b'\n_START_ARTICLE_\nIndija Koromandija (pravljica)\n_START_PARAGRAPH_\nIndija Koromandija je slovenska ljudska pravljica. Iz\xc5\xa1la je v zbirki Iz zibelke leta 2007. Pravljico je ilustriral Anton Buzeti.\n_START_SECTION_\nObnova\n_START_PARAGRAPH_\nPravljica govori o planini, na kateri je bilo zelo veliko krav molznic. Ker so imeli tako veliko mleka, da vsa de\xc5\xbeela ne bi premogla potrebnih golid za shranjevanje mleka, so si bistre glave pomagale takole: Izkopali so zelo velik bajar in od enega brega do drugega brega zgradili visok, obokan most. Na ta most so od jutra do ve\xc4\x8dera gonili krave, ovce in koze. Na mostu so \xc5\xbeivali toliko postale, da so namolzle mleko v bajar. Konec dneva je bil ta poln mleka. Nato so se na bajar, napolnjen z mlekom, pripeljali mo\xc5\xbeje s \xc4\x8dolni\xc4\x8dki, v katerih so imeli sode. \xc4\x8colnar je imel s seboj tudi grabljico, s katero je posnel smetano in jo z lopato dal v sod. Napolnjene sode so za\xc4\x8depili in jih zvalili v dolino. Medtem ko so se sodi kotalili navzdol po hribu, se je v njih naredila smetana in v dolino se je prikotalil sod z maslom. V dolini so na sode \xc4\x8dakali ljudje in si razdelili maslo po te\xc5\xbei. Ker tehtnic niso imeli, so tehtali z volovskimi garami takole: Na eno stran gar je sedel debeluh, ostali pastirji pa so metali maslo na drugi konec gar. Ko se je oje z debeluhom dvignilo, je bilo na garah po stari dobri vagi ravno dovolj masla. Maslo so tako delili dan za dnem. Na planini je bilo zelo veliko ljudi. Pri jedi so se venomer vrstili. Prvi so prihajali, drugi so \xc5\xbee sedeli in jedli, tretji so vstajali od mize, \xc4\x8detrti pa so si rahljali pasove, da se jim ne bi potrgali. Tako je bilo dan za dnem. Ker ni bilo dovolj ljudi, da bi jim stregli, so si naredili od stolpi\xc5\xa1\xc4\x8da navzdol do mize tobogan. Po njem je priletel ob vsakem obroku \xc5\xa1trukelj. Zabela za povrh pa je pritekla po \xc5\xbelebu, ki je bil tik ob toboganu. V tem kraju je bilo vsem ljudem dobro. Le eden je imel slabe \xc4\x8dase, ker je moral \xc5\xbeiveti ob svoji skromni hrani. Ta nesre\xc4\x8dne\xc5\xbe je bil najet samo zato, da je sedel na zape\xc4\x8dku in nenehno zabaval jedce s tem, da je godrnjal zaradi skromno zabeljene hrane. \xc4\x8ce ta mo\xc5\xbe ne bi \xc5\xbeivel ob svoji skromni hrani, bi ne mogel godrnjati in jedci bi pozabili, da so \xc5\xa1truklji lahko kdaj prepi\xc4\x8dlo zabeljeni.'