b'\n_START_ARTICLE_\nNikolaj Kopernik\n_START_SECTION_\nMladost\n_START_PARAGRAPH_\nSvojo mladost je Kopernik o\xc4\x8ditno pre\xc5\xbeivljal v udobnih me\xc5\xa1\xc4\x8danskih razmerah, v hi\xc5\xa1i na ulici Svete Ane (danes Kopernikova ulica), v vinogradu v Kl\xc3\xb6sterchenu, na o\xc4\x8detovih poljih in livadah ter med predmeti iz srebra in zlata. Pri desetih letih mu je umrl o\xc4\x8de in skrb zanj je prevzel materin brat Lukas Watzenrode. Ker je ve\xc4\x8dino \xc4\x8dasa \xc5\xbeivel pri stricu, ki je bil, tako kot mati, Nemec, je Kopernik ve\xc4\x8dinoma govoril nem\xc5\xa1ko, polj\xc5\xa1\xc4\x8dino je sicer obvladal, je pa ni kaj dosti uporabljal. Svoje znanstvene spise je pisal v latin\xc5\xa1\xc4\x8dini.\n_START_SECTION_\n\xc5\xa0tudij\n_START_PARAGRAPH_\nNa univerzah je pre\xc5\xbeivel 15 let. Z 18. leti je od\xc5\xa1el \xc5\xa1tudirat medicino, matematiko in astronomijo na Univerzo v Krakovu. V zimski semester akademskega leta 1491/1492 se je v Krakovu imatrikuliralo 69 \xc5\xa1tudentov. Seznam \xc5\xa1tudentov za leto 1400 do 1508 se je ohranil. Kopernik je bil v tistem semestru 32. V Krakovu ni opravil nobenega izpita. _NEWLINE_Na artisti\xc4\x8dni (filozofski) fakulteti je poslu\xc5\xa1al matematiko (aritmetika, splo\xc5\xa1na perspektiva, Evklidova geometrija), astronomijo (elementi nebesne sfere, von Peurbachova planetna teorija, mrki), astrologijo, slovnico, poetiko, retoriko, Ibn Ru\xc5\xa1da in Aristotela. Glavni vir informacij za tedanje \xc5\xa1tudente so bila predavanja, saj so bile tiskane knjige \xc5\xa1e zelo drage in redke. Kopernik je \xc5\xbee med \xc5\xa1tudijem imel nekaj lastnih knjig, med njimi Evklidove Elemente (izdano 1482), Regiomontanove Tabulae directionum (izdano 1490) ter Alfonsove planetne tabele (Tabulae alphonsinae) (izdano v Benetkah 1492). Marsilio Ficino, je leta 1489 v Firencah izdal knjigo O Soncu in svetlobi ter trojnem \xc5\xbeivljenju (De sole et lumine de triplici vita). Ko je bila knjiga natisnjena, je nemudoma poslal nekaj primerkov svojemu prijatelju Kallimachu v Krakov. Kallimach je zelo dobro poznal Kopernikovega strica. Zato je zelo verjetno, da je obiskoval stri\xc4\x8devega prijatelja, se z njim pogovarjal in se seznanjal z novostmi iz knji\xc5\xbeevnosti. Mo\xc5\xbeno je, da je \xc5\xbee v za\xc4\x8detku \xc5\xa1tudija imel v rokah Ficinovo knjigo, v kateri je ta opisoval pomen Sonca kot naj\xc4\x8dudovitej\xc5\xa1o svetlobo, ki v sredi\xc5\xa1\xc4\x8du neba usmerja harmoni\xc4\x8dno gibanje sveta. Med \xc5\xa1tudijem je spoznal tudi vsebino Cicerovega dela Somnium Scipionis, ki so ga komentirali na univerzitetnih predavanjih. Delo obravnava gibanje Venere in Merkurja okrog Sonca. V tem delu je naletel na Hiketa, pri Plutarhu pa \xc5\xa1e na ostale gr\xc5\xa1ke astronome, ki so pojasnjevali premikanje neba z gibanjem Zemlje. Najuglednej\xc5\xa1i astronom in matematik v Krakovu je bil takrat Wojteh Albert Blar de Brudzewo, imenovan Brudzewski._NEWLINE_Hartmann Schedel iz N\xc3\xbcrnberga je pisal v svoji Kroniki sveta (1480 do 1492), da je Krakov zelo znan po svoji Jagielonski univerzi, obnovljeni leta 1400, kjer cvete \xc5\xa1tudij matematike in astronomije bolj kot kjerkoli v