b'\n_START_ARTICLE_\nVojvodina Var\xc5\xa1ava\n_START_PARAGRAPH_\nVojvodina Var\xc5\xa1ava (1807-1815)_NEWLINE_Vojvodino Var\xc5\xa1avo je ustanovil Napoleon iz poljskih ozemelj, ki si jih ob drugi in tretji delitvi Poljske prisvojili Prusi; Prusi so se morali s tilsitskim mirovnim sporazumom (1807) ozemljem odpovedati, Napoleon pa jih je vrnil Poljakom, ki so se v vojni bojevali na njegovi strani. Napoleon je leta 1809, po zmagi nad Avstrijci pri Wagramu, vojvodini dodal \xc5\xa1e ozemlja, ki so si jih ob tretji delitvi Poljske prilastili Avstrijci._NEWLINE_Vojvodina Var\xc5\xa1ava je dobila svojo vlado, ki pa je bila pod strogim nadzorom Francozov. Ti so de\xc5\xbeelo mo\xc4\x8dno obremenili z davki in z zahtevami po vedno novih rekrutih. Ker pa so Poljaki od Napoleona pri\xc4\x8dakovali obnovitev samostojne kraljevine Poljske v nekdanjih razse\xc5\xbenostih, so s Francozi dokaj prostovoljno sodelovali. Po Napoleonovem porazu je nekoliko okrnjeno ozemlje vojvodine Var\xc5\xa1ave pri\xc5\xa1lo kot Kongresna kraljevina Poljska pod rusko oblast.\n_START_SECTION_\nPoljske legije\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xbde od leta 1768 so se zbirale poljske emigrantske skupine v Hamburgu, Dresdnu, Carigradu in predvsem Parizu. Po padcu Ko\xc5\x9bciuszkove vstaje se je podalo v emigracijo nekaj tiso\xc4\x8d \xc4\x8dastnikov in politi\xc4\x8dnih delavcev. Ve\xc4\x8dina se jih je kmalu zbrala v Parizu. Tam je delovala poluradna agencija vstajni\xc5\xa1ke vlade, ki si je prizadevala postaviti francoske voja\xc5\xa1ke enote v sklopu francoske slu\xc5\xbebe. Bolj jakobinsko usmerjeno krilo emigrantov pa je sestavilo deputacijo, ki si je na lastno pest prizadevala dobiti pomo\xc4\x8d francoske vlade za spro\xc5\xbeitev vstaje na Poljskem, \xc4\x8demur je agencija nasprotovala. Akcija bi bila v tistem \xc4\x8dasu protipruska, za kar pa Francija, ki tedaj ni bila v vojni s Prusijo, ni bila zainteresirana._NEWLINE_Pobudi za ustanovitev poljskih legij je v severni Italiji prisluhnil mladi uspe\xc5\xa1ni francoski vojskovodja Napoleon Bonaparte, ko mu je poljski general Henryk D\xc4\x85browski (ki se je proslavil v obrambi Var\xc5\xa1ave leta 1794) predlagal, da bi jih sestavili iz avstrijskih ujetnikov poljske narodnosti. Januarja 1797 so D\xc4\x85browski in lombardska vlada v tem duhu podpisali listino, Bonaparte pa jo je kot vrhovni poveljnik potrdil. Legionarji so dobili uniformo, podobno poljski, italijanske epolete in francosko kokardo. Zagotovili so jim vrnitev v domovino, \xc4\x8de bi to terjala narodna stvar. Iz vrst poljskih emigrantov so se jim pridru\xc5\xbeili sposobni poljski oficirji. Med njimi je bil Jozef Su\xc5\x82kowski, ki je postal Bonapartejev pribo\xc4\x8dnik in je nanj sku\xc5\xa1al vplivati v duhu naklonjenosti do Poljakov (padel je med egip\xc4\x8dansko odpravo, leta 1798). V enem letu je \xc5\xa1tevilo legionarjev, ki so ra\xc4\x8dunali na oboro\xc5\xbeeno vrnitev v domovino, naraslo na 10.000._NEWLINE_Po miru v Campo-Formiu (1797) so legije pre\xc5\xa1le v slu\xc5\xbebo Cisalpinske republike, ki jih