomo in Mononobe pa druga najvi\xc5\xa1ja ministra. Glavna oseba v provinci je dobila naziv Kuni-no-mijacuko. Obrtniki so bili organizirani v cehe.\n_START_SECTION_\nOzemeljske pridobitve kraljestva Jamato\n_START_PARAGRAPH_\nPoleg arheolo\xc5\xa1ke najdb, ki ka\xc5\xbeejo na lokalnega monarha v provinci Kibi kot pomembnega rivala, je iz meja in boji\xc5\xa1\xc4\x8d na podro\xc4\x8dju kraljestva Jamato znana tudi legenda o princu Takeruju Jamatu. Meja je bila o\xc4\x8ditno nekje v provinci Izumo (vzhod dana\xc5\xa1nje prefekture \xc5\xa0imane). Druga meja je bila na Kju\xc5\xa1uju, severno od dana\xc5\xa1nje prefekture Mukamoto. Legenda govori o de\xc5\xbeeli na vzhodu, ki ni ubogala cesarskega dvora. Tja je bil poslan Takeru Jamato v boj. Dana\xc5\xa1nja provinca Kaj je en mo\xc5\xbeen krajev, kjer se je zadr\xc5\xbeal med voja\xc5\xa1kimi ekspedicijami, a je oddaljenost de\xc5\xbeele od centra Jamato stvar ugibanj._NEWLINE_Severna meja v obdobju je razlo\xc5\xbeena v Kod\xc5\xbeikiju\xc2\xa0kot legenda ekspedicij \xc5\xa0ido \xc5\xa1oguna (\xe5\x9b\x9b\xe9\x81\x93\xe5\xb0\x86\xe8\xbb\x8d, "\xc5\xa0ogun \xc5\xa1tirih smeri").Od \xc5\xa1tirih \xc5\xa1ogunov\xc2\xa0naj bi se Obiko usmeril na sever v Ko\xc5\xa1i, njegov sin Take Nunakavavake pa proti vzhodnim de\xc5\xbeelam. Obiko se je od Ko\xc5\xa1ija obrnil na vzhod, njegov sin pa na sever, da sta se sre\xc4\x8dala pri Ajuzuju na zahodu dana\xc5\xa1nje prefekture Fuku\xc5\xa1ima. \xc4\x8ceprav legenda verjetno ni zgodovinsko dejstvo, je Ajzu precej blizu juga regije Tohoku, kjer se na severu od konca 4. stoletja \xc5\xa1e nahaja kultura klju\xc4\x8davni\xc5\xa1kih kofunov.\n_START_SECTION_\nOkimi\n_START_PARAGRAPH_\nV Obdobju Kofun se razvije zelo aristokratska dru\xc5\xbeba z voja\xc5\xa1kimi vodji. Obdobje Kofun je kriti\xc4\x8dna stopnica v japonski evoluciji v smeri bolj povezane in priznane dr\xc5\xbeave. Najrazvitej\xc5\xa1a je bila v regiji Kinaj na severu Notranjega morja Seto. Japonski vladarji so po\xc5\xa1iljali peticije na kitajski dvor za potrditev dvornih nazivov._NEWLINE_\xc4\x8ceprav so bili vladarji Japonske v tem \xc4\x8dasu diplomatsko gledano kralji, so se v tem \xc4\x8dasu naslovili z okimi\xc2\xa0(Veliki kralj). Napis na dveh me\xc4\x8dih Inarijama in Eta Funajama se bereta napisa\xc2\xa0Ameno\xc5\xa1ita \xc5\xa0iro\xc5\xa1imesu (\xe6\xb2\xbb\xe5\xa4\xa9\xe4\xb8\x8b "ki vlada nebesom in zemlji")\xc2\xa0in Okimi (\xe5\xa4\xa7\xe7\x8e\x8b) kot referenca na vladarja, ki sta mu nosilca me\xc4\x8dev slu\xc5\xbeila. Ka\xc5\xbee na to, da so vladarji tega \xc4\x8dasa uporabljali versko avtoriteto in nebe\xc5\xa1ka bitja za upravi\xc4\x8devanje vladavine. V 7. stoletju so naziva zamenjali s tenno.