b"\n_START_ARTICLE_\nMarijina cerkev, L\xc3\xbcbeck\n_START_SECTION_\nZgodovina stavbe\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1150 je Henrik Lev preselil \xc5\xa1kofijo iz Oldenburga v L\xc3\xbcbeck in ustanovil stolni\xc4\x8dni kapitelj. Leta 1163 je bila zgrajena lesena cerkev, od leta 1173/1174 pa zamenjana z romansko ope\xc4\x8dno cerkvijo. Vendar pa v za\xc4\x8detku 13. stoletja v smislu velikosti in presti\xc5\xbea ni ve\xc4\x8d izpolnjevala pri\xc4\x8dakovanj samozavesti, ambiciozne in bogate bur\xc5\xbeoazije. Romanski kipi iz tega obdobja cerkvene zgodovine so danes razstavljeni v Muzeju sv. Ane v L\xc3\xbcbecku._NEWLINE_Zasnova troladijske bazilike je temeljila na gotskih stolnicah v Franciji in Flandriji, ki so bile zgrajene iz naravnega kamna. Po njej so se zgledovale \xc5\xa1tevilne cerkve v baltski regiji, kot sta cerkvi svetega Nikolaja v Stralsundu in svetega Nikolaja v Wismarju._NEWLINE_Nih\xc4\x8de ni nikoli zgradil ope\xc4\x8dne cerkve s tako visokim in obokanim stropom. Bo\xc4\x8dne pritiske, ki jih izvaja obok, prevzemajo zunanji oporniki, kar omogo\xc4\x8da veliko vi\xc5\xa1ino. Motiv za mestni svet v L\xc3\xbcbecku, da za\xc4\x8dne tako ambiciozen projekt, je bil slab odnos s \xc5\xa1kofijo v L\xc3\xbcbecku. Cerkev je bila zgrajena v bli\xc5\xbeini mestne hi\xc5\xa1e in na trgu, in zastira bli\xc5\xbenjo romansko stolnico, cerkev \xc5\xa1kofa, ki jo je ustanovil Henrik Lev. Namenjena je bila simbolu \xc5\xbeelje po svobodi hanseatskih trgovcev in sekularnih oblasti mesta, ki mu je bil leta 1226 dodeljen status svobodnega cesarskega mesta (Reichsfreiheit) neposredno podrejenega cesarju. Namenjena je bila tudi poudarjanju pomembnosti mesta nasproti drugim mestom Hanseatske lige, ki se je oblikovala pribli\xc5\xbeno isto\xc4\x8dasno (1356)._NEWLINE_Leta 1310 je bila vzhodno od ju\xc5\xbenega stolpa dodana Kapela odpustkov (Briefkapelle). Bila je tako preddverje kot kapela in s svojim portalom predstavljala drugi glavni vhod v cerkev s trga. Verjetno prvotno posve\xc4\x8dena sveti Ani, je kapela dobila trenutno ime med reformacijo, ko so se pla\xc4\x8devali odpustki. Kapela, dolga 12 metrov, globoka 8 metrov in 2 metra visoka, ima rebrast strop in velja za mojstrovino visokogotske arhitekture. Pogosto jo primerjamo z angle\xc5\xa1ko gotsko stolni\xc4\x8dno arhitekturo in kapiteljsko dvorano gradu Malbork. Danes Kapela odpustkov slu\xc5\xbei skupnosti kot cerkev pozimi, s storitvami od januarja do marca._NEWLINE_Leta 1289 je mestni svet zgradil svojo lastno kapelo, znano pod imenom B\xc3\xbcrgermeisterkapelle (kapela \xc5\xbeupanov), na jugovzhodnem vogalu ambulatorija, kjer je vidna od zunaj, kjer se spremeni glazirana v neglazirano opeko. V tej kapelici je bil na \xc5\xa1e vedno ohranjeni veliki klopi, name\xc5\xa1\xc4\x8den novo izvoljeni svet. V zgornjem nadstropju kapele je zakladnica, kjer so bili shranjeni pomembni dokumenti mesta. Ta del cerkve je \xc5\xa1e vedno v posesti mesta._NEWLINE_Pred letom 1444 je bila na vzhodni konec ambulatorija dodana kapela, sestavljena iz pet sten, ki