b'\n_START_ARTICLE_\nGiorgio Vasari\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nVasari je bil rojen v  Arezzu v Toskani. Po priporo\xc4\x8dilu svojega bratranca Luche Signorellija je v zgodnjem otro\xc5\xa1tvu postal u\xc4\x8denec Guglielma da Marsiglie, spretnega slikarja vitrajev. Ko je bil star 16 let, ga je kardinal Silvio Passerini poslal v Firence, kjer se je pridru\xc5\xbeil krogu Andree del Sarta in njegovima u\xc4\x8dencema Rossu Fiorentinu in Jacopu Pontormu, ter dobil humanisti\xc4\x8dno izobrazbo. Spoprijateljil se je z Michelangelom, katerega slikarski slog naj bi vplival nanj.\n_START_SECTION_\nSlikarstvo\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1529 je obiskal Rim in \xc5\xa1tudiral dela Rafaela in drugih umetnikov rimske visoke renesanse. Vasarijeve manieristi\xc4\x8dne slike so bile bolj ob\xc4\x8dudovane, ko je \xc5\xbeivel, kot kasneje. Leta 1547 je kon\xc4\x8dal dvorano v Sodni pala\xc4\x8di (Palazzo della Cancelleria) v Rimu s fresko, ki je dobila ime Dvorana stotih dni (Sala dei Cento Giorni). Stalno je bil zaposlen pri Medi\xc4\x8dejcih v Firencah in Rimu, delal je v Neaplju, Arezzu in drugih mestih. Veliko njegovih slik \xc5\xa1e vedno obstaja, najpomembnej\xc5\xa1a pa je stenska in stropna poslikava v Dvorani Cosima I. (Sala di Cosimo I.) v Palazzo Vecchio v Firencah, kjer je delal s pomo\xc4\x8dniki leta 1555, ter freske, ki jih je za\xc4\x8del delati v notranjosti velike kupole Firen\xc5\xa1ke stolnice (Duomo). Dokon\xc4\x8dal jih je Federico Zuccari s pomo\xc4\x8djo Giovannija Balduccija. Prav tako je pomagal pri oblikovanju sekreterja (pisalnika) (Studiolo Francesca I. Medi\xc4\x8dejskega), ki je zdaj ponovno v Palazzo Vecchio. Med njegovimi drugimi u\xc4\x8denci in privr\xc5\xbeenci so bili Sebastiano Flori, Bartolommeo Carducci, Domenico Benci, Tommaso del Verrocchio, Federigo di Lamberto (Federigo del Padovano), Niccol\xc3\xb2 Betti, Vittor Casini, Mirabello Cavalori (Salincorno), Jacopo Coppi (Jacopo di Meglio), Piero di Ridolfo, Stefano Veltroni Monte Sansavino, Orazio Porta iz Sansavina, Alessandro Fortori iz Arezza, Bastiano Flori iz Arezza, Fra Salvatore Foschi iz Arezza in Andrea Aretino.\n_START_SECTION_\nArhitektura\n_START_PARAGRAPH_\nVasari ni bil samo slikar, ampak je bil tudi uspe\xc5\xa1en arhitekt. Njegova lo\xc5\xbea v Galeriji Uffizi ob reki Arno odpira razgled na skrajni konec dolgega, ozkega dvori\xc5\xa1\xc4\x8da edinstvenega urbanisti\xc4\x8dnega na\xc4\x8drtovanja, ki je javni trg in je skupaj s kratko ulico edinstvena renesan\xc4\x8dna ulica z enotno arhitekturno podobo. Pogled iz lo\xc5\xbee (Loggia) pala\xc4\x8de Uffizi iz smeri reke Arno ka\xc5\xbee, da je Vasarijev koridor eden redkih objektov, ki \xc4\x8drto reke odpre in se zdi, kot da jo objema._NEWLINE_V Firencah je Vasari zgradil tudi dolg prehod, ki se zdaj imenuje Vasarijev koridor, ki povezuje pala\xc4\x8do Uffizi in pala\xc4\x8do Pitti na drugi strani reke. Zaprt koridor poteka ob reki Arno na arkadah, pre\xc4\x8dka Ponte Vecchio (Stari most) in zavije okoli zunanjosti ve\xc4\x8d stavb._NEWLINE_Prav tako je obnovil srednjeve\xc5\xa1ki cerkvi Santa Maria Novella in Santa Croce. Na obeh je odstranil izvirno korno pregrado in mansardo ter oblikoval retrokore v manieristi\xc4\x8dnem slogu tistega \xc4\x8dasa. V slednji je naslikal \xc4\x8ca\xc5\xa1\xc4\x8denje treh kraljev, ki jo je naro\xc4\x8dil pape\xc5\xbe Pij V. leta 1566, kon\xc4\x8dal jo je februarja 1567. Pred kratkim je bila obnovljena, preden je bila leta 2011 razstavljena v Rimu in Neaplju. S\xc4\x8dasoma naj bi jo vrnili v cerkev Santa Croce v mesto Bosco Marengo v provinci Alessandria v Piemontu._NEWLINE_Leta 1562 je Vasari zgradil osmerokotno kupolo na baziliki Marije poni\xc5\xbenosti v Pistoii, ki je pomemben primer visoke renesan\xc4\x8dne arhitekture. _NEWLINE_V Rimu je sodeloval pri na\xc4\x8drtih za vilo  pape\xc5\xbea Julija III. (Villa Giulia) z Giacomom Barozzijem da Vignolo in Bartolomeom Ammanatijem.