b"\n_START_ARTICLE_\nAccademia della Crusca\n_START_PARAGRAPH_\nAccademia della Crusca ([akad\xc3\xa8mia d\xc3\xa8la kr\xc3\xb9ska]) je italijanska ustanova, ki se ukvarja izklju\xc4\x8dno z jezikoslovjem in filologijo italijan\xc5\xa1\xc4\x8dine. Kot uradni referent za italijanski jezik je med drugim \xc4\x8dlan Evropske Federacije Narodnih Jezikoslovnih Ustanov (EFNIL), ki je bila nedavno ustanovljena za dolo\xc4\x8ditev skupnih smernic pri za\xc5\xa1\xc4\x8diti narodnih jezikov. Ustanova deluje na treh podro\xc4\x8djih: \xc5\xa1tudij in za\xc5\xa1\xc4\x8dita originalnih italijanskih izrazov, svetovanje in dolo\xc4\x8danje pravil pri prakti\xc4\x8dni uporabi jezika, stalno obnavljanje in publikacija uradnega slovarja italijanskega jezika. Ker je zahtevalo izdajanje slovarja prete\xc5\xbeak stro\xc5\xa1ek za Akademijo, je nalogo prevzel dr\xc5\xbeavni Svet za Raziskovanje CNR (Consiglio Nazionale delle Ricerche), ki je v ta namen ustanovil in\xc5\xa1titut Opera del Vocabolario Italiano kot odsek Akademije.\n_START_SECTION_\nZgodovina ustanove\n_START_PARAGRAPH_\nDogajanja, ki so privedla do nastanka te ugledne ustanove, so precej\xc2\xa0\xc2\xbbneakademi\xc4\x8dna\xc2\xab. Med letoma 1570 in 1580 se je redno shajala skupina prijateljev, ki si je zadala ime\xc2\xa0\xc2\xbbdru\xc5\xa1\xc4\x8dina posevkarjev\xc2\xab. Sklicujo\xc4\x8d se na posevke (it. crusca), ki so stranski produkt manj\xc5\xa1e vrednosti pri mletju \xc5\xbeita, so hoteli poudariti, da so - za razliko od florentinskih akademikov - prirejali le igrive debate in razprave postranske va\xc5\xbenosti, torej\xc2\xa0\xc2\xbbposevke\xc2\xab. Med temi prvimi posevkarji so bili najbolj aktivni Giovan Battista Deti, Anton Francesco Grazzini, Bernardo Canigiani, Bernardo Zanchini in Bastiano de\xe2\x80\x99 Rossi. Toda s prihodom Lionarda Salviatija v oktobru leta 1582 se je njihovo zanimanje razvilo v resno voljo po ureditvi in normiranju jezika, kar je postavilo pogoje za vse nadaljnje delovanje._NEWLINE_Salviati je dal nov simboli\xc4\x8dni pomen\xc2\xa0\xc2\xbbposevkom\xc2\xab, ko je dru\xc5\xa1\xc4\x8dini dolo\xc4\x8dil cilj, da lo\xc4\x8di prvovrstno moko (\xc4\x8disti jezik) od posevkov (napak, barbarizmov in tujk). Kot temelj za \xc5\xa1tudij italijan\xc5\xa1\xc4\x8dine je postavil florentinsko govorico trinajstega stoletja. Takoj so pri\xc4\x8deli z organizacijo tega novega dru\xc5\xa1tva in po dveh letih so uradno ustanovili Akademijo 25. marca leta 1585. Salviati je umrl leta 1589, a po njegovih smernicah se je dru\xc5\xa1tvo organiziralo z natan\xc4\x8dno dolo\xc4\x8ditvijo nalog in imenovanjem odgovornih kadrov. Po par letih je bilo sprejeto kot simbol Akademije sito, s katerim mlinarji lo\xc4\x8dijo posevke od \xc4\x8diste moke, za moto pa Petrarkov verz\xc2\xa0\xc2\xbbnajlep\xc5\xa1i cvet pobere\xc2\xab. V duhu tistih \xc4\x8dasov so se vsi predmeti, celo pohi\xc5\xa1tvo, nazivali z imeni, ki so spominjala na \xc5\xbeito, posevke ali kruh. Osebni grbi akademikov so imeli obliko kru\xc5\xa1ne lopate, na kateri je bil poleg imena zapisan tudi osebni moto [1].