b'\n_START_ARTICLE_\nHermann Hesse\n_START_SECTION_\nHi\xc5\xa1a star\xc5\xa1ev\n_START_PARAGRAPH_\nHesse je izviral iz dru\xc5\xbeine evangeli\xc4\x8danskih misijonarjev in je odra\xc5\xa1\xc4\x8dal v za\xc5\xa1\xc4\x8ditenem in intelektualnem dru\xc5\xbeinskem ozra\xc4\x8dju. Oba star\xc5\xa1a sta bila po naro\xc4\x8dilu Evangelijske misijonske dru\xc5\xbebe Basel dejavna v Indiji, kjer je bila Hessejeva mati, w\xc3\xbcrttember\xc5\xbeanka Marie Gundert (1842-1902) tudi rojena. Njegov o\xc4\x8de Johannes Hesse (1847-1916), sin okro\xc5\xbenega zdravnika in dr\xc5\xbeavnega svetnika ter vnuk trgovca, ki se je preselil iz L\xc3\xbcbecka v Estonijo, je \xc5\xbeivel v estonskem mestecu Paide (nem. Weissenstein) v takratnem Ruskem carstvu; s tem je bil tudi Hermann od rojstva dalje ruski dr\xc5\xbeavljan. Johannes Hesse je bil v Calwu od leta 1873 dalje sodelavec Calwske zalo\xc5\xbeni\xc5\xa1ke dru\xc5\xbebe (nem. Calwer Verlagsverein). Le-tej je predsedoval njegov tast Hermann Gundert (1814-1892), kateremu je v letih 1893-1905 tudi sam sledil kot predsednik in vodja zalo\xc5\xbebe._NEWLINE__NEWLINE_Hermann Hesse je imel osem bratov in sester, od katerih so trije umrli \xc5\xbee v detinstvu. Odra\xc5\xa1\xc4\x8dal je z obema ve\xc4\x8d let starej\xc5\xa1ima polbratoma Theodorjem Isenbergom in Karlom Isenbergom, ki sta bila otroka njegove matere in njenega pokojnega soproga Charlesa Isenberga. Ostali trije, ki so bili njegovi pravi bratje in sestre, so se imenovali Adele, Marulla in Hans Hesse. Hermann Hesse je bil otrok z zelo bujno domi\xc5\xa1ljijo in izrazitim temperamentom. Njegov talent je \xc5\xbee zgodaj postal opazen: ni mu manjkalo pesni\xc5\xa1kih idej in risal je \xc4\x8dudovite slike. Tako je zapisala njegova mati 2. avgusta 1881 v nekem pismu, naslovljenem na njegovega o\xc4\x8deta Johannesa Hesseja: _NEWLINE_\xc2\xbb[\xe2\x80\xa6] de\xc4\x8dek ima \xc5\xbeivljenje, orja\xc5\xa1ko mo\xc4\x8d, mogo\xc4\x8dno voljo in neko vrsto docela osupljivega razuma za njegova \xc5\xa1tiri leta. Kam to ho\xc4\x8de iti? Po\xc5\xa1teno mi iz\xc4\x8drpava \xc5\xbeivljenje to notranje bojevanje proti njegovemu visokemu tiranskemu duhu, njegovim strastnim viharjem in navalom [\xe2\x80\xa6]  _NEWLINE_Bog mora ta ponosni um vzeti v roke, potem bo nekaj plemenitega in sijajnega iz tega, toda mrazi me ob misli, kaj bi iz tega mladega, strastnega \xc4\x8dloveka ob napa\xc4\x8dni ali \xc5\xa1ibki vzgoji lahko nastalo.\xc2\xab _NEWLINE_Svet, v katerem je Hermann Hesse pre\xc5\xbeivel prva leta, je bil po eni strani zaznamovan z duhom \xc5\xa1vabskega pietizma. Po drugi strani sta bila njegovo otro\xc5\xa1tvo in mladost zaznamovana z o\xc4\x8detovim baltstvom, kar je Hermann Hesse ozna\xc4\x8dil kot \xc2\xbbpomembno in u\xc4\x8dinkujo\xc4\x8de dejstvo\xc2\xab. Tako je bil o\xc4\x8de v W\xc3\xbcrttembergu kot v \xc5\xa0vici neprilagojen tujec, ki ni nikjer pognal korenin in je deloval \xc2\xbbvedno kot zelo vljuden, zelo tuj in osamljen, malo razumljeni gost\xc2\xab. Poleg tega je tudi dru\xc5\xbeina po materini strani pripadala v veliki meri internacionalni skupnosti misijonarjev in njegova, iz te rodovne veje izvirajo\xc4\x8da babica Julie Gundert, rojena Dubois (1809-1885) je kot francosko govore\xc4\x8da \xc5\xa0vicarka prav tako celo \xc5\xbeivljenje ostala tujka v \xc5\xa1vabskem malome\xc5\xa1\xc4\x8danskem svetu._NEWLINE_Do\xc5\xbeivetja in pripetljaje iz njegovega otro\xc5\xa1tva in mladosti v Calwu, ozra\xc4\x8dje in pustolov\xc5\xa1\xc4\x8dine na reki, most, kapelo, tesno eno ob drugi le\xc5\xbee\xc4\x8de hi\xc5\xa1e, skrite koti\xc4\x8dke in vogale kot tudi prebivalce z vsemi njihovimi prikupnimi posebnostmi ali \xc4\x8duda\xc5\xa1tvi je Hesse popisal v svojih zgodnej\xc5\xa1ih gerbersau\xc5\xa1kih povestih. Gerbersau je pesni\xc5\xa1ko krajevno ime, ki si ga je Hesse izmislil kot psevdonim za mestece Calw; v nem\xc5\xa1\xc4\x8dini Gerber pomeni strojar, namre\xc4\x8d za \xc4\x8dasa Hessejeve mladosti je atmosfero mesteca \xc5\xa1e vedno mo\xc4\x8dno dolo\xc4\x8dal starodaven strojarski ceh. _NEWLINE_Protiute\xc5\xbe k pietizmu, ki pa je delovala bolj od znotraj, je bil svet Estonije, ki je vedno znova vzplameneval v pripovedih o\xc4\x8deta Johannesa Hesseja. \xc2\xbbNadvse veder, pri vsej kr\xc5\xa1\xc4\x8danskosti zelo z \xc5\xbeivljenjsko radostjo navdan svet [\xe2\x80\xa6] ni\xc4\x8desar si nismo \xc5\xbeeleli bolj gore\xc4\x8de kot da bi enkrat to Estonijo tudi videli [\xe2\x80\xa6] kjer je bilo \xc5\xbeivljenje tako rajsko, pisano in veselo.\xc2\xab_NEWLINE_Poleg tega je imel Hermann Hesse na razpolago obse\xc5\xbeno knji\xc5\xbenico svojega u\xc4\x8denega starega o\xc4\x8deta Hermanna Gunderta z deli iz svetovne literature, ki se je je mo\xc4\x8dno poslu\xc5\xbeeval. Vse te komponente svetovljanstva \xc2\xbbso bile podlaga za izolacijo in obvarovanost proti vsakr\xc5\xa1nem nacionalizmu, ki sta bili odlo\xc4\x8dilni v mojem \xc5\xbeivljenju\xc2\xab.\n_START_SECTION_\n\xc5\xa0olsko izobra\xc5\xbeevanje\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1881 se je dru\xc5\xbeina za pet let preselila v Basel. O\xc4\x8de Johannes si je leta 1882 pridobil baselsko dr\xc5\xbeavljansko pravico (nem. B\xc3\xbcrgerrecht), s \xc4\x8dimer so vsi \xc4\x8dlani dru\xc5\xbeine postali \xc5\xa1vicarski dr\xc5\xbeavljani. Od 1885 dalje je bil Hesse u\xc4\x8denec na internatski \xc5\xa1oli imenovani De\xc5\xa1ka hi\xc5\xa1a misijona (nem. Knabenhaus der Mission) V \xc2\xbbBaselskem misijonu\xc2\xab\xc2\xa0je pou\xc4\x8deval Hermannov o\xc4\x8de. Julija 1886 se je dru\xc5\xbeina ponovno preselila v Calw, kjer je Hesse najprej vstopil v drugi razred Calwske latinske \xc5\xa1ole (realni licej). Leta 1890 je pre\xc5\xa1el na latinsko \xc5\xa1olo v G\xc3\xb6ppingenu kot priprava na w\xc3\xbcrttember\xc5\xa1ki de\xc5\xbeelni izpit, ki je W\xc3\xbcrttember\xc5\xbeanom dovoljeval brezpla\xc4\x8dno izobra\xc5\xbeevanje za de\xc5\xbeelnega uradnika ali \xc5\xbeupnika. Zavoljo tega mu je o\xc4\x8de kot edinemu v dru\xc5\xbeini novembra 1890 pridobil w\xc3\xbcrttember\xc5\xa1ko dr\xc5\xbeavljanstvo, s \xc4\x8dimer je izgubil \xc5\xa1vicarsko dr\xc5\xbeavljansko pravico. Potem ko je 1891 opravil v Stuttgartu de\xc5\xbeelni izpit, je, dolo\xc4\x8den za teolo\xc5\xa1ko kariero, obiskoval evangeli\xc4\x8dansko-teolo\xc5\xa1ko semeni\xc5\xa1\xc4\x8de v