b'\n_START_ARTICLE_\nSe\xc3\xa1n MacBride\n_START_SECTION_\nZgodnja leta\n_START_PARAGRAPH_\nMacBride se je rodil v Parizu leta 1904, kot sin voja\xc5\xa1kega \xc4\x8dastnika Johna MacBridea in Maud Gonne. Njegov prvi jezik je franco\xc5\xa1\xc4\x8dina. O\xc4\x8de je poznan kot udele\xc5\xbeenec oziroma obsojenec na smrtno kazen zaradi sodelovanja pri uporu na Irskem\xc2\xa0leta 1916, \xc4\x8detudi je kasneje ugotovljeno, da je njegova udele\xc5\xbeba bila nerodna, celo nenamerna. Sprva je \xc5\xa1tudiral v liceju Saint-Louis-de-Gonzague, kjer je ostal do usmrtitve o\xc4\x8deta. Ob preselitvi v Irsko je\xc2\xa0\xc5\xa1e kot najstnik postal del voja\xc5\xa1ke ustanove\xc2\xa0Irske republikanske armade, po kateri je kasneje dobila ime IRA. Tako je sodeloval v irski\xc2\xa0vojni za osamosvojitev. Nasprotoval je pogodbi med Angle\xc5\xbei in Irci leta 1921 ter bil zaprt med kasnej\xc5\xa1o dr\xc5\xbeavljansko vojno._NEWLINE_Po\xc2\xa0izpustitvi leta 1924 se je MacBride posvetil \xc5\xa1tudiju prava na Univerzi v Dublinu in nadaljeval z aktivnostmi v IRA. Kmalu zatem se je tudi poro\xc4\x8dil s\xc2\xa0h\xc4\x8derjo vplivnega zalo\xc5\xbenika in potopisca._NEWLINE_Pred vrnitvijo v Dublin leta 1927, kjer je postal direktor\xc2\xa0IRA-e za obve\xc5\xa1\xc4\x8devalne dejavnosti, je imel za sabo nekaj let izku\xc5\xa1enj iz novinarstva v Parizu in Londonu. Kmalu po vrnitvi je bil obto\xc5\xbeen umora irskega politika, ki je bil ubit pred\xc2\xa0svojim domovanjem. MacBride je dokazal, da ni mogel opraviti kaznivega dejanja, imel je tudi zanesljive pri\xc4\x8de, a\xc2\xa0je bil vseeno aretiran kot subverziven element in tako prebil nekaj \xc4\x8dasa v zaporu kot obsojenec._NEWLINE_Proti koncu dvajsetih letih 20. stoletja se je IRA vidno politi\xc4\x8dno preuredila in izrazito nacionalisti\xc4\x8dno gibanje je postalo politi\xc4\x8dna sila razli\xc4\x8dnih dru\xc5\xbebenih skupin. Najbolj urejena sredina\xc2\xa0Fianna F\xc3\xa1il\xc2\xa0je bila opazno desna v sestavi,\xc2\xa0zato so si nekateri \xc4\x8dlani organizacije prizadevali oblikovati levico. MacBride je sodeloval pri oblikovanju socialisti\xc4\x8dnega gibanja Saor \xc3\x89ire (\xc2\xbbSvobodna Irska\xc2\xab), leta 1931. \xc4\x8ceprav je bila zunaj voja\xc5\xa1ke organizacije, je\xc2\xa0bila Saor \xc3\x89ire\xc2\xa0skupaj z IRA razgla\xc5\xa1ena za nezakonito. Organizacija se je borila proti kapitalizmu ban\xc4\x8dnih in drugih angle\xc5\xa1kih predstavnikov kapitala in tako skrbela za dobrobit socialnih primerov, kmetov. MacBride je bil v tem obdobju glavna tar\xc4\x8da britanskih varnostnih sil._NEWLINE_Leta 1936 je nadomestil na\xc4\x8delnika \xc5\xa1taba IRA, a je opravljal delo v razmeroma neurejenem obdobju. Leto kasneje se je posvetil odvetni\xc5\xa1kem poklicu. Po uvedbi irske ustave je prekinil povezave z IRA, a je pogosto zastopal politi\xc4\x8dne zapornike. Pomembno je njegovo prizadevanje za izbolj\xc5\xa1ave razmer v zaporih.