b'\n_START_ARTICLE_\nBiotska raznovrstnost Nove Zelandije\n_START_PARAGRAPH_\nBiotska raznovrstnost na Novi Zelandiji, velika oto\xc5\xa1ka dr\xc5\xbeava, ki se nahaja v jugozahodnem Tihem oceanu, je pestra in izrazita. Spreminjala se je ve\xc4\x8d milijonov let v katerih so se vrste razvile glede na lokalne okoli\xc5\xa1\xc4\x8dine. Nedavno so del teh okoli\xc5\xa1\xc4\x8din postali tudi ljudje. Novozelandska biotska raznovrstnost je pred prihodom \xc4\x8dloveka kazala visoko stopnjo endemizma vrst z ob\xc4\x8dasnimi epizodami biolo\xc5\xa1kih sprememb. Globalno izumrtje, ki se je zgodilo pred pribli\xc5\xbeno 65 milijoni let je povzro\xc4\x8dilo izgubo \xc5\xbeivalskih vrst kot so: dinozavri, peterozavri in morski plazilci (npr\xc2\xa0: mozazaver, elazmozaver in pleziozaver). Starodavna favna ni dobro znana, vendar je v \xc4\x8dasu pred 19 milijoni let v Novi Zelandiji obstajala vsaj ena vrsta kopenskega sesalca. Vsaj nekaj milijonov let pred prihodom \xc4\x8dloveka in komenzalnih vrst na otokih ni bilo kopenskih sesalcev z izjemo netopirjev in tjulnjev. Kopensko favno so po ve\xc4\x8dini tvorili pti\xc4\x8di in \xc5\xbeu\xc5\xbeelke. Nova Zelandija je sprejela nacionalni na\xc4\x8drt ukrepanja, ki bo omogo\xc4\x8dil za\xc5\xa1\xc4\x8dito ogro\xc5\xbeene flore in favne v Novi Zelandiji.\n_START_SECTION_\nEvolucija\n_START_PARAGRAPH_\nRazpad superkontinenta Gondwana je vzrok za biolo\xc5\xa1ke sorodnosti nastalih kontinentov in mikrokontinentov. Zelandija (kontinentalna skorja iz katere sta se pozneje razvili Nova Zelandija in Nova Kaledonija) se je za\xc4\x8dela odmikati od Antarti\xc4\x8dne Gondwane pred 85 milijoni leti, prelom pa se je zaklju\xc4\x8dil pred 66 milijoni let. Od takrat naprej se premika severno in se spreminja relief in ozra\xc4\x8dje. Pred pribli\xc5\xbeno 23 milijoni let je ve\xc4\x8dina Nove Zelandije bila \xc5\xa1e pod vodno gladino. Nekatere ocene ka\xc5\xbeejo, da je samo 18% trenutne povr\xc5\xa1ine ostalo nad vodo. Geolo\xc5\xa1ki dokazi prav tako ne izklju\xc4\x8dujejo mo\xc5\xbenosti, da je bila v celoti potopljena ali vsaj omejena na manj\xc5\xa1e otoke. Danes je pribli\xc5\xbeno 93% kontinenta Zelandije \xc5\xa1e vedno pod morjem. Nekateri elementi Gondwanskih \xc5\xbeivih organizmov so v Novi Zelandiji prisotni \xc5\xa1e danes, kot na primer\xc2\xa0: ju\xc5\xbene bukev in podokarpi, ohranila se je tudi prepoznavna favna \xc5\xbeu\xc5\xbeelk, Novozeladske nenavadne \xc5\xbeabe in tuatara in nekateri Novozelandski pti\xc4\x8di. Zdi se da so tudi nekateri primitivni sesalci bili del prvotnega tovora. Ali je katerikoli od teh taksonov potomec pre\xc5\xbeivel iz starodavnega tovora ostaja nedokazano. Nedavne molekularne raziskave so pokazale, da so tudi ikoni\xc4\x8dne Gondwanske ju\xc5\xbene bukve (Nothofagus) prispele na Novo Zelandijo po njeni odcepitvi