b'\n_START_ARTICLE_\nJosip Rijavec\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nRodil se je v 6-\xc4\x8dlanski dru\xc5\xbeini, 10. novembra leta 1904 v Trnovem pri Gorici, o\xc4\x8detu Josipu (po doma\xc4\x8de Pep\xc4\x8d z Vrta), ki je bil stra\xc5\xbenik in materi Antoniji Per\xc5\xa1i\xc4\x8d. Diplomiral je v Beogradu. Deloval je v Sarajevu, Beogradu in Ljubljani. Imel je \xc5\xbeeno Olgo (rojeno Rov\xc5\xa1ek) in sina Andreja. Umrl je v Ljubljani 25. marca 1971, v starosti 66.let. Pokopan pa je v rodni vasi, v Trnovem pri Gorici.\n_START_SECTION_\n\xc5\xa0olanje\n_START_PARAGRAPH_\nOsnovno \xc5\xa1olo je obiskoval v Gorici, kjer je do leta 1915 \xc5\xbeivel z o\xc4\x8detovo dru\xc5\xbeino. V \xc4\x8dasu od leta 1916-1918, ko je bil z materjo v begunstvu v \xc5\xa0martnem pri Litiji, je tam obiskoval prva dva razreda gimnazije v \xc5\xa0entvidu nad Ljubljano. \xc5\xa0olanje je nadaljeval na dr\xc5\xbeavni klasi\xc4\x8dni gimnaziji v Mariboru, in sicer od leta 1919-1923, kamor se je na podlagi opcije preselila celotna dru\xc5\xbeina. Zaradi te\xc5\xbekih materialnih razmer po o\xc4\x8detovi upokojitvi je od\xc5\xa1el na Ni\xc5\xbejo \xc5\xa1olo Vojne akademije v Beogradu, ki jo je zaklju\xc4\x8dil leta 1925 s \xc4\x8dinom podporo\xc4\x8dnika. Leta 1933 je \xc5\xa1olanje na Vojni akademiji nadaljeval in leta 1935 diplomiral. Leta 1939 pa je kon\xc4\x8dal izpopolnjevanje v general\xc5\xa1tabu v Beogradu.\n_START_SECTION_\nDelo\n_START_PARAGRAPH_\nSprva je deloval v jugoslovanskem ministrstvu mednarodne ata\xc5\xa1e v Rimu. Od leta 1941 je bil emigrant v Londonu, skupaj z \xc5\xbeeno Olgo in sinom Andrejem. Od leta 1943-1944 pa je bil emigrant med jugoslovanskimi primorskimi dobrovoljci, ki so pod okriljem britanskega vrhovnega poveljstva delovali na Bli\xc5\xbenjem vzhodu. Leta 1944 se je priklju\xc4\x8dil NOV v Londonu, od koder so ga 18. februarja napotili v Jugoslavijo. Po drugi svetovni vojni, to\xc4\x8dneje aprila 1945 je nastopil slu\xc5\xbebo, kjer je predaval na oficirskih \xc5\xa1olah v Sarajevu in Beogradu, vse tja do leta 1948, ko so ga s \xc4\x8dinom podpolkovnika prestavili v rezervo. Do istega leta je bil tudi oficir JLA._NEWLINE_Z dru\xc5\xbeino se je potem preselil iz Beograda v Ljubljano, kjer je bil v letih 1948-1965 zaposlen v Narodni in univerzitetni knji\xc5\xbenici v Ljubljani. Sprva je bil zaposlen kot bibliotekar klasifikator za Univerzalno decimalno klasifikacijo; od leta 1955 pa je bil zaposlen kot samostojni vodja \xc4\x8dasopisnega oddelka, od leta 1960 je bil vi\xc5\xa1ji bibliotekar. Strokovno in organizacijsko je sodeloval pri razvoju slovenskega knji\xc5\xbeni\xc4\x8darstva. Tako je bil precej \xc4\x8dasa odbornik Dru\xc5\xa1tva bibliotekarjev Slovenije, v letih 1959-1961 tudi njegov predsednik. Nekaj \xc4\x8dasa je bil tudi \xc4\x8dlan izvr\xc5\xa1ilnega odbora Zveze bibliotekarjev Jugoslavije. Je soavtor statisti\xc4\x8dnih publikacij o slovenskih in jugoslovanskih knji\xc5\xbenicah. Bil je tudi sodelavec strokovnega glasila Knji\xc5\xbenica, ki je bilo ustanovljeno v veliki meri prav na njegovo pobudo. V strokovnem glasilu Knji\xc5\xbenica je objavljal \xc4\x8dlanke o Univerzalni decimalni klasifikaciji, posve\xc4\x8dal pa se je tudi splo\xc5\xa1nim problemom slovenskega in jugoslovanskega knji\xc5\xbeni\xc4\x8darstva.\n_START_SECTION_\nNagrade, priznanja, odlikovanja\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1967 je prejel \xc4\x8copovo diplomo.'