b'\n_START_ARTICLE_\nViterbski sporazum\n_START_PARAGRAPH_\nViterbski sporazum ali Viterbska pogodba sta bila sporazuma Karla I. Sicilskega z izgnanim cesarjem Latinskega cesarstva Balduinom II. in ahajskim knezom Viljemom II., sklenjena 24. in 27. maja 1267, s katerima se je ve\xc4\x8dina pravic do propadlega Latinskega cesarstva prenesla na Karla I.\n_START_SECTION_\nOzadje\n_START_PARAGRAPH_\nGr\xc5\xa1ka osvojitev Konstatinopla in propad Latinskega cesarstva leta 1261 sta prisilila osiroma\xc5\xa1enega latinskega cesarja Balduina II. na beg na Zahod in iskanje pomo\xc4\x8di za kri\xc5\xbearski pohod, da bi zanj ponovno osvojil prestol Latinskega cesarstva. Nekaj \xc4\x8dasa je pri\xc4\x8dakoval pomo\xc4\x8d Manfreda Sicilskega, ki je tako kot njegov o\xc4\x8de, cesar Friderik II., upal, da bo kri\xc5\xbearski pohod izbolj\xc5\xa1al njegove odnose s pape\xc5\xa1tvom. Manfreda je leta 1266 premagal in odstavil Karel I. in prepre\xc4\x8dil Balduinove na\xc4\x8drte.  Ko je pape\xc5\xbe Klemen IV. leta 1267 spro\xc5\xbeil pogajanja med Karlom I. in Balduinom, je slednji bival na pape\xc5\xbeevem dvoru v Viterbu. Viljem II. Villehardouin je kot najve\xc4\x8dji vazal ostankov Balduinovega imperija iskal zaveznika,  ki bi mu pomagal braniti Ahajsko kne\xc5\xbeevino pred epirskim despotom, ki je po zmagi v bitki pri Pelagoniji leta 1259 mo\xc4\x8dno okrepil svoj polo\xc5\xbeaj. Na pogajanja v Viterbo je poslal svojega zastopnika Leonarda Verulijskega.\n_START_SECTION_\nDolo\xc4\x8dbe\n_START_PARAGRAPH_\nVojna za evbejsko nasledstvo med Viljemom II. in langobardskimi vladarji Evbeje, ki jih je podpirala Bene\xc5\xa1ka republika, in Viljemov poraz v bitki pri Pelagoniji  sta poponoma iz\xc4\x8drpala vire njegove kne\xc5\xbeevine. Da bi dobil Karlovo pomo\xc4\x8d, mu je bil pripravljen odstopiti Ahajsko kne\xc5\xbeevino v zameno za pravico do vladanja v njej. Predlagana poroka Viljemove h\xc4\x8derke Izabele sinom bizantinskega cesarja Andronikom je bila odpovedana. Izabela naj bi se namesto z njim poro\xc4\x8dila s Karlovim sinom Filipom. \xc4\x8ce zakonski par ne bi imel otrok, bi Karel lahko razdedinil Izabelo. Viljem je nejevoljno pristal na ponujene pogoje. Sporazum je bil podpisan 24. maja 1267._NEWLINE_Karel je izkoristil tudi Balduinove politi\xc4\x8dne in finan\xc4\x8dne te\xc5\xbeave. Na Karla bi moral prenesti Krf in nekaj mest v Albaniji, ki so bila neko\xc4\x8d dota Helene Epirske, in suverenost nad Ahajsko kne\xc5\xbeevino in egejskimi otoki, razen Lesbosa, Hiosa, Samosa in Kosa, ki so bili v Balduinovi domeni. Sporazum je bil podpisan 24. maja 1267._NEWLINE_Karel bi moral v zameno v enem letu zbrati in vzdr\xc5\xbeevati vojsko dva tiso\xc4\x8d vitezov, ki naj bi osvojili Konstantinopel. Dobil bi tretjino vseh ozemelj, ki bi jih za cesarja osvojila njegova vojska, razen Konstantinopla. Sklenjena je bila tudi poro\xc4\x8dna pogodba, po kateri bi se Balduinov sin in naslednik Filip Courtenayski poro\xc4\x8dil s Karlovo drugo h\xc4\x8derko Beatriko Sicilsko. \xc4\x8ce bi Filip umrl brez naslednika, bi njegovo cesarstvo pri\xc5\xa1lo pod Karlovo oblast. Sporazum je bil podpisan 27. maja 1267.\n_START_SECTION_\nPosledice\n_START_PARAGRAPH_\nSporazum je bil za Balduina zelo neugoden. Prisilil ga je, da je pravice do Ahaje, h kateri ja spadala tudi Atenska vojvodina, in je bila najbogatej\xc5\xa1i del njegovega cesarstva, prenesel na frankovskega kralja. Izguba Ahaje je bila hkrati njegova najbolj\xc5\xa1a mo\xc5\xbenost, da dobi Konstantinopel. \xc4\x8ce bi kri\xc5\xbearski pohod potekal po na\xc4\x8drtih, bi kljub temu pridobil ve\xc4\x8d ozemlja kot poveljnik an\xc5\xbeujske armade. Za\xc4\x8detek kri\xc5\xbearskega pohoda proti Mihaelu VIII. Paleologu se je zaradi njegovih pogajanj s pape\xc5\xbeem o ponovni zdru\xc5\xbeitvi katoli\xc5\xa1ke in pravoslavne cerkve  in Balduinove smrti kmalu po Filipovi in Beatrikini poroki leta 1273 zavlekel do 1280. let.  _NEWLINE_Na Veliko no\xc4\x8d 1282 se je s Sicilskimi ve\xc4\x8dernicami za\xc4\x8del uspe\xc5\xa1en upor proti francoski oblasti na Siciliji. Uporniki so v messinskem pristani\xc5\xa1\xc4\x8du po\xc5\xbegali celotno invazijsko ladjevje. Sledila je vojna, v kateri je Karel I. izgubil Sicilijo in ogromno energije, Konstantinopel pa je bil dolgo \xc4\x8dasa na varnem. _NEWLINE_Najve\xc4\x8dji dose\xc5\xbeek sporazuma je bil premik Ahaje v an\xc5\xbeujsko politi\xc4\x8dno sfero. An\xc5\xbeujci so igrali pomembno politi\xc4\x8dno vlogo v frankovski Gr\xc4\x8diji do leta 1387. Na njihovo \xc5\xbealost politi\xc4\x8dne  poro\xc4\x8dne pogodbe s klavzulami o nadomestnih dedi\xc4\x8dih niso dala \xc5\xbeelenih rezultatov. Po smrti sina Filipa Sicilskega leta 1271 je Karel I. na ta na\xc4\x8din sicer dobil Ahajo, vendar so vdova Izabela, njena sestra in njuni dedi\xc4\x8di do leta 1383 izpodbijali an\xc5\xbeujske lastninske pravice.'