je uporabila za zatiranje ljudskih vstaj, pri \xc4\x8demer se je pokazal dvojni zna\xc4\x8daj teh formacij. Leta 1799 so legije v Italiji utrpele te\xc5\xbeke izgube. Ena je izgubila pol mo\xc5\xa1tva v bitkah ob Adi\xc5\xbei, pre\xc5\xbeivele pa je francoski poveljnik po kapitulaciji Mantove predal Avstrijcem (ki so jih zahtevali kot svoje dezerterje); drugo so Rusi v bitki ob Trebbiji skoraj uni\xc4\x8dili. Na severni fronti so takrat sestavili novo, t. i. obdonavsko legijo, ki je pod vodstvom generala Kniaziewicza izvedla odlo\xc4\x8dilni manever v zmagoviti bitki pri Hohenlindnu (1800) ._NEWLINE_Po miru v Lunevillu (1801), ko je pri\xc5\xa1lo do \xc5\xa1e ene za\xc4\x8dasne pomiritve v Evropi, so poljske formacije postale (tedaj \xc5\xbee prvemu francoskemu konzulu) Bonaparteu odve\xc4\x8dne in neza\xc5\xbeelene. Ve\xc4\x8dino jih je poslal na otok Haiti, da so zatrli upore med \xc4\x8drnci (1802-03); skoraj vse legionarje je strlo neugodno podnebje, bolezni in sodelovanje v nepravi\xc4\x8dni "umazani" kolonialni vojni._NEWLINE_Ne glede na njihov \xc5\xbealostni konec so bile legije D\xc4\x85browskega v boju za poljsko neodvisnost pomembne. V petih letih je skoznje pre\xc5\xa1lo 20.000 vojakov, ki so od francoske armade sprejeli demokrati\xc4\x8dnega in dr\xc5\xbeavljanskega duha. Mnogi legionarji so kasneje sestavljali jedro poljskih osvobodilnih vojnih formacij.\n_START_SECTION_\nNa\xc4\x8drt Adama Czartoryskega. Napoleon zavzame Var\xc5\xa1avo\n_START_PARAGRAPH_\nPo letu 1800 so zarotni\xc5\xa1ki poskusi izgubili smisel. Mnogo politi\xc4\x8dnih emigrantov in legionarskih \xc4\x8dastnikov se je vrnilo v domovino, kjer so iskali dru\xc5\xbebeno aktivnost v korist naroda v znanosti in kulturi. Leta 1800 so ustanovili Dru\xc5\xa1tvo prijateljev znanosti. Najpomembnej\xc5\xa1i delo dru\xc5\xa1tva je leta 1806 izdani Slovar poljskega jezika._NEWLINE_Leta 1801 je zasedel ruski prestol \xc5\xa1tiriindvajsetletni Aleksander I. \xc5\xbde pred tem se je spoprijateljil s 7 let starej\xc5\xa1im knezom iz vplivne poljske rodbine Adamom Czartoryskim. Imenoval ga je za namestnika zunanjega ministra (in kasneje za zunanjega ministra) in z njim snoval na\xc4\x8drte o liberalni ureditvi Rusije. Poveril mu je nadzor nad vilni\xc5\xa1kim znanstvenim okro\xc5\xbejem. Czartoryski je leta 1802 v Vilni organiziral poljsko univerzo in raz\xc5\xa1iril poljsko srednje in ni\xc5\xbeje \xc5\xa1olstvo na podro\xc4\x8dje Litve, Belorusije in Ukrajine. Odkrito je deloval za zdru\xc5\xbeitev Poljske v povezavi z Rusijo pod \xc5\xbeezlom Aleksandra I. Vendar so njegov teoreti\xc4\x8dni (imenovan pu\xc5\x82avski, po rezidenci Czartoryskih v mestu Pu\xc5\x82awy) na\xc4\x8drt prehiteli dogodki na voja\xc5\xa1kem in politi\xc4\x8dnem prizori\xc5\xa1\xc4\x8du._NEWLINE_Napoleon je pri Slavkovu premagal tretjo protifrancosko koalicijo (1805). Prusija, ki v tretji koalicijski vojni ni sodelovala, je konec septembra 1806 (v zavezni\xc5\xa1tvu samo s Sa\xc5\xa1ko in Braunschweigom) Napoleonu napovedala vojno. Kot velikokrat prej se je ta bliskovito odzval, s hitrim