b'\n_START_ARTICLE_\nChick Corea\n_START_SECTION_\nMladost\n_START_PARAGRAPH_\nArmando Corea se je rodil v Chelsea, Massachusetts. Je italijanskih in \xc5\xa1panskih korenin. Njegov o\xc4\x8de, jazzovski trobenta\xc4\x8d, ki je v 30. in 40. letih v Bostonu vodil dixieland zasedbo, ga je seznanil s klavirjem, ko je Armando imel 4 leta. Obkro\xc5\xbeenega z jazzom, je na Coreo \xc5\xbee v zgodnji mladosti vplival bebop ter Dizzy Gillespie, Charlie Parker, Bud Powell, Horace Silver in Lester Young. Ko je dopolnil osem let, je pri\xc4\x8del z igranjem bobnov, kar je vplivalo na njegovo uporabo klavirja kot tolkala._NEWLINE_Svoje klavirske sposobnosti je utrjeval z lastnim raziskovanjem glasbe. Znani vplivne\xc5\xbe je bil koncertni pianist Salvatore Sullo, ki je Coreo pou\xc4\x8deval klavirja in ga seznanil s klasi\xc4\x8dno glasbo, kar je pove\xc4\x8dalo njegov interes za glasbeno kompozicijo. Ve\xc4\x8d let je pre\xc5\xbeivel kot glasbenik in solist zasedbe St. Rose Scarlet Lancers._NEWLINE_Ko je bil v srednji \xc5\xa1oli, mu je o\xc4\x8de dal \xc4\x8drn smoking, Corea pa je pri\xc4\x8del nastopati. V tistem \xc4\x8dasu je rad prisluhnil zasedbi Heba Pomeroyja in imel trio, ki je v lokalnem jazz klubu izvajal glasbo Horaca Silverja. Nato se je preselil v New York, kjer je en mesec \xc5\xa1tudiral glasbo na Univerzi Columbia in \xc5\xa1est mesecev na Juilliard School. S \xc5\xa1olanjem je prenehal zaradi nezadovoljstva, New York pa mu je bil v\xc5\xa1e\xc4\x8d in je postal za\xc4\x8detna to\xc4\x8dka njegove kariere.\n_START_SECTION_\nZgodnja kariera\n_START_PARAGRAPH_\nCorea je s svojo kariero pri\xc4\x8del v za\xc4\x8detku 60. let z Mongom Santamario, Williejem Bobom, Herbiejem Mannom in Stanom Getzom. Leta 1966 je posnel debitantski album Tones for Joan\'s Bones. Dve leti zatem je izdal album Now He Sings, Now He Sobs, ki ga je posnel v triu z Royjem Haynesom in Miroslavom Vitou\xc5\xa1em._NEWLINE_Od leta 1968 do 1971 je bil Corea povezan z avantgardnimi glasbeniki, njegov solo stil pa je postal disonan\xc4\x8dno orientiran. Leta 1970 je igral elektri\xc4\x8dni klavir na tretjem albumu Larryja Coryella, Spaces. Album je iz\xc5\xa1el pri zalo\xc5\xbebi Vanguard, pri snemanju pa so sodelovali \xc5\xa1e John McLaughlin (kitara), Miroslav Vitou\xc5\xa1 (bas) in Billy Cobham (bobni). Producent albuma je bil Daniel Weiss, tonski mojster pa je bil David Baker, njegov asistent pa Paul Berkowitz. Nekateri omenjajo album Spaces kot za\xc4\x8detek jazz fusiona._NEWLINE_Njegovo avantgardno igranje lahko sli\xc5\xa1imo na njegovih solo posnetkih tistega \xc4\x8dasa, njegovih solih pod vodstvom Milesa Davisa, njegovih posnetkih z zasedbo Circle in na Farrellovem albumu Song of the Wind (album je iz\xc5\xa1el prvotno pod imenom Joe Farrell Quartet), pri snemanju katerega je Corea sodeloval._NEWLINE_Septembra 1968 je Corea zamenjal Herbieja Hancocka v Davisovi zasedbi in z njo posnel albume Filles de Kilimanjaro, In a Silent Way in Bitches Brew. Na koncertih je Davisova ritem sekcija, ki so jo sestavljali Corea, Dave Holland in Jack DeJohnette kombinirala elemente free jazza in rock glasbe. Corea je