b'\n_START_ARTICLE_\nGranada\n_START_SECTION_\nZgodnja zgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nOzemlje okoli Granade je bilo poseljeno z Iberci \xc5\xbee najmanj v 8. stoletju pr. n. \xc5\xa1t.. Kasneje so se tja priseljevali tudi Feni\xc4\x8dani, Grki, Karta\xc5\xbeani, Rimljani, Bizantinci in Vizigoti. Iberci so regijo imenovali Ilturir. Na mestu dana\xc5\xa1nje Granade je verjetno stala rimska naselbina, \xc4\x8deprav dokazov zanjo niso na\xc5\xa1li. Kak\xc5\xa1nih 30 km ju\xc5\xbeneje so Iberci v 5. stoletju pr. n. \xc5\xa1t. zgradili naselje Elibyrge, ki je kasneje postalo rimsko mesto Illiberis. _NEWLINE_Ime Iliberis naj bi bilo baskovskega izvora in pomeni "novo mesto" (starobaskovsko * ili-Berri, baskovsko iri-berri), \xc4\x8deprav je Granada zelo oddaljena od regij, za katere je znano, da so njihovi prebivalci v antiki govorili baskovsko. \xc4\x8ce podobnost ni naklju\xc4\x8dje, bi Iliberis lahko bil baskovska kolonija.\n_START_SECTION_\nRekonkvista in 16. stoletje\n_START_PARAGRAPH_\n2. januarja leta 1492 je zadnji muslimanski andalu\xc5\xa1ki vladar, emir Mohamed XII. (\xc5\xa1pansko Boabdil), po zadnji bitki v granadski vojni predal svojo oblast katoli\xc5\xa1kima kraljema Ferdinandu II. Aragonskemu in Izabeli I. Kastiljski._NEWLINE_Predaja Granadskega emirata je eden od najpomembnej\xc5\xa1ih dogodkov v zgodovini Granade, saj pomeni zaklju\xc4\x8dek rekonkviste Al Andaluza. Pogoji za predajo so bili dolo\xc4\x8deni v Alhambrski mirovni pogodbi, ki je izrecno dovoljevala muslimanskim prebivalcem, imenovanim Mudehar, da \xc5\xa1e naprej nemoteno prakticirajo svojo vero in obi\xc4\x8daje. Leta 1499 je kardinal Francisco Jim\xc3\xa9nez de Cisneros, razo\xc4\x8daran nad po\xc4\x8dasnostjo granadskega nad\xc5\xa1kofa Fernanda de Talavera pri pokristjanjevanju muslimanov in Judov, izvedel program prisilnega pokristjanjevanja in ustvaril dru\xc5\xbebeni razred spreobrnjencev (conversos). Kardinalov ukrep, ki je bil o\xc4\x8ditna kr\xc5\xa1itev mirovne pogodbe, je izzval oboro\xc5\xbeen upor pode\xc5\xbeelskega muslimanskega prebivalstva s sredi\xc5\xa1\xc4\x8dem v pokrajini Alpujarras jugozahodno od mesta._NEWLINE_Kastiljsko kraljestvo je zaradi upora leta 1501 preklicalo Alhambrsko mirovno pogodbo in dolo\xc4\x8dilo, da se morajo muslimani pokristjaniti ali se izseliti. Velik del muslimanske elite je emigriral v severno Afriko. Za ibersko judovsko prebivalstvo je enak odlok z gro\xc5\xbenjo smrtne kazni za\xc4\x8del veljati \xc5\xbee leta 1492. Pokristjanje Jude in kristjane judovskega porekla so imenovali Maranos, kar pomeni "pra\xc5\xa1i\xc4\x8di". Pokristjanjene muslimane so imenovali Moriski, kar pomeni "katoli\xc4\x8dani mavrskega porekla". Obe kategoriji spreobrnjencev so preganjali, usmr\xc4\x8devali ali izganjali. Nekateri pripadniki obeh kategorij so \xc5\xa1e naprej