\n_START_SECTION_\nKlani na dvoru Jamato\n_START_PARAGRAPH_\nVeliko klanov in lokalnih poglavarjev je trdilo, da so potomci cesarske dru\xc5\xbeine in klanskih bo\xc5\xbeanstev. Primer je napis na me\xc4\x8du Inarijama, ki vsebuje imena prednikov, izvor pa je pripisal Obiku\xc2\xa0(\xe5\xa4\xa7\xe5\xbd\xa6), ki je po Nihon \xc5\xa0okiju sin cesarja Kogena. Drugi trdijo, da izvirajo iz Koreje in Kitajske._NEWLINE_V 5. stoletju je postal klan Kacuragi, potomci cesarja Kogena, zaradi porok v cesarsko dru\xc5\xbeino najmo\xc4\x8dnej\xc5\xa1a sila na dvoru. Po njihovem zatonu konec 5. stoletja je to vlogo prevzel klan Otomo. Po smrti cesarja Bureca brez dedi\xc4\x8da je Otomo no Kanamura predlagal cesarja Kejtaja, zelo oddaljenega cesarskega sorodnika iz province Ko\xc5\xa1i, za novega monarha. Kanamura je zaradi propadlih diplomatskih politik odstopil, na za\xc4\x8detku Obdobja Asuka sta pri\xc5\xa1la na oblast klana Mononobe in Soga.\n_START_SECTION_\nTorajd\xc5\xbein\n_START_PARAGRAPH_\nIzraz\xc2\xa0Torajd\xc5\xbein\xc2\xa0se nana\xc5\xa1a na ljudi, ki so pri\xc5\xa1li na Japonsko iz tujine na povabilo dvora, pa tudi na celinske Kitajce, ki so pri\xc5\xa1li prebivat na starodavno Japonsko preko oto\xc4\x8dja Rjukju ali Korejskega polotoka.\xc2\xa0Na Japonsko so prinesli veliko vidikov kitajske kulture, ki jo je dvor Jamato spo\xc5\xa1toval in pri\xc5\xa1leke posledi\xc4\x8dno dobro sprejel.\xc2\xa0Po knjigi \xc5\xa0insen \xc5\xa0od\xc5\xbeiroku, zbrani v letu 815, je bilo 154 od 1.182 klanov v regiji Kinaj na Hon\xc5\xa1uju iz tujine. 163 dru\xc5\xbein je bilo iz Kitajske, 104 in kraljestva Baekje, 41 iz Gogzryeoja, 6 iz Sille in 3 iz Gaje.\xc2\xa0Lahko, da so dru\xc5\xbeine pri\xc5\xa1le na Japonsko med leti 356 in 645.\n_START_SECTION_\nKitajske migracije\n_START_PARAGRAPH_\nPo \xc5\xa0insen \xc5\xa0od\xc5\xbeirokuju (registru za aristokrate)\xc2\xa0so bile mnoge pomembne osebnosti na Japonskem iz Kitajske.\xc2\xa0Leta 815 so dodali 163 kitajskih klanov. Po Nihon \xc5\xa0okiju\xc2\xa0je leta 403 prispel klan Hata, potomci Qin Shi Huanga, ki so ga zadol\xc5\xbeili za proizvodnjo svile in sviloprejstvo. Po ustanovitvi finan\xc4\x8dnega ministrstva je ta in mnoge druge polo\xc5\xbeaje (tudi ministra zakladnice) zasedel Hata no Ocu\xc4\x8di\xc4\x8di_NEWLINE_. Leta 409 je prispel A\xc4\x8di no omi, prednik klana Jamato-Aja, in se ustalil v provinci Imaki. Klan Kava\xc4\x8di-no-Fumi, potomci Gaozuja iz dinastije Han, so prinesli kitajske pismenke. Klan Takamuko so potomci Cao Caa. Takamuko no Kuromaro je osrednja figura reform Tajka.