b'\n_START_ARTICLE_\nJosip Costaperaria\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nPo kon\xc4\x8dani prvi gimnaziji v Zagrebu je najprej \xc5\xa1tudiral arhitekturo na Tehni\xc4\x8dni visoki \xc5\xa1oli na Dunaju in potem v \xc5\xa1tudijskem letu 1899/1900 na Akademiji upodabljajo\xc4\x8dih umetnosti na Dunaju pri Ottu Wagnerju. \xc5\xa0tudija takrat ni kon\xc4\x8dal, ampak \xc5\xa1ele leta 1927 pri prof. dr. Clemensu Holzmeisterju na Akademie der bildenden Kunst na Dunaju. V \xc4\x8dasu Avstro-Ogrske monarhije je \xc5\xbeivel v Trstu s slovensko koncertno pevko Miro Dev, s katero se je kasneje poro\xc4\x8dil. Najprej je delal pri arhitektu Maksu Fabianiju in vodil gradnjo slovenskega Narodnega doma v Trstu in Trgovskega doma v Gorici. Ko je delal pri Konzorciju bene\xc5\xa1kih in\xc5\xbeenirjev in konstrukterjev v Trstu, je naredil ve\xc4\x8d manj\xc5\xa1ih projektov, kot samostojen arhitekt pa Me\xc5\xa1\xc4\x8dansko de\xc5\xa1ko \xc5\xa1olo v Postojni (1907\xe2\x80\x931909), \xc5\xa1olo Cirila in Metoda in \xc5\xbdivnostensko banko v Trstu. Po prvi svetovni vojni je v \xc4\x8dasu dr\xc5\xbeave SHS in Kraljevine Jugoslavije zasnoval: Ljubljanski velesejem (1921), Ljubljanski dvor (1923\xe2\x80\x931925), hi\xc5\xa1i \xc5\xa0uklje (1928) in Dular (1930), vile in blok \xc5\xa0ahovnica na Vrta\xc4\x8di (1931\xe2\x80\x931933) in drugo. Bil je arhitekt senatorja in nekdanjega ljubljanskega \xc5\xbeupana Ivana Hribarja, dru\xc5\xbeine von Pongratz na Bledu in kneza K. A. Auersperga, kot tudi \xc4\x8dlan Rotary kluba Ljubljana in \xc5\xa1tevilnih \xc5\xbeirij, dru\xc5\xa1tev ter kulturnih krogov. Znan je kot petkovec \xe2\x80\x93 v modernizem usmerjene skupine arhitektov, ki je bila opozicija Ple\xc4\x8dniku. Po drugi svetovni vojni je bil s strani nove oblasti obto\xc5\xbeen zaradi sodelovanja pri Fiera di Lubiana leta 1941, ki je bil organiziran v \xc4\x8dasu italijanske okupacije, vendar je bil kasneje opro\xc5\xa1\xc4\x8den. V biroju Projektivnega zavoda \xe2\x80\x93 Slovenija projekt je po drugi svetovni vojni naredil ve\xc4\x8d prenov in novogradenj, najbolj kakovostno povojno delo pa je nadzidava sodne pala\xc4\x8de v Ljubljani (1949\xe2\x80\x931953). Umrl je osamljen in v pomanjkanju v Ljubljani._NEWLINE_Enainpetdeset let po njegovi smrti je bila konec leta 2002 organizirana razstava o njem in njegovem ljubljanskem opusu v Spomeni\xc5\xa1kovarstvenem centru v Ljubljani, ki jo je pripravil Bogo Zupan\xc4\x8di\xc4\x8d, leta 2004 pa je iz\xc5\xa1la knjiga Arhitekt Josip Costaperaria in ljubljansko moderno me\xc5\xa1\xc4\x8danstvo, ki jo je napisal isti avtor._NEWLINE_Njegova \xc5\xbeena je bila Mira Costaperaria - Dev (1882\xe2\x80\x941934) sopranistka in koncertna pevka.'