b'\n_START_ARTICLE_\nUmberto Galimberti\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nUmberto Galimberti je \xc5\xa1tudiral filozofijo, antropologijo in psihologijo najprej v Italiji in nato \xc5\xa1e v Nem\xc4\x8diji. \xc5\xa0tudij filozofije je potekal na katoli\xc5\xa1ki univerzi Universit\xc3\xa0 Cattolica del Sacro Cuore v Milanu. Hkrati je Galimberti \xc5\xa1tudiral tudi na Univerzi v Baslu, kjer je spoznal filozofa in psihoanalitika Karla Jaspersa (svojega profesorja), o katerem je napisal diplomsko nalogo z naslovom: Filozofska logika Karla Jaspersa. Tudi po koncu \xc5\xa1tudija je imel Jaspers nanj velik vpliv, saj se je veliko ukvarjal z njegovo filozofijo, ki jo je prevajal v italijan\xc5\xa1\xc4\x8dino in s tem kar precej pripomogel k njeni razpoznavnosti. S tem je Galimberti postal najpomembnej\xc5\xa1i prevajalec in promotor njegove filozofije. Poleg mentorstva ter vloge profesorja, ga je Jaspers spodbujal tudi k utrjevanju vezi med filozofijo in psihopatologijo. _NEWLINE_Leta 1983 je postal profesor filozofije zgodovine. Do leta 1987 je na gimnaziji v Monzi u\xc4\x8dil filozofijo, \xc4\x8deprav je med tem (leta 1986) postal tudi profesor kultne antropologije na Filozofski fakulteti Univerzi v Benetkah, od koder se je upokojil. Leta 1999 je Galimberti postal profesor psihodinamike. Pou\xc4\x8deval je tudi filozofijo morale. _NEWLINE_Od leta 1987 do leta 1995 je sodeloval z italijanskim \xc4\x8dasnikom il Sole 24 Orein, kasneje pa \xc5\xa1e z La Repubblica, kjer je objavljal prispevke o aktualnih vpra\xc5\xa1anjih zna\xc4\x8daja kulture. Od leta 1985 je Galimberti redni \xc4\x8dlan Mednarodnega zdru\xc5\xbeenja analiti\xc4\x8dne psihologije, poleg tega pa je leta 2003 postal \xc5\xa1e podpredsednik Italijanskega zdru\xc5\xbeenja filozofskega svetovanja\xc2\xa0\xc2\xbbPhronesis\xc2\xab.\n_START_SECTION_\nDela\n_START_PARAGRAPH_\nGalimberti je avtor \xc5\xa1tevilnih izvirnih znanstvenih in poljudnoznanstvenih del, prevodov ter strokovnih objav v raznih italijanskih medijih. Njegova dela so bila prevedena v ve\xc4\x8d jezikov._NEWLINE_V svojih delih se pogostokrat sklicuje na ideje in dela drugih filozofov ter avtorjev, kot so Friedrich Nietzsche, Karl Jaspers, Martin Heidegger, Emanuele Severino, Ludwig Binswanger in Carl Gustav Jung._NEWLINE_Med Galimbertijevimi najpomembnej\xc5\xa1imi deli omenimo: Il corpo (1983), La terra senza il male (1984), Psiche e techne \xe2\x80\x93 L\'uomo nella et\xc3\xa0 della tecnica (1999), Le cose dell amore (2004; prev. O ljubezni, 2016) in I miti del nostro tempo (2009; prev. Miti na\xc5\xa1ega \xc4\x8dasa, 2011).