b'\n_START_ARTICLE_\nFranc Avsec\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nAvsec je gimnazijo obiskoval v Novem mestu, teologijo pa v Ljubljani in bil 1888 posve\xc4\x8den v duhovnika. Po posvetitvi je bil kaplan v raznih krajih, nato od 1899 \xc5\xbeupnik v Velikih Brusnicah, od 1900 do 1919 v Podkum in nato do smrti v Lescah. \xc5\xbde v \xc5\xa1tudentskih letih se je navdu\xc5\xa1il za cerkveno umetnost. Povsod tam kjer je slu\xc5\xbeboval je risal na\xc4\x8drte cerkva, \xc5\xa1tudiral njihovo stavbno zgodovino in konservatorsko problematiko. Leta 1904 je bil imenovan za \xc4\x8dastnega konservatorja dunajske Centralne komisije za varstvo spomenikov, bil od 1913 zaupnik De\xc5\xbeelnega konservatorskega urada za Kranjsko in nato Spomeni\xc5\xa1kega urada za Slovenijo. Njegovo dragoceno gradivo, ki ga je zbral, hranita Nad\xc5\xa1kofijski arhiv v Ljubljani in Zavod RS za varstvo naravne in kulturne dedi\xc5\xa1\xc4\x8dine\n_START_SECTION_\nDelo\n_START_PARAGRAPH_\nAvsec je v Izvestju dru\xc5\xa1tva za kr\xc5\xa1\xc4\x8dansko umetnost objavil \xc4\x8dlanka: Pogled na cerkvene umetnine in nasvet (1898) in Stara kartuzijanska cerkev v Pleterjah (1907). Poleg tega je popisoval in risal zgodovinske stavbe; zmeril in narisal je par sto cerkva, med njimi vse ljubljanske, zagreb\xc5\xa1ko katedralo, va\xc5\xbenej\xc5\xa1e cerkve v Kranju in okolici, vse cerkve radovlji\xc5\xa1kega okraja, gornjegrajsko katedralo in druge._NEWLINE_Urejal je protialkoholno glasilo Pi\xc5\xa1\xc4\x8dalko (1905-1906, od 5. \xc5\xa1t. dalje) ter pisal za njo \xc4\x8dlanke; izdal je bro\xc5\xa1uro: Proti alkoholu \xe2\x80\x93 brez dvoma! (1906). Na gospodarskem podro\xc4\x8dju je skrbel za zidanje kapnic, vodovodov in cest.'