b'\n_START_ARTICLE_\nHelenisti\xc4\x8dno obdobje\n_START_PARAGRAPH_\nHelenizem je bilo gr\xc5\xa1ko in sredozemsko zgodovinsko obdobje od smrti Aleksandra Velikega leta 323 pr. n. \xc5\xa1t. (konec klasi\xc4\x8dne dobe) do priklju\xc4\x8ditve Egipta kot zadnje helenisti\xc4\x8dne dr\xc5\xbeave rimskemu imperiju leta 30 pr. n. \xc5\xa1t._NEWLINE_Helenizem je politi\xc4\x8dno najbolj zaznamoval razpad makedonskega imperija na ve\xc4\x8d dr\xc5\xbeav diadohov, Aleksandrovih naslednikov, ki so se med sabo nenehno spopadale. S\xc4\x8dasoma so se izoblikovale tri stabilne helenisti\xc4\x8dne sile: Ptolemajsko kraljestvo v Egiptu, Selevkidsko kraljestvo na Bli\xc5\xbenjem in Srednjem Vzhodu ter Makedonsko kraljestvo pod Antigonidi v mati\xc4\x8dni Gr\xc4\x8diji. Medtem ko je bil prej ves gr\xc5\xa1ki svet razdrobljen na mestne dr\xc5\xbeave (polis), so zdaj prevladovale velike dr\xc5\xbeave, ki so jih vodile dinastije despotov._NEWLINE_Grki so novo pridobljena obmo\xc4\x8dja mno\xc5\xbei\xc4\x8dno kolonizirali. S tem se je v helenizmu gr\xc5\xa1ka kultura raz\xc5\xa1irila vse do Indije. Vpliv avtohtonih kultur na gr\xc5\xa1ko je bil \xc5\xa1e posebej izrazit na verskem podro\xc4\x8dju, kjer so Grki prevzemali orientalska bo\xc5\xbeanstva (med drugimi Serapisa). Na ati\xc5\xa1ki gr\xc5\xa1\xc4\x8dini temelje\xc4\x8de nare\xc4\x8dje koine (gr\xc5\xa1ko "skupno") je v helenisti\xc4\x8dnem svetu postalo lingua franca._NEWLINE__NEWLINE_Dose\xc5\xbeeni so bili napredki na raznovrstnih umetni\xc5\xa1kih in znanstvenih podro\xc4\x8djih. V knji\xc5\xbeevnosti so imeli velik vpliv neoteriki, nova gr\xc5\xa1ka komedija in pa Septuaginta, najstarej\xc5\xa1i gr\xc5\xa1ki prevod Stare zaveze. Pojavili sta se dve zelo pomembni filozofski smeri, stoicizem in epikurejstvo. Med najpomembnej\xc5\xa1imi helenisti\xc4\x8dnimi znanstveniki sta bila matematik Evklid in vseved Arhimed._NEWLINE_Ok. 238 pr. n. \xc5\xa1t. so selevkidski Iran trajno osvojili Parti. V 2. st. pr. n. \xc5\xa1t. so v gr\xc5\xa1ki svet pri\xc4\x8deli posegati Rimljani in ga do konca 1. st. pr. n. \xc5\xa1t. v celoti osvojili. Kljub politi\xc4\x8dnemu zatonu helenisti\xc4\x8dne civilizacije je njen kulturni razvoj nemoteno potekal naprej vse do prevlade kr\xc5\xa1\xc4\x8danstva v 4. st. n. \xc5\xa1t., oziroma v nekaterih ozirih celo do arabske osvojitve (632-661).\n_START_SECTION_\nEtimologija\n_START_PARAGRAPH_\nBeseda naj bi izvirala iz nem\xc5\xa1kega izraza hellenistisch, iz starogr\xc5\xa1kega \xe1\xbc\x99\xce\xbb\xce\xbb\xce\xb7\xce\xbd\xce\xb9\xcf\x83\xcf\x84\xce\xae\xcf\x82 (Hell\xc4\x93nist\xe1\xb8\x97s, \'tisti, ki uporablja gr\xc5\xa1ki jezik\'), od \xe1\xbc\x99\xce\xbb\xce\xbb\xce\xac\xcf\x82 (Hell\xc3\xa1s, \'Gr\xc4\x8dija\'); kot "helenist" + "ic"._NEWLINE_Beseda helenisti\xc4\x8den je sodoben izraz in koncept iz 19. stoletja; ideja o helenisti\xc4\x8dnem obdobju v anti\xc4\x8dni Gr\xc4\x8diji ni obstajala. \xc4\x8ceprav so bile besede, povezane v obliki ali pomenu, npr. helenist (starogr\xc5\xa1ko \xe1\xbc\x99\xce\xbb\xce\xbb\xce\xb7\xce\xbd\xce\xb9\xcf\x83\xcf\x84\xce\xae\xcf\x82, Hell\xc4\x93nist\xc4\x93s), potrjene \xc5\xbee od anti\xc4\x8dnih \xc4\x8dasov, se je sredi 19. stoletja Johann Gustav Droysen v svojem klasi\xc4\x8dnem delu Geschichte des Hellenismus (Zgodovina helenizma) skliceval in opredelil obdobje, ko se je gr\xc5\xa1ka kultura raz\xc5\xa1irila po negr\xc5\xa1kem svetu po Aleksandrovem osvajanju . Po Droysnu so se helenisti\xc4\x8dni in sorodni izrazi, npr. helenizem, pogosto uporabljali v razli\xc4\x8dnih kontekstih; opazna uporaba v Kultura in anarhija Matthewa Arnolda, kjer se helenizem uporablja v nasprotju s hebrejstvom._NEWLINE_Glavni problem izraza helenisti\xc4\x8den je v njegovi udobnosti, saj \xc5\xa1irjenje gr\xc5\xa1ke kulture ni bil splo\xc5\xa1en pojav, ki ga pojem implicira. Na nekaterih obmo\xc4\x8djih osvojenega sveta je bil gr\xc5\xa1ki vpliv ve\xc4\x8dji. Izraz helenisti\xc4\x8den tudi pomeni, da so bili gr\xc5\xa1ki prebivalci ve\xc4\x8dinski na obmo\xc4\x8djih, na katerih so se naselili, vendar so bili v mnogih primerih gr\xc5\xa1ki naseljenci dejansko manj\xc5\xa1ina med doma\xc4\x8dim prebivalstvom. Gr\xc5\xa1ko prebivalstvo in avtohtono prebivalstvo se nista vedno me\xc5\xa1ali; Grki so se priselili in prinesli svojo kulturo, vendar se povezave niso vedno pojavljale._NEWLINE_"Helenisti\xc4\x8den" se razlikuje od "helenski", ker prvi zajema celotno podro\xc4\x8dje neposrednega gr\xc5\xa1kega vpliva, medtem ko se slednja beseda nana\xc5\xa1a na samo Gr\xc4\x8dijo.\n_START_SECTION_\nOzadje\n_START_PARAGRAPH_\nStara anti\xc4\x8dna Gr\xc4\x8dija je bila tradicionalno groba zbirka mo\xc4\x8dno neodvisnih mestnih dr\xc5\xbeav. Po pelopone\xc5\xa1ki vojni (431\xe2\x80\x93404 pr. n. \xc5\xa1t.) je Gr\xc4\x8dija padla pod \xc5\xa1partansko hegemonijo, v kateri je bila \xc5\xa0parta najpomembnej\xc5\xa1a, vendar ne vsestranska. \xc5\xa0partansko hegemonijo je nasledila Tebanska po bitki pri Levktri (371 pr. n. \xc5\xa1t.), toda po bitki pri Matineji (362 pr. n. \xc5\xa1t.) je bila vsa Gr\xc4\x8dija tako oslabljena, da nobena dr\xc5\xbeava ne bi mogla uveljavljati prevladujo\xc4\x8dega polo\xc5\xbeaja. V tem kontekstu se je za\xc4\x8del vzpon Makedonije pod kraljem Filipom II. Makedonskim, ki je bila na obrobju gr\xc5\xa1kega sveta.  \xc4\x8ceprav je kraljevska dru\xc5\xbeina zahtevala gr\xc5\xa1ki izvor, so Makedonci sami gledali zvi\xc5\xa1ka na polbarbarske preostale Grke. Makedonci so imeli razmeroma mo\xc4\x8dno in centralizirano vlado in v primerjavi z ve\xc4\x8dino gr\xc5\xa1kih dr\xc5\xbeav neposredno nadzirali veliko obmo\xc4\x8dje._NEWLINE_Filip II. je bil mo\xc4\x8dan in ekspanzionisti\xc4\x8den kralj in je izkoristil vsako prilo\xc5\xbenost za \xc5\xa1iritev makedonskega ozemlja. Leta 352 pr. n. \xc5\xa1t. je pripojil Tesalijo in Magnezijo. Leta 338 pr. n. \xc5\xa1t. je Filip premagal kombinirano tebansko in atensko vojsko v bitki pri Haroneji o desetletju nenavadnega spopada. Po tem je Filip ustanovil Korintsko zvezo, s \xc4\x8dimer je ve\xc4\x8dino Gr\xc4\x8dije pridobil pod neposredno oblast. Izvoljen je bil kot hegemon, na\xc4\x8drtovana je bila akcija proti Ahemenidskemu cesarstvu. Vendar pa je bila ta kampanja v zgodnjih fazah ustavljena._NEWLINE_Kot o\xc4\x8detov naslednik je Aleksander sam prevzel perzijsko vojno. V desetletju bojevanj je Aleksander osvojil celotno perzijsko cesarstvo in strmoglavil perzijskega kralja Dareja III. Osvojene de\xc5\xbeele so vklju\xc4\x8devale Malo Azijo, Asirijo, Levant, Egipt, Mezopotamijo, Medijo, Perzijo in dele sodobnega Afganistana, Pakistana in stepe v osrednji Aziji. Med leti nenehnih bojev je Aleksander umrl leta 323 pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem._NEWLINE_Po njegovi smrti so bila ogromna ozemlja, ki jih je Aleksander osvojil, v naslednjih dveh ali treh stoletjih pod mo\xc4\x8dnim gr\xc5\xa1kim vplivom (helenizacija), vse do vzhajajo\xc4\x8dega Rima na zahodu in Partskega cesarstva na vzhodu. Ker sta se gr\xc5\xa1ka in levantska kultura me\xc5\xa1ali, se je za\xc4\x8dela razvijati hibridna helenisti\xc4\x8dna kultura in vztrajala tudi, \xc4\x8de je bila izolirana od glavnih sredi\xc5\xa1\xc4\x8d gr\xc5\xa1ke kulture (na primer v gr\xc5\xa1ko-baktrijskem kraljestvu)._NEWLINE_Lahko trdimo, da bi se nekatere spremembe v makedonskem cesarstvu po Aleksandrovem osvajanju in med vladavino diadohov zgodile brez vpliva gr\xc5\xa1ke vladavine. Kot je omenil Peter Green, so bili \xc5\xa1tevilni dejavniki osvajanja zdru\xc5\xbeeni pod izrazom "helenisti\xc4\x8dno obdobje". Posebna obmo\xc4\x8dja, ki jih je osvojila Aleksandrova invazijska vojska, vklju\xc4\x8dno z Egiptom ter obmo\xc4\x8dji Male Azije in Mezopotamije, so se "prostovoljno" predala in gledala na Aleksandra bolj kot na osvoboditelja kot zmagovalca._NEWLINE_Poleg tega bi velikemu delu osvojenega obmo\xc4\x8dja \xc5\xa1e naprej vladali diadohi, Aleksandrovi generali in nasledniki. Na za\xc4\x8detku je bil celoten imperij razdeljen med njih; vendar so bila nekatera ozemlja sorazmerno hitro izgubljena ali pa so ostala nominalno pod makedonsko vlado. Po 200 letih so ostale le precej zmanj\xc5\xa1ane in precej degenerirane dr\xc5\xbeave do rimskega osvajanja Ptolemajskega Egipta.\n_START_SECTION_\nDiadohi\n_START_PARAGRAPH_\nKo je umrl Aleksander Veliki (10. junija 323 pr. n. \xc5\xa1t.), je zapustil ogromen imperij, sestavljen iz mnogih avtonomnih ozemelj, ki so se imenovala satrapije. Brez izbranega naslednika so med njegovimi generali nastali neposredni spori o tem, kdo naj bi bil kralj Makedonije. Ti generali so postali znani kot diadohi (gr\xc5\xa1ko \xce\x94\xce\xb9\xce\xac\xce\xb4\xce\xbf\xcf\x87\xce\xbf\xce\xb9, diadokhoi, kar pomeni \'nasledniki\')._NEWLINE_Meleager in pehota sta podprla kandidaturo Aleksandrovega polbrata Filipa Arhideja, medtem ko je Perdikas, poveljnik konjenikov, podprl \xc4\x8dakanje na Roksanino rojstvo Aleksandrovega otroka. Potem ko je pehota vpadla v Babilonsko pala\xc4\x8do, je bil dogovorjen kompromis \xe2\x80\x93 Arhidej (kot Filip III.) bi moral postati kralj in bi skupaj vladal z Roksaninim otrokom ob predpostavki, da bo de\xc4\x8dek (kasneje je postal Aleksander IV.). Sam Perdikas bi postal regent (epimeletes) imperija in Meleager njegov poro\xc4\x8dnik. Kmalu pa je Perdikas umoril Meleagerja in druge vodje pehote ter prevzel popoln nadzor. Generali, ki so podpirali Perdika, so bili nagrajeni z razdelitvijo Babilona tako, da so postali satrapi razli\xc4\x8dnih delov imperija, vendar je bil Perdikov polo\xc5\xbeaj negotov, kajti, kot pi\xc5\xa1e Arijan, "vsi so sumili njega in on njih"._NEWLINE_Prva izmed vojn diadohov je izbruhnila, ko se je Perdikas na\xc4\x8drtoval omo\xc5\xbeiti Aleksandrovo sestro Kleopatro in za\xc4\x8del dvomiti o vodstvu Antigona I. Monoftalma v Mali Aziji. Antigon je pobegnil v Gr\xc4\x8dijo, nato pa se je skupaj z Antipatrom in Kraterjem (kilikijski satrap, ki je bil v Gr\xc4\x8diji in se je boril v lamijski vojni) napadel Anatolijo. Upornike sta podpirala Lizimah, satrap iz Trakije, in Ptolemaj, egiptovski satrap. \xc4\x8ceprav je Evmen, satrap iz Kapadokije, premagal upornike v Mali Aziji, so Perdika med njegovim napadom v Egiptu (od 21. maja do 19. junija, 320 pr. n. \xc5\xa1t.) umorili