b'\n_START_ARTICLE_\nGeorgij Valentinovi\xc4\x8d Plehanov\n_START_SECTION_\nZGODNJA LETA\n_START_PARAGRAPH_\nGeorgi Valentinovi\xc4\x8d Plehanov je bil rojen 19. 11. 1856 v ruski vasici Gudalovka, kjer je tudi odra\xc5\xa1\xc4\x8dal skupaj z enajstimi brati in sestrami. Georgijev o\xc4\x8de Valentin Plehanov iz tatarske dru\xc5\xbeine je bil dedni \xc4\x8dlan ruskega plemstva. Valentin je bil \xc4\x8dlan ni\xc5\xbejega sloja ruskega plemstva in imel v lasti pribli\xc5\xbeno 270 hektarov zemlje. Georgijeva mama Maria Feodorovna je bila daljna sorodnica znanega literarnega kritika Visarjona Belinskega in se poro\xc4\x8dila z Georgijevim o\xc4\x8detom leta 1855 po smrti njegove prve \xc5\xbeene. Georgijeva uradna izobrazba se je za\xc4\x8dela leta 1866, ko je kot desetletnik vstopil v Konstantinovo voja\xc5\xa1ko \xc5\xa1olo v Vorone\xc5\xbeu. Tam se je izobra\xc5\xbeeval do leta 1873, ko je Maria Feodorovna pripisala njegovo \xc5\xbeivljenje kot revolucionarno do liberalnim idejam, ki jim je bil izpostavljen v \xc4\x8dasu \xc5\xa1olanja na \xc5\xa1oli. V letu 1871 se je njegov o\xc4\x8de Valentin Plehanov odrekel prizadevanju, da bi svojo dru\xc5\xbeino ohranil kot lastnika majhnega posestva in sprejel pozicijo administrativnega uradnika v novonastalem \xcb\x9dzemstvu\xcb\x9d. Po smrti svojega o\xc4\x8deta se je Plehanov izpisal iz voja\xc5\xa1ke akademije in se vpisal na sanktpeterbur\xc5\xa1ki metalur\xc5\xa1ki in\xc5\xa1titut. Tam je bil leta 1875 predstavljen mlademu revolucionarnemu intelektualcu Pavlu Akselrodu, ki je kasneje zapisal, da je Plehanov nemudoma naredil vtis nanj. Zapisal je: \xcb\x9d Dobro je govoril v poslovnem slogu, preprosto in vendar na literaren na\xc4\x8din. Vsak je lahko v njem opazil ljubezen do znanja, navado branja, razmi\xc5\xa1ljanje, delanje. Takrat je sanjal o tem, da bi kon\xc4\x8dal svoje \xc5\xa1olanje iz kemije. Ta na\xc4\x8drt mi ni ugajal.. \xcb\x9dTo je razko\xc5\xa1je!\xcb\x9d, sem rekel mladeni\xc4\x8du. \xc4\x8ce potrebuje\xc5\xa1 toliko \xc4\x8dasa da kon\xc4\x8da\xc5\xa1 svoje \xc5\xa1tudije iz kemije, kdaj pa bo\xc5\xa1 za\xc4\x8del z delo za revolucijo?\xcb\x9d Pod vplivom Akselroda je bil Plehanov pritegnjen v populisti\xc4\x8dno gibanje, kot aktivist v glavni revolucionarni organizaciji \xcb\x9dZemlia i Volia\xcb\x9d (Zemlja in Svoboda).