b'\n_START_ARTICLE_\nBiolo\xc5\xa1ki nadzor \xc5\xa1kodljivcev\n_START_SECTION_\nVarstvo\n_START_PARAGRAPH_\nAvtohtoni naravni sovra\xc5\xbeniki so pogosto \xc5\xbee brez \xc4\x8dlovekovih posegov u\xc4\x8dinkoviti pri omejevanju velikosti populacij \xc5\xa1kodljivcev. Varstveni pristop se osredoto\xc4\x8da na prepoznavanje teh odnosov in omejevanje negativnih vplivov \xc4\x8dloveka na naravne sovra\xc5\xbenike \xc5\xa1kodljivcev. Za primer, tretiranje posevkov s pesticidi \xc5\xa1irokega spektra delovanja v kmetijstvu poleg \xc5\xa1kodljivcev zatre tudi koristne vrste, kar lahko s\xc4\x8dasoma vodi do obratnega u\xc4\x8dinka od \xc5\xbeelenega \xe2\x80\x93 zaradi razvoja odpornosti proti pesticidu in hkratnega zatrtja naravnih sovra\xc5\xbenikov lahko postanejo \xc5\xa1kodljivci tudi vrste, ki prej niso imele opaznega vpliva na pridelek. Najenostavnej\xc5\xa1a metoda varstvenega pristopa k biolo\xc5\xa1kemu nadzoru \xc5\xa1kodljivcev je tako prilagoditev uporabe pesticidov za zmanj\xc5\xa1anje vpliva na netar\xc4\x8dne organizme. To lahko vklju\xc4\x8duje omejevanje uporabe pesticidov na obdobja, ko je pritisk \xc5\xa1kodljivcev najhuj\xc5\xa1i, izbira pesticidov, ki so manj toksi\xc4\x8dni za netar\xc4\x8dne vrste ali nasploh bla\xc5\xbeji (\xc5\xa1kropiva iz rastlinskih izvle\xc4\x8dkov), intenzivnej\xc5\xa1e \xc5\xa1kropljenje robov (\xc5\xa1kodljivcev je tu navadno ve\xc4\x8d) in prilagajanje \xc4\x8dasa uporabe \xc5\xbeivljenjskemu krogu naravnih sovra\xc5\xbenikov. V ta namen je potrebno izvajati vzor\xc4\x8denje populacij tako \xc5\xa1kodljivcev kot potencialnih naravnih sovra\xc5\xbenikov._NEWLINE_Drugi pristopi k biolo\xc5\xa1kemu nadzoru \xc5\xa1kodljivcev z varstvom so kompleksnej\xc5\xa1i in vklju\xc4\x8dujejo med drugim na\xc4\x8drtno upravljanje s prstjo, vodnimi viri in organskimi ostanki, spremembe v dinamiki kmetovanja ter privabljanje naravnih sovra\xc5\xbenikov \xc5\xa1kodljivcev z vzpostavljanjem primernih \xc5\xbeivljenjskih prostorov, kot so mejice ob posevkih, vmesni posevki, cvetli\xc4\x8dni pasovi za privabljanje naravnih sovra\xc5\xbenikov, nastavljanje vode za ptice ipd. Ti pristopi zaenkrat niso v \xc5\xa1iroki uporabi, saj \xc5\xa1e ni povsem jasno, kako jih najbolje izvajati in njihov u\xc4\x8dinek (s tem pa ekonomska upravi\xc4\x8denost) je znan samo v omejenem obsegu posami\xc4\x8dnih terenskih raziskav.