od Gondwane. Obstaja visoka stopnja interspecifi\xc4\x8dnosti in hibridizacije med Novozelandskimi rastlinami in \xc5\xbeivalmi._NEWLINE_Dva vira Novozelandske biotske raznovrstnosti po odcepitvi od Gondwane sta speciacija in zra\xc4\x8dno ali morsko priseljevanje. Ve\xc4\x8dina priseljencev je pri\xc5\xa1la iz Avstralije in tvori ve\xc4\x8dino Novozelandskih pti\xc4\x8dev in netopirjev ter nekatere rastlinske vrste, ki jih je prinesel veter ali pa pti\xc4\x8dja prebavila. Nekateri od teh priseljencev so prispeli tako dolgo nazaj, da so njihove povezave z Avstralskimi predniki negotove; na primer izvor nenavadnih kratkorepih netopirjev (Mystacinidae) je bil neznan do odkritja fosilov iz miocena v Avstraliji. Za papige iz dru\xc5\xbeine Cyanoramphus verjetno izvirajo iz Nove Kaledonije in so uspe\xc5\xa1no naselile \xc5\xa1tevilne otoke na tem obmo\xc4\x8dju. Povezava med oto\xc5\xa1kima skupinama pa tudi vklju\xc4\x8duje sorodnost med gekoni in skinki.\n_START_SECTION_\nRastlinska biotska raznovrstnost\n_START_PARAGRAPH_\nZgodovina, podnebje in geologija Nove Zelandije so ustvarili veliko raznolikost v vegetacijskih vrstah Nove Zelandije. Dve glavni vrsti gozdov, ki prevladujeta sta podokarpi in ju\xc5\xbene bukve. Podokarpi (Podocarpaceae) stara zimzelena golo-semenska dru\xc5\xbeina dreves so se le malo spreminjala v zadnjih 190 milijonih let. Za gozdove kjer prevladujejo podokarpi je zna\xc4\x8dilna zaprta gosta kro\xc5\xa1nja in podrast, ki jo sestavljajo listavci in grmovje. Gozdovi ju\xc5\xbenih bukev, iz rodu Nothofagus, obsegajo manj raznolik habitat in gozdovi s kro\xc5\xa1njami \xc5\xa1tirih vrst bukev omogo\xc4\x8dajo le enotno podrast. Na severu Nove Zelandije so podokarpovskim gozdovom prevladovali starodavni velikani Kauri. To so nekatera najve\xc4\x8dja drevesa na svetu, ki dr\xc5\xbeijo rekord za najve\xc4\x8djo prostornino lesa v enem samem drevesu. Vrednost tega je bila o\xc4\x8ditna zgodnjim Evropskim priseljencem in ve\xc4\x8dina teh dreves je bila podrtih._NEWLINE_Preostale vegetacijske vrste v Novi Zelandiji vklju\xc4\x8dujejo razli\xc4\x8dne trave, ki jih ve\xc4\x8dinoma povezujemo s podalpskimi podro\xc4\x8dji in ni\xc5\xbejimi grmi\xc5\xa1\xc4\x8di, ki se nahajajo med travniki in gozdovi. Tem grmi\xc5\xa1\xc4\x8dem na\xc4\x8deloma prevladujejo marjetice, ki lahko olesenijo in zrastejo do vi\xc5\xa1ine treh metrov.\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivalska raznolikost\n_START_PARAGRAPH_\nDo leta 2006, so mislili, da pred \xc4\x8dlovekom, z izjemo netopirjev in morskih sesalcev, na Novi Zelandiji ni bilo sesalcev. Odkritje stegnenice in \xc4\x8deljusti izumrlega ne-lete\xc4\x8dega sesalca v Otagu, katerega starost je bila datirana pred 16 do 19 milijoni let, je spremenila pogled na Novozelandsko evolucijsko zgodovino, saj jasno ka\xc5\xbee, da