\n_START_SECTION_\nClann na Poblachta\n_START_PARAGRAPH_\nV letu 1946 MacBride pomaga pri ustanovitvi republikanske socialisti\xc4\x8dne stranke Clann na Poblachta. Stranka ni bila izrazito uspe\xc5\xa1na na volitvah, a je MacBride leta 1948 uspe\xc5\xa1no pristopil\xc2\xa0k povojni irski vladi kot zunanji minister. V tej vlogi je sodeloval pri pripravi Evropske konvencije o \xc4\x8dlovekovih pravicah. Bil je tudi predsednik Odbora Ministrov Sveta Evrope od leta 1949 do 1950 in je bil priznan za klju\xc4\x8dno silo pri\xc2\xa0sprejetju te konvencije, ki je bila kon\xc4\x8dno podpisana v Rimu 4. novembra 1950. Leta 1950 je bil predsednik Sveta zunanjih ministrov Sveta Evrope in\xc2\xa0podpredsednik Organizacije za evropsko ekonomsko sodelovanje (OEEC, kasneje OECD) v letih\xc2\xa01948-51. Bil je klju\xc4\x8dna osebnost pri irski zavrnitvi \xc4\x8dlanstva v zvezi NATO._NEWLINE_V \xc4\x8dasu njegovega mandata se je Irska tudi odlo\xc4\x8dila, da bo 18. aprila 1949 zapustila Commonwealth narodov britanskega imperija._NEWLINE_Stranka Clann na Poblachta je \xc5\xbee leta 1951 izgubljala volilni izid. MacBride je do leta 1954 ohranil polo\xc5\xbeaj, a kasneje tudi ob kandidiranju ni uspe\xc5\xa1en kandidat. Leta 1983 se je ponudil za kandidata za predsednika dr\xc5\xbeave, a ni zbral dovolj podpore za vlogo kandidature in je \xc5\xbee pred tem odstopil. \xc5\xbde pred tem je kon\xc4\x8dal z aktivnim udejstvovanjem v politiki, namesto \xc4\x8desar je deloval kot odvetnik.\n_START_SECTION_\nMednarodna politika\n_START_PARAGRAPH_\nMacBride je bil pomemben \xc4\x8dlen mednarodne uveljavitve Amnesty International (prej se je imenovala le Amnesty) in je slu\xc5\xbeil kot predsednik prvega ustanovnega mednarodnega odbora. Bil je generalni sekretar Mednarodne komisije pravnikov\xc2\xa0v obdobju\xc2\xa01963 do 1971, kjer je veljal za pomembnega reformista organizacije. Po tem je bil\xc2\xa0izvoljen na vodilne polo\xc5\xbeaje (1968-1974) in kasneje\xc2\xa01974-1985 v\xc2\xa0Mednarodnem mirovnem biroju v \xc5\xbdenevi. Bil je tudi podpredsednik Organizacije za evropsko ekonomsko sodelovanje in Predsednik Odbora ministrov Sveta Evrope._NEWLINE_Sodeloval je pri pisanju ustave Organizacije afri\xc5\xa1ke enotnosti (OAE) in tudi pri pisanju prve ustave Gane (prva angle\xc5\xa1ka kolonija v Afriki, ki je dosegla neodvisnost), ki je veljala devet let do voja\xc5\xa1kega udara leta 1966._NEWLINE_Najprej viden lokalni politik je pomembno napredoval in sodeloval v razli\xc4\x8dnih pomembnih mednarodnih organizacijah 20. stoletja, vklju\xc4\x8dno z Zdru\xc5\xbeenimi Narodi, Svetom Evrope in Amnesty International. Prejel je Nobelovo nagrado za mir leta 1974, Leninovo nagrado za mir za obdobje 1975-1976 in UNESCO Srebrno medaljo za slu\xc5\xbeenje ciljem organizacije iz leta 1980.\n_START_SECTION_\nZasebno \xc5\xbeivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nBil je\xc2\xa0navdu\xc5\xa1en ljubitelj pankeltskega gibanja. Na svoj rojstni dan se je poro\xc4\x8dil s Catalino Bulfin, ki je z njim delila politi\xc4\x8dno strast in prepri\xc4\x8danja. Proti koncu \xc5\xbeivljenja je veliko \xc4\x8dasa prebil v Parizu v domu svoje matere. Celo \xc5\xbeivljenje je ohranil mehko izgovorjavo in skromno vedenje._NEWLINE_Se\xc3\xa1n MacBride je\xc2\xa0umrl v Dublinu\xc2\xa015. januarja 1988, enajst dni pred svojim 84. rojstnim dnem. Pokopan je na pokopali\xc5\xa1\xc4\x8du\xc2\xa0Glasnevin,\xc2\xa0v preprostem grobu z mamo, sinom in \xc5\xbeeno, ki je umrla leta 1976.'