b"\n_START_ARTICLE_\nTone \xc4\x8cokan\n_START_SECTION_\n\xc5\xa0olanje\n_START_PARAGRAPH_\nOdra\xc5\xa1\xc4\x8dal je v napredni in narodnozavedni kme\xc4\x8dki dru\xc5\xbeini. Imel je dva brata in \xc5\xa1tiri sestre. _NEWLINE_Osnovno \xc5\xa1olo je obiskoval v samostanu Nazarje. 1928 se je vpisal na realno gimnazijo v Celju. Ker je bil odli\xc4\x8den dijak, je bil opro\xc5\xa1\xc4\x8den male mature. Zaradi finan\xc4\x8dnih te\xc5\xbeav je moral v naslednjem letu \xc5\xa1olanje opustiti. Iz hude krize so mu pomagali fran\xc4\x8di\xc5\xa1kani iz Nazarij. Tako je lahko nadaljeval \xc5\xa1olanje na klasi\xc4\x8dni gimnaziji v Mariboru, kjer je 1936 maturiral. Po maturi se je vpisal na pravno fakulteto ljubljanske univerze. Po enem letu je pravo opustil in se prepisal na medicino. Spomladi 1941 je absolviral, a zaradi vojne in prezgodnje smrti nikoli kon\xc4\x8dal. \xc4\x8cokan je med vrstniki veljal za samotarja, nemirnega \xc4\x8dloveka, ki se je malo pojavljal v dru\xc5\xbebi.\n_START_SECTION_\nNOB\n_START_PARAGRAPH_\nKot \xc5\xa1tudent medicine se je pridru\xc5\xbeil katoli\xc5\xa1kemu akademskemu dru\xc5\xa1tvu Zarja. \xc5\xbde pred vojno se je preko Jo\xc5\xbeeta Javor\xc5\xa1ka povezal s Kocbekom. Med vojno je v odporni\xc5\xa1kem gibanju pomagal pri tiskanju propagandnega gradiva. Fran\xc4\x8dek Majcen ga je nagovoril za odhod v partizane na Dolenjsko. Postal je borec v Dolenjski \xc4\x8deti. _NEWLINE_Po italijanski ofenzivi se je zatekel  v Jegli\xc4\x8dev dom v Ljubljani ter nadaljeval z ilegalnim delom. Skupaj s Francem Jezo je sku\xc5\xa1al re\xc5\xa1iti zapornike iz ljubljanske bolni\xc5\xa1nice, toda ni uspel, Jezo so celo zajeli. \xc4\x8cokanu se je uspelo izogniti aretaciji ob raciji v Jegli\xc4\x8devem domu 25. februarja 1942, ko sta bila aretirana pesnika Du\xc5\xa1an Ludvik in Jo\xc5\xbee Udovi\xc4\x8d. Nato je z Ivanom Klari\xc4\x8dem in Janezom Tomincem ponovno od\xc5\xa1el na Dolenjsko med partizane. Vsi trije naj bi padli sredi leta 1942._NEWLINE_Izginotje mladega medicinca, ki se je prostovoljno vklju\xc4\x8dil v narodni odpor, je pri skupini kr\xc5\xa1\xc4\x8danskih socialistov v okviru OF vzbudilo veliko razburjenje. Zaradi govoric, da so ga ustrelili partizani, je vodstvo kr\xc5\xa1\xc4\x8danske skupine OF zahtevalo, da  razi\xc5\xa1\xc4\x8dejo \xc4\x8cokanovo izginotje. \xc4\x8ce \xc4\x8cokana niso ustrelili partizani, pa \xc5\xbeelijo pojasnila, od kod in zakaj so se raz\xc5\xa1irile tak\xc5\xa1ne vesti, saj so  \xc5\xa1kodovale ugledu partizanskega gibanja. Direktnega odgovora ni. Verjetno je bil \xc4\x8cokan proti koncu junija med prvimi \xc5\xbertvami  partijskih \xc4\x8dist v OF. Jo\xc5\xbee Javor\xc5\xa1ek v zvezi z njegovo smrtjo omenja \xc2\xbbpartizanskega vojvodo\xc2\xab\xc2\xa0Marijana Dermastio - Urbana. Njegov grob je neznan._NEWLINE_Po vojni so \xc4\x8cokanovo ime vklesali med padle \xc5\xa1tudente na plo\xc5\xa1\xc4\x8di v avli Univerze in tudi na plo\xc5\xa1\xc4\x8do sanatorija Emona, kamor so uvrstili imena padlih zdravnikov in medicincev, ne pojavi pa se med padlimi knji\xc5\xbeevniki._NEWLINE_Doma\xc4\x8di v Mozirju niso dovolili vpisati njegovega imena na spomenik padlih partizanov, dokler se ne pojasnijo okoli\xc5\xa1\xc4\x8dine njegove smrti. Spominsko plo\xc5\xa1\xc4\x8do ima na rojstni hi\xc5\xa1i v Lokah pri Mozirju.