njegovi generali Pejton, Selevk in Antigen (verjetno s pomo\xc4\x8djo Ptolemaja). Ptolemaj se je sporazumel s Perdikovimi morilci, na njegovo mesto postavil Peitona in Arhideja, vendar so kmalu pri\xc5\xa1li do novega sporazuma z Antipaterjem \xe2\x80\x93 Triparadijska pogodba. Antipater je postal regent imperija, dva kralja sta bila preseljena v Makedonijo. Antigon je ostal pristojen za Malo Azijo, Ptolemaj je obdr\xc5\xbeal Egipt, Lizimah je zadr\xc5\xbeal Trakijo in Selevk I. je nadzoroval Babilon._NEWLINE_Druga vojna diadohov se je za\xc4\x8dela po smrti Antipaterja leta 319 pr. n. \xc5\xa1t. Mimo lastnega sina  Kasandra je Antipater razglasil za svojega naslednika Poliperhona kot regenta. Kasander se je uprl Poliperhontu (kateremu se je pridru\xc5\xbeil Evmen), podprli so ga Antigon, Lizimah in Ptolemaj. Leta 317 je Kasander vdrl v Makedonijo, prevzel nadzor nad njo, obsodil Olimpijo na smrt in ujel de\xc5\xa1kega kralja Aleksandra IV. in njegovo mater. V Aziji so  Evmena njegovi mo\xc5\xbeje po dolgih akcijah izdali in se pridru\xc5\xbeili Antigonu, ki ga je dal usmrtiti._NEWLINE_Tretja vojna diadohov je izbruhnila zaradi nara\xc5\xa1\xc4\x8dajo\xc4\x8de mo\xc4\x8di in ambicij Antigona. Za\xc4\x8del je odstranjevati in imenovati satrape, kot da bi bil kralj, in tudi napadel kraljevske zakladnice v Ekbatani, Perzepolisu in Susi ter vzel 25.000 talentov. Selevk je bil prisiljen be\xc5\xbeati v Egipt in Antigon je bil kmalu v vojni s Ptolemajem, Lizimahom in Kasandrom. Nato je napadel Fenicijo, oblegal Tir, napadel Gazo in za\xc4\x8del graditi floto. Ptolemaj je napadel Sirijo in porazil Antigonovega sina Demetrija Poliorketa v bitki pri Gazi leta 312 pr. n. \xc5\xa1t., kar je Selevku omogo\xc4\x8dilo, da je pridobil nadzor nad Babilonijo in vzhodnimi satrapijami. Leta 310 je Kasander mladega kralja Aleksandra IV. in njegovo mater Roksano umoril in kon\xc4\x8dal rodbino Argeadov, ki je ve\xc4\x8d stoletij vladala Makedoniji._NEWLINE_Antigon je nato poslal svojega sina Demetrija, da bi ponovno prevzel nadzor nad Gr\xc4\x8dijo. Leta 307 je zavzel Atene, izgnal Demetrija Faleronskega, Kasandrovega guvernerja, in ponovno razglasil svobodno mesto. Demetrij je zdaj usmeril pozornost na Ptolemaja, ga premagal s svojo floto v bitki pri Salamini in prevzel nadzor nad Ciprom. Po tej zmagi je Antigon prevzel naslov kralja \xe2\x80\x93 bazilej (basileus) in ga podelil svojemu sinu Demetriju Poliorketu, kmalu pa so mu sledili preostali diadohi. Demetrij je nadaljeval svoje akcije, tako da je oblegal Rodos, leta 302 osvojil ve\xc4\x8dino Gr\xc4\x8dije ter ustvaril zvezo proti Kasandrovi Makedoniji._NEWLINE_Odlo\xc4\x8dna vpletenost v vojno je pri\xc5\xa1la, ko je Lizimah napadel in prevzel velik del zahodne Anatolije, vendar sta ga Antigon in Demetrij blizu Ipsa v Frigiji kmalu osamila. Selevk je pri\xc5\xa1el pravo\xc4\x8dasno, da bi re\xc5\xa1il Lizimaha in popolnoma uni\xc4\x8dil Antigona v bitki pri Ipsu leta 301 pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem. Selevkovi bojni sloni so bili odlo\xc4\x8dilni, Antigon je bil umorjen, Demetrij pa je pobegnil v Gr\xc4\x8dijo, da bi posku\xc5\xa1al ohraniti ostanke svoje vladavine, tako da je ponovno opozoril na uporne Atene. Medtem je Lizimah prevzel Jonijo, Selevk Kilikijo in Ptolemaj Ciper._NEWLINE_Po Kasandrovi smrti leta 298 pr. n. \xc5\xa1t. je Demetrij, ki je \xc5\xa1e vedno ohranjal precej\xc5\xa1njo zvesto vojsko in floto, napadel Makedonijo, prevzel makedonski prestol (294) in osvojil Tesalijo in ve\xc4\x8dino osrednje Gr\xc4\x8dije (293\xe2\x80\x93291). Pora\xc5\xbeen je bil leta 288 pr. n. \xc5\xa1t., ko sta Lizimah iz Trakije in Pir iz Epira napadla Makedonijo na dveh frontah in hitro izterjala kraljestvo zase. Demetrij je s pla\xc4\x8danci pobegnil v osrednjo Gr\xc4\x8dijo in za\xc4\x8del iskati podporo tam in na severnem Peloponezu. Ponovno je oblegal Atene po tem, ko so se obrnile k njemu, sklenil mir z Atenci in Ptolemajem,  kar je omogo\xc4\x8dilo, da je prestopil v Malo Azijo in se lotil vojne na Lizimahovih ozemljih v Joniji, pri \xc4\x8demer je v Gr\xc4\x8diji zapustil sina Antigona Gonata. Po za\xc4\x8detnih uspehih se je bil leta 285 prisiljen predati Selevku in kasneje umrl v ujetni\xc5\xa1tvu. Lizimah, ki je zase prevzel Makedonijo in Tesalijo, je bil prisiljen v vojno, ko je Selevk napadel njegova ozemlja v Aziji in bil pora\xc5\xbeen in umrl leta 281 pred n. \xc5\xa1t. v bitki pri Korupediji v bli\xc5\xbeini Sard. Selevk je nato posku\xc5\xa1al osvojiti evropska ozemlja Lizimaha v Trakiji in Makedoniji, vendar ga je umoril Ptolemaj Keravn ("blisk"), ki se je zatekel na Selevkov dvor in nato sam priznal za kralja Makedonije. Ptolemaj je bil umorjen, ko so ga leta 279 napadli Galci, njegova glava pa je bila nataknjena na kopje in dr\xc5\xbeava je padla v anarhijo. Antigon II. Gonat je poleti 277 napadel Trakijo in premagal veliko silo 18.000 Galcev. Hitro so ga pozdravili kot kralja Makedonije in vladal je \xc5\xa1e 35 let._NEWLINE_Na tej to\xc4\x8dki je bila vzpostavljena tristranska ozemeljska delitev helenisti\xc4\x8dnega obdobja, pri \xc4\x8demer so glavne helenisti\xc4\x8dne mo\xc4\x8di Makedonije pod Demetrijevim sinom Antigonom II. Gonatom, Ptolemajskim kraljestvom pod starim Ptolemajem I. in Selevkidskim cesarstvom pod Antiohom I. Soterjem.