pohodom presenetil Pruse in uni\xc4\x8dil njihovo vojsko v bitki pri Jeni in Auerstedtu (oktober 1806). Pruski kralj Friderik Viljem III. se je z majhnim delom svoje vojske umaknil v Vzhodno Prusijo, kjer je \xc4\x8dakal na pomo\xc4\x8d Rusov. Napoleonu je bila pot proti Var\xc5\xa1avi odprta. Na poti ga je sku\xc5\xa1ala ruska vojska zadr\xc5\xbeati le pri prehodu reke Wkre, ki jo je prekora\xc4\x8dil 23. decembra. Po zmagi nad Rusi v bitki pri Pu\xc5\x82tusku ob reki Narew, 50 km severno od Var\xc5\xa1ave (26. december 1806), so Francozi zavzeli Var\xc5\xa1avo.\n_START_SECTION_\nVstaja Poljakov. Boj za Pomorjansko\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xbde pred tem (3. septembra 1806) je general D\xc4\x85browski po naro\xc4\x8dilu Napoleona izdal Poljakom poziv k vstaji. Vstaja se je za\xc4\x8dela v Poznanju, kamor sta D\xc4\x85browski in njegov glavni sodelavec Wybicki prispela na \xc4\x8delu francoske vojske (3. nov 1806). Navdu\xc5\xa1eno se je odzvalo zlasti prebivalstvo mest. Prvi boji s pruskimi posadkami so izbruhnili blizu mest Ostrzesz\xc3\xb3w in K\xc4\x99pno. Vstaja se je \xc5\xa1irila po Velikopoljski in potem tudi \xc5\xa1ir\xc5\xa1e. Novembra so uporniki zavzeli samostan Jasno G\xc3\xb3ro v \xc4\x8censtohovi. D\xc4\x85browski je ustanovil komisijo, ki naj bi skrbela za upravljanje in red. Z mobilizacijo (1 mo\xc5\xbe na 10 hi\xc5\xa1) so za\xc4\x8deli organizirati redno vojsko, ki je januarja 1807 \xc5\xa1tela \xc5\xbee 23.000 mo\xc5\xbe. Tedaj je Napoleon predal za\xc4\x8dasno vlado okupiranih ozemelj sedem\xc4\x8dlanski vladni komisiji, polo\xc5\xbeaj vojnega direktorja (ministra) pa poveril knezu J\xc3\xb3zefu Poniatowskemu, ne\xc4\x8daku zadnjega poljskega kralja. Na odgovorne polo\xc5\xbeaje so pri\xc5\xa1li sami aristokrati, nekdanji politiki \xc5\xa1tiriletnega sejma kajti Napoleonu se je zdelo pomembno, da ravno te pridobi na svojo stran. Glavna naloga komisije je bila oskrba velike armade, kajti bli\xc5\xbeanje ruske vojske je obetalo nadaljevanje vojne._NEWLINE_V januarju 1807 se je v zimskem pohodu pomikala ruska vojska, kakih 80.000 mo\xc5\xbe, od Nowogr\xc3\xb3da (ob reki Narew) proti Gdansku. Napoleon ji je nameraval s pohodom proti severu presekati pot. Vojski sta se sre\xc4\x8dali 7. februarja v bli\xc5\xbeini Bagratinovska (nem\xc5\xa1ko Preu\xc3\x9fisch Eylau). V dvodnevni zelo krvavi bitki ni pri\xc5\xa1lo do odlo\xc4\x8ditve, pono\xc4\x8di pa so Rusi zapustili prizori\xc5\xa1\xc4\x8de. Francozi so prodirali naprej proti Gdansku, ki so ga za\xc4\x8deli oblegati sredi marca. Pri tem so sodelovali \xc4\x8dete poljskega upora, ki so tudi prodrle na Pomorjansko. Gdansk se je predal sredi maja. V odlo\xc4\x8dilni bitki pri Friedlandu (rusko Pravdinsk, 50 km jugovzhodno od Kaliningrada), 14. junija 1807, so Francozi onesposobili polovico ruske vojske. Car Aleksander I. je kon\xc4\x8dno pristal na pogajanja.