Samostanu Maulbronn. V Maulbronnu se je marca 1892 pokazal \xc2\xbbuporni\xc5\xa1ki\xc2\xab\xc2\xa0zna\xc4\x8daj u\xc4\x8denca: pobegnil je iz semeni\xc5\xa1\xc4\x8da, ker je hotel postati \xc2\xbbali pesnik ali pa sploh ni\xc4\x8d\xc2\xab\xc2\xa0 in je bil \xc5\xa1ele dan pozneje prijet pod milim nebom._NEWLINE_Sedaj se je pri\xc4\x8dela odiseja skozi razli\xc4\x8dne ustanove in \xc5\xa1ole, ki so jo spremljali ostri spori s star\xc5\xa1i. Pri 14 letih se je Hermann Hesse domnevno zna\xc5\xa1el  v depresivnem obdobju in je v nekem pismu z dne 20. marca 1892 izrazil samomorilne misli. Maja 1892 je mladeni\xc4\x8d poskusil narediti samomor s pi\xc5\xa1tolo in sicer v kr\xc5\xa1\xc4\x8danski ustanovi v Bad Bollu, ki jo je vodil teolog in du\xc5\xa1ni pastir Christoph Friedrich Blumhardt. V nadaljevanju sta star\xc5\xa1a Hesseja pripeljala v du\xc5\xa1evno zdravstveno ustanovo v kraju Stetten im Remstal, ki je danes del ob\xc4\x8dine Kernen im Remstal, v bli\xc5\xbeini Stuttgarta. Tam je moral delati na vrtu in pomagati pri pouku du\xc5\xa1evno oviranih otrok. _NEWLINE_Tu so pubertetni\xc5\xa1ka kljubovalnost, osamljenost in ob\xc4\x8dutek, da ga je dru\xc5\xbeina nerazumljenega zavrgla, dosegli vrh. V znamenitem, obto\xc5\xbeujo\xc4\x8dem pismu z dne 14. septembra 1892, naslovljenem na njegovega o\xc4\x8deta, je slednjega - poslej jasno zavzemajo\xc4\x8d distanco - nazval \xc2\xbbZelo spo\xc5\xa1tovani gospod!\xc2\xab\xc2\xa0(nem. \xc2\xbbSehr geehrter Herr!\xc2\xab) - in to je bilo v nasprotju s prej\xc5\xa1njimi, deloma odkritimi, zelo komunikativnimi pismi. Poleg tega je besedilo opremil z agresivno ironi\xc4\x8dnimi in sarkasti\xc4\x8dnimi formulacijami. Tako je (poleg lastne osebe) tudi svojem o\xc4\x8detu \xc5\xbee v naprej pripisal krivdo za morebitne bodo\xc4\x8de \xc2\xbbzlo\xc4\x8dine\xc2\xab\xc2\xa0(nem. Verbrechen), ki bi jih on, to je Hermann, kot \xc2\xbbsovra\xc5\xbeitelj sveta\xc2\xab\xc2\xa0(nem. Welthasser) lahko zagre\xc5\xa1il posledi\xc4\x8dno zaradi njegove nastanitve v Stettnu. Na koncu se je podpisal kot \xc2\xbbH. Hesse, ujetnik v kaznilnici v Stettnu\xc2\xab. V pripisu je \xc5\xa1e dodal: \xc2\xbbPri\xc4\x8denjam premi\xc5\xa1ljevati, kdo je v tej aferi slaboumen.\xc2\xab Po\xc4\x8dutil se je zapu\xc5\xa1\xc4\x8denega s strani Boga, star\xc5\xa1ev in sveta in je v ozadju versko pietisti\xc4\x8dnih tradicij svoje dru\xc5\xbeine videl svetohlinstvo._NEWLINE_Od konca leta 1892 dalje je lahko obiskoval gimnazijo v Cannstattu (okro\xc5\xbeje v mestu Stuttgart). Leta 1893 je tam sicer opravil malo maturo, vendar je prekinil \xc5\xa1olanje.\n_START_SECTION_\nUsposabljanje za poklic\n_START_PARAGRAPH_\nPotem ko je v Esslingenu am Neckar po treh dneh pobegnil s svojega prvega usposabljanja za knjigotr\xc5\xbeca, je zgodaj poleti 1894 nastopil 14 mese\xc4\x8dno usposabljanje za mehanika v tovarni stolpnih ur Perrot v Calwu. Monotono delo lotanja in piljenja pa je v Hesseju kmalu okrepilo \xc5\xbeeljo, da bi se ponovno posvetil literaturi in ukvarjanju z duhovnimi stvarmi. Oktobra 1895 je bil pripravljen za\xc4\x8deti novo usposabljanje za knjigotr\xc5\xbeca in ga resno opravljati, to pot v T\xc3\xbcbingenu. Izkustva iz svoje mladosti je pozneje obdelal v romanu Pod kolesom (nem. Unterm Rad).\n_START_SECTION_\nPot do pisateljstva (1895-1904)\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xbde kot desetletnik se je Hesse preizkusil v pravljici: Oba brata (nem. Die beiden Br\xc3\xbcder). Objavljena je bila 1951.\n_START_SECTION_\nT\xc3\xbcbingen\n_START_PARAGRAPH_\nHesse je od 17. oktobra 1895 dalje delal v knjigarni in antikvariatu Heckenhauer v T\xc3\xbcbingenu. Te\xc5\xbei\xc5\xa1\xc4\x8de knji\xc5\xbene ponudbe so tvorili teologija, filologija in pravoznanstvo. Naloge Hesseja kot vajenca so obsegale preverjanje, pakiranje, razvr\xc5\xa1\xc4\x8danje in arhiviranje knjig. Po koncu 12 urnega delavnika se je Hesse \xc5\xa1e zasebno izobra\xc5\xbeeval, knjige so mu tudi nadome\xc5\xa1\xc4\x8dale pomanjkljive socialne kontakte ob dolgih, dela prostih nedeljah. Poleg teolo\xc5\xa1kih spisov je Hesse prebiral zlasti Goetheja, pozneje tudi Lessinga, Schillerja in besedila o gr\xc5\xa1ki mitologiji. Leta 1896 je bila v nekem dunajsem \xc4\x8dasopisu natisnjena njegova pesem Madonna, v publikaciji Deutsches Dichterheim (Organ f\xc3\xbcr Dichtkunst und Kritik) (slovensko Nem\xc5\xa1ki pesni\xc5\xa1ki dom. Glasilo za pesni\xc5\xa1ko umetnost in kritiko) so sledile \xc5\xa1e druge. Hesse, knjigotr\xc5\xa1ki vajenec, se je 1897 spoprijateljil s tedanjim \xc5\xa1tudentom prava in poznej\xc5\xa1im zdravnikom ter pisateljem Ludwigom Finckhom iz Reutlingena, ki je po svojem doktorskem izpitu 1905 sledil Hesseju v Gaienhofen._NEWLINE_Hesse je po zaklju\xc4\x8dku vajeni\xc5\xa1ke dobe oktobra 1898 sprva ostal v knjigarni Heckenhauer kot pomo\xc4\x8dnik s prihodki, ki so mu zagotavljali finan\xc4\x8dno neodvisnost od star\xc5\xa1ev. V tem \xc4\x8dasu je bral zlasti dela nem\xc5\xa1ke romantike, pred vsem Novalisa, Clemensa Brentana, Josepha Freiherra von Eichendorffa in Ludwiga Tiecka. V pismih star\xc5\xa1em je izrazil svoje prepri\xc4\x8danje, da je \xc2\xbbza umetnika morala nadome\xc5\xa1\xc4\x8dena z estetiko\xc2\xab. \xc5\xa0e kot knjigarnar je Hesse jeseni 1898 objavil svojo prvo knjigo, majhen zvezek pesmi z naslovom Romantische Lieder (slovensko Romanti\xc4\x8dne pesmi) in spomladi 1899  prozno zbirko Eine Stunde hinter Mitternacht (slovensko Ena ura po polno\xc4\x8di). Obe deli sta se izkazali za poslovni neuspeh. Od Romanti\xc4\x8dnih pesmi je bilo v pol leta prodanih le 54 izvodov od celotne naklade 600 knjig, pa tudi Ena ura po polno\xc4\x8di je bila natisnjena v nakladi samo 600 izvodov in se je le po\xc4\x8dasi prodajala. Leipzi\xc5\xa1ki zalo\xc5\xbenik Eugen Diederichs pa je bil vendarle prepri\xc4\x8dan o literani kvaliteti teh del in je objavo \xc5\xbee od za\xc4\x8detka videl bolj kot podporo mlademu avtorju kakor pa donosen posel.\n_START_SECTION_\nBasel\n_START_PARAGRAPH_\nOd jeseni leta 1899 dalje je Hesse delal v Reichovi knjigarni (nem. Reich\xe2\x80\x99schen Buchhandlung), zelo uglednem antikvariatu v Baslu.  