b'\n_START_ARTICLE_\nVolubilis\n_START_SECTION_\nUstanovitev in rimsko obdobje\n_START_PARAGRAPH_\nPlodna okolica Volubilisa je bila naseljena vsaj od pozne atlantske mlaj\xc5\xa1e kamene dobe pred pribli\xc5\xbeno 5000 leti. Arheolo\xc5\xa1ka izkopavanja so odkrila kamenodobno lon\xc4\x8denino, primerljivo z lon\xc4\x8denino z Iberskega polotoka. Od 3. stoletja pr. n. \xc5\xa1t. so temu ozemlju vladali Feni\xc4\x8dani oziroma Karta\xc5\xbeani, kar dokazujejo ostanki templja punskega boga Baala ter keramika in kamni z napisi v feni\xc4\x8danskem jeziku._NEWLINE_Izvor imena Volubilis ni znan. Ime bi lahko bilo latinizirana oblika berberske besede oualilt in pomeni oleander, ki raste na robovih vadija Khoumane._NEWLINE_Mesto je stalo na ozemlju Mavretanskega kraljestva, ki je po padcu Kartagine leta 146 pr. n. \xc5\xa1t. postalo od Rima odvisna dr\xc5\xbeava. Punski vpliv je kljub temu trajal \xc5\xa1e dolgo po rimski zasedbi, kar dokazujejo mestni magistrati, ki so \xc5\xa1e dolgo po padcu Kartagine obdr\xc5\xbeali karta\xc5\xbeanski naziv sufet. Cesar Avgust je leta 25. pr. n. \xc5\xa1t. za mavretanskega kralja imenoval Nuba II. Numidijskega, ki je za\xc4\x8del v Volubilisu graditi svojo prestolnico. Juba se je \xc5\xa1olal v Rimu in je bil poro\xc4\x8den s Kleopatro Seleno II., h\xc4\x8derko Marka Antonija in Kleopatre. On in njegov sin Ptolemej sta bila zelo romanizirana kralja, \xc4\x8detudi sta bila berberskega porekla. Njuna naklonjenost rimski kulturi se jasno odra\xc5\xbea tudi v zasnovi Volubilisa._NEWLINE_Po Klavdijevi priklju\xc4\x8ditvi Mavretanije k Rimskemu cesarstvu leta 44 je mesto zaradi pridelave \xc5\xbeita in olj\xc4\x8dnega olja in prodaje divjih \xc5\xbeivali za gladiatorske predstave zelo obogatelo in se raz\xc5\xa1irilo. Na svojem vi\xc5\xa1ku v poznem 2. stoletju je imelo okoli 20.000 prebivalcev, kar je bilo za rimsko provincijsko mesto zelo veliko. Dokaj naseljena je bila tudi okolica mesta, saj so tam odkrili ve\xc4\x8d kot petdeset vil. Rimski geograf Pomponij Mela ga v 1. stoletju n. \xc5\xa1t. v svojem delu De situ orbis, Libri III, opisuje Volubilis kot "eno od najbogatej\xc5\xa1ih malih mest v Mavretaniji". Mesto omenjata tudi Plinij starej\xc5\xa1i in v 2. stoletju n. \xc5\xa1t. Antoninov itinerar, seznam po\xc5\xa1tnih postaj in razdalj na cestah Rimskega imperija. V itinerarju je omenjen kot Volubilis Colonia. Med me\xc5\xa1\xc4\x8dani so prevladovali romanizirani Berberi._NEWLINE_Mesto je postalo upravno sredi\xc5\xa1\xc4\x8de rimske province Tingi\xc5\xa1ke Mavretanije in ostalo zvesto Rimu tudi po uporu leta 40-44 n. \xc5\xa1t., ki ga je vodil eden of Ptolemejevih svobodnjakov. Me\xc5\xa1\xc4\x8dani so bili za zvestobo nagrajeni z rimskim dr\xc5\xbeavljanstvom in desetletno oprostitvijo pla\xc4\x8devanja davkov. Mesto je bilo