oblikujejo osmerokotnik in ima en sam obok. To je bil zadnji gotski podalj\xc5\xa1ek cerkve. Uporabljena je bila za praznovanje tako imenovanih ur Device kot dela \xc4\x8da\xc5\xa1\xc4\x8denja Device Marije, ki se odra\xc5\xbea v njenem imenu Marijina kapela ali S\xc3\xa4ngerkapelle (Pevska kapela)._NEWLINE_Skupaj ima cerkev svete Marije devet ve\xc4\x8djih in deset manj\xc5\xa1ih kapel, ki slu\xc5\xbeijo kot grobne kapele in so poimenovane po dru\xc5\xbeinah mestnega sveta L\xc3\xbcbecka, ki so jih uporabljale in jih darovale.\n_START_SECTION_\nUni\xc4\x8denje in obnova\n_START_PARAGRAPH_\nV zra\xc4\x8dnem napadu 28. in 29. marca 1942 \xe2\x80\x93 no\xc4\x8d na cvetno nedeljo \xe2\x80\x93 je bila cerkev skoraj popolnoma uni\xc4\x8dena v ognju, skupaj s pribli\xc5\xbeno petino mestnega sredi\xc5\xa1\xc4\x8da L\xc3\xbcbecka, vklju\xc4\x8dno s stolnico in cerkvijo svetega Petra._NEWLINE_Med uni\xc4\x8denimi predmeti so bile znane Totentanzorgel, orgle imenovane Mrtva\xc5\xa1ki ples, na katere je igral Dieterich Buxtehude in verjetno Johann Sebastian Bach. Druga umetni\xc5\xa1ka dela, uni\xc4\x8dena v ognju, so Ma\xc5\xa1a svetega Gregorja Bernta Notkeja, monumentalni Danse Macabre (Mrtva\xc5\xa1ki ples, izvirno od Bernta Notkeja, vendar nadome\xc5\xa1\xc4\x8den s kopijo leta 1701, izrezljane figure korne pregrade, Oltar Svete trojice, ki ga je izvedel Jacob van Utrecht (prej pripisan tudi Bernardu van Orleju) in Vstop Kristusa v Jeruzalem Friedricha Overbecka. V ognju so bile izgubljene tudi skulpture Benedikta Dreyerja: lesene kipi svetnikov na zahodni strani korne pregrade in skulpture na velikih orglah iz okoli leta 1516-18  in \xc4\x8clovek z ra\xc4\x8dunsko mizo. _NEWLINE_ V po\xc5\xbearu so bila uni\xc4\x8dena tudi srednjeve\xc5\xa1ka vitra\xc5\xbena okna iz cerkve svete Marije Magdalene, ki so bila v Marijini cerkvi vgrajena od leta 1840 dalje, potem ko je bila poru\xc5\xa1ena cerkev svete Marije Magdalene, ker je bila v nevarnosti razpada. Fotografije lokalnih fotografov, kot je William Castelli, dajejo vtis o tem, kak\xc5\xa1na je bila notranjost pred vojno._NEWLINE_Steklo v eni kapeli ima abecedni seznam ve\xc4\x8djih mest na vzhodnem ozemlju nem\xc5\xa1kega rajha pred letom 1945. Zaradi uni\xc4\x8denja, ki ga je utrpela v drugi svetovni vojni, je cerkev svete Marije eno od sredi\xc5\xa1\xc4\x8d Kri\xc5\xbea iz \xc5\xbeebljev. Plo\xc5\xa1\xc4\x8da na steni opozarja na nespodobnost vojne._NEWLINE_Cerkev je bila za\xc5\xa1\xc4\x8ditena z improvizirano streho do konca vojne, popravljen je bil obokan strop. Rekonstrukcija se je za\xc4\x8dela leta 1947 in je bila v veliki meri zaklju\xc4\x8dena do leta 1959. Glede na prej\xc5\xa1njo po\xc5\xa1kodbo z ognjem sta bili stara lesena konstrukcija strehe in stolpov zamenjana z novo leseno konstrukcijo. Vsi cerkveni stolpi v L\xc3\xbcbecku so bili rekonstruirane po posebnem sistemu z lahkimi betonskimi bloki pod bakreno streho. Bakrena obloga se je ujemala z izvirno obliko, z betonsko streho pa naj bi se izognili mo\xc5\xbenosti po\xc5\xbeara. Steklo na severni strani