b'\n_START_ARTICLE_\nCerkev svete Marije, Osnabr\xc3\xbcck\n_START_SECTION_\nIzkopavanja\n_START_PARAGRAPH_\nPred obnovo Marienkirche, ki se je za\xc4\x8dela leta 1950, po hudi \xc5\xa1kodi, ki so jo povzro\xc4\x8dile za\xc5\xbeigalne bombe med drugo svetovno vojno, [1] je potekala vrsta izkopov, ki so raziskovali arhitekturno zgodovino stavbe. Z modernizacijo ogrevalnih sistemov v stavbi leta 1958 ter notranjimi in zunanjimi obnovitvami od leta 1987 do leta 1992 pa so se pojavile dodatne mo\xc5\xbenosti za raziskovanje arhitekturne zgodovine._NEWLINE_Izkopavanja je izvedel zvezni kustos Spodnje Sa\xc5\xa1ke pod znanstvenim nadzorom takratnih kustosov dr. Roswithe Poppe in dr. ing. Hansa Roggenkampa. Raziskovalno delo je dobilo podporo ob\xc4\x8dinskega urada za ohranjanje zgodovinskih spomenikov, Amt f\xc3\xbcr Bau- und Kunstpflege evangeli\xc4\x8danske cerkve v Osnabr\xc3\xbccku in nazadnje od mojstra kiparja Wernerja Paetzkeja._NEWLINE_Obse\xc5\xbena izkopavanja so uspela ugotoviti obstoj vsaj treh predhodnih stavb.\n_START_SECTION_\nOd prej\xc5\xa1njih stavb do dana\xc5\xa1nje Marienkirche\n_START_PARAGRAPH_\nNajstarej\xc5\xa1a predhodna cerkev je bila dvoranska stavba, zgrajena na pe\xc5\xa1\xc4\x8denem otoku podobnem robu v 10. stoletju. Velja za njen arhitekturni izvor. Ker je bil gradbeni projekt povezan z vzpostavitvijo trga, se domneva, da je bil prvotni namen stavbe, da bi bila to tr\xc5\xbena cerkev za mesto Osnabr\xc3\xbcck. Enoladijska dolga zgradba, brez transepta, vendar s skoraj polkro\xc5\xbeno apsido, je bila postavljena pred odprto, dvonadstropno verando na zahodu. Pomembna zna\xc4\x8dilnost je robustna kamnita s streho pokrita dvorana \xc5\xa1irine 2,3 m, kar ka\xc5\xbee, da deluje kot del utrjene cerkve. Oblika zemeljskega tlorisa skupaj z zelo nazaj potegnjenim prezbiterijem poudarja pozno karolin\xc5\xa1ko ali zgodnjo sa\xc5\xa1ko zasnovo._NEWLINE_Druga predhodna stavba je bila zgrajena na temeljih prve cerkve v 11. stoletju. Ponovno je bila postavljena enoladijska dvorana s polkro\xc5\xbeno apsido. Vendar pa je bil tokrat na zahodni strani cerkve zgrajen 14 metrov visok pravokoten stolp z obokanim zgornjim nadstropjem in kletjo. Materiali iz prej\xc5\xa1nje cerkve so bili uporabljeni za izgradnjo stolpa._NEWLINE_Najnovej\xc5\xa1a tretja predhodna cerkev je bila zgrajena v 12. stoletju. Enoladijska pokrita dvorana je bila raz\xc5\xa1irjena tako, da je vklju\xc4\x8devala dve o\xc5\xbeji stranski ladji. Zgrajena je bila triladijska bazilika s tremi polkro\xc5\xbenimi oltarnimi apsidami in brez transeptov. Jedro sestavnih delov te stavbe, ki ostajajo do danes, so jedro zidanega zahodnega stolpa in zgradba stolpa._NEWLINE_V 13. in 14. stoletju je bila ta bazilika