b'\n_START_ARTICLE_\nNormani\n_START_PARAGRAPH_\nNormani (iz Northmen, severnjaki) so bili ljudstvo, ki se je od 8. stoletja dalje iz Skandinavije selilo na jug in se ustavilo v pokrajini dana\xc5\xa1nje Francije, ki se po njih imenuje Normandija. Bili so potomci Vikingov in kot taki predvsem voj\xc5\xa1\xc4\x8daki in osvojevalci. Kmalu jim je postala Normandija premajhna. Najbolj smeli in pustolovski Normani so se odpravili odkrivat nove de\xc5\xbeele, najbojevitej\xc5\xa1i so se spravili nad sosede: leta 1066 so zasedli del Anglije in leta 1130 so \xc5\xbee kraljevali na samem evropskem jugu, Siciliji._NEWLINE_Kakor drugi Germani so Normani \xc5\xbeiveli v manj\xc5\xa1ih plemenih. Bili so pastirji, poljedelci in spretni trgovci, a predvsem so bili morski roparji. Imeli so odli\xc4\x8dne manj\xc5\xa1e ladje, ki so jih znali ob zdru\xc5\xbeiti v nepremagljivo enoto. Za poglavarja so volili enostavno najmo\xc4\x8dnej\xc5\xa1ega in najspretnej\xc5\xa1ega voj\xc5\xa1\xc4\x8daka, ki pa ni u\xc5\xbeival posebnih prednosti. To se je poznalo predvsem pri delitvi plena, ko je bil enakopraven drugim.\n_START_SECTION_\nVzhodna veja\n_START_PARAGRAPH_\nV za\xc4\x8detku 9. stoletja so se nekatera normanska plemena (Ros, Varjagi) podala na vzhod po ozemlju dana\xc5\xa1nje Rusije in se pome\xc5\xa1ala med slovanska plemena. Bili so med prvimi prebivalci Novgoroda in Kijeva, a spustili so se tudi vzdol\xc5\xbe Dnjepra do \xc4\x8crnega morja in leta 886 so dosegli Bizanc. O teh normanskih plemenih poslej ni ve\xc4\x8d podatkov, ker so se na svoji dolgi poti asimilirali najprej s Slovani, nato pa dokon\xc4\x8dno z Bizantinci.\n_START_SECTION_\nSeverna veja\n_START_PARAGRAPH_\nPrav tako v 9. stoletju so se nekatere skupine Normanov podale na dana\xc5\xa1njo Irsko, kjer so zgradile ve\xc4\x8d pristanov in opori\xc5\xa1\xc4\x8d za svoje ladjevje. Tudi sam Dublin je nastal v tisti dobi. Iz teh krajev so Normani leta 874 dosegli Islandijo, leta 986 Grenlandijo in okoli leta 1000 celo dana\xc5\xa1nji Labrador. Nekateri od teh izrednih mornarjev so se na najsevernej\xc5\xa1i to\xc4\x8dki tega potovanja obrnili proti vzhodu, ob\xc5\xa1li severni pol in pristali na obalah Belega morja.\n_START_SECTION_\nNa Francoskem\n_START_PARAGRAPH_\nNormanski morski roparji so ve\xc4\x8dkrat speljali svoje gib\xc4\x8dno ladjevje na re\xc4\x8dne izlive in nato po rekah naprej v notranjost de\xc5\xbeele. Tako so leta 845 in 856 dosegli celo Pariz. Leta 886 so Normani spet pri\xc5\xa1li globoko v notranjost in Karel \xc5\xa0iroki je moral ne samo pla\xc4\x8dati visoko odkupnino ali danegeld, ampak tudi dovoliti oropanje Burgundije. Leta 911 je Karel III. Preprosti moral sprejeti dejansko stanje: podelil je Normanom vse ozemlje, ki so ga bili zasedli ob spodnjem toku reke Sene. To je postala tako imenovana Kne\xc5\xbeevina Normandija, ki se je pozneje raz\xc5\xa1irila s pridobitvijo drugih ozemelj. Tu so Normani sprejeli katoli\xc5\xa1ko vero in fevdalno ureditev de\xc5\xbeele ter, vsaj formalno, francoski jezik in kulturo, a njihov bojeviti zna\xc4\x8daj se \xc5\xa1e dolgo ni umiril.\n_START_SECTION_\nNa Angle\xc5\xa1kem\n_START_PARAGRAPH_\nBritanski otoki so bili cilj normanskih vdorov vse od 8. stoletja, v\xc4\x8dasih za ropanje, drugi\xc4\x8d samo za trgovske posle. A tudi Danci so imeli namen zasesti to de\xc5\xbeelo in kon\xc4\x8dno jim je to tudi uspelo: leta 1013 je danski kralj Knut Veliki zdru\xc5\xbeil Anglijo z Norve\xc5\xa1ko. A \xc5\xbee njegovemu sinu jo je sa\xc5\xa1ki kralj Edvard Spoznavalec odvzel, pri \xc4\x8demer so mu pomagali zavezniki in sorodniki Normani. Ko je kralj leta 1066 umrl brez nasledstva, se je normandijski knez Viljem, sin njegovega bratranca, potegnil za prestol. Moral si ga je sicer priboriti z bitko pri Hastingsu, a postal je kralj Viljem Osvajalec. _NEWLINE_To je bil eden najve\xc4\x8djih preobratov v angle\xc5\xa1ki zgodovini. Viljem je popolnoma spremenil dotedanji ustroj de\xc5\xbeele. Odstranil je vse lokalno plemstvo od oblasti in postavil na odgovorna mesta normanske izvedence. Dr\xc5\xbeavne slu\xc5\xbebe je pla\xc4\x8deval z dodelitvijo fevdalnih pravic in s tem uvedel na otoke francosko fevdalno ureditev. V dvajsetih letih njegovega vladanja je bilo na ozemlju sezidanih okoli 80 gradov. V kratkem se je normanska nadoblast raz\xc5\xa1irila na Wales, \xc5\xa0kotsko, Ferske otoke, Islandijo. Evropski na\xc4\x8din \xc5\xbeivljenja se je pozneje \xc5\xa1e bolj utrdil s prihodom Plantagenetov, ki so vladali tudi v Normandiji in so leta 1153 zasedli angle\xc5\xa1ki prestol.