b'\n_START_ARTICLE_\nIzlet v mrak\n_START_SECTION_\nZgodba\n_START_PARAGRAPH_\nStarej\xc5\xa1a zakonca Jozef in Zina se odpravljata spat. Zina se ob pogledu na sliko spominja svojih najstni\xc5\xa1kih let ob Sori, pred o\xc4\x8dmi se ji prika\xc5\xbee spomin na njenega fanta. Mo\xc5\xbe Jozef se medtem umiva v kopalnici. Zina ga opazuje in se zave, da sta \xc5\xbee zelo stara. Gresta v posteljo, \xc5\xbeena ga ve\xc4\x8dkrat vpra\xc5\xa1a, \xc4\x8de je vse zaklenjeno. Mo\xc5\xbe kmalu zaspi, a v njegovo zavest se \xc5\xbeivo vrnejo vojni spomini izpred petintrideset let. Vmes se mu prikazujejo eroti\xc4\x8dni trenutki. Zina medtem bere \xc4\x8dasopis. Nato mu pove, da je h\xc4\x8derki povedala, da jo je hotela splaviti, zato je h\xc4\x8derka zdaj brez sr\xc4\x8dne kulture in ju ne spo\xc5\xa1tuje. Ob tem se natan\xc4\x8dno spominja, kako je \xc5\xa1la splavit k bratu. Njene misli se vrnejo v \xc4\x8das, ko sta se z Jozefom spoznala, kako ga je predstavila materi in kako je spo\xc4\x8dela h\xc4\x8derko Nanico. Mo\xc5\xbe Jozef smr\xc4\x8di. Tudi ona zaspi, vendar le za hip, saj jo prebudi mo\xc5\xbe, ki je v spanju grabil njeno blazino. Jozef sanja o vojni, partizanih in izdajalcih. Ko se zbudi, prekolne te sanje in se spra\xc5\xa1uje, kdo je bil v sanjah: ali partizan ali izdajalec. Spra\xc5\xa1uje se, zakaj klanje, za smrt ni nobenega pravega vzroka ali razlage. Ugotavlja, da je pravir vsega beseda, glas in misel. Z mislimi se vrne v leto 1945. Izdajalci slovenskega naroda spijo v \xc5\xa1otorih, na povelje streljajo. Tudi Jozef strelja. Pred o\xc4\x8dmi se mu poka\xc5\xbee otrok, ki ga ne ustreli, \xc4\x8deprav je dobil ukaz. Prebudi se, v prsih ga pe\xc4\x8de in boli. Opazuje spe\xc4\x8do \xc5\xbeeno in se spra\xc5\xa1uje, kdo sploh je. Iz nje diha sporo\xc4\x8dilo, da je njegova Smrt. Premi\xc5\xa1ljuje o njej, zakaj ni hotela otrok, saj je otrok nadaljevanje para, je regeneracija \xc4\x8dlove\xc5\xa1tva. Ona ne \xc5\xbeivi po biblijskih na\xc4\x8delih. Rodi h\xc4\x8derko, a se ji zdi, da ta otrok nima prostora na tem svetu, saj je Jozef v Satanovih rokah in h\xc4\x8derka raste v Satanovem naro\xc4\x8dju. Jozef primerja ribje \xc5\xbeivljenje z ljudmi, narodi. Od majhnih narodov (rib) \xc5\xbeivijo veliki. Amerikanec in Rus nas po\xc5\xbereta. Jozef pogleda \xc5\xbeeno in ugotovi, da je mrtva, da je postala NI\xc4\x8c in da je svoboden._NEWLINE_H\xc4\x8derka ga no\xc4\x8de vzeti k sebi, zato samotari in za\xc5\xbeiga \xc5\xbeenine obleke. Zanj je to najlep\xc5\xa1i dan. Na obisk prideta vnukinja in njena prijateljica. Vpra\xc5\xa1ata ga za mnenje o samomorih. Jozef jima odgovori, da je \xc4\x8dlovekovo \xc5\xbeivljenje potrebno razstaviti na prafaktorje, da dobimo enoto, iz katere vse izhaja. Jozef je utrujen in izgubljen. H\xc4\x8derka ga prisili, da se poro\xc4\x8di z vdovo Mimi, ki ga pokli\xc4\x8de z imenom Jo\xc5\xbee. Takrat za\xc4\x8duti spremembo in Zinin Jozef je s tem mrtev. Mimi pove, da je bila Zina hudi\xc4\x8d in ne \xc4\x8dlovek. Neko no\xc4\x8d v sanjah sli\xc5\xa1i glas vnukinje, ki pravi, da se je obesila. Ko v snu obnavlja zgodbo za zgodbo svojega stra\xc5\xa1nega bivanja, zagleda svetlobo. Ko se zbudi, odide v kopalnico in si prere\xc5\xbee \xc5\xbeile. Ko ga Mimi vidi mrtvega, se spra\xc5\xa1uje, kdo pravzaprav je. Uni\xc4\x8di ga v sebi.\n_START_SECTION_\nKritika, literarna zgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nIzlet v mrak (1969) je kratki roman oz. prozna pesnitev, ki je polna preskokov, asociacij in spominskih izletov v \xc4\x8das druge svetovne vojne. (Rupel 1973: 107)_NEWLINE_Posve\xc4\x8den je pretresljivemu joku otroka, ki so ga povzro\xc4\x8dile grozote druge svetovne vojne. Osnovna struktura besedila je ozka tematika, dogajalna in sceni\xc4\x8dna zaokro\xc5\xbeenost z dramati\xc4\x8dno razgibanostjo. Besedilo odkriva \xc4\x8dlovekove rane, trpljenje, moralne in \xc4\x8dustvene stiske. Tema je povezana z resni\xc4\x8dnim svetom, z dejanskim okoljem, dogodki in osebami. (Glu\xc5\xa1i\xc4\x8d 2002: 190)_NEWLINE_Motiv Izleta v mrak je \xc5\xbeivljenje vsakega \xc4\x8dloveka, ki i\xc5\xa1\xc4\x8de pot k sebi. Prikazuje usodo \xc4\x8dloveka, ki v bistvu ni nikoli on sam, \xc4\x8deprav po tem ves \xc4\x8das hrepeni. Zidar v delu prikazuje \xc5\xbeivljenje, ki vodi v deviacijo in ne v evolucijo. Pisec vzbuja v bralcu neki drug svet, ki je poln teme in groze. Predstavi podoben svet, kakr\xc5\xa1nega je slikal pred njim Cankar po na\xc4\x8delu "slikal sem no\xc4\x8d ..." Med\xc4\x8dlove\xc5\xa1ki odnosi vodijo v brezizhodnost in samomor. Avtor si ves \xc4\x8das prizadeva, da bi pri\xc5\xa1el do \xc4\x8dlovekovega smisla v dru\xc5\xbebi. To \xc5\xbeeli storiti z besedo, ki je zanj sakralnega pomena, in s stilom: razpad objektivnega sveta, ki je prikazan s \xc5\xa1tevilnimi monologi in dialogi, klasi\xc4\x8dna epika razpada, metafora je izredno liri\xc4\x8dna. (Horvat 1970: 555-57)_NEWLINE_Prevladuje meditativni na\xc4\x8din pripovedi, v kateri pisatelj z blodnjami, prividi in razmi\xc5\xa1ljanji izpoveduje bivanjsko stisko \xc4\x8dloveka. (Glu\xc5\xa1i\xc4\x8d 2002: 194)'