b"\n_START_ARTICLE_\nGustave Eiffel\n_START_SECTION_\nMladost\n_START_PARAGRAPH_\nGustave Eiffel je bil rojen kot prvi otrok Catherine - Melanie (rojene Moneuse) in Alexandra Eiffla, ki je bil potomec Jean-Ren\xc3\xa9 B\xc3\xb6nickhausena, ki je od\xc5\xa1el iz nem\xc5\xa1kega mesta Marmagen in se naselil v Parizu v za\xc4\x8detku osemnajstega stoletja. Dru\xc5\xbeina je sprejela priimek Eiffel sklicujo\xc4\x8d se na gore Eifel v regiji iz katere je pri\xc5\xa1el o\xc4\x8de. \xc4\x8ceprav je dru\xc5\xbeina vedno uporabljala priimek Eifflov, je bil Gustave ob rojstvu prijavljen kot B\xc3\xb6nickhausen in ni bil formalno spremenjen v Eiffel do 1880. O\xc4\x8de je najprej delal kot uradnik v francoski vojski, mati pa je podedovala trgovino za distribucijo premoga. Gustave je otro\xc5\xa1tvo pre\xc5\xbeivljal s svojo babico, a kljub temu ostal blizu svoji materi, ki je ostala vplivna figura do svoje smrti leta 1878. V \xc5\xa1olo je hodil na Lyc\xc3\xa9e Royal v Dijonu in menil, da je to dolgo\xc4\x8dasna izguba \xc4\x8dasa. Zadnji dve leti je pod vplivom svojih u\xc4\x8diteljev za zgodovino in literaturo, za\xc4\x8del resno \xc5\xa1tudirati in kon\xc4\x8dal humanistiko in znanost. Njegov stric, Jean-Baptiste Mollerat, ki je izumil postopek za destiliranje kisa in je imel velike kemi\xc4\x8dno proizvodnjo v bli\xc5\xbeini Dijona, je enega od prijateljev, kemika Michel Perret anga\xc5\xbeiral, da je veliko \xc4\x8dasa pre\xc5\xbeivel z mladim Eifflom, ga u\xc4\x8dil o vsem, od kemije in rudarstva do teologije in filozofije._NEWLINE_Eiffel se je nato udele\xc5\xbeil te\xc4\x8daja na Coll\xc3\xa8ge Sainte-Barbe v Parizu, da bi se pripravil na zahtevne sprejemne izpite na eni najpomembnej\xc5\xa1ih in\xc5\xbeenirskih \xc5\xa1ol v Franciji. Eiffel se je \xc5\xbeelel vpisati na \xc3\x89cole Polytechnique, vendar njegovi mentorji odlo\xc4\x8dili, da njegov nastop ni bil dovolj dober in se je zato vpisal na \xc3\x89cole Centrale des Arts et Manufactures v Parizu, ki je precej bolj poklicno usposabljala. V drugem letniku se je odlo\xc4\x8dil za specializacijo za kemijo in je diplomiral leta 1855.\n_START_SECTION_\nKariera\n_START_PARAGRAPH_\nPo diplomi je Eiffel upal, da bo na\xc5\xa1el delo pri stricu v Dijonu, kar je bilo zaradi dru\xc5\xbeinskih sporov nemogo\xc4\x8de. Po nekaj mesecih dela kot nepla\xc4\x8dani pomo\xc4\x8dnik pri bratu, ki je upravljal livarno, se Eiffel spoznal \xc5\xbeelezni\xc5\xa1kega in\xc5\xbeenirja Charlesa Nepveu-ja, ki je dal Eifflu prvo pla\xc4\x8dano delo kot njegov osebni tajnik.. Ko je \xc5\xa1la dru\xc5\xbeba v ste\xc4\x8daj, je Nepveu na\xc5\xa1el Eifflu delo v Compagnie des Chemins de Fer de l' Ouest, za katero je Eiffel izdelal prvi na\xc4\x8drt mostu, 22 m dolg \xc5\xbeelezen most