b'\n_START_ARTICLE_\nKultura trakaste keramike\n_START_SECTION_\nObseg\n_START_PARAGRAPH_\nObsega ve\xc4\x8dino celinske severne Evrope od Rena na zahodu, Volge na vzhodu skupaj z ve\xc4\x8dino dana\xc5\xa1nje Nem\xc4\x8dije, Nizozemske, Danske, Poljske, Litve, Latvije, Estonije, Belorusije, \xc4\x8ce\xc5\xa1ke, Slova\xc5\xa1ke, severozahodne Romunije, severne Ukrajine in evropskega dela Rusije, pa tudi obale Norve\xc5\xa1ke in ju\xc5\xbenih delov \xc5\xa0vedske ter Finske._NEWLINE_Sodobna kultura zvon\xc4\x8dastih \xc4\x8da\xc5\xa1 se je prekrivala s skrajno zahodnim delom te kulture, zahodno od Labe, in morda prispevala k vseevropskemu \xc5\xa1irjenju te kulture. \xc4\x8ceprav so v kulturi zvon\xc4\x8dastih \xc4\x8da\xc5\xa1 prevzeli podobno dru\xc5\xbebeno organizacijo in vzorec naselij, je skupini trakaste keramike manjkalo novih izbolj\xc5\xa1av mogo\xc4\x8de s trgovino in stiki po morju in rekah.\n_START_SECTION_\nIzraz\n_START_PARAGRAPH_\nKultura je dobila svoje ime po zna\xc4\x8dilnem trakastem okra\xc5\xa1evanju keramike, kultura enojnih grobov po navadah pokopa in kultura kamnite bojne sekire po zna\xc4\x8dilnem grobu, mo\xc5\xa1kim so dajali vanj kamnite bojne sekire.\n_START_SECTION_\nIzvor in razvoj\n_START_PARAGRAPH_\nO izvoru kulture trakaste keramike je med arheologi ve\xc4\x8d mnenj, nekateri vidijo vplive pastirskih dru\xc5\xbeb v stepah severno od \xc4\x8crnega morja, nekateri mislijo, da izvira iz srednje Evrope._NEWLINE_Na krajih samih se lahko doka\xc5\xbee nadaljevanje kulture lijakastih \xc4\x8da\xc5\xa1, medtem ko na drugih obmo\xc4\x8djih naznanja novo kulturo in fizi\xc4\x8dno vrsto. Na neizmernem celinskem prostranstvu, ki ga pokriva, je kultura vsiljiva in zato ena najimpresivnej\xc5\xa1ih ter revolucionarnih kulturnih sprememb, potrjenih z arheologijo. Ali je kulturna sprememba posledica priseljevanja, je stvar razprave in take razprave so izrazite prav pri kulturi trakaste keramike._NEWLINE_Oblike trakaste keramike v enojnih grobovih so se prej razvile na obmo\xc4\x8dju, ki je zdaj v Poljski, in v zahodni in ju\xc5\xbeni srednji Evropi. Prve radiokarbonske datacije za trakasto keramiko prihajajo iz Kujavije in Ma\xc5\x82opolska v osrednji in ju\xc5\xbeni Poljski in spadajo v obdobje pribli\xc5\xbeno 3000 pr. n. \xc5\xa1t. (treba je opozoriti, da je ta \xc5\xa1tudija omejena na srednjo Evropo). Datiranje z ogljikom-14 v preostalih srednjeevropskih regijah ka\xc5\xbee, da se je trakasta keramika pojavila po 2880 pr. n. \xc5\xa1t. in se raz\xc5\xa1irila na L\xc3\xbcneburg Heide in nato naprej proti severu v Porenje, \xc5\xa0vico, Skandinavijo, baltsko obmo\xc4\x8dje in Rusijo do Moskve, kjer se je kultura v stepah sre\xc4\x8dala s pastirskimi avtohtonimi dru\xc5\xbebami._NEWLINE_V zahodnih regijah menijo, da je bila revolucija hitra, gladka in da so notranje spremembe, ki so nastale v predhodni kulturi lijakastih \xc4\x8da\xc5\xa1, izvirale v smeri vzhodne Nem\xc4\x8dije, medtem ko je na obmo\xc4\x8dju sedanjih baltskih dr\xc5\xbeav in Kaliningrada (nekdanja Vzhodna Prusija) videti kot vsiljiva naslednica v jugozahodnem delu narvske kulture. Skratka, trakasta keramika ni enotna monolitna entiteta, temve\xc4\x8d je posledica \xc5\xa1irjenja razli\xc4\x8dnih tehnolo\xc5\xa1kih