cerkve je spomin na graditelja Ericha Trautscha, ki je izumil ta sistem._NEWLINE_Leta 1951 so ob prenovljeni strehi praznovali 700. obletnico cerkve; ob tej prilo\xc5\xbenosti je kancler Konrad Adenauer podaril nov tenorski zvon, odprta pa je bila tudi spominska kapela v ju\xc5\xbenem stolpu._NEWLINE_V 1950-ih je potekala dolga razprava o oblikovanju notranjosti, ne samo o slikah. Prevladujo\xc4\x8de mnenje je bilo, da je uni\xc4\x8denje obnovilo bistveno \xc4\x8disto obliko . Namen preoblikovanja je bil olaj\xc5\xa1ati dvojno funkcijo, ki jo je imela cerkev v tistem \xc4\x8dasu, saj je bila \xc5\xa1kofijska cerkev in \xc5\xbeupnijska cerkev. Cerkev je na koncu izvedla omejen nate\xc4\x8daj, v katerem so vabili \xc5\xa1est arhitektov, med njimi Gerharda Langmaacka in Denisa Boniverja, ki so ga z ve\xc4\x8dino sprejeli 8. februarja 1958. Na sre\xc4\x8danju je \xc5\xa1kof Heinrich Meyer, mo\xc4\x8dno - in uspe\xc5\xa1no zahteval odstranitev Fredenhagnovega oltarja._NEWLINE_Preoblikovanje notranje opreme po Boniverjevih na\xc4\x8drtih je bilo izvedeno leta 1958-59. Ker je bilo talno ogrevanje name\xc5\xa1\xc4\x8deno pod povsem novim tlakom, so bile odstranjene preostale spominske plo\xc5\xa1\xc4\x8de iz gotlandskega apnenca, ki so se uporabljale za dvig ravni tlaka. Kor je bil lo\xc4\x8den od ambulatorija z belim zidom, visokim 3 metre. Fredenhagnov oltar je zamenjal preprost oltarni podstavek iz \xc5\xa1kolj\xc4\x8dnega apnenca in razpelom Gerharda Marksa, ki je bilo obe\xc5\xa1eno iz pre\xc4\x8dnega stropnega loka. Otvoritev novega kora je bila 20. decembra 1959._NEWLINE_Obenem je bila narejena zakladnica za gdanski parament iz cerkve svete Marije v Danzigu (zdaj Gdansk), ki je pri\xc5\xa1el v L\xc3\xbcbeck po vojni (odstranjen leta 1993), in je sedaj razstavljen muzeju svete Ane, nad tem pa je bile zgrajene velike orgle. Same orgle so bile name\xc5\xa1\xc4\x8den \xc5\xa1ele leta 1968._NEWLINE_Pozla\xc4\x8dena fl\xc3\xa8che - konica, visoka 30 metrov nad streho ladje, je bil leta 1980 ponovno izdelana po starih modelih in fotografijah.\n_START_SECTION_\nLothar Malskat in freske\n_START_PARAGRAPH_\nVro\xc4\x8dina ognja leta 1942 je odlu\xc5\xa1\xc4\x8dila velike dele ometa, in razkrila prvotne dekorativne slike iz srednjega veka, od katerih so bile nekatere dokumentirane s fotografijo med drugo svetovno vojno.  Leta 1948 je dobil nalogo obnovitve teh gotskih fresk Dietrich Fey. To je po drugi svetovni vojni postal najve\xc4\x8dji ponarejevalski umetni\xc5\xa1ki \xc5\xa1kandal, ko je Fey najel lokalnega slikarja Lotharja Malskata, ki je pomagal pri tej nalogi in skupaj sta uporabila fotografsko dokumentacijo za obnovitev in ponovno ustvarjanje podobnosti z originalnimi zidovi. Ker ni bilo na razpolago nobene slike svetlobnega nadstropja, je Fey Malskatu naro\xc4\x8dil naj si ga izmisli. Malskat je 'dopolnil' obnovo z lastnim delom v slogu 14. stoletja.  Ponaredek je bil razkrit po tem, ko je Malskat leta 1952 prijavil svoja dejanja oblastem, leta 1954 pa sta z Feyjem dobila zaporne kazni. Ve\xc4\x8dje ponaredke so kasneje odstranili iz sten, po navodilih \xc5\xa1kofa._NEWLINE_Lothar Malskat je igral pomembno vlogo v romanu Die R\xc3\xa4ttin ('Podganka') G\xc3\xbcnterja Grassa.