\n_START_SECTION_\nKorejske migracije\n_START_PARAGRAPH_\nMnogi korejski priseljenci, ki so pri\xc5\xa1li na Japonsko v 4. stoletju, so ustanovili pomembne klane. Po Kod\xc5\xbeikiju in\xc2\xa0Nihon \xc5\xa0okiju\xc2\xa0je eden starej\xc5\xa1ih priseljencev v \xc4\x8dasu cesarja Sujnina okoli 3. ali 4. stoletja korejski princ kraljevine Silla, Amenohiboko. Kraljestvi Baekje in Silla sta po\xc5\xa1iljali svoje prince kot talce na dvor Jamato za voja\xc5\xa1ko pomo\xc4\x8d.\xc2\xa0Kralj Muryeong kraljestva Baekje je bil rojen na Kju\xc5\xa1uju kot sin talca v letu 462, na Japonskem pa je pustil sina, ki bo postal prednik klana Jamato no Fubita (\xe5\x92\x8c\xe5\x8f\xb2). Po \xc5\xa0oku Nihongiju\xc2\xa0(\xe7\xb6\x9a\xe6\x97\xa5\xe6\x9c\xac\xe7\xb4\x80) je bila Takano no Niigasa, potomka po kralju Muryeongu (v deseti generaciji), izbrana za prile\xc5\xbenico cesarju Koninu, kasneje pa je postala mati cesarju Kanmuju.\n_START_SECTION_\nJezik\n_START_PARAGRAPH_\nKitajci, Korejci in Japonci so pri zapisovanju zgodovine uporabljali kitajske pismenke, zaradi \xc4\x8desar te\xc5\xbeko sledimo stari izgovorjavi teh jezikov. \xc4\x8ceprav je bilo pisanje domorodnim Japoncem v tem \xc4\x8dasu \xc5\xa1e vedno ve\xc4\x8dinoma neznano, so bile ve\xc5\xa1\xc4\x8dine pri\xc5\xa1lekov visoko spo\xc5\xa1tovane med elitami. Me\xc4\x8d Inarijama (471-531) vsebuje pismenke v kitajskem slogu iz tistega \xc4\x8dasa.\n_START_SECTION_\nHaniva\n_START_PARAGRAPH_\nKonjenica je nosila oklep, me\xc4\x8de in drugo oro\xc5\xbeje ter se bojevala po voja\xc5\xa1kih metodah, podobnih tistim iz severovzhodne Azije. Dokazi o teh premikih so figure haniva\xc2\xa0(\xe5\x9f\xb4\xe8\xbc\xaa "glineni obro\xc4\x8d"), glineni darovi, ki so jih postavljali v obro\xc4\x8du okoli grobnic vladajo\xc4\x8de elite. Najpomembnej\xc5\xa1e hanive so na\xc5\xa1li na jugu Hon\xc5\xa1uja (regija Kinaj oboli prefekture Nara) in severu Kju\xc5\xa1uja. Daritve haniva so bile v obliki konj, pi\xc5\xa1\xc4\x8dancev, pti\xc4\x8dev, pahlja\xc4\x8d, rib, hip, oro\xc5\xbeja, \xc5\xa1\xc4\x8ditov, sen\xc4\x8dnikov, blazin in ljudi. Simbol cesarske mo\xc4\x8di je bil tudi matagama\xc2\xa0(\xe5\x8b\xbe\xe7\x8e\x89 "ukrivljen dragulj").\n_START_SECTION_\nPredstavitev materialne kulture na Japonsko\n_START_PARAGRAPH_\nVe\xc4\x8dinam materialne kulture Obdobja Kofun ka\xc5\xbee na to, da je bila Japonska v \xc5\xbeivahnem politi\xc4\x8dnem in gospodarskem stiku s celinsko Azijo, predvsem ju\xc5\xbenimi dinastijami Kitajske in dr\xc5\xbeavami na Korejskem polotoku. Na obeh straneh Korejske o\xc5\xbeine so na\xc5\xa1li zrcala, vlita iz istih modelov. Namakanje, sviloprejstvo in tkanje so prinesli kitajski priseljenci, na primer klan Hata (\xe7\xa7\xa6 "Q\xc3\xadn"v kitaj\xc5\xa1\xc4\x8dini).