\n_START_SECTION_\nOja\xc4\x8danje\n_START_PARAGRAPH_\nKot pove ime, gre pri tem pristopu za na\xc4\x8drtno pove\xc4\x8devanje vpliva v nekem okolju \xc5\xbee prisotnih naravnih sovra\xc5\xbenikov na populacijo \xc5\xa1kodljivca. V glavnem se uporabljata dve metodi umetnega namno\xc5\xbeevanja in izpu\xc5\xa1\xc4\x8danja v okolje - t. i. inokulacija (sezonski izpust) in inundacija (preplavni izpust). Pri inokulativni metodi izpu\xc5\xa1\xc4\x8dajo razmeroma majhno \xc5\xa1tevilo osebkov naravnega sovra\xc5\xbenika ob klju\xc4\x8dnem \xc4\x8dasu, naravni procesi pa opravijo ostalo. Ta metoda je uporabna v primeru, ko se populacija naravnega sovra\xc5\xbenika po naravni poti ne more dovolj hitro odzvati na porast \xc5\xa1tevil\xc4\x8dnosti \xc5\xa1kodljivca - recimo v obmo\xc4\x8djih, kjer ne prezimi in jih kolonizira vsako leto znova po tistem, ko je \xc5\xa1kodljivec \xc5\xbee izbruhnil. Razmeroma majhno \xc5\xa1tevilo zgodaj spomladi umetno dodanih osebkov lahko izbruh prepre\xc4\x8di, saj je populacijo \xc5\xa1kodljivca ravno tako zdesetkala zima. Inundacija po drugi strani pomeni, da v klju\xc4\x8dnem trenutku _NEWLINE_izpustimo ogromno \xc5\xa1tevilo naravnih sovra\xc5\xbenikov v okolje, ki preplavijo populacijo \xc5\xa1kodljivcev in jo dobesedno iztrebijo, nato pa izginejo tudi sami; to je danes glavna metoda uporabe mikroorganizmov, ki so dostopni v obliki \xc5\xa1kropiv._NEWLINE_Oja\xc4\x8danje je najmanj trajnostni od treh pristopov, saj je njegov u\xc4\x8dinek kratkoro\xc4\x8den - po \xc4\x8dlovekovem posegu se populacija naravnega sovra\xc5\xbenika postopoma vrne na staro raven, zato je treba poseg ponavljati vsako leto ali celo ve\xc4\x8dkrat letno. \xc4\x8ceprav je dejansko korist oja\xc4\x8danja te\xc5\xbeko natan\xc4\x8dno ovrednotiti, je zaradi svoje nezahtevnosti priljubljen pristop k biolo\xc5\xa1kemu nadzoru \xc5\xa1kodljivcev in v zadnjih desetletjih je nastala cela industrija komercialne vzgoje plenilcev, predvsem \xc4\x8dlenono\xc5\xbecev; konec 1990. let je tako v Severni Ameriki skoraj 150 podjetij ponujalo 130 vrst plenilcev in parazitoidov za kontrolo \xc5\xa1kodljivih \xc4\x8dlenono\xc5\xbecev. Pri tem je \xc5\xa1e vedno velik del vrst, ki se gojijo v ta namen, tujerodnih za dolo\xc4\x8deno okolje (torej so uvo\xc5\xbeene iz drugih dr\xc5\xbeav), kar prina\xc5\xa1a tveganje za ne\xc5\xbeelene vplive na lokalne ekosisteme in zahteva regulacijo. \xc5\xa0ele v zadnjih desetletjih se ta trend obra\xc4\x8da in avtohtoni naravni sovra\xc5\xbeniki pridobivajo na pomenu._NEWLINE_Alternativa, ki jo nekateri ravno tako uvr\xc5\xa1\xc4\x8dajo v ta okvir, je gensko modificiranje naravnih sovra\xc5\xbenikov za ve\xc4\x8djo u\xc4\x8dinkovitost, vendar je ta metoda \xc5\xa1e v povojih. Poleg tega nekateri predpisi, ki regulirajo t. i. organsko kmetovanje, prepovedujejo uporabo gensko modificiranih organizmov.