\n_START_SECTION_\nSlovar\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xbde leta 1590 se je delovanje Akademije osredoto\xc4\x8dilo na pripravo Slovarja. Najprej so bila prevzeta gesla Dantejeve Bo\xc5\xbeanske Komedije, Boccacciovega Dekamerona in Petrarcovega Canzoniera, nato se je delo raz\xc5\xa1irilo na vse florentinske tekste trinajstega stoletja, vklju\xc4\x8dno z ljudskim izro\xc4\x8dilom. Kon\xc4\x8dno so pri\xc5\xa1la v pretres dela izbranih poznej\xc5\xa1ih in neflorentinskih avtorjev. V tem prvem obdobju je bila metodologija eden od najbolj pere\xc4\x8dih problemov, predvsem v zvezi z redko rabljenimi gesli in z etimologijo. Dolo\xc4\x8dili so razna pravila in imenovali komisijo \xc5\xa1tirih \xc4\x8dlanov, ki je imela zadnjo besedo v spornih vpra\xc5\xa1anjih. Prvi Slovar [2] je iz\xc5\xa1el leta 1612 v Benetkah in je zbudil veliko zanimanje, a tudi mnogo nasprotovanja. Predvsem ni \xc5\xa1la v ra\xc4\x8dun odlo\xc4\x8dna opredelitev za florentinsko govorico, pa tudi neprikrito obnavljanje arhai\xc4\x8dnih izrazov, Kljub temu je bil Slovar neprecenljive vrednosti za takrat kaoti\xc4\x8dno Italijo, politi\xc4\x8dno in jezikovno razdrobljeno, saj je povezoval vse italijansko govore\xc4\x8de in je bil torej temelj enotne kulture. Tudi izven Italije je slu\xc5\xbeil za vzor sestavljalcem slovarjev drugih jezikov._NEWLINE_Druga izdaja, iz leta 1623, je bila le ponatis prve. Dodani so bili samo citati nekaterih avtorjev, na primer Michelangela._NEWLINE_Tretja izdaja je bila - po dveh bene\xc5\xa1kih - tiskana v Firencah leta 1691 s posvetitvijo Cosimu III. de'Medici. Gre za bogato raz\xc5\xa1irjeno izdajo v treh knjigah. Prvi\xc4\x8d se pojavijo tehni\xc4\x8dni izrazi ter glagolske in samostalni\xc5\xa1ke izpeljanke, za kar so citirana modernej\xc5\xa1a dela, na primer Tasso. Prvotni na\xc4\x8drt je predvideval tudi isto\xc4\x8dasno izdajo etimolo\xc5\xa1kega slovarja, a je bil uresni\xc4\x8den samo posredno, V istem \xc4\x8dasu je namre\xc4\x8d Francoz Gilles M\xc3\xa9nage delal na podobnem projektu in je \xc5\xbee za\xc4\x8del izdajati odlomke dela Origini della lingua italiana, zato mu je Akademija odstopila vse svoje gradivo, to je predvsem poglavja o medicinski terminologiji. \xc4\x8ceprav je bil M\xc3\xa9nage sicer \xc4\x8dlan Akademije, je slovar Origini iz\xc5\xa1el kot njegovo osebno delo._NEWLINE_Tudi \xc4\x8detrta izdaja, ki je iz\xc5\xa1la med letoma 1729 in 1738 v \xc5\xa1estih knjigah, je bila sprejeta s precej\xc5\xa1njim nasprotovanjem. Kritike so bile podobne tistim ob prvi izdaji. Nekaterim ni bilo prav, da je Slovar iz\xc5\xa1el v Firencah, zato je sam izdajatelj poskrbel za dva privatna ponatisa, v Benetkah in v Neaplju. Huj\xc5\xa1e je bilo oporekanje Akademiji, da si lasti pravico do urejevanja jezika, pri \xc4\x8demer zapostavlja \xc5\xbeivo moderno izra\xc5\xbeanje v prid arhaizmov. Akademija ni odgovorila polemikam, kar je vojvoda Leopold II. Habsbur\xc5\xa1ko-Lotarin\xc5\xa1ki razumel kot priznanje krivde in jo je zato leta 1783 priklju\xc4\x8dil Florentinski Akademiji (Accademia Fiorentina), njene knjige in bogate arhive pa dodelil javni knji\xc5\xbenici.