\n_START_SECTION_\nIdeje\n_START_PARAGRAPH_\nJe eden najvidnej\xc5\xa1ih predstavnikov psihoanaliti\xc4\x8dne \xc5\xa1ole, ki se je precej neenotno razvila v drugi polovici 20. stoletja, tako da pravzaprav nima nekega enotnega imena. Gre za miselni tok, ki se tesno navezuje na psihologijo, delno tudi na antropologijo in religiologijo. Zanj je zna\xc4\x8dilna filozofska obravnava tem, ki jih ponuja analiti\xc4\x8dna psihologija s C. G. Jungom, anti\xc4\x8dna filozofija (predvsem Platon) in tiste smeri antropologije in religiologije, ki se ukvarjajo z arhai\xc4\x8dnimi religijami in miti. Njegova filozofija temelji na predpostavki, da filozof ne \xc5\xbeivi v trdnjavi znanja, racionalnosti in logike, ampak sredi \xc5\xbeivljenja neke skupnosti, \xc4\x8dlovek med ljudmi, kateremu znanje, racionalnost in logika ne onemogo\xc4\x8dajo, ampak \xc5\xa1ele dovoljujejo, da se soo\xc4\x8da z realnostjo svojega \xc4\x8dasa._NEWLINE_Galimberti pogostokrat razmi\xc5\xa1lja o izzivih sodobne dru\xc5\xbebe, pri \xc4\x8demer uporablja primerne metode analize in sinteze, vendar pa ne zavra\xc4\x8da anti\xc4\x8dnih in celo arhai\xc4\x8dnih oblik modrosti. Njegov \xc4\x8dlovek je celota, ne le se\xc5\xa1tevek organov ali kontrapozicija duha in telesa. Temu \xc4\x8dloveku pomaga filozof, ki ni ve\xc4\x8d le akademik, ampak tudi u\xc4\x8ditelj, pomo\xc4\x8dnik ali vodnik._NEWLINE_Po njegovem mnenju je trenutna kriza druga\xc4\x8dna od prej\xc5\xa1njih, ki se jim je Zahod znal prilagoditi. Pozitivnost in optimizem so zamenjali pesimizem, nemo\xc4\x8d, \xc5\xbealost, osamljenost, egoizem._NEWLINE_Galimberti povezuje polo\xc5\xbeaj mladih, njihovo zatekanje v svet drog, nara\xc5\xa1\xc4\x8dajo\xc4\x8do depresijo, ki je nadomestila oblike nevroz s sistemom, v katerem \xc5\xbeivimo, tj. s kapitalizmom. Kopi\xc4\x8denje profita postaja ultimativni cilj. Logika zaslu\xc5\xbeka je zasen\xc4\x8dila vse aspekte na\xc5\xa1ega \xc5\xbeivljenja. V slu\xc5\xbebah se morajo ljudje prili\xc4\x8diti delovanju ra\xc4\x8dunalnika, pomembna je le njihova u\xc4\x8dinkovitost. Delo \xc4\x8dloveku ne daje smisla, ampak prej vzbuja tesnobo in anksioznost. Tovrstni pritiski so dru\xc5\xbebeni razlogi za porast depresije. Ljudje posegajo po drogah tudi zato, da bi zdr\xc5\xbeali zahteve svojih slu\xc5\xbeb. K temu dodaja uveljavljeno modrost, da so na\xc5\xa1i predniki imeli manj dobrin, a so bili veliko bolj sre\xc4\x8dni._NEWLINE_Vse bolezni dana\xc5\xa1njega \xc4\x8dasa Galimbertija pripeljejo tudi do premisleka o usodi Evrope. Ta ga spominja na \xc4\x8das razpadanja Rimskega cesarstva in vdiranja barbarov. Njeno re\xc5\xa1itev vidi v ve\xc4\x8dji centralizaciji po vzoru ZDA. Imigrantsko vpra\xc5\xa1anje po njegovem terja predvsem smiselno vklju\xc4\x8ditev beguncev iz Afrike v opustele evropske vasi._NEWLINE_Galimberti je prepri\xc4\x8dan, da \xc5\xbeivimo v svetu, kjer je prihodnost nepredvidljiva in nam ni\xc4\x8d ne obljublja, ampak predvsem grozi. Izobrazba in trud nista ve\xc4\x8d jamstvi, da bomo v prihodnosti pre\xc5\xbeiveli. Situacija ustreza Nietzschejevemu razumevanju nihilizma, ko ni ve\xc4\x8d ciljev, ko ni odgovorov na vpra\xc5\xa1anje \xc2\xbbZakaj?