\n_START_SECTION_\nKlasi\xc4\x8dni biolo\xc5\xa1ki nadzor\n_START_PARAGRAPH_\nOznaka \xc2\xbbklasi\xc4\x8dni\xc2\xab\xc2\xa0za metodo biolo\xc5\xa1kega nadzora \xc5\xa1kodljivcev z uva\xc5\xbeanjem naravnih sovra\xc5\xbenikov se nana\xc5\xa1a na njeno zgodovinsko raz\xc5\xa1irjenost, predvsem za nadzor tujerodnih \xc5\xa1kodljivcev, ki so se v nekem okolju raz\xc5\xa1irili \xc5\xa1ele recentno zaradi spremenjenih okoljskih razmer ali nena\xc4\x8drtnega vnosa - t. i. invazivnih tujerodnih vrst. Na prisotnost tujerodnih vrst ekosistem ni prilagojen, kar pomeni, da se lahko populacija take vrste eksplozivno raz\xc5\xa1iri zaradi odsotnosti naravnih sovra\xc5\xbenikov. Pri tem bodisi izriva avtohtone vrste s tekmovanjem za vire, bodisi povzro\xc4\x8da ekonomsko \xc5\xa1kodo \xc4\x8dloveku. Klasi\xc4\x8dni biolo\xc5\xa1ki nadzor se osredoto\xc4\x8da na iskanje naravnih sovra\xc5\xbenikov takih vrst v okoljih, kjer so avtohtone, in njihovo na\xc4\x8drtno uva\xc5\xbeanje v okolja, kjer dela invazivna vrsta \xc5\xa1kodo. Metoda predstavlja poseg v biotsko raznovrstnost, kakr\xc5\xa1nega v razvitih dr\xc5\xbeavah regulirajo okoljevarstveni predpisi, zato naj bi vnos tujerodnih vrst izvajali samo poobla\xc5\xa1\xc4\x8deni strokovnjaki._NEWLINE_Za klasi\xc4\x8dni biolo\xc5\xa1ki nadzor so v splo\xc5\xa1nem uporabne in uporabljene vse vrste antagonisti\xc4\x8dnih medvrstnih odnosov. Plenilci in rastlinojedi lahko po\xc5\xberejo veliko \xc5\xa1tevilo osebkov \xc5\xa1kodljivca v svojem \xc5\xbeivljenju. Zajedavci zni\xc5\xbeujejo njihovo odpornost proti drugim okoljskim dejavnikom in zmanj\xc5\xa1ujejo uspeh razmno\xc5\xbeevanja. Posebej u\xc4\x8dinkoviti so parazitoidi, ki poleg tega svojega gostitelja ubijejo ali vsaj sterilizirajo, da se ne razmno\xc5\xbeuje ve\xc4\x8d. Ko se nova vrsta enkrat ustali, \xc4\x8dlovekovi posegi niso ve\xc4\x8d potrebni._NEWLINE_Znanih je ve\xc4\x8d zgodb o uspehu te metode, kjer se je vnos naravnega sovra\xc5\xbenika \xc5\xa1kodljivca izkazal bistveno bolje od uveljavljenih na\xc4\x8dinov zatiranja, npr. s kemi\xc4\x8dnimi sredstvi. Med prvimi in najbolj znanimi je primer nadzora belega pomaran\xc4\x8devega kaparja (Icerya purchasi), ki se je v drugi polovici 19. stoletja raz\xc5\xa1iril po nasadih pomaran\xc4\x8devcev v Kaliforniji in pri\xc4\x8del povzro\xc4\x8dati toliko \xc5\xa1kode, da je zdru\xc5\xbeenje pridelovalcev izrazilo bojazen, da bo morala biti pridelava v celoti opu\xc5\xa1\xc4\x8dena. Entomologi ameri\xc5\xa1kega ministrstva za kmetijstvo so ugotovili, da izvira iz Avstralije, od koder so potem med novembrom 1888 in marcem 1889 uvozili okrog 500 osebkov polonice vrste Rodolia cardinalis; plenilec je bil tako u\xc4\x8dinkovit, da \xc5\xbee v istem letu beli pomaran\xc4\x8dev kapar prakti\xc4\x8dno ni ve\xc4\x8d vplival na pridelavo pomaran\xc4\x8d v Kaliforniji. Razli\xc4\x8dni uspe\xc5\xa1ni programi biolo\xc5\xa1kega nadzora \xc5\xa1kodljivcev so imeli razmerje med ekonomsko koristjo in ceno do ve\xc4\x8d sto proti ena.