b'\n_START_ARTICLE_\nEvropa (luna)\n_START_SECTION_\nIme\n_START_PARAGRAPH_\nEvropa se imenuje po Evropi, h\xc4\x8derki Agenorja, kralja feni\xc4\x8danskega mesta Tir, ki je danes v Libanonu, sestri Kadmusa, ustanovitelja Teb v Gr\xc4\x8diji, ter Zevsovi ljubici._NEWLINE_\xc4\x8ceprav je ime Evropa predlagal Simon Marij, kmalu po svojem neodvisnem odkritju istega leta, njegovo ime in tudi imena drugih treh Galilejevih satelitov dolgo \xc4\x8dasa niso upo\xc5\xa1tevali vse do polovice 20. stoletja. V zgodnej\xc5\xa1ih astronomskih virih so ga ozna\xc4\x8devali preprosto z njegovo rimsko \xc5\xa1tevilko kot Jupiter II, oziroma kot\xc2\xa0\xc2\xbbdrugi Jupitrov satelit\xc2\xab. Odkritje Amalteje v letu 1892, ki je bli\xc5\xbeje Jupitru kot katerakoli od takrat poznanih lun, je postavilo Evropo na tretje mesto. Plovili Voyager sta leta 1979 odkrila \xc5\xa1e tri nove lune, zato se sedaj Evropa \xc5\xa1teje kot \xc5\xa1esti satelit, marsikdaj pa se \xc5\xa1e vedno imenuje kot Jupiter II.\n_START_SECTION_\nZna\xc4\x8dilnosti tira\n_START_PARAGRAPH_\nPovpre\xc4\x8dna odaljenost Evrope od Jupitra je 670.900 km, obkro\xc5\xbei pa ga v samo treh dneh in pol. Njena tirnica je skoraj kro\xc5\xbena z izsrednostjo 0,009._NEWLINE_Tako kot vsi Galilejevi sateliti je tudi Evropa plimno priklenjena na Jupiter, saj ena stran lune neprestano gleda proti planetu. Evropo in druge satelite Jupiter gravitacijsko vle\xc4\x8de v razli\xc4\x8dne smeri s plimnimi silami. S tem dobi telo vir toplote in energije, kar omogo\xc4\x8da, da ostaja podpovr\xc5\xa1inski ocean v teko\xc4\x8dem stanju in poganja podpovr\xc5\xa1inske geolo\xc5\xa1ke procese.\n_START_SECTION_\nNotranja zgradba\n_START_PARAGRAPH_\nEvropa je v osnovi sestavi nekoliko podobna zemeljskim planetom, saj je sestavljena v glavnem iz silikatnih kamenin. Ima zunanjo plast vode, ki naj bi bila debela okoli 100\xc2\xa0km (nekaj kot zamrznjen led v skorji, nekaj kot ocean teko\xc4\x8dine pod ledom), podatki o magnetnih poljih vesoljskega plovila Galileo, ki je obkro\xc5\xbeala Jupiter in preu\xc4\x8devala Evropo med letoma 1995 in 2003, pa ka\xc5\xbeejo, da Evropa inducira magnetno polje z interakcijo z Jupitrovim poljem. To naj bi kazalo na prisotnost podpovr\xc5\xa1inske prevodne plasti, ki naj bi bila ocean slane teko\xc4\x8de vode. Evropa verjetno vsebuje tudi kovinsko \xc5\xbeelezno jedro.\n_START_SECTION_\nPovr\xc5\xa1inske zna\xc4\x8dilnosti\n_START_PARAGRAPH_\nEvropino povr\xc5\xa1je je dokaj gladko, saj je bilo najdenih le malo zna\xc4\x8dilnostih, vi\xc5\xa1jih od nekaj 100 metrov, le ponekod se relief pribli\xc5\xbea vi\xc5\xa1inskim razlikam okoli 1000 metrov. Zato je Evropa najbolj gladek objekt v Oson\xc4\x8dju. Znamenja, ki prepredajo luno, so ve\xc4\x8dinoma le zna\xc4\x8dilnosti albeda, ki poudarjajo nizko topografijo. Na Evropi je zelo malo kraterjev, njena odbojnost pa je ena najvi\xc5\xa1jih od vseh lun. To najverjetneje pomeni, da