pri Davisu eksperimentiral z uporabo elektri\xc4\x8dnih instrumentov, ve\xc4\x8dinoma s Fender Rhodesom._NEWLINE_Na \xc5\xbeivih nastopih je svoj elektri\xc4\x8dni klavir pogosto povezal z ring modulatorjem. Z uporabo modulatorja se je pojavil na nekaterih Davisovih albumih, vklju\xc4\x8dno z albumoma Black Beauty: Live at the Fillmore West in Miles Davis at Fillmore: Live at the Fillmore East. V 70. letih je sodeloval z Davisom v njegovi koncertni zasedbi, ki so jo poleg njega sestavljali \xc5\xa1e Steve Grossman (tenorski saksofon), Keith Jarrett (dodatni elektri\xc4\x8dni klavir in orgle), Jack DeJohnette (bobni), Dave Holland (bas) in Airto Moreira (tolkala)._NEWLINE_Holland in Corea sta nato zapustila Davisa in ustanovila lastno skupino, Circle, ki je delovala med letoma 1970 in 1971. To free jazz zasedbo sta sestavljala \xc5\xa1e Anthony Braxton (pihala) in Barry Altschul (bobni). Zasedba je snemala pri zalo\xc5\xbebah Blue Note Records in ECM Records. Aprila 1971 se je Corea odpravil na snemanje, iz tega pa sta nastala albuma Piano Improvisations Vol. 1 in Piano Improvisations Vol. 2, ki sta iz\xc5\xa1la pri zalo\xc5\xbebi ECM._NEWLINE__NEWLINE_V tem \xc4\x8dasu je koncept komunikacije z ob\xc4\x8dinstvom postal zame zelo pomemben. Razlog zakaj sem koncept na tej to\xc4\x8dki \xc5\xbeivljenja - leta 1968, 1969 - toliko uporabljal, je to, da je bilo to zame veliko odkritje. Ko sem odra\xc5\xa1\xc4\x8dal sem mislil le na to, da se bom ob igranju klavirja zabaval in nisem opazil, da s tem kar po\xc4\x8dnem vplivam na druge. Dolgo \xc4\x8dasa sploh nisem razmi\xc5\xa1ljal o odnosu z ob\xc4\x8dinstvom.\n_START_SECTION_\nJazz fusion\n_START_PARAGRAPH_\nV za\xc4\x8detku 70. let se je Corea stilisti\xc4\x8dno obrnil od avantgarde proti crossover jazz fusion stilu, ki je s skupino Return to Forever inkorporiral Latin jazz. Skupina se je poimenovala po istoimenskem debitantskem albumu, ki je iz\xc5\xa1el leta 1972 in je uporabljala akusti\xc4\x8dno kot elektronsko instrumentacijo ter se pribli\xc5\xbeevala latinskoameri\xc5\xa1kim stilom bolj kot rocku. Prva dva albuma skupine je posnela zasedba Flora Plurim (vokal), Joe Farrell (flavta, sopranski saksofon), Airto Moreira (bobni) in Stanley Clarke (bas). V drugi verziji skupine, sta se Corei in Clarku pridru\xc5\xbeila bobnar Lenny White in kitarist Bill Connors. Ta zasedba je elemente latin jazza kombinirala z bolj rockovskim in funkovskim zvokom, na katerega je vplivala skupina Mahavishnu Orchestra, ki jo je vodil Corein sodelavec projekta Bitches Brew, kitarist John McLaughlin. Ta zasedba je posnela album Hymn of the Seventh Galaxy, Connorsa pa je nato zamenjal Al Di Meola, ki je s skupino posnel albume Where Have I Known You Before, No Mystery in Romantic Warrior._NEWLINE_Corejeva kompozicija "Spain" je prvotno iz\xc5\xa1la leta 1972 na albumu Return to Forever Light as a Feather. To je verjetno njegova najbolj popularna skladba, ki so jo posneli \xc5\xa1tevilni izvajalci, ve\xc4\x8d verzij je posnel tudi Corea. Omembe vredni verziji sta aran\xc5\xbema za klavir in simfoni\xc4\x8dni orkester, ki je nastal leta 1999 ter verzija, ki jo je