Nem\xc4\x8diji in v svetu. Pa tudi N\xc3\xbcrnberg in druga evropska ali svetovna mesta so se \xc5\xa1ele za\xc4\x8dela prebujati. Brudzewski je u\xc4\x8dil v Krakovu ve\xc4\x8d kot 20 let, svoj zadnji te\xc4\x8daj predavanj iz astronomije pa je imel leta 1490. Med Kopernikovim obiskovanjem univerze je javno govoril le o Aristotelu. Brudzewski je bil s 25 letom bakalaver, pozneje magister, postal je profesor in dekan artisti\xc4\x8dne fakultete, in zna\xc4\x8dilno: \xc5\xa1ele po vsem tem je bil lahko bakalaver teologije in kanonik. Leta 1494 je zapustil Krakov in sprejel povabilo za sekretarja velikega vojvode Aleksandra Litvanskega, kasnej\xc5\xa1ega poljskega kralja. \xc5\xbde leta 1497 je umrl v Vilni. Brudzewski pa je bolj kot drugi profesorji prihajal v o\xc5\xbeji stik s \xc5\xa1tudenti, ker je bil predstojnik \xc5\xa1tudentovskega doma, imenovanega Bursa Hungarorum. Od njega je Kopernik zasebno prejel veliko znanja. Brudzewski je vedno veljal kot njegov velik u\xc4\x8ditelj in tudi ve\xc4\x8dina profesorjev matematike in astronomije v tedanjem Krakovu je bila njegovih u\xc4\x8dencev. Kar \xc5\xa1estnajst jih je napovedalo astronomska in matemati\xc4\x8dna predavanja: o Evklidu, o aritmetiki, o optiki, o splo\xc5\xa1ni perspektivi, o eklipsah, o glasbi, o von Peurbachovi teoriji planetov, o Regiomontanovih astronomskih tabelah in njegovem koledarju; dva pa sta predavala o astrologiji. Pri Brudzewskem naj bi bil Kopernik pridobil \xc2\xbbtrdnost matemati\xc4\x8dnega znanja, ostrino pogleda, vzvi\xc5\xa1eno enostavnost dokazovanja\xc2\xab. Brudzewski je podal tolma\xc4\x8de o von Peurbachu in Regiomontanu. Leta 1483 je tolma\xc4\x8dil von Peurbachovo knjigo in opozoril, kakor pozneje Reinhold, zlasti na ovalne kro\xc5\xbene poti Merkurja in Lune. Njegov tolma\xc4\x8d k von Peurbachovi teoriji planetov je dal njegov u\xc4\x8denec tiskati v Milanu. Da se je v tem tolma\xc4\x8du Brudzewski kazal kot zagovornik geocentri\xc4\x8dne slike, pa\xc4\x8d ni pomenilo mnogo glede na njegov polo\xc5\xbeaj kot krakovski kanonik, zlasti \xc5\xa1e, ker je bil sumljiv zaradi svojih javnih zvez z mednarodnimi humanisti. Omenil je tudi Oresma, ki je dopu\xc5\xa1\xc4\x8dal gibanje Zemlje okrog Sonca. V tolma\xc4\x8du se je Brudzewski skliceval tudi na zadr\xc5\xbeke, ki jih je izrekel Ibn Tufajlov mlaj\xc5\xa1i prijatelj Ibn Ru\xc5\xa1d glede teorije ekscentrov in epiciklov. Ibn Ru\xc5\xa1d je namesto Ptolemajeve teorije predlagal vrnitev k Evdoksovi in Kalipovi teoriji vrte\xc4\x8dih harmoni\xc4\x8dnih homocentri\xc4\x8dnih krogel, saj je tak\xc5\xa1en pogled podpiral tudi Aristotel. \xc4\x8ceprav je bil to korak nazaj v primerjavi s Ptolemejevo teorijo, je imela geocentri\xc4\x8dna teorija vrte\xc4\x8dih homocentri\xc4\x8dnih krogel precej prista\xc5\xa1ev tako med arabskimi kot evropskimi astronomi in u\xc4\x8denjaki. Njen avtor je bil al-Bitrud\xc5\xbei Alpetragij (okoli 1130-1204), ki si je sposodil nekatere zamisli od Ibn Bad\xc5\xbee in od svojega u\xc4\x8ditelja Ibn Tufajla (okoli 1105-1185). Kljub temu je bila Ibn Ru\xc5\xa1dova kritika pozitivna, saj je omajala Ptolemejeve matemati\xc4\x8dne temelje. _NEWLINE_Ne vemo natanko, kako dolgo je Kopernik \xc5\xa1tudiral