b'\n_START_ARTICLE_\nSpomenik Nereid\n_START_SECTION_\nGrobnice v Ksantosu\n_START_PARAGRAPH_\nKsantos, imenovan tudi Ksantus, je bil glavna mestna dr\xc5\xbeava Likijcev, avtohtonega prebivalstva jugozahodne Anatolije (dana\xc5\xa1nja Tur\xc4\x8dija) . Mnoge grobnice v Ksantosu so v obliki stebrov, sestavljene iz kamnite grobne komore na vrhu velikega kamnitega stebra. Pokojnik bi bil postavljen na vrh kamnite strukture, ki bi ga dvigalo nad pokrajino. Grobnice so bile za mo\xc5\xa1ke, ki so vladali v likijski dinastiji od sredine 6. do sredine 4. stoletja pr. n. \xc5\xa1t. in pomagajo prikazati kontinuiteto njihove mo\xc4\x8di v regiji . Ne samo, da grobovi slu\xc5\xbeijo kot oblika monumentalizacije, da bi ohranili spomin na vladarje, ampak tudi razkrivajo sprejem gr\xc5\xa1kega sloga dekoracije. Ksantos je bila glavna mestna dr\xc5\xbeava, ki jo je vodil kralj, ki je bil pod guvernerjem Ahemenidskega cesarstva. Kontinuiteta dinasti\xc4\x8dnega vladanja je bila prikazana s tradicijo grobnic na stebrih. Ko so bile te grobnice izdelane, so posnemale prevladujo\xc4\x8de pozno klasi\xc4\x8dne gr\xc5\xa1ke zamisli o umetnosti. Stebri so izkopali Sir Charles Fellows, angle\xc5\xa1ki raziskovalec, ki je izkopal v Levantu in Mali Aziji, [4] pa so ga leta 1848 preva\xc5\xbeali v Britanski muzej C.E. [5_NEWLINE_Arbinas[edit]_NEWLINE_Za Ahemenidsko cesarstvo je Likijo osvojil Harpagus pribli\xc5\xbeno leta 540 pr. n. \xc5\xa1t.. Njegovo osvajanje Ksantosa opisujeta Herodot in Apijan. V ve\xc4\x8djem delu 5. stoletja pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem so Atene prevladovale v de\xc5\xbeele, ki mejijo na Egejsko morje, in mnoge od njih, vklju\xc4\x8dno z Likijjo, so pla\xc4\x8devale davek za za\xc5\xa1\xc4\x8dito blagajni atenskega pomorskega imperija, Delske zveze in davka na zemlji\xc5\xa1\xc4\x8de Perzijcem. Obstajajo dokazi o po\xc5\xbearu, ki je uni\xc4\x8dil lesene grobnice in templje Ksantosa okoli leta 470 pr. n. \xc5\xa1t.. Ta ogenj je verjetno povzro\xc4\x8dil gr\xc5\xa1ki general Kimon iz Aten, ko je napadal sveto citadelo kot ma\xc5\xa1\xc4\x8devanje za uni\xc4\x8denje atenske akropole s strani Perzijcev in njihovih zaveznikov, vklju\xc4\x8dno z Likijjci, leta 480. pr. n. \xc5\xa1t. Mesto, pod svojim vladarjem Kuprillijem, je obnovilo stavbe v kamnu ._NEWLINE_V pribli\xc5\xbeno 440. letih pr. n. \xc5\xa1t. ga je nasledil Kuprillijev vnuk, Kherige, nato pa naj bi to uspelo okoli 410 pr. n. \xc5\xa1t. Kherigejevemu bratu, Kederiju. Arbinas je bil Kherigov sin, vendar je moral z oro\xc5\xbejem leta 390 pr. n. \xc5\xa1t. prevzeti Ksantos in druga likjjska mesta, da bi lahko povrnil svojo dedno pravico. Arbinas je nato vladal Zahodni Likiji in zgradil spomenik Nereid kot svojo grobnico. Umrl je okoli leta 370 pr. n. \xc5\xa1t..