so bili sesalci del Novozelandske favne \xc5\xbee pred odcepitvijo od Gondwane. Fosil so poimenovali SB sesalec. Ni znano kdaj ali zakaj so sesalci na Novi Zelandiji izumrli, znano pa je da niso bili prisotni nekaj milijonov let pred prihodom \xc4\x8dloveka._NEWLINE_Kratkorepi netopitrji eno\xc4\x8dlanske dru\xc5\xbeine Mystacinidae, so se prvi\xc4\x8d pojavili v Oglicenu ali prej. Gre za edinstveno vrsto netopirja, zaradi njihove edinstvenih kopenskih strategij iskanja hrane; zasluge temu pripisujemo pomanjkanju konkuren\xc4\x8dnih kopenskih sesalcev, \xc4\x8deprav prisotnost \xc5\xbee kopenskih Ikaropsov v miocenski Avstraliji ka\xc5\xbee, da se je njihova kopenskost razvila v celinskem delu, med tem ko so fosili Saint Bathans favne iz mistacena sobivali \xc5\xa1e z enim kopenskim bitjem, sesalcem Saint Bathans. Nekatere rastline so se razvile v so\xc5\xbeitju z netopirji, ki jih sedaj oplajajo tudi na zemlji. Dolgorepi netopir (Chalinolobus tuberculatus), je pri\xc5\xa1el nekoliko kasneje in je relativno pogost. Miocenska Saint Bathens favna prav tako ohranja ostanke netopirjev dru\xc5\xbeine Vespertilionidae in ve\xc4\x8d vrst incertae sedis._NEWLINE_Pti\xc4\x8di sestavljajo najpomembnej\xc5\xa1i del Novozeladske vreten\xc4\x8darske favne. Ni jasno ali ve\xc4\x8dina ptic na Novi Zelandiji izvira iz Gondwane. DNK dokazi ka\xc5\xbeejo, da so celo teka\xc4\x8di (kivi in moe) prispeli \xc5\xa1ele po odcepitvi od Antarktike. Nedavne \xc5\xa1tudije ka\xc5\xbeejo na to, da so Novozelandski str\xc5\xbeki Gondwanski potomci. DNK raziskave ka\xc5\xbeejo da so str\xc5\xbeki najstarej\xc5\xa1i od vseh ptic Passeriformes. Odcepili naj bi se od drevesa svojih prednikov v \xc4\x8dasu ko je Nova Zelandija postala izolirana kopenska masa. V odsotnosti sesalcev so se pti\xc4\x8di razpr\xc5\xa1ili v ni\xc5\xa1e, ki jih navadno zapolnijo sesalci v drugih ekosistemih._NEWLINE_Moe, ki jih je sestavljalo 11 vrst so bili veliki pti\xc4\x8di in so posledi\xc4\x8dno bili plen velikanskega Haastovega orla ali orla Harpagornis. Moe in orli so izumrli kmalu po prihodu \xc4\x8dloveka v Novo Zelandijo pribli\xc5\xbeno okoli leta 1300. Zdi se, da so \xc4\x8dlove\xc5\xa1ki lovci iztrebili populacijo Moj, kar je orlu Harpagornis odvzelo primarni vir hrane in je vodilo do njihovega izumrtja. Za Novo Zelandijo so zna\xc4\x8dilni kiviji, ki so zapolnili vlogo manj\xc5\xa1ega plena, ki se hrani z \xc5\xbeu\xc5\xbeelkami, enigmati\xc4\x8dni adzebill pa je bil univerzalni vsejed. Callaeidae so v Novi Zelnadiji dru\xc5\xbeina endemi\xc4\x8dnih ptic, ampak mnogi drugi Novozelandski ptii\xc4\x8di ka\xc5\xbeejo jasne povezave z Avstralijo, te vklju\xc4\x8dujejo: Novozelandski golob in sokol, razne papige, moko\xc5\xbe, mo\xc4\x8dvirnik, sove in morske ptice (\xc4\x8deprav pogosto z Novozelanskimi zna\xc4\x8dilnostmi). Od 