b'\n_START_ARTICLE_\nLotar I. Karolin\xc5\xa1ki\n_START_SECTION_\nMladost in vladanje\n_START_PARAGRAPH_\nLotar je otro\xc5\xa1tvo pre\xc5\xbeivel verjetno na dvoru svojega starega o\xc4\x8deta Karla Velikega, vendar je o tem zelo malo podatkov. Ko je Karel Veliki leta 814 umrl, je svoje obse\xc5\xbeno cesarstvo zapustil svojemi 36 let staremu sinu Ludviku. Lotarja so naslednje leto poslali na Bavarsko, da bi tam vladal kot o\xc4\x8detov podkralj. V zgodovino se je prvi\xc4\x8d zapisal leta 817, ko je Ludvik Pobo\xc5\xbeni objavil Ordinatio Imperii - odlok o delitvi cesarstva. Lotar je poleg ozemlja nasledil tudi cesarski naslov in s tem oblast nad mlaj\xc5\xa1ima bratoma Pipinom Akvitanskim in Ludvikom Nem\xc5\xa1kim in ne\xc4\x8dakom Bernardom Italijanskim. \xc4\x8ce bi slednji umrli brez naslednikov, bi nasledil tudi njihova kraljestva. Lotarja je zatem o\xc4\x8de v Aachnu kronal za svojega socesarja. Brata Pipin in Ludvik sta kot dedni kraljestvi dobila Akvitanijo oziroma Bavarsko. Po Bernardovem umoru na ukaz Ludvika Pobo\xc5\xbenega je Lotar dobil tudi Italsko kraljestvo. Leta 821 se je poro\xc4\x8dil z Emergardo, h\xc4\x8derko tourskega grofa Huga, ki je umrla leta 851._NEWLINE_Leta 822 je prevzel oblast v Italiji, potem pa ga je na Veliko no\xc4\x8d 5. aprila 823 v Rimu za cesarja kronal tudi pape\xc5\xbe Pashal I.. Novembra 824 je objavil statut Constitutio Romana, ki je dolo\xc4\x8dal odnose med pape\xc5\xbeem in cesarjem, za katerega je bila rezervirana vrhovna oblast v posvetnih zadevah. Kasneje je izdal \xc5\xa1e nekaj odlokov za izbolj\xc5\xa1anje vladanja v Italiji._NEWLINE_Po vrnitvi na o\xc4\x8detov dvor je njegova ma\xc4\x8deha Judita dosegla njegovo soglasje k na\xc4\x8drtu, ki je njenemu sinu Karlu zagotovil lastno kraljestvo, in mladi princ je leta 829 postal kralj Alemanije. Lotar je kmalu zatem spremenil svoje mnenje in naslednjih deset let pre\xc5\xbeivel v stalnih spopadih z o\xc4\x8detom zaradi delitve cesarstva. Ob\xc4\x8dasno je bil vladar cesarstva, zatem pregnan in konfiniran v Italiji, ob\xc4\x8dasno zaveznik svojih bratov in takoj nato njihov nasprotnik. Temu primerno so se \xc5\xa1irile in kr\xc4\x8dile tudi meje njegovega kraljestva.\n_START_SECTION_\nDelitev cesarstva\n_START_PARAGRAPH_\nPrvi upor, v katerem so se vsi trije bratje skupaj uprli o\xc4\x8detu in ga odstavili, se je za\xc4\x8del leta 830. Leta 831 je Ludvik Pobo\xc5\xbeni ponovno pri\xc5\xa1el na prestol, odvzel Lotarju cesarski naslov in Italijo dal Karlu. K drugemu uporu jih je na\xc5\xa1\xc4\x8duval milanski nad\xc5\xa1kof Angilbert II. leta 833 in Ludvik je bil leta 834 ponovno odstavljen. Lotar je zaradi lojalnosti Langobardov in kasnej\xc5\xa1e sprave v vseh kasnej\xc5\xa1ih delitvah cesarstva obdr\xc5\xbeal Italijo._NEWLINE_Ko je Ludvik Pobo\xc5\xbeni leta 840 umiral, je svoje cesarske insignije poslal Lotarju, ki je, nezadovoljen z razli\xc4\x8dnimi delitvami cesarstva, zahteval