b'\n_START_ARTICLE_\nGrad Velenje\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nVelenjski grad le\xc5\xbei na strmi skalni kopi, okrog 60 m vi\xc5\xa1je od mesta Velenje, se pravi skupaj okrog 450 m nadmorske vi\xc5\xa1ine. Je eden od najbolje ohranjenih gradov v Sloveniji in eden od desetih gradov, ki so v srednjem veku obstajali v \xc5\xa0ale\xc5\xa1ki dolini. Star je pribli\xc5\xbeno 700 let: prvi\xc4\x8d pa se omenja leta 1270. Je tipi\xc4\x8dna voja\xc5\xa1ko \xe2\x80\x93 stanovanjska utrdba, katere tloris se je prilagajal terenu, na katerem stoji. Skozi stoletja so grad ve\xc4\x8dkrat spreminjali in dograjevali, dana\xc5\xa1njo podobo renesan\xc4\x8dnega dvorca \xe2\x80\x93 palacia pa je dobil v 16. stoletju. Povsem renesan\xc4\x8dna je predvsem mogo\xc4\x8dna rondela v jugovzhodnem delu grajskega kompleksa. Slogovno in \xc4\x8dasovno jo opredeljujejo renesan\xc4\x8dna okna v prvem nadstropju, poudarjen kamnit pali\xc4\x8dasti venec, zna\xc4\x8dilno oblikovane izlivnice za smolo in tipi\xc4\x8dne pravokotne line ali strelnice. Okna povsem enake oblike, kot so tista na rondeli, sre\xc4\x8damo na dvori\xc5\xa1\xc4\x8dni strani ju\xc5\xbenega trakta. Tipi\xc4\x8dni profil, ki ga ka\xc5\xbeejo renesan\xc4\x8dna okna, ima tudi portal v vhodnem stolpu._NEWLINE_V manj\xc5\xa1i meri je nato Velenjski grad svojo podobo spreminjal vse do 18. stoletja. Od notranje opreme se je na \xc5\xbealost ohranilo zelo malo, njegova arhitekturna podoba pa se je v celoti ohranila, z izjemo dvi\xc5\xbenega mostu, ki so ga sredi 19. stoletja odstranili._NEWLINE_V 17. stoletju so uporni kmetje zavzeli, oplenili in razdejali skoraj vse gradove v \xc5\xa0ale\xc5\xa1ki dolini, med njimi tudi Grad Turn pri Velenju, \xc5\xa0o\xc5\xa1tanj in \xc5\xa0alek. Grad Velenje pa se je s svojimi hlapci uspe\xc5\xa1no obranil, saj je bil med vsemi gradovi v \xc5\xa0ale\xc5\xa1ki dolini najbolje zavarovan in utrjen. Iz tega stoletja imamo tudi poro\xc4\x8dilo o dvakratnem napadu Turkov na grad. Napadalci pri tem niso imeli uspeha, zato so uposto\xc5\xa1ili samo naselbino.\n_START_SECTION_\nLastniki Velenjskega gradu\n_START_PARAGRAPH_\nPrvi lastniki gradu so bili gospodje Kun\xc5\xa1per\xc5\xa1ki (veja ptujske gospode) do 14. stoletja, potem pa je grad pogosto menjeval lastnike, od katerih je bila najpomembnej\xc5\xa1a rodbina Wagen \xe2\x80\x93 Liechtenber\xc5\xa1ki iz 16. stoletja, nato rodbina Adamovich (1858 \xe2\x80\x93 1918, 17. stoletje). Zadnji predvojni lastnik gradu pa je bila italijanska plemi\xc5\xa1ka rodbina Coronini \xe2\x80\x93 Kromberg (1918 \xe2\x80\x93 1943, 20. stoletje).\n_START_SECTION_\nMuzej Velenje\n_START_PARAGRAPH_\nPo 2. svetovni vojni je grad postal dr\xc5\xbeavna last. Prvotno so bila tu rudarska stanovanja, leta 1957 pa se je za\xc4\x8del postopno preurejati v muzej. Prvotno so bili v gradu prostori Muzeja slovenskih premogovnikov, ki se je kasneje zaradi \xc5\xa1ir\xc5\xa1ega podro\xc4\x8dja delovanja preimenoval v Muzej Velenje, premogovni\xc5\xa1ko muzejsko zbirko pa so prenesli v opu\xc5\xa1\xc4\x8deni premogovni\xc5\xa1ki ja\xc5\xa1ek Premogovnika Velenje in tako formirali Muzej premogovni\xc5\xa1tva Slovenije.'