\xc2\xab\xc2\xa0in ko zmanjka vrednot. Okvir upanja, vizij prihodnosti spada h kr\xc5\xa1\xc4\x8danskemu razumevanju sveta. Optimizem religije odre\xc5\xa1itve, kot Galimberti poimenuje kr\xc5\xa1\xc4\x8danstvo, je s smrtjo Boga po\xc5\xa1el.\n_START_SECTION_\nGrozljivi gost: nihilizem in mladi\n_START_PARAGRAPH_\nGrozljivi gost je filozofsko-psiholo\xc5\xa1ka analiza dana\xc5\xa1nje mladine in vseh pojavov, ki jih povezujemo z njo, predvsem nihilizma, ki je rde\xc4\x8da nit tega dela ter razvrednotenja vrednot, relativizma dana\xc5\xa1njega sveta, uniformiranosti, \xc4\x8dustvene nepismenosti, drog, depresije ..._NEWLINE_Galimberti je zelo oster in kriti\xc4\x8den, vendar ne posku\xc5\xa1a moralizirati. Sam namre\xc4\x8d ne krivi mladih samih, temve\xc4\x8d sku\xc5\xa1a bralcu pokazati dru\xc5\xbebeni kontekst, ki jih obdaja. Vse podkrepi \xc5\xa1e s citati znanih filozofov in drugih avtorjev (Nietzsche, Heidegger, Hegel, Freud \xe2\x80\xa6) _NEWLINE_Njegova knjiga o \xc2\xbbgrozljivem gostu\xc2\xab\xc2\xa0je dosegla tudi tiste bralce \xe2\x80\x93 na primer star\xc5\xa1e, u\xc4\x8ditelje, socialne in pedago\xc5\xa1ke delavce ter nazadnje dijake \xe2\x80\x93 ki se obi\xc4\x8dajno ne spu\xc5\xa1\xc4\x8dajo v analizo nietzschejanske kritike. Nihilizem, ki ga bralcu predstavlja Galimberti, je razumljiv, dosegljiv in s tem \xc5\xa1e veliko bolj groze\xc4\x8d. Ni literarni konstrukt, ni filozofska smer; je nekaj otipljivega, nekaj, kar celi generacij zamegljuje pogled v prihodnost.\n_START_SECTION_\nMiti na\xc5\xa1ega \xc4\x8dasa\n_START_PARAGRAPH_\nV knjigi Miti na\xc5\xa1ega \xc4\x8dasa (I miti del nostro tempo, 2009) kriti\xc4\x8dno presoja ustaljene predstave o vrsti pomembnih vpra\xc5\xa1anj in pojavov, ki zaznamujejo na\xc5\xa1e \xc5\xbeivljenje. V uvodu za\xc4\x8dne z: "V nasprotju z idejami, ki jih mislimo, so miti ideje, ki si nas lastijo. Ne vladajo nam z razumskimi sredstvi, temve\xc4\x8d s pomo\xc4\x8djo psiholo\xc5\xa1kih mehanizmov, zasidranih v globini na\xc5\xa1e du\xc5\xa1evnosti, kamor \xc5\xbearek razuma te\xc5\xbeko prodre. Kajti miti so preproste ideje, ki jih povzdignemo v mit, ker so udobne, ne povzro\xc4\x8dajo te\xc5\xbeav, omogo\xc4\x8dajo la\xc5\xbejo presojo, skratka, dajejo nam ob\xc4\x8dutek varnosti in nam odvzemajo dvome o na\xc5\xa1i podobi sveta, tako da nas nemir spra\xc5\xa1evanja ne sili ve\xc4\x8d, da bi jo razvijali." _NEWLINE_Umberto Galimberti zna nagovoriti sodobnega \xc4\x8dloveka, ki so se mu miti strnili