b'\n_START_ARTICLE_\nHulegu\n_START_SECTION_\nOzadje\n_START_PARAGRAPH_\nHulegu je bil sin Toluja in vplivne keraitske princese Sorgagtani, ki je uspe\xc5\xa1no usmerjala mongolsko politiko in poskrbela, da so vsi njeni sinovi postali mongolski vladarji. Bila je kristjanka Vzhodne cerkve, ki se pogosto omenja kot nestorijanska. Kr\xc5\xa1\xc4\x8danstvu je bil naklonjen tudi Hulegu. Kristjana sta bila tudi njegova \xc5\xbeena Dokuz hatun in njegov najbolj\xc5\xa1i prijatelj in general Kitbuka. On sam je malo pred smrtjo kljub nasprotovanju Dokuz hatun  prestopil v budizem. Njegovo zanimanje za budizem dokazuje postavitev budisti\xc4\x8dnega templja V Koju._NEWLINE_Imel je najmanj tri otroke: Abakana, Tekuderja in Tarakaja. Abakan je leta 1265 kot drugi ilkan nasledil svojega o\xc4\x8deta in vladal do leta 1282. Tekuder je kot tretji ilkan vladal od leta 1282 do 1284. Tarakajev sin Bajdu je postal ilkan leta 1295. Perzijski zgodovinar Mirhond, ki je ustvarjal v 15. stoletju, omenja \xc5\xa1e dva otroka, Hjaksemeta in Tandona. Hjaksemet je bil sprva guverner Armenije in Azerbajd\xc5\xbeana, Tandon pa v Dijarbakirja in Iraka.  Sinovi naj bi bili rojeni po naslednjem vrstnem redu: Abaka, Hjaksemet, Tandon, Teguder in Tarakaj. Njegova snaha Ab\xc5\xa1 hatun je bila leta 1263 poslana za vladarico v \xc5\xa0iraz.\n_START_SECTION_\nVojni pohodi\n_START_PARAGRAPH_\nZa velikega kana Mongolskega cesarstva je bil leta 1251 izvoljen Hulegujev brat Mongke, ki je leta 1255 imenoval Huleguja za poveljnika  ogromne mongolske armade z nalogo, da osvoji ali uni\xc4\x8di preostale muslimanske dr\xc5\xbeave v jugozahodni Aziji. Hulegu je na pohodu podjarmil  Lurs v jugozahodnem Iranu, uni\xc4\x8dil asasine in podjarmil ali opusto\xc5\xa1il Abasidski kalifat v Bagdadu, ajubidske dr\xc5\xbeave v Siriji s sede\xc5\xbeem v Damasku in nazadnje \xc5\xa1e Mamelu\xc5\xa1ki sultanat v Egiptu. Mongke je Huleguju ukazal, da lepo ravna s tistimi, ki bi se mirno vdali, in kruto obra\xc4\x8duna s tistimi, ki se ne bi. Hulegu je vestno izpolnjeval predvsem drugi del ukaza._NEWLINE_Hulegujeva vojska je bila verjetno najve\xc4\x8dja kdaj zbrana mongolska vojska, saj so vanjo vpoklicali kar dve desetini za vojskovanje sposobnih mo\xc5\xbe v cesarstvu. Vojska je z lahkoto opusto\xc5\xa1ila Lurs, asasini v neosvojljivi trdnjavi Alamut pa so sprejeli mongolske mirovne pogoje in se vdali brez boja, s \xc4\x8dimer so re\xc5\xa1ili svoja \xc5\xbeivljenja in \xc5\xbeivljenja svojih podlo\xc5\xbenikov.\n_START_SECTION_\nObleganje Bagdada (1258)\n_START_PARAGRAPH_\nHulegujeva mongolska armada je pri\xc5\xa1la pred Bagdad novembra 1257. Pred prihodom se je razdelila na dve vojski, ki sta oblegala mesto na vzhodnem oziroma zahodnem bregu Tigrisa. Hulegu je zahteval, da se mesto vda, kar je kalif Al Mustasim zavrnil. Kalifova vojska je odbila mongolsko vojsko, ki je napadala z zahoda, v naslednji bitki pa je bila pora\xc5\xbeena. Mongoli so poru\xc5\xa1ili jezove in poplavili zaledje kalifove vojske in jo ujeli v past. Ve\xc4\x8dina vojakov je bila pobita ali je utonila._NEWLINE_Na Hulegujevem osvajalskem pohodu po Bli\xc5\xbenjem vzhodu je njegovo vojsko spremljalo ve\xc4\x8d tiso\xc4\x8d oddelkov saperjev iz severne Kitajske, ki so pod poveljstvom svojega generala Guo Kana 29. januarja 1258 za\xc4\x8deli oblegati mesto. Zgradili je palisade in obrambni jarek in postavili oblegovalne stroje in katapulte. Obleganje je bilo po takratnih oblegovalnih standardih zelo kratko, saj so Mongoli \xc5\xbee 5. februarja zasedli del obzidja. Kalif se je zatem posku\xc5\xa1al pogajati, vendar so ga Mongoli zavrnili. 