\n_START_SECTION_\nNapoleonov poseg\n_START_PARAGRAPH_\nV tistih letih je bil velik del dana\xc5\xa1nje Italije pod oblastjo Napoleona Bonaparteja, ki je pa povsod podpiral lokalno narodno zavest. Tako je na primer odlo\xc4\x8dil (1809), da se v Toskani sme uporabljati italijan\xc5\xa1\xc4\x8dina enakopravno s franco\xc5\xa1\xc4\x8dino na sodi\xc5\xa1\xc4\x8dih, v javnih in privatnih zadevah. Da bi si pridobil ljudsko odobravanje, je celo velikodu\xc5\xa1no dodelil letno \xc5\xa1tipendijo 500 napoleonov za avtorje del,\xc2\xa0\xc2\xbbki bodo najbolj zaslu\xc5\xbena za ohranitev \xc4\x8diste italijan\xc5\xa1\xc4\x8dine\xc2\xab. Accademia della Crusca ni \xc4\x8dakala bolj\xc5\xa1e prilike. \xc5\xbde naslednje leto, 1811, se je spet osamosvojila in izrecno ji je bila dodeljena naloga, da\xc2\xa0\xc2\xbbnadaljuje z izdajami Slovarja Italijanskega Jezika in skrbi za \xc4\x8disto\xc4\x8do italijan\xc5\xa1\xc4\x8dine\xc2\xab. za kar je bila dodeljena poleg \xc5\xa1tipendije 500 napoleonov za akademike, tudi pla\xc4\x8da za pisce slovarja v znesku 1000 napoleonov in za tajnika 1200 napoleonov letno. S temi prispevki je Akademija lahko za\xc4\x8dela dela za peto izdajo Slovarja in v kratkem odkupila eno najva\xc5\xbenej\xc5\xa1ih knji\xc5\xbenic tiste dobe (Riccardiana)._NEWLINE_Akademija je nadaljevala s svojim poslanstvom, a dvajsetletna prekinitev del je postavila v ospredje novo generacijo akademikov, ki ni bila povezana s prej\xc5\xa1njo in ni imela zadostne izku\xc5\xa1nje, zato so bili napredki bolj skromni. Samo poseg pesnika Vincenza Montija je odlo\xc4\x8dilno vplival na novo izdajo Slovarja, \xc4\x8digar prva knjiga je iz\xc5\xa1la leta 1817. Njegov prispevek je najbolj viden v dodatku mnogih besed, ki zadevajo umetnost in znanost, kakor tudi v odstranitvi izklju\xc4\x8dno florentinskih izrazov. Ustanovljene so bile kar \xc5\xa1tiri delovne skupine: za latinske in gr\xc5\xa1ke citate, za znanstveno izra\xc5\xbeanje, za slovni\xc4\x8dna vpra\xc5\xa1anja in za pregledovanje in popravo konceptov. Na\xc4\x8din dela je bil sicer natan\xc4\x8den, a sila po\xc4\x8dasen, zato so se odlo\xc4\x8dili za postopno izdajanje. Prvi zvezek je iz\xc5\xa1el leta 1843 in do 1851. so bili tiskani samo \xc5\xa1e \xc5\xa1tirje zvezki. \xc4\x8crka A je bila dokon\xc4\x8dana komaj leta 1854. Tako po\xc4\x8dasno napredovanje je narekovalo nove postopke pri delu. Akademiki so opustili poglobljeno preu\xc4\x8devanje vseh besed in so se omejili na zbiranje\xc2\xa0\xc2\xbbstarinskih izrazov, tujk, nepravilnosti in dvomljivih primerov\xc2\xab, ki so jih za\xc4\x8deli priob\xc4\x8devati pod naslovom Glossario. Ta je izhajal od leta 1863 do leta 1923, ko se je ustavil pri \xc4\x8drki O: zadnja beseda je ozon.