b"\n_START_ARTICLE_\nMax von Laue\n_START_SECTION_\nZgodnja leta\n_START_PARAGRAPH_\nRodil se je v Pfaffendorfu, zdaj delu Koblenza, o\xc4\x8detu Juliusu Laueju in Minni Zerrenner. Leta 1898, ko je kon\xc4\x8dal abituro v Strasbourgu, je za\xc4\x8del svojo obvezno leto slu\xc5\xbeenja vojske, po katerem je leta 1899 za\xc4\x8del \xc5\xa1tudirati matematiko, fiziko in kemijo na Univerzi v Strassburgu, Univerzi v G\xc3\xb6ttingenu in Univerzi v M\xc3\xbcnchnu (LMU). V G\xc3\xb6ttingenu je bil mo\xc4\x8dno pod vplivom fizikov Woldemarja Voighta in Maxa Abrahama, ter matematika Davida Hilberta. Po le enem semestru v M\xc3\xbcnchnu, je \xc5\xa1el leta 1902 na Univerzo v Berlinu. Tam je \xc5\xa1tudiral pri Plancku, ki je vpeljal kvantno mehaniko 14. decembra 1900, ko je podal svoji znameniti knjigi pred Nem\xc5\xa1kim fizikalnim dru\xc5\xa1tvom (Deutsche Physikalische Gesellschaft). V Berlinu je poslu\xc5\xa1al Lummerjeva predavanja o toplotnem sevanju in interferen\xc4\x8dni spektroskopiji, kar je vplivalo na njegovo disertacijo o interferen\xc4\x8dnih pojavih v planparalelnih plo\xc5\xa1\xc4\x8dah, za katero je prejel doktorat leta 1903. Po tem je med letoma 1903 in 1905 pre\xc5\xbeivel v G\xc3\xb6ttingenu. Leta 1906 je kon\xc4\x8dal habilitacijo z naslovom O entropiji interferirajo\xc4\x8dih valovnih snopih (\xc3\x9cber die Entropie von interferierenden Strahlenb\xc3\xbcndeln) pod Sommerfeldovim mentorstvom na LMU.\n_START_SECTION_\nKariera\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1906 je postal privatni docent v Berlinu in Planckov asistent. Spoznal je tudi Einsteina in za\xc4\x8del prispevati k sprejetju in razvoju teorije relativnosti. Do leta je bil Planckov asistent. V berlinu je raziskoval uporabo entropije sevalnih polj in termodinami\xc4\x8dni pomen koherence svetlobnega valovanja._NEWLINE_Med letoma je bil privatni docent na In\xc5\xa1titutu za teoreti\xc4\x8dno fiziko pri Sommerfeldu na LMU. Med bo\xc5\xbei\xc4\x8dnimi prazniki leta 1911 in januarja 1912 je Ewald zaklju\xc4\x8deval svojo disertacijo pri Sommerfeldu. Med sprehodom v Angle\xc5\xa1kem parku v M\xc3\xbcnchnu januarja je Ewald povedal Laueju o vsebini svoje disertacije. Valovne dol\xc5\xbeine, ki jih je obravnaval Ewald, so bile v vidnem delu spektra in s tem veliko ve\xc4\x8dje kot razmik med resonatorji v njegovem kristalinskem modelu. Laue se je zdel zbegan in je \xc5\xbeelel vedeti kak\xc5\xa1en bo u\xc4\x8dinek, \xc4\x8de se obravnavajo veliko manj\xc5\xa1e valovne dol\xc5\xbeine. Junija je Sommerfeld poro\xc4\x8dal Fizikalnemu dru\xc5\xa1tvu v G\xc3\xb6ttingenu o uspe\xc5\xa1nem uklonu rentgenskih \xc5\xbearokov, ki so ga izvedli Laue, Knipping in Friedrich na LMU, za kar je Laue leta 1914 prejel Nobelovo nagrado za fiziko. V M\xc3\xbcnchnu je leta 1914 je napisal prvi del knjige o relativnosti v obdobju 1910 do 1911._NEWLINE_Leta 1912, Laue je bil imenovan na Univerzi v Z\xc3\xbcrichu kot extraordinarius profesor fizike. Leta 1913, je bil njegov o\xc4\x8de dvigne na vrstah dedno plemstvo; Laue potem postal 'Max von Laue'. Leta 1914 novo profesor extraordinarius stol za teoreti\xc4\x8dno fiziko je bil ustvarjen na Univerzi v Berlinu. Laue bila ponujena polo\xc5\xbeaj, vendar se je izkazalo navzdol, in je bilo na voljo Max Rojen. Ampak Rojen je bil v vojski, dokler WW sem kon\xc4\x8dal, in preden je imel zasedli stol, Laue premislil in sprejel stali\xc5\xa1\xc4\x8de._NEWLINE_Od 1914 do 1919, Laue je bil na Univerzi v Frankfurtu , kot ordinarius redni profesor za teoreti\xc4\x8dno