b'\n_START_ARTICLE_\nKappov pu\xc4\x8d\n_START_PARAGRAPH_\nKappov pu\xc4\x8d je poskus strmoglavljenja weimarske republike in obnovitve nem\xc5\xa1ke monarhije, v dneh 13. - 17. marca 1920 v Berlinu._NEWLINE_General Walther von L\xc3\xbcttwitz, poveljnik prostovoljnih oddelkov na vzhodu Nem\xc4\x8dije, se je uprl ukazu weimarske vlade, s katerim je ta za\xc4\x8dela postopno zmanj\xc5\xa1evati nem\xc5\xa1ke oboro\xc5\xbeene sile. Z mar\xc5\xa1om na Berlin je zavzel glavno mesto. Desni\xc4\x8darski politik Wolfgang Kapp, s katerim sta zasnovala udar, se je imenoval za novega kanclerja. Vendar je bil udar slabo pripravljen. Ljudje, siti vojne, niso hoteli sodelovati. Berlinski delavci so pripravili splo\xc5\xa1no stavko, dr\xc5\xbeavni uradniki pa so Kappu odrekli poslu\xc5\xa1nost. Tudi del vojske, ki je sprva sodeloval, se je umaknil. Pu\xc4\x8d je trajal le pet dni.\n_START_SECTION_\nUvod\n_START_PARAGRAPH_\nWeimarska republika je imela leta 1919 pod oro\xc5\xbejem okrog 250.000 mo\xc5\xbe, organiziranih v kakih 120 prostovoljnih odredov (Freikorps). Nekateri so se \xc5\xa1e po vojni bojevali na vzhodu proti sovjetski Rde\xc4\x8di armadi, kar so zahodni zavezniki tolerirali. Z zavzetjem latvijske Rige v maju 1919 pa so svojo nalogo opravili; odpoklic, ki je sledil, so vojaki vzeli resno \xc5\xa1ele, ko jim je bila prekinjena oskrba. Razo\xc4\x8darani nad vlado, so se povezali v Nacionalno zdru\xc5\xbeenje, ki je nasledilo Nem\xc5\xa1ko domovinsko stranko iz prve svetovne vojne, kateri sta dajala ton Wofgang Kapp, glavni direktor vzhodno-pruske de\xc5\xbeelne uprave, in hauptman Waldemar Pabst._NEWLINE_10. januarja 1920 je stopilo v veljavo dolo\xc4\x8dilo versajske pogodbe, da mora Nem\xc4\x8dija zmanj\xc5\xa1ati oboro\xc5\xbeene sile na 100.000 vojakov, kar je pomenilo veliko odpu\xc5\xa1\xc4\x8danja. Vlada je z razgradnjo vojske odla\xc5\xa1ala, saj jo je potrebovala ob stalnih socialnih nemirih in zaradi nere\xc5\xa1enih mej na vzhodu, kjer se je pripravljal plebiscit. Vendar se koncem februarja obrambni minister Gustav Noske zahtevam zmagovalcev ni mogel ve\xc4\x8d izmikati in je 29. februarja 1920 odpustil prvih 5.000 mo\xc5\xbe pomorske brigade Hermanna Ehrhardta in pomorske brigade Wilfrieda von Loewenfelda; to so bile elitne enote, predvidene za obrambo, v primeru \xc4\x8de bi se poljsko-sovjetska vojna raz\xc5\xa1irili na ozemlje Nem\xc4\x8dije._NEWLINE_\xc5\xbde v za\xc4\x8detku marca je general von L\xc3\xbcttwitz, poveljnik 1. poveljstva oboro\xc5\xbeenih sil, nakazal mo\xc5\xbenost pu\xc4\x8da, ko je opozoril vodilne opozicijske politike (ki so imeli stali\xc5\xa1\xc4\x8da, podobna njegovim) na politi\xc4\x8dne zahteve vojske (nove volitve v parlament in direktne volitve predsednika dr\xc5\xbeave). A predlog v weimarskem parlamentu ni dobil podpore. Zato je general von L\xc3\xbcttwitz 10. marca ultimativno zahteval od predsednika republike Friedricha Eberta, da umakne ukaz o razpustitvi enot in ponovil politi\xc4\x8dne zahteve. Ebert je ultimat odklonil in predlagal generalu, da odstopi. Naslednji dan je obrambni minister Noske generala suspendiral.