b'\n_START_ARTICLE_\nThomas More\n_START_SECTION_\nKariera\n_START_PARAGRAPH_\nDo leta 1517, ko ga je kralj poklical v svojo slu\xc5\xbebo in ga sprva imenoval za dvornega sv\xc3\xa9tnika, je vseskozi karierno napredoval in si pridobival ugled po\xc5\xa1tenega pravnega zastopnika. Kot \xc4\x8dlan kraljevega sv\xc3\xa9ta je moral biti vsak dan ob dolo\xc4\x8denem \xc4\x8dasu na dvoru, da se je lahko kralj posvetoval skupaj z njim in ostalimi svetniki. Poleg te slu\xc5\xbebe je bil leta 1523 izvoljen za predsedni\xc5\xa1ko funkcijo govornika  spodnjega doma parlamenta in sodnika  oxfordske univerze ter leta 1525 za kanclerja vojvodine Lancaster._NEWLINE_Kljub vsem slu\xc5\xbebenim dol\xc5\xbenostim in zahtevam dru\xc5\xbeinskega \xc5\xbeivljenja, je \xc5\xa1e na\xc5\xa1el \xc4\x8das literarno in filozofsko ustvarjanje. Poleg nekaj pesmi, ki jih je spisal, prevajanju gr\xc5\xa1kega satirika Lukijana in \xc5\xa1tudiju del italijanskega humanista Picca della Mirandole je najpomembnej\xc5\xa1i intelektalen preboj dosegel z objavo\xc2\xa0\xc2\xbbUtopije\xc2\xab, ki jo je objavil leta 1516 in si nemudoma pridobil sloves med takratnimi humanisti. V naslednjih letih je spisal po obsegu manj\xc5\xa1a dela, kot je\xc2\xa0\xc2\xbbZgodovina Riharda III. in \xc5\xa1tevilna pisma. V\xc2\xa0\xc2\xbbPismu univerzi Oxford\xc2\xab\xc2\xa0je na primer napadel oviranje \xc5\xa1tudija gr\xc5\xa1\xc4\x8dine na tej univerzi._NEWLINE_Z nara\xc5\xa1\xc4\x8danjem \xc5\xa1tevila in vpliva reformatorjev v Angliji je More postal en glavnih protagonistov angle\xc5\xa1kega protireformacijskega gibanja.\n_START_SECTION_\nObdobje 1529-1535\n_START_PARAGRAPH_\nZadnje burno obdobje Morovega \xc5\xbeivljenja zaznamujejo napredovanje v Lorda Kanclerja (ang. Lord Chancellor), napredujo\xc4\x8da reformacija in razveljavitev poroke med Henrikom VIII. in njegovo \xc5\xbeeno Katarino Aragonsko._NEWLINE_Za Lorda Kanclerja je prisegel 26. oktobra 1529. Temu nazivu bi po pomenu danes ustrezala funkcija vrhovnega sodnika. Kralj se je zavedal, da More kot globoko veren kristjan sprejema zakrament svetega zakona, vendar mu je kljub temu zaupal to najvi\xc5\xa1jo sodni\xc5\xa1ko funkcijo tik za kraljem. Zato je More kralja prosil, da se mu ne bi bilo treba izre\xc4\x8di o veljavnosti zakonske zveze s kraljico. Ker kraljica Katarina Aragonska po rojstvu zadnje h\xc4\x8derke ni mogla ve\xc4\x8d zanositi in roditi kralju mo\xc5\xa1kega potomca, je kralj pri pape\xc5\xbeu Klementu VII. poskusil dose\xc4\x8di razveljavitev zakona, da bi se lahko nato poro\xc4\x8dil z dvorno damo in ljubico Anne Boleyn. Ker ga pape\xc5\xbe pri tem na\xc4\x8drtu ni podprl, se je Henrik VIII. zbli\xc5\xbeal z angle\xc5\xa1kimi reformatorji, ki so s teolo\xc5\xa1kega vidika upravi\xc4\x8devali kraljev primat v kraljestvu tudi v verskih zadevah, kar je pomenilo, da lahko kralj kot poglavar angle\xc5\xa1ke cerkve sam odlo\xc4\x8da o vseh verskih zadevah. Najpomembneje: lahko odlo\xc4\x8da o razveljavitvi svojega zakona s kraljico Katarino Aragonsko._NEWLINE_Kljub temu, da se je kralj zbli\xc5\xbeal z reformatorji, mu More ni sledil. Med opravljanjem kanclerske