\n_START_SECTION_\nV ju\xc5\xbeni Italiji\n_START_PARAGRAPH_\nKakor so severnjaki v 8. stoletju odhajali na jug iskat rodovitnej\xc5\xa1e zemlje in la\xc5\xbeje pre\xc5\xbeivetje, tako so morali tudi po kak\xc5\xa1nem stoletju spet zapustiti svoje domove v Normandiji, ki je postala prenaseljena. Zaradi strogega fevdalnega reda, ki je vladal tudi v Normandiji, so samo sinovi prvorojenci lahko dedovali posestva, drugi sinovi pa so morali zdoma in so se ve\xc4\x8dinoma pre\xc5\xbeivljali kot poklicni bojevniki. Tako je veliko Normanov od\xc5\xa1lo v ju\xc5\xbeno Italijo, kjer so se z lahkoto zaposlili kot najemni\xc5\xa1ki vojaki, saj je bil ves polotok v stalnem boju in prepiru. Eden za drugim so si Normani v eni ali drugi bitki priborili slavo, zemljo in plemi\xc5\xa1ki naslov. Premagali so Bizantince in pregnali Arabce s Sicilije. V enem samem stoletju so si pridobili oblast nad vso ju\xc5\xbeno Italijo, Sicilijo, delom Balkana, Malto in manj\xc5\xa1imi otoki. Rogerij II., ki se je dal leta 1130 kronati za kralja Sicilije, je vse normanske posesti v Sredozemlju zdru\xc5\xbeil pod svojo krono. Njegov sin in naslednik, Viljem I., se je moral spopasti s pape\xc5\xa1kimi \xc4\x8detami, a jih je zlahka premagal in dosegel dolgotrajen mir, ki je prinesel dr\xc5\xbeavi obdobje blaginje in kulturne rasti. _NEWLINE_Zaradi pomanjkanja mo\xc5\xa1kih potomcev je normanska kraljevina nehala obstajati leta 1198, ko je bila s poroko Kostance Sicilske in Henrika VI. (Sveto rimsko cesarstvo) vklju\xc4\x8dena v Sveto rimsko cesarstvo.\n_START_SECTION_\nFevdalna administracija\n_START_PARAGRAPH_\nNormanska dr\xc5\xbeava je bila fevdalna monarhija, v kateri je bila kraljeva oblast dovolj mo\xc4\x8dna, da je prepre\xc4\x8dila strankarstvo in politi\xc4\x8dno razdrobljenost. Nasprotno je Normanom celo uspelo, da so zdru\xc5\xbeili v strjeno enoto vsa \xc5\xa1tevilna ljudstva v kraljestvu. Tako so na primer Sicilijo odvzeli Arabcem in njihovemu vplivu ter jo tako dokon\xc4\x8dno vrnili v obmo\xc4\x8dje latinske kulture, s \xc4\x8dimer so jo tudi povezali s preostalo ju\xc5\xbeno Italijo v ideolo\xc5\xa1ko enoto, ki je kljubovala vsem poznej\xc5\xa1im politi\xc4\x8dnim pritiskom._NEWLINE_To so Normani dosegli z na\xc4\x8dinom upravljanja, ki je upo\xc5\xa1teval notranje potrebe mest in fevdov ter se isto\xc4\x8dasno zavzemal za enovito rast kraljestva. Vlado so sestavljali poleg kralja fideles, ki so bili dr\xc5\xbeavni uradniki vseh vrst, od administracije do sodstva. Strogo dolo\xc4\x8dena birokratska ureditev je predvidevala v samem vrhu vlade tudi predstavnike vseh pokrajin kraljevine. Posebni odsek vlade se je ukvarjal s financami, pri \xc4\x8demer so bile lo\xc4\x8dene centralne posesti (Sicilija in del Kalabrije) od drugih. Oblast in odgovornost sta se potem porazdelili v manj\xc5\xa1e de\xc5\xbeelne in nato teritorialne enote, a vedno v  skladu s fevdalnimi na\xc4\x8deli. Prav fevdalizem v administraciji je dovolil isto\xc4\x8dasno skrb za lokalne potrebe in strjenost celotne dr\xc5\xbeave. Za tedanje pojme, pa tudi za dana\xc5\xa1nje razumevanje, je bil normanski na\xc4\x8din uprave izredno prakti\xc4\x8den in pravi\xc4\x8den._NEWLINE_\xc5\xbdal je prav fevdalni na\xc4\x8din mi\xc5\xa1ljenja privedel tudi do tega, da je v totalitarizmu Svetega rimskega cesarstva izginila ne samo odli\xc4\x8dno urejena kraljevina, pa\xc4\x8d pa tudi vsaka sled Normanov, sredozemskih Vikingov.'