b'\n_START_ARTICLE_\nConnemarski narodni park\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nNarodni park je bil ustanovljen in odprt za javnost leta 1980. Ima 2957 hektarjev hribov, barij, resav, travnikov in gozdov. Vhod je na  clifdenski strani iz vasi Letterfrack, v kateri je sredi\xc5\xa1\xc4\x8de za obiskovalce. V parku je veliko ostankov \xc4\x8dlove\xc5\xa1ke civilizacije, kot so grobi\xc5\xa1\xc4\x8de iz 19. stoletja in 4000-letne megalitske kraljeve grobnice. Velik del obmo\xc4\x8dja je bil v\xc4\x8dasih del nekdanjega samostana Kylemore.\n_START_SECTION_\nRastlinstvo\n_START_PARAGRAPH_\nZahodno nizko barje in resava sta najpogostej\xc5\xa1a vegetacija narodnega parka. Barja so v vla\xc5\xbenih okoljih na ni\xc5\xbejih legah, medtem ko so \xc5\xa1oti\xc5\xa1\xc4\x8da v suhem gorskem ozra\xc4\x8dju. Vijoli\xc4\x8dna mo\xc4\x8dvirska trava (Molinia) je najbolj raz\xc5\xa1irjena rastlina, ki ustvarja pisano pokrajino po vsej de\xc5\xbeeli. Mesojede rastline igrajo pomembno vlogo v parkovnem ekosistemu, najpogostej\xc5\xa1i sta rosika (Drosera) in mastnica (Pinguicula). Barja imajo zelo malo hranil, zato rastline dobijo energijo od prebave insektov. Druge pogoste rastline so u\xc5\xa1ivec (Pedicularis), ozkolistni munec (Eriophorum angustifolium), grebenu\xc5\xa1a (Polygala), Narthecium ossifragum, kukavi\xc4\x8devke in vo\xc5\xa1\xc4\x8dena mirika (Myrica gale) z razli\xc4\x8dnimi li\xc5\xa1aji in mahovi.\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivalstvo\n_START_PARAGRAPH_\nNarodni park je znan po \xc5\xa1tevilnih pticah. Obi\xc4\x8dajne ptice pevke so travni\xc5\xa1ke cipe (Anthus pratensis), \xc5\xa1krjanci, evropska repalj\xc5\xa1\xc4\x8dica (Saxicola rubicola), \xc5\xa1\xc4\x8dinkavci (Fringilla coelebs), ta\xc5\xa1\xc4\x8dica in str\xc5\xbeek. Avtohtone ptice so postovka, skobec mali sokol in sokol selec, ki so manj pogoste. Pozimi priletijo selivke: sloka (Scolopax rusticola), kozica (Gallinago gallinago), \xc5\xa1korec (Sturnus vulgaris), cikovt (Turdus philomelos), carar (Turdus viscivorus), drozg (Turdus iliacus), brinovka (Turdus pilaris), v hribih \xc5\xbeivijo gorske koze (Turdus pilaris)._NEWLINE_Sesalci so redkej\xc5\xa1i. Poljske mi\xc5\xa1i so pogoste v gozdovih, medtem ko so kunci, lisice, velika podlasica, rovke in netopirji pono\xc4\x8di pogosto opa\xc5\xbeeni v barjih. Tudi navadni jeleni so neko\xc4\x8d \xc5\xbeiveli tu, vendar so izginili pred pribli\xc5\xbeno 150 leti. Ponovno so jih \xc5\xbeeleli naseliti in ustanovili \xc4\x8dredo.  Danes je najve\xc4\x8dji sesalec v parku connemarski poni.'