\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenja najodli\xc4\x8dnej\xc5\xa1ih slikarjev, kiparjev in arhitektov\n_START_PARAGRAPH_\nPogosto ga imenujejo tudi "prvi umetnostni zgodovinar" . Izumil je zvrst enciklopedije umetni\xc5\xa1kih \xc5\xbeivljenjepisov s svojo Le Vite de \'pi\xc3\xb9 eccellenti pittori, scultori, ed architettori (\xc5\xbdivljenje najodli\xc4\x8dnej\xc5\xa1ih slikarjev, kiparjev in arhitektov), ki jo je posvetil velikemu vojvodi Cosimu I. Medi\xc4\x8dejskemu in je bila prvi\xc4\x8d objavljena leta 1550. Prvi je uporabil izraz "renesansa" (rinascita) v tiskani obliki, \xc4\x8deprav je bila zavest o "ponovnem rojstvu" v umetnosti v zraku od Leona Battiste Albertija naprej, in je tudi odgovoren za dana\xc5\xa1njo uporabo izraza gotska umetnost, \xc4\x8deprav je uporabljal le besedo got, ki je bila povezana z "barbarskim" nem\xc5\xa1kim slogom. V delu je tudi nova razprava o tehni\xc4\x8dnih metodah v umetnosti.  Knjiga je bila delno predelana in raz\xc5\xa1irjena leta 1568 z dodatkom lesoreznih portretov umetnikov (nekaj hipoteti\xc4\x8dnih)._NEWLINE_Delo je dosledno in razvpito pristransko v prid Firen\xc4\x8danom, ki jim je dodelil vse dogodke v renesan\xc4\x8dni umetnosti, na primer izum graviranja. Bene\xc5\xa1ka umetnost (skupaj z umetnostjo iz drugih delov Evrope) v prvi izdaji sploh ni omenjena. Med prvo in drugo izdajo je Vasari obiskal Benetke in v drugi izdaji ve\xc4\x8d pozornosti namenil bene\xc5\xa1ki umetnosti (kon\xc4\x8dno tudi Tizianu), ne da bi zavzel nevtralno stali\xc5\xa1\xc4\x8de._NEWLINE_Vasarijevo delo je polno zabavnih \xc4\x8den\xc4\x8d. Veliko njegovih anekdot ima zrno resnice, druge pa so izmi\xc5\xa1ljene, kot je zgodba o mladem Giottu, ki slika muho na povr\xc5\xa1ini slike slikarja Cimabueja, ki jo Cimabue ve\xc4\x8dkrat posku\xc5\xa1a s krta\xc4\x8do odgnati. Z nekaj izjemami pa je bila Vasarijeva estetska sodba resna in nepristranska. Ni raziskoval arhivov glede natan\xc4\x8dnih datumov, kot to delajo sodobni umetnostni zgodovinarji, njegovi \xc5\xbeivljenjepisi so najzanesljivej\xc5\xa1i za slikarje njegove generacije in tiste iz bli\xc5\xbenje preteklosti. Sodobna znanost je z novimi materiali, ki podpirajo raziskave, popravila veliko njegovih datumov in pripisovanj._NEWLINE_Vasari je izdelal skico lastnega \xc5\xbeivljenjepisa ob koncu \xc5\xbeivljenja in dodal nekatere podrobnosti o sebi in svoji dru\xc5\xbeini v \xc5\xbeivljenjih Lazzara Vasarija in Francesca Salviatija._NEWLINE_Po mnenju zgodovinarja Richarda Goldthwaita  je bil Vasari eden prvih avtorjev, ki je uporabljal izraz "konkurenca" (concorrenza v italijan\xc5\xa1\xc4\x8dini) v ekonomskem smislu. Uporabljal jo je ve\xc4\x8dkrat in poudaril koncept v uvodu k \xc5\xbeivljenju  Perugina pri pojasnjevanju razlogov za florentinsko umetni\xc5\xa1ko premo\xc4\x8d. Po mnenju Vasarija so se  florentinski umetniki odlikovali, ker so bili la\xc4\x8dni in la\xc4\x8dni so bili, ker jih je vodila njihova mo\xc4\x8dna medsebojna konkurenca provizij. Konkurenca, je dejal, je "hrana, ki jih vodi".\n_START_SECTION_\nSocialni polo\xc5\xbeaj\n_START_PARAGRAPH_\nVasari je u\xc5\xbeival velik ugled in bil zelo uspe\xc5\xa1en. Leta 1547 si je zgradil lepo hi\xc5\xa1o v Arezzu (zdaj muzej njemu v \xc4\x8dast) in okrasil njene stene in oboke s slikami. Izvoljen je bil v ob\xc4\x8dinski svet rodnega mesta in kon\xc4\x8dno je dobil najvi\xc5\xa1ji uradni\xc5\xa1ki polo\xc5\xbeaj gonfalonjer._NEWLINE_Leta 1563 je v Firencah pomagal ustanoviti Akademijo umetnosti slikanja (Accademia e Compagnia delle Arti del Disegno) z velikim vojvodom in Michelangelom kot vodjo ter 36 izbranimi umetniki kot \xc4\x8dlani.'