b'\n_START_ARTICLE_\nDelirij\n_START_SECTION_\nVzroki\n_START_PARAGRAPH_\nDelirij je nenormalno du\xc5\xa1evno stanje (ne bolezen) s \xc5\xa1tevilnimi simptomi, ki ka\xc5\xbeejo zmanj\xc5\xa1ano du\xc5\xa1evno delovanje. Delirij lahko povzro\xc4\x8di stotine bolezenskih stanj, ki segajo od preproste dehidracije do zastrupitev z zdravili ali smrtno nevarnih oku\xc5\xbeb. Najpogosteje delirij prizadene starej\xc5\xa1e in tiste, ki imajo mo\xc5\xbegane \xc5\xbee od prej okvarjene, npr. zelo te\xc5\xbeke bolnike, tiste, ki jemljejo zdravila ali mamila, ki spreminjajo du\xc5\xa1evost ali vedenje, in ljudi z demenco.\n_START_SECTION_\nSimptomi\n_START_PARAGRAPH_\nDelirij se lahko za\xc4\x8dne na ve\xc4\x8d na\xc4\x8dinov in blag primer je v\xc4\x8dasih te\xc5\xbeko prepoznati. Vedenje delirantnih ljudi je razli\xc4\x8dno, v grobem pa podobno vedenju \xc4\x8dloveka, ki postaja \xc4\x8dedalje bolj pijan. Najpomembnej\xc5\xa1i znak delirija je nezmo\xc5\xbenost biti na nekaj pozoren. Delirantni ljudje se ne morejo osredoto\xc4\x8diti, tako da s te\xc5\xbeavo predelujejo nove informacije in se ne zmorejo spomniti nedavnih dogodkov. Skoraj vsi so dezorientirani v \xc4\x8dasu in vsaj deloma zmedeni glede tega, kje so. Mislijo zmedeno, besedi\xc4\x8dijo ali celo mislijo nepovezano. V te\xc5\xbekih primerih bolnik v\xc4\x8dasih ne ve, kdo je. Take bolnike lahko stra\xc5\xa1ijo bizarne halucinacije, v katerih vidijo re\xc4\x8di ali ljudi, ki jih ni. Nekateri postanejo paranoi\xc4\x8dni in verjamejo, da se dogajajo \xc4\x8dudne stvari (blodnje). Delirantni ljudje se na svoje te\xc5\xbeave odzivajo razli\xc4\x8dno: nekateri postanejo tako tihi in zaprti vase, da tisti okrog njih v\xc4\x8dasih sploh ne ugotovijo, da so delirantni; drugi postanejo agitirani in se posku\xc5\xa1ajo s svojimi blodnjami in prividi boriti. Kadar delirij povzro\xc4\x8dajo zdravila ali mamila, se vedenje pogosto spremeni na razli\xc4\x8dne na\xc4\x8dine, odvisno od snovi. Tako npr. ljudje, zastrupljeni z uspavalnimi tabletami, pogosto postanejo zelo zaprti vase, tisti, ki se zastrupijo z amfetamini, pa lahko postanejo agresivni in hiperaktivni. Delirij lahko traja ve\xc4\x8d ur, dni ali celo dlje, odvisno od tega, kako te\xc5\xbeek je, ter od bolnikovega sicer\xc5\xa1njega zdravstvenega stanja. Pogosto se poslab\xc5\xa1a pono\xc4\x8di (to imenujemo pojav zahajajo\xc4\x8dega sonca). Prej ali slej bo delirantni bolnik utonil v nemirno spanje; v\xc4\x8dasih delirij lahko napreduje celo v komo.\n_START_SECTION_\nZdravljenje\n_START_PARAGRAPH_\nZdravljenje delirija je odvisno od temeljnega vzroka. Tako npr. zdravimo oku\xc5\xbebe z antibiotiki, vro\xc4\x8dino z drugimi zdravili, nenormalno koncentracijo soli in mineralov v krvi pa z uravnavanjem teko\xc4\x8din in soli. Ljudem, ki so izredno agitirani ali ki imajo halucinacije, je treba prepre\xc4\x8diti, da bi po\xc5\xa1kodovali sami sebe ali svoje negovalce. V bolni\xc5\xa1nicah v\xc4\x8dasih uporabljajo tapecirane ovirnice. Agitacijo lahko pomagajo olaj\xc5\xa1ati benzodiazepinska zdravila. Antipsihoti\xc4\x8dna zdravila navadno dajejo le ljudem, ki so agresivno paranoidni ali mo\xc4\x8dno grozavi, ali tistim, ki jih ni mogo\xc4\x8de pomiriti z benzodiazepini. Bolni\xc5\xa1nice uporabljajo ovirnice le, \xc4\x8de ni drugega izhoda, zdravniki pa so pazljivi pri predpisovanju zdravil, posebno pri starej\xc5\xa1ih ljudeh, ker lahko ovirnice ali zdravila povzro\xc4\x8dijo \xc5\xa1e ve\xc4\x8djo agitacijo ali zmedenost in prikrijejo temeljni problem. \xc4\x8ce pa je delirij spro\xc5\xbeil alkohol, dajejo zdravniki benzodiazepine, dokler agitacija ne mine.'