\n_START_SECTION_\nProti Obdboju Asuka\n_START_PARAGRAPH_\nObdobje Kofun se prevesi v Obdboje Asuka v sredini 6. stoletja s predstavitvijo budizma (uradno leta 538). Obdobje Asuka se ujema z zdru\xc5\xbeitvijo Kitajske pod dinastijo Sui kasneje v istem stoletju. Kitajska kultura je globoko vplivala na Japonsko, ki da \xc5\xa1ir\xc5\xa1i kulturni kontekst razlo\xc4\x8ditvi Obdobja Jamato na Kofun in Asuko.\n_START_SECTION_\nJaponski zapiski\n_START_PARAGRAPH_\nPo Nihon \xc5\xa0okiju\xc2\xa0je japonska cesarica D\xc5\xbeingu v 3. stoletju osvojila silo.\xc2\xa0Princ iz Sille je pri\xc5\xa1el na Japonsko slu\xc5\xbeit cesarju.\xc2\xa0\xc5\xbdivel naj bi v provinci Tad\xc5\xbeima, imenoval pa se je Amenohiboko. Po Kod\xc5\xbeikiju  in Nihon \xc5\xa0okiju\xc2\xa0je v \xc4\x8dasu vladavine cesarja Od\xc5\xbeina kralj Geunchogo iz kraljevine Baekje po\xc5\xa1iljal \xc5\xberebce, kobile in trenerje konjev cesarju.\n_START_SECTION_\nPolemike\n_START_PARAGRAPH_\nJaponska in Ju\xc5\xbena Koreja sta se v zadnjem desetletju vrnili k prej\xc5\xa1njim interpretacijam zgodovine tega obdobja. Prvi skupni zgodovinski projekt med dr\xc5\xbeavama se je leta 2005 kon\xc4\x8dal zaradi nestrinjanj , a se je kasneje nadaljeval._NEWLINE_Arheolo\xc5\xa1ki dokazi in starodavni kitajski viri ka\xc5\xbeejo, da se razli\xc4\x8dna plemena niso za\xc4\x8dela zdru\xc5\xbeevati do leta 300, ko se pojavijo velike grobnice. Nekateri opisujejo skrivnostno stoletje kot \xc4\x8das pogostih vojskovanj za hegemonijo nad Kju\xc5\xa1ujem in Hon\xc5\xa1ujem.\xc2\xa0Nihon \xc5\xa0oki\xc2\xa0dodatno ote\xc5\xbei zadeve, saj pravi, da je japonski kralj vladal nad korejskimi vladarji.\xc2\xa0Zaradi konfliktnih informacij ne moremo zaklju\xc4\x8diti ni\xc4\x8desar o Knjigi Songov in Nihon \xc5\xa0okiju._NEWLINE_Glede na zgodovinske zapise na Japonskem in v Koreji so Korejci po\xc5\xa1iljali prince kot talce na japonski dvor.\xc2\xa0Zaradi zmede glede narave razmerja med dr\xc5\xbeavami, glede ustanovitve Sille\xc2\xa0in talcev, ter dejstva, da je Nihon \xc5\xa0oki\xc2\xa0kompilacija mitov, resni\xc4\x8dnost zbirke te\xc5\xbeko obravnavamo. Na Japonskem je interpretacija s talci prevladujo\xc4\x8da. Drugi zgodovinarji, kot so sodelujo\xc4\x8di pri knjigi\xc2\xa0"Paekche of Korea and the origin of Yamato Japan" in Jonathan W. Best, ki je pomagal pri prevodu preostanku analov Baekje so ugotovili, da je kralj Silla slu\xc5\xbeil kot rejec konj za japonskega cesarja, princi pa so slu\xc5\xbeili kot nekak\xc5\xa1ni diplomati med vojno s Kogurjeojem z dru\xc5\xbeinskimi vezmi na japonskem dvoru, ne pa kot talci.'