b'\n_START_ARTICLE_\nAndrej Budal\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nBudal je na Dunaju \xc5\xa1tudiral romanistiko in tam leta 1913 tudi doktoriral. Po kon\xc4\x8dani 1. svetovni vojni je bil u\xc4\x8ditelj sloven\xc5\xa1\xc4\x8dine in franco\xc5\xa1\xc4\x8dine v Gorici, Idriji, Tolminu, Vidmu, Perugii in Benetkah. Po letu 1945 je opravljal \xc5\xa1tevilne funkcije, med drugim je bil \xc4\x8dlan gori\xc5\xa1ke delegacije na mirovni konferenci v Parizu. Od leta 1947 do 1959 je vodil Slovensko stalno gledali\xc5\xa1\xc4\x8de v Trstu._NEWLINE_Budal je bil plodovit pisatelj, ki je tematiko svojih povesti vezal na Primorsko. Skupaj z F.Bevkom in humoristom D. Feiglom je vztrajal pod fa\xc5\xa1izmom. Pisal je pod razli\xc4\x8dnimi psevdonimi, naj\xc4\x8de\xc5\xa1\xc4\x8de kot Past\xc3\xba\xc5\xa1kin. Njegova najbolj\xc5\xa1a dela so iz\xc5\xa1la pred 2. svetovno vojno v Ljubljanskem zvonu: zgodovinska povest o protestantskem predikantu Kri\xc5\xbeev pot Petra Kupljenika (1924) in ve\xc4\x8d novel, deloma avtobiografskih. Pod Italijani je pisal ljudske povesti. Izbor njegove lirike je iz\xc5\xa1el v knjigi Pesmi (1981). Pisal je tudi kritike, zlasti Bevkovih del. Kot publicist je pisal o problemih tr\xc5\xbea\xc5\xa1kih in gori\xc5\xa1kih Slovencev in imel vidno vlogo v zamejskem tisku, izbor teh del je iz\xc5\xa1el v knjigi Odmevi z roba (1967). Za pouk sloven\xc5\xa1\xc4\x8dine je izdal ve\xc4\x8d priro\xc4\x8dnikov. Budal je bil dober prevajalec iz italijan\xc5\xa1\xc4\x8dine in franco\xc5\xa1\xc4\x8dine (npr. Boccacciov Dekameron).'