za Saint Germainsko \xc5\xbeeleznico. Nepveu je bil imenovan za generalnega direktorja dveh tovarn v Parizu in je ponudil Eifflu slu\xc5\xbebo kot vodja raziskovalnega oddelka. Leta 1857 Nepveu podpi\xc5\xa1e pogodbo za izgradnjo \xc5\xbeelezni\xc5\xa1kega mostu \xc4\x8dez reko Garonne pri Bordeauxu, ki povezuje progo Pariz-Bordeaux s progo na S\xc3\xa8te in Bayonne, in je vklju\xc4\x8devala izgradnjo 500 m \xc5\xbeeleznega girder mosta, ki ga je podpiralo \xc5\xa1est parov zidanih opornikov. Ti so bili izdelani s pomo\xc4\x8djo stisnjenega zraka v kesonih in s hidravli\xc4\x8dnimi ovni, zelo inovativnih tehnik v tistem \xc4\x8dasu. Eiffel je imel najprej pristojnost za sestavljanje kovinskih elementov, s\xc4\x8dasoma pa prevzel vodenje celotnega projekta od Nepveu-ja, ki je odstopil marca 1860._NEWLINE_Po zaklju\xc4\x8dku projekta je bil Eiffel imenovan kot glavni in\xc5\xbeenir Compagnie Belge. Njegovo delo je vzbudilo pozornost \xc5\xa1tevilnih ljudi, tudi Stanislasa de la Roche Toulaya, ki je pripravil zasnovo za kovinski most v Bordeauxu, Jean Baptiste Krantza in Wilhelm Nordlinga. Posel se je za\xc4\x8del zmanj\xc5\xa1evati in leta 1865 je Eiffel, ko ni videl nobene prihodnosti, odstopil, ter delal kot neodvisni svetovalni in\xc5\xbeenir. Delal je pri gradnji dveh \xc5\xbeelezni\xc5\xa1kih postaj v Toulousu in Agenu, in leta 1866 je dobil pogodbo za nadzor gradnje 33 lokomotiv za egiptovsko vlado, donosno, vendar nezahtevno opravilo v okviru katerega je obiskal Egipt, kjer je obiskal Sue\xc5\xa1ki prekop, ki ga je delal Ferdinand de Lesseps. Hkrati se je zaposlil pri Jean-Baptiste Kranz, ki mu je pomagal pri oblikovanju razstavne dvorane za Exposition Universelle, ki naj bi potekala leta 1867. Glavna naloga Eiffla je bila, da pripravi lo\xc4\x8dni nosilec za Galerie des Machines. Za izvedbo tega dela, Eiffel in Henri Treca, direktor Conservatoire des Arts et Metiers, izvedeta dragocene raziskave o strukturnih lastnosti litega \xc5\xbeeleza, dokon\xc4\x8dno dolo\xc4\x8ditev modula elasti\xc4\x8dnosti._NEWLINE_Ob koncu leta 1866 si je Eiffel uspel sposoditi dovolj denarja, da je odprl svoj lastni biro na 48 Rue Fouquet v Levallois - Perret. Njegov prvi pomembnej\xc5\xa1i nate\xc4\x8daj sta bila dva viadukta za \xc5\xbeelezni\xc5\xa1ke progo med Lyonom in Bordeaux. Dru\xc5\xbeba je za\xc4\x8dela izvajati dela tudi v drugih dr\xc5\xbeavah, cerkev San Marcos v Arica, \xc4\x8cile, ki je bila monta\xc5\xbena kovinska stavba, izdelana v Franciji in poslana v Ju\xc5\xbeno Ameriko v kosih, da bi jih sestavili na kraju samem. 