b'\n_START_ARTICLE_\nEmblem\n_START_PARAGRAPH_\nEmblem je likovno znamenje, ki simbolizira kako pripadnost, dejavnost ali idejo ali emblem je abstraktna ali reprezentativna slikovna podoba, ki predstavlja zamisel, kot moralno resnico ali alegorijo ali osebo, kot kralja ali svetnika.\n_START_SECTION_\nDruga terminologija\n_START_PARAGRAPH_\nTotem je poseben \xc5\xbeivalski simbol, ki izra\xc5\xbea duh klana. Heraldika pozna njihove embleme kot naboj. Lev passant slu\xc5\xbei kot emblem Anglije, podivjan lev je emblem \xc5\xa0kotske._NEWLINE_Ikona je sestavljena iz slike (prvotno verske slike), ki je postala po dogovoru standardizirana. Logotip je brezosebna, sekularna ikona, obi\xc4\x8dajno gospodarskega subjekta.\n_START_SECTION_\nEmblem v zgodovini\n_START_PARAGRAPH_\nOd 15. stoletja je termin emblem (emblema; iz gr\xc5\xa1\xc4\x8dine: \xe1\xbc\x94\xce\xbc\xce\xb2\xce\xbb\xce\xb7\xce\xbc\xce\xb1 - \'reliefni (vtisnjen) ornament\') in emblematura pripadal termini technici arhitekture. To pomeni ikoni\xc4\x8dno slikanje, risanje ali kiparska predstavitev zamisli, pritrjene na hi\xc5\xa1ah in pripada - podobno napis - arhitekturnim okraskom (ornamentom). Od objave v De Re Aedificatoria (1452, Deset knjig o arhitekturi), Leona Battiste Albertija (1404-1472), so vzorce po De architecturi rimskega arhitekta in in\xc5\xbeenirja Vitruvija, so embleme povezovali z egiptovskimi hieroglifi in so veljali za izgubljen univerzalni jezik.  Zato emblemi pripadajo renesan\xc4\x8dnemu poznavanju antike, ki obsega ne samo gr\xc5\xa1ko in rimsko antiko, temve\xc4\x8d tudi egiptovsko antiko, kar dokazujejo \xc5\xa1tevilni obeliski zgrajeni v 16. in 17. stoletju v Rimu. _NEWLINE_Leta 1531 je bila v Augsburgu objavljena prva knjiga emblemov, Emblemata, italijanskega pravnika Andrea Alciato, ki je spro\xc5\xbeila navdu\xc5\xa1enje nad emblemi, ki je trajalo dve stoletji in se je dotaknilo ve\xc4\x8dine dr\xc5\xbeav zahodne Evrope.  "Emblem" v tem smislu se nana\xc5\xa1a na didakti\xc4\x8dno ali moralizirajo\xc4\x8do kombinacijo slike in besedila, namenjen pripravi bralca v samo-odsevni pregled svojega lastnega \xc5\xbeivljenja. Zapletena zdru\xc5\xbeenja simbolov lahko posredujejo informacije o kulturni obve\xc5\xa1\xc4\x8denosti gledalca, zna\xc4\x8dilnost umetni\xc5\xa1kega gibanja 16. stoletja, imenovanega manierizem.Priljubljeno zbirko emblemov je predstavil leta 1635 Francis Quarles. Vsak od emblemov je vseboval parafrazo iz odlomka Svetega pisma, izra\xc5\xbeeno v veli\xc4\x8dastnem in metafori\xc4\x8dnem jeziku, sledijo odlomki kr\xc5\xa1\xc4\x8danskih o\xc4\x8detov in zaklju\xc4\x8di z epigrami v \xc5\xa1tirih vrsticah . Vse je bilo opremljeno z emblemom, ki je predstavljal simbolno predstavo._NEWLINE_Zbirka Quarlesovih emblemov je bila izjemno priljubljena in je imela \xc5\xa1iroko ob\xc4\x8dinstvo ter iz\xc5\xa1la v mnogih izdajah. Vendar pa kritiki v 17. in 18. stoletju niso bili tako prijazni na Quarlesa. Sir John Suckling, v svojem A Sessions of the Poets (1637) nespo\xc5\xa1tljivo namiguje nanj kot on "govori kot Bog pompozno z veliko patetike". Alexander Pope v Dunciadu je govoril o emblemih, "Kjer se slike za stran odkupijo in Quarlesa re\xc5\xa1ijo lepote, ki niso bile njegove".'