\n_START_SECTION_\nUstanovitev Vojvodine Var\xc5\xa1ave\n_START_PARAGRAPH_\nNa mirovnih pogajanjih v Tilsitu (julij 1807), kjer sta cesar in car mislila predvsem na medsebojno delitev sveta, je bilo nadle\xc5\xbeno vpra\xc5\xa1anje Poljske potisnjeno na stranski tir. Zanj so na\xc5\xa1li za\xc4\x8dasno re\xc5\xa1itev, s katero je Napoleon nagradil Poljake za sodelovanje: Prusija se je morala odpovedati pokrajinam, ki jih je dobila z drugo in tretjo delitvijo Poljske, in ozemlju ob reki Note\xc4\x87; iz njih so sestavili Vojvodino Var\xc5\xa1avo in ji postavili na \xc4\x8delo sa\xc5\xa1kega kralja Friderika Avgusta I.\n_START_SECTION_\nPoliti\xc4\x8dni sistem in gospodarske razmere\n_START_PARAGRAPH_\nVojvodina Var\xc5\xa1ava je s 104.000 km\xc2\xb2 in 2,6 milijona prebivalcev obsegala le majhen del nekdanje Poljske dr\xc5\xbeave, kar je med prebivalstvom povzro\xc4\x8dilo splo\xc5\xa1no razo\xc4\x8daranje. Vendar so Poljaki na tem ozemlju spet dobili svojo vlado in svojo vojsko._NEWLINE_Napoleon je vladni komisiji narekoval glavna na\xc4\x8dela nove ustave, ki je bila podobna ustavam drugih njegovih vazalnih dr\xc5\xbeav. Oblast je ostala centralizirana v kraljevih rokah; sejmu je ostala pravica sprejemanja dav\xc4\x8dnih in zakonskih zadev, ki jih je predlagala vlada; administracija je bila urejena po francoskem zgledu. Razgla\xc5\xa1ena je bila ukinitev kme\xc4\x8dkega podlo\xc5\xbeni\xc5\xa1tva in enakopravnost dr\xc5\xbeavljanov. Vpeljan je bil Napoleonov Code civil. Skup\xc5\xa1\xc4\x8dina je bila urejena po zgledu nekdanjega poljskega sejma: v senatu so sedeli \xc5\xa1kofje, vojvode, zemlji\xc5\xa1ki gospodje (po imenovanju), v poslanski zbornici pa predstavniki pokrajinskih plemi\xc5\xa1kih zborov in (sedaj tudi) ljudskih neplemi\xc5\xa1kih zborov (posestniki, obrtniki, \xc4\x8dastniki, izobra\xc5\xbeenci). Uporabljali so "narodni" jezik._NEWLINE_Tako je bilo urejeno po zakonu. Dejansko pa so bile dr\xc5\xbeavne institucije pod strogo kontrolo Francozov. Vojski je poveljeval francoski mar\xc5\xa1al Davout. Zaradi ekonomske \xc5\xa1ibkosti me\xc5\xa1\xc4\x8danstva je zemlji\xc5\xa1ka gospoda obdr\xc5\xbeala tudi politi\xc4\x8dno premo\xc4\x8d. Posestva z zgradbami so ostala v lasti zemlji\xc5\xa1kih gospodov. Va\xc5\xa1ko prebivalstvo, teoreti\xc4\x8dno svobodno, je bilo \xc5\xa1e naprej odvisno od gra\xc5\xa1\xc4\x8dakov in je za njih opravljalo tlako._NEWLINE_Francozi so poljsko dr\xc5\xbeavo sistemati\xc4\x8dno izkori\xc5\xa1\xc4\x8dali. Prisvajali so si dr\xc5\xbeavne sklade in si izmi\xc5\xa1ljevali vedno nove davke in dajatve, ki jih Poljaki niso mogli pla\xc4\x8devati, \xc5\xa1e posebej ne, ker so se zaradi Napoleonove celinske zapore zni\xc5\xbeale cene \xc5\xbeita. Nemo\xc4\x8d pla\xc4\x8devanja davkov je vlada nadome\xc5\xa1\xc4\x8dala z ve\xc4\x8d "hrane za topove", to je, dobavljanjem rekrutov cesarju. Vojvodina je morala vzdr\xc5\xbeevati sprva 30 in kasneje 60.000 vojakov. V \xc5\xa0paniji je v \xc5\xa1tirih letih izkrvavelo 15.000 poljskih vojakov._NEWLINE_Dr\xc5\xbeava pa je napredovala v tkalski obrti in drugih vejah rokodelstva. V upravnem aparatu se je pove\xc4\x8dalo \xc5\xa1tevilo me\xc5\xa1\xc4\x8danov. Menjalnice so raz\xc5\xa1irile svojo dejavnost v ban\xc4\x8dne posle. Izjemen