\n_START_SECTION_\nTveganje\n_START_PARAGRAPH_\nNajve\xc4\x8dje tveganje klasi\xc4\x8dnega biolo\xc5\xa1kega nadzora je, da bo izbrani naravni sovra\xc5\xbenik poleg tar\xc4\x8dne vrste pri\xc4\x8del napadati tudi druge, kar je odvisno predvsem od njegove specializiranosti. Povsem specialisti\xc4\x8dni plenilci, zajedavci in parazitoidi napadajo samo vrsto plena oz. gostitelja, na katero so prilagojeni; pri njih je tveganje najmanj\xc5\xa1e. Nasprotje temu so generalisti, ki so glede tovrstnih zahtev bolj prilagodljivi. Iz preteklosti so znani \xc5\xa1tevilni primeri, ko je generalisti\xc4\x8dni plenilec po na\xc4\x8drtnem vnosu v novo okolje resno ogrozil ali celo iztrebil netar\xc4\x8dne vrste. Med najbolj znanimi je mali indijski mungo - to zver so v 19. stoletju iz Ju\xc5\xbene Azije prinesli kolonialni upravitelji na Mavricij, Portoriko, Male Antile, Havaje in druge otoke za nadzor strupenja\xc4\x8d ter podgan na planta\xc5\xbeah sladkornega trsa. Vrsta je kmalu namesto podgan pri\xc4\x8dela napadati endemno avtohtono favno, predvsem dvo\xc5\xbeivke, plazilce in na tleh gnezde\xc4\x8de pti\xc4\x8de, ki so bili popolnoma neprilagojeni na prisotnost plenilca. Malemu indijskemu mungu do danes med drugim pripisujejo izumrtje sedmih vrst vreten\xc4\x8darjev Portorika in Malih Antilov ter petih na Jamajki; poleg tega deluje kot prena\xc5\xa1alec stekline in leptospiroze in ga Svetovna zveza za varstvo narave uvr\xc5\xa1\xc4\x8da med sto najnevarnej\xc5\xa1ih invazivnih vrst na svetu. Mungo je tako sam postal \xc5\xa1kodljivec. Zato danes varstveni biologi priporo\xc4\x8dajo izogibanje uporabi generalisti\xc4\x8dnih plenilcev in zajedavcev ter temeljite raziskave kandidatov za vnos. Kljub znanim tveganjem so \xc5\xa1e v 1990. letih v Evropo vnesli novega generalisti\xc4\x8dnega plenilca, harlekinsko polonico za nadzor listnih u\xc5\xa1i, ki se od takrat hitro \xc5\xa1iri po celini in zaradi svoje velikosti ter agresivnosti izriva avtohtone vrste polonic, predstavlja pa tudi nev\xc5\xa1e\xc4\x8dnost, ko sili prezimovat v \xc4\x8dlovekova bivali\xc5\xa1\xc4\x8da._NEWLINE_Z ekonomskega vidika predstavlja tveganje tudi nepredvidljiv uspeh naselitve tujerodne vrste, saj na njeno pre\xc5\xbeivetje in u\xc4\x8dinkovitost v novem okolju vpliva mnogo dejavnikov. Po do leta 1992 zbranih podatkih je bilo za biolo\xc5\xa1ki nadzor \xc5\xbeu\xc5\xbeel\xc4\x8djih \xc5\xa1kodljivcev v razli\xc4\x8dnih dr\xc5\xbeavah opravljenih skoraj 