preoblikovana v gotsko cerkev. Na zahodni stolp so bila dodana \xc5\xa1e \xc5\xa1tiri nadstropja in pravokotni prezbiterij. Naknadna pretvorba pravokotnega kora v bazilikalnega okoli 1430-40 je pomenila za\xc4\x8dasni konec del._NEWLINE_\xc5\xa0koda, povzro\xc4\x8dena med drugo svetovno vojno, je bila poleg arheolo\xc5\xa1kih izkopavanj hkrati popravljena; popravilo je bilo kon\xc4\x8dano do leta 1950. Obnovitvena dela, ki jih je vodil lokalni arhitekt Max H. Berling, so prav tako pripeljala do sprememb v zna\xc4\x8dilnostih cerkve in barve, ve\xc4\x8dino tega kar je bilo popravljeno med obnovo leta 1901.\n_START_SECTION_\nTloris\n_START_PARAGRAPH_\nCerkev svete Marije je triladijska dvoranska cerkev brez transeptov. Glavna ladja je dolga tri obo\xc4\x8dne pole. Te so v glavni ladji rahlo pravokotne. Obe stranski ladji imajo \xc5\xa1tiri obo\xc4\x8dne pole, in so rahlo podolgovate oblike. Glavna ladja je lo\xc4\x8dena od stranskih z arkadami, lo\xc4\x8denimi z velikimi sestavljenimi slopi. Raz\xc5\xa1iritev stranskih ladij z enim obokom omogo\xc4\x8da vklju\xc4\x8ditev zahodnega stolpa v notranjo arhitekturo. Na vzhodni strani, blizu kvadratne dvorane je dodana skoraj poligonalen bazilikalen kor. V pritli\xc4\x8dju na severni strani je kvadratna zakristija, ki pokriva \xc5\xa1tiri oboke. Ima \xc5\xa1tiri loke, ki jih podpira en osrednji sestavljen slop. Gotsko dvorano so prekrite z rebrastimi oboki. Ladja je dolga 20,56 metrov, kar pomeni le majhno razliko dol\xc5\xbeine glede na \xc5\xa1irino (pribli\xc5\xbeno 25,5 oziroma 24,5 metrov). To daje ladji skoraj kubi\xc4\x8dno obliko. Glavna ladja je le nekoliko \xc5\xa1ir\xc5\xa1a od stranskih. Rezultat tega je le \xc5\xa1ibek poudarek vzdol\xc5\xbene osi cerkve. Oboki stranskih ladij prepre\xc4\x8dujejo to rahlo vzdol\xc5\xbeno poravnavo, tako da odprejo svoje povezave do glavne ladje, s \xc4\x8dimer poudarjata bo\xc4\x8dno poravnavo. To daje vtis o neusmerjenem prostoru. Cerkev je torej zelo posebna po celotnem videzu svoje ladje.\n_START_SECTION_\nZunanjost\n_START_PARAGRAPH_\nZahodni stolp postavno stoji nad streho cerkve, ki predstavlja staro tr\xc5\xa1ko cerkev. Zasnova severne in ju\xc5\xbene strani je simetri\xc4\x8dna. \xc5\xa0tirje portali omogo\xc4\x8dajo vstop, po dva na severni in ju\xc5\xbeni strani. Za trg je zna\xc4\x8dilna vidna stran cerkve, s \xc5\xa1tirimi zatrepi, ki so okronani s stolpi\xc4\x8di s krogovi\xc4\x8djem in ozkim dvignjenim lancetnim oknom. Figure iz pe\xc5\xa1\xc4\x8denjaka so name\xc5\xa1\xc4\x8dene na vrhu zatrepov. Oporniki - tipi\xc4\x8dni elementi gotske arhitekture - pomagajo razkriti vidno stran cerkve v \xc5\xa1tiri navpi\xc4\x8dne cone. Oporniki se izte\xc4\x8dejo v fiale z bruhalniki