b'\n_START_ARTICLE_\n\xc5\xa0panske \xc5\xbeenske v izgnanstvu\n_START_SECTION_\nVloga \xc5\xbeensk v drugi \xc5\xa0panski republiki\n_START_PARAGRAPH_\nV \xc4\x8dasu Druge \xc5\xa1panske republike so \xc5\xbeenske dosegle veliko novih pravic, s katerimi so se lahko bolj pribli\xc5\xbeale mo\xc5\xa1kim. Z ustavo leta 1931 je v veljavo pri\xc5\xa1la splo\xc5\xa1na volilna pravica, za pre\xc5\xa1u\xc5\xa1tvo se je uveljavila kazen za oba spola, dovoljena pa je postala tudi lo\xc4\x8ditev s skupnim dogovorom. Dr\xc5\xbeava je za\xc4\x8dela \xc5\xa1\xc4\x8dititi matere, delodajalec ni ve\xc4\x8d smel odpovedati pogodbe o zaposlitvi delavki v \xc4\x8dasu nose\xc4\x8dnosti. V \xc4\x8dasu Francove diktature so se \xc5\xbeenske spet zna\xc5\xa1le podrejene mo\xc5\xa1kemu in so izgubile vse prej priborjene pravice. \xc5\xbdenske organizacije, ki so dosegle \xc5\xbeensko volilno pravico, pravico do lo\xc4\x8ditve in splava so postale prepovedane razen tistih, ki so delovale v skladu z re\xc5\xbeimom.\n_START_SECTION_\nZa\xc4\x8detek dr\xc5\xbeavljanske vojne\n_START_PARAGRAPH_\nOb za\xc4\x8detku \xc5\xa0panske dr\xc5\xbeavljanske vojne leta 1936 so \xc5\xbeenske imele pomembno vlogo na boji\xc5\xa1\xc4\x8dih, a se je situacija \xc5\xbee \xc4\x8dez nekaj mesecev spremenila. Largo Caballero, takratni vojni minister, je dal ukazati, da se vse \xc5\xbeenske umaknejo v zaledje, kjer naj bi skrbele za ranjence._NEWLINE_Hkrati so za\xc4\x8dele skrbeti za polja in \xc5\xbeivino, delale so v tovarnah in delavnicah. V\xc4\x8dasih je bila njihova naloga tudi transport oro\xc5\xbeja ali vohunjenje. Bile so tako dobro organizirane, da so celo uredile \xc5\xa1ole za otroke, da bi jih nekoliko umaknile z vojnih obmo\xc4\x8dij. Take vrste \xc5\xa1ol so bile \xc5\xa1e posebej pogoste v Kataloniji in C\xc3\xb3rdobi. Vseeno se mnogo \xc5\xbeensk ni \xc5\xbeelelo sprijazniti z umikom iz boji\xc5\xa1\xc4\x8d in so ostale tam kljub prepovedim. \xc5\xa0e ve\xc4\x8d, sodelovale so na voja\xc5\xa1kih mitingih in \xc5\xa1irile propagando za vzpostavitev republike.\n_START_SECTION_\nSkupina "Svobodne \xc5\xbeenske"\n_START_PARAGRAPH_\nEna od najbolj aktivnih skupin so bile tako imenovane svobodne \xc5\xbeenske oz. \xc5\xa1pansko\xc2\xa0\xc2\xbbmujeres libres\xc2\xab. Skupina je nastala leta 1936. Ustanovile so jo tri velike intelektualke tistega \xc4\x8dasa, Luc\xc3\xada S\xc3\xa1nchez Saornil, Amparo Poch y Gasc\xc3\xb3n in Mercedes Comaposada Guill\xc3\xa9n. Izdajale so tudi revijo z istim imenom. Njihov namen je bil prebujanje \xc5\xbeenske zavesti in liberalnih idej ter iztrgati \xc5\xbeenske iz su\xc5\xbeenjstva nevednosti. Zaradi delovanja proti re\xc5\xbeimu so bile mnoge od njih zaprte, ubite ali pa poslane v izgnanstvo.