b'\n_START_ARTICLE_\nAntonio Machado\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nAntonio Machado se je rodil v Sevilji, izobrazil pa v Madridu. Leta 1899 je odpotoval v Pariz s svojim bratom Manuelom Machadom in tam odkril literarno in boemsko \xc5\xbeivljenje. Po svoji vrnitvi v Madrid se je posvetil literarnemu \xc5\xbeivljenju. Sodeloval je z modernisti\xc4\x8dno revijo Helios in v njej objavil razne \xc4\x8dlanke. Osvojil je mesto na in\xc5\xa1titutu v Soriji in se leta 1909 poro\xc4\x8dil z Leonor Izquierdo Cuevas. Zakon ni trajal dolgo, saj je Leonor leta 1912 umrla zaradi tuberkuloze. Obupan Machado je nato prosil za premestitev v mesto Baeza, v Andaluzijo. Leta 1919 si je zagotovil mesto na in\xc5\xa1titutu v Segoviji. Svojo drugo ljubezen, Guiomar je spoznal leta 1927, ko je bil izbran za \xc4\x8dlana Akademije._NEWLINE_Antonio Machado je leta 1931 sodeloval v oznanjevanju Republike. Ko je izbruhnila \xc5\xa1panska dr\xc5\xbeavljanska vojna, se je postavil na stran republikanske vlade in posve\xc4\x8dal \xc4\x8dlanke politiki. Zato\xc4\x8di\xc5\xa1\xc4\x8de med vojno si je poiskal v Valenciji, pozneje pa v Barceloni. V za\xc4\x8detku leta 1939 je moral oditi v izgnanstvo skupaj s pora\xc5\xbeenimi vojaki. Zatekel se je v francosko mesto Collioure, kjer je 22. decembra umrl. Machado je postal simbol premagani \xc5\xa1panski republiki, zaradi svoje globoke ljubezni do \xc5\xa0panije in zaradi svojega gore\xc4\x8dega domoljublja.\n_START_SECTION_\nDelo\n_START_PARAGRAPH_\nNa Machadovo poezijo je vplival Rub\xc3\xa9n Dar\xc3\xado in francoski simbolisti. V svojem prvem pesni\xc5\xa1kem obdobju se je posve\xc4\x8dal ekspresiji intimnega sveta, nato pa se je osredoto\xc4\x8dil na dialog in zunanji svet. V svojih zadnjih letih se je ukvarjal s filozofsko poezijo, eksistencializmom in \xc4\x8dasom. Glavne teme njegove poezije so: tesnoba, melanholija sanj in spominov, eksistencialni problemi, iskanje boga, spomini iz lastnega \xc5\xbeivljenja (otro\xc5\xa1tvo, mladost, ljubezen, smrt, nostalgija za njegovo \xc5\xbeeno), skrb za \xc5\xa0panijo in njeno usodo, Kastilja in njena pokrajina, \xc5\xa1e posebej Soria. \xc4\x8ceprav je bil Machado na za\xc4\x8detku modernist, za njega ni zna\xc4\x8dilen izrazito ekspresiven stil, temve\xc4\x8d treznost in jedrnatost._NEWLINE_Na njegovo prvo pesni\xc5\xa1ko zbirko Soledades (1903), pozneje Soledades.Galer\xc3\xadas.Otros poemas je imel velik vpliv francoski simbolizem, predvsem pesnik Paul Verlaine. Machado v njej obravnava intimizem, beg v sanje, samoto in izgubljen ideal. Campos de Castilla (1912) je njegova druga pesni\xc5\xa1ka zbirka. V njej odkrije pokrajino Sorije. Kastilija tako postane Machadov simbol. Prav ta zbirka pa ga naredi pesnika t. i. generacije \xe2\x80\x9998. Vsebuje tudi sedem tragi\xc4\x8dnih pesmi, posve\xc4\x8denih njegovi pokojni \xc5\xbeeni Leonor in eno pripovedno pesem, z naslovom La tierra de Alvargonz\xc3\xa1lez, ki povzame veliko tem te zbirke in projecira njegov reformisti\xc4\x8den pogled na slabosti moderne \xc5\xa0panije. Po sentimentalnem obdobju sledi pesni\xc5\xa1ka zbirka Nuevas canciones (1924). Antonio Machado je avtor tudi proznega dela. Med drugimi je napisal prozna dela z naslovom Los complementarios (1912-24), Juan de Mairena (Sentencias, donaires, apuntes y recuerdos de un profesor ap\xc3\xb3crifo) (1936). V sodelovanju s svojim bratom, Manuelom Machadom je sestavil nekaj del poeti\xc4\x8dnega modernega gledali\xc5\xa1\xc4\x8da: Las adelfas (1928), La Lola se va a los puertos (1929) itn. Med leti 1936 in 1939, ko se je Machado boril za republiko, je temu posvetil tudi pesni\xc5\xa1ko zbirko Poes\xc3\xadas de guerra in v njej izrazil svojo bole\xc4\x8dino, ki mu jo je povzro\xc4\x8dila \xc5\xa0panska dr\xc5\xbeavljanska vojna. Ena izmed njegovih najlep\xc5\xa1ih pesmi je elegija La muerte del ni\xc3\xb1o herido, posve\xc4\x8dena umorjenemu pesniku Federico Garc\xc3\xada Lorca.'