b'\n_START_ARTICLE_\nDnjester\n_START_SECTION_\nImena\n_START_PARAGRAPH_\nReko je prvi omenil Herodot v 5. stoletju pr. n. \xc5\xa1t. kot obmejno skitsko reko z imenom Tiras (\xce\xa4\xcf\x8d\xcf\x81\xce\xb1\xcf\x82). Iz tega hidronima sta nastali tudi imeni anti\xc4\x8dnega mesta Tiras (\xce\x98\xcf\x8d\xcf\x81\xce\xb1\xcf\x82) na zahodni strani njenega ustja in sodobnega Tirasopola. Enako sta jo imenovala tudi Strabon in Ptolemaj._NEWLINE_Kasnej\xc5\xa1i latinsko pi\xc5\xa1o\xc4\x8di avtorji so jo imenovali Danastris (Amijan Marcelin) ali Danaster (Jordanes)._NEWLINE_Ime Dnjester izhaja iz sarmatskega D\xc4\x81nu nazdja, ki lahko pomeni "utesnjena reka" ali "reka na oni strani". Drugi del imena izhaja iz skitskega pridevnika t\xc5\xabra, ki pomeni "hiter" (kurdsko divji, neukro\xc4\x8den)._NEWLINE_Imena rek Dnjester, Dnjeper, Don, Donec in Donava izhajajo iz iste praindoevropske besede  *d\xc4\x81nu - reka.\n_START_SECTION_\nGeografija\n_START_PARAGRAPH_\nDnjester izvira v Ukrajini pri mestu Drogobi\xc4\x8d blizu meje s Poljsko in se izliva v \xc4\x8crno morje. V delu toka predstavlja mejo med Ukrajino in Moldavijo in nato mejo med Moldavijo in Pridnjestrsko republiko. Reka se zatem vrne v Ukrajino in se izlije v \xc4\x8crno morje._NEWLINE_V spodnji polovici toka je njen zahodni breg visok in hribovit, medtem ko je vzhodni breg nizek in enoli\xc4\x8den. Reka de facto predstavlja zahodno mejo evrazijske stepe. Njena najpomembnej\xc5\xa1a pritoka sta R\xc4\x83ut (ukrajinsko Reut) in B\xc3\xaec (ukrajinsko Bik).\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nV mlaj\xc5\xa1i kameni dobi je bil Dnjester sredi\xc5\xa1\xc4\x8de ene od najbolj naprednih civilizacij na Zemlji. Kukutensko-tripiljska kultura je cvetela pribli\xc5\xbeno od leta 5300 do 2600 pr. n. \xc5\xa1t. in za seboj pustila ostanke ve\xc4\x8d tiso\xc4\x8d naselij s skupno 15.000 prebivalci, ki so tvorili eno od prvih poljedelskih skupnosti v \xc4\x8dlove\xc5\xa1ki zgodovini._NEWLINE_V antiki so imeli Dnjester za eno od najve\xc4\x8djih rek v evropski Sarmatiji. Omenjajo jo \xc5\xa1tevilni klasi\xc4\x8dni geografi in zgodovinarji: po Herodotu  je izvirala iz velikega jezera, Ptolemaj je njen izvir umestil v Karpate, medtem ko je Strabon zapisal, da njen izvir ni znan. Tekla je proti vzhodu vzporedno z reko Ister (spodnja Donava) in tvorila del meje med Dakijo in Sarmatijo. Severovzhodno od izliva Istra se je izlivala v Pontus Euxinus. Po Strabonu  je bila dolga 900 stadijev, po Pliniju pa (od Psevdostoma) 130 milj  (210\xc2\xa0km). Skimen  jo opisuje kot lahko plovno reko z obiljem rib, medtem ko Ovid govori o njenem hitrem toku._NEWLINE_Od 14. stoletja do leta 1812 je del njenega toka tvoril mejo Kne\xc5\xbeevine Moldavije in Ruskega imperija. Med svetovnima vojnama je del njenega toka razmejeval Romunijo in Sovjetsko zvezo._NEWLINE_Po razglasitvi neodvisnosti Republike Moldavije leta 1991 se ji majhen del nekdanje Moldavske sovjetske socialisti\xc4\x8dne republike vzhodno od Dnjesta ni priklju\xc4\x8dil, ampak se je  razglasil  za neodvisno Pridnjestrsko republiko (Transnistria) z glavnim mestom Tirasopol.\n_START_SECTION_\nGlavni pritoki\n_START_PARAGRAPH_\nDesni: Bik (romunsko B\xc3\xaec), Bistrica, Botna, Ikelj (romunsko Ichel), Limnica (romunsko Limni\xc8\x9ba), Lukva, Reut (romunsko R\xc4\x83ut), Strij, Svi\xc4\x8da, Tluma\xc4\x8d_NEWLINE_Levi: D\xc5\xbeurin, Gnila Lipa (romunsko Gnila Lipa), Jagorlik (173\xc2\xa0km), Ku\xc4\x8durgan (123\xc2\xa0km),  Ljadova, Murafa (162\xc2\xa0km), Ni\xc4\x8dlava, Rusava,  Seret (romunsko Seret, 250\xc2\xa0km), Smotri\xc4\x8d (romunsko Smotric, 169\xc2\xa0km),  Stripa,  Strivigor, Studenica, \xc5\xa0\xc4\x8dirka, U\xc5\xa1ica (112\xc2\xa0km), Vere\xc5\xa1\xc4\x8dica, Zbru\xc4\x8d (romunsko Zbruci, 245\xc2\xa0km), Zolota Lipa (romunsko Solota Lipa, 140\xc2\xa0km) \xc5\xbdvan, \xc5\xbdvan\xc4\x8dik.'