Ker so njegovi star\xc5\xa1i negovali tesne stike z baselskimi izobra\xc5\xbeenskimi dru\xc5\xbeinami, se mu je tu odprl duhovno-umetni\xc5\xa1ki kozmos z bogatimi spodbudami. Isto\xc4\x8dasno je Basel samohodcu Hesseju ponujal tudi \xc5\xa1tevilne mo\xc5\xbenosti za umik v zelo zasebna do\xc5\xbeivetja na ve\xc4\x8djih potovanjih in pohajkovanjih, ki so slu\xc5\xbeila umetni\xc5\xa1kemu samopreiskovanju in na katerih je vedno znova preizku\xc5\xa1al zmo\xc5\xbenost, da pisno zabele\xc5\xbei \xc4\x8dutna do\xc5\xbeivljanja. Leta 1900 je bil Hesse zaradi motnje vida opro\xc5\xa1\xc4\x8den voja\xc5\xa1ke slu\xc5\xbebe. Te\xc5\xbeave z vidom so trajale celo \xc5\xbeivljenje, prav tako tudi nevralgija in glavobol. Istega leta je bila tudi objavljena njegova knjiga Hermann Lauscher, sprva pod psevdonimom._NEWLINE_Potem ko je Hesse konec januarja 1901 dal odpoved v Reichovi knjigarni, si je lahko izpolnil veliki sen in prvi\xc4\x8d odpotoval v Italijo, kjer se je od marca do maja mudil v mestih Milano, Genova, Firence, Bologna, Ravena, Padova in Benetke. Avgusta istega leta je pre\xc5\xa1el k novemu delodajalcu, antikvarju Wattenwylu v Baslu. So\xc4\x8dasno so se mu \xc4\x8dedalje bolj ponujale prilo\xc5\xbenosti, da je v \xc4\x8dasopisih objavljal pesmi in kratka literarna besedila. Sedaj so tudi honorarji iz tovrstnih objav prispevali k njegovemu osebnemu dohodku. Richard von Schaukal je leta 1902 javno razkril, da je Hesse avtor Hermanna Lauscherja. Leta 1903 je Hesse spoznal devet let starej\xc5\xa1o baselsko fotografinjo Mario Bernuolli, imenovano \xe2\x80\x9eMia\xe2\x80\x9c. Skupaj sta odpotovala v Italijo (drugo italijansko popotovanje) in se naslednje leto poro\xc4\x8dila._NEWLINE_Med prve objave \xc5\xa1tejeta tudi romana Peter Camenzind (1904) in Pod kolesom (1906), v katerih je Hesse tematiziral tisti konflikt med duhom in naravo, ki je pozneje imel prepredati njegovo celotno delo. Z do civilizacije kriti\xc4\x8dnim razvojnim romanom Peter Camenzind, ki je prvi\xc4\x8d iz\xc5\xa1el 1903 v revialni predobjavi, leta 1904 pa \xc5\xa1e v knji\xc5\xbeni obliki pri zalo\xc5\xbebi S. Fischer, se mu je posre\xc4\x8dil literarni preboj. Ta uspeh mu je omogo\xc4\x8dil, da se je poro\xc4\x8dil in se naselil kot svobodni pisatelj ob Bodenskem jezeru. Leta 1930 se je Hesse \xc5\xa1e zadnji\xc4\x8d mudil v Baslu.\n_START_SECTION_\nMed Bodenskim jezerom, Indijo in Bernom (1904-1914)\n_START_PARAGRAPH_\nAvgusta 1904 se je Hesse poro\xc4\x8dil z samostojno baselsko fotografinjo Mario Bernuolli (1868-1963), ki je izvirala iz \xc5\xa1iroko razvejane dru\xc5\xbeine Bernuolli. V tem zakonu so se rodili trije sinovi: Bruno (1905\xe2\x80\x931999, umetni\xc5\xa1ki slikar, grafik), Hans Heinrich (imenovan Heiner, 1909\xe2\x80\x932003, dekorater) und Martin (1911\xe2\x80\x931968, fotograf). Hesse in Maria sta se docela v duhu gibanja Lebensreform preselila v vasico Gaienhofen ob Bodenskem jezeru v pokrajini Baden in tam najela preprosto kme\xc4\x8dko hi\xc5\xa1o brez teko\xc4\x8de vode in elektrike, kjer sta potem \xc5\xbeivela tri leta. Leta 1907 sta si v tem kraju dala postaviti enodru\xc5\xbeinsko hi\xc5\xa1o v reformnem slogu. Tam sta uredila velik vrt za namen samooskrbe. Hesse se je pogosto sam podal na potovanja, medtem ko je Maria z otroci \xc5\xa1e naprej bivala v veliki hi\xc5\xa1i z vrtom._NEWLINE_V Gaienhofnu je Hesse preko konstan\xc5\xa1kega zobozdravnika in skladatelja Alfreda Schlenkerja (1876-1950) spoznal svoje poznej\xc5\xa1e prijatelje, to so bili Othmar Schoeck, Volkmar Andreae und Fritz Brun._NEWLINE_Leta 1906 je postal soizdajatelj revije M\xc3\xa4rz (slovensko Marec), ki je izhajala pri zalo\xc5\xbeniku Albertu Langenu; pri njej je ostal do leta 1912. Prav tako leta 1906 je lu\xc4\x8d sveta ugledal Hessejev drugi roman Untem Rad (slovensko Pod kolesom), ki pa ga je bil napisal \xc5\xbee prej v Calwu. Tu je obdelal svoje izku\xc5\xa1nje iz \xc4\x8dasa \xc5\xa1ole in izobra\xc5\xbeevanja. Aprila 1907 se je mudil na zdravili\xc5\xa1kem zdravljenju v Locarnu in pa kot gost v koloniji gibanja Lebensreform, ki se je nahajala na vzpetini Monte Verit\xc3\xa0 pri Asconi. O njegovem pu\xc5\xa1\xc4\x8davni\xc5\xa1kem bivanju poro\xc4\x8data pripovedi In den Felsen, Freunde (slovensko V pe\xc4\x8dinah, prijatelji) in Legenden aus der Thebais. (slovensko Legende iz Tebaide). Po vrnitvi iz Ascone se je posku\xc5\xa1al ponovno prilagoditi me\xc5\xa1\xc4\x8danskemu \xc5\xbeivljenju. Njegov naslednji roman Gertrud iz leta 1910 prikazuje Hesseja v ustvarjalni krizi \xe2\x80\x93 s tem roman se je moral te\xc5\xbeko spoprijemati, v poznej\xc5\xa1ih letih ge je presojal kot neuspelega. _NEWLINE_V aprilu oziroma maju 1911 se je z Fritzem Brunom in nekaterimi drugimi \xc5\xa1vicarskimi prijatelji podal na popotovanje po Umbriji._NEWLINE_V Hessejevem zakonu so se nesoglasja od 1910 dalje namno\xc5\xbeila. Da bi v svoji ustvarjalni krizi nekoliko stopil nazaj, se je Hesse 1911 odpravil skupaj z Hansom Sturzeneggerjem na veliko potovanje v Cejlon in Indijo. Nadejanega duhovno-religioznega navdiha tam ni na\xc5\xa1el, vendarle pa je ta pot mo\xc4\x8dno vplivala na njegovo nadaljnje literarno delo in se najprej odrazila v objavi dela Aus Indien (slovensko Iz Indije) leta 1913. Po vrnitvi iz Azije je leta 1912 prodal svojo hi\xc5\xa1o v Gaienhofen. Dru\xc5\xbeina se je pozno poleti preselila v staro pode\xc5\xbeelsko hi\xc5\xa1o na obrobju Berna; pred Hessejem jo je imel v najemu njegov prijatelj Albert Welti. Vendar tudi ta premena kraja ni mogla re\xc5\xa1iti zakonskih te\xc5\xbeav, kot je Hesse to opisal v svojem romanu Ro\xc3\x9fhalde iz 1914. Psihi\xc4\x8dne krize pri obeh \xe2\x80\x93 Maria Bernuolli je bila 1919 obravnavana v sanatoriju Theodorja Brunnerja v K\xc3\xbcsnachtu \xe2\x80\x93 so pozneje vodile do lo\xc4\x8denega \xc5\xbeivljenja in naposled 1923 do uradne lo\xc4\x8ditve. Po lo\xc4\x8ditvi star\xc5\xa1ev so otroke razdelili. Bruna, starega 15 let, je njegov o\xc4\x8de dal v rejo slikarski dru\xc5\xbeini Cuna Amieta. Heiner je ostal pri svoji materi, medtem ko je Martin pri\xc5\xa1el kot rejenec k dru\xc5\xbeini Rinigier v Kirchdorf. _NEWLINE_Hesse je za \xc2\xbbsvojega najbolj\xc5\xa1ega in najzvestej\xc5\xa1ega prijatelja\xc2\xab\xc2\xa0v njegovih bernskih letih ozna\xc4\x8dil strokovnjaka za gozdarstvo Walterja Sch\xc3\xa4dlina.