b'\n_START_ARTICLE_\nMarksizem\n_START_PARAGRAPH_\nMarks\xc3\xadzem je dobil ime po nem\xc5\xa1kem mislecu Karlu Marxu (1818-1883) in predstavlja smer v filozofiji, ki izhaja iz njegovih razmi\xc5\xa1ljanj. Vklju\xc4\x8duje specifi\xc4\x8dno razumevanje \xc4\x8dloveka, dru\xc5\xbebe in zgodovine. Marksizem sebe v naj\xc5\xa1ir\xc5\xa1em smislu razume kot misel, ki na prvo mesto postavlja pravico in svobodo, da \xc4\x8dlovek uresni\xc4\x8di vse svoje zmo\xc5\xbenosti. Vklju\xc4\x8duje tako filozofsko vedenje kot politi\xc4\x8dno ekonomijo, sociologijo in materialisti\xc4\x8dni pogled na vse pojave v naravi in dru\xc5\xbebi. S celovitostjo pogledov predstavlja svetovni nazor. Umestimo ga lahko tudi kot politi\xc4\x8dno doktrino, ne nazadnje v smislu Marksovega izreka_NEWLINE_ \xc2\xbbFilozofi so svet samo razli\xc4\x8dno interpretirali; gre pa zato, da ga spremenimo\xc2\xab.\n_START_SECTION_\nNastanek in razvoj marksizma\n_START_PARAGRAPH_\nZa\xc4\x8detkom sta botrovala predvsem ekonomska doktrina Adama Smitha in Ricarda, pa tudi misel utopi\xc4\x8dnega socializma. S filozofskega vidika marksizem povezuje dialektiko z materializmom, ki sta temeljni filozofski prvini te smeri. _NEWLINE_Marksisti\xc4\x8dna \xc5\xa1ola ima korenine v delih Karla Marxa in Friedricha Engelsa, pri \xc4\x8demer pa se je filozofija in praksa marksizma razvijala v razli\xc4\x8dne smeri. Glede na pojmovanje marksizma v Franciji okoli leta 1880 je F. Engels v nekem pismu citiral Marxovo izjavo: \xc2\xbbPrav gotovo pa jaz nisem marksist\xc2\xab\xc2\xa0._NEWLINE_Marksizem je nastal v drugi \xc4\x8detrtini devetnajstega stoletja kot doktrina v delavskem gibanju, ki je v 19. stoletju postajalo vse bolj pomembno. Popularizacijo Marxovih del je mogo\xc4\x8de pripisati Engelsovemu delu Anti-D\xc3\xbchring, ki je iz\xc5\xa1lo 1878. leta, katerega prvi del je bil objavljen v branem pamfletu z naslovom Socialism: utopian and scientific (Socializem: utopi\xc4\x8dni in znanstveni). Engels je marksizem predstavil kot posebno \xc5\xa1olo dru\xc5\xbebene in politi\xc4\x8dne teorije, ki je iz\xc5\xa1la iz najbolj naprednih dognanj in metod filozofije, politi\xc4\x8dne ekonomije in socializma. Marksizem je postal vodilo praksi, ki ni temeljila na utopi\xc4\x8dnih idejah, marve\xc4\x8d je bil plod znanstvenega razumevanja znanosti in sodobnega kapitalisti\xc4\x8dnega sistema._NEWLINE_Marksisti\xc4\x8dna misel je postala doktrina ve\xc4\x8dine politi\xc4\x8dnih strank, ki so zagovarjale interese delavstva oziroma proletariata. Prva politi\xc4\x8dna stranka, ki je prevzela njegove podmene, je bila nem\xc5\xa1ka socialno demokratska stranka, ki je marksizem prevzela proti koncu 19. stoletja. Toda politi\xc4\x8dni program so kmalu prilagodili v skladu z revizionisti\xc4\x8dnimi tendencami, tako da \xc4\x8dista marksisti\xc4\x8dna misel kmalu izgine iz politi\xc4\x8dnega prostora. Iz nje sicer izhajajo komunisti\xc4\x8dne