b'\n_START_ARTICLE_\nBrahmagupta\n_START_SECTION_\nSprejem in odziv na njegova dela\n_START_PARAGRAPH_\nZgodovinar znanosti George Sarton ga je imenoval\xc2\xa0\xc2\xbbenega najve\xc4\x8djih znanstvenikov njegove rase in najve\xc4\x8djega za \xc4\x8dasa njegovega \xc5\xbeivljenja\xc2\xab Brahmaguptove ideje ne naprej razvijal njegov potomec Baskara I iz Ud\xc5\xbeaina, ki je Brahmagupta imel za ganaka-\xc4\x8dakra-\xc4\x8dudamani (dragulj v kroni matematikov). Prithudaka Svaminje v svojih komentarjih obeh del poenostavil jezik zapletenih verzov in jim dodal ilustracije. Lalla in Bhattotpala sta v 8. in 9. stoletju objavila komentarje o Khanda-kadjaka. Dodatni komentarji so izhajali tja do 12. stoletja . Nekaj desetletij po smrti Brahmagupte je leta 719 Sind pri\xc5\xa1el pod arabski kalifat. V Gurd\xc5\xbearadesa so poslali odprave. Kraljestvo Bhillamala so verjetno zravnali s tlemi, Ujjain pa se je napadom uprl. Dvor kalifa Al-Mansurja (754-775)je obiskalo poslanstvo iz Sinda, v katerem je bil tudi astrolog Kanaka, ki jes seboj imel (lahko da na pamet nau\xc4\x8dene) astronomske tekste, med drugim tudi dela Brahmagupte. Besedila Brahmagupte je v arab\xc5\xa1\xc4\x8dino prevedel Muhammad al-Fazari, an astronom na Al-Mansurjevem dvoru pod imeni Sindhind in Arakhand. Ti prevodi so imeli kot neposredno posledico \xc5\xa1irjenje deseti\xc5\xa1kega \xc5\xa1tevilskega sistema. Matematik Al-Hvarizmi (800-850 CE) je napisal delo al-Jam wal-tafriq bi hisal-al-Hind (Se\xc5\xa1tevanje in od\xc5\xa1tevanje v indijski eritmetiki), ki so ga v 13. stoletju prevedli v latin\xc5\xa1\xc4\x8dino pod imenom Algorithmi de numero indorum. Ta besedila so deseti\xc5\xa1ki sistem in aritmeti\xc4\x8dne algoritme Brahmagupte raz\xc5\xa1irila po vsem svetu. Al-Khwarizmi je tudi napisal svojo razli\xc4\x8dico Sindhind, pomagal si je pri tem z verzijo Al-Fazarija, ki ji je dodal ptolomejske elemente. Indijsko astronomsko gradivo je bilo stoletja dolgo v obtoku, najti ga je tudi v srednjeve\xc5\xa1kih delih v latin\xc5\xa1\xc4\x8dini.'