b'\n_START_ARTICLE_\nGeorges Braque\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nNjegovo \xc5\xa1olanje se je za\xc4\x8delo pri o\xc4\x8detu, nadaljevalo pa pri nekem dekorativnem slikarju. Picasso, ki je spoznal Braqua prek trgovca z umetninami Kahnweilerja, je delal po enakih na\xc4\x8delih. Leta 1908, potem ko je s svojimi novimi slikami propadel pri \xc5\xbeiriji, je Kahnweiler pripravil njegovo samostojno razstavo, za katero je napisal besedilo v katalogu Apollinaire. Leta 1912 je za\xc4\x8del s tehniko kola\xc5\xbea, ker je \xc5\xbeelel, da bi izgled svojih del izgledal \xc4\x8dim bolj naraven. Tako je dosegel pribli\xc5\xbeno realnost slike. Kola\xc5\xbei so bili takrat v nasprotju s kubizmom. Braquova ustvarjalnost je bila prekinjena, ko je bil leta 1914 vpoklican na slu\xc5\xbeenje voja\xc5\xa1kega roka. Potem ko se je lo\xc4\x8dil od Leonce Rosenberg, je s Paolom Rosenbergom sklenil novo pogodbo za razstavljanje. V tem \xc4\x8dasu je dobival naro\xc4\x8dila iz drugih umetni\xc5\xa1kih podro\xc4\x8dij. Leta 1947 ja na prvi povojni razstavi prikazal tiho\xc5\xbeitja velikega formata na \xc4\x8drni podlagi.'