b'\n_START_ARTICLE_\nSekunda\n_START_PARAGRAPH_\nSek\xc3\xbanda (oznaka s, v\xc4\x8dasih okraj\xc5\xa1ano tudi kot sek ali sec) je osnovna enota SI \xc4\x8dasa, enaka trajanju 9.192.631.770 nihajev valovanja, ki ga odda nevzbujen atom cezija 133 na absolutni ni\xc4\x8dli pri prehodu med nivojema hiperfinega razcepa osnovnega stanja. Sekunda je \xc5\xa1estdesetina minute, ki je \xc5\xa1estdesetina ure, torej je sekunda enaka 1/3600 ure. Sekundo nadalje delimo po deseti\xc5\xa1kem sistemu, pri \xc4\x8demer uporabljamo standardne predpone SI - tiso\xc4\x8dinka sekunde je tako milisekunda, milijoninka mikrosekunda itd. Sama sekunda je poleg sistema SI tudi osnova sistema enot CGS in nekaterih drugih merskih sistemov._NEWLINE_Do leta 1960 je bila sekunda definirana kot 86400. del povpre\xc4\x8dnega Son\xc4\x8devega dneva, kar se \xc5\xa1e vedno uporablja v nekaterih astronomskih in pravnih kontekstih. Te\xc5\xbeava s Son\xc4\x8devim dnevom je, da se po\xc4\x8dasi, a opazno podalj\xc5\xa1uje in tudi dol\xc5\xbeina tropskega leta ni povsem predvidljiva. Zato gibanje na relaciji Sonce-Zemlja ne velja ve\xc4\x8d za primerno osnovo definicije. Ta po zaslugi napredka fizike, ki je omogo\xc4\x8dil razvoj atomskih ur, zdaj temelji na osnovnih zna\xc4\x8dilnostih narave._NEWLINE_Neskladje z astronomskim \xc4\x8dasom uravnava Mednarodna telekomunikacijska zveza z dodajanjem prestopnih sekund k univerzalnem koordiniranem \xc4\x8dasu (UTC), kar se zgodi vsakih nekaj let. Z leti je postal UTC, ki \xc5\xa1teje SI sekunde, osnova za uradno merjenje \xc4\x8dasa v \xc5\xa1tevilnih dr\xc5\xbeavah po svetu ali vsaj de facto standard za civilno uporabo._NEWLINE_V eni sekundi svetloba prepotuje razdaljo 299.792.458 m.\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nKoncept sekunde je odraz tesne povezanosti merjenja \xc4\x8dasa in zgodovine astronomije ter geografije. Svetli del dneva so po dvanajsti\xc5\xa1kem sistemu na 12 ur razdelili \xc5\xbee stari Egip\xc4\x8dani, a je bila dol\xc5\xbeina njihovih ur spremenljiva glede na dol\xc5\xbeino dneva med letnimi \xc4\x8dasi. Fiksne ure so uvedli stari Grki za astronomske izra\xc4\x8dune, v vsakdanji uporabi pa je ostala tudi v Evropi dol\xc5\xbeina ure spremenljiva glede na letni \xc4\x8das \xc5\xa1e vse do uvedbe mehanskih ur v 14. stoletju._NEWLINE_Gr\xc5\xa1ki astronom Erastoten je prevzel sumersko prakso uporabe \xc5\xa1estdeseti\xc5\xa1kega sistema pri razvoju svojega zgodnjega geografskega koordinatnega sistema, kar je nadaljeval tudi Hiparh stoletje kasneje. Ptolemaj je njun sistem nadgradil z razdelitvijo sistema 360 kotnih stopinj na 60 delov in teh delov znova na 60 delov. Prva delitev, partes minutae primae, je pri\xc5\xa1la v splo\xc5\xa1no uporabo kot (kotna) minuta, druga, partes minutae secundae, pa kot sekunda. Na enak na\xc4\x8din je bila razdeljena kro\xc5\xbena \xc5\xa1tevil\xc4\x8dnica, ki prikazuje \xc4\x8das, vendar v praksi tako majhne enote \xc4\x8dasa \xc5\xa1e dolgo niso bile v vsakdanji uporabi. Prve mehanske ure z minutnim kazalcem so bile izdelane \xc5\xa1ele proti koncu 16. stoletja, sekundnega kazalca pa \xc5\xa1e zdaj nimajo vse.\n_START_SECTION_\nNa osnovi mehanskih ur\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xa0ele z razvojem mehanskih ur, ki so merile srednji \xc4\x8das namesto spremenljivega son\xc4\x8devega \xc4\x8dasa, je postala \xc5\xa1estdesetina minute to\xc4\x8dno merljiva. Najzgodnej\xc5\xa1e mehanske ure, ki so prikazovale sekunde, so bile izdelane v drugi polovici 16. stoletja. Najstarej\xc5\xa1i ohranjeni primerek je vzmetna ura neznanega avtorja s podobo Orfeja na \xc5\xa1tevil\xc4\x8dnici, ki jo datirajo med leti 1560 in 1570. Leta 1581 je Tycho Brahe predelal ure v svojem observatoriju, da so kazale tudi sekunde, a \xc5\xa1e niso bile dovolj to\xc4\x8dne \xe2\x80\x93 nekaj let kasneje je zapisal, da pridobijo njegove \xc5\xa1tiri ure vsak dan do \xc5\xa1tiri sekunde zamika med seboj._NEWLINE_Nihajna ura Christiaana Huygensa je v tem pogledu pomenila prelomni izum. Leta 1644 je Marin Mersenne izra\xc4\x8dunal, da bo imelo 39,1 in\xc4\x8da dolgo nihalo nihajni \xc4\x8das natanko dve sekundi pri standardnem te\xc5\xbenem pospe\xc5\xa1ku. Londonski urar William Clement je izkoristil to spoznanje in dodal sekundno nihalo k Huygensovem dizajnu. Njegove ure so dosegle to\xc4\x8dnost 10 sekund na dan in dokon\xc4\x8dno izrinile son\xc4\x8dne ure._NEWLINE_Carl Friedrich Gauss je leta 1832 predlagal uvedbo sistema enot milimeter-miligram, v katerem je predpostavil sekundo kot osnovno enoto \xc4\x8dasa. Britansko zdru\xc5\xbeenje za napredek znanosti (British Association for the Advancement of Science, BAAS) je leta 1862 v svoji izjavi zapisalo, da se vsi strokovnjaki strinjajo z uporabo sekunde srednjega son\xc4\x8dnega \xc4\x8dasa kot \xc4\x8dasovne enote. Zdru\xc5\xbeenje je uradno predlagalo sistem enot CGS leta 1874, ki pa ga je v naslednjih 70 letih po\xc4\x8dasi izpodrinil sistem enot MKS, prav tako s sekundo kot osnovno \xc4\x8dasovno enoto. MKS je bil na mednarodni ravni sprejet v 1940. letih in je dolo\xc4\x8dal sekundo kot \xc2\xb9\xe2\x81\x8486.400 srednjega son\xc4\x8devega dneva.'