b'\n_START_ARTICLE_\nSlonovi zob\xc4\x8dki\n_START_SECTION_\nOpis\n_START_PARAGRAPH_\nLupina slonovih zob\xc4\x8dkov je dvobo\xc4\x8dno somerna, v\xc4\x8dasih rahlo zakrivljena in sto\xc5\xbe\xc4\x8daste oblike, na eni strani \xc5\xa1ir\xc5\xa1a kot na drugi. Na vsaki strani ima odprtino. Glava je na \xc5\xa1ir\xc5\xa1em delu, preostanek telesa je mo\xc4\x8dno podolgovat in zavzema celotno prostornino lupine. Ve\xc4\x8dina vrst meri v dol\xc5\xbeino nekaj centimetrov in imajo lupino bele ali rumenkaste barve, nekatere vrste so milimetrskih velikosti, najve\xc4\x8dji slonov zob\xc4\x8dek pa dose\xc5\xbee 15 cm v dol\xc5\xbeino._NEWLINE_Glava je mo\xc4\x8dno reducirana in ima obliko klina (proboscisa) z usti, ki moli skozi ve\xc4\x8djo odprtino. Ob njej je prav tako klinasta noga s stranskima gubama, ki usidrata \xc5\xbeival v podlago, podobno kot pri nekaterih \xc5\xa1koljkah. Nad glavo sta dva re\xc5\xbenja z ve\xc4\x8djim \xc5\xa1tevilom lovilnih niti (kaptakul), ki sodelujejo pri prehranjevanju. Usta, v katerih je strga\xc4\x8da s ploskimi zobci, se nadaljujejo v \xc5\xbeelodec, v katerega se odpirajo prebavne \xc5\xbeleze. Pla\xc5\xa1\xc4\x8dna votlina se razteza vzdol\xc5\xbe celotne dol\xc5\xbeine lupine in ima dihalno ter izlo\xc4\x8dalno vlogo. Vanjo se odpirata anus in izvodilo parnega nefridija. Slonovi zob\xc4\x8dki nimajo \xc5\xa1krg, izmenjava dihalnih plinov poteka kar skozi povr\xc5\xa1ino pla\xc5\xa1\xc4\x8dne votline; voda po\xc4\x8dasi vstopa skozi zadnjo odprtino na ra\xc4\x8dun delovanja migetalk, \xc5\xbeival jo ob\xc4\x8dasno iztisne z mo\xc4\x8dnim kr\xc4\x8denjem mi\xc5\xa1ic noge. Ve\xc4\x8dino prostornine zadnjega dela telesa zavzema neparna gonada, ki izlo\xc4\x8da spolne celice skozi desni nefridij v pla\xc5\xa1\xc4\x8devo votlino._NEWLINE_Spola sta lo\xc4\x8dena, oploditev je zunanja. Razvoj je podoben razvoju \xc5\xa1koljk: po oploditvi se najprej razvije prvi stadij li\xc4\x8dinke - trohofor, iz njega pa dvobo\xc4\x8dno somerni drugi stadij - veliger. Ta ima sprva pla\xc5\xa1\xc4\x8d iz dveh re\xc5\xbenjev, ki se kasneje v razvoju na vrhu zrasteta v zna\xc4\x8dilno cilindri\xc4\x8dno obliko.\n_START_SECTION_\nEkologija in raz\xc5\xa1irjenost\n_START_PARAGRAPH_\nSlonovi zob\xc4\x8dki \xc5\xbeivijo v morskih sedimentih v dnu pod pasom bibavice. Ve\xc4\x8dina znanih vrst je skoncentrirana tik pod tem pasom, v globini okoli 6 metrov, vendar se pojavljajo v vseh globinah, tudi v globokomorskem dnu. Ve\xc4\x8dino \xc5\xbeivljenja pre\xc5\xbeivijo zariti s \xc5\xa1ir\xc5\xa1im sprednjim delom v sediment, kamor iztezajo svoje lovilne niti in nanje lovijo drobne morske organizme, predvsem luknji\xc4\x8darke (foraminifere). Nad podlago moli samo zadnja odprtina. Prehranjujejo se tako, da plen nalepijo na lovilno nit in jo vpotegnejo proti ustom, kjer ga prevzamejo obustne migetalke in ga na koncu zdrobi radula. Li\xc4\x8dinke so prosto plavajo\xc4\x8de in se prehranjujejo s planktonskimi organizmi._NEWLINE_Zaradi prikritega na\xc4\x8dina \xc5\xbeivljenja so slabo poznani. Njihove lupine morje ponekod mno\xc5\xbei\xc4\x8dno naplavlja na obale, zato sklepamo, da niso redki._NEWLINE_Predstavniki skupine \xc5\xbeivijo po vsem svetu. Od pribli\xc5\xbeno 350 opisanih vrst je 12 znanih za Jadransko morje, od tega 5 v slovenskem delu. Med slovenskimi vrstami je najpogostej\xc5\xa1i oran\xc5\xbeni slonov zob\xc4\x8dek (Dentalium inaequicostatum)._NEWLINE_Lupine slonovih zob\xc4\x8dkov iz rodu Dentalium so domorodci iz severozahoda Severne Amerike uporabljali kot pla\xc4\x8dilno sredstvo, Natufijci na Srednjem vzhodu pa so iz njih izdelovali pasove in pokrivala. Po mnenju zgodovinarjev so eden mo\xc5\xbenih pokazateljev zgodnjega dru\xc5\xbebenega razslojevanja.\n_START_SECTION_\nEvolucija in sistematika\n_START_PARAGRAPH_\nZelo specializirana telesna zgradba in pokrnelost nekaterih struktur, zna\xc4\x8dilnih za mehku\xc5\xbece, ote\xc5\xbeujejo ume\xc5\xa1\xc4\x8danje skupine v sistem. Po podobnostih v ontogenetskem razvoju in telesni zgradbi nekateri avtorji sklepajo, da so sestrska skupina \xc5\xa1koljk, oboji naj bi se razvili iz izumrle skupina Rostroconchia. Specializiranost telesne zgradbe ne pu\xc5\xa1\xc4\x8da veliko svobode za spreminjanje, kar je mo\xc5\xbeen razlog, zakaj so slonovi zob\xc4\x8dki po raznovrstnosti eden najmanj\xc5\xa1ih razredov mehku\xc5\xbecev._NEWLINE_Fosilni zapis je razmeroma popoln, a sega le do obdobja misisipija pred pribli\xc5\xbeno 350 milijoni let, s \xc4\x8demer so najmlaj\xc5\xa1i razred mehku\xc5\xbecev. Iz fosilnih ostankov je mo\xc5\xbeno razbrati ve\xc4\x8d obdobij mno\xc5\xbei\xc4\x8dnega izumiranja in kasnej\xc5\xa1ih ponovnih radiacij v geolo\xc5\xa1ki zgodovini. Na podlagi filogenetske analize dostopnih morfolo\xc5\xa1kih znakov drugi sklepajo, da so se pojavili \xc5\xbee v srednjem ordoviciju, pred 460 do 470 milijoni let.'