v Krakovu. Mesto je zapustil verjetno jeseni leta 1494 in se vrnil v Torunj. Po prizadevanju strica, ki je medtem postal varmijski (ermlandski) \xc5\xa1kof, ga je dolo\xc4\x8dil za kandidata na polo\xc5\xbeaj kanonika v Ermlandu. Ob prvem prostem mestu je imel smolo. Kanonik, \xc4\x8digar smrt je sprostila njegovo slu\xc5\xbebo, je umrl v nepravem mesecu: za kanonike, umrle v mesecih s parnim \xc5\xa1tevilom dni, je lahko dolo\xc4\x8dil naslednike \xc5\xa1kof, za neparne mesece pa edinole pape\xc5\xbe. Broscius, krakovski profesor, ki je v frombor\xc5\xa1kem arhivu ukradel mnoga Kopernikova pisma, je imel \xc5\xa1e v 17. stoletju pismo mladega Kopernika, ki se je v njem prito\xc5\xbeeval, da mu zavistne\xc5\xbei niso privo\xc5\xa1\xc4\x8dili dobrega kanonikata. Poleti leta 1496 se je odpeljal proti Italiji v Bologno kjer se je po stri\xc4\x8devi \xc5\xbeelji vpisal na kanonsko pravo. Leto zatem 1497 je umrl dobri kanonik stolnega kapitlja v Fromborku (Frauenbergu (Frauenburgu)) Czannow, in Kopernik je pri 24 letih s pomo\xc4\x8djo strica dobil njegov kanonikat. To mu je zagotovilo materialno neodvisnost in ga je tudi za vse \xc5\xbeivljenje zaprlo v majhno mesto. Vse \xc5\xbeivljenje ga torej ni mu\xc4\x8dila nikakr\xc5\xa1na materialna skrb, od svojega 24. leta je \xc5\xbeivel od prebend in sinekur, od znoja tla\xc4\x8danskih kmetov. V prvih 10 letih njegovega kanoni\xc5\xa1tva se je pojavilo njegovo ime samo dvakrat v frombor\xc5\xa1kih listinah: leta 1499 so mu podelili pristavo, julija leta 1501 pa je dobil od kolegov nov \xc5\xa1tudijski dopust, ko mu je prvi, triletni potekel. _NEWLINE_Vedno bolj so ga privla\xc4\x8devali dvomi o geocentri\xc4\x8dnem sestavu in vizija Vesolja s Soncem v sredi\xc5\xa1\xc4\x8du. Ob odhodu v Bologno je vzel s seboj temeljna astronomska dela, ki jih je kupil v Krakovu, Regiomontanove Tabulae directionum in Alfonsove planetne tabele. Sre\xc4\x8dno naklju\xc4\x8dje, ki mu je pomagalo pri prou\xc4\x8devanju astronomije, je bila izdaja Regiomontanovega Epitama, ki je leta 1496 iz\xc5\xa1el kot skraj\xc5\xa1an Almagest. V tistem \xc4\x8dasu je bilo to edino tiskano delo, ki je vsebovalo Ptolemejevo teorijo. Iz Epitama se je Kopernik pou\xc4\x8dil o Ptolemejevi geocentri\xc4\x8dni teoriji in spoznal Regiomontana. Od tedaj naprej ga je to delo vedno spremljalo pri raziskavah. Ves \xc4\x8das se je poleg \xc5\xa1tudija ukvarjal z astronomijo in pomagal Domenicu Maria de Novari (1454-1504) pri opazovanjih in meritvah. V Bologni je ostal od leta 1496 do 1500. _NEWLINE_9. marca 1497 je skupaj z de Novaro opazoval okultacijo Lune z Aldebaranom, \xce\xb1 Bika, znane zvezde v Hijadah. V svoj priro\xc4\x8dni izvod Alfonsovih planetnih tabel je zapisal, da je 4. marca 1500 v Bologni prav tako opazoval. Vneto je \xc5\xa1tudiral matematiko in astronomijo ter gr\xc5\xa1ko slovnico pri Antoniu Urceu Codru (bera\xc4\x8du, ubo\xc5\xbecu), ki je dolgo skoraj zastonj predaval mnoge razli\xc4\x8dne gr\xc5\xa1ke avtorje, Hipokrata, Heliodora, Galena, Homerja, ter celo Evklida in Arhimeda. _NEWLINE_V za\xc4\x8detku aprila jubilejnega leta 1500 je Kopernik verjetno v velikono\xc4\x8dnem tednu odpotoval v Rim, kjer je obiskoval