b'\n_START_ARTICLE_\nRobot\n_START_PARAGRAPH_\nRobot je stroj, ki ga nadzoruje ra\xc4\x8dunalnik in ga lahko programiramo, da samostojno opravlja dolo\xc4\x8deno opravilo. Robote pogosto uporabljamo v industriji za prena\xc5\xa1anje materiala ali za izvajanje ponavljajo\xc4\x8dih se opravil. Tako lahko na primer robotsko roko, pritrjeno na delovno mizo, uporabljamo za barvanje delov stroja ali sestavljanje elektronskih vezij. Drugi roboti so zasnovani za delo v \xc4\x8dloveku nevarnih okoljih: na primer pri deaktiviranju bomb ali pri raziskovanju vesolja oz. morskih globin. Nekateri roboti so opremljeni s tipali, na primer za dotik ali svetlobo, in so programirani tako, da na lahko osnovi podatkov z njih sprejemajo enostavne odlo\xc4\x8ditve.\n_START_SECTION_\nEtimologija izraza\n_START_PARAGRAPH_\nIzraz \xc2\xbbrobot\xc2\xab\xc2\xa0se je prvi\xc4\x8d pojavil v gledali\xc5\xa1ki igri Karla \xc4\x8capka, R.U.R. (Rossumovi Univerzalni Roboti), leta 1920, verjetno pa si ga je izmislil pisateljev brat, slikar Josef \xc4\x8capek.\n_START_SECTION_\nRoboti v umetnosti\n_START_PARAGRAPH_\nRoboti, opremljeni z umetno inteligenco, so zelo raz\xc5\xa1irjen element v \xc5\xbeanru znanstvene fantastike, bodisi kot protagonisti, bodisi kot antagonisti ali povsem stranski liki. Rusko-ameri\xc5\xa1ki pisatelj Isaac Asimov je znan kot posebej plodovit pisec zgodb z roboti v glavnih vlogah, ki je v svojih delih pogosto raziskoval interakcijo med inteligentnimi roboti in \xc4\x8dlove\xc5\xa1ko dru\xc5\xbebo. V njih je med drugim opisal tri zakone robotike kot zbirko ukazov, ki naj bi bili vprogramirani v robote da bi \xc4\x8dim bolj zmanj\xc5\xa1ali tveganje za ljudi. V svoji kratki zgodbi\xc2\xa0\xc2\xbbLa\xc5\xbenivec!\xc2\xab\xc2\xa0je tudi prvi uporabil izraz\xc2\xa0\xc2\xbbrobotika\xc2\xab\xc2\xa0za podro\xc4\x8dje tehnike, ki se ukvarja s konstruiranjem robotov.'