\n_START_SECTION_\nPOLITI\xc4\x8cNO DELOVANJE\n_START_PARAGRAPH_\nPlehanov je bil med prvimi organizatorji politi\xc4\x8dnih demonstracij v Rusiji. Leta 1876 je v Sankt Petersburgu z govorom pred Kazansko katedralo obto\xc5\xbeeval carsko avtokracijo in zagovarjal ideje \xc4\x8cerni\xc5\xa1evskega. Zaradi svoje politi\xc4\x8dne aktivnosti je bil leta 1877 in 1878 aretiran, a le za kratek \xc4\x8das. Leta 1880 je od\xc5\xa1el v \xc5\xa0vico in se \xc5\xa1e 37 let ni vrnil v Rusijo. V \xc5\xbdenevi, kjer je pre\xc5\xbeivel ve\xc4\x8dino svojega izgnanstva, je leta 1883 je skupaj s Pavlom Akselrodom ustanovil prvo rusko marksisti\xc4\x8dno revoluciarno organizacijo imenovano Osvoboditev dela. V dveh delih, Socializem in politi\xc4\x8dna borba (\xd0\xa1\xd0\xbe\xd1\x86\xd0\xb8\xd0\xb0\xd0\xbb\xd0\xb8\xd0\xb7\xd0\xbc \xd0\xb8 \xd0\xbf\xd0\xbe\xd0\xbb\xd0\xb8\xd1\x82\xd0\xb8\xd1\x87\xd0\xb5\xd1\x81\xd0\xba\xd0\xb0\xd1\x8f \xd0\xb1\xd0\xbe\xd1\x80\xd1\x8c\xd0\xb1\xd0\xb0) ter Na\xc5\xa1a razhajanja (\xd0\x9d\xd0\xb0\xd1\x88\xd0\xb8 \xd1\x80\xd0\xb0\xd0\xb7\xd0\xbd\xd0\xbe\xd0\xb3\xd0\xbb\xd0\xb0\xd1\x81\xd0\xb8\xd1\x8f) je kritiziral populizem in predstavil ruski marksizem. Marksisti naj bi organizirali upor proletariatov proti avtokraciji. Delavski razred se je kon\xc4\x8dno osvobodil s socialisti\xc4\x8dno revolucijo. Do sredine 90. let 19. stoletja je Plehanova skupina pridobila nekaj pomembnih podpornikov, med drugimi tudi Lenina. V 90. letih je Plehanov nadaljeval s svoji kritiziranjem populistov, predvsem v svojem delu K vpra\xc5\xa1anju o razvoju monisti\xc4\x8dnega pojmovanja zgodovine (\xd0\x9a \xd0\xb2\xd0\xbe\xd0\xbf\xd1\x80\xd0\xbe\xd1\x81\xd1\x83 \xd0\xbe \xd1\x80\xd0\xb0\xd0\xb7\xd0\xb2\xd0\xb8\xd1\x82\xd0\xb8\xd0\xb8 \xd0\xbc\xd0\xbe\xd0\xbd\xd0\xb8\xd1\x81\xd1\x82\xd0\xb8\xd1\x87\xd0\xb5\xd1\x81\xd0\xba\xd0\xbe\xd0\xb3\xd0\xbe \xd0\xb2\xd0\xb7\xd0\xb3\xd0\xbb\xd1\x8f\xd0\xb4\xd0\xb0 \xd0\xbd\xd0\xb0 \xd0\xb8\xd1\x81\xd1\x82\xd0\xbe\xd1\x80\xd0\xb8\xd1\x8e), ki ga je izdal leta 1895. Za tedanjo svetovno literaturo je bilo to najpomembnej\xc5\xa1e delo o zgodovinskih in teoretskih izvirih Marxovih koncepcij in socializma. Plehanov dandanes \xc5\xa1e vedno velja za enega redkih, ki je pre\xc5\xa1tudiral filozofske predhodnike Marxovega materializma in dialektike, s poudarkom na francoskem materializmu 18. stoletja in kritiko narodni\xc5\xa1kih idealisti\xc4\x8dnih sociolo\xc5\xa1kih koncepcij Mihajlovskega, Karejeva, Krivenka in drugih._NEWLINE_Leta 1900 je skupaj z Leninom, Akselrodom, Potresovim in Martovim izdal marksisti\xc4\x8dni \xc4\x8dasopis Iskra. S tem naj bi vzpodbudili zdru\xc5\xbeitev neodvisnih marksisti\xc4\x8dnih skupin v enotno organizacijo. Pojavila se je ruska stranka socialnih demokratov, ki pa se je kmalu razdelila na Bolj\xc5\xa1evike in Menj\xc5\xa1evike. Bolj\xc5\xa1eviki so podpirali Leninove ideje o komunisti\xc4\x8dni revoluciji in nasilnem prevzemu oblasti, Plehanov pa je bil menj\xc5\xa1evik in zagovarjal marksisti\xc4\x8dne ideje.'