b'\n_START_ARTICLE_\nGalba\n_START_SECTION_\nPoreklo in vzpon na oblast\n_START_PARAGRAPH_\nRojen je bil pri Terracini v srednji Italiji kot Servij Sulpicij Galba. Po starem o\xc4\x8detu po o\xc4\x8detovi strani, ki mu je preprokoval, da bo postal cesar, je bil potomec pretorja Servija Sulpicija Galbe. Galbov o\xc4\x8de je (kljub temu da je bil majhne rasti, grbav in mla\xc4\x8den govornik) dosegel polo\xc5\xbeaj konzula in bil sposoben branilec na sodi\xc5\xa1\xc4\x8du. _NEWLINE_Mati Mumija Ahaika je bila vnukinja Gaja Lutecija Katula, rimskega dr\xc5\xbeavnika in poveljnika rimske mornarice v prvi punski vojni in pravnukinja rimskega dr\xc5\xbeavnika in generala Lucija Mumija Ahaika. Galbov starej\xc5\xa1i brat Gaj je zapravil ve\xc4\x8dino svojega premo\xc5\xbeenja in zapustil Rim in naredil samomor. Po o\xc4\x8detovi poroki z Livijo Ocelino, ga je Livija posvojila. Privzel je njeno ime in se do prihoda na prestol preimenoval v  Lucija Livija Ocela Sulpicija Galba. _NEWLINE_Galba je torej izhajal iz plemi\xc5\xa1ke in zelo premo\xc5\xbene dru\xc5\xbeine, vendar ni bil niti po poreklu niti s posvojitvijo v sorodu z nobenim od prvih petih rimskih cesarjev. Njegove izredne sposobnosti so opazili \xc5\xbee v zgodnji mladosti  in Avgust in Tiberij sta mu napovedovala odli\xc4\x8dno prihodnost._NEWLINE_Galbova \xc5\xbeena je bila s porokami svojih sorodnikov povezana z nekaterimi \xc4\x8dlani julijsko-klavdijske dinastije. Z Galbom sta imela sinova Galbo Majorja in Galbo Minorja, ki sta umrla pred svojim o\xc4\x8detom. Galba Major je bil rojen okoli leta 25. Umrl je mlad, zato o njem in njegovem \xc5\xbeivljenju ni skoraj ni\xc4\x8d znanega. Okoli leta 48 se je zaro\xc4\x8dil s svojo polsestro Antonijo Postumo, vendar se z njo ni poro\xc4\x8dil. Sodobni zgodovinarji iz tega sklepajo, da je pred tem umrl. Galba Minor je bil rojen med letoma 25 in 30. Pre\xc5\xbeivel je svojega starej\xc5\xa1ega brata, vendar ne za dolgo. Leta 58 je bil kvestor, po tem letu pa se v politiki ni ve\xc4\x8d pojavil. Rimski zgodovinar Svetonij omenja, da je "Galba Minor odkril o\xc4\x8detovo ljubezensko razmerje s su\xc5\xbenjem in mu zagrozil, da bo to povedal ma\xc4\x8dehi, kar ga je privedlo v smrt". Nikoli se ni poro\xc4\x8dil in ni imel otrok. Umrl je verjetno okoli leta 60. _NEWLINE_Svetonij opisuje Galbo kot mo\xc5\xbea, ki je bil "v spolnem \xc5\xbeivljenju bolj nagnjen k mo\xc5\xa1kim". Njegova omemba je verjetno edini primer v rimski zgodovini, ki za imenovanega mo\xc5\xa1kega trdi, da je dajal prednost odraslim mo\xc5\xa1kim._NEWLINE_Pri 20 letih je postal pretor, pri 33 pa konzul. V provincah Galiji, Germaniji, Afriki in Hispaniji je pridobil velik ugled s svojimi voja\xc5\xa1kimi sposobnostmi, strogostjo in nepristranskostjo. Po smrti cesarja Kaligule je zavrnil vabilo svojih prijateljev, naj kandidira za prestol, in ostal zvest Klavdiju. V prvi polovici Neronove vladavine je \xc5\xbeivel v odmaknjenosti do leta 61, ko mu je cesar podelil provinco Tarakonsko Hispanijo. _NEWLINE_Spomladi leta 68 mu je pri\xc5\xa1la na uho vest, da ga namerava Neron ubiti, hkrati je izvedel tudi za upor Julija Vindeksa v Galiji. Sprva se je tudi sam nameraval upreti, po Julijevem porazu in samomoru pa je za\xc4\x8del omahovati. Po novici, da ga podpira pretorijanski prefekt Nimfidij Sabin, je znova o\xc5\xbeivel. Do takrat si je drznil uporabljati samo naslov "legat rimskega senata  in rimskega ljudstva", po Neronovem samomoru pa se je preimenoval v cezarja in odkorakal v Rim.  _NEWLINE_Po Neronovi smrti je \xc5\xa1e pred Galbom posku\xc5\xa1al priti na oblast Nimfidij Sabin, ki ni mogel dose\xc4\x8di podpore pretorijanske garde in je bil ubit. Galba se je \xc5\xa1e pred prihodom v mesto oktobra 68 sre\xc4\x8dal z vojaki, ki so mu predstavili svoje zahteve. Njihove zahteve je zavrnil in jih mnogo pobil.\n_START_SECTION_\nVladanje\n_START_PARAGRAPH_\nGalba se je med svojim kratkotrajnim vladanjem ukvarjal prevsem z zdravljenjem dr\xc5\xbeavnih financ. Spro\xc5\xbeil je veliko nepriljubljenih ukrepov, med katerimi je bil najnevarnej\xc5\xa1i preklic izpla\xc4\x8dila nagrad pretorijancem, ki so jih obljubili v njegovem imenu. Galba je pretorijancev s prezirom o\xc4\x8dital, da za svojo zvestobo ne morejo pri\xc4\x8dakovati podkupnine. _NEWLINE_Po celem cesarstvu je postal znan po svoji neusmiljenosti. Zgodovinar Svetonij pravi, da je v vseh pokrajinah, kjer ga niso takoj potrdili za cesarja, predpisal izredno visoke davke. Mnogo ljudi je usmrtil brez sodbe in le redko usli\xc5\xa1al pro\xc5\xa1nje za za\xc5\xa1\xc4\x8dito pravic dr\xc5\xbeavljanov.  Ljudem se je zagnusil tudi zaradi svoje nizkotnosti in odpora do pompa in razkazovanja. Visoka starost je skrhala njegovo mo\xc4\x8d, zato je bil popolnoma v oblasti svojih ljubljencev Tita Vinija, ki je postal Galbov tovari\xc5\xa1 kot konzul, Kornelija Laka, komandanta pretorijanske garde, in svojega osvobojenega su\xc5\xbenja, Icela Marcijana.Trojico so zaradi njihovega vpliva na Galbo imenovali "trije vzgojitelji". Novi cesar je bil zaradi vsega tega izredno nepriljubljen.\n_START_SECTION_\nUpor\n_START_PARAGRAPH_\n1. januarja 69 sta dve legiji v Gornji Germaniji odklonili prisego zvestobe novemu cesarju. Vojaki so prevra\xc4\x8dali njegove kipe in zahtevali izbiro novega cesarja. Naslednji dan so se uprle tudi legije v Spodnji Germaniji in za novega cesarja izvolile guvernerja svoje province Vitelija. Po uporu se je Galba zavedel svoje nepriljubljenosti in splo\xc5\xa1nega nezadovoljstva. Da bi prepre\xc4\x8dil \xc5\xa1e ve\xc4\x8dje nezadovoljstvo, je za svojega pomo\xc4\x8dnika  in naslednika izbral Lucija Kapurnija Pizona. Ljudstvo je na njegovo izbiro gledalo kot na znamenje strahu, pretorijanci pa so bili ogor\xc4\x8deni, ker niso mogli pri\xc4\x8dakovati obi\xc4\x8dajnih beneficij.\n_START_SECTION_\nUmor\n_START_PARAGRAPH_\nMark Salvij Oton, biv\xc5\xa1i guverner Luzitanije in eden od Galbovih prvih prista\xc5\xa1ev, je bil razo\xc4\x8daran, ker ni bil sam izbran za Galbovega naslednika. Pogajati se je za\xc4\x8del z nezadovoljnimi pretorijanci, dokler ga niso priznali za novega cesarja. Galba se je kljub temu, da je bil \xc5\xa1ibak in so ga morali nositi v nosilnici, posku\xc5\xa1al pogajati z uporniki. Pri breznu na rimskem forumu je naletel na oddelek Otonove konjenice, ki ga je ubila. Kmalu za njim so ubili tudi Pizona. Plutarh pripoveduje, da je Galba tik pred smrtjo razkril svoj vrat in rekel: "Udari, \xc4\x8de bo to dobro za Rimljane". Po Svetonijevem pisanju je Galba pred smrtjo oblekel platnen steznik, \xc4\x8deprav je vedel, da ga bo slabo \xc5\xa1\xc4\x8ditil pred \xc5\xa1tevilnimi napadalci. Galbovo glavo so prinesli Otonu, ki jo je predal svojim prista\xc5\xa1em, da so z njo paradirali in jo zasmehovali. Glavo je zatem odkupil osvobojen su\xc5\xbeenj in jo odvrgel na mestu, kjer je bil na Galbov ukaz usmr\xc4\x8den njegov gospodar. Glavo in truplo so kasneje pokopali v grob ob Avrelijanski cesti. _NEWLINE_Zasluge za Galbov umor si je lastilo pribli\xc5\xbeno 120 ljudi, ki so zato od Otona pri\xc4\x8dakovali nagrado. Sestavili so pisni seznam svojih imen, ki je po Otonovem samomoru pri\xc5\xa1el v roke njegovemu  nasledniku Viteliju. Vse s seznama so usmrtili.'