\n_START_SECTION_\nDr\xc5\xbeavni udar\n_START_PARAGRAPH_\nV no\xc4\x8di od 12. na 13. marc 1920 je Ehrhardtova brigada za\xc4\x8dela v D\xc3\xb6beritzu mar\xc5\xa1 poroti Berlinu. Mnogi vojaki so si narisali na \xc4\x8delado bel kljukast kri\xc5\xbe kot znak, da gre za ljudsko gibanje. Dogajanje se je odvijalo oklevaje, tako da je imela weimarska vlada \xc4\x8das pobegniti najprej v Dresden, ko pa se je tamkaj\xc5\xa1nji poveljnik opredelil za pu\xc4\x8diste, naprej v Stuttgart. Kapp je postal novi kancler. Nekateri vplivni ljudje so se opredelili za pu\xc4\x8diste, a ve\xc4\x8d jih je bilo proti njim. Vojska 1. poveljstva (vzhodna Nem\xc4\x8dija) je sprva sledila ukazom svojega poveljnika generala von L\xc3\xbcttwitza, vojska 2. poveljstva (zahod) pa je \xc4\x8dakala, podobno vodstvo vojske v Berlinu._NEWLINE_Dopoldne 13. marca je vodja tiskovnega urada weimarske vlade Ulrich Rauscher pozval k splo\xc5\xa1ni stavki v imenu predsednika dr\xc5\xbeave, vodstva socialdemokratske stranke in njenih ministrov (najverjetneje brez pristanke ve\xc4\x8dine med njimi). Kasneje so se pozivu pridru\xc5\xbeili tudi nem\xc5\xa1ki sindikati in naslednji dan komunisti\xc4\x8dna partija. S pu\xc4\x8disti je bila solidarna tudi nacionalna ljudska stranka, vendar je pozvala k \xc4\x8dim prej\xc5\xa1njemu prehodu na normalne razmere. Na poziv se je odzvala ve\xc4\x8dina delavcev in uradnikov. Tudi upravne slu\xc5\xbebe ministrstev niso hotele sodelovati s pu\xc4\x8disti. Stavka, najve\xc4\x8dja v Nem\xc4\x8diji, je omrtvila preskrbo in spravila pu\xc4\x8diste v brezizhoden polo\xc5\xbeaj._NEWLINE_17. marca je Kapp pobegnil na \xc5\xa0vedsko. Von L\xc3\xbcttwitz je prevzel vlado kot voja\xc5\xa1ki diktator in nameraval urejati zadeve z vojsko. \xc5\xa0e istega dne pa je pri\xc5\xa1lo do pogajanj med njim in predstavniki strank, ki so mu obljubili dolgoro\xc4\x8dno izpolnitev zahtev v zameno za nekrvavo kon\xc4\x8danje pu\xc4\x8da. Pogajali so se brez pristanka weimarske vlade v Stuttgartu, ki je pogajanja vztrajno zavra\xc4\x8dala. Ker je von L\xc3\xbcttwitz vse bolj izgubljal tudi podporo vojske, je pristal na pogoje in kot kancler odstopil. Z njim je vladni kabinet zapustil tudi njegov svetovalec in podpornik general Erich Ludendorff, ki je imel v prvi svetovni vojni visok voja\xc5\xa1ki polo\xc5\xbeaj (in se je kasneje, leta 1923, udele\xc5\xbeil Hitlerjevega pu\xc4\x8da)._NEWLINE_Udar je trajal vsega pet dni. Bil je slabo pripravljen in prenagljen. Voditelji niso imeli enotnih ciljev, niso imeli pripravljene niti liste novih ministrov. Ljudje pa so bili siti vojne in so si \xc5\xbeeleli miru.'