b"\n_START_ARTICLE_\nPape\xc5\xbe \xc5\xa0tefan VII.\n_START_SECTION_\nMladost in vzpon\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xa0tefan je bil po rodu  Rimljan o\xc4\x8detu pa je bilo ime Theodemundus, in je bil najbr\xc5\xbe \xc4\x8dlan dru\xc5\xbeine Gabrielli. Pred izvolitvijo je bil \xc5\xa0tefan kardinal-duhovnik pri cerkvi Sant' Anastasia v Rimu.\n_START_SECTION_\nPape\xc5\xbe\n_START_PARAGRAPH_\nBil je izvoljen po volji Alberika \xe2\x80\x93 morebiti ga je skrbno izbrala Marozia Tuskulska \xe2\x80\x93 kot prehodna osebnost, dokler njen lastni sin, ki je postal Janez XI., ni dosegel zadostne starosti, da bi zasedel prestol svetega Petra. _NEWLINE__NEWLINE_Med dvema letoma svojega pape\xc5\xbeevanja je \xc5\xa0tefan potrdil predpravice nekaj samostanom v Franciji in Italiji. V zahvalo, ker ga je re\xc5\xa1il pritiska Huga iz Arlesa, je podelil Cante di Gabrielliju polo\xc5\xbeaj pape\xc5\xa1kega upravnika v Gubbiju in poveljstvo nad ve\xc4\x8djim \xc5\xa1tevilom trdnjav.  \xc5\xa0tefan je bil znan tudi po strogosti, s katero je kaznoval duhovnike, ki so \xc5\xbeiveli nenravno. On je bil o\xc4\x8ditno tudi prvi pape\xc5\xbe, ki si je za \xc4\x8dasa pape\xc5\xbeevanja bril brado; tako vsaj ve povedati sovra\xc5\xbeno razpolo\xc5\xbeeni gr\xc5\xa1ki zapis iz 12. stoletja. _NEWLINE__NEWLINE_\xc5\xa0tefan sicer ni sodeloval v vladanju Rima; je pa posredoval v vpra\xc5\xa1anju nasledstva v Frankovskem cesarstvu 942 in dvakrat zagrozil z izob\xc4\x8denjem Frankom in Burgundijcem, \xc4\x8de ne bodo priznali za kralja Ludvika IV, sina Karla Preprostega\n_START_SECTION_\nSmrt in spomin\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xa0tefan je umrl 15. marca 931 in sicer v je\xc4\x8di, kjer so ga menda zadavili;  _NEWLINE__NEWLINE_Pokopali so ga v staro cerkev sv. Petra. _NEWLINE_Flodoard  se ga spominja s temle  epitafom:"