\n_START_SECTION_\nDelo\n_START_PARAGRAPH_\nNajve\xc4\x8d je objavljal v Domu in svetu in Mladiki. Kot literarni kritik je npr. v Domu in svetu ozna\xc4\x8dil Pre\xc5\xbeihovo Po\xc5\xbeganico za tenden\xc4\x8dno pisanje, \xc4\x8deprav bolj\xc5\xa1e od Pregljevega. Ve\xc4\x8dina \xc4\x8cokanove literarne zapu\xc5\xa1\xc4\x8dine je bila izgubljena ali uni\xc4\x8dena.\n_START_SECTION_\nPrevajalec\n_START_PARAGRAPH_\nZanimal se je za moderno francosko katoli\xc5\xa1ko literaturo in v izvirnikih prebiral aktualne francoske avtorje. Za francosko umetnost se je navdu\xc5\xa1il med obiskom v Parizu in z dopisovanjem s knji\xc5\xbeevnikom Paulom Claudelom. Prevedel je odlomek iz pesnitve Les Georgiques chretiennes Francisa Jammesa (Dom in svet 1939), Claudelov  Psalm 49 (Mladika 1941) in Procesni obrednik v pozdrav novemu stoletju (Dom in svet 1941)._NEWLINE_V Debeljakovi zapu\xc5\xa1\xc4\x8dini sta se ohranila prevoda: Leon Cathlin, Vstajenje potopljencev na koncu \xc4\x8dasov in Gonzaguet de Reynould, Molitev k sveti Devici v teh te\xc5\xbekih dneh (Iz zbirke Theotokos, la Mere de Dieu dans la pens\xc3\xa9e, l' art et la vie). _NEWLINE_Najbolj  ga je pritegnil \xc5\xa1panski dramatik Lope de Vega. V Sloven\xc4\x8devem koledarju za leto 1941 je natisnil prevod pesmi Marijina uspavanka. Rokopisni prevod celotne drame Modra norica je ohranil \xc4\x8cokanov prijatelj in slikar Bo\xc5\xbeidar Jakac, ki je avtorja tudi dvakrat portretiral.\n_START_SECTION_\nKritika in literarna zgodovina o Tonetu \xc4\x8cokanu\n_START_PARAGRAPH_\nTine Debeljak je leta 1938 o njegovih pesmih zapisal, da so \xc2\xbbslabokrvne\xc2\xab. Kolaborantski Slovenec 22. sept. 1942 ironi\xc4\x8dno omenja \xc4\x8cokana kot pripadnika \xc2\xbbpartizanske gospode\xc2\xab. Po vojni je bilo ime pisatelja prvi\xc4\x8d omenjeno v Zgodovini slovenskega slovstva VII Viktorja Smoleja (Slovenska matica, 1971, 33). Tu izvemo, da je umrl nekje na Dolenjskem, da je pisal izvirne pesmi, prevajal Claudela, pisal ocene o slovenskih, nem\xc5\xa1kih in francoskih novostih in prevodih. _NEWLINE_Nekaj njegovih del je bilo objavljenih v zborniku Jutro pozabljenih (1991, 72\xe2\x80\x9493). Njegovo ime je bilo uvr\xc5\xa1\xc4\x8deno v leksikon Slovenska knji\xc5\xbeevnost (Cankarjeva zalo\xc5\xbeba, 1996). \xc5\xa0ele zadnja odkritja \xc4\x8cokanovih besedil v literarni zapu\xc5\xa1\xc4\x8dini Tineta Debeljaka, urednika Doma in sveta (Arhiv Slovenije, Priv. A VIII) omogo\xc4\x8dajo jasnej\xc5\xa1i pogled na njegovo skromno zapu\xc5\xa1\xc4\x8dino."