10. februarja se je Bagdad vdal. Mongoli so 13. februarja preplavili mesto in za\xc4\x8delo se je teden dni trajajo\xc4\x8de pusto\xc5\xa1enje. Bagdadska knji\xc5\xbenica, ki je posedovala ogromno dragocenih zgodovinskih dokumentov in knjig s podro\xc4\x8dja medicine do astronomije, je bila uni\xc4\x8dena. Pre\xc5\xbeiveli me\xc5\xa1\xc4\x8dani so trdili, da je bil Tigris \xc4\x8drn od \xc4\x8drnila, ki ga je voda sprala iz knjig, pometanih v reko. Me\xc5\xa1\xc4\x8dani so posku\xc5\xa1ali pobegniti, vendar jim to ni uspelo._NEWLINE_To\xc4\x8dnega \xc5\xa1tevila mrtvih ni mogo\xc4\x8de ugotoviti. Najmanj\xc5\xa1e ocenjeno \xc5\xa1tevilo je 90.000, najve\xc4\x8dje pa se giblje od 200.000 do milijon.  Mongoli so najprej izropali in nato uni\xc4\x8dili mo\xc5\xa1eje, pala\xc4\x8de, knji\xc5\xbenice in bolni\xc5\xa1nice. Vse velike zgradbe, ki so jih gradili ve\xc4\x8d generacij, so po\xc5\xbegali do tal. Kalifa so ujeli in ga prisilili da je gledal poboje svojih podlo\xc5\xbenikov in ropanje zakladov. Marko Polo v svoji knjigi Il milione trdi, da so kalifa izstradali do smrti, vendar za to ni nobenega dodatnega dokaza. Ve\xc4\x8dina zgodovinarjev verjame mongolskim in muslimanskim poro\xc4\x8dilom, da so ga zavili v preprogo in nato nadenj spustili svoje konje, ker so verjeli, da zemlje ne sme oskruniti vladarska kri.  Razen enega so pobili vse kalifove sinove. Bagdad je bil ve\xc4\x8d naslednjih stoletij mrtvo opusto\xc5\xa1eno mesto. Manj\xc5\xa1e dr\xc5\xbeave v regiji  so Huleguju  prisegle svojo lojalnost in pre\xc5\xbeivele. Mongolska vojska je leta 1259 krenila proti Siriji, porazila Ajubide in poslala svoje izvidnice vse do Gaze.\n_START_SECTION_\nOsvojitev Sirije (1260)\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1260 je mongolska vojska, podprta z vojskami njihovih kr\xc5\xa1\xc4\x8danskih vazalov iz regije, vklju\xc4\x8dno z armado armenskega Kilikijskega kraljestva pod Hetumom I. in Franki Bohemonda VI. Antio\xc5\xa1kega, napadla ajubidsko Sirijo in jo podjarmila. Zasedla je Alep in pod poveljstvom kr\xc5\xa1\xc4\x8danskega generala Kitbuka 1. marca 1260 osvojila Damask. V mo\xc5\xa1eji v Damasku se je brala kr\xc5\xa1\xc4\x8danska ma\xc5\xa1a. \xc5\xa0tevilne druge mo\xc5\xa1eje so bile oskrunjene. Veliko zgodovinskih virov opisuje triumfalen prihod kr\xc5\xa1\xc4\x8danskih vladarjev Hetuma, Bohemonda in Kitbuka v Damask. Nekateri sodobni zgodovinarji so prepri\xc4\x8dani, da je zgodba izmi\xc5\xa1ljena. Invazija Mongolov je uni\xc4\x8dila Ajubidsko dinastijo, ki je vladala velikemu delu Levanta, Egipta in Arabskega polotoka. Zadnjega ajubidskega vladarja An Nasirja Jusufa je Hulegu leta 1260 ubil. Z oslabitvijo islamskih sredi\xc5\xa1\xc4\x8d v Bagdadu in Damasku se je center muslimanske mo\xc4\x8di prestavil v prestolnico Mamelu\xc5\xa1kega sultanata Kairo._NEWLINE_Hulegu