knji\xc5\xbenice in po Retiju, ki je kasneje med letoma 1539 in 1541 \xc5\xbeivel pri Koperniku v Fromborku, v krogu sholarjev, u\xc4\x8denjakov in velikih mo\xc5\xbe zasebno predaval matematiko in astronomijo na rimski katedri. Verjetno je sedaj, ko je \xc5\xbee dovolj obvladal gr\xc5\xa1ki jezik, obiskal tudi Vatikansko knji\xc5\xbenico, kjer je imel kot visok cerkveni dostojanstvenik mo\xc5\xbenost videti izvirne gr\xc5\xa1ke rokopise. Tam je ostal 1 leto. Tako je delalo veliko tedanjih potujo\xc4\x8dih humanistov, na primer Conrad Celtes v Krakovu, von Peurbach v Ferrari in Regiomontan v Padovi. V svoji knjigi O kro\xc5\xbeenjih nebesnih krogel je pozneje poro\xc4\x8dal o Luninem mrku, ki ga je opazoval v Rimu 5. novembra 1500. Poleti se mu je iztekel njegov triletni \xc5\xa1tudijski dopust. Zgodaj poleti se je brez posebne naglice odpravil domov, kjer se je za\xc4\x8del pripravljati \xc5\xa1e na \xc5\xa1tudij medicine. Da bi pri\xc5\xa1el pravo\xc4\x8dasno na vpis v novi semester je moral \xc5\xbee sredi poletja odriniti iz Varmije (Ermlanda). Najprej je \xc5\xa1el v Padovo, kjer je pri Grku Musuru \xc5\xa1e izpopolnjeval gr\xc5\xa1ki jezik, \xc5\xa1tudiral izvirna gr\xc5\xa1ka dela, iz kanonskega prava pa je doktoriral v Ferrari. Ferrara je menda tedaj imela ve\xc4\x8d prebivalcev kot Rim, ve\xc4\x8dina pa je bila revnih. Na njeni univerzi je delovalo mnogo znanih imen. Na obiske k matematiku Bianchiniju so prihajali med drugim kardinal Bessarion, von Peurbach, Regiomontan, de Novara in Codrus. Oba Kopernikova u\xc4\x8ditelja iz Bologne, de Novara in Codrus ter znani pridigar Savonarola so \xc5\xa1tudirali tam. Dolgo so dvomili ali je Kopernik res \xc5\xa1tudiral v Padovi. V 19. stoletju so v Ferrari na\xc5\xa1li njegovo doktorsko diplomo iz leta 1503. Ne vemo, ali je v Padovi prejel medicinsko diplomo. Z njo si sicer svojih akademskih \xc4\x8dasti ni mogel kaj prida pove\xc4\x8dati, pa tudi za zdravljenje je ni potreboval. _NEWLINE_Leta 1504 se je vsestransko izobra\xc5\xbeen vrnil domov v Lidzbark v Varmijo. Kljub temu, da mu med delom ni ostajalo dosti \xc4\x8dasa za astronomijo, je vendar ni zanemarjal. Pri izdajatelju Arhimedovih del Luki Gauricusu je videl tudi Arhimedovo delo Pe\xc5\xa1\xc4\x8dena zrnca (Psammites), kjer je navedena Aristarhova razlaga paralakse zvezd in razse\xc5\xbenosti Oson\xc4\x8dja. V delu Enciklopedija Martiana Cappele iz 5. stoletja je prebral tudi, da se Merkur in Venera nikoli ne oddaljita od Sonca. Polmer epicikla Venere bi v geocentri\xc4\x8dnem modelu, kjer se Merkur in Venera gibljeta znotraj Son\xc4\x8devega tira, moral biti nesorazmerno ve\xc4\x8dji od polmera njenega deferenta, kar je vedel \xc5\xbee Apolonij. Zaradi tega so po Heraklitu gr\xc5\xa1ki astronomi menili, da notranja planeta kro\xc5\xbeita okrog Sonca. V tem obdobju je nastal zapisek o opazovanju Luninega mrka 2. junija 1509, ki ga je videl v Fromborku ali v Krakovu, kamor se je ve\xc4\x8dkrat peljal, ko je njegov stric \xc5\xa1e \xc5\xbeivel (verjetno je bil tedaj res v Krakovu). V tem \xc4\x8dasu je zelo verjetno izdelal tudi prvi oris heliocentri\xc4\x8dne teorije, \xc4\x8deprav sodobni angle\xc5\xa1ki znanstveniki in zgodovinarji, kot