b'\n_START_ARTICLE_\nLeto \xc5\xa1tirih cesarjev\n_START_PARAGRAPH_\nLeto \xc5\xa1tirih cesarjev je bilo leto 69, ko so v Rimskem cesarstvu zaporedoma vladali \xc5\xa1tirje cesarji: Galba, Oton, Vitelij in Vespazijan._NEWLINE_Samomoru cesarja Nerona je sledilo kratko obdobje dr\xc5\xbeavljanske vojne, prve po smrti Marka Antonija leta 30 pr. n. \xc5\xa1t.. Od junija 68 do decembra 69 so svoj vzpon in padec do\xc5\xbeiveli cesarji Galba, Oton in Vitelij, potem pa je na oblast pri\xc5\xa1el Vespazijan, prvi cesar iz Flavijske dinastije. _NEWLINE_Obdobje dr\xc5\xbeavljanske vojne je postalo simbol cikli\xc4\x8dnih politi\xc4\x8dnih nemirov v zgodovini Rimskega cesarstva. Voja\xc5\xa1ka in politi\xc4\x8dna anarhija, ki je nastala kot posledica vojne, je imela za cesarstvo resne posledice, na primer vstajo Batavijcev. Upor Judov se je za\xc4\x8del \xc5\xbee nekaj let pred tem.\n_START_SECTION_\nZ Nerona na Galbo\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 65 so v Pizonovi zaroti poskusili ponovno vzpostaviti republiko. Neuspelemu poskusu so sledile \xc5\xa1tevilne usmrtitve in v senatu je ostal samo Neron z nekaj politi\xc4\x8dnimi zavezniki. Konec leta 67 ali na za\xc4\x8detku leta 68 se je guverner Lugdunske Galije Gaj Julij Vindeks uprl Neronovi dav\xc4\x8dni politiki in posku\xc5\xa1al Nerona zamenjati z guvernerjem Tarakonske Hispanije Servijem Sulpicijem Galbo. _NEWLINE_Vindeksov upor v Galiji je propadel. Rimske legije, ki so bile nastanjene na meji z Germanijo, so pod poveljstvom  Lucija Verginija Rufa napadle Vindeksa in ga porazile. Vindeks je po porazu naredil samomor, Galbo pa je rimski senat razglasil za dr\xc5\xbeavnega sovra\xc5\xbenika. _NEWLINE_Junija leta 68 je prefekt pretorijanske garde Nimfidij Sabin v zaroti, v kateri je nameraval ustoli\xc4\x8diti samega sebe, nahujskal del svojih \xc4\x8det, da so pre\xc5\xa1le z Neronove na Galbovo stran.  Neron je ostal brez podpore vojske in senat je izkoristil prilo\xc5\xbenost, da ga razglasi za dr\xc5\xbeavnega sovra\xc5\xbenika. Neron je zatem pobegnil iz mesta in naredil samomor. Senat je za novega cesarja  razglasil Galba, ki je na \xc4\x8delu VII. legije Galbiana, kasnej\xc5\xa1e VII. legije Gemina,  slavnostno vkorakal v Rim.\n_START_SECTION_\nZ Galbe na Otona\n_START_PARAGRAPH_\nTak\xc5\xa1en obrat germanskim legijam ni dal nagrade zvestobo, ki so jo pri\xc4\x8dakovale, pa\xc4\x8d pa obto\xc5\xbebo, da so ovirale Galbov vzpon na prestol. Novi cesar je takoj odstavil njihovega poveljnika Rufa in za guvernerja Spodnje Germanije imenoval Avla Vitelija. Izguba zaupanja v lojalnost germanskih legij je imela za posledico tudi upor in  razpustitev cesarske batavijske garde. _NEWLINE_Galbova priljubljenost ni trajala dolgo. Na pohodu v Rim je ali uni\xc4\x8dil ali izjemno visoko oglobil vsa mesta, ki ga niso takoj priznala.  V Rimu je preklical vse Neronove reforme, vklju\xc4\x8dno z  ugodnostmi za mnoge vplivne osebe. Podobno kot njegov predhodnik se je tudi Galba bal zarotnikov, zato je brez sojenja usmrtil mnogo senatorjev in ekvitov. Nezadovoljna je bila tudi pretorijanska garda. Po svojem varnem prihodu v Rim ji namre\xc4\x8d ni hotel izpla\xc4\x8dati nagrad, ki jih je v njegovem imenu obljubil prefekt Nimfidij. Poleg tega na za\xc4\x8detku civilnega leta 69 legije v Spodnji Germaniji Galbi niso hotele prise\xc4\x8di zvestobe in poslu\xc5\xa1nosti in so naslednji dan za novega cesarja razglasile svojega guvernerja Vitelija._NEWLINE_Ko je Galba izvedel za izgubo renskih legij, ga je zagrabila panika. Za svojega naslednika je izbral mladega senatorja  Licinijana, s \xc4\x8demer je u\xc5\xbealil mnogo me\xc5\xa1\xc4\x8danov, \xc5\xa1e najbolj vplivnega in \xc4\x8dastihlepnega Marka Salvija Otona, ki je cesarski polo\xc5\xbeaj zahteval zase. Oton je podkupil nezadovoljno pretorijansko gardo in jo pridobil na svojo stran. Ko je Galba izvedel za dr\xc5\xbeavni udar, je od\xc5\xa1el na rimske ulice in posku\xc5\xa1al umiriti polo\xc5\xbeaj. Njegov poskus se je pokazal kot popolnoma zgre\xc5\xa1en in ni pritegnil nobenega prista\xc5\xa1a. Kmalu zatem ga je garda v forumu ujela in ubila.