je nameraval nadaljevati pohod skozi Palestino  na jug proti Kairu in premagati Mameluke. Mamelu\xc5\xa1kemu sultanu Kutuzu je poslal grozilno pismo z zahtevo, naj Kairo razglasi za odprto mesto in s tem prepre\xc4\x8di uni\xc4\x8denje, ki ga je do\xc5\xbeivel Bagdad. Ravno v tem \xc4\x8dasu je Hulegu izvedel, da je Mongke umrl, zato se je moral kot njegov naslednik in mo\xc5\xbeni veliki kan vrniti v Mongolijo na kurultaj, na katerem bi izvolili novega kana. Za seboj je pustil dva tumena (20.000 vojakov) pod poveljstvom svojega najljub\xc5\xa1ega generala, nestorijanskega kristjana  Kitbuke. Ko je Kutuz izvedel za Hulegujev odhod, je v Kairu na hitro zbral veliko vojsko in napadel Palestino. Povezal se s kasnej\xc5\xa1im sultanom Bajbarom, ki se je \xc5\xbeelel ma\xc5\xa1\xc4\x8devati Mongolom za zasedbo Damaska, opusto\xc5\xa1enje Bagdada in zasedbo Sirije. Mongoli so posku\xc5\xa1ali skleniti zvezo  z ostanki frankovskega Jeruzalemskega kraljestva s sede\xc5\xbeem v Akonu, vendar je pape\xc5\xbe Aleksander IV. tak\xc5\xa1no zavezni\xc5\xa1tvo prepovedal. Napetosti med Franki in Mongoli so se \xc5\xa1e pove\xc4\x8dale, ko je Julijan Sidonski povzro\xc4\x8dil nesre\xc4\x8do, v kateri je umrl eden od Kitbukovih vnukov. Besni Kitbuka je iz ma\xc5\xa1\xc4\x8devanja oplenil Sidon. Akonski baroni, ki so se pogajali z Mongoli, so se hkrati pogajali tudi z Mameluki in pri\xc4\x8dakovali njihovo pomo\xc4\x8d.  Mameluki so bili sicer tradicionalni sovra\xc5\xbeniki akonskih baronov, vendar so slednji v Mongolih videli bolj neposredno  gro\xc5\xbenjo. Kri\xc5\xbearji so kljub temu, da so optirali z obema stranema in posku\xc5\xa1ali dose\xc4\x8di svojo nevtralnost, dovolili mamelu\xc5\xa1ki vojski da je neovirano pre\xc5\xa1la palestinsko ozemlje in jo v taboru pri Akonu celo oskrbeli z vsem potrebnim.\n_START_SECTION_\nBitka pri Ajn D\xc5\xbealutu\n_START_PARAGRAPH_\nKo je sultan Kutuz izvedel, da je mongolska vojska leta 1260  pre\xc5\xa1la reko Jordan, se je njegova ve\xc4\x8dinoma egiptovska vojska obrnila proti jugovzhodu proti Ajn D\xc5\xbealutu (Golijatov studenec) v dolini D\xc5\xbeezreel in se tam spopadla s pribli\xc5\xbeno 20.000 Mongoli. Bitka pri Ajn D\xc5\xbealutu je trajala ve\xc4\x8d ur. Mamelu\xc5\xa1ki poveljnik Bajbar je s taktiko udari-in-pobegni ve\xc4\x8dkrat posku\xc5\xa1al zvabiti Mongole v zasledovanje. Bajbar in Kutuz sta glavnino svoje  vojske skrila v bli\xc5\xbenjih hribih, kjer je v zasedi \xc4\x8dakala na Mongole. Mongolski poveljnik Kitbuka, nervozen zaradi stalnih pobegov Bajbarjeve vojske, se je odlo\xc4\x8dil, da se bo s celo vojsko odpravil za njimi. Ko so Mongoli pri\xc5\xa1li do vi\xc5\xa1avja, so jih Mameluki obkolili s treh strani, Kutuz pa jih je napadel  od zadaj. Mamelu\xc5\xa1ka vojska naj bi \xc5\xa1tela od 24.000 do 120.000 mo\xc5\xbe. Mongoli so se prebili iz obro\xc4\x8da in celo pre\xc5\xa1li v protinapad, vendar so bili \xc5\xa1tevil\xc4\x8dno pre\xc5\xa1ibki in njihov poraz je bil neizne\xc5\xbeen. Skoraj cela mongolska vojska, ki je ostala v regiji, sklju\xc4\x8dno s Kirbuko, je bila tisti dan pobita ali ujeta.  Bitka pri Ajn D\xc5\xbealutu je ozna\xc4\x8dila  konec mongolskih pohodov proti vzhodu in jugu.