J. Ravetz, menijo, da je ta oris nastal \xc5\xbee pred letom 1496, saj iz njega ni mogo\xc4\x8de razbrati, da bi ob pisanju \xc5\xbee poznal Regiomontanov Epitam._NEWLINE_Okoli leta 1510 je za strica izdelal tudi zemljevid Varmije z mejami do Prusije. Naelektreno ozra\xc4\x8dje, ki je vladalo v Varmiji med letoma 1512 in 1513 prav gotovo ni koristilo njegovim raziskavam novega sestava, \xc4\x8deprav jih ni povsem opustil. Kot astronom je bil \xc5\xbee poznan v znanstvenem svetu, saj mu je v prvi polovici leta 1513 Pavel Middelbur\xc5\xa1ki, Fossombronski \xc5\xa1kof, predlagal, naj sodeluje pri izdelavi novega koledarja, kar na \xc5\xbealost ni doletelo Regiomontana. Istega leta je Kopernik poslal v Rim lasten o\xc4\x8drt koledarskih reform. Kopernikov priimek je Pavel omenil v traktatu Secundum compendium correctionis calendarii (1516) med u\xc4\x8denjaki, ki so poslali predloge za spremembo koledarja. Od arabskih astronomov ni bilo nobenega. Ulug Begov Gurganski Zid\xc5\xbe je bil poru\xc5\xa1en \xc5\xbee 65 let, Hajamovo delo pozabljeno, arabska astronomija pa je zamrla. Leta 1515 je Kopernik sodeloval na 5. lateranskem konzilu o koledarju. Problem koledarja ga je vedno zanimal, \xc5\xa1e zlasti pa ga je vznemirjala navidezna spremenljivost tropskega leta, ki naj bi bila posledica takrat splo\xc5\xa1no priznane, a napa\xc4\x8dne Tabitove teorije trepidacije. O koledarju se sicer javno ni izjasnil, ker je menil, da je \xc5\xa1e premalo to\xc4\x8dnih podatkov. Tako je \xc5\xa1ele 29 let po koncilu objavil svoje rezultate dol\xc5\xbeine tropskega leta v svoji knjigi O kro\xc5\xbeenjih nebesnih krogel (De revolutionibus orbium coelestium). Ti rezultati iz leta 1543 in Reinholdove Pruske tabele iz leta 1551 pa so kasneje leta 1582 slu\xc5\xbeile pri gregorijanski prenovi koledarja. _NEWLINE_Verjetno je Koperniku pri delu pomagalo tudi to, da se je lahko poleg Regiomontanovega Epitama poslu\xc5\xbeeval tudi popolne latinske izdaje Almagesta, natisnjenega v Benetkah leta 1515 po prevodu Gerarda da Cremone (1114-1187) iz leta 1175 iz arab\xc5\xa1\xc4\x8dine, ki je prevedel ali nadzoroval kar 92 arabskih prevodov. Kopernik je dobil knjigo tako reko\xc4\x8d \xc5\xa1e sve\xc5\xbeo iz tiskarne. Skupaj z Epitamom je postala osnovna opora njegovega dela. Od leta 1497 do 1529 je opravil, kot nam je znano, 27 opazovanj do leta 1541 pa \xc5\xa1e pribli\xc5\xbeno 40. To je v primeri z Regiomontanovimi in Waltherjevimi opazovanji malo, vendar je skoraj ve\xc4\x8dino svojih opazovanj povezal s teorijo._NEWLINE_V Narodni in univerzitetni knji\xc5\xbenici v Ljubljani je Stanislav Ju\xc5\xbeni\xc4\x8d 26. januarja 2006 odkril drugo izdajo Kopernikove Knjige kro\xc5\xbeenj (De Revolutionibus) iz leta 1566. Dragoceno delo je bilo neko\xc4\x8d last ljubljanskih jezuitov, Matija \xc4\x8cop pa ga je z letnico 1766 pomotoma uvrstil med knjige 18. stoletja in morda se je prav zato ohranilo.\n_START_SECTION_\nPoimenovanja\n_START_PARAGRAPH_\nPo njem se imenuje udarni krater Kopernik na Luni s koordinatama 9,7\xc2\xb0 severno; 20,0\xc2\xb0 zahodno, premerom 93 km in globino 3,8\xc2\xa0km. V za\xc4\x8detku leta 2010 je IUPAC po njem poimenovala kemi\xc4\x8dni element kopernicij.'