povi\xc5\xa1ano na polo\xc5\xbeaj municipija in dobilo nov sistem upravljanja: punske sufete so zamenjali letno izvoljeni pari magistratov (diumviri). Polo\xc5\xbeaj mesta je kljub temu ostal te\xc5\xbeak, ker je bilo zaradi svoje lege na skrajnem jugovzhodnem robu province pod stalnim pritiskom sovra\xc5\xbenih in vedno mo\xc4\x8dnej\xc5\xa1ih berberskih plemen. Za obrambo mesta so Rimljani zgradili obro\xc4\x8d petih trdnjav v sedanjih naseljih Ain Schkor, Bled el Gaada, Sidi Moussa, Sidi Saidu in Bled Takourart (anti\xc4\x8dna Tocolosida). V Sidi Saidu IV. galska konjeni\xc5\xa1ka kohorta in pomo\xc5\xbena galska konjeni\xc5\xa1ka enota, v Ain Schkorju hispanske in belgijske kohorte, v Sidi Moussi partske kohorte, v Toscolosidi pa galska in sirska konjenica. Nara\xc5\xa1\xc4\x8danje napetosti v regiji proti koncu 2. stoletja je prisililo cesarja Marka Avrelija h gradnji 2,5 km dolgega mestnega obzidja z osmimi vrati in 40 stolpi. Volubilis je bil s cesto povezan z Liksusom in Tingisom, sedanjim Tangerjem, s sosednjo provinco Cezarejsko Mavretanijo na vzhodu pa zaradi vmesnega ozemlja berberskega plemena Bakati ni imel nobenih povezav._NEWLINE_Po kaosu krize tretjega stoletja se je rimska oblast v mestu kon\xc4\x8dala. Rimsko cesarstvo je zaradi niza generalov, ki so si s pomo\xc4\x8djo dr\xc5\xbeavljanskih vojn, dr\xc5\xbeavnih udarov in umorov prila\xc5\xa1\xc4\x8dali in izgubljali oblast, skoraj razpadlo. Rimska oblast v Mavretaniji je uradno propadla leta 280 in se ni nikoli ve\xc4\x8d vzpostavila. Prebivalci Volubilisa so propad o\xc4\x8ditno previdevali, kar dokazujejo \xc5\xa1tevilni nov\xc4\x8dni zakladi in prefinjeni bronasti kipi, zakopani v vilah premo\xc5\xbenih me\xc5\xa1\xc4\x8danov. Pod rimsko oblastjo je ostal samo del\xc4\x8dek Tingi\xc5\xa1ke Mavretanije. Cesar Dioklecijan je leta 285 reorganiziral ostanke province in obdr\xc5\xbeal samo ozek obalni pas med Liksusom, Tingisom in Septo, sedanjo Cevto. V Tingisu je bila sicer nastanjena rimska vojska, vendar zaradi domnevno previsokih stro\xc5\xa1kov ni niti posku\xc5\xa1ala ponovno osvojiti ranljivih obmejnih regij.\n_START_SECTION_\nPorimsko obdobje\n_START_PARAGRAPH_\nVolubilis je bil naseljen \xc5\xa1e nekaj stoletij po odhodu Rimljanov. Do prihoda Arabcev leta 708,  ki so mesto preimenovali v Oualila ali Wal\xc4\xabl\xc4\xab, je bil naseljen s Kristjani in Judi. Mnogo njihovih prednikov je zaradi preganjanje in visokih davkov v pribe\xc5\xbealo iz Rimskega cesarstva. Ve\xc4\x8dina mestnega sredi\xc5\xa1\xc4\x8da je bila opu\xc5\xa1\xc4\x8dena in spremenjena v pokopali\xc5\xa1\xc4\x8de, ker se je ve\xc4\x8dina prebivalcev preselila na jugozahod na bregove reke Khourmane. Staro rimsko mestno sredi\xc5\xa1\xc4\x8de, ki je ostalo romanizirano, je od novega lo\xc4\x8deval zid. Napisi iz zgodnjega 