skrivoma prakticirali svojo staro vero._NEWLINE_Tekom 16. stoletja je Granada postajala vedno bolj katoli\xc5\xa1ka in kastiljska, ker so se vanjo doseljevali ljudje iz drugih delov Iberskega polotoka. Mestne mo\xc5\xa1eje so pretvorili v kr\xc5\xa1\xc4\x8danske cerkve ali jih poru\xc5\xa1ili. Poru\xc5\xa1ili so tudi judovsko \xc4\x8detrt. Novozgrajena stolnica in dvorna pala\xc4\x8da (Chanciller\xc3\xada) sta povsem spremenili podobo mesta.\n_START_SECTION_\nPosledice\n_START_PARAGRAPH_\nPadec Granade ima pomembno mesto med dogodki v drugi polovici 15. stoletja. Pomenil je zaklju\xc4\x8dek rekonkviste in konec osemsto let dolge muslimanske vladavine na Iberskem polotoku. V \xc5\xa0paniji, zdaj brez ve\xc4\x8djih notranjih ozemeljskih sporov, se je za\xc4\x8delo uspe\xc5\xa1no obdobje raziskovanja in kolonizacije, predvsem obeh Amerik. Leta 1492 je na ekspedicijo na zahod odplul Kri\xc5\xa1tof Kolumb, za katerega se obi\xc4\x8dajno trdi, da je bil prvi Evropejec v Novem svetu, \xc4\x8deprav je to bil Leif Ericson kak\xc5\xa1nih petsto let pred njim. Bogastvo obeh Amerik je Izabeli I. in Ferdinandu II. omogo\xc4\x8dilo utrditi oblast v njunem zdru\xc5\xbeenem kraljestvu. Kasnej\xc5\xa1a \xc5\xa1panska osvajanja in kolonizacije so ustvarila ogromen \xc5\xa0panski imperij, ki je bil takrat najve\xc4\x8dji na svetu.\n_START_SECTION_\nMestne znamenitosti\n_START_PARAGRAPH_\nNajve\xc4\x8dji bogastvo Granade je njena ibersko-muslimanska zapu\xc5\xa1\xc4\x8dina, iz katere izstopata Alhambra in Generalife. Alhambra je arhitekturni vi\xc5\xa1ek nasridske umetnosti. Ve\xc4\x8dina utrjene pala\xc4\x8de je bila zgrajena v 13. in 14. stoletju, najve\xc4\x8d v \xc4\x8dasu Jusufa I. in Mohameda V. med letoma 1333 in 1354. Generalife je poletna pala\xc4\x8da nasridskih emirjev z romanti\xc4\x8dnimi vrtovi, izjemna zaradi same lokacije, kot tudi zaradi raznolikosti cvetja, parkov in vodometov._NEWLINE_Stavbe v mestu imajo tipi\xc4\x8dno me\xc5\xa1\xc4\x8danski videz z veliko arhitekture iz 19. stoletja. Med njimi so tudi \xc5\xa1tevilne renesan\xc4\x8dne in baro\xc4\x8dne zgradbe.\n_START_SECTION_\nStolnica\n_START_PARAGRAPH_\nStolnica v Granadi je zgrajena v sredi\xc5\xa1\xc4\x8du mesta nad nekdanjo nasridsko Veliko mo\xc5\xa1ejo. Gradnja se je za\xc4\x8dela v \xc4\x8dasu \xc5\xa1panskega renesanse na za\xc4\x8detku 16. stoletja, kmalu potem, ko sta mesto osvojila katoli\xc5\xa1ka monarha. Gradbena dela sta vodila Juan Gil de Honta\xc3\xb1\xc3\xb3n in Enrique Egas. Cerkev je bila zasnovana po vzoru na stolnico v Toledu. Po prvotnem na\xc4\x8drtu naj bi bila zgrajena v gotskem slogu, kot je bilo v \xc5\xa0paniji v navadi v prvih desetletjih 16. stoletja. Cerkvene oblasti so leta 1529 Egasa odpustile in dela dodelile Diegu Silou, ki je gradnjo nadaljeval na Egasovih gotskih temeljih, vendar je zgradbo spremenil v povsem renesan\xc4\x8dno._NEWLINE_Cerkev je dobila pet ladij namesto obi\xc4\x8dajnih treh, \xc5\xa1kofija pa je \xc5\xa1e naprej zahtevala in naro\xc4\x8dala nove arhitekturne spremembe. Alonso Cano (1601-1667), na primer, je leta 1664 preoblikoval glavno fasado in uvedel baro\xc4\x8dne elemente, leta 1706 pa sta Francisco de Hurtado Izquierdo in pozneje njegov sodelavec Jos\xc3\xa9 Bada zgradila sedanji tabernakelj.