Corea posnel skupaj z vokalistom Bobbyjem McFerrinom in je iz\xc5\xa1la leta 1992 na njunem skupnem albumu Play. Corea navadno izvaja "Spain" s preludijem, ki bazira na Rodrigovi kompoziciji Concierto de Aranjuez iz leta 1940 in je do\xc5\xbeivela jazzovsko orkestracijo leta 1960 pri projektu Milesa Davisa in Gila Evansa, Sketches of Spain._NEWLINE_Leta 1976 je Corea izdal album My Spanish Heart, ki vsebuje vplive latinskoameri\xc5\xa1ke glasbe, pri snemanju pa sta sodelovala vokalistka Gayle Moran (Corejeva \xc5\xbeena) in elektri\xc4\x8dni violinist Jean-Luc Ponty. Album je kombiniral jazz in flamenko, s podporo minimooga in trobilne sekcije v ozadju.\n_START_SECTION_\nDueti\n_START_PARAGRAPH_\nV 70. letih je Corea pri\xc4\x8del sodelovati z vibrafonistom Garyjem Burtonom, s katerim je posnel nekaj albumov za zalo\xc5\xbebo ECM, vklju\xc4\x8dno z albumom Crystal Silence leta 1972. Leta 2006 sta se ponovno zdru\xc5\xbeila in od\xc5\xa1la na skupno turnejo. Leta 2008 je iz\xc5\xa1el album The New Crystal Silence, ki je leta 2009 prejel grammyja._NEWLINE_Proti koncu 70. let je Corea izvedel serijo koncertov s Hancockom, s katerim je posnel tudi dva albuma. Ti koncerti so bili predstavljeni v eleganci, oba pianista pa sta bila oble\xc4\x8dena formalno in sta uporabljala koncertne klavirje Yamaha. Igrala sta kompozicije obeh, kot tudi skladbe drugih skladateljev, kot je B\xc3\xa9la Bart\xc3\xb3k. Leta 1982 je Corea izvedel The Meeting, duet v \xc5\xbeivo s klasi\xc4\x8dnim pianistom Friedrichom Guldo._NEWLINE_Decembra 2007 je Corea posnel album duet The Enchantment z banjoistom B\xc3\xa9lo Fleckom. Fleck in Corea sta se leta 2007 odpravila na promocijsko turnejo. Fleck je bil istega leta nominiran za grammyja za najbolj\xc5\xa1o instrumentalno kompozicijo za skladbo \xc2\xbbSpectacle\xc2\xab._NEWLINE_Leta 2008 je Corea sodeloval z japonsko pianistko Hiromi Uehara in z njo posnel album v \xc5\xbeivo Duet (Chick Corea and Hiromi). 30. aprila sta oba nastopila v Tokiu, v dvorani Nippon Budokan._NEWLINE_Leta 2015 je Corea ponovil serijo koncertov s Hancockom, ki so zopet potekali v obliki klavirskega dvoboja, vsak pa je imel ob sebi \xc5\xa1e sintetizatorje. Prve koncerte v tej seriji sta odigrala v Paramount Theatru v Seattlu, vsebovali pa so tudi improvizirano glasbo, skladbe dueta in standarde drugih skladateljev.\n_START_SECTION_\nKasnej\xc5\xa1e delo\n_START_PARAGRAPH_\nMed ostalimi skupinami, pri katerih sodeluje Corea, je treba omeniti Chick Corea Elektric Band, ki se v tradicionalni jazz trio zasedbi imenuje Akoustic Band, in Origin, ki se v tradicionalni jazz trio obliki imenuje New Trio. Leta 1986 je Corea sklenil pogodbo z zalo\xc5\xbebo GRP Records, pri kateri je nato med letoma 1986 in 1994 izdal deset albumov, sedem z Elektric Bandom, dva z Akoustic Bandom in solo album Expressions._NEWLINE_Leta 1989 je Akoustic Band izdal istoimenski album, leta 1991 pa album v \xc5\xbeivo Alive, pri obeh pa sta sodelovala basist John Patitucci in bobnar Dave Weck. Zasedba ozna\xc4\x8duje Corein obrat nazaj proti tradicionalnem jazzu. Ve\xc4\x8dina njegovih naslednjih posnetkov je bila akusti\xc4\x8dnih. Akoustic Band je s skladbo \xc2\xbbThe Game Maker\xc2\xab\xc2\xa0prispeval glasbo za Pixarjev kraj\xc5\xa1i animirani film Luxo Jr. iz leta 1986. 