med \xc5\xa1tirimi zatrepi. Na tej strani sta dva portala, enostranski in Brautportal (nevestin portal), glavni vhod v Marienkirche. Oporniki (skupaj z zunanjimi oporniki) in balustrado si zna\xc4\x8dilnost kora. Zunanjost kora temelji na bisekciji, ki izhaja iz ambulatorija in svetlobnega nadstropja._NEWLINE_Opornik Marienkirche v Osnabr\xc3\xbccku je dobil zelo \xc5\xbeivahno obliko fial in neogotskih balustrad. Ta dinami\xc4\x8dna slika je v nasprotju s treznimi oblikami bli\xc5\xbenje stolnice svetega Petra in bolj strogimi sosednjimi tr\xc5\xa1kimi hi\xc5\xa1ami.\n_START_SECTION_\nBrautportal\n_START_PARAGRAPH_\nBrautportal (nevestin portal) je na ju\xc5\xbeni strani cerkve. Razko\xc5\xa1na dekoracija in visok zatrep ozna\xc4\x8dujeta status kot glavni vhod v Marienkirche. Figure okoli njegovega okvira predstavljajo pametne in neumne device. Na levi strani so podobe petih pametnih devic, ki jih vodi "Ecclesia", na desni so \xc5\xa1tiri neumne device, ki jih vodi "Sinagoga". Vodji skupin, ki stojita na stebrih, predstavljata novo in staro zavezo. Svetopisemske alegorije pametnih in neumnih devic pogosto najdemo na svetih zgradbah v Nem\xc4\x8diji. Na loku Brautportala \xe2\x80\x93 timpanona je prikazano Marijino kronanje. Okras iz krogovi\xc4\x8dja na zatrepu in prevotljene balustrade zaokro\xc5\xbeujejo to delo. Marijino kronanje, skupaj z alegorijo pametnih in neumnih devic, so replike iz druge polovice 19. stoletja. Izvirniki iz zgodnjega 14. stoletja so v Osnabr\xc3\xbcck\xc5\xa1kem muzeju Kulturgehichtlichen (Muzej zgodovine kulture).\n_START_SECTION_\nNotranjost\n_START_PARAGRAPH_\nNotranjost Marijine cerkve je dostopna preko \xc5\xa1tirih portalov. Gotska dvorana ima kompaktni, neusmerjen videz. Ta dosledni prostorski vtis povzro\xc4\x8dijo zavajajo\xc4\x8de diagonalne perspektive. Pomanjkanje transepta okrepi ob\xc4\x8dutek bli\xc5\xbeine, pa tudi u\xc4\x8dinek enotnosti. Rebrasti oboki vseh treh ladij - vse enake vi\xc5\xa1ine - podpirajo trdni sestavljeni slopi. Vrhovi obokov so 21 metrov visoki. Visoki sestavljeni oboki so podobni tisti v stolnicah v Mindenu in Paderbornu. Naturalisti\xc4\x8dni okraski kapitelov so podobni foliiranim kapitelom v Elisabethkirche v Marburgu in stolnici v Mindenu._NEWLINE_V notranjosti cerkve je zna\xc4\x8dilen tripartitni del. Skupaj z nizko le\xc5\xbee\xc4\x8dim ambulatorijem obmo\xc4\x8dje sledi majhni galeriji triforijev. Svetlobno nadstropje z okni s krogovi\xc4\x8djem je na koncu. Kontrast med visokim svetlobnim nadstropjem in nizko le\xc5\xbee\xc4\x8dim ambulatorijem daje prostorskemu urejanju in usmerjanju vida posebno dinamiko. Hkrati nizke odprtine v ambulatoriju poudarijo majhnost dvorane. Korov obok je okra\xc5\xa1en z grebenom \xc5\xa1kofa Ericha von Hoya in drugimi heraldi\xc4\x8dnimi paneli. Nadaljevanje \xc5\xa1irjenja ladje v kor skupaj s svetlobnim nadstropjem nad loki - lo\xc4\x8deno le z ozkim triforijem - daje vtis prostorne in svetle dvorane.