\n_START_SECTION_\nKraljeva kapela\n_START_PARAGRAPH_\nKatoli\xc5\xa1ka monarha Izabela in Ferdinand sta s kraljevim odlokom, objavljenim 13. septembra 1504, za mesto svojega pokopa izbrala Granado. V ta namen so na terasi nekdanje Velike mo\xc5\xa1eje zgradili Kraljevo kapelo, ki se po pomembnosti lahko primerja z Lonjo in mestno stolnico. V njej sta pokopana tudi njuna h\xc4\x8derka Ivana in Filip I. Kastiljski._NEWLINE_Gradnja kapele se je za\xc4\x8dela leta 1505 pod vodstvom in po na\xc4\x8drtih Enriquea Egasa. Gradila se je v ve\xc4\x8d fazah in se stalno spreminjala. Gotski zasnovi so dodali renesan\xc4\x8dno okrasje, kar je opazno predvsem na grobnicah iz 17. in 18. stoletja v kapeli Santa Cruz. V preteklih letih je cerkev dobila zakladnico umetnin, liturgi\xc4\x8dnih predmetov in relikvij._NEWLINE_Kraljeva kapela je bila 19. maja 1884 razgla\xc5\xa1ena za zgodovinski in umetni\xc5\xa1ki spomenik in leto kasneje za \xc5\xa1pansko kulturno dedi\xc5\xa1\xc4\x8dino. Najpomembnej\xc5\xa1i deli kapele so glavna oltarna slika, mre\xc5\xbea in oboki. V zakristiji muzeja je zapu\xc5\xa1\xc4\x8dina katoli\xc5\xa1kih monarhov. V umetni\xc5\xa1ki galeriji so dela flamskih, italijanskih in \xc5\xa1panskih slikarskih \xc5\xa1ol.\n_START_SECTION_\nAlbayz\xc3\xadn\n_START_PARAGRAPH_\nAlbayz\xc3\xadn (tudi Albaic\xc3\xadn ali El Albaic\xc3\xadn) je soseska mavrskega izvora, ki jo turisti obiskujejo predvsem zaradi zgodovine, arhitekture in pokrajine._NEWLINE_Arheolo\xc5\xa1ke najdbe na tem obmo\xc4\x8dju ka\xc5\xbeejo, da je bilo naseljeno \xc5\xbee od pradavnine. Bolj pomembno je postalo s prihodom Ziridov leta 1013, ko je Albayz\xc3\xadn dobil obzidje. Je eno od starodavnih mestnih sredi\xc5\xa1\xc4\x8d, podobno kot Alhambra, Realejo in Arrabal de Bib-Rambla v ravninskem delu mesta. Sedanji Albayz\xc3\xadn se razteza od obzidja Alcazabe do gri\xc4\x8da San Miguel in na drugi strani od vrat Puerta de Guadix do Alcazabe._NEWLINE_Mestna \xc4\x8detrt se je najbolj razvila v nasridskem obdobju, zato je najve\xc4\x8d ohranjenih zgradb prav iz tega obdobja. Ulice so ozke in prepletene in se raztezajo od zgornjega dela, ki se imenuje San Nicol\xc3\xa1s, do reke Darro in Calle Elvira na Plaza Nueva. Hi\xc5\xa1e so tradicionalne, grajene v slogu carmen granadino, se pravi da so prostostoje\xc4\x8de, obdane z visokim zidom, ki jih lo\xc4\x8duje od ulice, in imajo majhen sadovnjak ali vrt._NEWLINE_V islamskem obdobju