\n_START_SECTION_\nDvajseto stoletje\n_START_PARAGRAPH_\nLeto 1923 je odlo\xc4\x8dilnega pomena za Akademijo. Takratni minister za javno \xc5\xa1olstvo je namre\xc4\x8d odlo\xc4\x8dil, da ima ustanova predvsem didakti\xc4\x8dno poslanstvo, zato je njen cilj predvsem \xc5\xa1tudij italijan\xc5\xa1\xc4\x8dine in svetovanje v filolo\xc5\xa1kih zadevah. Za za\xc5\xa1\xc4\x8dito tega poslanstva ji je bilo z zakonom prepovedano sestavljanje in objava slovarjev, kar je prakti\xc4\x8dno popolnoma zaklju\xc4\x8dilo vse dotedanje ve\xc4\x8dstoletno delo in prepre\xc4\x8dilo vsak nadaljnji \xc5\xa1tudij v tem smislu. O mo\xc5\xbenosti novega slovarja je bilo spet govora komaj leta 1955, tokrat v \xc5\xa1ir\xc5\xa1em obsegu, saj so se politi\xc4\x8dne in sociolo\xc5\xa1ke razmere bistveno spremenile od \xc4\x8dasov prvega Slovarja. Akademija, ki je v drugi polovici preteklega stoletja razvila odli\xc4\x8dno mre\xc5\xbeo stikov z vsemi podobnimi organizacijami na svetu, se ne sme ve\xc4\x8d omejevati na klasi\xc4\x8dni slovar, temve\xc4\x8d se zavzema za mednarodne in vedno bolj specialisti\xc4\x8dne oblike. Novi slovarji ne bodo preu\xc4\x8devali le nekatere klasi\xc4\x8dne avtorje in niti ne bodo slu\xc5\xbeili le puristom, temve\xc4\x8d bodo pri\xc4\x8da zgodovinskega razvoja jezika na vseh stopnjah in bodo uporabno orodje za vse panoge, bodisi literarne kot znanstvene, bodisi tehni\xc4\x8dne kot prakti\xc4\x8dne, [3]\n_START_SECTION_\nAkademija danes\n_START_PARAGRAPH_\nV zadnjih desetletjih, ko je bila Akademija razre\xc5\xa1ena dela s slovarji, se je lahko popolnoma posvetila poslanstvu, ki je bil \xc5\xbee od samega za\xc4\x8detka eden od glavnih ciljev, to je \xc5\xa1tudij italijan\xc5\xa1\xc4\x8dine. \xc5\xbde v 16. in 17. stoletju je bila Akademija filolo\xc5\xa1ki cenzor, a samo po letu 1937 se je lahko popolnoma posvetila temu opravilu. Od leta 1987 sestoji iz treh in\xc5\xa1titutov. \xc5\xa0tudijski center italijanske filologije (Centro di studi di filologia italiana) izdaja revijo Studi di filologia italiana in ponatise prete\xc5\xbeno anti\xc4\x8dnih del s komentarjem. Leksikografski \xc5\xa1tudijski center (Centro di studi di lessicografia italiana) izdaja revijo Studi di lessicografia italiana. \xc5\xa0tudijski center za italijansko slovnico (Centro di studi di grammatica italiana) izdaja revijo Studi di grammatica italiana in zbirko predavanj o zgodovini in teoriji slovnice. Razen tega izdaja Akademija veliko knjig in obdobnih publikacij ter se ukvarja z organizacijo seminarjev, \xc5\xa1tipendij in odnosov s \xc5\xa1tudenti in drugimi ustanovami. Ena od novej\xc5\xa1ih pobud (2001) je ustanovitev Centra za svetovanje o sodobni italijan\xc5\xa1\xc4\x8dini (Centro di Consulenza sulla Lingua Italiana Contemporanea, CLIC), ki preu\xc4\x8duje in debatira razvoj sodobne italijan\xc5\xa1\xc4\x8dine._NEWLINE_Za prakti\xc4\x8dne potrebe posameznika je morda najbolj zanimiva revija La Crusca per voi, kjer so objavljeni odgovori na vsa jezikoslovna in slovni\xc4\x8dna vpra\xc5\xa1anja, ki jih lahko vsakdo postavi. Podobno deluje tudi posvetovanje po spletni strani ustanove."