\n_START_SECTION_\nSkrb za vojne ujetnike\n_START_PARAGRAPH_\nOb izbruhu prve svetovne vojne 1914 se je Hesse, v tem \xc4\x8dasu \xc5\xa1e zagovornik tako imenovanih \xe2\x80\x9eidej leta 1914\xe2\x80\x9c, javil kot prostovoljec na nem\xc5\xa1kem veleposlani\xc5\xa1tvu. Vendar je bil spoznan za voja\xc5\xa1ko nesposobnega in je bil dodeljen nem\xc5\xa1kemu veleposlani\xc5\xa1tvu v Bernu, kjer je postavil \xe2\x80\x9eknji\xc5\xbeno centralo za nem\xc5\xa1ke vojne ujetnike\xe2\x80\x9c, ki je do leta 1919 oskrbovala z \xc4\x8dtivom vojake, internirane v tujih tabori\xc5\xa1\xc4\x8dih. Hesse je bil odslej v tem okviru zaposlen s tem, da je za nem\xc5\xa1ke vojne ujetnike zbiral in odpo\xc5\xa1iljal knjige. V tem \xc4\x8dasu je bil soizdajatelj glasila Deutsche Interniertenzeitung (dobesedno Nem\xc5\xa1ki \xc4\x8dasopis internirancev)(1916/17), izdajatelj glasila Der Sonntagsbote f\xc3\xbcr die deutschen Kriegsgefangenen (dobesedno Nedeljski glasnik za nem\xc5\xa1ke vojne ujetnike)(1916\xe2\x80\x931919) in bil je pristojen za \xc2\xbbknji\xc5\xbenico za nem\xc5\xa1ke vojne ujetnike\xc2\xab.\n_START_SECTION_\nPoliti\xc4\x8dne polemike\n_START_PARAGRAPH_\nHesse je 3. novembra 1914 objavil sestavek v Neue Z\xc3\xbcrcher Zeitung z naslovom O Freunde, nicht diese T\xc3\xb6ne (slovensko O prijatelji, ne teh tonov), v katerem apelira na nem\xc5\xa1ke intelektualce, naj ne zapadejo v nacionalisti\xc4\x8dno polemiko. Tisto, kar je temu sledilo, je Hesse pozneje ozna\xc4\x8dil kot velik preobrat v njegovem \xc5\xbeivljenju: prvi\xc4\x8d se je zna\xc5\xa1el sredi silovite politi\xc4\x8dne polemike, napadel ga je nem\xc5\xa1ki tisk, k njemu so dospevala sovra\xc5\xbena pisma in stari prijatelji so se mu odpovedovali. \xc5\xa0e naprej je bil dele\xc5\xbeen odobravanja s strani njegovega prijatelja Theodorja Heussa, poznej\xc5\xa1ega prvega predsednika Zvezne republike Nem\xc4\x8dije, pa tudi s strani francoskega pisatelja Romaina Rollanda, ki je Hesseja obiskal avgusta 1915.\n_START_SECTION_\nDru\xc5\xbeinski udarci usode\n_START_PARAGRAPH_\nTi spori z nem\xc5\xa1ko javnostjo \xc5\xa1e niso izzveneli, ko je bil Hesse preko niza udarcev usode pahnjen v \xc5\xa1e globjo \xc5\xbeivljensko krizo: smrt njegovega o\xc4\x8deta 8. marca 1916, te\xc5\xbeka bolezen (meningitis) njegovega triletnega sina Martina in razpadajo\xc4\x8di zakon z Mario Bernuolli. Hesse je moral prekiniti svoje slu\xc5\xbeenje pri skrbstvu za jetnike in oditi na psihiatri\xc4\x8dno zdravljenje, med katerim je pri\xc5\xa1el do prvih izku\xc5\xa1enj s psihoanalizo. Resno je premi\xc5\xa1leval, da bi tvegal \xc2\xbbprelom z domovino, dru\xc5\xbebenim polo\xc5\xbeajem, dru\xc5\xbeino\xc2\xab in da bi se preseli v Ascono, kjer si je dal po Gustavu Gamperju priskrbeti hi\xc5\xa1ico.\n_START_SECTION_\nNasprotnik vojne\n_START_PARAGRAPH_\nPreko izku\xc5\xa1nje s svetovno vojno je Hesse postal odlo\xc4\x8den nasprotnik vojne in zagovornik ugovora vesti pri slu\xc5\xbeenju voja\xc5\xa1\xc4\x8dine. Septembra in oktobra 1917 je v tritedenskem delavnem opoju zlo\xc5\xbeil roman Demian, ki je v drugem delu odzraz \xc4\x8dasa, pre\xc5\xbeivetega na Monte Verit\xc3\xa0. Knjiga je bila objavljena po vojni leta 1919 pod psevdonimom Emil Sinclair, \xc2\xbbda ne bi odstra\xc5\xa1il mladine z znanim imenom starega strica\xc2\xab. A tudi zato, kot pi\xc5\xa1e Hesse v nekem pismu Eduardu Korrodiju, ker \xc2\xbbtisti, ki je napisal to pesnitev, [\xe2\x80\xa6] ni bil Hesse, avtor toliko in toliko knjig, temve\xc4\x8d nek drug \xc4\x8dlovek, ki je novo do\xc5\xbeivel in \xc5\xa1el novemu naproti\xc2\xab. Thomas Mann se je kot so\xc4\x8dasna pri\xc4\x8da takole izrazil: \xc2\xbbNepozaben je elektrizirajo\xc4\x8di u\xc4\x8dinek\xc2\xab\xc2\xa0Demiana, \xc2\xbbpesnitev, ki je s stra\xc5\xa1ansko natan\xc4\x8dnostjo pogodila \xc5\xbeivec \xc4\x8dasa in mladino, ki si je domi\xc5\xa1ljala, da se je iz njene srede porodil oznanjevalec njenega najglobjega \xc5\xbeivljenja (medtem ko je bil ta, ki jim je dal, kar so potrebovali, \xc5\xbee dvain\xc5\xa1tiridesetletnik ), potegnila v hvale\xc5\xbeno o\xc4\x8daranost.\xc2\xab\xc2\xa0Leta 1918 je bil z mu\xc4\x8denjem ubit Hessejev bratranec, pastor Carl Immanuel Philipp Hesse, in sicer kot civilna \xc5\xbertev rde\xc4\x8dearmejcev v estonski vojni za neodvisnost.\n_START_SECTION_\nCasa Camuzzi\n_START_PARAGRAPH_\nKo je Hesse leta 1919 mogel ponovno nadaljevati s civilnim \xc5\xbeivljenjem, je bil njegov zakon uni\xc4\x8den. Njegova \xc5\xbeena Mia (Maria) je jeseni 1918 pobegnila v Ascono, kjer je njena depresija izbruhnila v polnem obsegu. Toda tudi po njenem zdravljenju Hesse ni videl skupne prihodnosti z njo. Dom v Bernu je bil razpu\xc5\xa1\xc4\x8den in trije otroci so bili medtem nastanjeni pri prijateljih, najstarej\xc5\xa1i sin Bruno pri Hessejevem slikarskem prijatelju Cunu Amietu. To izku\xc5\xa1njo in te\xc5\xbee\xc4\x8de breme, da je zapustil svojo dru\xc5\xbeino, je Hesse obdelal v leta 1919 objavljenem romanu Klein und Wagner (slovensko Klein in Wagner), ki govori o uradniku Kleinu, ki se iz strahu, da bi zblaznel in svojo dru\xc5\xbeino \xe2\x80\x93 kakor jo je u\xc4\x8ditelj Wagner - ubil, iztrga iz svojega me\xc5\xa1\xc4\x8danskega \xc5\xbeivljenja in pobegne v Italijo. _NEWLINE_Hesse se je sredi aprila 1919 sam preselil v Tessin. Najprej je bival v majhni kme\xc4\x8dki hi\xc5\xa1i ob vstopu v kraj Minusio pri Locarnu in se potem 25. aprila naprej preselil v Sorengo nad jezerom Muzzano v preprosto bivali\xc5\xa1\xc4\x8de, ki mu ga je dal v najem njegov glasbeni prijatelj Volkmar Andreae, s katerim je bil spoprijateljen \xc5\xbee nekako od leta 1905. Vendarle je nato 11. maja 1919 najel v Montagnoli, vi\xc5\xa1je le\xc5\xbe\xc4\x8di vasi jugovzhodno od Lugana, \xc5\xa1tiri majhne sobe v gradi\xc4\x8du podobni stavbi, imenovani \xc2\xbbCasa Camuzzi\xc2\xab, ki si jo je v 19. stoletju v obliki neobaro\xc4\x8dne pala\xc4\x8de postavil neki tessinski gradbeni mojster. S te pobo\xc4\x8dne lege in iznad gosto poraslih gozdnih zemlji\xc5\xa1\xc4\x8d je imel Hesse pogled proti vzhodu na Lugansko jezero z nasproti le\xc5\xbee\xc4\x8dimi strminami in gorami na italijanski strani. Nova situacija v \xc5\xbeivljenju in lega stavbe nista navdihnila Hesseja samo k novi pisateljski dejavnosti, temve\xc4\x8d kot protiute\xc5\xbe in dopolnitev tudi k risarskim skicam in akvarelom, kar se je jasno odrazilo v njegovi naslednji dalj\xc5\xa1i pripovedi Klingsorjevo zadnje poletje (nem. Klingsors letzter Sommer) iz leta 1920. Decembra 1920 je Hesse v Tessinu spoznal