b'\n_START_ARTICLE_\nAlbanija\n_START_SECTION_\nVera in kultura\n_START_PARAGRAPH_\nZnano je, da so bili do prihoda Turkov vsi Albanci kr\xc5\xa1\xc4\x8danske vere. Ta vera se je \xc5\xa1irila po Balkanu iz dveh sredi\xc5\xa1\xc4\x8d: zahodnega (iz Rima) in vzhodnega (iz Carigrada). Razen tega \xc5\xbee apostol Pavel poudarja, da je v teh krajih pridigal evangelij. V pismu Rimljanom pravi "Kristusov evangelij sem pridigal od Jeruzalema do Illyricuma". Sveti Hieronim, ki je bil tudi sam Ilir, pi\xc5\xa1e v 4. in 5. stoletju, da je bil apostol Pavel v Ilirji, ki zajema Dalmacijo, Makedonijo in Epir, tj. province, v okviru katerih je bila dana\xc5\xa1na Albanija. Sveti Hieronim velja za za eno najbolj pomembnej\xc5\xa1ih oseb kr\xc5\xa1\xc4\x8danstva, saj je prevedel Sveto pismo, ki je kasneje postal znan pod imenom Vulgata. _NEWLINE_V cerkveni organizaciji Ilirije so bile v 4. in 5. stoletju znane metropolija v Dardaniji (dana\xc5\xa1nje Kosovo) in dra\xc5\xa1ka metropola. Dra\xc4\x8d je takrat slovel tudi po stolnici Sv. Marije, pozneje pa po samostanih bera\xc5\xa1kih redov, in sicer dominikancev, fran\xc4\x8di\xc5\xa1kanov in benediktincev. Do polovice 8. stoletja spadajo ilirske \xc5\xa1kofije pod jurisdikcijo rimskega pape\xc5\xbea. Rimska kurija je od srednjega veka naprej zlasti posve\xc4\x8dala pozornost severni in nekoliko srednji Albaniji. Tu se je katoli\xc5\xa1tvo mo\xc4\x8dno razmahnilo posebno v 13. in 14. stoletju, ko so za\xc4\x8deli delovati novi cerkveni redi dominikancev, fran\xc4\x8di\xc5\xa1kanov in benediktincev. Pravoslavna cerkev je pod vplivom Bizanca prevladala ju\xc5\xbeno od reke Shkumbi. Ker so Albanci pogosto menjavali versko pripadnost, so jih sodobniki v 13. in 14. stoletju imeli "ne za \xc4\x8diste katoli\xc4\x8dane, ne za \xc4\x8diste pravoslavce\xe2\x80\x9d. Kr\xc5\xa1\xc4\x8danstvo ima v Albaniji globlje korenine, saj se je od tod \xc5\xa1irilo \xc5\xbee iz \xc4\x8dasov apostola Pavla. V 15. in 16. stoletju imamo izvrstne Albanske humaniste, ki so se izobra\xc5\xbeevali po raznih mestih Italije, Dalmacije in Bizanca. Nekaj jih je bilo Albanskega rodu, ve\xc4\x8dinoma pa je bilo takih, ki so iz\xc5\xa1li iz izseljeni\xc5\xa1kega vala v drugi polovici 15. stoletja. Ti so se izobrazili v svoji mati\xc4\x8dni domovini, tako da je bil njihov ustvarjalni izraz tudi izraz vpliva albanske kulture. Nekateri so zasloveli tudi v svetu, npr. Gjin Gazulli, 1400-1465, znani astronom in tudi matematik, ki je deloval v 15. stoletju v Dubrovniku. V tem mestu in v Kotorju je v istem \xc4\x8dasu deloval Gjergj Spani iz Lje\xc5\xa1a, znani kirurg in zdravnik. V Benetkah je deloval Leonik Tomeo (1456-1531), poznavalec filozofije, ki ga E. Rotterdamski imenuje \xe2\x80\x9cVirum Optimum\xe2\x80\x9d. Znana albanska humunista iz Skadra Marin Be\xc4\x8dikemi (1468-1526) in Marin Barleti (rojen sredi 15. stoletja, umrl 1512) sta delovala nekaj \xc4\x8dasa v tujini in sta bila v tesnih stikih z domovino. V skladu z domoljubnimi \xc4\x8dustvi in s podpiranjem albanskega odpora proti Turkom je Barleti napisal deli svetovnega slovesa: \xe2\x80\x9cDe vita et gestis Scanderbegi, Epiratorum Principis in De obsidione Scodrensi\xe2\x80\x9d'