in kulturnih inovacij takratnih ljudstev, ki so \xc5\xbeivela v neposredni bli\xc5\xbeini in zapu\xc5\xa1\xc4\x8dala razli\xc4\x8dne arheolo\xc5\xa1ke ostaline._NEWLINE_Leta 2015 so raziskovalci na podlagi analize DNK 98 starih okostij iz Evrope in Rusije ugotovili, da so se ljudje kulture jamskih grobov selili iz severnih pontskih step v Evropo pred pribli\xc5\xbeno 4500 leti. Pribli\xc5\xbeno 75\xc2\xa0% DNK najdemo v Nem\xc4\x8diji v poznoneolitskih skeletih kulture trakaste keramike, ki so enaki kot kulture jamskih grobov DNK.\n_START_SECTION_\nGospodarstvo\n_START_PARAGRAPH_\nZelo malo odkritih naselij omogo\xc4\x8da tradicionalen pogled na to kulturo kot izklju\xc4\x8dno nomadske pastirje. Stali\xc5\xa1\xc4\x8de je bilo spremenjeno z nekaterimi dokazi o kmetovanju. Sledove pire (p\xc5\xa1enice), kru\xc5\xa1ne p\xc5\xa1enice in je\xc4\x8dmena so na\xc5\xa1li pri Bronocicah na jugovzhodu Poljske. Vozovi s kolesi (verjetno za vprego volov) dokazujejo nadaljevanje iz obdobja kulture lijakastih \xc4\x8da\xc5\xa1._NEWLINE_Kravje mleko so sistemati\xc4\x8dno uporabljali od 3400 pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem dalje v severnem alpskem predgorju. Ovce so pogosteje gojili v zahodnem delu \xc5\xa0vice zaradi mo\xc4\x8dnej\xc5\xa1ega sredozemskega vpliva. Spremembe v tej regiji so nastale v starosti za zakol in velikosti \xc5\xbeivali, posebej za ovce, rejene za volno.\n_START_SECTION_\nGrobnice\n_START_PARAGRAPH_\nSkeleti so bili v ravnih grobovih ali majhnih gomilah v upognjenem polo\xc5\xbeaju; mo\xc5\xa1ki je le\xc5\xbeal na svoji desni strani, \xc5\xbeenske na levi, z obrazi, usmerjenimi proti jugu. V \xc5\xa0vedski in tudi v nekaterih delih severne Poljske so bili v smeri sever\xe2\x80\x93jug, mo\xc5\xa1ki na levi strani in \xc5\xbeenske na desni strani \xe2\x80\x93 obrnjeni proti vzhodu. Izvirno je bila verjetno lesena konstrukcija, saj so grobovi pogosto postavljeni v vrsti. To je v nasprotju z navadami v Danski, kjer so bili mrtvi pokopani pod manj\xc5\xa1imi gomilami v ve\xc4\x8d slojih po vi\xc5\xa1ini: najstarej\xc5\xa1i na dnu, ob\xc4\x8dasno celo v treh slojih. Druge vrste pokopa so ni\xc5\xa1ni grobovi v Poljski. Grobni pridatki za mo\xc5\xa1ke so ve\xc4\x8dinoma kamnite bojne sekire. Lon\xc4\x8denina v obliki \xc4\x8da\xc5\xa1 in druge vrste so najpogostej\xc5\xa1i pridatki na splo\xc5\xa1no. \xc4\x8ca\xc5\xa1e so bile pogosto okra\xc5\xa1ene z vrvico, v\xc4\x8dasih z vrezi in drugimi oblikami._NEWLINE_Pribli\xc5\xbeno sodobna kulturi zvon\xc4\x8dastih \xc4\x8da\xc5\xa1 je imela podobne pogrebne obi\xc4\x8daje in skupaj sta bili na ve\xc4\x8dini zahodne in srednje Evrope. \xc4\x8ceprav je v glavnem povezana s kulturo trakaste keramike, je izvor ljudstev zvon\xc4\x8dastih \xc4\x8da\xc5\xa1 precej bolj nejasen in ena od skrivnosti evropske prazgodovine._NEWLINE_Aprila 2011 so poro\xc4\x8dali, da so odkrili odklonske pokope, povezane s kulturo trakaste keramike, v predmestju Prage. Ostanki, verjetno mo\xc5\xa1ki, so le\xc5\xbeali tako kot \xc5\xbeenski grobovi in jih niso spremljali posebni grobni pridatki.