\n_START_SECTION_\nAntwerpenski oltar\n_START_PARAGRAPH_\nImpresiven Antwerpenski oltar v Marijini kapeli je bil narejen leta 1518. Daroval ga je leta 1522  Johann Bone, trgovec iz Gelderna. Po tem je bila leta 1790 kapela pretvorjena v spovedno kapelo, oltar pa se je ve\xc4\x8dkrat selil po cerkvi. Med drugo svetovno vojno je bil v Kapeli odpustkov (Briefkapelle) in tako uni\xc4\x8den. Dvokrilna oltarna slika prikazuje \xc5\xbeivljenje Device Marije v 26 slikanih in izrezljanih prizorih._NEWLINE_Polno zaprta pozicija (danes je to v kr\xc5\xa1\xc4\x8danskem Svetem tednu pred velikono\xc4\x8dno nedeljo), prikazuje Oznanjenje mojstra iz leta 1518._NEWLINE_Z enim parom odprtih vrat (kot je razvidno v postnih dneh) so prizori iz \xc5\xbeivljenja Jezusa in Marije: v sredini so \xc5\xa1tiri slike, ki prikazujejo obo\xc5\xbeevanje pastirjev, obo\xc5\xbeevanje magov, Jezusovo obrezovanje in pobeg v Egipt; na krilih pa poroka Joahima in Ane, zavrnitev Joahimove \xc5\xbertve, Joachimova \xc5\xbertev zahvale in Joachim daje vbogajme revnim, ko zapusti tempelj._NEWLINE_Z obema paroma odprt (v praznikih) rezbarjen osrednji del prikazuje: smrt Device Marije, s sceno smrti v sredi\xc5\xa1\xc4\x8du, nad tem bila je skupina, ki prikazuje Marijino vnebovzetje, vendar je bila ukradena leta 1945, spodaj je pogrebna procesija (na levi je znamenje, na desni je Marijino zaprtje); levo krilo prikazuje rojstvo Marije na vrhu in predstavitev Jezusa v templju na dnu, desno krilo pa Jesejevo drevo zgoraj in dvanajstletni Jezus v templju spodaj._NEWLINE_Pred letom 1869 so bila krila predele, ki so prikazovala legendo o Sveti dru\xc5\xbeini, odstranjena, \xc5\xbeagana za izdelavo panelnih slik in prodana. Leta 1869 sta bili dve zbirki iz zasebne zbirke \xc5\xbeupana L\xc3\xbcbecka Karla Ludwiga Roecka pridobljeni za zbirko v tem, kar je zdaj Muzej sv. Ane. \xc5\xa0e dve sliki iz zunanjega dela kril predele sta od leta 1988 v Kulturstiftung des Landes Schleswig-Holstein (Kulturna ustanova Schleswig-Holstein). Od preostalih slik sta dve v Staatsgalerie v Stuttgartu in dve v zasebni zbirki v Stockholmu.\n_START_SECTION_\nFredenhagenov oltar\n_START_PARAGRAPH_\nGlavni predmet iz baro\xc4\x8dnega obdobja, oltar z oltarnim nastavkom visokim 18 metrov, ki ga je doniral trgovec Thomas Fredenhagen in ga je izdelal kipar iz Antwerpna Thomas Quellinus iz marmorja in porfirja (1697), je bil resno po\xc5\xa1kodovan leta 1942. Po dolgotrajni razpravi, ki je trajala od leta 1951 do 1959, je prevladal \xc5\xa1kof Heinrich Meyer, zato je bilo odlo\xc4\x8deno, da se oltar ne bo obnovil, ampak nadomestil s preprostim oltarjem apnenca, z bronastim razpelom Gerharda Marcksa. Ko govorimo o zgodovinskem pomenu oltarja, je direktor muzeja L\xc3\xbcbecka v tistem \xc4\x8dasu dejal, da je bilo to edino umetni\xc5\xa1ko delo evropskega pomena, ki ga je protestantska cerkev v L\xc3\xbcbecku prinesla po reformaciji. _NEWLINE_Posamezni deli oltarnega nastavka so sedaj v ambulatoriju: Kalvarija z Marijo in Janezom, marmorna predela z reliefom Zadnje ve\xc4\x8derje in tri krone, alegori\xc4\x8dne skulpture Verovanja in Upanja ter Vstali Kristus. Drugi ostanki oltarja so zdaj shranjeni nad obokanim stropom med stolpi. Razprava o tem ali je mogo\xc4\x8de in za\xc5\xbeeleno, da oltar obnovijo kot glavno delo baro\xc4\x8dne umetnosti evropskega pomena, je v teku.