pomen je imela birokracija. Za njeno \xc5\xa1olanje so ustanovili pravno in administrativno \xc5\xa1olo. To je odprlo nove mo\xc5\xbenosti obubo\xc5\xbeani \xc5\xa1lahti in olaj\xc5\xa1alo osamosvajanje mlade poljske inteligence. Povsem izlo\xc4\x8deni iz me\xc5\xa1\xc4\x8danskih pravic in stigmatizirani pa so bili \xc5\xbdidje._NEWLINE_Glavna podlaga in opora vojvodine je bila armada, ki je u\xc5\xbeivala najve\xc4\x8dji ugled. Nabor je temeljil na \xc5\xberebanju s pravico do namestnika, kar je v voja\xc5\xa1ke vrste pripeljalo prete\xc5\xbeno va\xc5\xa1ke reve\xc5\xbee. \xc5\xbdivljenjske razmere v vojski so bile te\xc5\xbeke, toda raven \xc5\xa1olanja je bila ustrezna, morala na splo\xc5\xa1no visoka, bojna pripravljenost velika. Za vojaka je bila voja\xc5\xa1ka slu\xc5\xbeba dr\xc5\xbeavljanska \xc5\xa1ola. Vojska je verjela v Napoleona in videla v njem upanje za osvoboditev domovine._NEWLINE_Najbolj odklonilna do novega sistema je bila vi\xc5\xa1ja cerkvena hierarhija. Dr\xc5\xbeava je hotela vpre\xc4\x8di Cerkev v svojo slu\xc5\xbebo. Vedno znova je prihajalo do navzkri\xc5\xbeij s \xc5\xa1kofi.\n_START_SECTION_\nLeto 1809\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1809 je bil mednarodni polo\xc5\xbeaj napet. Napoleon je imel velik del vojske zaposlene z vojno na Pirenejskem polotoku. Avstrija je nameravala to izkoristiti in se Francozom ma\xc5\xa1\xc4\x8devati za prej\xc5\xa1nje poraze. V okviru t. i. avstrijske vstaje je nadvojvoda Ferdinand Toskanski s 30.000 vojaki prekora\xc4\x8dil poljsko mejo. Glavni poveljnik poljske vojske knez J\xc3\xb3zef Poniatowski je v bitki pri Raszynu 19. aprila s pol manj\xc5\xa1o vojsko obdr\xc5\xbeal ozemlje bitke, a se je moral zaradi izgub naslednji dan umakniti v Var\xc5\xa1avo. Po tem \xc4\x8dastnem porazu se je za\xc4\x8del z Avstrijci pogajati, jim prepustil Var\xc5\xa1avo, sam pa z vojsko pre\xc5\xa1el na desni breg Visle. S pogumno ofenzivo v notranjost prijateljske Galicije je zavzel lublinsko in sandomie\xc5\xa1ko obmo\xc4\x8dje. Rusija, \xc4\x8deprav od leta 1809 formalno zaveznica Francozov, si je \xc5\xbeelela avstrijskega uspeha in je poslala svojo vojsko v Galicijo. Ker je tudi Ferdinand pohitel branit Galicijo, je bil Poniatowski v stiski; njegovo usodo je re\xc5\xa1ila zmaga Napoleona pri Wagramu. Poljaki so uspeli zavzeti Krakov pred Rusi._NEWLINE_Na mirovnih pogajanjih v Sch\xc3\xb6nbrunnu (oktober 1809) Poljakom ni bilo mogo\xc4\x8de odvzeti ozemlja, ki so si ga sami priborili. Vojvodini Var\xc5\xa1avi so dodali 4 nove departmaje (Krakov, Radom, Lublin, Siedlce). Pove\xc4\x8danje vojvodine za ozemlje, ki so si ga ob tretji delitvi Poljske prisvojili Avstrijci, je znova pod\xc5\xbegalo upe na postopno osvoboditev vseh delov domovine. Na Poljskem so bili vsi domoljubi zagledani v genialnega cesarja, sledili so mu z vero v obnovitev samostojne poljske kraljevine.