v pojme oz. parole. V tem delu obravnava pojave sodobne dru\xc5\xbebe, ki so izgubili vsakr\xc5\xa1no razse\xc5\xbenost arhai\xc4\x8dne pripovedi in s tem postali samoumevni \xe2\x80\x93 aksiomi 21. stoletja. Tehnika, rast, napredek, mediji, lepota, moda, mladost, psihoterapija, varnost: to so teme, ki jih \xc4\x8dlovek vsrkava po principu samoumevnosti, brez razmisleka, brez interpretacije._NEWLINE_Galimbertijeva znana teza je, da ne obstajajo le bolezni telesa ali du\xc5\xa1evne bolezni, pa\xc4\x8d pa tudi bolezni duha. Zbolevajo torej tudi na\xc5\xa1e ideje. To dejstvo je pomembno, saj si z idejami namre\xc4\x8d urejamo vsakdan, oblikujemo smisel na\xc5\xa1ega sveta \xe2\x80\x93 ljudje namre\xc4\x8d ne \xc5\xbeivimo v svetu, ampak v lastni predstavi o njem. A uveljavljene ideje, ki si nas lastijo in s tem krojijo na\xc5\xa1 svet, je treba podvre\xc4\x8di dvomu in analizi, je prepri\xc4\x8dan Galimberti. Filozof se v svojem razkrajanju in preganjanju mitov sklicuje razna dela, od sodobnej\xc5\xa1ih filozofov in teoretikov pa so mu pogosto v pomo\xc4\x8d Friedrich Nietzsche s konceptom nihilizma, psihoanaliza Sigmunda Freuda in C. G. Junga, pa na primer tudi obravnava tehnike pri Martinu Heideggerju.\n_START_SECTION_\nO ljubezni\n_START_PARAGRAPH_\nV svoji razpravi O ljubezni (Le cose dell\' amore, 2004) s filozofskega, sociolo\xc5\xa1kega in psiholo\xc5\xa1kega stali\xc5\xa1\xc4\x8da preiskuje zapleteni skupek dogajanj, ki se imenujejo ljubezen. Zanj ljubezen predstavlja nekaj neracionalnega: "Ko ljubimo, ne razmi\xc5\xa1ljamo racionalno, sicer bi \xc5\xa1lo za igranje na odru, za pretvarjanje. Ljubezen omogo\xc4\x8da, da na\xc5\xa1a norost pride na povr\xc5\xa1je. Ljubezen na\xc5\xa1o \'norost\' postavi v ospredje: zaljubim se v osebo, ki razume kakovost moje norosti. To pomeni, da sem pred ljubljeno osebo nag, \xc5\xa1e preden se sle\xc4\x8dem. Druga oseba mi omogo\xc4\x8di, da se potopim v svojo norost. Ljubezen predruga\xc4\x8di \xc4\x8dloveka. Njegov jaz po izku\xc5\xa1nji ljubezni, \xc4\x8detudi je nesre\xc4\x8dna, ni ve\xc4\x8d tak\xc5\xa1en, kot je bil prej. Ljubezen nas naredi druga\xc4\x8dne, ker se soo\xc4\x8dimo s svojo norostjo, jo spoznamo. Tako je ljubezen pravzaprav odnos med na\xc5\xa1o norostjo in racionalnostjo." _NEWLINE_Poglobi se v bistvene modalitete \xc4\x8dlove\xc5\xa1kega bivanja: transcendence, svetega, prepovedanega, rojstva, smrti, samote. Po analizi fenomena ljubezni, se posveti \xc5\xa1e du\xc5\xa1evnim procesom, ki ustvarijo mo\xc5\xbenost za ljubezensko dogajanje. Zvrstijo se poglavja o ljubezni v povezavi s strastjo, po\xc5\xbeelenjem, spolnostjo, idealizacijo ljubljene osebe, ob\xc4\x8dutenjem sramu, ljubosumjem, poistovetenjem, \xc5\xbeeljo po posedovanju in blaznostjo.'