\n_START_SECTION_\nKonec helenizma\n_START_PARAGRAPH_\nZnanstveniki in zgodovinarji so razdeljeni glede tega, kateri dogodek ka\xc5\xbee na konec helenisti\xc4\x8dne dobe. Helenisti\xc4\x8dno obdobje se je lahko kon\xc4\x8dalo z dokon\xc4\x8dnim osvajanjem osrednjega gr\xc5\xa1kega prostora od Rima leta 146 pr. n. \xc5\xa1t. Po ahajski vojni s kon\xc4\x8dnim porazom Ptolemajskega kraljestva v bitki pri Akciju leta 31 pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem ali celo s premikom prestolnice Rimskega imperija cesarja Konstantina v Konstantinopel leta 330.\n_START_SECTION_\nKultura\n_START_PARAGRAPH_\nHelenisti\xc4\x8dna kultura je bila uspe\xc5\xa1na na ve\xc4\x8d podro\xc4\x8djih, \xc5\xa1e posebej pri ohranjanju preteklosti. Dr\xc5\xbeave helenisti\xc4\x8dnega obdobja so bile globoko povezane s preteklostjo in njeno navidezno izgubljeno slavo. Ohranjanje \xc5\xa1tevilnih klasi\xc4\x8dnih in arhai\xc4\x8dnih umetni\xc5\xa1kih del in literature (vklju\xc4\x8dno z deli treh velikih klasi\xc4\x8dnih tragedij Ajshila, Sofokleja in Evripida) so posledica prizadevanj helenisti\xc4\x8dnih Grkov. Muzej in knji\xc5\xbenica v Aleksandriji sta bila sredi\xc5\xa1\xc4\x8de te ohranjevalne dejavnosti. S podporo kraljevskih \xc5\xa1tipendij so aleksandrijski u\xc4\x8denjaki zbirali, prevedli, kopirali, razvr\xc5\xa1\xc4\x8dali in kritizirali vsako knjigo, ki so jo na\xc5\xa1li. Ve\xc4\x8dina velikih literarnih likov helenisti\xc4\x8dnega obdobja je \xc5\xa1tudirala v Aleksandriji in tam raziskovala. U\xc4\x8deni pesniki niso pisali samo poezije, temve\xc4\x8d tudi razprave o Homerju in drugi arhai\xc4\x8dni in klasi\xc4\x8dni gr\xc5\xa1ki literaturi._NEWLINE_Atene so ohranile svoj polo\xc5\xbeaj kot najuglednej\xc5\xa1i sede\xc5\xbe visoko\xc5\xa1olskega izobra\xc5\xbeevanja, zlasti v filozofiji in retoriki, s pomembnimi knji\xc5\xbenicami in filozofskimi \xc5\xa1olami. Aleksandrija je imela monumentalni muzej (tj. raziskovalni center) in knji\xc5\xbenico, ki je po ocenah imela 700.000 knjig. Mesto Pergamon je tudi imelo veliko knji\xc5\xbenico in postalo glavno  knji\xc5\xbeno sredi\xc5\xa1\xc4\x8de. Otok Rodos je tudi imel knji\xc5\xbenico in se pona\xc5\xa1al s slavno \xc5\xa1olo za politiko in diplomacijo. Knji\xc5\xbenice so bile tudi v Antiohiji, Peli in na Kosu. Cicero se je izobra\xc5\xbeeval v Atenah in Mark Antonij na Rodosu. Antiohija je bila ustanovljena kot metropola in sredi\xc5\xa1\xc4\x8de gr\xc5\xa1kega u\xc4\x8denja, ki je ohranila svoj status \xc5\xa1e v obdobju kr\xc5\xa1\xc4\x8danstva. Selevk je zamenjal Babilon kot metropolo spodnjega Tigrisa._NEWLINE_\xc5\xa0iritev gr\xc5\xa1ke kulture in jezika na Bli\xc5\xbenji vzhod in v Azijo je bila pomembna za razvoj novoustanovljenih mest in namerno politiko kolonizacije dr\xc5\xbeav naslednic, kar je bilo nujno za vzdr\xc5\xbeevanje njihovih voja\xc5\xa1kih sil. Naselja, kot je Ai-Khanoum (danes v Afganistanu), ki so bila na trgovskih poteh, so omogo\xc4\x8dila me\xc5\xa1anje in \xc5\xa1irjenje gr\xc5\xa1ke kulture. Jezik Filipovega in Aleksandrovega dvora in vojske (ki je bil sestavljen iz razli\xc4\x8dnih gr\xc5\xa1kih in negr\xc5\xa1ko govore\xc4\x8dih ljudstev) je bila razli\xc4\x8dica ati\xc5\xa1kega gr\xc5\xa1kega jezika in s\xc4\x8dasoma se je ta jezik razvil v koine, lingua franca dr\xc5\xbeav naslednic._NEWLINE_Opredelitev lokalnih bogov s podobnimi gr\xc5\xa1kimi bo\xc5\xbeanstvi, prakso, imenovano "interpretatio graeca", je olaj\xc5\xa1ala gradnjo templjev v gr\xc5\xa1kem slogu, gr\xc5\xa1ka kultura v mestih pa je pomenila tudi, da so nastale javne stavbe, kot so gimnaziji in gledali\xc5\xa1\xc4\x8da. Mnoga mesta so ohranjala nominalno avtonomijo, medtem ko so bila pod vladavino lokalnega kralja ali satrapa in so pogosto imela institucije v gr\xc5\xa1kem slogu. Na\xc5\xa1li so gr\xc5\xa1ko dedi\xc5\xa1\xc4\x8dino, kipe, arhitekturo in napise. Vendar lokalna kultura ni bila zamenjana in se je ve\xc4\x8dinoma prilagodila, zdaj z novo gr\xc5\xa1ko-makedonsko ali druga\xc4\x8dno helenizirano elito. Primer, ki prikazuje \xc5\xa1irjenje gr\xc5\xa1kega gledali\xc5\xa1\xc4\x8da, je Plutarhova zgodba o smrti Marka Licija Krasa, v kateri je bila njegova glava odnesena na partski dvor in uporabljena kot gledali\xc5\xa1ki rekvizit v predstavi Bakhantke. Na\xc5\xa1li so tudi gledali\xc5\xa1\xc4\x8da: na primer v Ai-Khanoumu na robu Baktrije \xe2\x80\x93 gledali\xc5\xa1\xc4\x8de ima 35 vrst in je ve\xc4\x8dje od gledali\xc5\xa1\xc4\x8da v Babilonu._NEWLINE_\xc5\xa0irjenje gr\xc5\xa1kega vpliva in jezika je prikazano tudi na starogr\xc5\xa1kih kovancih. Portreti so postali bolj realisti\xc4\x8dni, pri \xc4\x8demer je bil kovanec pogosto uporabljen za prikaz propagandne podobe, ki spominja na dogodek ali prikazuje podobo privilegiranega boga. Uporaba gr\xc5\xa1kega portreta in gr\xc5\xa1kega jezika se je nadaljevala pod rimskim, partskim in ku\xc5\xa1anskim imperijem, \xc4\x8deprav je bila uporaba gr\xc5\xa1\xc4\x8dine v upadu.