b'\n_START_ARTICLE_\nCerkev Marijinega vnebovzetja, Nova \xc5\xa0tifta\n_START_SECTION_\nLegenda\n_START_PARAGRAPH_\nPo ustnem izro\xc4\x8dilu naj bi se lokacija Nove \xc5\xa0tifte prvotno imenovala Brinov gri\xc4\x8d. Legenda pravi, da naj bi se na tem mestu Marija prikazala pobo\xc5\xbenemu kmetu in mu naro\xc4\x8dila, naj ji okoli\xc5\xa1ki prebivalci pozidajo cerkev. Ljubljanski zgodovinar in operoz Janez Gregor Dolni\xc4\x8dar je v kroniki zapisal, da je na istem t. i. Brinovem gri\xc4\x8du \xc5\xbee leta 1483 stala kapelica, pove\xc4\x8dena Mariji, v njeni bli\xc5\xbeini pa naj bi prebival pu\xc5\xa1\xc4\x8davnik. Ljudje naj bi na posameznih mestih videli \xc2\xbbsvetlobo\xc2\xab, \xc2\xbbgore\xc4\x8de plamene\xc2\xab, ki \xc5\xa1vigajo iz tal, oz. \xc4\x8dude\xc5\xbeno prikazovanje lu\xc4\x8di. Podobne pojave naj bi videli tudi kmetje v bli\xc5\xbeini Gornjega Grada, kjer je nato zraslo \xc5\xa1e drugo slovensko naselje z imenom Nova \xc5\xa0tifta. Za govorice o nadnaravnih pojavih naj bi izvedel tudi ribni\xc5\xa1ki gra\xc5\xa1\xc4\x8dak Jakob Khisl, ki je na\xc4\x8drtoval na tem mestu postaviti cerkev. Zaradi zgodnje smrti (\xe2\x80\xa0 1638) je njegovo delo nadaljeval njegov sin Jurij Jernej.\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nPoleg rodbine Khisl je bil glavni naro\xc4\x8dnik zidave tudi ribni\xc5\xa1ki gra\xc5\xa1\xc4\x8dak Jurij Andrej Trilek (Trillegh), gradnjo pa je odobril oglejski patriarh Marko Gradonico, saj je ribni\xc5\xa1ka \xc5\xbeupnija v tedanjem \xc4\x8dasu sodila pod njegovo upravo. Novembra leta 1741 je temeljni kamen blagoslovil ribni\xc5\xa1ki naddiakon in ljubljanski generalni vikar Fran\xc4\x8di\xc5\xa1ek Vaccano. Zidava je trajala trideset let, ker se je v \xc4\x8dasu prodaje ribni\xc5\xa1ke gra\xc5\xa1\xc4\x8dine iz rok Khislovih v last Trliekovih ustavila. Leta 1671 je cerkev blagoslovil ribni\xc5\xa1ki \xc5\xbeupnik Schonleben.  Leta 1914 je poleg cerkve za\xc4\x8del delovati fran\xc4\x8di\xc5\xa1kanski samostan, ki oskrbuje bo\xc5\xbejo pot. 7. aprila 1925 je cerkev Marijinega vnebovzetja v po\xc5\xbearu pogorela, vendar je bila kmalu popolnoma obnovljena. Velika ma\xc5\xa1a, ob kateri se zberejo romarji, je 15. avgusta, ob prazniku Marijinega vnebovzetja._NEWLINE_Ob cerkvi \xc5\xbee ve\xc4\x8d let vsakoletno poteka blagoslov motorjev in motoristov. Poleg cerkve je \xc5\xa1e kapela sv. Jo\xc5\xbeefa, mimo katere je speljana kalvarija.\n_START_SECTION_\nArhitektura\n_START_PARAGRAPH_\nCerkev je na\xc4\x8drtoval neznani arhitekt. Tloris sestavljata kvadraten prezbiterij z zaobljenimi vogali ter osmerokotna ladja, ki jo z zunanje strani poudarjajo oporniki in arkade. Nad ladjo je kupola z lanterno, skozi katero prihaja zunanja svetloba. Ob levi strani cerkve so pred zvonikom leta 1780 dozidali t. i. svete stopnice, ki vodijo do oltarja, na katerem je naslikano Kristusovo kri\xc5\xbeanje. Vse freske sta prispevala slikarja Anton Postl in njegov sin Andrej. Na stenah ob strani stopnic je \xc5\xa1est prizorov Kristusovega mu\xc4\x8denja: Kristus sre\xc4\x8da \xc5\xbealostno mater, Jude\xc5\xbeevo izdajstvo, molitev na Oljski gori, bi\xc4\x8danje, Kristus pod kri\xc5\xbeem in kronanje.\n_START_SECTION_\nSlike\n_START_PARAGRAPH_\nCerkvena ladja ni poslikana, v prezbiteriju pa so name\xc5\xa1\xc4\x8dene \xc5\xa1tevilne votivne podobe, ki so bile cerkvi podarjene v zahvalo za usli\xc5\xa1ane pro\xc5\xa1nje. Med njimi je slika novome\xc5\xa1kega slikarja Hansa Georga Gaingerfelderja, ki prikazuje Marijo, ki z Jezusom sedi na oblakih, poleg stoji sv. Anton, medtem ko v levem kotu \xc5\xa1kof priporo\xc4\x8da Mariji plemi\xc5\xa1kega otroka, ki kle\xc4\x8di na zemlji. Podoba z letnico 1653, ki jo je ob svojem ozdravljenju daroval vikar Matija Porenta iz \xc4\x8crnomlja, prikazuje vikarja, ki kle\xc4\x8di pred Marijo in Jezusom na oblakih. Slika, datirana v leto 1715, prikazuje jezdeca na konju v trenutku, ko se prevra\xc4\x8da z mostu v vodo (ljudska votivna podoba). Na sliki iz leta 1721 je bolnica in ob njej mo\xc5\xbe, ki ji ponuja \xc5\xa1kapulir. Najmanj\xc5\xa1o sliko naj bi podaril vikar Mihael Lamut, ki so ga v Ribnici kot enega zadnjih obto\xc5\xbeili \xc4\x8darovni\xc5\xa1tva. Na njej je mo\xc5\xbe z ro\xc5\xbenim vencem, desno je zamre\xc5\xbeeno ovalno okno, zgoraj na oblaku Marija z Jezusom. Kot redek slikarski primer je nevotivna slika doje\xc4\x8de Marije iz 17. stoletja. Nad stranskima vhodoma v cerkev sta dve sliki. Ena prikazuje Sveto dru\xc5\xbeino: Marijo, Jo\xc5\xbeefa in Jezusa, ki jih z \xc5\xbearki osvetljuje sveti duh v podobi goloba; na drugi sliki pa je standardni prizor sv. Jurij ubija zmaja. Med zadnjo obnovo cerkve so okoli leta 1970 v prezbiteriju na\xc5\xa1li naslikano okno z upodobitvijo predstavnikov rodbine Trilek (Trillegh), donatorjev izgradnje cerkve.\n_START_SECTION_\nOrgle\n_START_PARAGRAPH_\nDana\xc5\xa1nje orgle so v cerkev pri\xc5\xa1le leta 1904. Kupil jih je ma\xc5\xa1nik Karel Klinar, ki je v Novi \xc5\xa0tifti deloval 40 let. Orgle, ki imajo dva manuala, 14 registrov in 888 pi\xc5\xa1\xc4\x8dali, je izdelal Josip Mauracher iz sv. Florijana v Avstriji, leto kasneje jih je okrasil Janez Vurnik iz Radovljice. Kor je iz 19. stoletja.'