b'\n_START_ARTICLE_\nKemi\xc4\x8dna sinapsa\n_START_PARAGRAPH_\nSinapsa (gr\xc5\xa1ko syn, skupaj + haptein, stiskati) ali preklop je najpogosteje stik med dvema sosednjima nevronoma oz. natan\xc4\x8dneje med koncem aksona (\xc5\xbeiv\xc4\x8dnimi kon\xc4\x8di\xc4\x8di) na eni strani ter dendriti ali telesom drugega nevrona na drugi strani. Sinapsa je lahko tudi stik med nevronom in drugo vzdra\xc5\xbeno celico, npr. \xc5\xbelezno ali mi\xc5\xa1i\xc4\x8dno.\n_START_SECTION_\nZgradba sinapse\n_START_PARAGRAPH_\nPrenos vzburjenja iz ene \xc5\xbeiv\xc4\x8dne celice na drugo je relativno hiter, saj se nevrotransmiterji, ki se sprostijo iz \xc5\xbeiv\xc4\x8dnih oz. aksonskih kon\xc4\x8di\xc4\x8dev, ne raz\xc5\xa1irijo po zunajceli\xc4\x8dnem prostoru tako kot nevrohormoni, pa\xc4\x8d pa se sprostijo v zelo omejeni prostor. Ta omejeni prostor, ki ga sinapti\xc4\x8dni celici gradita skupaj, se imenuje sinapti\xc4\x8dna \xc5\xa1pranja in je opazna samo pod mikroskopom. Njen glavni namen je sicer prepre\xc4\x8devanje neposrednega prehoda depolarizacije s predsinapti\xc4\x8dne na posinapti\xc4\x8dno celico ali natan\xc4\x8dneje, membrano._NEWLINE_Celico, iz katere se spro\xc5\xa1\xc4\x8dajo molekule nevrotransmiterja, imenujemo presinapti\xc4\x8dna celica; drugo, ki sprejema oz. delujejo nanjo molekule nevrotransmiterja, pa imenujemo postsinapti\xc4\x8dna celica._NEWLINE_Sinapti\xc4\x8dni gumbi, deli aksonskih kon\xc4\x8di\xc4\x8dev, v katerih se me\xc5\xa1i\xc4\x8dki oz. sinapti\xc4\x8dni mehur\xc4\x8dki polnijo in iz njega izlo\xc4\x8dajo v sinapti\xc4\x8dno \xc5\xa1pranjo, vsebujejo \xc5\xa1tevilne mitohondrije. Njihova naloga je spro\xc5\xa1\xc4\x8danje energije za ponovno polnjenje me\xc5\xa1i\xc4\x8dkov (z nevrotransmiterjem) in za \xc4\x8drpanje kalcijevih kationov (Ca\xc2\xb2\xe2\x81\xba), ki vzdr\xc5\xbeuje gradient koncentracije kalcija skozi membrano nevrona.\n_START_SECTION_\nDelovanje sinapse\n_START_PARAGRAPH_\nKo elektri\xc4\x8dni signal po nevronu dose\xc5\xbee aksonske kon\xc4\x8di\xc4\x8de, se membrana depolarizira in to spro\xc5\xbei odprtje kalcijevih kanalov na sinapti\xc4\x8dnem gumbu, skozi katere kalcij zelo hitro vstopa. Skratka, depolarizacija membrane spro\xc5\xbei lokalno pove\xc4\x8danje Ca\xc2\xb2\xe2\x81\xba ionov._NEWLINE_Sinapti\xc4\x8dni mehur\xc4\x8dki z nevrotransmiterjem se nato premaknejo k presinapti\xc4\x8dni membrani in se z njo zdru\xc5\xbeijo. Molekule nevrotransmiterja nato difundirajo iz mehur\xc4\x8dkov in se ve\xc5\xbeejo na stereospecifi\xc4\x8dne receptorje na postsinapti\xc4\x8dni membrani._NEWLINE_Ionski kanali, ki se odprejo v trenutki vezave nevrotransmiterjev z receptorji, s kemi\xc4\x8dno regulacijo na postsinapti\xc4\x8dni membrani omogo\xc4\x8dijo vdor natrijevih kationov (Na\xe2\x81\xba) in izhod kalijevih kationov (K\xe2\x81\xba). To povzro\xc4\x8di depolarizacijo postsinapti\xc4\x8dne membrane in tako nadaljnji prenos sporo\xc4\x8dila po posinapti\xc4\x8dni celici v obliki elektri\xc4\x8dnega signala._NEWLINE_Encimi, ki jih izlo\xc4\x8dajo sosednje nevroglialne celice ali pa so \xc5\xbee na postsinapti\xc4\x8dni membrani, odstranijo (razgradijo) nevrotransmiterje, tako da je njihov vpliv na ionske kanale kratkotrajen. Sledi reabsorpcija (ponovni sprejem) nevrotransmiterjev ali produktov njihove razgradnje, ki se ponovno uporabijo in vklju\xc4\x8dijo v sinapti\xc4\x8dne mehur\xc4\x8dke.'