\n_START_SECTION_\nHelenizacija in akulturacija\n_START_PARAGRAPH_\nZasnova helenizacije, to je sprejetje gr\xc5\xa1ke kulture v gr\xc5\xa1kih regijah, je \xc5\xbee dolgo sporno. Nedvomno se je gr\xc5\xa1ki vpliv raz\xc5\xa1iril na helenisti\xc4\x8dnih obmo\xc4\x8djih, a v kolik\xc5\xa1ni meri in ali je to bila namerna politika ali le kulturno zdru\xc5\xbeevanje, so zelo razpravljali._NEWLINE_Zdi se verjetno, da je sam Aleksander sledil politikam, ki so pripeljale do helenizacije, kot so temelji novih mest in gr\xc5\xa1kih kolonij. \xc4\x8ceprav je morda namerno posku\xc5\xa1al raz\xc5\xa1iriti gr\xc5\xa1ko kulturo (ali kot pravi Arijan, "da bi civilizirali domorodce"), je verjetnej\xc5\xa1e, da so bili to pragmati\xc4\x8dni ukrepi, ki so bili namenjeni pomo\xc4\x8di pri vladanju ogromnega cesarstva. Mesta in kolonije so bili sredi\xc5\xa1\xc4\x8de upravnega nadzora in makedonske oblasti v novo osvojeni regiji. Zdi se, da je Aleksander posku\xc5\xa1al ustvariti me\xc5\xa1ano gr\xc5\xa1ko-perzijsko elitno vrsto, kot sta pokazala poroka v Susi in njegovo sprejetje nekaterih oblik perzijske obleke in dvorne kulture. V vojsko in celo elitne konjeni\xc5\xa1ke enote spremljevalne konjenice je pripeljal perzijske in druge gr\xc5\xa1ke ljudi. \xc5\xa0e enkrat je verjetno bolje videti to politiko kot pragmati\xc4\x8den odziv na zahteve vladanja velikega imperija kot idealizirani poskus, da gr\xc5\xa1ko kulturo pripeljejo k "barbarom". Ta na\xc4\x8din je imel za Grke grenak priokus in po Aleksandrovi smrti ga je zavrnila ve\xc4\x8dina diadohov. To politiko je mogo\xc4\x8de razlagati tudi kot posledico Aleksandrove megalomanije v njegovih kasnej\xc5\xa1ih letih._NEWLINE_Po Aleksandrovi smrti leta 323 pr. n. \xc5\xa1t. je priliv gr\xc5\xa1kih kolonistov v nove kraje \xc5\xa1e naprej \xc5\xa1iril gr\xc5\xa1ko kulturo v Azijo. Ustanovitev novih mest in voja\xc5\xa1kih kolonij je bila pomemben del boja slednjih za nadzor nad katero koli posamezno regijo, ki je \xc5\xa1e naprej ostala sredi\xc5\xa1\xc4\x8de kulturne razpr\xc5\xa1itve. Zdi se, da se je \xc5\xa1iritev gr\xc5\xa1ke kulture pod nasledniki ve\xc4\x8dinoma zgodila s \xc5\xa1irjenjem samih Grkov, ne pa kot dejavna politika._NEWLINE_V celotnem helenisti\xc4\x8dnem svetu so ti gr\xc5\xa1ko-makedonski kolonisti sebe imeli za nekaj ve\xc4\x8d kot "barbare" in izklju\xc4\x8dili ve\xc4\x8dino Negrkov iz zgornjih krogov dvornega in dr\xc5\xbeavnega \xc5\xbeivljenja. Ve\xc4\x8dina avtohtonega prebivalstva ni bila helenizirana, ni imela dostopa do gr\xc5\xa1ke kulture in so jo gr\xc5\xa1ki gospodarji pogosto zapostavljali. Gimnaziji in gr\xc5\xa1ka izobrazba so bili na primer le za Grke. Gr\xc5\xa1ka mesta in kolonije so morda izvozile gr\xc5\xa1ko umetnost in arhitekturo do Inda, vendar so bile to ve\xc4\x8dinoma enklave gr\xc5\xa1ke kulture za podporo gr\xc5\xa1ki eliti. Stopnja vpliva, ki jo je gr\xc5\xa1ka kultura imela v celotnem helenisti\xc4\x8dnem svetu, je bila zato zelo lokalizirana in je temeljila predvsem na nekaj velikih mestih, kot sta Aleksandrija in Antiohija. Nekateri doma\xc4\x8dini so se u\xc4\x8dili gr\xc5\xa1ko in sprejeli gr\xc5\xa1ke navade, to pa je bilo ve\xc4\x8dinoma omejeno na nekaj lokalnih elit, ki jim je bilo dovoljeno obdr\xc5\xbeati svoja delovna mesta pri diadohih, in tudi majhno \xc5\xa1tevilo administratorjev srednjih ravni, ki so delovali kot posredniki med gr\xc5\xa1ko govore\xc4\x8dim zgornjim razredom in njihovi subjekti. V Selevkidskem cesarstvu je na primer ta skupina zna\xc5\xa1ala le 2,5\xc2\xa0% uradnega razreda.Helenisti\xc4\x8dna umetnost je kljub temu mo\xc4\x8dno vplivala na kulture, ki jih je prizadelo helenisti\xc4\x8dno \xc5\xa1irjenje. Na indijski podcelini je bil helenisti\xc4\x8dni vpliv na indijsko umetnost velik in daljnose\xc5\xbeen in je trajal ve\xc4\x8d stoletij po napadih Aleksandra Velikega._NEWLINE_Zdi se, da so se nasledniki kljub svoji za\xc4\x8detni nesposobnosti kasneje namerno naturalizirali v svojih razli\xc4\x8dnih regijah, verjetno zato, da bi pomagali ohranjati nadzor nad prebivalstvom. V Ptolemajskem kraljestvu najdemo nekatere egiptovske Grke do 2. stoletja. V indo-gr\xc5\xa1kem kraljestvu najdemo kralje, ki so se spreobra\xc4\x8dali v budizem (npr. Menander). Grki v regijah postopoma postajajo "lokalizirani" in po potrebi sprejemajo lokalne obi\xc4\x8daje. Na ta na\xc4\x8din so se naravno pojavile hibridne "helenisti\xc4\x8dne" kulture, vsaj med zgornjimi sloji dru\xc5\xbebe._NEWLINE_Usmeritve helenizacije so zato spremljali tudi Grki, ki so s\xc4\x8dasoma sprejeli avtohtone obi\xc4\x8daje, to pa je bilo zelo raznovrstno glede na kraj in dru\xc5\xbebeni razred. Dale\xc4\x8d od Sredozemlja in ni\xc5\xbejega socialnega statusa je bilo verjetnej\xc5\xa1e, da so kolonisti sprejeli krajevne obi\xc4\x8daje, medtem ko so gr\xc5\xa1ko-makedonske elite in kraljeve dru\xc5\xbeine po navadi ostajale temeljito gr\xc5\xa1ke in zvi\xc5\xa1ka gledale ve\xc4\x8dino Negrkov. \xc5\xa0ele v \xc4\x8dasu Kleopatre VII. se je ptolemajski vladar trudil, da se je u\xc4\x8dil egip\xc4\x8danskega jezika svojih podanikov.