13. januarja 2018 je Corea ponovno nastopil z Akoustic Bandom na dveh koncertih v St. Petersburgu na Floridi._NEWLINE_Leta 1992 je Corea ustanovil lastno zalo\xc5\xbebo, Stretch Records._NEWLINE_Leta 2001 je Chick Corea New Trio, z basistom Avishaiem Cohenom in bobnarjem Jeffom Ballardom, izdal album Past, Present & Futures. Album vsebuje le eno standardno kompozicijo \xc2\xbbJitterbug Waltz\xc2\xab, ostalo pa so Coreine skladbe. Leta 1998 je z Garyjem Burtonom (vibrafon), Patom Methenyjem (kitara), Davom Hollandom (bas) in Royjem Haynesom (bobni) posnel album Like Minds._NEWLINE_V kasnej\xc5\xa1ih letih svoje kariere, se je Corea za\xc4\x8del bolj zanimati za sodobno klasi\xc4\x8dno glasbo. Skomponiral je svoj prvi klavirski koncert ter adaptacijo svoje skladbe, \xc2\xbbSpain\xc2\xab\xc2\xa0za simfoni\xc4\x8dni orkester, ter ga izvedel leta 1999 z Londonskim filharmoni\xc4\x8dnem orkestrom. Pet let kasneje je skomponiral svoje prvo delo, ki ni za instrument s tipkami: njegov godalni kvartet \xc5\xa1t. 1 je bil napisan posebej za zasedbo Orion String Quartet, ki ga je izvedla leta 2004 na Summerfestu v Wisconsinu._NEWLINE_Corea je nadaljeval z izdajanjem jazz fusion konceptualnih albumov, kot so To the Stars (2004) in The Ultimate Adventure (2006), ki je osvojil grammyja za najbolj\xc5\xa1i jazzovski instrumentalni album._NEWLINE_Leta 2008 se je zbrala tretja verzija skupine Return to Forever v zasedbi Corea (klaviature), Stanley Clarke (bas), Lenny White (bobni), Al Di Meola (kitara), in od\xc5\xa1la na svetovno turnejo. Obuditev skupine je prejela pozitivne odzive s strani jazzovskih in drugih publikacij. Ve\xc4\x8dina studijskih posnetkov skupine je ponovno iz\xc5\xa1la na kompilacijskem albumu Return to Forever: The Anthology, \xc4\x8digar izid je sovpadal s turnejo. Koncertni DVD s posnetkom njihovega koncerta na Montreux Jazz Festivalu je iz\xc5\xa1el maja 2009. V tistem \xc4\x8dasu je Corea delal na skupnem projektu The Chick Corea Songbook z vokalno skupino The Manhattan Transfer._NEWLINE_Leta 2008 se je formirala nova skupina Five Peace Band in oktobra istega leta od\xc5\xa1la na svetovno turnejo. Corea je z McLaughlinom sodeloval v Davisovih zasedbah konec 60. let in z njim posnel tudi albuma In a Silent Way in Bitches Brew. Corei in McLaughlinu sta se pridru\xc5\xbeila \xc5\xa1e saksofonist Kenny Garrett in basist Christian McBride. Bobnar Vinnie Colaiuta je s skupino igral v Evropi in na nekaterih koncertih v Severni Ameriki, Brian Blade pa je bobnal s skupino v Aziji in Avstraliji ter na ve\xc4\x8dini koncertov v Severni Ameriki. Leta 2011 je bila proslavljenja razli\xc4\x8dnost Corejeve glasbe, ko je Corea igral z orkestrom Jazz at Lincoln Center Orchestra v kompleksu Lincoln Center for the Performing Arts. Njegovo igranje so pohvalili zlasti v \xc4\x8dasopisu The New York Times._NEWLINE_Leta 2013 je Corea sestavil skupino Chick Corea & The Vigil, ki so jo poleg Coree sestavljali basist Hadrien Feraud, bobnar Marcus