\n_START_SECTION_\nOpis\n_START_PARAGRAPH_\n\xc4\x8ceprav je Arbinas vladal Likiji kot delu perzijskega imperija, je spomenik zgrajen v gr\xc5\xa1kem slogu, na katerega so vplivali jonski templji Atenske akropole . Bogate narativne skulpture na spomeniku predstavljajo Arbinasa na razli\xc4\x8dne na\xc4\x8dine, ki zdru\xc5\xbeujejo gr\xc5\xa1ke in perzijske vidike ._NEWLINE_Templju podobna grobnica je imela \xc5\xa1tiri stebre na vzhodni in zahodni strani, \xc5\xa1est na severu in jugu. Stala je povi\xc5\xa1ana na velikem podstavku, okra\xc5\xa1ena z dvema frizoma: z zgornjim frizom v nizkem reliefu in spodnjim frizom v globokem reliefu. Pri rekonstrukciji v Britanskem muzeju je podstavek sestavljen iz dveh frizov nad enim slojem blokov, medtem ko je Fellowsove risbe spomenika ka\xc5\xbeejo veliko vi\xc5\xa1jo strukturo z dvema vrstama blokov pod spodnjim frizom in \xc5\xa1e dve vrsti, ki sta lo\xc4\x8dili ni\xc5\xbejega od zgornjega friza . Obstajajo tudi reliefi na arhitravu, stenah cele in v pedimentu._NEWLINE_Tu je \xc5\xa1e veliko prosto stoje\xc4\x8dih skulptur, vklju\xc4\x8dno z Nereidami med vsakim parom glavnih stebrov.\n_START_SECTION_\nFriz na podstavku\n_START_PARAGRAPH_\nVe\xc4\x8dji in spodnji friz na podstavku je bil sestavljen iz 22 blokov, od katerih se jih je sedem izgubilo razen drobcev. Ohranjene plo\xc5\xa1\xc4\x8de predstavljajo juna\xc5\xa1ke bojne prizore brez o\xc4\x8ditne splo\xc5\xa1ne pripovedi, v glavnem z mo\xc5\xa1kimi vojaki, oble\xc4\x8denimi v gr\xc5\xa1ke kostume in oklepe. Za razliko od mnogih frizov iz tega obdobja, se niso bojevali proti Amazonkam, kentavrom ali o\xc4\x8ditnim tujcem.\n_START_SECTION_\nZgornji podij friza\n_START_PARAGRAPH_\nZgornji friz v nizkem reliefu je prav tako sestavljalo 22 blokov, trije so bili izgubljeni. Vsaka od \xc5\xa1tirih strani tega friza predstavlja obleganje mesta. Mesta so prikazana z zna\xc4\x8dilnimi likijskimi cinami, friz naj bi predstavljal Arbinasovo osvajanje likijskih mest, da bi zagotovil svoje nasledstvo._NEWLINE_Arbinas je zastopan na razli\xc4\x8dne na\xc4\x8dine, vklju\xc4\x8dno s sedenjem v perzijskem slogu, zasen\xc4\x8denem s son\xc4\x8dnikom in s podstavkom pod nogami. Vojaki so razli\xc4\x8dni, med njimi mo\xc4\x8dno oboro\xc5\xbeeni hopliti in lokostrelci, zapornike so odpeljali in oblegali zidove z lestvami.\n_START_SECTION_\nArhitrav\n_START_PARAGRAPH_\nFriz na arhitravu na vrhu stebrov je izrezljan v preprostej\xc5\xa1em, bolj naivnem slogu. Ponovno prikazuje prizore boja, tudi lov na merjasce, figure, ki nosijo darila in priprave na banket.\n_START_SECTION_\nCela\n_START_PARAGRAPH_\nFriz na vrhu zunanje stene cele je bil najmanj viden, saj so ga zastirali stebri. Vsebuje prizore \xc5\xbertvovanja in bankete. Obstajata dve figuri na banketu, ki jesta na le\xc5\xbealnikih. Ena velja za Arbinasa in je ve\xc4\x8dji od vseh drugih, drugi pa je njegov sin. Tu je Arbinas prikazan z lasmi in brado, kot so bili kralji Perzije ali Asirije in ima perzijski pitni rog.