stranke, toda marksizma in komunizma ne moremo povsem izena\xc4\x8devati. _NEWLINE_Marx je svojo filozofsko misel gradil prevsem med letoma 1843 in 1847. Med pomembna dela tega obdobja sodijo: Kritika Heglove filozofije (1843), Ekonomsko-filozofski rokopisi (1844), Sveta dru\xc5\xbeina (1845), Teze o Feuerbachu (1845/46) in Beda filozofije (1847). Prav tako je misel predstavil v Komunisti\xc4\x8dnem manifestu (1848), ki sta ga, tako kot Sveto dru\xc5\xbeino, napisala skupaj z Engelsom. Politi\xc4\x8dno-ekonomsko misel je dodatno predstavil v H kritiki politi\xc4\x8dne ekonomije (1859) in Kapital (zlasti v prvem delu, ki je iz\xc5\xa1el 1867. leta)._NEWLINE_V dvajsetem stoletju se je marksizem razvejal in postal bogatej\xc5\xa1i za marsikatero spoznanje. Nastal je tako imenovani marksizem-leninizem, ki k marskisti\xc4\x8dni misli doda Leninovo analizo imperializma. O marksizmu je pisal tudi Stalin. Toda tako Leninova kot Stalinova misel predstavljata teoreti\xc4\x8dni in prakti\xc4\x8dni odmik od filozofskih temeljev marksizma.\n_START_SECTION_\nUresni\xc4\x8devanje Marxa-Lenin\n_START_PARAGRAPH_\nLenin je v svoji interpretaciji marksizma obranil pomen marksisti\xc4\x8dnega materializma in dialektike,_NEWLINE_pri \xc4\x8demer je dokazoval neizbe\xc5\xbenost pri znanstvenem obravnavanju _NEWLINE_dru\xc5\xbebenega razvoja. Ostro se je zoperstavil neokantovskemu revizionizmu,_NEWLINE_ki je bil tedaj navzo\xc4\x8d. _NEWLINE_Bil je zelo kriti\xc4\x8den do lastnih stali\xc5\xa1\xc4\x8d in pogledov ter se na tak _NEWLINE_na\xc4\x8din zavzel za neprestani razvoj filozofske misli. Mo\xc5\xbenost razvoja je _NEWLINE_videl predvsem v plodnem razpravljanju o vsem, kar je pomembnega v _NEWLINE_filozofiji in kar napreduje spoznanje o \xc4\x8dlove\xc5\xa1tvu in razvoj. Tako je v _NEWLINE_marksisti\xc4\x8dno misel vnesel mo\xc4\x8dno komponento, nasprotno dogmatizmu, kenservativizmu in samozadovoljstvu._NEWLINE_Klju\xc4\x8dno vpra\xc5\xa1anje diktature proletariata je po Leninu ustvarjanje tipa _NEWLINE_dru\xc5\xbebene organizacije, v kateri bo oblast v rokah delavnega ljudstva in _NEWLINE_ne obratno, torej da bo oblast nad proletarci. V tem smislu nadaljuje _NEWLINE_Marxovo in Engelsovo misel o tem, da mora dr\xc5\xbeava v socializmu odmreti. _NEWLINE_Prav zato je v za\xc4\x8detku revolucije ve\xc4\x8dkrat poudarjal pomen neposrednega _NEWLINE_upravljanja prek komun._NEWLINE_Lenin se je tako postavil zoper dve socialisti\xc4\x8dni interpretaciji tega _NEWLINE_vpra\xc5\xa1anja. Zavrnil je socialdemokratsko teorijo o \xc4\x8distem demokratizmu in_NEWLINE_birokratsko-etatisti\xc4\x8dno teorijo, ki je stremela k diktaturi _NEWLINE_birokracije. O tem je najve\xc4\x8d pisal v Dr\xc5\xbeava in revolucija (1917) in _NEWLINE_Narodne naloge sovjetske oblasti (1918)._NEWLINE_V 20. stoletju so iz marksizma izhajali in ga kritizirali mnogi pomembni misleci. Med njimi je mad\xc5\xbearski mislec Georg