b'\n_START_ARTICLE_\nGotfrid Pfeifer\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1724 je v Kamniku vstopil v fran\xc4\x8di\xc5\xa1kanski red, ter 1732 ali 1733 pri\xc5\xa1el v Novo mesto. Od 1735 je slu\xc5\xbeboval na Sveti Gori pri Gorici, leta 1745 pa je postal gvardijan v Novem mestu. Pozneje pa je bil tu v letih 1748/1753, 1757/1760 in 1766/1769 tudi fran\xc4\x8di\xc5\xa1kanski provincial. Pisal je teolo\xc5\xa1ke in zgodovinske razprave ter filozofska dela. Kot filozof je bil predstavnik sholasti\xc4\x8dne filozofije. Njegovo glavno delo Cursus philosophicus praelectus iuxta mentem Doctoris Subtilis studiosae iuventuti ponazarja sholasti\xc4\x8dni filozofski sistem v 3 delih (dialektika z logiko, filozofija narave in metafizika). V rokopisu je ohranjen samo 2.del, ki ka\xc5\xbee, da je bil Pfeifer vnet zagovornik filozofije Janeza D. Skota. Prav Sveta Gora pri Gorici, kjer je leta 1735/1736 nastal rokopis, je bilo eno najpomembnej\xc5\xa1ih sredi\xc5\xa1\xc4\x8d skotizma, ki je poudarjal, da ima volja prvenstvo nad razumom, da se du\xc5\xa1evne zmo\xc5\xbenosti ne razlikujejo od du\xc5\xa1e stvarno, ampak samo logi\xc4\x8dno, in da je predmet uma ne samo splo\xc5\xa1no, ampak tudi posamezno.'