je bil Albayz\xc3\xadn prizori\xc5\xa1\xc4\x8de \xc5\xa1tevilnih uporov proti kalifatu. V tistem \xc4\x8dasu so v njem prebivali predvsem obrtniki, industrialci in plemi\xc4\x8di. S kr\xc5\xa1\xc4\x8dansko rekonkvisto je postopoma izgubil svoj sijaj. Kristjani so zgradili cerkve in Vrhovno sodi\xc5\xa1\xc4\x8de (Real Chanciller\xc3\xada). Med vladavino Filipa II. \xc5\xa0panskega je po uporu in kasnej\xc5\xa1em izgonu Mavrov mestna \xc4\x8detrt opustela. Leta 1994 je bila zaradi svojega arhitekturnega bogastva uvr\xc5\xa1\xc4\x8dena na Unescov seznam svetovne dedi\xc5\xa1\xc4\x8dine. Med najpomembnej\xc5\xa1e spomenike spadajo obzidje Alcazabe Cadime iz ziridskega obdobja, stolpi Alcazabe, cerkve El Salvador (nekdanja glavna mo\xc5\xa1eja), San Crist\xc3\xb3bal in San Miguel Alto in Vrhovno sodi\xc5\xa1\xc4\x8de.\n_START_SECTION_\nSacromonte\n_START_PARAGRAPH_\nSeseska Sacromonte je stara romska \xc4\x8detrt na gri\xc4\x8du Valpara\xc3\xadso. Romi so se v Granado naselili po kr\xc5\xa1\xc4\x8danski osvojitvi mesta. Je ena od najbolj slikovitih sosesk, polna v skalo vklesanih pobeljenih votlin, ki so neko\xc4\x8d slu\xc5\xbeile za stanovanja. Sacromonte je zaradi kitarske glasbe in predstav flamenka postal ena izmed najbolj priljubljenih turisti\xc4\x8dnih znamenitosti Granade._NEWLINE_Na vrhu gri\xc4\x8da sta opatija in kolegij Sacromonte, katera je v 17. stoletju ustanovil granadski nad\xc5\xa1kof Pedro de Castro. Opatija je bila zgrajena zato, da bi nadzirala in za\xc5\xa1\xc4\x8ditila relikvije betijskih evangelistov in je od same ustanovitve priljubljena romarska destinacija._NEWLINE_V samostanskem kompleksu so katakombe, opatija (17.- 18. stoletje), Kolegij sv. Dionizija (Colegio Viejo de San Dionisio Areopagita, 17. stoletje) in Novi kolegij (Colegio Nuevo, 19. stoletje). Notranjost cerkve je preprosta in majhna, vendar hrani \xc5\xa1tevilna odli\xc4\x8dna umetni\xc5\xa1ka dela in bogato rezbarijo Kri\xc5\xbeanje Risue\xc3\xb1a, katerega s pesmimi in plesom \xc4\x8dastijo Romi v Velikem tednu.\n_START_SECTION_\nKartuzija\n_START_PARAGRAPH_\nKartuzija v Granadi je na nekdanji mavrski kmetiji (arabsko almunia) Aynadamar (Vodnjak solza), ki je imela obilo vode in sadnega drevja. Pobudo za izgradnjo samostana na tem mestu je dal general Gonzalo Fern\xc3\xa1ndez de C\xc3\xb3rdoba, znan kot El Gran Capit\xc3\xa1n, ki se je proslavil med osvajanjem Granade. Kartuzija je bila ustanovljena leta 1506, gradnja pa se je za\xc4\x8dela deset let kasneje in se nadaljevala naslednjih 300 let._NEWLINE_Samostan je bil med pirenejsko vojno (1807\xe2\x80\x931814) med Francijo in \xc5\xa0panijo in njenimi zaveznicami zelo po\xc5\xa1kodovan. Leta 1837 je zaradi zasega cerkvenega premo\xc5\xbeenja izgubil veliko premo\xc5\xbeenja. Trenutno pripada kartuzijanom, ki so neposredno podrejeni granadski nad\xc5\xa1kofiji.'