7. stoletja \xc4\x8dastijo ve\xc4\x8d \xc4\x8dlanov gens Julia, ki so bili v tistem \xc4\x8dasu verjetno vladajo\xc4\x8da dru\xc5\xbeina. Zadnji latinski napisi so iz leta 655._NEWLINE_Volubilis je ostal glavno mesto regije \xc5\xa1e dolgo po prihodu Arabcev. Prihod islama v ta del Maroka potrjujejo arabski novci iz 8. stoletja, ki so jih na\xc5\xa1li v mestu. Leta 788 je v Maroku zavladal Mula Idris, ustanovitelj Idrisidske dinastije. Bil je neposreden potomec preroka Mohameda, ki je po bitki pri Fakhu leta 787 pobegnil iz Sirije. V Volubilisu je bil razgla\xc5\xa1en za "poveljnika pravovernih", potem pa so mesto zasedli berberski Avrabi pod vodstvom I\xc5\xa1aka Ibn Mohameda. Idris se je poro\xc4\x8dil z I\xc5\xa1akovo h\xc4\x8derko, s katero je imel sina Idrisa II., ki je bil izbran za volubili\xc5\xa1kega imama. Idris I. je leta 789 na bli\xc5\xbenjem hribu ustanovil istoimensko mesto Moulay Idriss Zerhoun, potem pa so ga leta 791 po naro\xc4\x8dilu bagdadskega kalifa Haruna Al Ra\xc5\xa1ida umorili. Idris II. je kasneje ustanovil svojo prestolnico Fes, s \xc4\x8dimer je Volubilis izgubil \xc5\xa1e zadnje ostanke svojega politi\xc4\x8dnega pomena._NEWLINE_Mesto je bilo naseljeno \xc5\xa1e nekaj stoletij, dokler ni v 11. stoletju verjetno povsem izumrlo, njegovo ime pa utonilo v pozabo. Lokalni prebivalci so ga imenovali Ksar Faraoun ali "faraonov grad" v spomin na legendo, da so ga zgradili Stari Egip\xc4\x8dani. Nekaj zgradb, \xc4\x8detudi poru\xc5\xa1enih, se je kljub temu ohranilo, dokler ga ni za\xc4\x8del v poznem 17. stoletju uni\xc4\x8devati Mula Ismail, ki je potreboval gradbeni material za svojo novo prestolnico Meknes. Dodatno \xc5\xa1kodo je povzro\xc4\x8dil Lizbonski potres leta 1755. Na vso sre\xc4\x8do je mesto leta 1722 narisal angle\xc5\xa1ki antikvar John Windus. 95 let po Lizbonskem potresu je leta 1820 stalo samo \xc5\xa1e nekaj zgradb.\n_START_SECTION_\nArheolo\xc5\xa1ka izkopavanja\n_START_PARAGRAPH_\nVe\xc4\x8dino Volubilisa so izkopali Francozi med svojo vladavino v Maroku od leta 1912 do 1956, vendar so se izkopavanja za\xc4\x8dela \xc5\xbee nekaj desetletij pred tem. Po letu 1830, ko je Francija zasedla Al\xc5\xbeirijo in za\xc4\x8dela \xc5\xa1iriti svojo oblast nad ve\xc4\x8dino severne, zahodne in srednje Afrike, je bila arheologija tesno povezana s francoskim kolonializmom. Ob\xc5\xa1irne znanstvene raziskave je \xc5\xbee v zgodnjih 1830. letih za\xc4\x8dela francoska vojska, v 1850. letih pa je raziskovanje ostankov rimskih mest postalo moderno in so se z njim v svojem prostem \xc4\x8dasu na veliko ukvarjali francoski \xc4\x8dastniki. V poznem 19. stoletju so se za\xc4\x8dela obse\xc5\xbena izkopavanja in restavriranja predislamskih najdi\xc5\xa1\xc4\x8d v severozahodni Afriki, ki so jih opravili francoski arheologi._NEWLINE_Francozi so