b'\n_START_ARTICLE_\nKleptoplastija\n_START_PARAGRAPH_\nKleptoplastija ali kleptoplastidija (gr\xc5\xa1ko \xce\xba\xce\xbb\xce\xad\xcf\x80\xcf\x84\xce\xb5\xce\xb9\xce\xbd: kleptein - krasti + plastid) je simbioti\xc4\x8dni fenomen, pri katerem organizmi plastide (najve\xc4\x8dkrat kloroplaste) alg, s katerimi se prehranjujejo, integrirajo v somatske celice in jih uporabljajo v svojih presnovnih procesih. V danem primeru ne gre za obi\xc4\x8dajno oz. pravo so\xc5\xbeitje (simbiozo): drugi simbiont ni samostojen organizem z lastnim genomom, pa\xc4\x8d pa ga dejansko predstavlja kloroplast s svojo DNA. Termin je bil skovan leta 1990 za opis kloroplastne simbioze.\n_START_SECTION_\nVedenjska ekologija\n_START_PARAGRAPH_\nPlastidi so v gostiteljskem organizmu vzdr\xc5\xbeevani in ohranjajo funkcijo fotosinteze, ki jo organizem izrablja za proizvodnjo hranilnih snovi. Stabilnost plastidov je odvisna od vrste organizma: pri dinoflagelatih vrst Gymnodinium Gymnodinium in Pfisteria piscicida so plastidi fotosintetsko aktivni le nekaj dni, medtem ko so pri vrsti Dinophysis Dinophysis in protistu vrste Myrionecta rubra aktivni 2 meseca._NEWLINE_Tudi morski pol\xc5\xbei klada Sacoglossa sprejmejo nepo\xc5\xa1kodovane in funkcionalne kloroplaste od alg, s katerimi se prehranjujejo. Mladi pol\xc5\xbei preluknjajo celice alg in posrkajo njihovo vsebino. Vsa vsebina, razen kloroplastov, je prebavljena, le-te pa prebavne celice fagocitotsko obdajo z membrano: ujeti kloroplasti zapolnjujejo rasto\xc4\x8de in zelo razvejane prebavne cevke, ki se nahajajo pod vrhnjico (epidermisom). Ostanek \xc5\xbeivljenja pol\xc5\xbei pre\xc5\xbeivijo brez sprejemanja hrane iz okolice na povsem avtotrofen na\xc4\x8din, kot drugi tipi\xc4\x8dni fotosintetski organizmi. Najdalj\xc5\xa1i tovrstni na\xc4\x8din \xc5\xbeivljenja je znan pri golem pol\xc5\xbeu (Elysia chlorotica) (okoli 10 mesecev), ki se prehranjuje z rumeno algo vrste Vaucheria litorea.\n_START_SECTION_\nGenetika in evolucija\n_START_PARAGRAPH_\nPri golih pol\xc5\xbeih je bilo sprva domnevano, da so kloroplasti V. litoreae genetsko avtonomni, tj. genom kloroplastov kodira vse proteine, potrebne za fotosintezo, vendar so raziskave domnevo ovrgle, saj je bila odsotnost jedrnih fotosintetskih genov v genomu kloroplasta dokazana. Verjetnej\xc5\xa1a teorija je lateralni ali horizontalni prenos genov: to potrjuje gen psbO, ki je prisoten v jedrnem genomu pol\xc5\xbea, in se tudi izra\xc5\xbea. To\xc4\x8dna pot tega prenosa ni znana, vendar je domnevano, da se potrebni geni prenesejo skupaj s kloroplasti, pri \xc4\x8demer so geni vklju\xc4\x8deni v jedrni genom, ali pa so za prenos odgovorni endogeni virusi v kloroplastih, saj je smrt pol\xc5\xbeev tesno povezana s pojavom teh virusov. Endosimbioza med pol\xc5\xbeem in kloroplasti alge ni dedna in se mora pri vsakem osebku vzpostaviti na novo ter je nujno potrebna za razvoj v odrasli osebek._NEWLINE_V evolucijskem smislu je pri heterotrofnih dinoflagelatih bilo predlagano, da kleptoplastija predstavlja bodisi mehanizem, ki omogo\xc4\x8da funkcionalno fleksibilnost, bodisi zgodnjo evolucijsko stopnjo v trajni integraciji kloroplastov.'