\n_START_SECTION_\nPedimenti\n_START_PARAGRAPH_\nVsak od dveh pedimentov spomenika je bil okra\xc5\xa1en z reliefom, ne pa s popolnoma zaokro\xc5\xbeenimi skulpturami, ki so bile najdene na pedimentih ve\xc4\x8dine stavb v Gr\xc4\x8diji. Relief na vzhodnem delu predstavlja Arbinasa in njegovo \xc5\xbeeno ko sedita, Ian Jenkins predlaga, da je to zgled Zevsa in Here na vzhodnem frizu Partenona. Manj\xc5\xa1e figure naj bi predstavljale otroke in hi\xc5\xa1ne pse vladajo\xc4\x8de dru\xc5\xbeine. Samo ena od obeh plo\xc5\xa1\xc4\x8d, ki sestavlja relief na zahodu, je ohranjena. V nasprotju s stati\xc4\x8dno dru\xc5\xbeinsko sceno na vzhodni strani, ta ka\xc5\xbee na vojake, ki se premikajo v bitki.\n_START_SECTION_\nNereide\n_START_PARAGRAPH_\nSpomenik je zdaj poimenovana po \xc5\xbeenskih figurah v naravni velikosti v plapolajo\xc4\x8dih draperijah . Enajst je ohranjenih, kar bi bilo dovolj, da bi napolnili prostore med stebri na vzhodni in zahodni strani ter tri na severu. Jenkins \xc5\xa1pekulira, da na ju\xc5\xbeni strani morda ne bi bilo figur. Prepoznavajo se kot morske nimfe, ker so bile pod nogami sedmih najdeni razli\xc4\x8dni izrezki morskih bitij, med njimi delfini, sipe in pti\xc4\x8di, ki so lahko morski galebi. Navadno so jih imenovali Nereide, \xc4\x8deprav Thurstan Robinson trdi, da to ka\xc5\xbee gr\xc5\xa1ki pogled na likijske kipe in da jih je treba obravnavati kot eliy\xc3\xa3na, likijske vodne nimfe povezane s sve\xc5\xbeimi vodnimi viri in se sklicujejo na letoonski trojezi\xc4\x8dni napis, ki je bil odkrita nekaj kilometrov ju\xc5\xbeno od kraja spomenika.\n_START_SECTION_\nDruge figure\n_START_PARAGRAPH_\nPoleg Nereid so bile tudi razli\xc4\x8dne druge skulpture, med njimi tudi ve\xc4\x8d, ki so slu\xc5\xbeile kot akroteriji, zaklju\xc4\x8dni vogalov in vrha pedimentov. Oba glavna ohranjena akroterija sta mladeni\xc4\x8d in mlada \xc5\xbeenska in jih razli\xc4\x8dno razlagajo; predstavljala naj bi posilstvo Leukippovih h\xc4\x8dera s strani dvoj\xc4\x8dkov Kastorja in Polidevka ali kot Nereido Tetido, ki jo odnesel Pelej ali kot Heraklejeva juna\xc5\xa1ka dela.\n_START_SECTION_\nOdkritje in rekonstrukcija\n_START_PARAGRAPH_\nSpomenik naj bi stal do bizantinskega obdobja, nato pa so ga lokalni kristjani uni\xc4\x8dili zaradi svojih uporabe kamnov in kovin._NEWLINE_Ru\xc5\xa1evine in kipe so ponovno odkrili v zgodnjih 1840-ih z ekspedicijo, ki sta jo vodila britanski arheolog Charles Fellows in tudi George Scharf. Fellows je \xc5\xbee takoj zakljul, da je bil spomenik Harpagusu, ki je glavna figura zgodovine Likijje, ki jo je zapisal Herodot in ga postavil v 6. stoletju pr. n. \xc5\xa1t.. \xc4\x8ceprav se je kmalu izkazalo, da arhitekturni slog in kiparstvo pomeni, da mora datirati vsaj stoletje pozneje. \xc5\xa0ele v poznem 20. stoletju je pri\xc5\xa1lo do soglasja, da grobnica datira od 390 do 380 pr. n. \xc5\xa1t. in je bila verjetno Arbinosova grobnica._NEWLINE_Fellows je prenesel ostanke v Britanski muzej. Brez podrobnih evidenc o tem, kje so bili najdeni predmeti, se je moral muzej zana\xc5\xa1ati na risbe ekspedicijo, oznake na kamnih in sestavo in slog kiparstva, da bi ocenili, kako se bloki in kipi zdru\xc5\xbeijo. Sedanja rekonstrukcija vzhodne fasade v muzeju je iz leta 1969. So v sobi 17 muzeja, v katerem so tudi \xc5\xa1tevilni drugi deli spomenika.'