\n_START_SECTION_\nKultura trakaste keramike\n_START_PARAGRAPH_\nVzorec kulture trakaste keramike, nem\xc5\xa1ko Schnurkeramikkultur, je v srednji Evropi, predvsem v Nem\xc4\x8diji in Poljski, in se nana\xc5\xa1a na zna\xc4\x8dilno obdobje keramike: zavita vrvica je bila vtisnjena v mokro glino, da bi ustvarili razli\xc4\x8dne dekorativne vzorce in motive. Znana je ve\xc4\x8dinoma iz grobov in oba spola sta imela zna\xc4\x8dilno vrvi\xc4\x8dno okra\xc5\xa1eno lon\xc4\x8denino. Vrv je bila iz lanu ali konoplje.\n_START_SECTION_\nKultura enojnih grobov\n_START_PARAGRAPH_\nZa vrsto poznoneolitskih skupnosti v 3. tiso\xc4\x8dletju pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem, ki so \xc5\xbeiveli v Skandinaviji, severni Nem\xc4\x8diji in dr\xc5\xbeavah Beneluksa je bilo zna\xc4\x8dilno, da se pokojnikom dodajali bojne sekire, jantarjeve kroglice in lon\xc4\x8dene vr\xc4\x8de. Kulturni poudarek na opremi za pitje je zna\xc4\x8dilen \xc5\xbee za zgodnje kulture lijakastih \xc4\x8da\xc5\xa1 in se je pojavil s \xc5\xa1irjenjem tradicije trakaste keramike. Posebej na zahodu (Skandinavija in severna Nem\xc4\x8dija) imajo \xc4\x8da\xc5\xa1e za pitje obliko \xc5\xa1trle\xc4\x8de noge in jo imamo za podskupino.\n_START_SECTION_\n\xc5\xa0vedsko-norve\xc5\xa1ka kultura bojne sekire\n_START_PARAGRAPH_\nKultura \xc5\xa1vedsko-norve\xc5\xa1ke bojne sekire ali kultura bojne sekire v obliki \xc4\x8dolna se je pojavila okoli 2800 pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem in je znana iz okoli 3000 grobov iz Sk\xc3\xa5neja do Upplanda in Tr\xc3\xb8ndelaga. Bojne sekire so bile v prvi vrsti statusni predmet. Zna\xc4\x8dilni sta kontinuiteta in obrtna tradicija kamna, zelo malo je dokazov o selitvah, vsaj ne nasilnih. Naselja na majhnih, samostojnih kmetijah brez kakr\xc5\xa1ne koli obrambe in za\xc5\xa1\xc4\x8dite so mo\xc4\x8dan razlog proti ljudem, ki naj bi bili napadalci. Pribli\xc5\xbeno 3000 bojnih sekir so na\xc5\xa1li na raznih krajih po vsej Skandinaviji, redke so v Norrlandu in severni Norve\xc5\xa1ki. Znanih je manj kot 100 naselij, njihovi ostanki so zanemarljivi, saj so na kmetijskih zemlji\xc5\xa1\xc4\x8dih, ki se uporabljajo \xc5\xa1e danes in so bila posledi\xc4\x8dno preorana. Einar \xc3\x98stmo poro\xc4\x8da o krajih znotraj polarnega kroga na Lofotih in na severu, kjer je dana\xc5\xa1nji Troms\xc3\xb8._NEWLINE_Kultura \xc5\xa1vedsko-norve\xc5\xa1ke bojne sekire je temeljila na istih kmetijskih praksah kot prej\xc5\xa1nja kultura lijakastih \xc4\x8da\xc5\xa1, vendar je prihod kovine spremenil dru\xc5\xbebeni sistem. Tako je kultura lijakastih \xc4\x8da\xc5\xa1 imela skupnostne megalitske grobove z veliko \xc5\xbertvami v njih, kultura bojne sekire pa posamezne grobove s posameznimi \xc5\xbertvami._NEWLINE_Nov pogled je bil namenjen kulturi leta 1993, ko je bila izkopana smrtna hi\xc5\xa1a v Turingu v S\xc3\xb6dermanlandu. Vzdol\xc5\xbe neko\xc4\x8d mo\xc4\x8dnih lesenih sten so na\xc5\xa1li ostanke pribli\xc5\xbeno 20 lon\xc4\x8denih posod, \xc5\xa1est delovnih sekir in bojne sekire, kar vse je iz zadnjega obdobja kulture. Tam so bili tudi upepeljeni ostanki najmanj \xc5\xa1estih ljudi. To je bila prva najdba upepelitve v Skandinaviji in ka\xc5\xbee tesne stike s srednjo Evropo._NEWLINE_Konec kulture bojnih sekir je bil me\xc5\xa1anica \xc5\xbeivinorejca in lovca nabiralca in ena redkih v tem obdobju, ki je zagotovila bogate najdbe iz naselij.'