Huga Balla in njegovo soprogo Emmy Hennings. _NEWLINE_Leta 1922 je lu\xc4\x8d sveta ugledal Hessejev roman o Indiji Siddharhta. Tu je pri\xc5\xa1la do izraza njegova ljubezen do indijske kulture in azijskih modrostnih u\xc4\x8denj, ki jih je spoznal \xc5\xbee v hi\xc5\xa1i svojih star\xc5\xa1ev. Hesse je dal glavnemu liku njegove \xc2\xbbindijske pesnitve\xc2\xab\xc2\xa0ime po histori\xc4\x8dnem Budi, \xc4\x8digar pravo ime je bilo Siddhartha Gautama. Njegova tedanja izvoljenka Ruth Wenger (1897-1994) mu je bila navdih za romaneskni lik Kamale, ki v tej indijski pesnitvi Siddhartho u\xc4\x8di ljubezni. _NEWLINE_Hesse je maja 1924 prejel dr\xc5\xbeavljansko pravico (nem. B\xc3\xbcrgerrecht) mesta Bern in s tem drugikrat \xc5\xa1vicarsko dr\xc5\xbeavljanstvo (nem. Staatsb\xc3\xbcrgerschaft). Pri tem se je ponovno odrekel nem\xc5\xa1kemu dr\xc5\xbeavljanstvu, ki si ga je bil pridobil leta 1890 oziraje se na de\xc5\xbeelni izpit v G\xc3\xb6ppingenu. Po lo\xc4\x8ditvi od svoje prve \xc5\xbeene Marije se je 11. januarja 1924 poro\xc4\x8dil z Ruth Wenger, h\xc4\x8derjo \xc5\xa1vicarske pisateljice Lise Wenger. Ta drugi Hessejev zakon pa je bil kljub eroti\xc4\x8dni privla\xc4\x8dnosti in podobnim kulturnim interesom zaradi druga\xc4\x8dnih \xc5\xbeivljenskih potreb in ciljev obsojen na propad in je bil na \xc5\xbeeljo njegove \xc5\xbeene razvezan \xc5\xbee tri leta pozneje, 24. aprila 1927._NEWLINE_Njegov naslednji ve\xc4\x8dji deli, Kurgast (slovensko Zdravili\xc5\xa1ki gost) iz leta 1925 in Die N\xc3\xbcrnberger Reise (slovensko N\xc3\xbcrenber\xc5\xa1ko potovanje) iz leta 1927 sta avtobiografski pripovedi z ironi\xc4\x8dnim podtonom. V njih se \xc5\xbee naznanja Hessejev najuspe\xc5\xa1nej\xc5\xa1i roman, Stepni volk (nem. Der Steppenwolf) iz leta 1927, ki ga je pisatelj leta 1946 za nazaj ozna\xc4\x8dil kot \xc2\xbbtesnobe poln opozorilni klic pred jutri\xc5\xa1njo vojno\xc2\xab. Za njegov 50. rojstni dan, ki ga je praznoval istega leta, je bila objavljena tudi prva biografija o Hesseju, ki jo je napisal njegov prijatelj Hugo Ball._NEWLINE_\xc5\xbde kmalu po tem novem romanesknem uspehu je Hesse do\xc5\xbeivel preobrat v \xc5\xbeivljenju in sicer preko razmerja z Ninon Dolbin, rojeno Ausl\xc3\xa4nder (1895-1966), svojo poznej\xc5\xa1o \xc5\xbeeno, ki je izvirala iz mesta \xc4\x8cernivci v Bukovini. Bila je umetnostna zgodovinarka in je \xc5\xbee kot 14-letna \xc5\xa1olarka vzpostavila z njim stalne pisemske kontakte. Z Dolbinovo je 1928 in 1929 pre\xc5\xbeivel zimske po\xc4\x8ditnice v Arosi, kjer je tudi spoznal Hansa Roellija. Leta 1928 se je Hesse podal na potovanje v Ulm, Heilbronn, W\xc3\xbcrzburg (22. marca), Darmstadt in Berlin. Leta 1930 je lu\xc4\x8d sveta ugledala pripoved Narcis in Zlatoust (nem. Narzi\xc3\x9f und Goldmund). Poleg tega je Hermann Hesse vsaki od svojih treh \xc5\xbeena posvetil po eno pravljico: prvi \xc5\xbeeni Mii pravljico Iris (1916), Piktors Verwandlungen (1922) (slovensko Piktorjeve preobrazbe) je bila za Ruth Wenger, kmalu po poroku z Ninon, marca 1933, pa je nastala njegova zadnja in zelo avtobiografska pravljica Vogel (slovensko Pti\xc4\x8d), z enakozvene\xc4\x8dim naslovom kot ime, s katerim je podpisoval zasebne listi\xc4\x8de in pisma, naslovljena na Minon in s katerim ga je ona pogosto nagovarjala.\n_START_SECTION_\nCasa Hesse (Casa Rossa)\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1931 je Hesse zapustil najeto stanovanje v Casi Camuzzi in se s svojo novo \xc5\xbeivljenjsko sopotnico, s katero je 14. novembra stopil v nov zakon, preselil v veliko hi\xc5\xa1o, zaradi rde\xc4\x8dega zunanjega opleska imenovano Casa Rossa, pozneje tudi Casa Hesse. Stavba je bila zgrajena po Hessejevih \xc5\xbeeljah, finance pa je prispeval njegov prijatelj Hans Conrad Bodmer. Parcela je le\xc5\xbeala nad vasico Montagnola, na njenem ju\xc5\xbenem koncu, na dogledu Case Camuzzi in le deset minut hoda stran od te. Bodmer je parcelo in stavbo dal Hesseju trajno na razpolago, po njegovi smrti pa tudi Ninon za \xc4\x8das njenega \xc5\xbeivljenja._NEWLINE_Od \xc5\xa1olskega centra ob osrednjem montagnolskem parkiri\xc5\xa1\xc4\x8du vodi pot mimo igri\xc5\xa1\xc4\x8da za \xc5\xa1olo do zgoraj le\xc5\xbee\xc4\x8dega \xc5\xbeelezokovanega vrtnega portala Hessejeve hi\xc5\xa1e na Vii Hermann Hesse. Dovozna pot pelje v lahnem vzponu vzporedno z naklonino na parcelo, na katere najbolj izpostavljenem mestu je bila v dveh nadstropjih zgrajena neke vrste dvojna hi\xc5\xa1a. Vsak od obeh delov hi\xc5\xa1e ima lo\xc4\x8den pristop z lastnim stopni\xc5\xa1\xc4\x8dem; a sta oba dela med seboj povezana v pritli\xc4\x8dju in zgornjem nadstropju preko hodnika in preko druga ob drugi le\xc5\xbee\xc4\x8dih sob. Zaradi razli\xc4\x8dnega dnevnega ritma pa tudi zaradi organizacije dela in razli\xc4\x8dne uporabe sta Hesse in njegova \xc5\xbeena pripisovala pomembnost temu, da imata lo\xc4\x8dene prostore: ve\xc4\x8dji, jugozahodni del s kuhinjo, jedilnico, knji\xc5\xbenico, spalnico, kopalnico in stranskimi prostori je uporabljala prete\xc5\xbeno Ninon; severovzhodni odsek je bilo Hessejevo podro\xc4\x8dje delovanja z ateljejem, delovno sobo, spalnico, kopalnico in pritiklinami. Knji\xc5\xbenica v pritli\xc4\x8dju je obema slu\xc5\xbeila kot sprejemnica za \xc5\xa1tevilne goste, isto\xc4\x8dasno pa tudi kot dnevna soba, \xc4\x8ditalnica in glasbeni prostor s \xc5\xa1irokim razgledom na proti jugovzhodu le\xc5\xbee\xc4\x8do goro Monte Generoso in je imela neposredno povezavo z ateljejem.  _NEWLINE_Atelje, ki se je navezoval na severovzhodu na knji\xc5\xbenico, je bil ve\xc4\x8dnamenski prostor, kjer je Hesse na pisalnem stroju vodil svojo obse\xc5\xbeno korespondenco, poleg tega je slu\xc5\xbeil kot skladi\xc5\xa1\xc4\x8de za embala\xc5\xbeni material za \xc5\xa1tevilne po\xc5\xa1tne in knji\xc5\xbene po\xc5\xa1iljke, ki jih je Hesse sam pripravil za odpremo. V tem prostoru pa se je tudi posve\xc4\x8dal svojemu hobiju, akvarelnemu slikarstvu, kadar ni slikal v naravi, kar se je ve\xc4\x8dinoma dogajalo. Tam je spravljal slikarske in umetni\xc5\xa1ke pripomo\xc4\x8dke kot tudi nadaljnji knji\xc5\xbeni fond (poleg tistega v knji\xc5\xbenici). Svoje delovno podro\xc4\x8dje v zgornjem nadstropju s posebnimi knjigami pa je Hesse dr\xc5\xbeal skritega pred gosti in tam tudi s strani dru\xc5\xbeinskih \xc4\x8dlanov ni \xc5\xbeelel biti moten. Podobno kot v Casi Camuzzi je imel Hesse tudi tu \xc5\xa1irok, severovzhodni razgled preko Luganskega jezera proti vzhodni dolini tja do italijanskih pobo\xc4\x8dij in pogorij. Mnogi njegovi akvareli pri\xc4\x8dujejo o tej hi\xc5\xa1i, njenem vrtu, o bli\xc5\xbenji in daljni okolici in ob\xc5\xa1irnih razgledih po tessinski pokrajini._NEWLINE_Hessejeva zelo razvejana korespondenca je semkaj pripeljala njegove zalo\xc5\xbenike, ti so bili Samuel Fischer, Gottfried Bermann Fischer, Peter Suhrkamp in Siegfried Unseld. Ne samo Thomas Mann, temve\xc4\x8d tudi cela dru\xc5\xbeina Mannovih je bila tu ve\xc4\x8dkrat sprejeta na obisk. Prijateljstva kot je bilo denimo prijateljstvo z Romainom Rollandom so se tu poglobila in kolegi kot denimo Bertolt Brecht, Max Brod, Martin Buber, Hans Carossa, Andr\xc3\xa9 Gide, Annette Kolb, Jakob Wassermann in Stefan Zweig so na\xc5\xa1li pot do Montagnole. Poleg tega je imel Hesse ob\xc4\x8dasno intenzivne stike z glasbeniki kot so Adolf Busch, Edwin Fischer, Eugen d\xe2\x80\x99Albert, z filozofom Theodorjem W. Adornom in posebej prijateljske stike z od njega ob\xc4\x8dudovanim skladateljem Othmarjem Schoeckom, glede katerega je imel ob\xc4\x8dutek, da je edini njegove pesmi ustrezno uglasbil. Hesse sam je imel intenziven odnos do glasbe, ki je med drugim razviden v njegovih pismih, a tudi v proznih delih kot so Igra steklenih biserov, Stepni volk in Gertrud.  _NEWLINE_Dve leti pozneje, potem ko se je Hesse preselil iz Case Camuzzi v Caso Rosso, ga je aprila 1933 obiskal Gunter B\xc3\xb6hmer in si v Casi Camuzzi uredil domovanje. Deset let pozneje, 1943, se je v Monagnolo preselil Hans Purmann, u\xc4\x8denec Henrija Matissea in se nekoliko pozneje prav tako naselil v Casi Camuzzi. Hesseja je z obema slikarjema povezovalo zanj osre\xc4\x8dujo\xc4\x8de umetni\xc5\xa1ko prijateljstvo. B\xc3\xb6hmer je podpiral njegova prizadevanja, da bi si usvojil znanje umetni\xc5\xa1kih tehnik in zakone razli\xc4\x8dnih perspektivi\xc4\x8dnih prikazov._NEWLINE_Lastni\xc5\xa1tvo nad nekdanjo Caso Hesse je po smrti pisatelja in njegove \xc5\xbeene odpadlo nazaj dru\xc5\xbeino Bodimer. Hi\xc5\xa1a je bila prodana, barvno predelana in na zadnji, s teraso opremljeni strani tudi gradbeno predelana. Danes (stanje iz leta 2006) se nahaja v privatni lasti in si je ni mogo\xc4\x8de ogledati. Ena od poti, v podalj\xc5\xa1ku Vie Hermann Hesse pod parcelo, naklanja pogled na ju\xc5\xbeno stran hi\xc5\xa1e in pobo\xc4\x8dja, ki je Hesseja spodbudil k vrsti opisov njegovih vrtnarskih dejavnosti.\n_START_SECTION_\nIgralec igre steklenih biserov\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1931 je za\xc4\x8del z osnutki za njegovo zadnje ve\xc4\x8dje delo, ki je imelo nositi naslov Igra steklenih biserov (nem. Das Glasperlenspiel). Leta 1932 je kot predstopnjo k temu objavil pripoved Potovanje v Jutrovo de\xc5\xbeelo (nem. Die Morgenlandfahrt). Kot \xc5\xbee v Potovanju v Jutrovo de\xc5\xbeelo je tudi v Igri steklenih biserov osnovna tema u\xc4\x8den\xc4\x8devstvo (nem. J\xc3\xbcngerschaft) nasproti prijatelju in mojstru \xe2\x80\x93 Leu, imenovanem tudi glasbeni mojster, priklicevalec de\xc5\xbeja, jogi ali spovedovalec, ki ga Hermann Hesse zapusti in h kateremu bi si skesano, kot \xe2\x80\x9eKnecht\xe2\x80\x9c (slovensko \xe2\x80\x9ehlapec\xe2\x80\x9c) \xc5\xbeelel vrniti. Hessejeva politi\xc4\x8dna dr\xc5\xbea je bila v tem \xc4\x8dasu mo\xc4\x8dno zaznamovana z do civilizacije kriti\xc4\x8dnim kulturnim pesimizmom: _NEWLINE_\xe2\x80\x9eMoji prijatelji in sovra\xc5\xbeniki \xc5\xbee dolgo to vedo in grajajo: nimam nobenega veselja nad mnogimi stvarmi in ne verjamem v mnoge stvari, ki so ponos dana\xc5\xa1njega \xc4\x8dlove\xc5\xa1tva; ne verjamem v tehniko, ne verjamem v idejo napredka, ja niti v demokracijo ne, ne verjamem niti v sijajnost in neprekosljivost na\xc5\xa1ega \xc4\x8dasa niti v kateregakoli od njegovih visoko pla\xc4\x8danih voditeljev, medtem ko pa imam do tistega, kar \xc4\x8dlovek imenuje \xe2\x80\x9enarava\xe2\x80\x9c, neomejeno spo\xc5\xa1tovanje.\xe2\x80\x9c   _NEWLINE_Prevzem oblasti s strani nacionalsocialistov v Nem\xc4\x8diji je Hesse opazoval z veliko zaskrbljenostjo. Bertolt Brecht in Thomas Mann sta oba leta 1933 na poti v izgnanstvo pri njem napravila postanek. Hesse in Mann sta bila v zavra\xc4\x8danju nacionalsocializma enotna in sta se kljub razli\xc4\x8dni izoblikovanosti njunih osebnosti v dolo\xc4\x8denih osnovnih \xc4\x8drtah njunega prijateljskega odnosa \xc4\x8dutila do konca povezana. Med Hessejem in Brechtom, ki sta se ob sre\xc4\x8danju pogovarjala o po\xc5\xbeigu knjig tistega leta v Nem\xc4\x8diji, tovrstne povezanosti ni bilo._NEWLINE_Hesse se je na svoj na\xc4\x8din posku\xc5\xa1al zoperstavljati razvoju v Nem\xc4\x8diji: \xc5\xbee desetletja je v nem\xc5\xa1kem tisku objavljal knji\xc5\xbene recenzije, sedaj pa se je v njih okrepljeno izrekal v prid judovskih in drugih avtorjev, preganjanih s strani nacionalsocialistov. Od srede 30-ih let dalje si noben nem\xc5\xa1ki \xc4\x8dasopis ni ve\xc4\x8d upal objaviti njegovih \xc4\x8dlankov. Hesse ni odkrito nastopil prosti nacisti\xc4\x8dnemu re\xc5\xbeimu, tudi njegova dela niso bila uradno prepovedana ali se\xc5\xbegana, vendar pa je bil od 1936 dalje \xc2\xbbneza\xc5\xbeeljen\xc2\xab. Kljub omejitvam pa so spet in spet izhajale nove izdaje. Zalo\xc5\xbeba Suhrkamp Verlag KG Berlin je \xc5\xa1e leta 1943 mogla ponatisniti njegovo delo Knulp. _NEWLINE_Hessejevo duhovno zato\xc4\x8di\xc5\xa1\xc4\x8de pred politi\xc4\x8dnimi konfrontacijami in pozneje grozljivimi poro\xc4\x8dili druge svetovne vojne je bilo delo na njegovem romanu Igra steklenih biserov, ki je bil prvi\xc4\x8d natisnjen leta 1943 v \xc5\xa0vici. Nobelova nagrada za literaturo leta 1946 mu je bila podeljena ne v zadnji vrsti za to pozno delo: \xc2\xbbza njegove navdihnjene spise, ki, medtem ko rastejo v smelosti in prodornosti, utele\xc5\xa1ajo klasi\xc4\x8dne ideale humanizma in visoke slogovne kvalitete\xc2\xab (utemeljitev \xc5\xa1vedske akademije, Stockholm).