\n_START_SECTION_\nReligija\n_START_PARAGRAPH_\nV helenisti\xc4\x8dnem obdobju je v gr\xc5\xa1ki veroizpovedi obstajala ve\xc4\x8dja kontinuiteta: gr\xc5\xa1ki bogovi so se \xc5\xa1e naprej \xc4\x8dastili in se uporabljali isti obredi kot prej. Vendar pa so socialno-politi\xc4\x8dne spremembe, ki jih je prineslo osvajanje perzijskega imperija in gr\xc5\xa1kega izseljevanja v tujino, pomenile, da so se spremenile tudi verske prakse. Te so se zelo razlikovale glede na lokacijo. Atene, \xc5\xa0parta in ve\xc4\x8dina mest na gr\xc5\xa1ki celini niso poznali veliko verskih sprememb ali novih bogov (razen egiptovske Izide v Atenah ), medtem ko je multietni\xc4\x8dna Aleksandrija imela zelo raznovrstno skupino bogov in verskih praks, tudi egiptovsko, judovsko in gr\xc5\xa1ko. Gr\xc5\xa1ki izseljenci so svojo gr\xc5\xa1ko religijo pripeljali s seboj, kamor so \xc5\xa1li, tudi v Indijo in Afganistan. Negrki so imeli tudi ve\xc4\x8d svobode za potovanja in trgovino po celotnem Sredozemlju, v tem \xc4\x8dasu pa lahko vidimo egip\xc4\x8danske bogove, kot je Sarapis, in sirsko boginjo Atargatido in boga Hadada ali I\xc5\xa1kurja, pa tudi judovsko sinagogo, ki skupaj sobivajo na otoku Delosu s klasi\xc4\x8dnimi gr\xc5\xa1kimi bo\xc5\xbeanstvi. Obi\xc4\x8dajna praksa je bila gr\xc5\xa1ke bogove spojiti z domorodnimi bogovi, ki so imeli podobne zna\xc4\x8dilnosti, kar je ustvarilo nove zlitke, kot so Zevs \xe2\x80\x93 Amon, Afrodita \xe2\x80\x93 Hagne (helenizirana Atargatida) in Izida \xe2\x80\x93 Demetra._NEWLINE_Helenisti\xc4\x8dne monarhije so bile tesno povezane z verskim \xc5\xbeivljenjem kraljestev, ki so jim vladali. To je bilo zna\xc4\x8dilno \xc5\xbee za makedonsko kraljestvo, ki je imelo duhovni\xc5\xa1ke dol\xc5\xbenosti. Helenisti\xc4\x8dni kralji so sprejeli patronska bo\xc5\xbeanstva kot varovala svoje hi\xc5\xa1e in v\xc4\x8dasih zahtevali njihov izvor. Na primer, Selevkidi so prevzeli Apolona kot pokrovitelja, Antigonidi so imeli Herakleja in Ptolemajci so \xc4\x8dastili Dioniza._NEWLINE_\xc4\x8ca\xc5\xa1\xc4\x8denje dinasti\xc4\x8dnih vladarskih kultov je bila tudi zna\xc4\x8dilnost tega obdobja, predvsem v Egiptu, kjer so Ptolemajci sprejeli prej\xc5\xa1njo faraonsko prakso in se uveljavili kot bo\xc5\xbeji kralji. Ti kulti so bili obi\xc4\x8dajno povezani s posebnim templjem v \xc4\x8dast vladarja, kot je Ptolemajeja v Aleksandriji, in imeli svoje festivale in gledali\xc5\xa1ke predstave. Ustanovitev vladarskih kultov je bolj temeljila na sistematiziranih \xc4\x8dasteh, ki so jih ponudili kraljem (\xc5\xbertvovanje, proskineza, kipi, oltarji, hvalnice), ki so jih postavili na oltar z bogovi (izoteizem), kot na dejanskem prepri\xc4\x8danju njihove bo\xc5\xbeanske narave. Po Petru Greenu ti kulti niso ustvarili resni\xc4\x8dnega prepri\xc4\x8danja o bo\xc5\xbeanstvu vladarjev med Grki in Makedonci. \xc4\x8ca\xc5\xa1\xc4\x8denje Aleksandra je bilo prav tako priljubljeno kot v dolgo\xc5\xbeivem kultu v Eritreji in seveda v Aleksandriji, kjer je bil njegov grob._NEWLINE_V helenisti\xc4\x8dni dobi se je pove\xc4\x8dalo razo\xc4\x8daranje nad tradicionalno religijo. Vzpon filozofije in znanosti je odstranil bogove z mnogih njihovih tradicionalnih podro\xc4\x8dij, kot so njihova vloga pri gibanju nebe\xc5\xa1kih teles in naravnih nesre\xc4\x8d. Sofisti so razglasili osrednjo vlogo \xc4\x8dlove\xc5\xa1tva in agnosticizma; popularno je postalo verovanje v evhemerizem (pogled, da so bogovi preprosto stari kralji in junaki). Ljudski filozof Epikur je spodbudil pogled na nezainteresirane bogove, ki \xc5\xbeivijo dale\xc4\x8d od \xc4\x8dlove\xc5\xa1kega prostora v metakozmiji. Apoteoza vladarjev je prinesla tudi idejo o bo\xc5\xbeanstvu na Zemlji. Zdi se, da je medtem religioznost precej upadla, kar je bilo ve\xc4\x8dinoma namenjeno izobra\xc5\xbeenim razredom._NEWLINE_Zelo raz\xc5\xa1irjeno je bilo \xc4\x8daranje, kar je bilo nadaljevanje prej\xc5\xa1njih \xc4\x8dasov. V celotnem helenisti\xc4\x8dnem svetu so se ljudje posvetovali z oraklji in uporabljali \xc4\x8dare in figurice, da bi prepre\xc4\x8dili nesre\xc4\x8do ali uni\xc4\x8dili uroke. V tem \xc4\x8dasu se je razvil tudi zapleten sistem astrologije, ki je sku\xc5\xa1al dolo\xc4\x8diti osebnostni zna\xc4\x8daj in prihodnost v gibanju sonca, lune in planetov. Astrologija je bila zelo povezana s kultom Tihe (sre\xc4\x8da, bogastvo), katerega priljubljenost je v tem obdobju rasla.