\n_START_SECTION_\nVitraji\n_START_PARAGRAPH_\nRazen nekaj ostankov je zra\xc4\x8dni napad iz leta 1942 uni\xc4\x8dil vsa okna, vklju\xc4\x8dno z vitra\xc5\xbenimi okni, ki jih je namestil Carl Julius Milde, potem ko so bili re\xc5\xa1eni iz cerkve sv. Marije Magdalene, ko so jo poru\xc5\xa1ili v 19. stoletju, vklju\xc4\x8dno z okni profesorja Aleksandra Linnemanna iz Frankfurta. Pri rekonstrukciji so bila uporabljena preprosta okna, ve\xc4\x8dinoma okra\xc5\xa1ena samo z grbom donatorja, \xc4\x8deprav so nekatera okna imela umetni\xc5\xa1ko zasnovo.\n_START_SECTION_\nGlasba\n_START_PARAGRAPH_\nGlasba je igrala pomembno vlogo v \xc5\xbeivljenju Marije v srednjem veku. Marijina kapela (tudi kapela pevcev) je imela svoj pevski kor. Po reformaciji in cerkvenem redu Johannesa Bugenhagena je \xc5\xa1olski zbor Katharineum poskrbel za petje v \xc4\x8dasu obredov. V zameno je \xc5\xa1ola dobivala dohodke skrbni\xc5\xa1kega sklada kapele. Do leta 1802 je bil kantor u\xc4\x8ditelj na \xc5\xa1oli in odgovoren za petje zborov in kongregacije. Organist je bil odgovoren za orgelsko glasbo in drugo instrumentalno glasbo; imel je tudi upravne in ra\xc4\x8dunovodske odgovornosti in je bil odgovoren za vzdr\xc5\xbeevanje stavbe.\n_START_SECTION_\nGlavne orgle\n_START_PARAGRAPH_\nZnano je, da je cerkev imela orgle \xc5\xbee v 14. stoletju, saj se \xc2\xbborganist\xc2\xab\xc2\xa0omenja v volji iz leta 1377.  Stare velike orgle so bile zgrajene leta 1516-1518 pod vodstvom Martina Flora na zahodni steni kot nadomestilo za velike orgle leta 1396. Imele so 32 registrov, 2 manuala in pedal. Te orgle, po vsej verjetnosti so bile prve in edine gotske orgle z dvaintridesetimi principali (najgloblja cev, dolga 11 metrov) v zahodnem svetu v tistem \xc4\x8dasa, ve\xc4\x8dkrat obnovljene in ponovno zgrajene skozi stoletja. Organist in graditelj Barthold Hering (ki je umrl leta 1555) je izvedel \xc5\xa1tevilna popravila in dodatke; 1560/1561 Jacob Scherer je dodal tretji manual. Od leta 1637 do leta 1641 je Friederich Stellwagen izvedel \xc5\xa1tevilne spremembe. Otto Diedrich Richborn je leta 1704 dodal tri registre. Leta 1733 je Konrad B\xc3\xbcntung zamenjal \xc5\xa1tiri registre, spremenil ureditev manualov in dodal akusti\xc4\x8dni spojnik. Leta 1758 je njegov sin Christoph Julius B\xc3\xbcnting dodal majhno nihajno sekcijo s tremi glasovi, pri \xc4\x8demer je ukrep mogo\xc4\x8de krmiliti iz manuala. Do za\xc4\x8detka 19. stoletja so orgle imele 3 priro\xc4\x8dnike in pedal, 57 registrov in 4684 cevi. Leta 1851 pa so bile name\xc5\xa1\xc4\x8dene popolnoma nove orgle, ki jih je v duhu \xc4\x8dasa postavil Johann Friedrich Schulze s \xc5\xa1tirimi manuali, pedalom in 80 glasovi za zgodovinskim primerom orgel Benedikta Dreyerja, ki jih je obnovil in dodal Carl Julius Milde. Te velike orgle so bile uni\xc4\x8dene leta 1942 in so jih leta 1968 zamenjale takrat najve\xc4\x8dje mehansko gnane orgle na svetu. Zgradili so jih Kemper & Son. Imajo 5 manualov in pedal, 100 registrov in 8512 cevi; Najdalj\xc5\xa1e so dolge 11 metrov, najmanj\xc5\xa1e pa velikosti cigarete.