b'\n_START_ARTICLE_\nNevrolingvistika\n_START_SECTION_\nZa\xc4\x8detki nevrolingvistike\n_START_PARAGRAPH_\nProu\xc4\x8devanje odnosa med jezikom in mo\xc5\xbegani se je za\xc4\x8delo v 19. stoletju, ko je nem\xc5\xa1ki zdravnik Franz Joseph Gall razvil teorijo, da so mo\xc5\xbegani razdeljeni na 35 delov, vsak naj bi imel svojo funkcijo. To je prou\xc4\x8deval tako, da je na glavi tipal izbokline in vdolbine. Gallova teorija se imenuje frenologija in je prispevala k razvoju nevrolingvistike, saj so zaradi te teorije pozornost usmerili na mo\xc5\xbegansko skorjo._NEWLINE_Primer, ki je vzpodbudil zanimanje za razdelitev in delovanje mo\xc5\xbeganov, je bil primer Phineasa Gagea \xe2\x80\x93 delavca, ki ga je leta 1841 v lobanjo zadela \xc5\xbeelezna palica. Nesre\xc4\x8do je pre\xc5\xbeivel, spremenila pa se je njegova osebnost, kar je potrdilo teorijo lokalizacije, torej da so razli\xc4\x8dne funkcije v mo\xc5\xbeganih na razli\xc4\x8dnih delih._NEWLINE_Lokalizacijo je potrdil tudi francoski zdravnik Paul Pierre Broca, ki je imel primer, ko je njegov pacient Leborgne znal izgovoriti le besedo tan. Ugotovil je, da imajo ljudje, ki imajo mo\xc5\xbegane po\xc5\xa1kodovane na levi polovici, te\xc5\xbeave z govorom in z jezikom, medtem ko ljudje s po\xc5\xa1kodbo desne polovice mo\xc5\xbeganov tega nimajo._NEWLINE_Za nevrolingvistiko je pomemben tudi nem\xc5\xa1ki zdravnik Carl Wernicke, ki je odkril, da je za jezik pomemben \xc5\xa1e en del v levi polovici mo\xc5\xbeganov. Trdil je, da obstajajo centri za jezik, ki pa so med seboj povezani.'