b'\n_START_ARTICLE_\nRafael Er\xc5\xbeen\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nRafael Er\xc5\xbeen je leta 1925 diplomiral na ljubljanski Tehni\xc5\xa1ki fakulteti. Po diplomi je do 1950 delal pri direkciji za PTT. Leta 1927 je sodeloval pri postavitvi prve avtomatske telefonske centrale v Jugoslaviji, ki je za\xc4\x8dela obratovati v Ljubljani in pri uvajanju visokofrekven\xc4\x8dne telefonije, naslednje leto pa pri postavitvi Radijske postaje Ljubljana, ki je za\xc4\x8dela oddajati 1. septembra 1928. Po koncu 2. svetovne vojne je vodil obnovo telefonskega omre\xc5\xbeja v Sloveniji. V letih 1951\xe2\x88\x921970 pa je bil tudi redni profesor na Fakulteti za elektrotehniko v Ljubljani. Bil je eden prvih radioamaterjev v Sloveniji.\n_START_SECTION_\nStrokovno delo\n_START_PARAGRAPH_\nEr\xc5\xbeen je strokovno in raziskovalno delo usmeril na razvoj in izbolj\xc5\xa1anje tuljav\xc2\xa0\xc2\xbbpupink\xc2\xab\xc2\xa0(imenovanih po njenem izumitelju Pupinu) s feritnimi jedri (s tem v zvezi je prijavil patent), na razvoj telefonskih naprav z uporabo elektronike (nadomestitev elektromehanskih naprav z elektronskimi) in na podro\xc4\x8dje posredovalne in prenosne telefonske tehnike. Napisal je vrsto znanstvenih in strokovnih publikacij ter \xc4\x8dlankov in skupaj z M. Frelihom knjigo Fisokofrekven\xc4\x8dna telefonuja (Beograd, 1949).'