4.800 vnosov tujerodnih vrst, od katerih se jih je v novem okolju obdr\xc5\xbealo komaj kaj ve\xc4\x8d od \xc4\x8detrtine in v zgolj 165 primerih je bila populacija \xc5\xa1kodljivca zadovoljivo nadzorovana. Kljub temu ostaja klasi\xc4\x8dni biolo\xc5\xa1ki nadzor \xc5\xa1kodljivcev ob premi\xc5\xa1ljeni izvedbi razmeroma poceni in okolju prijazna metoda nadzora, ki je zaradi razli\xc4\x8dnih razlogov v nekaterih okoljih celo edini smiseln pristop.\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nZa prvo dokumentirano prakso biolo\xc5\xa1kega nadzora \xc5\xa1kodljivcev lahko \xc5\xa1tejemo uporabo ma\xc4\x8dk za lov na glodavce, ki so povzro\xc4\x8dali \xc5\xa1kodo na polj\xc5\xa1\xc4\x8dinah v Starem Egiptu pred 3.000 leti. Tudi na ta ra\xc4\x8dun so imeli stari Egip\xc4\x8dani ma\xc4\x8dke za svete \xc5\xbeivali in jim dali posebno mesto v svoji kulturi._NEWLINE_Tudi plenilski odnosi so znani in izkori\xc5\xa1\xc4\x8dani \xc5\xbee tiso\xc4\x8dletja. Kitajski dokumenti iz 4. stoletja pr. n. \xc5\xa1t. poro\xc4\x8dajo o kmetovalcih, ki so trgovali s kolonijami mravlje vrste Oecophylla smaragdina in jih premikali med sadikami gojenih citrusov, da so plenile gosenice in hro\xc5\xa1\xc4\x8de. Za premikanje med drevesi v nasadu so jim celo izdelovali koridorje iz bambusa. Ta praksa se je v nekaterih delih Jugovzhodne Azije ohranila vsaj do 20. stoletja. O podobni praksi so v 18. stoletju poro\xc4\x8dali zahodni prirodoslovci pri pridelovalcih datljev v Jemnu, ki so prav tako uporabljali plenilske mravlje za za\xc5\xa1\xc4\x8dito pred rastlinojedimi \xc5\xbeu\xc5\xbeelkami._NEWLINE_Prve ideje o na\xc4\x8drtnem namno\xc5\xbeevanju naravnih sovra\xc5\xbenikov \xc5\xa1kodljivcev so se pojavile v Evropi v prvi polovici 19. stoletja, tako je na primer leta 1840 profesor M. Boisgiraud z univerze v Toulouseu izvajal poskuse z namno\xc5\xbeevanjem in izpu\xc5\xa1\xc4\x8danjem osebkov hro\xc5\xa1\xc4\x8da velikega mo\xc5\xa1katnika za boj proti gosenicam navadnega gobarja na vrbah. Nekaj let kasneje je entomolog Antonio Villa v Italiji na pobudo lokalnega dru\xc5\xa1tva za promocijo umetnosti in obrti demonstriral uporabo kre\xc5\xa1i\xc4\x8dev v boju proti vrtnim \xc5\xa1kodljivcem, vendar se praksa v Evropi ni \xc5\xa1ir\xc5\xa1e uveljavila, saj v tem \xc4\x8dasu na celini ni bilo te\xc5\xbeav z zares mno\xc5\xbei\xc4\x8dnimi izbruhi kmetijskih \xc5\xa1kodljivcev, sploh ne tujerodnih. V tem \xc4\x8dasu je bil izveden tudi prvi vnos plenilca prek dr\xc5\xbeavnih meja, leta 1849 je namre\xc4\x8d takratni \xc5\xa1panski guverner Filipinov ukazal naselitev \xc5\xa1korca vrste Acridotheres cristatellus iz Ju\xc5\xbene Azije za boj proti kobilicam