b'\n_START_ARTICLE_\nPape\xc5\xbe Honorij IV.\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nGiacomo Savelli se je rodil okrog 1210 v Rimu v bogati in vplivni dru\xc5\xbeini Savellijevih. Njegov o\xc4\x8de je bil senator Luka (=Luca) Savelli, mati pa Giovanna (=Ivanka) Aldobrandeschi iz plemi\xc5\xa1ke rodbine Santa Fiora. Bil je tudi prane\xc4\x8dak Honorija III.. Njegovega mlaj\xc5\xa1ega brata Pandulfa so tudi izvolili za rimskega senatorja. _NEWLINE__NEWLINE_\xc5\xa0tudiral je v Parizu na Sorboni, kjer je pridobil nadarbino in kanonikat v stolnici Ch\xc3\xa2lons-sur-Marne. Pozneje mu je pripadel tudi beneficij rektorja cerkve v Bertonu v angle\xc5\xa1ki \xc5\xa1kofiji Norwich, ki je pa ni nikoli obiskal. _NEWLINE__NEWLINE_1261 ga je imenoval za kardinala-diakona pri Santa Maria in Cosmedin Urban IV.. 1274 je spremljal Gregorja X.  na lyonski koncil.\n_START_SECTION_\nPape\xc5\xbe\n_START_PARAGRAPH_\nJakoba Savellija je po smrti Martina IV. (28. marca) v Perugii \xc5\xbee 2. aprila 1285 15 kardinalov od osemnajstih enodu\xc5\xa1no izvolilo za pape\xc5\xbea prav tam. Volitve so bile brez konklava, ki ga je predpisal Gregor X., a razveljavil Janez XXI.. Jakoba so izvolili \xc5\xbee pri prvem glasovanju in si je izbral ime Honorij IV. Njegova izvolitev je bila ena najhitrej\xc5\xa1ih v pape\xc5\xa1ki zgodovini. Razlog te velike naglice lahko predpostavljamo v sicilijanskih zapletih, ki niso dovoljevali nikakr\xc5\xa1ne sedisvakance; poleg tega so se kardinali hoteli izogniti neopravi\xc4\x8denemu vladarskemu vme\xc5\xa1avanju, kot se je to zgodilo pri prej\xc5\xa1njih volitvah za Martina IV.. Takrat je namre\xc4\x8d Karel An\xc5\xbeujski nagovoril Viterbovce, da so zaprli dva ne\xc4\x8daka pokojnega Nikolaja III. in s tem omogo\xc4\x8dili izvolitev pape\xc5\xbea francoske narodnosti; zato so padli pod interdikt. Njegova posledica je bila tudi to, da so morali poru\xc5\xa1iti mestno obzidje in je mesto gospodarsko za\xc4\x8delo nazadovati; zategadelj je novi pape\xc5\xbe to hudo kazen takoj po izvolitvi preklical. _NEWLINE_\xc4\x8ceprav je bil slabotnega zdravja, se je odlo\xc4\x8dno in avtoritativno vklju\xc4\x8dil v dogajanja svojega \xc4\x8dasa. Tako kot njegov brat senator, je tudi on bil ob izvolitvi \xc5\xbee star in hrom. 19. maja 1285 je novega pontifika posvetil za duhovnika ostijski kardinal-\xc5\xa1kof Malabranca Orsini, naslednjega dne pa je bil posve\xc4\x8den za \xc5\xa1kofa in kronan za pape\xc5\xbea v baziliki svetega Petra v Rimu. Honorij je \xe2\x80\x93 kot omenjeno, bil tako bete\xc5\xbeen, da ni mogel niti stati niti hoditi. Kadar je ma\xc5\xa1eval, je moral sedeti na sede\xc5\xbeu; pri povzdigovanju pa je dvignil roke s pomo\xc4\x8djo mehani\xc4\x8dne naprave. Kljub tem oviram je ob izvolitvi  za pape\xc5\xbea tola\xc5\xbeil kardinale: \xc2\xbbVladati je treba z glavo, ne pa z nogami\xc2\xab.