\n_START_SECTION_\nIzgon v Francijo\n_START_PARAGRAPH_\nJanuarja 1936 je Katalonija padla v roke Francovim vojakom. Okoli 450.000 republikancev je bilo preko Pirenejev izgnanih v Francijo, od tega je bilo 170.000 \xc5\xbeensk in otrok. Na meji so lo\xc4\x8dili \xc5\xbeenske od mo\xc5\xa1kih. Mo\xc5\xa1ke so odpeljali v begunska tabori\xc5\xa1\xc4\x8da na jug, \xc5\xbeenske in otroke pa so razporedili v tabori\xc5\xa1\xc4\x8da po celotni dr\xc5\xbeavi, saj niso bili pripravljeni na sprejem tolik\xc5\xa1nega \xc5\xa1tevila ljudi. \xc5\xbdenske, ki so se upirale nasilni vrnitvi v domovino so poslali v kazenska tabori\xc5\xa1\xc4\x8da za prisilno delo. Okoli 40.000 republikancev je bilo iz Francije preme\xc5\xa1\xc4\x8denih v Nem\xc4\x8dijo, kjer so delali v voja\xc5\xa1ki industriji, mnogi so kon\xc4\x8dali v koncentracijskih tabori\xc5\xa1\xc4\x8dih, najve\xc4\x8d v Mauthausnu. \xc5\xbdenske, ki so imele najve\xc4\x8d sre\xc4\x8de so v Franciji na\xc5\xa1le delo in se vklju\xc4\x8dile v tamkaj\xc5\xa1njo dru\xc5\xbebo. Kmalu za tem je izbruhnila druga svetovna vojna in nem\xc5\xa1ka okupacija Francije. Mnogo \xc5\xa1panskih ube\xc5\xbenikov, tako mo\xc5\xa1kih kot \xc5\xbeensk se je pridru\xc5\xbeilo vojski in se borilo proti nacizmu.\n_START_SECTION_\nIzgon v Mehiko\n_START_PARAGRAPH_\nNekoliko ve\xc4\x8d sre\xc4\x8de so imeli \xc5\xa0panci, ki so med letoma 1939 in 1950 pri\xc5\xa1li v Mehiko. Vlada L\xc3\xa1zara C\xc3\xa1rdenasa jim je odprla vrata in v sredini leta 1939 so za\xc4\x8dele prihajati prve ladje na obale Mehike. Skupaj je pri\xc5\xa1lo okoli 16.000 ljudi, med njimi 40% \xc5\xbeensk. V Mehiki so se morale soo\xc4\x8diti s \xc5\xa1tevilnimi preprekami. Denarno podporo, ki so jo jim humanitarne organizacije namenile so lahko dobile le preko njihovih mo\xc5\xbe. Trg dela in dru\xc5\xbebene okoli\xc5\xa1\xc4\x8dine so jim onemogo\xc4\x8dale, da bi se lahko razvijale. V Mehiki v tistem \xc4\x8dasu \xc5\xbeenske niso imele niti volilne pravice.\n_START_SECTION_\nMorelijski otroci\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1937 je v Mehiko pri\xc5\xa1la skupina petstotih otrok, ki je postala znana pod imenom\xc2\xa0\xc2\xbbMorelijski otroci\xc2\xab, ker je bila Morelia tisto mesto, ki jih je sprejelo. Stari so bili med tri in \xc5\xa1tirinajst let in med njimi je bilo veliko sirot. Nastanili so jih v stavbe, ki so jih priredili kot internate in \xc5\xa1ole. Ko se je dr\xc5\xbeavljanska vojna kon\xc4\x8dala je ve\xc4\x8dina teh otrok ostala v Mehiki in nikoli ve\xc4\x8d niso videli svojih dru\xc5\xbein. Imeli so veliko te\xc5\xbeav, ker so bile konservativne stranke proti njihovi nastanitvi v Mehiki, tudi Francova vlada je pritiskala nanje, da bi se vrnili v \xc5\xa0panijo. Po koncu vojne jih je Mehi\xc5\xa1ka vlada pustila prepu\xc5\xa1\xc4\x8dene samim sebi in pre\xc5\xbeiveti so morali kot so najbolje znali.'