\n_START_SECTION_\nZ Otona na Vitelija\n_START_PARAGRAPH_\nSenat je Otona \xc5\xa1e istega dne z olaj\xc5\xa1anjem priznal za cesarja. Oton je bil \xc4\x8dastihlepen in lakomen, ne pa tudi nasilen in krut, zato so pri\xc4\x8dakovali, da bo dober cesar. Kmalu po prihodu na oblast so se za\xc4\x8dele te\xc5\xbeave, ker je Vitelij s svojimi germanskimi legijami krenil na pohod proti Italiji. _NEWLINE_Vitelij je imel za seboj najbolj\xc5\xa1e legije v cesarstvu, med katerimi sta bili tudi  I. legija Germanica in XXI. legija Rapaks, sestavljeni iz veteranov germanskih vojn. Oton ni bil navdu\xc5\xa1en nad novo dr\xc5\xbeavljansko vojno, zato je k Viteliju poslal svoje pogajalce, ki so mu predlagali mir in Otonovo poroko z Vitelijevo h\xc4\x8derko. Za pogajanja je bilo prepozno, ker je bila polovica Vitelijeve vojske \xc5\xbee v Italiji. Po nizu manj\xc5\xa1ih zmag je bil Oton v bitki pri Bedriaku pora\xc5\xbeen. Po porazu ni pobegnil in posku\xc5\xa1al znova napasti nasprotnika, ampak se je odlo\xc4\x8dil, da prekine brezpravnost v cesarstvu in je naredil samomor. Naprestolu je bil malo ve\xc4\x8d kot tri mesece.\n_START_SECTION_\nZ Vitelija na Vespazijana\n_START_PARAGRAPH_\nPo Otonovem samomoru je senat za cesarje proglasil Vitelija. Novi cesar se je preselil v Rim, kjer je \xc5\xbee na za\xc4\x8detku naletel na te\xc5\xbeave. Mesto mu ni zaupalo in imelo za slabo znamenje njegovo odlo\xc4\x8ditev, da bo slu\xc5\xbebo pontifeksa nastopil na obletnico bitke pri Aliji leta 390 pr. n. \xc5\xa1t., v kateri so Rimljane prepri\xc4\x8dljivo premagali Gali. _NEWLINE_Dogodki so dozdevno potrdili njihov dvom. Ko je Vitelij trdno zavaroval svoj polo\xc5\xbeaj, se je posvetil zabavam (Svetonij pravi, da je imel po tri na dan), pojedinam in slavnostnim paradam, zaradi katerih je dr\xc5\xbeavna blagajna skoraj bankrotirala. Dolgovi so hitro rasli in posojevalci denarja so za\xc4\x8deli zahtevati vra\xc4\x8dilo dolgov. Vitelij je zato ukazal mu\xc4\x8denje in usmrtitev vseh tistih, ki so si drznili zahtevati vra\xc4\x8dilo denarja. Poleg njiih je za\xc4\x8del preganjati in ubijati tudi vse mo\xc5\xbene tekmece._NEWLINE_Medtem so legije v Egiptu, Judeji in Siriji za cesarja razglasile Vespazijana. Vespazijan je bil v Judeji na Neronov ukaz z nalogo, da zatre velik judovski upor leta 67. Ko je dobil podporo guvernerja Sirije Gaja Licinija Mukijana, so judejske in sirijske legije pod Mukijanovim poveljstvom odkorakale proti Rimu. Vespazijan sam je odplul v Aleksandrijo, kjer so ga 1. julija 69 razglasili za cesarja. Z imenovanjem je dobil nadzor nad izvozom egiptovskega \xc5\xbeita, ki je bil za Rim \xc5\xbeivljenjskega pomena. Njegov sin Tit je ostal v Judeji in se \xc5\xa1e naprej spopadal z upornimi Judi. \xc5\xa0e preden so vzhodne legije dosegle Rim, so Vespazijana priznale tudi donavske legije iz Retije in Mezije in pod poveljstvom Marka Antonija Prima napadle Italijo. Oktobra 69 je Primova vojska zmlela Vitelijevo vojsko v drugi bitki pri Bedriaku. _NEWLINE_Obkro\xc5\xbeen s sovra\xc5\xbeniki je Vitelij \xc5\xa1e zadnji\xc4\x8d posku\xc5\xa1al s podkupovanjem in obljubami dobiti Rim na svojo stran. V svojo vojsko je posku\xc5\xa1al na silo vklju\xc4\x8diti nekatera zavezni\xc5\xa1ka plemena, med njimi tudi Batavijce, vendar mu to ni uspelo. Donavska armada je bila \xc5\xbee blizu Rima in Vitelij je poskusil pridobiti nekaj \xc4\x8dasa z mirovnimi pogajanji. Njegovi odposlanci so se \xc5\xbee naslednji vrnili dan s sporo\xc4\x8dilom, da je nasprotnik pred rimskimi mestnimi vrati. Vitelij se je skril in se za\xc4\x8del pripravljati na beg. Med zadnjim obiskom svoje pala\xc4\x8de so ga Vespazijanovi mo\xc5\xbeje ujeli in ubili. Senat je \xc5\xbee naslednji dan za cesarja razglasil Vespazijana.\n_START_SECTION_\nPosledice\n_START_PARAGRAPH_\nVespazijan po Vitelijevi smrti in prevzemu oblasti ni naletel na noben odpor. Ustanovil je stabilno Flavijsko dinastijo, ki je zamenjala julijsko-klavdijsko dinastijio. Umrl je naravne smrti v 79 letu starosti in tik pred smrtjo izgovoril slavne besede: "V\xc3\xa6, puto deus fio" - "Mislim, da postajam bog".'