\n_START_SECTION_\nOprema\n_START_PARAGRAPH_\nV cerkvi je ve\xc4\x8d pomembnih dekorativnih zna\xc4\x8dilnosti razli\xc4\x8dnih delavnic in zgodovinskih obdobij: barvita Marija na ju\xc5\xbeni strani ambulatorija je iz za\xc4\x8detka 16. stoletja, epitafi z zna\xc4\x8dilnimi pri\xc4\x8devanji in lokalno izdelanimi renesan\xc4\x8dnimi in baro\xc4\x8dnimi skulpturami iz 16. in 18. stoletja, krilni oltar iz Antwerpna, ki je \xc5\xbee iz za\xc4\x8detka 16. stoletja, triumfalni kri\xc5\xbe iz poznega 13. stoletja in krstilnik iz 16. stoletja.\n_START_SECTION_\nTriumfalni kri\xc5\xbe\n_START_PARAGRAPH_\nTriumfalni kri\xc5\xbe iz poznega 13. stoletja je ena najstarej\xc5\xa1ih dekorativnih zna\xc4\x8dilnosti v cerkvi. Visi iz oboka kora. Predstavlja Kristusovo telo s krono s trni v gotskem slogu Dreinageltypus, ki je prikazan tudi z \xc5\xbeebljem skozi noge, da bi pove\xc4\x8dal ob\xc4\x8dutek trpljenja. Njegova kolena so rahlo napeta, roke so raztegnjene skoraj vodoravno. Marija in Janez - sekundarni figuri, ki sta navadno name\xc5\xa1\xc4\x8deni desno in levo od kri\xc5\xbea - sta samo prikazani kot kamniti konzoli na stebrih.\n_START_SECTION_\nKrilni oltar\n_START_PARAGRAPH_\nGlavni oltar je bil izdelan v Antwerpnu leta 1520 in je sestavljen iz oltarnega nastavka s poslikanimi krili. Na skupno 12 poslikanih plo\xc5\xa1\xc4\x8dah na sprednji in hrbtni strani retabla, gledalcu predstavi zgodbo o Kristusu do njegovega vstajenja in prihod Svetega Duha na binko\xc5\xa1ti. Rezbarjen osrednji del glavnega oltarja prikazuje Oznanjenje, Obiskovanje, Rojstvo, \xc4\x8ca\xc5\xa1\xc4\x8denje, Obrezovanje in Predstavitev v templju v \xc5\xa1estih majhnih ni\xc5\xa1ah. V treh ve\xc4\x8djih ni\xc5\xa1ah je predstavljen Jezusov pasijon: nosi kri\xc5\xbe, kri\xc5\xbeanje in snemanje s kri\xc5\xbea. Te vrste oltarjev iz Antwerpna so bili zelo raz\xc5\xa1irjeni po severni Nem\xc4\x8diji v poznem 16. stoletju. Predela glavnega oltarnega retabla, uni\xc4\x8dena leta 1945 med vojno, je bila izdelana okrog leta 1390 kot samostojna in dvostranska, delo mojstra Berswordtovega retabla, slikarja, povezanega s francosko umetnostjo v 1380-ih, katerega delavnica je bila predvidoma v K\xc3\xb6lnu.\n_START_SECTION_\nOrgle\n_START_PARAGRAPH_\nOrgle so leta 1967 zgradili v nizozemski delavnici Flentrop in leta 1998 opravili obse\xc5\xbeno prenovo. Instrument ima 47 registrov na \xc5\xa1tirih ro\xc4\x8dnih manualih in pedalih. Zaustavitev in klju\xc4\x8dni ukrepi se upravljajo ro\xc4\x8dno.'