\n_START_SECTION_\nDelovanje\n_START_PARAGRAPH_\nZa Rimljane je bila izvolitev na sveti sede\xc5\xbe njihovega some\xc5\xa1\xc4\x8dana vir velikega zado\xc5\xa1\xc4\x8denja. Pohiteli so, da obdarijo novoizvoljenega pontifika z dosmrtno slu\xc5\xbebo rimskega senatorja. Honorij je darilo takoj sprejel in izrazil svoje veliko zadovoljstvo; kot namestnika v tej slu\xc5\xbebi je potrdil dosedanja uradnika: svojega brata Pandolfa Savellija ter Anibalda Annibaldija, ki sta jima sledila sredi 1285 Orso Orsini in Nicola Conti. Junija 1286 je bil zopet imenovan za senatorja Pandolfo. Zahvaljujo\xc4\x8d njegovi odlo\xc4\x8dnosti so ozna\xc4\x8devala kratka leta Honorijevega vladanja za Rim obdobje sorazmernega miru in reda. _NEWLINE_Kardinalskem zbor je imel francosko ve\xc4\x8dino, in tudi pape\xc5\xbe je vodil Francozom naklonjeno politiko. Za Sicilijo ni hotel priznati Aragoncev, ker naj bi bili krivi za \xc2\xbbsicilijanske ve\xc4\x8dernice\xc2\xab\xc2\xa0- pokol tiso\xc4\x8dev Francozov. Kraljico-vdovo Konstancijo je uspel nagovoriti, da je osvobodila v trenjavi zaprtega Karla Hromega, sina Karla An\xc5\xbeujskega, da bi prevzel vladanje Sicilije. Hotel je tudi kronati Rudolfa Habsbur\xc5\xa1kega za cesarja, vendar je prej umrl. _NEWLINE__NEWLINE_Trdo je prijel in v ostrem pismu pograjal ogrskega kralja Ladislava, ker je baje grdo ravnal s svojo zakonito \xc5\xbeeno; \xc5\xa1e bolj pa zato, ker se je povezal in spoprijeteljil s poganskimi Kumani, ki so u\xc5\xbeivali na Ogrskem polno avtonomijo \xe2\x80\x93 in je celo pozval ostrogonskega nad\xc5\xa1kofa, naj proti njim povede kri\xc5\xbearsko vojno. _NEWLINE__NEWLINE_Izredne zasluge ima na znanstvenem podro\xc4\x8dju. Dosegel je, da so na pari\xc5\xa1ki Sorboni uvedli stolico za pou\xc4\x8devanje vzhodnih (orientalnih) jezikov z namenom, da bi la\xc5\xbeje spreobra\xc4\x8dali mohamedance, pa tudi pravoslavne lo\xc4\x8dene kristjane privedli kr\xc5\xa1\xc4\x8danski edinosti.\n_START_SECTION_\nSmrt in spomin\n_START_PARAGRAPH_\nHonorij IV. je umrl v Rimu, v Aventinski pala\xc4\x8di v Rimu (Palazzo dell\xe2\x80\x99Aventino), 3. aprila 1287. _NEWLINE__NEWLINE_Glede na \xc5\xa1tevilna pri\xc4\x8devanja je bil nagrobni Honorijev spomenik - \xc2\xbbarca multum pulchra\xc2\xab\xc2\xa0-postavljen znotraj bazilike sv. Petra v Vatikanu, poleg grobnice Nikolaja III.. Za \xc4\x8dasa pape\xc5\xbeevanja Pavla III.  so grobnico razstavili: ostanke in podobo \xe2\x80\x93 edino ostalino prvotnega nagrobnega spomenika \xe2\x80\x93 so prenesli v kapelo Savellijevih v cerkvi Santa Maria in Aracoeli.'