Gilmore (vnuk Royja Haynesa, ki je kot bobnar sodeloval s Coreo), pihalec Tim Garland in kitarist Charles Altura._NEWLINE_Leta 2016 je Corea praznoval svoj 75. rojstni dan. Ob tem jubileju je Corea \xc5\xa1est tednov igral z ve\xc4\x8d kot 20 razli\xc4\x8dnimi zasedbami v Blue Note Jazz Clubu v Greenwich Villagu, v New Yorku. Ob svojem 75. rojstnem dnevu, je Corea dejal: \xc2\xbbPrecej dobro ignoriram \xc5\xa1tevilke, ki sestavljajo mojo \'starost\'. Zdi se, da je to najbolj\xc5\xa1a pot. Vedno sem se osredoto\xc4\x8dil le na u\xc5\xbeivanje ob glasbenih avanturah.\xc2\xab\n_START_SECTION_\nZakon\n_START_PARAGRAPH_\nOd leta 1972 je Corea poro\xc4\x8den z jazzovsko glasbenico Gayle Moran.\n_START_SECTION_\nScientologija\n_START_PARAGRAPH_\nCorea je zatrdil, da mu je scientologija pomagala pri poglobitvi odnosov z drugimi in mu pomagala najti obnovljeno pot. Pod "posebnimi zahvalami" pri opombah vseh njegovih kasnej\xc5\xa1ih albumov, Corea vedno omeni L. Rona Hubbarda, za\xc4\x8detnika scientologije, ki mu je bil nenehni vir navdiha._NEWLINE__NEWLINE_Leta 1968 je Corea prebral Dianetics, Hubbardovo najbolj znano knjigo o samopomo\xc4\x8di, v 70. letih pa je pri\xc4\x8del razvijati zanimanje za Hubbardove fantazijske novele. _NEWLINE_"S Hubbardovimi deli sem se seznanil leta 1968, ko sem prebral Dianetics, ki je nekako odprla moj um in mi pokazala, da je moj potencial za komunikacijo precej ve\xc4\x8dji kot sem mislil."_NEWLINE_ S Hubbardom sta si nato dopisovala vse do njegove smrti leta 1986, Corea pa je leta 1982 sodeloval tudi na Hubbardovem albumu Space Jazz: The Soundtrack of the Book Battlefield Earth. O Hubbardu je takrat dejal: "[Hubbard] je bil velik skladatelj, kot tudi klaviaturist. Naredil je veliko stvari. Bil je resni\xc4\x8dni polihistor." Corea je dejal, da je scientologija mo\xc4\x8dno vplivala na njegovo glasbeno usmeritev v za\xc4\x8detku 70. let: "Nisem ve\xc4\x8d \xc5\xbeelel zadovoljiti sebe. \xc5\xbdelel sem se povezati s svetom in s svojo glasbo narediti nekaj za ljudi."\n_START_SECTION_\nSpornost v Nem\xc4\x8diji\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1993 je bil Corea izklju\xc4\x8den s koncerta med svetovnim prvenstvom iz atletike v Stuttgartu. Organizatorji koncerta so Coreo izklju\xc4\x8dili potem, ko je de\xc5\xbeelni zbor Baden-W\xc3\xbcrttemberg sklenil, da bo preveril subvencije za dogodke s priznanimi \xc4\x8dlani scientologije. Po Corejevi prito\xc5\xbebi leta 1996 zoper tak\xc5\xa1no politiko pred upravnim sodi\xc5\xa1\xc4\x8dem, ki ni bila uspe\xc5\xa1na, so \xc4\x8dlani ameri\xc5\xa1kega kongresa v pismu, naslovljenem na nem\xc5\xa1ki parlament, odkrito obsodili kr\xc5\xa1itev Corejevih \xc4\x8dlove\xc5\xa1kih pravic. Corea sicer nima prepovedi nastopanja v Nem\xc4\x8diji in je ve\xc4\x8dkrat nastopil na International Jazz Festivalu v Burghausnu, kjer je leta 2011 prejel plaketo "Street of Fame"._NEWLINE_Leta 1998 se je Corea s kolegi nastopajo\xc4\x8dimi Anne Archer, Issacom Hayesom in Haywoodom Nelsonom udele\xc5\xbeil 30. obletnice novinarskega dnevnika scientolo\xc5\xa1ke Cerkve, revije Freedom, v National Press Clubu v Washingtonu.'