b'\n_START_ARTICLE_\nKilikija\n_START_PARAGRAPH_\nKilikija (gr\xc5\xa1ko \xce\x9a\xce\xb9\xce\xbb\xce\xb9\xce\xba\xce\xaf\xce\xb1, armensko \xd4\xbf\xd5\xab\xd5\xac\xd5\xab\xd5\xaf\xd5\xab\xd5\xa1, tur\xc5\xa1ko Kilikya), dana\xc5\xa1nja \xc3\x87ukurova, je bila anti\xc4\x8dna pokrajina in upravna enota Rimskega cesarstva na jugovzhodni sredozemski obali Male Azije severno od Cipra. Ime je dobila po svojem mitolo\xc5\xa1kem ustanovitelju Kiliksu.\n_START_SECTION_\nGeografija\n_START_PARAGRAPH_\nKilikija je le\xc5\xbeala ob sredozemski obali med Pamfilijo na zahodu in gorovjem Amanus na meji s Sirijo na vzhodu. Na severu jo je gorovje Taurus lo\xc4\x8devalo od visoke planote Anatolije. Iz Kilikija je skozi gorovje Taurus proti severu en sam ozek prehod, imenovan Kilikijska vrata._NEWLINE_Kilikijo sestavljata dve pokrajini: gorata Kilikija Traheja (gr\xc5\xa1ko \xce\x9a\xce\xb9\xce\xbb\xce\xb9\xce\xba\xce\xaf\xce\xb1 \xce\xa4\xcf\x81\xce\xb1\xcf\x87\xce\xb5\xce\xaf\xce\xb1) in ravninska Kilikja Pedija (gr\xc5\xa1ko \xce\x9a\xce\xb9\xce\xbb\xce\xb9\xce\xba\xce\xaf\xce\xb1 \xce\xa0\xce\xb5\xce\xb4\xce\xb9\xce\xac\xcf\x82). _NEWLINE_Kilikija Traheja je raz\xc4\x8dlenjega pokrajina na zahodu Kilikije na ju\xc5\xbenih pobo\xc4\x8djih Taurusa, ki se pogosto kon\xc4\x8dujejo z ozkimi polotoki in rti\xc4\x8di in majhnimi, dobro za\xc5\xa1\xc4\x8ditenimi zalivi. Zalivi so bili dobra zaveti\xc5\xa1\xc4\x8da za pirate, v srednjem veku pa so jih ravno zaradi tega zasedli genovski in bene\xc5\xa1ki trgovci. V antiki je bila pora\xc5\xa1\xc4\x8dena z obse\xc5\xbenimi gozdovi, ki so bili vir lesa za Fenicijo in Egipt. Ve\xc4\x8djih mest v pokrajini ni bilo. _NEWLINE_Kilikija Pedija le\xc5\xbei vzhodno od Kilikije Traheje na obse\xc5\xbeni obalni ravnini ju\xc5\xbeno od Taurusa. Pokrajina ima veliko rodovitne zemlje, na kateri danes gojijo bomba\xc5\xbe, grozdje, oljke in pomaran\xc4\x8de. Pokrajina je bogata z vodo, saj po njej te\xc4\x8dejo kar tri velike reke (Tarsus \xc3\x87ay, Seyhan in Jihun) in mnogo manj\xc5\xa1ih, ki s seboj prina\xc5\xa1ajo obilo rodovitnega blata.\n_START_SECTION_\nZgodnja zgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nKilikija je bila naseljena \xc5\xbee v mlaj\xc5\xa1i kameni dobi. Prvi pisni dokumenti, ki omenjajo Kilikijce, so asirski napisi iz zgodnjega 1. tiso\xc4\x8dletja pr. n. \xc5\xa1t.. Asirci so jih imenovali Kilikku in jih imeli za eno od \xc5\xa1tirih najve\xc4\x8djih sil v zahodni Aziji. Hetiti v 2. tiso\xc4\x8dletju pr. n. \xc5\xa1t. omenjajo njihovo kraljestvo Kizzuwatna, ki verjetno ni bilo del hetitske dr\xc5\xbeave. V Perzijskem cesarstvuje bila Kilikija na videz samostojna in so ji vladali doma\xc4\x8di tributarni kralji, v resnici pa je spadala v \xc4\x8detrto satrapijo. Ksenofont Efe\xc5\xa1ki (430\xe2\x80\x95354 pr. n. \xc5\xa1t.) je o njej zapisal, da ji vlada kraljica, kar je morda ostanek matrilinearne dru\xc5\xbebe, Kir Mlaj\xc5\xa1i pa je omenil, da na svojem vojnem pohodu v Kilikiji ni naletel na noben odpor.\n_START_SECTION_\nPerzijsko cesarstvo\n_START_PARAGRAPH_\nPreko Kilikije je \xc5\xbee pred Kirovo osvojitvijo potekala trgovska cesta, ki je anatolsko planoto povezovala z vzhodom. Pot je vodila skozi Kilikijska vrata, edini gorski prelaz preko Taurusa, se spustila do Issa in se nato razcepila. Ju\xc5\xbeni krak ceste je \xc5\xa1el skozi Sirijska vrata do Aleksandrete in od tam preko prelaza Bejlan v Antiohijo. Severni krak ceste je \xc5\xa1el \xc4\x8dez gorska prelaza Amanska vrata in Bag\xc4\x8de v severno Sirijo in dolino Evfrata. Oba prelaza sta lahko prehodna, zato je bila Kilikija geografsko in politi\xc4\x8dno bolj povezana s Sirijo kot z Malo Azijo.