b'\n_START_ARTICLE_\nVladimir Petrovi\xc4\x8d Mezencev\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\n16. avgusta 1782 je vstopil v Preobra\xc5\xbeenski polk; 1. januarja 1796 je bil povi\xc5\xa1an v zastavnika in 28. septembra 1800 \xc5\xa1e v polkovnika._NEWLINE_Leta 1802 je bil kot in\xc5\xa1pektor adjutant dodeljen generalu pehote grofu Tati\xc5\xa1\xc4\x8devu. Udele\xc5\xbeil se je vojne tretje koalicije; sprva v sestavi Novgorodskega mu\xc5\xa1ketirskega polka in nato Narva\xc5\xa1kega mu\xc5\xa1ketirskega polka._NEWLINE_Med bitko pri Austerlitzu je bil ranjen in posledi\xc4\x8dno je padel v francosko ujetni\xc5\xa1tvo, kjer je ostal nadaljnji dve leti. Leta 1808 se je vrnil v Rusijo; sprva je bil dodeljen Azovskemu mu\xc5\xa1ketirskemu polku, nato pa Minskemu mu\xc5\xa1ketirskemu polku; 3. julija istega leta je postal poveljnik slednjega polka._NEWLINE_Za poveljnika Permijanskega mu\xc5\xa1ketirskega polka je bil dodeljen 22. julija 1808; s polkom se je udele\xc5\xbeil vojne s \xc5\xa0vedsko 1808-09 ter patriotske vojne leta 1812. Med vojno se je izkazal, tako da je bil 18. oktobra istega leta povi\xc5\xa1an v generalmajorja. A istega leta je bil hudo ranjen v glavo in bil posledi\xc4\x8dno poslan na okrevanje._NEWLINE_V aktivno voja\xc5\xa1ko slu\xc5\xbebo se je vrnil poleti 1813 in sicer kot poveljnik 5. pehotne divizije. Po vojni je postal poveljnik 2. brigade iste divizije, nato pa se je 14. novembra 1817 vrnil na polo\xc5\xbeaj divizijskega poveljnika._NEWLINE_2. januarja 1826 se je upokojil zaradi slabega zdravja.'