6. oktobra 1868 je stopil v partnerstvo z Th\xc3\xa9ophile Seyrigom, ki je kot Eiffel diplomiral na \xc3\x89cole Centrale, in ustvaril podjetje Eiffel et Cie._NEWLINE_Leta 1875 je pridobil dve pomembni pogodbi, eno za nov terminal v Budimpe\xc5\xa1ti za \xc5\xbeelezni\xc5\xa1ko progo od Dunaja do Budimpe\xc5\xa1te in drugo za most \xc4\x8dez reko Douro v Portu na Portugalskem. Postaja v Budimpe\xc5\xa1ti je bila inovativen projekt. Eiffel je uporabil kovinsko strukturo kot osrednjo stavbo, ki jo obdajata na vsaki strani obi\xc4\x8dajni zgradbi iz kamna in opeke. Most \xc4\x8dez Douro je nastal kot posledica razpisa, ki ga je vodil Royal Portuguese Railroad Company. Naloga je bila zahtevna: hitro teko\xc4\x8da reka do 20 metrov globoka, temeljna tla iz globoke plasti gramoza, ki ni omogo\xc4\x8dal izgradnjo opornikov v re\xc4\x8dni strugi, in tako je moral most imeti osrednji razpon 160 m. To je bilo ve\xc4\x8d kot najdalj\xc5\xa1i lok zgrajen v tistem \xc4\x8dasu. Predlog Eiffla je bil most, katerega krov je podprl s petimi \xc5\xbeeleznimi stebri na bregovih in osrednji podporni lok. Dela so se za\xc4\x8dela januarja 1876 in je bila kon\xc4\x8dana do konca oktobra 1877: most sta slovesno odprla kralj Luis I. in kraljica Maria Pia, po kateri je tudi poimenovan._NEWLINE_Eiffel je bil odgovoren tudi za izgradnjo ve\xc4\x8d razstavnih objektov. Eden od teh, paviljon za pari\xc5\xa1ko Gas Company, je bilo Eifflovo prvo sodelovanje s Stephenom Sauvestre-jem, ki je kasneje postal vodja arhitekturnega biroja dru\xc5\xbebe._NEWLINE_Leta 1879 se je raz\xc5\xa1el z Seyrigom in podjetje se je preimenovalo v Compagnie des \xc3\x89tablissements Eiffel. Dru\xc5\xbeba je dobila pogodbo za viadukt Garabit, \xc5\xbeelezni\xc5\xa1ki most pri Ruynes en Margeride v departmaju Cantal (zgrajen 1880 \xe2\x80\x93 1884). Za pomo\xc4\x8d pri delu, je najel ve\xc4\x8d ljudi, ki so kasneje igrali pomembno vlogo pri oblikovanju in gradnji Eifflovega stolpa, tudi Maurice Koechlin, mladi diplomant Politehnike v Z\xc3\xbcrichu, ki je se je ukvarjal z izra\xc4\x8duni in risbami in \xc3\x89mile Nouguier, ki je prej delal za Eiffla pri gradnji mostu \xc4\x8dez Douro._NEWLINE_Leta 1881 je Eiffla poiskal Auguste Bartholdi, ki je bil v stiski za in\xc5\xbeenirja, da bi mu pomagal uresni\xc4\x8diti Kip svobode v New Yorku (1886. Nekatera dela so bila \xc5\xbee izvedena ko je Eug\xc3\xa8ne Viollet-le-Duc umrl leta 1879. Eiffel je bil izbran zaradi svojih izku\xc5\xa1enj z obremenitvami vetra. Eiffel je oblikoval strukturo, sestavljeno iz \xc5\xa1tirih nog in stebra za podporo, ki predstavlja telo kipa. Celoten kip so izdelali v Parizu, nato ga razstavili in prepeljali v Zdru\xc5\xbeene dr\xc5\xbeave Amerike._NEWLINE_Za Svetovno razstavo v Parizu leta 1889, je Eiffel konstruiral stolp, ki je postal za\xc5\xa1\xc4\x8ditni znak Pariza. Eifflov stolp je do leta 1931 veljal za najvi\xc5\xa1jo zgradbo na svetu (300,5 m; z anteno 320,8 m)."