\n_START_SECTION_\nObdobje Grkov in Rimljanov\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 333 pr. n. \xc5\xa1t. je s severa skozi Kilikijska vrata brez te\xc5\xbeav vdrl Aleksander Veliki, ker so gorski prelaz verjetno nadzirali lokalni vladarji, ki s Perzijci niso bili v najbolj\xc5\xa1ih odnosih. Po Aleksandrovi smrti (323 pr. n. \xc5\xa1t.) je bila Kilikija dolgo let boji\xc5\xa1\xc4\x8de rivalskih gr\xc5\xa1kih generalov in kraljev, dokler ni nazadnje postala posest Ptolemajcev iz Egipta. Kasneje je pripadla Selevkidom, ki so obvladovali samo njeno vzhodno polovico._NEWLINE_Kilikija Traheja je postala gnezdo piratov, ki jih je \xc5\xa1ele leta 67 pr. n. \xc5\xa1t. pokoril Pompej. Kilikijo Pedijo so Rimljani osvojili \xc5\xbee leta 103 pr. n. \xc5\xa1t. in ustanovili rimsko provinco z glavnim mestom Tarz, ostalo ozemlje pa je provinci priklju\xc4\x8dil Pompej leta 64 pr. n. \xc5\xa1t. Nekaj \xc4\x8dasa je v provinco spadala tudi Frigija._NEWLINE_Leta 47 pr. n. \xc5\xa1t. je Julij Cezar rimske province reorganiziral, zato je Kilikija okrog leta 27 pr. n. \xc5\xa1t. postala del province Sirija-Kilikija-Fenicija. Zahodni del province je ostal \xc5\xa1e nekaj \xc4\x8dasa samostojen in so mu vladali doma\xc4\x8di kralji ali duhovniki, na vzhodu pa je nastalo majhno kraljestvo s kraljem Tarkondimotom. Leta 74 je cesar Vespazijan obe kraljestvi zdru\xc5\xbeil v provinco Kilikijo, ki jo je upravljal prokonzul._NEWLINE_V tetrarhiji cesarja Dioklecijana okrog leta 297 je Kilikiji vladal konzul. Skupaj z Izavrijo, Sirijo, Mezopotamijo, Egiptom in Libijo je tvorila Vzhodno diocezo - Diocesis Orientis. V 3. stoletju sta se afri\xc5\xa1ki provinci Libija in Egipt odcepili in tvorili posebno diocezo Egipt. V 7. stoletju so Kilikijo osvojili muslimanski Arabci in ji vladali vse do leta 965, ko jo je osvojil bizantinski cesar Nikefor II. Fokas._NEWLINE_Kilikija je v rimskih \xc4\x8dasih proizvajala in izva\xc5\xbeala tkanino iz kozjih dlak, imenovano cilicium, iz katere so izdelovali \xc5\xa1otore, znana pa je tudi po tem, da je bil v Tarzu rojen sveti Pavel, pisec trinajstih spisov Nove zaveze.\n_START_SECTION_\nOsmansko cesarstvo\n_START_PARAGRAPH_\nKilikija je bila od 15. stoletja do 1. januarja 1919 del Osmanskega cesarstva, potem pa so je zasedli Francozi. Z mirovno pogodbo v S\xc3\xa8vresu (1920) so jo hoteli priklju\xc4\x8dili Francoski Siriji, Turki pa so v vojni za neodvisnost to prepre\xc4\x8dili. Francozi so ostali v Kilikiji samo nekaj mesecev, dokler ni bila 9. marca 1921 s Tur\xc5\xa1kim narodnim gibanjem podpisana Kilikijska mirovna pogodba, s katero so Kilikijo vrnili Tur\xc4\x8diji. _NEWLINE_Armensko prebivalstvo Kilikije so med Armenskim genocidom (1915-1917) prakti\xc4\x8dno iztrebili.\n_START_SECTION_\nTur\xc5\xa1ka republika\n_START_PARAGRAPH_\nPo francosko-tur\xc5\xa1ki vojni in kasnej\xc5\xa1i tur\xc5\xa1ki vojni za neodvisnost je Kilikija s pogodbo v Lausanni leta 1921 postala del Republike Tur\xc4\x8dije. Danes je razdeljena na tri province: Mersin, Adana in Osmanye.\n_START_SECTION_\nMitolo\xc5\xa1ka Kilikija\n_START_PARAGRAPH_\nGr\xc5\xa1ka mitologija omenja \xc5\xa1e eno Kilikijo, majhno pokrajino jugovzhodno od Trode v severozahodni Mali Aziji. Povezave med obama pokrajinama so skrajno nejasne, \xc4\x8de so sploh bile. Trodsko Kilikijo omenjata Homer v Iliadi in Strabon v Geografiji. V Iliadi so omenjene tudi Tebe, Dardanija (Lyrnessus) in Hrise, ki jih je med trojansko vojno napadel in oplenil Ahil.'