fiziko. Od 1916, je bil anga\xc5\xbeiran v vakuumsko cev razvoj, na Univerzi v W\xc3\xbcrzburgu, za uporabo v voja\xc5\xa1ke telefonijo in brez\xc5\xbei\xc4\x8dno komunikacijo._NEWLINE_1919, Laue je bil imenovan na Univerzi v Berlinu kot ordinarius redni profesor za teoreti\xc4\x8dno fiziko, polo\xc5\xbeaju je ostal do leta 1943, ko je bila razgla\xc5\xa1ena zaslu\xc5\xbeni, z njegovim soglasjem in eno leto pred obvezno upokojitveno starost. Na univerzi se je leta 1919, druga izstopajo\xc4\x8da, je bilo Walther Nernst, Fritz Haber, in James Franck. Laue, kot eden od organizatorjev tedensko Berlin Fizika Kolokvij, po navadi je sedela v prvi vrsti z Nernst in Einstein, ki bi pri\xc5\xa1el iz Kaiser-Wilhelm-Institut f\xc3\xbcr Physik v Berlinu-Dahlem, kjer je bil direktor. Med Laue opaznih \xc5\xa1tudentov na univerzi je bilo Le\xc3\xb3 Szil\xc3\xa1rd, Fritz London, Max Kohler, in Erna Weber. Leta 1921 je izdal drugi zvezek svojih knjigo o relativnosti._NEWLINE_Kot svetovalec za Physikalisch-Technische Reichsanstalt (PTR), Laue izpolnjeni Walther Meissner , ki je bil tam delajo na superconductivity. Meissner je odkril, da je \xc5\xa1ibko magnetno polje razpade hitro, da ni\xc4\x8d v notranjost superconductor, ki je znan kot Meissner u\xc4\x8dinek. Laue pokazala, leta 1932, da prag uporabljajo magnetno polje, ki uni\xc4\x8duje superconductivity se spreminja z obliko telesa. Laue objavljeni skupno 12 \xc4\x8dlanki in knjige o superconductivity. Eden od dokumentov je bil soavtor z Fritz Londonu in njegov brat Heinz. Meissner objavil \xc5\xbeivljenjepis na Laue leta 1960._NEWLINE_Na Kaiser-Wilhelm Gesellschaft zur F\xc3\xb6rderung der Wissenschaften (Danes: Max-Planck Gesellschaft zur F\xc3\xb6rderung der Wissenschaften) je bila ustanovljena leta 1911. Njen namen je bil spodbujanje znanosti za ustanavljanje in ohranjanje raziskovalnih in\xc5\xa1titutov. Eden takih in\xc5\xa1titut je bil Kaiser-Wilhelm-Institut f\xc3\xbcr Physik (KWIP) ustanovljena v Berlinu-Dahlem leta 1914, z Einstein kot direktor. Laue je bil upravitelj, in\xc5\xa1tituta iz leta 1917 in 1922 je bil imenovan za namestnika generalnega direktorja, nakar Laue prevzel upravnih nalog iz Einstein. Einstein je bil, ki potujejo v tujino, ko je Adolf Hitler postal Kancler v januarju 1933, in Einstein ni vrnila v Nem\xc4\x8dijo. Laue nato postal vr\xc5\xa1ilec direktorja KWIP, polo\xc5\xbeaju je ostal do 1946 ali 1948, razen za obdobje 1935 do 1939, ko je Peter Debye bil direktor. Leta 1943, da bi se izognili \xc5\xbertev osebja, KWIP preselil v Hechingen. To je bil na Hechingen, da Laue napisal knjigo o zgodovini fizike Geschichte der Physik, ki se je s\xc4\x8dasoma prevedena v sedem drugih jezikih.\n_START_SECTION_\nSkrita Nobelova nagrada\n_START_PARAGRAPH_\nKo Nacisti\xc4\x8dne Nem\xc4\x8dije, ki so vdrli na Danskem v drugi Svetovni Vojni, mad\xc5\xbearski kemik George de Hevesy razpustil Nobelovo Nagrado zlata medalje Laue in James Franck v aqua regia za prepre\xc4\x8devanje Nacisti iz odkrivanje njih. V \xc4\x8dasu, pa je bilo nezakonito, da sprejme zlata iz dr\xc5\xbeave, in \xc4\x8de je bilo ugotovljeno, da Laue je storil, da bi bil lahko s katerimi se soo\xc4\x8dajo to\xc5\xbeilstvo v Nem\xc4\x8diji. Hevesy postavi, ki izhajajo re\xc5\xa1itev na polico v svojem laboratoriju na Niels Bohr In\xc5\xa1titut. Po vojni se je vrnil, da bi na\xc5\xa1li re\xc5\xa1itev za nemoteno in obori zlato iz kislina. Nobelovo Dru\xc5\xbebe, nato re-cast Nobelovo Nagrado zlate medalje, z uporabo prvotnega zlato."