\n_START_SECTION_\nDr\xc5\xbeavljanska vojna\n_START_PARAGRAPH_\nPo izvolitvi brata Kublajkana za velikega kana Mongolov se je Hulegu leta 1262 vrnil domov. Ko je izvedel za poraz svoje vojske pri Ajn D\xc5\xbealutu, se je nameraval ma\xc5\xa1\xc4\x8devati, vendar se je namesto tega zapletel v dr\xc5\xbeavljansko vojno z Batu kanovim bratom Berkejem. Berke kan se je  spreobrnil v islam in je po Hulegujevem opusto\xc5\xa1enju Bagdada obljubil ma\xc5\xa1\xc4\x8devanje. Povezal se je z Mameluki in za\xc4\x8del napadati Ilkanat. Hulegu se mu je za napade ma\xc5\xa1\xc4\x8deval s poskusom vdora na Zakavkazje, kjer je  leta 1263 utrpel ve\xc4\x8d te\xc5\xbekih porazov.  Vojna je bila prvi resen konflikt med Mongoli in je pomenila konec enotnega Mongolskega cesarstva. Berke se je kljub temu, da je postal musliman, sprva upiral ideji, da bi se vojskoval s Hulegujem, in trdil, da bi \xc2\xbbzdru\xc5\xbeeni Mongoli lahko osvojili ves svet\xc2\xab. Gospodarsko stanje v Zlati hordi zaradi delovanja Ilkanata ga je nazadnje prisililo, da mu je napovedal sveto vojno. Glavna razloga sta za vojno bil pohlep Ilkanata po  bogastvih severnega Irana in njegova zahteva, da Zlata horda ne prodaja su\xc5\xbenjev Mamelukom.\n_START_SECTION_\nStiki z Evropo\n_START_PARAGRAPH_\nHulegu je ve\xc4\x8dkrat posku\xc5\xa1al navezati stike z Evropo, da bi utrdil frankovsko-mongolsko zavezni\xc5\xa1tvo proti muslimanom. Leta 1262 je poslal svojega tajnika Rihaldusa z odposlanstvom k \xc2\xbbvsem prekmorskim kraljem in knezom\xc2\xab. Zgleda, da se je njegov poskus ustavil sicilski kralj Manfred, ki je bil mamelu\xc5\xa1ki zaveznik in v sporu s pape\xc5\xbeem Urbanom IV. in Rihaldus se je  z ladjo vrnil domov._NEWLINE_10. aprila 1262  je Hulegu preko Ivana Ogra poslal pismo francoskemu kralju Ludviku IX. in mu ponudil zavezni\xc5\xa1tvo. Ali je pismo pri\xc5\xa1lo do kralja, ni znano. Edini  znani ohranjeni izvod pisma je na Dunaju v Avstriji. Pismo na za\xc4\x8detku omenja, da namerava Hulegu v pape\xc5\xbeevo korist zasesti Jeruzalem in prosi Ludvika, naj po\xc5\xa1lje svoje ladjevje proti Mamelukom v Egiptu._NEWLINE_Niti Hulegu niti njegovi nasledniki niso uspeli skleniti zavezni\xc5\xa1tva z Evropo, \xc4\x8deprav je bila v 13. stoletju mongolska kultura na Zahodu v modi. V Italiji so mnogo novorojenih otrok imenovali po mongolskih vladarjih, vklju\xc4\x8dno s Hulegujem. Mednje so spadala na primer Can Grande (Veliki Kan), Alaone (Hulegu), Argone (Argun) in Cassanao (Gazan).\n_START_SECTION_\nSmrt\n_START_PARAGRAPH_\nHulegu je umrl leta 1265. Pokopan je bil na otoku \xc5\xa0ahi na Urmijskem jezeru. Njegov pogreb je bil edini v Ilkanatu, na katerem so \xc5\xbertvovali ljudi. Nasledil ga je sin Abaka kan.\n_START_SECTION_\nZapu\xc5\xa1\xc4\x8dina\n_START_PARAGRAPH_\nHulegu kan je bil ustanovitelj Ilkanata, ki je utrl pot kasnej\xc5\xa1i Safavidski dinastiji in sodobnemu Iranu. Njegova osvajanja so odprla Iran tako evropskim vplivom z zahoda kot kitajskim z vzhoda. Pod njihovimi vplivi in pokroviteljstvo njegovih naslednikov se je  razvila zna\xc4\x8dilna odli\xc4\x8dnost v iranski arhitekturi. Med vladavino Hulegujeve dinastije so iranski zgodovinarji opustili arab\xc5\xa1\xc4\x8dino in za\xc4\x8deli pisati v perzijskem jeziku.'