\n_START_SECTION_\nKonec Vojvodine Var\xc5\xa1ave\n_START_PARAGRAPH_\nOb nara\xc5\xa1\xc4\x8danju napetosti med Francijo in Rusijo sta obe strani Poljakom veliko obljubljali. Aleksander je preko Czartoryskega ponudil Poniatowskemu obnovitev Poljske v mejah pred razdelitvijo. A Poniatowski je vedel, da ne bo mogo\xc4\x8de armade in vsega naroda odvrniti od francoske usmeritve, in je o ponudbi obvestil Pariz. Poljaki so bolj verjeli, da jim bo samostojno dr\xc5\xbeavo prineslo sodelovanje z Napoleonom._NEWLINE_Napoleonovega pohoda na Rusijo leta 1812 se je udele\xc5\xbeilo blizu 100.000 Poljakov, od tega 40.000 pod vodstvom generala Poniatowskega. Kmetje v Belorusiji so francosko vojsko pozdravili kot osvoboditelje, a se je navdu\xc5\xa1enje kmalu razblinilo, ko za\xc4\x8dasna oblast ni vpeljala pri\xc4\x8dakovanih sprememb in je vojska pusto\xc5\xa1ila de\xc5\xbeelo._NEWLINE_Poljaki so se v vojni borili po\xc5\xbertvovalno. Pri Smolensku in Borodinu se je korpus Poniatowskega boril v prvih vrstah in do\xc5\xbeivel strahotne izgube. V katastrofalnem umiku so Poljaki mnogokrat \xc5\xa1\xc4\x8ditili razbite zavezni\xc5\xa1ke vrste, ob Berezini so re\xc5\xa1ili pred pogubo \xc5\xbee obkoljenega Napoleona; re\xc5\xa1ili so tudi vse topove in zastave; njihove izgube v mrtvih, ranjenih in ujetih pa so dosegle sedemdeset odstotkov vsega mo\xc5\xa1tva._NEWLINE_V za\xc4\x8detku leta 1813 je ruska vojska vkorakala v Var\xc5\xa1avo, medtem ko so se poljske enote generala Poniatowskega zbrale okrog Krakova. Njihov poveljnik, ki je hotel obdr\xc5\xbeati voja\xc5\xa1ko \xc4\x8dast, se je bojeval na francoski strani prav do bitke pri Leipzigu (16.-18. oktober 1813), ko je, imenovan za francoskega mar\xc5\xa1ala, juna\xc5\xa1ko kon\xc4\x8dal v valovih Elstere. Poljska je pri\xc5\xa1la pod Rusijo._NEWLINE_Velikanski napor, ki so ga Poljaki vlo\xc5\xbeili v vojno na Napoleonovi strani, je opozoril Evropo, da se poljski narod ni sprijaznil z izgubo neodvisnosti. Kratkotrajni francoski re\xc5\xbeim je na Poljsko prinesel za\xc4\x8detek odpravljanja fevdalnih odnosov ter ustvarjanja nove, me\xc5\xa1\xc4\x8danske dru\xc5\xbebe. \xc4\x8car napoleonskih \xc4\x8dasov je v bodo\xc4\x8dih rodovih budil pripravljenost in vero v nova osamosvojitvena dejanja, \xc5\xbeal pa tudi pri\xc4\x8dakovanje pomo\xc4\x8di z Zahoda, \xc4\x8dakanje na \xc4\x8dude\xc5\xbe, ki bo pri\xc5\xa1el od zunaj.\n_START_SECTION_\nPotem\n_START_PARAGRAPH_\nDunajski kongres (1814-15) je ponovno vzpostavil poljsko dr\xc5\xbeavo. Ozemlje Vojvodine Var\xc5\xa1ave je bilo zmanj\xc5\xa1ano za poznanjsko pokrajino, ki je bila priklju\xc4\x8dena Prusiji in "svobodno mesto Krakov", ki je postalo "simboli\xc4\x8dna prestolnica razdeljene Poljske", kar pa je prenehalo biti leta 1846, ko ga je Avstrija priklju\xc4\x8dila Galiciji. Novo dr\xc5\xbeavo so imenovali Kongresna kraljevina Poljska ali kar Kongresna Poljska in je bila v personalni uniji zdru\xc5\xbeena z ruskim imperijem. Ruski car Aleksander I. je bil tudi poljski kralj._NEWLINE_Ustavo kraljevine Poljske (1815-31) so imeli za najliberalnej\xc5\xa1o v Evropi. A dejansko je Aleksander vladal kot absolutni monarh in pogostokrat kr\xc5\xa1il ustavo. To je vzpodbujalo ustanavljanje tajnih dru\xc5\xa1tev in upore proti ruski oblasti.'