celo cesarstvo zase. Ob o\xc4\x8detovi smrti je bil star 45 let. Pogajanjem z bratom Ludvikom Nem\xc5\xa1kim in polbratom Karlom Ple\xc5\xa1astim, ki sta se upirala njegovi zahtevi, je sledilo zavezni\xc5\xa1tvo mlaj\xc5\xa1ih bratov proti Lotarju. V odlo\xc4\x8dilni bitki pri Fontenay-en-Puisayeu 25. junija 841 je bil Lotar odlo\xc4\x8dilno pora\xc5\xbeen in je pobegnil v Aachen. Z novo vojsko je za\xc4\x8del plenilsko vojno, vendar sta bili vojski njegovih bratov zanj premo\xc4\x8dni. Pobral je vse, kar je lahko odnesel, zapustil prestolnico in jo prepustil bratoma. V Speyerju se je sestal z voditelji stelingov in jim obljubil svojo podporo v zameno za njihovo. Ludvik in nato doma\xc4\x8de sa\xc5\xa1ko plemstvo so naslednje leto zatrli upor stelingov._NEWLINE_Za\xc4\x8dela so se mirovna pogajanja. Bratje so se junija 842 sestali na otoku na Saoni in sklenili dogovor, katerega je po mnogo te\xc5\xbeavah in zavla\xc4\x8devanjih nastala Verdunska pogodba, podpisana avgusta 843. Po tej pogodbi je Lotar obdr\xc5\xbeal cesarski naslov in dobil severno Italijo in raztegnjeno ozemlje od Severnega do Sredozemskega morja, ve\xc4\x8dinoma v dolinah Rena in Rone. Vanj so bile vklju\xc4\x8dene pokrajine Lorena, Alzacija, Burgundija in Provansa. Italijo je kmalu prepustil najstarej\xc5\xa1emu sinu Ludviku II., preostali del kraljestva pa je postal prizori\xc5\xa1\xc4\x8de sporov in sprav med brati in cilj napadov Vikingov na severu in Saracenov na jugu._NEWLINE_Leta 845 v Provansi izbruhnil upor, ki ga je vodil grof Arlesa Fulkrad. Lotar je upor zadu\xc5\xa1il, grof pa se mu je leta 846 pridru\xc5\xbeil na pohodu proti Saracenom v Italiji.\n_START_SECTION_\nSmrt in delitev kraljestva\n_START_PARAGRAPH_\nLotar je leta 855 resno zbolel in, brez upanja na ozdravitev, svoje kraljestvo razdelil med tri sinove. 23. septembra je vstopil v samostan Pr\xc3\xbcm, kjer je \xc5\xa1est dni kasneje umrl. Pokopali so ga v Pr\xc3\xbcmu. Njegove posmrtne ostanke so odkrili leta 1860._NEWLINE_Delitev Lotarjevega kraljestva je bila dokon\xc4\x8dno potrjena z Mersensko pogodbo, sklenjeno leta 870. Najstarej\xc5\xa1i sin, Ludvik II. Lotarin\xc5\xa1ki, je dobil Italijo in cesarski naslov, drugi, Lotar II. Lotarin\xc5\xa1ki, je dobil Lotaringijo, najmlaj\xc5\xa1i, Karel Provansalski, pa Provanso.\n_START_SECTION_\nSmrt in delitev kraljestva\n_START_PARAGRAPH_\nLotar je leta 855 resno zbolel in, brez upanja na ozdravitev, svoje kraljestvo razdelil med tri sinove. 23. septembra je vstopil v samostan Pr\xc3\xbcm, kjer je \xc5\xa1est dni kasneje umrl. Pokopali so ga v Pr\xc3\xbcmu. Njegove posmrtne ostanke so odkrili leta 1860._NEWLINE_Delitev Lotarjevega kraljestva je bila dokon\xc4\x8dno potrjena z Mersensko pogodbo, sklenjeno leta 870. Najstarej\xc5\xa1i, Ludvik II. Provansalski, je dobil Italijo in cesarski naslov, drugi, Lotar II. Lotarin\xc5\xa1ki, je dobil Lotaringijo, najmlaj\xc5\xa1i, Karel Provansalski, pa Provanso.'