\n_START_SECTION_\nCerkveno dvori\xc5\xa1\xc4\x8de\n_START_PARAGRAPH_\nCerkev sv. Marije s pogledom na severno stran mestne hi\xc5\xa1e, Kanzleigeb\xc3\xa4ude in Marienwerkhaus je sredi\xc5\xa1\xc4\x8de srednjeve\xc5\xa1kega mesta._NEWLINE_Arhitekturne zna\xc4\x8dilnosti vklju\xc4\x8dujejo predmete iz legend L\xc3\xbcbecka; velik blok granita desno od vhoda naj ne bi stal tam, ker bi ga postavili graditelji, temve\xc4\x8d ga je postavil hudi\xc4\x8d._NEWLINE_Severno in zahodno od cerkve je dvori\xc5\xa1\xc4\x8de, sedaj odprt prostor, odstranjene so bile srednjeve\xc5\xa1ke zgradbe. Na vogalu med Sch\xc3\xbcsselbuden in Mengstra\xc3\x9fe so ostanki kamnitih temeljev kapele Maria am Stegel (1415), ki je slu\xc5\xbeila kot knjigarna pred drugo svetovno vojno. Konec petdesetih let je bilo odlo\xc4\x8deno, da ga ne bodo rekonstruirali, preostale zunanje stene ru\xc5\xa1evin pa so bile odstranjene. Na Mengstra\xc3\x9fe, nasproti cerkvenega dvori\xc5\xa1\xc4\x8da je stavba s fasado iz 18. stoletja: cerkvena hi\xc5\xa1a, znana kot Wehde, ki je dala tudi ime dvoru, ki le\xc5\xbei za njim, Wehdehof.\n_START_SECTION_\nKongregacija\n_START_PARAGRAPH_\nOd ustanovitve Johannesa Bugenhagenovega luteranskega cerkvenega reda s strani mestnega sveta leta 1531 je bila sveta Marija protestantska. Danes spada v Severnolabsko evangeli\xc4\x8dansko cerkev. Obredi potekajo ob nedeljah in cerkvenih praznikih od 10. ure. Od ponedeljka do sobote v poletni sezoni in v adventu ob poldnevu s kratko molitvijo z orgelsko glasbo, ki vabi turiste in doma\xc4\x8dine. Od 15. marca 2010 obiskovalci pla\xc4\x8dajo vstopnina v vi\xc5\xa1ini dveh evrov.\n_START_SECTION_\nAstronomska ura\n_START_PARAGRAPH_\nAstronomska ura je bila zgrajena leta 1561-1566. V ambulatoriju je stala za velikim oltarjem, vendar je bila leta 1942 popolnoma uni\xc4\x8dena. V muzeju sv. Ane je ostala samo ura, ki je bila nadome\xc5\xa1\xc4\x8dena med prej\xc5\xa1njo obnovo. Nova astronomska ura, ki je bila name\xc5\xa1\xc4\x8dena na vzhodni strani severnega transepta, v kapeli mrtva\xc5\xa1ki plas. Je delo Paula Behrensa, urarja iz L\xc3\xbcbecka, ki jo je zasnoval kot \xc5\xbeivljenjski dose\xc5\xbeek med letoma 1960 in 1967. Zbiral je donacije za to, naredil uro, vklju\xc4\x8dno z vsemi deli in jo vzdr\xc5\xbeeval do svoje smrti. Ura je poenostavljena kopija izvirnika. Koledarji in planeti, ki jih nadzira zapleteno mehansko gibanje, ka\xc5\xbeejo dan in mesec, polo\xc5\xbeaj sonca in lune, znake zodiaka (trinajst astronomskih znakov, ne dvanajst astrolo\xc5\xa1kih znakov), datum velikono\xc4\x8dnega praznika in zlato \xc5\xa1tevilko."