Luk\xc3\xa1cs, ki je menil, da je vsak predmet treba opazovati z vidika celote. Nem\xc5\xa1ki filozof Ernst Bloch je hotel v marksizem vpeljati pojma utopi\xc4\x8dnost in upanje, poudarjal pa je humanisti\xc4\x8dni del Marxove filozofije. Herbert Marcuse, predstavnik frankfurtske \xc5\xa1ole, je s psihoanalizo dokazoval, da nekatera dejstva onemogo\xc4\x8dajo, da bi se krize \xc5\xbeivljenja in dru\xc5\xbebe re\xc5\xa1ile po idejah Marxa in \xc5\xbeeli zmanj\xc5\xa1ati dele\xc5\xbe marksisti\xc4\x8dnih idej v tedanji filozofiji. Italijanski mislec Antonio Gramsci pa je iz marksizma izpeljal teorijo o vodenju dru\xc5\xbebe.\n_START_SECTION_\nUresni\xc4\x8devanje Marxa-Mao\n_START_PARAGRAPH_\nKlub temu, da se je Maovo vodenje Kitajske mo\xc4\x8dno oddaljilo od marksist\xc4\x8dnih teorij, je bilo potrebno, da se je postavil sistem oziroma na\xc4\x8din vodenja dr\xc5\xbeave, je vpliv \xc5\xa1e zmeraj zelo viden. Mao se je na za\xc4\x8detku svojega politi\xc4\x8dnega udestovanje videl kot popolnega marksista in to je bilo tudi potrebna, da je revolucija sploh potekla. Tako se je marksizem na kitajskem po\xc4\x8dasi preoblikoval in se na koncu spremenil v maonizem._NEWLINE_Osnova marksisti\xc4\x8dnih teorij so delavci, ki naj bi vodili revolucijo, Mao pa je postavil na \xc4\x8delo kmete, saj naj bi bila \xc4\x8dlove\xc5\xa1ka mo\xc4\x8d mo\xc4\x8dnej\xc5\xa1a od tehnologije. Marx je v ospredje postavljal tudi neprestano napredovanje dr\xc5\xbeave, kar je razvidno tudi v Maovem vodenju (velik skok naprej), razlika je le v tem, da je na Kitajskem napredovanje potekalo neprenehoma, Marx je pa po\xc4\x8dasne korake. Najve\xc4\x8dji vpliv marksist\xc4\x8dnih teorij na Mao-ta je posreden, saj je znano, da se je Mao najbolj zgledoval po Stalinu(ki je bil marksist), od katerega je prevzel kult voditelja dr\xc5\xbeave in pa gospodarske refore ter je bil tudi \xc4\x8da\xc5\xa1\xc4\x8den na Kitajskem dolgo \xc4\x8dasa po njegovi smrti.\n_START_SECTION_\nNekateri poudarki\n_START_PARAGRAPH_\nMarx je Feuerbachov materializem do\xc5\xbeivljal kot da le-ta \xc4\x8dloveka obravnava kot abstraktno ter ne upo\xc5\xa1teva konkretnih \xc5\xbeivljenjskih pogojev in razmer. Zavedal se je, da mu manjka zgodovinski vidik oziroma razse\xc5\xbenost. Pravi, da v zgodovini obstajajo zakonitosti, ki pa bi jih bilo dobro najti in jih obrniti v \xc4\x8dlovekov prid. _NEWLINE_Marksizem oziroma materialisti\xc4\x8dna dialektika, kakor jo je mogo\xc4\x8de poimenovati, sloni na temeljnem pojmu\xc2\xa0\xc2\xbbpraksa\xc2\xab, ki pomeni zavedno spreminjanje sveta. Vse, kar naj bi nam bilo dano, sta zgodovina in na\xc5\xa1e izku\xc5\xa1nje, ki naj bi se prena\xc5\xa1ale iz roda v rod. Ta del marksizma je poimenovan tudi zgodovinski materializem. Marx je v svojih delih izra\xc5\xbeal ideje, da se zasebna lastnina ukine in da se zdru\xc5\xbeuje humanizem s komunizmom. _NEWLINE_Marx je v predgovoru k delu H kritiki