ima zelo mlado in aktivno povr\xc5\xa1je. Glede na ocene frekvence udarcev kometov in drugih teles, ki jih prejme Evropa, je povr\xc5\xa1je staro med 20 in 180 milijoni let (geolo\xc5\xa1ke zna\xc4\x8dilnosti povr\xc5\xa1ja jasno ka\xc5\xbeejo raznolike starosti)._NEWLINE_Najbolj vidne povr\xc5\xa1inske zna\xc4\x8dilnosti Evrope so temne proge, ki prepredajo celotno luno. Bli\xc5\xbenji posnetki ka\xc5\xbeejo, da se robovi Evropine skorje na vsaki strani teh razpok premikajo drug na druge. \xc5\xa0ir\xc5\xa1i pasovi so \xc5\xa1iroki okoli 20\xc2\xa0km, obi\xc4\x8dajno pa imajo razpr\xc5\xa1ene temne zunanje robove, pravilno urejene brazde in sredi\xc5\xa1\xc4\x8dni pas svetlej\xc5\xa1ega materiala. Ti naj bi nastali s serijo izbruhov vulkanske vode ali gejzirjev ob razpiranju Evropine skorje in izpostavljanju toplej\xc5\xa1ih spodnjih plasti. U\xc4\x8dinek je podoben tistim pri Zemljinih oceanskih hrbtih. Te raznolike razpoke naj bi nastale v ve\xc4\x8djem delu zaradi plimnih vplivov, ki jih ima Jupiter. Ker je Evropa plimno priklenjena k Jupitru in je zato vedno obrnjena z eno stranjo proti planetu, naj bi bil vzorec razpok zna\xc4\x8dilen in predvidljiv. Vendar pa samo najmlaj\xc5\xa1e razpoke na Evropi ustrezajo predvidenemu vzorcu, druge razpoke pa so toliko bolj razli\xc4\x8dno orientirane kot so starej\xc5\xa1e. To lahko razlo\xc5\xbeimo, le se Evropino povr\xc5\xa1je vrti nekoliko hitreje kot njena notranjost, kar je mo\xc5\xbeno zaradi podpovr\xc5\xa1inskega oceana, ki mehansko lo\xc4\x8duje povr\xc5\xa1je lune in kamniti pla\xc5\xa1\xc4\x8d, in zaradi vplivov Jupitrove privla\xc4\x8dnosti, ki napenja lunino zunanjo ledeno skorjo. Primerjava s posnetimi fotografijami Voyagerjev in Galilea ka\xc5\xbee, da se Evropina skorja zavrti v najmanj 10.000 letih glede na notranjost lune._NEWLINE_\xc5\xa0e ena vrsta zna\xc4\x8dilnosti na Evropi so kro\xc5\xbene in elipti\xc4\x8dne lenticulae (latinsko za pege). Ve\xc4\x8dinoma so to izbo\xc4\x8dene zna\xc4\x8dilnosti, nekatere vbo\xc4\x8dene in nekatere so izravnane temne pege. Druge imajo raznolike in grobe strukture. Vrhovi izbo\xc4\x8denih peg izgledajo kot deli starej\xc5\xa1ih ravnin okoli njih, kar pomeni, da so te kupole nastale z narivanjem ravnin od spodaj. Pege naj bi nastale z dviganjem diapirjev toplega ledu skozi hladnej\xc5\xa1i led zunanje skorje, podobno kot pri magmatskih celicah v Zemljini skorji. Gladke temne pege bi lahko nastale iz staljene vode, ki bi pridrla na povr\xc5\xa1je skupaj s toplim ledom, grobe pege (ki se imenujejo podro\xc4\x8dja\xc2\xa0\xc2\xbbkaosa\xc2\xab, npr. Conamara Chaos) pa naj bi nastale iz ve\xc4\x8djega \xc5\xa1tevila manj\xc5\xa1ih delov skorje, vklju\xc4\x8denega v izboklinast temen material, podobno kot so vklju\xc4\x8dene ledene gore v zamrznjenem morju.\n_START_SECTION_\nMo\xc5\xbenost \xc5\xbeivljenja\n_START_PARAGRAPH_\nV vodi pod ledom obstaja mo\xc5\xbenost \xc5\xbeivljenja.'