selkam. Pti\xc4\x8d se je ustalil na Luzonu, o u\xc4\x8dinku pa ni podatkov._NEWLINE_Z manj ugodno situacijo s tujerodnimi \xc5\xa1kodljivci se je soo\xc4\x8dalo hitro rasto\xc4\x8de kmetijstvo v Zdru\xc5\xbeenih dr\xc5\xbeavah Amerike, kjer so prevzeli pobudo entomologi in ugotovili, da je odsotnost naravnih sovra\xc5\xbenikov v novem okolju klju\xc4\x8dni dejavnik izbruha \xc5\xa1kodljivcev, zane\xc5\xa1enih iz Evrope. Idejo uvoza naravnih sovra\xc5\xbenikov tujerodnih \xc5\xa1kodljivcev so podprli vidni entomologi v dr\xc5\xbeavnih slu\xc5\xbebah in zdru\xc5\xbeenja pridelovalcev. A prvi resnej\xc5\xa1i predlog, tisti o vnosu zajedavca uni\xc4\x8dujo\xc4\x8de rde\xc4\x8de p\xc5\xa1eni\xc4\x8dne hr\xc5\xbeice iz Evrope, kljub dolgoletnim prizadevanjem ni bil odobren, tako da je bil prvi na\xc4\x8drten vnos pravzaprav izveden v obratni smeri \xe2\x80\x93 iz ZDA so leta 1873 v Francijo vnesli plenilsko pr\xc5\xa1ico Tyroglyphus phylloxerae za boj proti trtni u\xc5\xa1i, ki je bila pred tem zane\xc5\xa1ena iz Severne Amerike. Leta 1883 je bil uspe\xc5\xa1en vnos naposled izveden tudi iz Evrope, in sicer je \xc5\xa1lo za kapusovega goseni\xc4\x8darja za kontrolo kapusovega belina. Prelomni dogodek za prepoznavnost metode v svetovnem merilu se je zgodil konec 1880. let v Kaliforniji, kjer so imeli pridelovalci citrusov in akacij dve desetletji hude te\xc5\xbeave z belim pomaran\xc4\x8dnim kaparjem. Kaparja je preu\xc4\x8dil entomolog Charles V. Riley in ugotovil, da je bil verjetno zane\xc5\xa1en iz Avstralazije ter poslal sodelavca v Avstralijo iskat njegove naravne sovra\xc5\xbenike. Ta je hitro odkril dva \xe2\x80\x93 zajedavsko mu\xc5\xa1ico Cryptochetum iceryae in plenilsko polonico Rodolia cardinalis \xe2\x80\x93 in ju poslal v ZDA, kjer so ju preu\xc4\x8dili, namno\xc5\xbeili in izpustili v nasadih. Oba sta se izredno hitro ustalila, eksplozivno namno\xc5\xbeila in raz\xc5\xa1irila po vsem obmo\xc4\x8dju prisotnosti kaparja v Ju\xc5\xbeni Kaliforniji ter njegovo populacijo tako u\xc4\x8dinkovito zdesetkala, da \xc5\xbee v roku nekaj mesecev \xc5\xa1kodljivec ni bil ve\xc4\x8d ekonomsko pomemben._NEWLINE_V za\xc4\x8detku 20. stoletja se je usmerjeno delo na podro\xc4\x8dju biolo\xc5\xa1kega nadzora okrepilo in raz\xc5\xa1irilo izven meja ZDA; \xc5\xbee v prvem desetletju so poro\xc4\x8dali o sedmih uspe\xc5\xa1nih programih nadzora, v dr\xc5\xbeavah, kot so Avstralija, Italija, Peru in ZDA ter v naslednjem desetletju skoraj toliko. Od leta 1920 do izbruha druge svetovne vojne se je aktivnost \xc5\xa1e pove\xc4\x8devala, z vi\xc5\xa1kom med leti 1930 in 1940. Hkrati so pri\xc4\x8dele oblasti ve\xc4\x8d pozornosti namenjati