politi\xc4\x8dne ekonomije predstavil svoj pogled na dru\xc5\xbebo. Med drugim je zapisal, da je dru\xc5\xbeba zgrajena na ekonomskih temeljih, na kateri stoji politi\xc4\x8dna in pravna nadgradnja oziroma superstruktura, ki ji ustrezajo oblike dru\xc5\xbebene misli. Marx vir dru\xc5\xbebenih sprememb vidi v preoblikovanju ekonomskih odnosov, ki so rezultat razvoja produkcijskih sil. _NEWLINE_Da sta se tako Engels kot Marx zavzemala za spreminjanje sveta, se poka\xc5\xbee leta 1848, ko izide njun politi\xc4\x8dni manifest (Komunisti\xc4\x8dni manifest), a ju poraz revolucij po Evropi razo\xc4\x8dara. Eden od delov marksizma, ko se je Marx za\xc4\x8del ukvarjati z ekonomsko strukturo kapitalisti\xc4\x8dne dru\xc5\xbebe, je tudi njegova ideja, da proletarske revolucije vodijo v nov dru\xc5\xbebeni red, po\xc4\x8dasi pa v brezrazredno dru\xc5\xbebo. _NEWLINE_Marx je ugotovil, da je v kapitalizmu delo postala komodificirana dobrina, kar povzro\xc4\x8da dodatno alienacijo oziroma odtujevanje. Konec alienacije predvideva nastanek komunizma, ki med drugim vklju\xc4\x8duje ukinitev zasebne lastnine na splo\xc5\xa1no, \xc5\xa1e zlasti pa dela, kot ga pozna in spodbuja kapitalizem. Kapitalizem kreira vse bolj \xc5\xa1tevil\xc4\x8den dru\xc5\xbebeni sloj, ki ne more prodati ni\xc4\x8d drugega kot svoje delo in je torej zainteresiran za ukinitev zasebne lastnine._NEWLINE_Marcuse, Adorno in Horkheimer so bili najvidnej\xc5\xa1i predstavniki Frankfurtske \xc5\xa1ole, torej tistega dela marksizma in levice, ki se je odlo\xc4\x8dno in kriti\xc4\x8dno postavil povprek zoper stalinizmu, realnem socializmu in celotnem vzhodnoevropskem marksizmu.\n_START_SECTION_\nKriti\xc4\x8dna teorija\n_START_PARAGRAPH_\nV \xc5\xa1ir\xc5\xa1em smislu pod kriti\xc4\x8dno teorijo razumemo vse kar nasprotuje \xc2\xbbestablishmentu\xc2\xab, vsemu tistemu kar je institucionalizirano, kar je del vladajo\xc4\x8dega reda v sociologiji (ne v dru\xc5\xbebi). _NEWLINE_V o\xc5\xbejem smislu pod kriti\xc4\x8dno teorijo razumemo samo t. i. Frankfurtsko \xc5\xa1olo._NEWLINE_Predstavniki: _NEWLINE_Max Horkheimer,_NEWLINE_Theodor Adorno,_NEWLINE_Herbert Marcuse,_NEWLINE_Erich Fromm,_NEWLINE_Walter Benjamin,_NEWLINE_Franz Neumann in _NEWLINE_J\xc3\xbcrgen Habermas.\n_START_SECTION_\nMarksizem v ekonomiji\n_START_PARAGRAPH_\nMarksisti\xc4\x8dna ekonomija oziroma marksisti\xc4\x8dna \xc5\xa1ola ekonomske misli je smer v ekonomski znanosti, ki se je razvila na temelju ekonomske teorije, ki jo je v 19. stoletju razvil Karl Marx. _NEWLINE_Po izvedbi oktobrske revolucije, leta 1917, v Rusiji, so bolj\xc5\xa1eviki, pod vodstvom Lenina, v Sovjetski zvezi prepovedali pou\xc4\x8devanje znanstvene ekonomije in dovolili zgolj pou\xc4\x8devanje in \xc5\xa1tudij marksisti\xc4\x8dne ekonomije. Po njihovem zgledu so ekonomske \xc5\xa1ole v Vzhodni Evropi, deloma tudi v Jugoslaviji oziroma Sloveniji, uvedli marksisti\xc4\x8dno ekonomijo.'