b'\n_START_ARTICLE_\nAndrej Chenier\n_START_SECTION_\n1. stopnjevanje\n_START_PARAGRAPH_\nStrahovlada revolucije Andreja hudo prizadeva, sebi in drugim prerokuje giljotino, vsi trepetajo pred Robespierrom, Krepostnim, Nepodkupljivim, ki po\xc5\xa1ilja ljudi v smrt po teko\xc4\x8dem traku. Andrej ve, da je ubijanje zlo, groza ga je, da je pri tem sodeloval, o\xc4\x8dita si, da ni\xc4\x8d storil za ustavitev nasilja; iz ljubezni do prijatelja Robespierra je za\xc5\xa1el v praznino, se umazal, ni ve\xc4\x8d odlikovani lunin sin \xe2\x80\x93 se spla\xc4\x8da potemtakem \xc5\xa1e \xc5\xbeiveti? S svojim obupom postane sumljiv, fanati\xc4\x8dni Saint Just ga sovra\xc5\xbei, ga obto\xc5\xbeuje, da je pla\xc4\x8danec sovra\xc5\xbenikov, revoluciji in Robespierru nevaren. Nekateri \xc4\x8dlani konventa \xc5\xbee naklepajo tiranovo smrt, a Chaniera izlo\xc4\x8dijo iz zarote kot neresnega, zapitega pesnika. On pa sanja o mogo\xc4\x8dni nepredirnosti, ki posu\xc5\xa1i vse solze in \xc5\xbeelje. Glej, ne pr\xc5\xa1i svetloba izozad?\n_START_SECTION_\n2. stopnjevanje\n_START_PARAGRAPH_\nRobespierre je poln strahov, povsod sumi morilce, nemir mu \xc5\xa1e stopnjuje Saint Just, ki je sicer brezpogojno vdan, a ga s fanatizmom hujska; kaj \xc4\x8de prav on za hrbtom skriva no\xc5\xbe? Andreja ima rad, prijatelj mu je in v svojih pesmih je poveli\xc4\x8dal revolucijo kot nih\xc4\x8de \xe2\x80\x93 kdo ho\xc4\x8de njegovo smrt? To ihto je treba zaustaviti, z Andrejem raz\xc4\x8distiti \xe2\x80\xa6 Toda Andrej odkrito izpove svoje dvome in razo\xc4\x8daranja nad revolucijo, ki se je iz gore\xc4\x8de vere v paradi\xc5\xbe spremenila v kri in zlo\xc4\x8din. Prijatelj mu je bil idol, zdaj ga vidi golega, ledenega krepostnika, morilca, ki u\xc5\xbeiva ko mimo njegovih oken vozijo obsojene h giljotini \xe2\x80\x93 namesto raja se izza vsakega ogla pa\xc4\x8di hudi\xc4\x8d! Smrt bo za Andreja odre\xc5\xa1itev, za pravlji\xc4\x8dno bitje, ki se je neko\xc4\x8d skozi revolucijo opoteklo \xe2\x80\xa6 Za Robespierra je v tem pogovoru Andrejeva krivda potrjena, uka\xc5\xbee ga odpeljati pred tribunal.\n_START_SECTION_\nEpilog\n_START_PARAGRAPH_\nRobespierre ima pred konventom zanosen govor, ko zasli\xc5\xa1i Andrejev glas, ki mu kli\xc4\x8de: \xc4\x8dez tri dni pride\xc5\xa1 za menoj! Po\xc4\x8duti se kot Abraham, ki je ljubljenega sina Izaka na \xc5\xbertvenik privezal, ogro\xc5\xbeen je, za pasom slehernega sluti morilski no\xc5\xbe, - o revolucija, kak\xc5\xa1ne stra\xc5\xa1ne rane prizadeva\xc5\xa1! A kljub vsemu, treba je opraviti republikansko dol\xc5\xbenost: strogo, jasno in odlo\xc4\x8dno!'