karantenskim ukrepom za prepre\xc4\x8devanje nenamernega vnosa \xc5\xa1kodljivcev z uvozom biolo\xc5\xa1kega materiala._NEWLINE_Po drugi svetovni vojni pa je z razmahom u\xc4\x8dinkovitih, nizkocenovnih in \xc5\xa1iroko dostopnih pesticidov, ki jih je povrh vsega razmeroma preprosto uporabljati, biolo\xc5\xa1ki nadzor \xc5\xa1kodljivcev izgubil na pomenu in \xc5\xa1ele v zadnjih desetletjih je s pove\xc4\x8devanjem zavedanja o \xc5\xa1kodljivih u\xc4\x8dinkih pesticidov zanimanje za alternative metode nadzora znova v porastu, predvsem v Evropi. Pri tem je te\xc5\xbeava, da se je v pol stoletja intenzivne rabe pesticidov izgubila osnova za u\xc4\x8dinkovit biolo\xc5\xa1ki nadzor: z uvajanjem monokultur na velikih obmo\xc4\x8djih je pri\xc5\xa1lo do degradacije okolja, v katerem populacije naravnih sovra\xc5\xbenikov te\xc5\xbeko pre\xc5\xbeivijo, posevki pa so bili selekcionirani za najvi\xc5\xa1ji mo\xc5\xbeen pridelek in so v veliki meri izginili kultivarji, odpornej\xc5\xa1i na \xc5\xa1kodljivce. Ena od re\xc5\xa1itev je gojenje transgenih rastlin, ki pa je sporna. Zato biolo\xc5\xa1ki nadzor \xc5\xa1kodljivcev in druge alternative (npr. kolobarjenje) znova pridobivajo na pomenu in so spet predmet intenzivnej\xc5\xa1ih raziskav. Na prednosti bioti\xc4\x8dnega zatiranja \xc5\xa1kodljivcev je opozarjala \xc5\xbee Rachel Carson v svoji knjigi Nema pomlad. Toda z nizko ceno, u\xc4\x8dinkovitostjo in priro\xc4\x8dnostjo pesticidov alternativni pristopi \xc5\xa1e vedno te\xc5\xbeko tekmujejo.\n_START_SECTION_\nRaz\xc5\xa1irjenost\n_START_PARAGRAPH_\nGlobalno gledano je najbolj raz\xc5\xa1irjen pristop klasi\xc4\x8dni \xe2\x80\x93 torej na\xc4\x8drten vnos umetno namno\xc5\xbeenih naravnih sovra\xc5\xbenikov \xc5\xa1kodljivcev, po oceni v uporabi na 350 milijonih hektarjev oz. 10\xc2\xa0% kmetijskih povr\xc5\xa1in na svetu. V 120 letih od uvedbe pristopa je bilo izvedenih okrog 5.000 na\xc4\x8drtnih vnosov pribli\xc5\xbeno 2.000 vrst \xc4\x8dlenono\xc5\xbecev za nadzor nad \xc4\x8dlenono\xc5\xbeci v 196 razli\xc4\x8dnih dr\xc5\xbeavah._NEWLINE_V primerjavi s tem je oja\xc4\x8danje mnogo manj raz\xc5\xa1irjeno; komercialno je po vsem svetu na voljo pribli\xc5\xbeno 150 vrst naravnih sovra\xc5\xbenikov (bodisi parazitoidov, plenilcev ali patogenov), pristop pa je v uporabi na skupno le okrog 16\xe2\x80\x8a milijonih hektarjev kmetijskih povr\xc5\xa1in, predvsem v Ju\xc5\xbeni Ameriki in Aziji. Vzrok je deloma ekonomski, saj ima oja\xc4\x8danje mnogo slab\xc5\xa1e razmerje med stro\xc5\xa1ki in koristjo. \xc4\x8clenono\xc5\xbeci predstavljajo veliko ve\xc4\x8dino agensov, uporabljenih pri tem pristopu, od tega ve\xc4\x8dina odpade na ko\xc5\xbeekrilce, saj