b'\n_START_ARTICLE_\nJulius Pl\xc3\xbccker\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nPrvo polovico \xc5\xbeivljenja se je Pl\xc3\xbccker ukvarajal s \xc4\x8disto matematiko in dosegel lepe uspehe v analiti\xc4\x8dni geometriji. Zelo je raz\xc5\xa1iril tudi prou\xc4\x8devanje Lam\xc3\xa9jevih krivulj._NEWLINE_\xc5\xa0tudiral je v D\xc3\xbcsseldorfu in na univerzah v Bonnu, v Heidelbergu in v Berlinu. Leta 1823 je od\xc5\xa1el v Pariz, kjer je nanj zelo vplivala odli\xc4\x8dna \xc5\xa1ola francoskih geometrov. Njen ustanovitelj Gaspard Monge je ravno tedaj umrl. Leta 1825 se je Pl\xc3\xbccker vrnil v Bonn in leta 1828 postal profesor matematike. Istega leta je objavil prvo knjigo svojega dela Analytisch-geometrische Entwickelungen, kjer se je prvi\xc4\x8d pojavil skraj\xc5\xa1ani zapis. Leta 1831 je objavil drugo knjigo, kjer je jasno opredelil na\xc4\x8delo dualnosti na trdnih in neodvisnih temeljih._NEWLINE_Leta 1847 ga je za\xc4\x8dela zanimati fizika in tega leta jo je za\xc4\x8del tudi pou\xc4\x8devati. Med prvimi je za\xc4\x8del raziskovati katodne \xc5\xbearke. Ko je dobil Geisslerjevo cev, je za\xc4\x8del spu\xc5\xa1\xc4\x8dati tok skozi vakuum in razred\xc4\x8dene pline ter opazoval, kaj se pri tem dogaja. Leta 1858 je v \xc4\x8dlanku podrobno opisal fluorescen\xc4\x8dne pojave. Njegovo klju\xc4\x8dno odkritje je bilo, da se fluorescen\xc4\x8dno \xc5\xbearenje premakne, \xc4\x8de se postavi cev v magnetno polje. \xc4\x8ce se zamenja smer magnetnega polja, se pomakne v nasprotno smer. Iz tega je sklepal, da so, ne glede na naravo same fluorescence, v pojav vpleteni elektri\xc4\x8dni naboji. To je predstavljalo prvi korak k delcem atomov._NEWLINE_Pl\xc3\xbccker je najprej sam in kasneje v sodelovanju z Johannom Hittorfom oral ledino v spektroskopiji plinov. Prvi je uporabljal Geisslerjevo cev, vakuumsko cev s kapilarnim delom, s katero je lahko oja\xc4\x8dal slabotna elektri\xc4\x8dna pro\xc5\xbeenja za spektroskopske raziskave. Pred Bunsenom in Kirchoffom je napovedal, da so spektralne \xc4\x8drte zna\xc4\x8dilnost kemi\xc4\x8dnih snovi, ki so jih izsevale, in nakazal, da bo to odkritje zelo pomembno pri kemi\xc4\x8dni analizi. Po Hittorfu je prvi videl tri \xc4\x8drte vodikovega spektra, katere so le nekaj mesecev po njegovi smrti zaznali v spektru Son\xc4\x8devih protuberanc._NEWLINE_Fizika ga je leta 1865 prenehala zanimati in na prigovarjanje prijateljev se je vrnil k matematiki. Zamislil si je geometrijo na premici, pojem, znan v 19. stoletju. V projektivni geometriji se Pl\xc3\xbcckerjeve koordinate nana\xc5\xa1ajo na mno\xc5\xbeico homogenih koordinat, ki so jih vpeljali predvsem zaradi vlo\xc5\xbeitve mno\xc5\xbeice premic iz treh razse\xc5\xbenostih kot hiperpovr\xc5\xa1ine druge stopnje v pet razse\xc5\xbenosti. Konstrukcija uporablja 2\xc3\x972 minorje ali enakovredno drugi zunanji produkt pripadajo\xc4\x8dega vektorskega prostora z razse\xc5\xbenostjo 4. Sedaj je del teorije Grassmannovih prostorov za katera te koordinate veljajo v splo\xc5\xa1nem (k-razse\xc5\xbeni podprostori n-razse\xc5\xbenega prostora).\n_START_SECTION_\nNagrade\n_START_PARAGRAPH_\nZa svoje znanstvene dose\xc5\xbeke je Pl\xc3\xbccker leta 1866 prejel Copleyjevo medaljo Kraljeve dru\xc5\xbebe iz Londona.'