funkcije je \xc5\xa1e stopnjeval pregon reformatorjev in jih nekaj obsodil tudi na se\xc5\xbeig na grmadi. Hkrati pa si je leta 1531 kralj podredil angle\xc5\xa1ki parlament, ki mu je priznal vrhovno oblast v angle\xc5\xa1ki Cerkvi. Ker so razmere za opravljanje kanclerske funkcije in protireformacijsko delovanje postajale nemogo\xc4\x8de in se More v skladu s svojim verskim prepri\xc4\x8danjem ni bil pripravljen prilagoditi kralju, je zato 16. maja 1532 vrnil kanclerski pe\xc4\x8dat ter se umaknil v svojo doma\xc4\x8dijo v predmestju Londona. Kljub kratkotrajnemu delovanju na mestu lorda kanclerja, mu je uspelo opraviti nekaj reform angle\xc5\xa1kega pravnega sistema in pospe\xc5\xa1iti re\xc5\xa1evanje pravnih zadev._NEWLINE_Leta 1533 je reformator in novi canterburyjski nad\xc5\xa1kof Thomas Cramer razveljavil prvi Henrikov zakon s Katarino Aragonsko in dosegel potrditev veljavnosti drugega z Anne Boleyn. Morova \xc5\xbeelja, da bi se popolnoma umaknil iz javnega \xc5\xbeivljenja, ni uspela, saj je kralj leta 1534 izdal Zakon o nasledstvu, ki je zahteval prisego angle\xc5\xa1kemu kralju kot vrhovnemu zastopniku angle\xc5\xa1ke Cerkve._NEWLINE_More je prisego odklonil in bil na podlagi Zakona o veleizdajstvu zaprt v londonski Tower. Prav tako so ga razlastili in mu odvzeli dr\xc5\xbeavljanske pravice. V Towru je napisal zadnja dela, ki so izklju\xc4\x8dno pobo\xc5\xbena razmi\xc5\xa1ljanja, molitve in pisma dru\xc5\xbeini ter prijateljem. Leto dni kasneje je bil obto\xc5\xbeen veleizdaje in obglavljen._NEWLINE_Rimokatoli\xc5\xa1ka cerkev obele\xc5\xbeuje dan spomina nanj skupaj s kardinalom Johnom Fisherjem, ki je prav tako zavrnil prisego kralju, dne 22. junija.\n_START_SECTION_\nDela\n_START_PARAGRAPH_\nDanes je Thomas More poznan predvsem po delu\xc2\xa0\xc2\xbbUtopija\xc2\xab, ki je za\xc4\x8delo s povsem novo literarno-filozofsko zvrstjo pisanja utopij, tj. raznih umi\xc5\xa1ljenih in izmi\xc5\xa1ljenih dru\xc5\xbebenih skupnosti, ki so sicer ogledalo aktualnega \xc4\x8dasa, a drzno predstavljajo nove re\xc5\xa1itve na pretekle napake v dru\xc5\xbebi in dr\xc5\xbeavi kot njeni politi\xc4\x8dni enoti._NEWLINE_Dale\xc4\x8d najobse\xc5\xbenej\xc5\xa1i Morov opus je njegova polemika z reformatorji, najprej za\xc4\x8detnikom reformacije Martinom Lutrom, ki ga je pravzaprav izzval protireformacijski spis kralja Henrika VIII., in kasneje z angle\xc5\xa1kim reformatorjem in prevajalcem Svetega pisma v angle\xc5\xa1\xc4\x8dino Williamom Tyndalom. Njegova polemika z Tyndalom je zajeta v devetih obse\xc5\xbenih knjigah, saj More po navedbah skoraj vseh Tyndalovih odstavkov na \xc5\xa1iroko kritizira njegove reformatorske poglede na vero. Kljub vsej obse\xc5\xbenosti polemiziranja, pa mu uspe odgovoriti na komaj \xc4\x8detrtino Tyndalovega\xc2\xa0\xc2\xbbOdgovora\xc2\xab._NEWLINE_Pomemben dokument so njegova pisma, ki jih je napisal okoli 140, drugo polovico pa predstavljajo odgovori. Med pismi izstopajo tista, ki jih je dru\xc5\xbeini in prijateljem pisal iz Towra, ko je b\xc3\xacl svoje du\xc5\xa1evne boje med vero na eni strani in zanemarjanjem dru\xc5\xbeine ter prijateljev na drugi.'