b'\n_START_ARTICLE_\nVrtnica\n_START_SECTION_\nZgodovina vrtnic\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1700 so prinesli v Evropo vrtnico semperflorens (it. Rosa del Bengala). Leta 1800 pa R. indica var. fragrans (it. Rosa Tea) iz Kitajske, poznana tudi kakor R. chinensis. Ko so R. gallica in R. indica var. fragrans kri\xc5\xbeali, so leta 1840 pridobili IBRIDI RIFIORENTI. Te so kri\xc5\xbeali z R. indica in tako so pridobili novo vrsto iz skupine hibridne \xc4\x8dajevke. V istih letih so tudi kri\xc5\xbeali R. indica in R. gallica pridobili R. borbonica, ki je dandanes prakti\xc4\x8dno izginila. Leta 1900 pa je neki vrtnar iz Liona, Pernet Ducher, pri kri\xc5\xbeanju hibridov z R. lutea spoznal, da je izna\xc5\xa1el novo skupino, t. i.\xc2\xa0\xc2\xbbIbridi di Lutea\xc2\xab, katera je \xc5\xa1e danes obdelana. Takih kri\xc5\xbeanj je veliko in prav s pomo\xc4\x8djo teh so nekdaj odkrili veliko vrst vrtnic, \xc5\xbeal pa nekaterih niso obdelali naprej in zato danes ne vemo, kak\xc5\xa1ne so bile.'