\n_START_SECTION_\nDopisovanje\n_START_PARAGRAPH_\nPo drugi svetovni vojni je Hessejeva literarna produkcija upadla. \xc5\xa0e vedno je pisal pripovedi in pesmi, toda ustvaril ni nobenega romana ve\xc4\x8d. Te\xc5\xbei\xc5\xa1\xc4\x8de njegove dejavnosti se je vedno bolj prestavljalo na njegovo \xc4\x8dedalje obse\xc5\xbenej\xc5\xa1o korespondenco. \xc5\xbde od 20-ih let dalje je Hesse pri svojem dopisovanju gojil \xc4\x8dedalje bolj razpredeno mre\xc5\xbeo prijateljev, dopisovalcev in pokroviteljev, ki so njega in njegovo skrbstvo za vojne ujetnike med te\xc5\xbeavnimi vojnimi leti podpirali s finan\xc4\x8dnimi in materialnimi prispevki v zameno za lastnoro\xc4\x8dno napisane in ilustrirane pesmi, akvarele ali posebne izdaje. K temu pridejo \xc5\xa1e pisma njegovih ob\xc4\x8dudovalcev. _NEWLINE_Glede na raziskave njegovih sinov Bruna in Heinerja Hesseja kot tudi Hessejevega Editionsarchiva (Hesse-Editionsarchiv) v Offenbachu je pisatelj prejel pribli\xc5\xbeno 35.000 pisem. Ker je namenoma deloval brez tajni\xc5\xa1tva, je na zelo velik del te po\xc5\xa1te odgovoril osebno; 17.000 teh pisemskih odgovorov je ugotovljenih. Kot izrazit individualist je tak na\xc4\x8din ravnanja ob\xc4\x8dutil kot moralno dol\xc5\xbenost. Ta dnevna delovna obremenitev preko stalnega pritoka pisem je bila cena za to, da je lahko do\xc5\xbeivel svojo ponovno prebujeno slavo pri novi generaciji nem\xc5\xa1kih bralcev, ki so od \xc2\xbbmodrega starca\xc2\xab\xc2\xa0v Montagnoli pri\xc4\x8dakovali finan\xc4\x8dne podpore, pomo\xc4\x8di za \xc5\xbeivljenje in usmeritve. Na podobna vpra\xc5\xa1evanja po njegovem po\xc4\x8dutju, poteku njegovega dne ali po njegovih zapa\xc5\xbeanjih ob dogodkih, ki so bili stvar bolj splo\xc5\xa1nega interesa, je izoblikoval dalj\xc5\xa1a premi\xc5\xa1ljevanja, ki jih je odposlal kot okro\xc5\xbenice (nem. Rundbriefe).\n_START_SECTION_\nSmrt\n_START_PARAGRAPH_\nDecembra leta 1961 je Hesse zbolel za gripo, od katere si je le ste\xc5\xbeka opomogel. \xc5\xbde dolgo je imel levkemijo, ne da bi za to vedel; v bolni\xc5\xa1nici v Bellinzoni je bil dele\xc5\xbeen zdravljenja v obliki transfuzij krvi. Umrl je na domu v no\xc4\x8di iz 8. na 9. avgust 1962 in sicer med spanjem kot posledica mo\xc5\xbeganske kapi. Njegova \xc5\xbeena, ki je sprva \xc4\x8dakala, da bo pri\xc5\xa1el k zajtrku, ga je naposled na\xc5\xa1la mrtvega v njegovem obi\xc4\x8dajnem spalnem polo\xc5\xbeaju. Poklicani zdravnik je lahko samo \xc5\xa1e ugotovil stanje smrti. Dva dni pozneje je bil pokopan v dru\xc5\xbeinskem krogu na pokopali\xc5\xa1\xc4\x8du Sant\xe2\x80\x99Abbondio v kraju Gentillino, na katerem se nahajata tudi grobova Emmy in Huga Balla._NEWLINE_V njegovi zadnji pesmi Knarren eines geknickten Astes (slovensko: \xc5\xa0kripanje nalomljene veje), zapisani v zadnjem tednu \xc5\xbeivljenja, je ustvaril prispodobo bli\xc5\xbeajo\xc4\x8de se smrti.\n_START_SECTION_\nLiterarni pomen\n_START_PARAGRAPH_\nHessejeva zgodna dela \xc5\xa1e nadaljujejo tradicijo 19. stoletja: njegova lirika je povsem zavezana romantiki, prav tako jezik in slog Petra Camenzinda, knjige, ki jo je avtor sam dojemal kot razvojni roman, stoje\xc4\x8d v nasledstvu Kellerjevega Zelenega Henrika. V vsebinskem smislu se je Hesse obra\xc4\x8dal proti nara\xc5\xa1\xc4\x8dajo\xc4\x8di industrializaciji in urbanizaciji, s \xc4\x8dimer je povzel tendence gibanj Lebesnreform in Jugendbewegung. To neoromanti\xc4\x8dno dr\xc5\xbeo v obliki in vsebini je pisatelj pozneje opustil. Antiteti\xc4\x8dna struktura Petra Camenzinda, ki se ka\xc5\xbee v zoperstavljanju mesta in de\xc5\xbeele ter v nasprotju mo\xc5\xa1ko-\xc5\xbeensko, pa je nasprotno tudi \xc5\xa1e v poznej\xc5\xa1ih delih (npr. Demian ali Stepni volk) mo\xc4\x8d najti._NEWLINE_Seznanitev z naukom o arhetipih psihologa Carla Gustava Junga je imela odlo\xc4\x8dilen vpliv na njegovo delo, ki se je prvikrat pokazal v pripovedi Demian. Stari prijatelj oziroma mojster, ki mlademu \xc4\x8dloveku odpre pot do samega sebe, je postal ena njegovih osrednjih tem. Tradicijo razvojnega romana je tudi v Demianu \xc5\xa1e vedno mo\xc4\x8d najti, toda v tem delu (kot tudi v Stepnem volku) se dogajanje ne odvija ve\xc4\x8d na realnem nivoju, temve\xc4\x8d v notranji \xc2\xbbdu\xc5\xa1ni pokrajini\xc2\xab\xc2\xa0(nem. \xc2\xbbSeelen-Landschaft\xc2\xab)._NEWLINE_Nadaljnji bistveni vidik Hessejevega dela je duhovnost, ki se jo lahko najde v pripovedi Siddharta, pa tudi v drugih. Indijski modrostni nauki, taoizem in kr\xc5\xa1\xc4\x8danska mistika tvorijo ozadje dela. Temeljna tendenca, po kateri pot k modrosti pelje preko posameznika, pa je vendarle tipi\xc4\x8dno zahodnja\xc5\xa1ki pristop, ki ne ustreza direktno nobenemu azijskemu nauku, \xc4\x8detudi je mo\xc4\x8d najti vzporednice z Theravada budizmom. Homoeroti\xc4\x8dni elementi v njegovem delu so bili v literarni vedi ve\xc4\x8dkrat tematizirani. _NEWLINE_Vsa Hessejeva dela vsebujejo mo\xc4\x8dno avtobiografsko komponento. Posebej je o\xc4\x8ditna v Demianu, v Potovanju v Jutrovo de\xc5\xbeelo, pa tudi v delu Klein in Wagner in nenazadnje v Stepnem volku, ki lahko tako reko\xc4\x8d kot vzor\xc4\x8den primer predstavlja \xe2\x80\x9eroman \xc5\xbeivljenjske krize\xe2\x80\x9c. V poznej\xc5\xa1ih delih je ta komponenta \xc5\xa1e razlo\xc4\x8dneje stopila v ospredje \xe2\x80\x93 v med seboj povezanih pripovedih, v Potovanju v Jutrovo de\xc5\xbeelo in Igri steklenih biserov, je Hesse zgostil v ve\xc4\x8dkratnih variacijah svojo temeljno temo: odnos med mlaj\xc5\xa1im \xc4\x8dlovekom in njegovim starej\xc5\xa1im prijateljem ali mojstrom. V Igri steklenih biserov je Hesse na zgodovinskem ozadju nacionalsocialisti\xc4\x8dne diktature izrisal utopijo humanizma in duha, hkrati pa je ponovno napisal klasi\xc4\x8dni razvojni roman. Oba elementa v igri menjave dr\xc5\xbeita medsebojno ravnovesje._NEWLINE_Hesse je nenazadnje z pribli\xc5\xbeno 3000 knji\xc5\xbenimi recenzijami, ki jih je napisal tekom svojega \xc5\xbeivljenja za 60 razli\xc4\x8dnih \xc4\x8dasopisov in revij, v tistem \xc4\x8dasu postavil merila kvalitete, ki so iskala sebi enake v obmo\xc4\x8dju posredovanja (knji\xc5\xbenih del bralcem), podpiranja (avtorjev) in previdne kritike. V osnovi ni recenziral nobene literature, ki se je njemu po njegovih merilih zdela slaba. Kakor Thomas Mann se je tudi on intenzivno ukvarjal z Goethejevim delom._NEWLINE_Razpon njegovih recenzij je segal od manj\xc5\xa1ih zvezkov pripovedi do tedaj \xc5\xa1e nepoznanih avtorjev pa tja do filozofskih temeljnih del iz azijskega kulturnega kroga. Ta azijska osrednja dela so prisotna tudi \xc5\xa1e v sedanjosti, vendar so bila s strani Hesseja odkrita in predstavljena precej desetletij prej, preden so v 70-ih letih 20. stoletja tudi na zahodni polobli postala ob\xc4\x8da literarno-filozofska in duhovna last.