b'\n_START_ARTICLE_\nGrad O\xc5\xa1trc\n_START_PARAGRAPH_\nGrad O\xc5\xa1trc (hrva\xc5\xa1ko O\xc5\xa1trcgrad) je neko\xc4\x8d stal na istoimenskem strmem gri\xc4\x8du 2 km severno-vzhodno od naselja Lobor v Hrva\xc5\xa1kem Zagorju na ju\xc5\xbenem pobo\xc4\x8dju Ivan\xc5\xa1\xc4\x8dice. V razvaline je bil prepu\xc5\xa1\xc4\x8den \xc5\xbee v 1. polovici 17. stoletja in o njem pri\xc4\x8da le nekaj ostankov obrambnega zidu.\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nGrad ali utrdba je prvi\xc4\x8d omenjena leta 1330 kot gospo\xc5\xa1\xc4\x8dina, na kateri je gospodoval Peter Gising imenovani Herceg. V rokah Gisingov je bil do leta 1339, ko je njihova posestva v imenu kralja Karla I. Roberta An\xc5\xbeujskega osvojil ban Mikac Mihaljevi\xc4\x87. V kraljevih rokah Grad O\xc5\xa1trc ostane do 27. januarja1399, ko ga je ogrski kralj Sigismund Luksembur\xc5\xa1ki skupaj z Zagorsko \xc5\xbeupanijo podelil celjskemu grofu Hermanu II.. Celjski grofje in dr\xc5\xbeavni knezi ter ve\xc4\x8dkrat hrva\xc5\xa1ki bani so grad imeli v posesti do 1456. Po smrti Ulrika II. Celjskega je bil grad eno leto v posesti njegove vdove Katarine Brankovi\xc4\x87. Leta 1457 je bil grad v lasti vojskovodje Celjskih, ki je postal hrva\xc5\xa1ki ban, Jana Vitovca in njegovih sinov Jana, Janeza in Viljema, od pribli\xc5\xbeno leta 1489 je lastnik gradu Jakob Sz\xc3\xa9kely, nato od leta 1494 ogrski kralj Matija Korvin, ki ga je leta 1504 podelil Beatrici Frankopanski. Od leta 1509 je bil lastnik gradu Georg Brandembur\xc5\xa1ki iz veje Hohenzollern, leta 1513 preide v roke Ljudevita Pakra\xc4\x8dkega, in leta 1519 Mirka Brada\xc4\x8da. Od leta 1555 so na gradu gospodarili kot solastniki dru\xc5\xbeini Pakra\xc4\x8dkih in Brada\xc4\x8devih, ki pa se jim je z \xc5\xbeenitnimi pogodbami pridru\xc5\xbeila dru\xc5\xbeina Keglevi\xc4\x87, ki ga je na za\xc4\x8detku 17. stoletja opustila.'