245 vrst ptic iz \xc5\xa1ir\xc5\xa1ega Novozelandskega podro\xc4\x8dja (glavni in stranski otoki in otok Norfolk), 174 je endemi\xc4\x8dnih, pribli\xc5\xbeno 71%. Od tega je bilo pribli\xc5\xbeno 32% vseh rodov endemi\xc4\x8dnih._NEWLINE_Na Novi Zelandiji niso bile najdene igane ali agame; ku\xc5\xa1\xc4\x8darje zastopajo geki in sinki, ki so prispeli ve\xc4\x8dkrat. Fosili ka\xc5\xbeejo na izjemno raznoliko herpetofauno v \xc4\x8dasu miocena, znane predstavnike iz Saint Bathens favne vklju\xc4\x8dujejo: mekosu\xc5\xa1inski krokodil, meiolanid in pleurodirske \xc5\xbeelve. Tutara ki je lahko zrastla do 60 cm je najve\xc4\x8dji novozelandski plazilec in zadnji pre\xc5\xbeiveli \xc4\x8dlan neko\xc4\x8d raznolike dru\xc5\xbeine Sphenodontia. \xc5\xbdabe, ki zaradi svoje intolerance za slano vodo, ugibajo, da so se razvile iz svojih prednikov, ki so se odcepili od Gondwane so ena od redkih izjem pravilu da dvo\xc5\xbeivke ni mogo\xc4\x8de najti na oceanskih otokih (\xc5\xa1e en tak primer so \xc5\xbeabe s Fid\xc5\xbeija). Novozelandske redke sladkovodne ribe izvirajo iz vrste diadromus._NEWLINE_Novozelandski nevreten\xc4\x8darski pripadniki ka\xc5\xbeejo mo\xc4\x8dne povezave z Gondwanskimi sorodniki, in so se razvili zelo raznoliko, \xc4\x8deprav neenakomerno. Obstaja ve\xc4\x8d kot tiso\xc4\x8d vrst pol\xc5\xbeev in mnoge vrste \xc5\xbeu\xc5\xbeek so postale velike in izgubile sposobnost letenja, to \xc5\xa1e zlasti velja za kobilice in hro\xc5\xa1\xc4\x8de. Obstaja pa manj kot 12 vrst mravelj. Najbolj znana Novozelandska \xc5\xbeu\xc5\xbeelka Vete, so talno bivajo\xc4\x8di sorodniki \xc4\x8dri\xc4\x8dkov, ki pogosto dose\xc5\xbeejo ogromne velikosti.\n_START_SECTION_\n\xc4\x8clove\xc5\xa1ki vpliv\n_START_PARAGRAPH_\nPrihod \xc4\x8dloveka v Novo Zelandijo je predstavljal velik izziv za avtohtone vrste in je povzro\xc4\x8dil izumrtje ve\xc4\x8dine. To se je zgodilo predvsem zato, ker so se mnoge vrste v Novi Zelandiji ve\xc4\x8d milijonov let razvijale v odsotnosti plenilcev sesalcev (stanje znano kot ekolo\xc5\xa1ka naivnost) in posledi\xc4\x8dno niso imele odgovorov ali sposobnosti, da se izognejo ali pobegnejo tak\xc5\xa1nim gro\xc5\xbenjam. \xc4\x8clovek je na Novo Zelandijo prinesel (namerno ali ne) mno\xc5\xbeico spremljajo\xc4\x8dih vrst, za\xc4\x8den\xc5\xa1i s polinezijsko podgano, hermelini, podlasicami, \xc4\x8drnimi podganami, Norve\xc5\xa1kimi podganami, oposumi, divjimi ma\xc4\x8dkami in psi v ostalem pa tudi nekaj rastlinojedcev kot so jeleni, valabiji in tar (vrsta divje koze iz Himalaj), ki so negativno vplivali na avtohtono vegetacijo._NEWLINE_Datum prvega prihoda \xc4\x8dloveka (Maori) na Novo Zelandijo je ocenjen pribli\xc5\xbeno na leto 1300 in dokazi ka\xc5\xbeejo, da se je polinezijska podgana priselila ob podobnem \xc4\x8dasu. Njen prihod je spro\xc5\xbeil