\n_START_SECTION_\nRecepcija\n_START_PARAGRAPH_\nHessejeva zgodnej\xc5\xa1a dela je so\xc4\x8dasna kritika prete\xc5\xbeno pozitivno ocenjevala._NEWLINE_Recepcija Hesseja je bila v Nem\xc4\x8diji v \xc4\x8dasu obeh vojn mo\xc4\x8dno zaznamovana z kampanjo, ki se je vodila v tisku zoper avtorja zaradi njegovih protivojnih in protinacionalisti\xc4\x8dnih izjav. Po obeh vojnah je Hesse pri delu prebivalstva, posebej pri vsakokratni mlaj\xc5\xa1i generaciji, izpolnil potrebo po duhovni in deloma moralni reorientaciji. Zopet \xc2\xbbna novo odkrit\xc2\xab\xc2\xa0je v ve\xc4\x8djem delu postal \xc5\xa1ele dale\xc4\x8d po letu 1945._NEWLINE_Dobrih deset let po tem, ko je bila Hesseju podeljena Nobelova nagrada za literaturo, leta 1957, je Karlheinz Deschner v svojem polemi\xc4\x8dnem spisu Kitsch, Konvention und Kunst (slovensko: Ki\xc4\x8d, konvencija in umetnost) zapisal: \xc2\xbbDa je Hesse objavil tako uni\xc4\x8dujo\xc4\x8de veliko verzov, ki so povsem pod nivojem, je ob\xc5\xbealovanja vredna nediscipliniranost, je literarno barbarstvo\xc2\xab\xc2\xa0in tudi glede njegove proze se ni pri\xc5\xa1el do nobene ugodnej\xc5\xa1e sodbe. V naslednjih desetletjih so se deli nem\xc5\xa1ke literarne kritike pridru\xc5\xbeili tej oceni, nekateri so ga ozna\xc4\x8dili za ustvarjalca epigonalne in ki\xc4\x8daste literature. Tako je bila recepcija Hesseja podobna gibanju nihala: komaj je v 1960-ih letih v Nem\xc4\x8diji dospel na najni\xc5\xbejo to\xc4\x8dko, \xc5\xbee je med ameri\xc5\xa1ko mladino izbruhnil Hesse-Boom brez vzporednice, ki je potem zopet segel nazaj v Nem\xc4\x8dijo; \xc5\xa1e posebej Stepni volk je postal mednarodna prodajna uspe\xc5\xa1nica, Hesse pa eden najbolj prevajanjih in branih nem\xc5\xa1kih avtorjev. Do leta 2007 je bilo po celem svetu prodanih ve\xc4\x8d kot 120 milijonov njegovih knjig. V 1970-ih je zalo\xc5\xbeba Suhrkamp-Verlag na plo\xc5\xa1\xc4\x8dah objavila tonske posnetke Hesseja, ko proti koncu svojega \xc5\xbeivljenja recitira iz svojih del. Hesse se je \xc5\xbee na za\xc4\x8detku svoje kariere posve\xc4\x8dal avtorskim branjem in obdelal svoja nenavadna do\xc5\xbeivetja v tej povezavi v neobi\xc4\x8dajno vedrem besedilu z naslovom Autorenabend (slovensko: Avtorski ve\xc4\x8der).\n_START_SECTION_\nRecepcija pri hipijih\n_START_PARAGRAPH_\nPisatelj Ken Kesey je Hessejevo misti\xc4\x8dno pripoved Potovanje v Jutrovo de\xc5\xbeelo, v kateri skrivna zveza sanja\xc4\x8dev, pesnikov in fantastov sledi ne razumu, temve\xc4\x8d srcu, bral z navdu\xc5\xa1enjem. V naslonitvi na to pripoved je na sebe in svojo hipijevsko dru\xc5\xa1\xc4\x8dino, imenovano Merry pranksters, gledal kot na pripadnike skrivne zveze in na veliko avtobusno popotovanje po\xc4\x8dez preko ZDA kot na njegovo razli\xc4\x8dico \xc2\xbbpotovanja v Jutranjo de\xc5\xbeelo\xc2\xab. _NEWLINE_Glasbenik nem\xc5\xa1kega porekla, Joachim Fritz Krauledat alias John Kay je leta 1968 svojo tedanjo glasbeno skupino The Sparrow na novo oblikoval in jo v Kaliforniji preimenoval v Steppenwolf._NEWLINE_Santana, rock skupina iz San Francisca, je poimenovala svoj drugi, nadvse uspe\xc5\xa1ni album iz leta 1970 po izrazu, vzetem iz Hessejevega romana Demian, ki je tedaj kro\xc5\xbeil med \xc4\x8dlani banda. Carlos Santana je izjavil: \xe2\x80\x9eNaslov Abraxas izvira iz knjige Hermanna Hesseja, ki so jo takrat brali Gregg, Stan in Carabello." Zadevno mesto iz knjige je navedeno tudi na ovitku plo\xc5\xa1\xc4\x8de, vendar v angle\xc5\xa1kem prevodu.\n_START_SECTION_\nHermann Hesse in sodobnost\n_START_PARAGRAPH_\nCalw, Hessejevo rojstno mesto v Schwarzwaldu, sebe ozna\xc4\x8duje za \xe2\x80\x9emesto Hermanna Hesseja\xe2\x80\x9c (nem. Hermann-Hesse-Stadt) in uporablja ta atribut isto\xc4\x8dasno kot ogla\xc5\xa1evalski slogan za svojo promocijo. V Calwu se nahaja tudi Muzej Hermanna Hesseja (nem. Hermann-Hesse-Museum ). _NEWLINE_Od 1977 dalje se v tem mestu v nerednih, ve\xc4\x8dletnih presledkih odvija Mednarodni kolokvij Hermanna Hesseja (nem. Internationale Hermann-Hesse-Kolloquium), vsakokrat na drugo glavno temo. O teh temah ugledni strokovnjaki za Hesseja iz Nem\xc4\x8dije in drugod dva ali tri dni podajajo referate iz svojega strokovnega podro\xc4\x8dja. Udele\xc5\xbeba na zasedanjih je odprta za vsakega ob\xc4\x8dana po predhodni prijavi. Program izmenjaje se spremljajo uglasbitve Hessejevih pesmi, druge glasbene izvedbe, ples in gledali\xc5\xa1ka igra na teme, ki se ti\xc4\x8dejo ali so vzete iz njegove literature, ter dokumentarci in filmske upodobitve knji\xc5\xbenih del. _NEWLINE_Podobno kolokvijem v Calwu se od leta 2000 v mestu Sils-Maria v \xc5\xa0vici vsakoletno odvijajo Sil\xc5\xa1ki Heesejevi dnevi (nem. Silser Hesse-Tage) in sicer tri do \xc5\xa1tiri dni v pomladansko-poletnem delu leta. Predavanja in razprave so vsakokrat v znamenju neke te\xc5\xbei\xc5\xa1\xc4\x8dne teme. _NEWLINE_V spomin na Hesseja so bile po njem poimenovane tri literarne nagrade: Literarna nagrada Hermanna Hesseja (nem. Hermann-Hesse-Literaturpreis), ki se od 1957 podeljuje v Karlsruheju; Calwska nagrada Hermanna Hesseja (nem. Calwer Hermann-Hesse-Preis), ki jo od 1990 podeljuje Calwska fundacija Hermanna Hesseja (nem. Calwer Hermann-Hesse-Stiftung) in pa Nagrada Mednarodne dru\xc5\xbebe Hermanna Hesseja (nem. Preis der Internationalen Hermann Hesse Gesellschaft), ki jo prav tako v Calwu od 2017 podeljuje Mednarodna dru\xc5\xbeba Hermanna Hesseja (nem. Internationale Hermann-Hesse-Gesellschaft)._NEWLINE_Z Hessejem se \xc4\x8duti povezanega tudi rock glasbenik Udo Lindenberg. Leta 2008 je pri zalo\xc5\xbebi Suhrkamp objavil izbor Hessejevih besedil z naslovom Mein Hermann Hesse: Ein Lesebuch (v sloven\xc5\xa1\xc4\x8dini Moj Hermann Hesse: \xc4\x8ditanka). Njegova leta 2006 v Calwu ustanovljena fundacija Udo-Lindenberg-Stiftung \xc5\xbeeli mlade tekstopisce in glasbenike z nate\xc4\x8daji podpirati in \xc2\xbbpovezovati pesni\xc5\xa1tvo Hermanna Hesseja z glasbo\xc2\xab. Na vsaki dve leti se podeljujejo nagrade, med njimi posebna nagrada za najbolj\xc5\xa1o uglasbitev Hessejeve literature. Vsako leto se v Calwu odvija Festival Hermanna Hesseja (nem. Hermann-Hesse-Festival), na katerem nastopajo zmagovalci in Udo Lindenberg.'