b'\n_START_ARTICLE_\nEdgar Bauer\n_START_SECTION_\nHegeljanstvo\n_START_PARAGRAPH_\nEdgar Bauer je bil rojen v Charlottenburgu, predmestju glavnega mesta Nem\xc4\x8dije, Berlinu. \xc5\xa0tudiral je sodno prakso in filozofijo na berlinski univerzi, kjer je postal \xc4\x8dlan kroga Mladoheglovcev skupaj z bratom Brunom Bauerjem. Drugi \xc4\x8dlani tega kroga so bili \xc5\xa1e: Arnold Ruge, Karl Marx, Max Stirner, Friedrich Engels, Georg Herwegh, Karl Gr\xc3\xbcn, Moses Hess in Mikhail Bakunin. Takrat je tesno sodeloval z Engelsom. Edgar Bauer je kmalu za\xc4\x8del veliko prispevati k raznolikem opusu filozofskih in politi\xc4\x8dnih publikacij, izstopajo\xc4\x8d s posebej entuziasti\xc4\x8dno revolucionarno ideologijo. Ni sledil materialisti\xc4\x8dni smeri, ki jo je v krog mladohegeljskih filozofov vpeljal Ludwig Feuerbach, tako kot Marx, Engels, Gr\xc3\xbcn ter drugi, ampak je ostal zvest neofihteanski idealisti\xc4\x8dni filozofiji akcije, ki jo je \xc5\xa1iril njegov brat Bruno. Tako kot slednji, je bil tudi Edgar zadrt ateist in je smatral osvoboditev od religije kot predpogoj socialne osvoboditve. Za razliko od Bruna, ki je bil skepti\xc4\x8den glede socializma, se je Edgar smatral za socialista, Hess Gr\xc3\xbcn pa ga je smatral za pravega socialista. Ko je bil Bruno Bauer odpoklican z akademske pozicije zaradi svojega ateisti\xc4\x8dnega stali\xc5\xa1\xc4\x8da, je Edgarju postalo jasno, da mu je akademska kariera blizu zaradi bratovega ugleda in svojih dose\xc5\xbekov kot radikalnemu publicistu. Leta 1842 je prenehal \xc5\xa1tudirati in postal svobodni avtor ter novinar. Doprinesel je k liberalnemu \xc4\x8dasopisu Rheinische Zeitung in tudi drugim publikacijam.\n_START_SECTION_\nZapor in izgnanstvo\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1843 je izdal knjigo z naslovom Konflikt kritike v cerkvi in dr\xc5\xbeavi. To je povzro\xc4\x8dilo, da je bil obto\xc5\xbeen hujskanja. Zaprt je bil za \xc5\xa1tiri leta v trdnjavi v Magdeburgu. Medtem ko je bil v je\xc4\x8di, sta njegova biv\xc5\xa1a sodelavca Marx in Engels objavila ostro kritiko Edgarja in njegovega brata Bruna v knjigi Sveta dru\xc5\xbeina. Engels je Karlu Marxu leta 1844 v Parizu predlagal, naj skupaj napi\xc5\xa1eta kritiko Mladoheglovcev, kar je bil za\xc4\x8detek njunega prijateljstva. Knjiga je kriti\xc4\x8dna do Mladoheglovcev in njihovega trenda mi\xc5\xa1ljenja, ki je bil takrat zelo priljubljen v akademskih krogih. Naslov je predlagal zalo\xc5\xbenik Lowenthal in je bil mi\xc5\xa1ljen kot sarkasti\xc4\x8dno sklicevanje na brata Bauer in njune podpornike, ki so posku\xc5\xa1ali na kriti\xc4\x8den na\xc4\x8din obnoviti kr\xc5\xa1\xc4\x8danstvo, zato tudi podnaslov Kritika kriti\xc4\x8dne kritike. Knjiga je prinesla \xc5\xa1tevilne polemike z raznimi novicami in povzro\xc4\x8dila, da je Bruno Bauer posku\xc5\xa1al izpodbiti knjigo v \xc4\x8dlanku v Wigandovem Vierteljahrsschrift leta 1845. Trdil je, da Marx in Engels ne razumeta, kaj je posku\xc5\xa1al povedati. Marx je kasneje odgovoril na Edgarjev odgovor s svojim \xc4\x8dlankom v reviji Gesellschaftsspiegel januarja 1846. Z napadom sta nadaljevala v knjigi Nem\xc5\xa1ka ideologija (1846), ki pa takrat ni iz\xc5\xa1la. Kljub temu je Edgar Bauer ohranil prijateljske odnose s svojima kritikoma. Izpu\xc5\xa1\xc4\x8den, na ve\xc4\x8der revolucije leta 1848, je Edgar Bauer sodeloval v revolucionarnem boju v Berlinu in Hamburgu. Po porazu revolucionarjev se je skrival in kasneje \xc5\xbeivel pod la\xc5\xbenim imenom v Altoni \xc5\xa1e nekaj let, zaposlen kot novinar. Med nem\xc5\xa1ko-dansko vojno v Schleswig-Holsteinu (1848-51) je podpiral dansko stran._NEWLINE_Leta 1851, ko se je soo\xc4\x8dil z neizogibno aretacijo, je pobegnil na Dansko in od tam v London, kjer je \xc5\xbeivel v prebe\xc5\xbeni\xc5\xa1tvu za nekaj let. V tem obdobju je pogosto sre\xc4\x8deval Karla Marxa, ki je \xc5\xbeivel v Londonu, ampak v njunem odnosu ni bilo obojestranskega spo\xc5\xa1tovanja. Med prepirom z Marxom, je Bauer izgubil potrpljenje, se razjezil ter ga udaril v obraz. Razo\xc4\x8daran nad neuspehom revolucije in brez stika z ve\xc4\x8dino sopreganjancev, je Bauer postajal vedno bolj konservativen (kot tudi njegov brat Bruno). Med letoma 1852 in 1861 je delal pod krinko kot obve\xc5\xa1\xc4\x8devalec danske policije. Leta 1856 se je javno distanciral od nekdanjih revolucionarnih pogledov.\n_START_SECTION_\nPomilostitev in konservatizem\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1861 je bil pomilo\xc5\xa1\xc4\x8den, kar mu je omogo\xc4\x8dilo vrnitev v Nem\xc4\x8dijo. Tedaj se je, \xc5\xbee v celoti konservativen, odpovedal anarhizmu, socializmu, demokraciji, ateizmu in kriti\xc4\x8dni filozofiji. Ustalil se je v Hannovru in postal pruski civilni uslu\xc5\xbebenec ter leta 1870 za\xc4\x8del z izdajo konservativne periodi\xc4\x8dne publikacije Cerkveni listi. Umrl je v Hannovru 18. 08. 1886. Njegova knji\xc5\xbeevna zapu\xc5\xa1\xc4\x8dina je v Arhivu socialne demokracije v Bonnu.'