prvi val izumrtja, v katerem so izumrli manj\xc5\xa1i, nemo\xc4\x8dni, yemeljsko gnezde\xc4\x8di pti\xc4\x8di, primer je Novozelandska podhujka. Drugi val pa so spro\xc5\xbeili Maori sami, ki so plenili veliko ve\xc4\x8djih vrst kot so: moa, adzebil, nekaj ve\xc4\x8djih vrst rac in gosi za hrano. Za orla Harpagonis in pti\xc4\x8da Circus eylesi se verjame, da sta izumrla zaradi izgube primarnega vira hrane. Tretji val izumrtji so povzro\xc4\x8dili evropski priseljenci, ki so s sabo prinesi \xc5\xa1tevilne nove vrste sesalcev, zlasti doma\xc4\x8do ma\xc4\x8dko, prav tako pa so povzro\xc4\x8dili \xc5\xa1e nadaljnje spremembe habitata. Verjame se, da je ve\xc4\x8d kot 50% Novozelandski pti\xc4\x8dev, dolo\xc4\x8dene vrste netopirja in \xc5\xbeab, skinkov in gekov izumrlo; To je drugo najve\xc4\x8dje \xc5\xa1tevilo izumrlih vrst takoj za Havaji._NEWLINE_V nekaterih primerih je izumrtje avtohtonih Novozelandskih vrst povzro\xc4\x8dilo naravno kolonizacijo vrst iz Avstralije. V primeru Zosterops lateralis, ki je koloniziral Novo Zelandijo v \xc4\x8dasu 19. stoletja, je jasno, da ni imel sorodnikov med avtohtonimi vrstami Nove Zelandije in je omejen na novej\xc5\xa1e, \xc4\x8dlove\xc5\xa1ko prinesene vrste. V primeru \xc4\x8drnega laboda, za katerega se je naprej verjelo, da ga je prinesel \xc4\x8dlovek, ampak se sedaj sumi, da so se priselili nazaj sami, kot vrsta, ki je ponovno zasedla svoje biv\xc5\xa1e obmo\xc4\x8dje (izumrli Novozelandski labod je verjetno bil podvrsta \xc4\x8drnega laboda). Prihod pukeka in mo\xc4\x8dvirskega lunja je bolj zanimiv, ker odseva prihod sorodnih vrst v preteklosti, preden so se razvili v takahe in Ejlevega lunja. Neko\xc4\x8d so te specializirane vrste izumirale in so v primeru lunja izumrle, vendar so njihove ni\xc5\xa1e spet proste in kolonizacija se lahko ponovi.\n_START_SECTION_\nUpravljanje\n_START_PARAGRAPH_\nNova Zelandska vlada, s pomo\xc4\x8djo oddelka za okoljevarstvo, agresivno posku\xc5\xa1a za\xc5\xa1\xc4\x8dititi kar je ostalo od Novozelandske biolo\xc5\xa1ke dedi\xc5\xa1\xc4\x8dine. Predstavili so pionirsko delo na podro\xc4\x8dju biolo\xc5\xa1ke obnove otokov, kjer okoli\xc5\xa1ke otoke sistemati\xc4\x8dno o\xc4\x8distijo \xc4\x8dlove\xc5\xa1ko prinesenih vrst, kot so koze, divje ma\xc4\x8dke in podgane. To jim pozneje omogo\xc4\x8da ponovno uvedbo avtohtonih vrst, za katere upajo, da bodo v odsotnosti tujerodnih plenilcev in tekmecev ponovno uspevale. Najdalj\xc5\xa1i projekt tega tipa je otok Kuvier (Cuvier Island), ampak v podobnih projektih so tudi ostali otoki, kot na primer: Tiritiri Mantagi in Mangerov otok. Vzpostavitev za\xc5\xa1\xc4\x8ditnih obmo\xc4\x8dji pa ni omejena samo na otoke in ve\xc4\x8d "ekolo\xc5\xa1kih otokov" je bilo vzpostavljenih na celinski Novi Zelandiji, ki so ograjeni s proti-\xc5\xa1kodljivimi ograjami.'