imeli do zgodovinskih ostankov povsem druga\xc4\x8den pristop kot maro\xc5\xa1ki muslimani. Ropanje afri\xc5\xa1kih zakladov dobro komentira ameri\xc5\xa1ki zgodovinar Gwendolyn Wright, ki pravi: "Muslimanom je smisel za zgodovino in arhitekturo povsem tuj, kar daje Francozom dokaz za prepri\xc4\x8danje, da znajo samo oni v celoti ceniti maro\xc5\xa1ko preteklost in njeno lepoto". Emile Pauty z In\xc5\xa1tituta za napredne maro\xc5\xa1ke \xc5\xa1tudije (Institut des Hautes Etudes Marocaines) je celo kritiziral muslimane, da jim "minevanje \xc4\x8dasa ni\xc4\x8d ne pomeni", in jih obto\xc5\xbeil, da bodo "zaradi njihove brezbri\xc5\xbenosti, kakr\xc5\xa1no so imeli tudi pri gradnji, spomeniki povsem propadli"._NEWLINE_Francoski program izkopavanja Volubilisa in drugih mest v Severni Afriki, ki so bila pod njihovo oblastjo (Al\xc5\xbeirija in Tunizija), je imel mo\xc4\x8dno ideolo\xc5\xa1ko komponento. Arheologijo rimskih najdi\xc5\xa1\xc4\x8d so uporabili kot instrument svoje kolonialisti\xc4\x8dne politike, s katero so dokazovali povezavo med anti\xc4\x8dno rimsko preteklostjo in novimi "latinskimi" dru\xc5\xbebami, ki jih je Francija gradila v Severni Afriki. V program je bilo vklju\xc4\x8deno odstranjevanje zgradb, zgrajenih kasneje na rimskih ostankih, izkopavanje rimskih mest in vil in obnavljanje najpomembnej\xc5\xa1ih civilnih zgradb, na primer slavolokov. Poru\xc5\xa1ena mesta, med njimi Timgad v Al\xc5\xbeiriji, so v veliki meri izkopali in o\xc4\x8distili._NEWLINE_Podobna mnenja kot Francozi so imeli tudi poznavalci iz Zahodne Evrope in Zdru\xc5\xbeenih dr\xc5\xbeav Amerike._NEWLINE_Prva sistemati\xc4\x8dna izkopavanja v Volubilisu je opravil francoski arheolog Henri de la Martini\xc3\xa8re v letih 1887 in 1892. Leta 1915 je voja\xc5\xa1ki guverner Francoskega Maroka Hubert Lyautey za izkopavanje Volubilisa zadol\xc5\xbeil francoska arheologa Marcela in Jane Dieulafoy. Ker Jane zaradi slabega zdravja ni mogla izvesti zastavljenega na\xc4\x8drta, je vodstvo izkopavanj prevzel Louis Chatelain. Francoskim arheologom je pomagalo ve\xc4\x8d tiso\xc4\x8d nem\xc5\xa1kih vojnih ujetnikov, zajetih v prvi svetovni vojni, ki jih je priskrbel Lyautey. Izkopavanja so se z bolj ali manj pogostimi prekinitvami nadaljevala do leta 1941, ko jih je ustavila druga svetovna vojna. _NEWLINE_Po vojni so se izkopavanja nadaljevala pod nadzorom francoskih, po letu 1956, ko je Maroko dobil neodvisnost, pa pod nadzorom maro\xc5\xa1kih oblasti. V program je bilo vklju\xc4\x8deno tudi restavriranje objektov. Karakalovemu slavoluku, ki je bil restavriran \xc5\xbee leta 1930-1934, je leta 1962 sledil Kapitolinski tempelj, leta 1965-1967 bazilika in leta 1967 Tingi\xc5\xa1ka vrata. V letih 1952-1954 je bilo konzerviranih in restavriranih veliko zasebnih hi\xc5\xa1 in mozaikov. V zadnjih