so priro\xc4\x8dni in zaradi svoje prilagojenosti na to\xc4\x8dno dolo\xc4\x8deno vrsto gostitelja predstavljajo najmanj\xc5\xa1e tveganje. Pridobivanje se v ve\xc4\x8dini primerov izvaja v manj\xc5\xa1em obsegu, saj produkte tr\xc5\xbeijo predvsem vrti\xc4\x8dkarjem in pridelovalcem v rastlinjakih. Po oceni je celoten trg vreden okrog 300 milijonov EUR, najbolj pa je razvit v Zahodni Evropi in ZDA._NEWLINE_Drugo pomembno podro\xc4\x8dje uporabe je pri nadzoru nalezljivih bolezni, ki se raz\xc5\xa1irjajo z \xc5\xbeivalskimi prena\xc5\xa1alci. Posebej raz\xc5\xa1irjena je uporaba \xc5\xbeu\xc5\xbekojedih rib za zatiranje li\xc4\x8dink komarjev, ki prena\xc5\xa1ajo mrzlico denga, malarijo ipd. V ta namen v ve\xc4\x8dja umetna vodna telesa (rezervoarje, jarke za namakanje) vna\xc5\xa1ajo zlasti gambuzijo in zobatega krapovca vrste Aphanius dispar. Praksa je raz\xc5\xa1irjena v Jugozahodni Aziji in Severni Afriki, kjer so pogoste te bolezni. V Vietnamu prena\xc5\xa1alce mrzlice denga zatirajo tudi s plenilskimi cepono\xc5\xbeci, za zatiranje prena\xc5\xa1alcev malarije pa so na trgu tudi pripravki z bakterijo Bacillus thuringiensis. Poleg tega potekajo intenzivne raziskave drugih kandidatov.\n_START_SECTION_\nStanje v Sloveniji\n_START_PARAGRAPH_\nTr\xc5\xbeno uporabo ukrepov za bioti\xc4\x8dno varstvo v Sloveniji regulira Uprava RS za varno hrano, veterinarstvo in varstvo rastlin (nekdanja Fitosanitarna uprava). Glavna zakonska dolo\xc4\x8dila so v \xc2\xbbZakonu o zdravstvenem varstvu rastlin\xc2\xab\xc2\xa0(Uradni list RS 23/05) in \xc2\xbbPravilniku o bioti\xc4\x8dnem varstvu rastlin\xc2\xab\xc2\xa0(Ur. l. RS 45/06), za primer tujerodnih organizmov pa tudi v \xc2\xbbPravilniku o pogojih za uvoz ali preme\xc5\xa1\xc4\x8danje dolo\xc4\x8denih \xc5\xa1kodljivih organizmov, rastlin, rastlinskih proizvodov in nadzorovanih predmetov za poskusne, raziskovalne in razvojne namene in za delo pri \xc5\xbelahtnjenju rastlin\xc2\xab\xc2\xa0(Ur. l. RS 45/01)._NEWLINE_Novembra 2016 je bilo na uradnem seznamu dovoljenih proizvodov za bioti\xc4\x8dno varstvo 29 pripravkov s 14 razli\xc4\x8dnimi vrstami naravnih sovra\xc5\xbenikov \xc5\xa1kodljivcev, od tega ve\xc4\x8dina \xc5\xbeu\xc5\xbeel\xc4\x8djih plenilcev ali parazitoidov, poleg njih pa tudi ena plenilska vrsta pr\xc5\xa1ice in \xc5\xa1tiri vrste glist, ki zajedajo na \xc5\xbeu\xc5\xbeelkah. Pri tem seznam predpisuje tudi ciljne \xc5\xa1kodljivce. Dovoljenje za tr\xc5\xbeenje so imeli trije distributerji. Poleg tega je registriranih nekaj pripravkov za zatiranje z entomopatogenimi bakterijami ali virusi (oja\xc4\x8devalni pristop), ki pa se obravnavajo kot fitofarmacevtska sredstva.'