\n_START_SECTION_\nFilozofija\n_START_PARAGRAPH_\nV helenisti\xc4\x8dnem obdobju se je razvilo veliko razli\xc4\x8dnih \xc5\xa1ol. Atene s svojimi \xc5\xa1tevilnimi filozofskimi \xc5\xa1olami \xc5\xa1e naprej ostajajo sredi\xc5\xa1\xc4\x8de filozofske misli, a so izgubile svojo politi\xc4\x8dno svobodo in helenisti\xc4\x8dna filozofija je izraz tega novega te\xc5\xbekega obdobja. V teh politi\xc4\x8dnih razmerah so helenisti\xc4\x8dni filozofi za\xc4\x8deli iskati cilje, kot so ataraksija (stanje du\xc5\xa1evne umirjenosti), avtarkija (samozadostnost) in apatija (v stoicizmu se nana\xc5\xa1a na stanje uma, v katerem strasti ne motijo \xe2\x80\x93 svoboda trpljenja), kar bi jim omogo\xc4\x8dilo, da bi uni\xc4\x8dili dobro po\xc4\x8dutje ali evdajmonijo (bla\xc5\xbeenost). Zanimanje za notranje \xc5\xbeivljenje z osebno notranjo svobodo in  uresni\xc4\x8devanje evdajmonije sta skupni vsem helenisti\xc4\x8dnim filozofskim \xc5\xa1olam._NEWLINE_Epikurejci in ciniki so zavrnili javne pisarne in civilno slu\xc5\xbebo, kar je pomenilo zavrnitev samega polisa, opredeljene institucije gr\xc5\xa1kega sveta. Epikur je kot svoj kon\xc4\x8dni cilj spodbujal atomizem in asketizem, ki temeljita na svobodi bole\xc4\x8dine. Ciniki, kot je Diogen iz Sinope, so zavra\xc4\x8dali vse materialne stvari in socialne konvencije (nomos) kot nenaravne in neuporabne. V kirenski \xc5\xa1oli so se zavzeli za hedonizem in trdili, da je u\xc5\xbeitek edino resni\xc4\x8dno dobro. Stoicizem, ki ga je ustanovil Zenon iz Kitija, je u\xc4\x8dil, da je vrlina dovolj za evdajmonijo, saj bi omogo\xc4\x8dila \xc5\xbeiveti v skladu z Naravo ali Logosom. Zenon je postal izjemno priljubljen; Atenci so mu postavili zlat kip, Antigon II. Gonata pa ga je povabil na makedonski dvor. Filozofske \xc5\xa1ole Aristotela (Peripatetics Lyceum) in Platona (platonizem na Akademiji) so bile tudi vplivne. Akademija se je pod Arkezilajem s\xc4\x8dasoma obrnila na akademski skepticizem, dokler se ni Antioh iz Askalona (leta 90 pr. n. \xc5\xa1t.) zavzel za neoplatonizem. Helenisti\xc4\x8dna filozofija je pomembno vplivala na gr\xc5\xa1ko vladajo\xc4\x8do elito. Primeri so atenski dr\xc5\xbeavnik Demetrij iz Falerona, ki je \xc5\xa1tudiral na liceju; \xc5\xa1partanski kralj Kleomen III., ki je bil \xc5\xa1tudent stoika Sfajrosa Boristena; Antigon II., ki je bil tudi znan stoik. To je mogo\xc4\x8de re\xc4\x8di tudi o rimskih vi\xc5\xa1jih slojih, v katerih je prevladoval stoicizem, kot je razvidno iz dela Meditacije rimskega cesarja Marka Avrelija in Ciceronovih del._NEWLINE_\xc5\xa0irjenje kr\xc5\xa1\xc4\x8danstva po rimskem svetu, ki mu je sledilo \xc5\xa1irjenje islama, je za\xc4\x8detek konca helenisti\xc4\x8dne filozofije in za\xc4\x8detek srednjeve\xc5\xa1ke filozofije (pogosto nasilno, kot pod Justinijanom I.), v katerem so prevladovale tri abrahamske tradicije: judovska filozofija, kr\xc5\xa1\xc4\x8danska filozofija in zgodnja islamska filozofija. Kljub tej spremembi je helenisti\xc4\x8dna filozofija \xc5\xa1e naprej vplivala na te tri verske tradicije in renesan\xc4\x8dno misel, ki jim je sledila.\n_START_SECTION_\nZnanost\n_START_PARAGRAPH_\nHelenisti\xc4\x8dna kultura je ustvarila u\xc4\x8dne to\xc4\x8dke po vsem Sredozemlju. Helenisti\xc4\x8dna znanost se je razlikovala od gr\xc5\xa1ke znanosti vsaj na dva na\xc4\x8dina: prvi\xc4\x8d, imela je koristi od navzkri\xc5\xbene oploditve gr\xc5\xa1kih idej s tistimi, ki so se razvile v velikem helenisti\xc4\x8dnem svetu; drugi\xc4\x8d, do neke mere jo podpirajo kraljevi pokrovitelji v kraljestvih, ki so jih ustanovili Aleksandrovi nasledniki. Za helenisti\xc4\x8dno znanost je bila \xc5\xa1e posebej pomembna Aleksandrija v Egiptu, ki je postala glavno sredi\xc5\xa1\xc4\x8de znanstvenih raziskav v 3. stoletju pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem. Helenisti\xc4\x8dni u\xc4\x8denjaki so v svojih znanstvenih raziskavah pogosto uporabljali na\xc4\x8dela, razvita v starej\xc5\xa1i gr\xc5\xa1ki misli: uporabo matematike in namerno empiri\xc4\x8dno raziskovanje._NEWLINE_Helenisti\xc4\x8dni geometri, kot so Arhimed (okoli 287\xe2\x80\x93212 pr. n. \xc5\xa1t.), Apolonij iz Pergeje (262\xe2\x80\x93190 pr. n. \xc5\xa1t.) in Evklid (325\xe2\x80\x93265 pr. n. \xc5\xa1t.), katerega Elementi so bili najpomembnej\xc5\xa1i u\xc4\x8dbenik matematike do 19. stoletja, so svoje delo gradili na delu pitagorejcev v helenisti\xc4\x8dnem obdobju. Evklid je razvil dokaze za Pitagorov izrek, neskon\xc4\x8dnost prvin in se ukvarjal s petimi platonskimi telesi . Eratosten je svoje poznavanje geometrije uporabil za merjenje oboda Zemlje. Njegov izra\xc4\x8dun je bil izredno natan\xc4\x8den. Bil je tudi prvi, ki je izra\xc4\x8dunal nagib Zemljine osi (znova z izjemno natan\xc4\x8dnostjo). Poleg tega je lahko natan\xc4\x8dno izra\xc4\x8dunal razdaljo od Zemlje do Sonca in izumil prestopni dan. Eratosten je, znan kot "o\xc4\x8de geografije", ustvaril tudi prvi zemljevid sveta, ki vklju\xc4\x8duje vzporednike in meridiane na podlagi razpolo\xc5\xbeljivega geografskega znanja o dobi._NEWLINE_Astronomi, kot je Hiparh (190\xe2\x80\x93120 pr. n. \xc5\xa1t.), so temeljili na meritvah babilonskih astronomov pred njim, da bi izmerili precesijo Zemlje. Plinij poro\xc4\x8da, da je Hiparh izdelal prvi sistemati\xc4\x8dni zvezdni katalog, potem ko je opazil novo zvezdo (ne vemo, ali je to nova ali komet) in \xc5\xbeelel ohraniti astronomski zapis zvezd, tako da bi lahko odkrili druge nove zvezde . Nedavno so trdili, da nebesni globus, ki temelji na Hiparhovem katalogu zvezd, sedi na \xc5\xa1irokih ramenih velikega kipa drugega stoletja, znanega kot Farnesejev Atlas . Drugi astronom, Aristarh s Samosa je razvil heliocentri\xc4\x8dni sistem._NEWLINE_Raven helenisti\xc4\x8dnih dose\xc5\xbekov v astronomiji in in\xc5\xbeenirstvu je veli\xc4\x8dastno