letih je bila reastavrirana tudi ena od oljarn v ju\xc5\xbenem delu mesta in opremljena z repliko rimske stiskalnice za olje. Obnovitvena dela so po mnenju UNESCA do neke mere sporna, ker je "nekaj rekonstrukcij, na primer slavoloka, kapitoline in oljarne, na meji trenutno sprejemljive prakse"._NEWLINE_Od leta 2000 izkopavanja vodita University College London in maro\xc5\xa1ki Institut National des Sciences de l\'Arch\xc3\xa9ologie et du Patrimoine pod vodstvom Elizabeth Fentress, Gaetana Palumba in Hassan Limana. Nedavna izkopavanja ka\xc5\xbeejo, da je bil tik pod obzidjem rimskega mesta zahodno od sredi\xc5\xa1\xc4\x8da mesta morda glavni stan Idriza I.. Izkopavanja znotraj obzidja so razkrila tudi del zgodnjesrednjeve\xc5\xa1kega mesta. Veliko artefakov iz Volubilisa je razstavljenih v Arheolo\xc5\xa1kem muzeju v Rabatu._NEWLINE_UNESCO je leta 1997 uvrstil Volubilis na seznam svetovne kulturne dedi\xc5\xa1\xc4\x8dine kot "izjemno dobro ohranjeno veliko rimsko kolonialno mesto na obrobju cesarstva".\n_START_SECTION_\nTrgovina\n_START_PARAGRAPH_\nV rimskih \xc4\x8dasih je bil Volubilis velik proizvajalec olj\xc4\x8dnega olja. Ostanki oljarn, mlinov in stiskalnic so \xc5\xa1e vedno dobro vidni. Ena od oljarn je obnovljena, vklju\xc4\x8dno s stiskalnico za olje. Olj\xc4\x8dno olje ni bilo samo \xc5\xbeivilo, ampak se je uporabljalo tudi v svetilkah, kopali\xc5\xa1\xc4\x8dih in zdravilstvu. Hranili so ga v amforah. Olj\xc4\x8dne tropine so uporabili za \xc5\xbeivinsko krmo, posu\xc5\xa1ene pa za kurjavo v kopali\xc5\xa1\xc4\x8dih._NEWLINE_V Volubilisu so do sedaj odkrili 58 mest, na katerih so pridelovali olje, in ni\xc4\x8d manj kot 121 trgovin, med njimi mnogo pekarn. Sode\xc4\x8d po velikem \xc5\xa1tevilu izdelkov iz brona, bi lahko bila v mestu tudi livarna brona ali sredi\xc5\xa1\xc4\x8de za distribucijo bronastih izdelkov.\n_START_SECTION_\nPomembne zgradbe\n_START_PARAGRAPH_\n\xc4\x8ceprav je izkopana samo pribli\xc5\xbeno polovica Volubilisa, so \xc5\xbee odkrili nekaj pomembnih javnih zgradb, med njimi baziliko in slavolok, ki sta delno rekonstruirana. Izkopanih je veliko zasebnih zgradb, med katerimi so tudi razko\xc5\xa1ne hi\xc5\xa1e mestne elite. Slednje so \xc5\xa1e posebej znane po prefinjenih mozaikih, ki so ostali na krajih, kjer so jih odkrili. Ve\xc4\x8dina hi\xc5\xa1 je zgrajena iz lokalnega sivo modrega apnenca. Ostankov predrimske punske naselbine je malo, ker so prekriti s kasnej\xc5\xa1imi rimskimi zgradbami._NEWLINE_Sredi izkopanega obmo\xc4\x8dja med starim in novim delom mesta je velika gomila, katere izvor in namen nista znana. Njen namen posku\xc5\xa1a pojasniti ve\xc4\x8d teorij, ki trdijo, da gre za grobi\xc5\xa1\xc4\x8de, nekak\xc5\xa1no versko zgradbo, pogrebni spomenik ali celo spomenik rimski zmagi, vendar nobena \xc5\xa1e ni potrjena.'