pokazal mehanizem z Antikitere (150\xe2\x80\x93100 pr. n. \xc5\xa1t.). To je mehansko ra\xc4\x8dunalo s 37 zobniki, ki je izra\xc4\x8dunalo gibanje Sonca in Lune, vklju\xc4\x8dno z luninimi in son\xc4\x8dnimi mrki, ki so bili predvideni na podlagi astronomskih obdobij, za katere se domneva, da so se jih nau\xc4\x8dili od Babiloncev. Naprave te vrste niso na\xc5\xa1li vse do 10. stoletja, ko je perzijski u\xc4\x8denjak Al-Biruni opisal enostavnej\xc5\xa1e osemzobno luno \xe2\x80\x93 son\xc4\x8dno ra\xc4\x8dunalo, ki je bilo vklju\xc4\x8deno v astrolab. Podobno zapletene naprave so razvili tudi drugi muslimanski in\xc5\xbeenirji in astronomi v srednjem veku._NEWLINE_Medicina, v kateri je prevladovala Hipokratova tradicija, je videla nov napredek pri Praksagori s Kosa, ki je teoretiziral, da kri potuje skozi \xc5\xbeile. Herofil (335\xe2\x80\x93280 pr. n. \xc5\xa1t.) je bil prvi, ki je svoje ugotovitve utemeljil na seciranju \xc4\x8dlove\xc5\xa1kega telesa in poskusih na \xc5\xbeivalih ter natan\xc4\x8dno opisal \xc5\xbeiv\xc4\x8dni sistem, jetra in druge klju\xc4\x8dne organe. Pod vplivom Filina s Kosa, \xc5\xa1tudenta Herofila, se je pojavila nova medicinska \xc5\xa1ola, empiri\xc4\x8dna \xc5\xa1ola, ki je temeljila na strogem opazovanju in zavrnila nevidne vzroke dogmatske \xc5\xa1ole._NEWLINE_Bolos iz Mendesa je razvijal alkimijo, Teofrast je bil znan po svojem delu pri razvrstitvi rastlin. Kratevas je napisal povzetek o botani\xc4\x8dni farmaciji. Aleksandrijska knji\xc5\xbenica je imela \xc5\xbeivalski vrt za raziskovanje in helenisti\xc4\x8dne zoologe, kot so Arhelaj, Leonid iz Bizanca, Apolodor iz Aleksandrije in Bion iz Solija._NEWLINE_Tehnolo\xc5\xa1ki razvoj iz helenisti\xc4\x8dnega obdobja vklju\xc4\x8duje zobnike, jermenice, vijak, Arhimedov vijak, vija\xc4\x8dno stiskalnico, steklopiha\xc5\xa1tvo, votlo bronasto litje, geodetske merilne naprave, odometer, pantograf, vodno uro, vodne orgle in batno \xc4\x8drpalko._NEWLINE_Razlaga helenisti\xc4\x8dne znanosti se zelo razlikuje. V eni skrajnosti je pogled angle\xc5\xa1kega klasi\xc4\x8dnega u\xc4\x8denjaka Cornforda, ki je verjel, da je bilo "vse najpomembnej\xc5\xa1e in izvirno delo opravljeno v treh stoletjih od 600 do 300 pr. n. \xc5\xa1t."  Na drugi strani je stali\xc5\xa1\xc4\x8de italijanskega fizika in matematika Lucia Russa, ki trdi, da je bila znanstvena metoda dejansko rojena v 3. stoletju pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem, a so jo v rimskem obdobju pozabili in o\xc5\xbeivili v renesansi.\n_START_SECTION_\nVoja\xc5\xa1ka znanost\n_START_PARAGRAPH_\nHelenisti\xc4\x8dna vojska je bila nadaljevanje voja\xc5\xa1kega razvoja Ifikrata in Filipa II. Makedonskega, zlasti uporaba makedonske falange, strnjene vrste kopjenoscev skupaj s te\xc5\xbeko konjenico. Armada helenisti\xc4\x8dnega obdobja se razlikuje od armade v klasi\xc4\x8dnem obdobju, saj je bila  sestavljena v glavnem iz poklicnih vojakov, pa tudi zaradi njihove ve\xc4\x8dje specializacije in tehni\xc4\x8dne usposobljenosti pri obleganju. Helenisti\xc4\x8dna vojska je bila precej ve\xc4\x8dja od klasi\xc4\x8dne gr\xc5\xa1ke in je imela gr\xc5\xa1ke pla\xc4\x8dance (misthophoroi) in tudi negr\xc5\xa1ke vojake, kot so bili Tra\xc4\x8dani, Galci, Egip\xc4\x8dani in Iranci. Nekatere etni\xc4\x8dne skupine so bile znane po svojih borilnih ve\xc5\xa1\xc4\x8dinah pri dolo\xc4\x8denem na\xc4\x8dinu boja in so bile zelo iskane, na primer tarentska konjenica, kretski lokostrelci, rodo\xc5\xa1ki fra\xc4\x8darji in tra\xc4\x8danski kopjenosci. V tem obdobju so bile izumljene nove vrste oro\xc5\xbeja in nove voja\xc5\xa1ke skupine, kot so tureofori (tureoforoi) in torakiti (torakitai), ki so uporabljali ovalni \xc5\xa1\xc4\x8dit turej (tureos) in se borili s kopjem in me\xc4\x8dem (makhaira). Selevkidi, Gr\xc5\xa1ki Baktrijci, Armenci in Ponti so uporabljali mo\xc4\x8dno oklepljene konjenike katafrakte in lokostrelce na konjih. Uporabljali so tudi bojne slone. Selevk je od Mavrskega imperija sprejel indijske bojne slone in jih dobro izkoristil v bitki pri Ipsu. Ohranil je jedro 500 \xc5\xbeivali v Apameji ob Evfratu. Ptolemajci so uporabljali manj\xc5\xa1ega afri\xc5\xa1kega slona._NEWLINE_Helenisti\xc4\x8dna voja\xc5\xa1ka oprema je bila na splo\xc5\xa1no precej ve\xc4\x8dja. Vojne ladje helenisti\xc4\x8dne dobe so se iz trireme pove\xc4\x8dale tako, da so pridobile ve\xc4\x8d vrst vesel in ve\xc4\x8dje vesla\xc4\x8dev in vojakov kot v kvadriremi in kvinkiremi. Ptolemajska tesarakontera je bila najve\xc4\x8dja ladja, zgrajena v antiki. V tem obdobju so bile razvite nove oblegovalne naprave. Nepoznan in\xc5\xbeenir je razvil torzijski katapult (okoli 360), Dionizij iz Aleksandrije je oblikoval ponavljajo\xc4\x8do se balisto, polibol. Ohranjeni primeri krogelnih izstrelkov so te\xc5\xbeki od 4,4 do 78\xc2\xa0kg. Demetrij I. Poliorket je bil poznan po velikih oblegovalnih napravah, ki so bile uporabljene v njegovih akcijah, zlasti med dvanajstmese\xc4\x8dnim obleganjem Rodosa, ko je naro\xc4\x8dil Epimahu Atenskemu zgraditi ogromen stolp, te\xc5\xbeek 160 ton, imenovan helepolis, in ga napolnil z artilerijo.'