b'\n_START_ARTICLE_\nAleksandrinec\n_START_PARAGRAPH_\nAleksandrinec je verz z dvanajstimi zlogi, razdeljen s sredi\xc5\xa1\xc4\x8dno cezuro ali zarezo po 6.zlogu. Z romantiko se je v Franciji uveljavila \xc5\xa1e mo\xc5\xbenost dvojne cezure po 4. in 8. zlogu. Nastal je v Franciji, ime pa je dobil po Romanu o Aleksandru, ki je nastal proti koncu 12. stoletja. V 16. stoletju je aleksandrinec postal osrednji francoski verz. Aleksandrinec se v francoski literarni vedi imenuje tudi dimeter. Ta izraz poudarja prisotnost dveh polstihov.\n_START_SECTION_\nMetri\xc4\x8dna zgradba francoskega aleksandrinca\n_START_PARAGRAPH_\nFrancoski aleksandrinec ima dva stalna naglasa: pred sredi\xc5\xa1\xc4\x8dno cezuro in na koncu verza. Vsi drugi naglasi lahko zasedejo katerokoli mesto. Francoski aleksandrinec je namre\xc4\x8d silabi\xc4\x8den in se na naglase bolj malo ozira. Rima pa povezuje po dva zaporedna verza._NEWLINE_V franco\xc5\xa1\xc4\x8dini so vse besede nagla\xc5\xa1ene na zadnjem zlogu, kar lahko privede do ritmi\xc4\x8dne monotonije. Da bi se izognili temu, so Francozi uvedli pravilo obvezne menjave mo\xc5\xa1kega in \xc5\xbeenskega verza. Mo\xc5\xa1ki verzi so tisti, ki se kon\xc4\x8dajo z mo\xc5\xa1ko rimo (naglas na zadnjem zlogu besede), \xc5\xbeenski verzi pa so tisti, ki se kon\xc4\x8dajo z \xc5\xbeensko rimo (naglas na predzadnjem zlogu besede ali pri Francozih besede, ki se kon\xc4\x8dajo s t. i. nemim e). Ta zakon velja tudi za aleksandrinec. Pri zgodnjem aleksandrincu je zna\xc4\x8dilna mo\xc4\x8dna cezura, ki funkcionira skoraj kot pavza in deli verz na dva polstiha. \xc4\x8ceprav je bila cezura med polstihoma \xc5\xa1ibkej\xc5\xa1a kakor pavza na koncu verza, je le-ta dajala tako mo\xc4\x8d polstihoma, da sta bila skoraj enako mo\xc4\x8dna kot celoten verz. Zato sta se oba polstiha lahko kon\xc4\x8dala z nemim e, ki je bil nenagla\xc5\xa1en. Ta zlog se je izgovarjal, ni pa pri\xc5\xa1el v po\xc5\xa1tev za \xc5\xa1tetje zlogov, kar je omogo\xc4\x8dalo, da je imel aleksandrinec \xc5\xa1e vedno 12 zlogov, \xc4\x8deprav jih je v resnici lahko imel ve\xc4\x8d. V razvoju francoske poezije, se je cezura oslabila: izgubila je zna\xc4\x8daj pavze, ohranila pa je zna\xc4\x8daj nekak\xc5\xa1ne zareze.\n_START_SECTION_\nRazvoj aleksandrinca v Franciji\n_START_PARAGRAPH_\nLiterarna teorija je dolo\xc4\x8dila za\xc4\x8detek aleksandrinca z Romanom o Aleksandru, \xc4\x8deprav se je ta oblika verza pojavljala \xc5\xbee pred tem, na primer v Romanju Karla Velikega v Jeruzalem iz prve polovice 12.stoletja. Od 16. stoletja, ko so ga za\xc4\x8deli uporabljati pesniki pesni\xc5\xa1ke skupine Plejada, velja aleksandrinec za najvi\xc5\xa1ji francoski verz, primeren za epsko in dramsko poezijo. V romantiki je aleksandrinec izgubil sredi\xc5\xa1\xc4\x8dno cezuro, katero sta zamenjali dve cezuri po 4. in 8. zlogu. Aleksandrinec se je tako razdelil na 3 dele s 3 stalnimi naglasi. Nastal je trimeter oziroma tridelni aleksandrinec. Izum tega aleksandrinca pripisujejo Victorju Hugoju, \xc4\x8deprav ga najdemo tudi pred tem, recimo pri La Fontainu ali Racinu. Ampak te trimetre je bilo mo\xc5\xbeno brati tudi na klasi\xc4\x8den na\xc4\x8din, kot dimetre oziroma kot aleksandrince s sredi\xc5\xa1\xc4\x8dno cezuro:_NEWLINE_Ah! si mon coeur / osait encor / se renflammer!_NEWLINE_Ah! si mon coeur osait / encor se renflammer!_NEWLINE_Naslednja stopnja razvoja aleksandrinca so spremembe, ki jih je vpeljal Baudelaire. Baudelaire je v njegovih aleksandrincih ru\xc5\xa1il klasi\xc4\x8dno-romanti\xc4\x8dna pravila. \xc4\x8ceprav je popolnoma obvladal rabo cezur in vseh pravil, je imel tendenco po sprostitvi verza. Uporabljal je trimetre, dimetre, enjambemente in rejete ter vse to skupaj kombiniral in aleksandrincu dal nov ritem. Verlaine je aleksandrinec \xc5\xa1e bolj moderniziral. Pred cezuro, kjer bi moral stati stalni naglas, je postavljal nenagla\xc5\xa1ene zloge, kar je literarna veda poimenovala \xe2\x80\x9cverlainovska cezura\xe2\x80\x9d. Za\xc4\x8detniki moderne lirike so razumeli, da je treba aleksandrinec uporabljati previdno, z distanco. Aleksandrinec so \xc5\xa1e vedno uporabljali, vendar so ga na primer delili v dve ali ve\xc4\x8d vrstic, ki pa so skupaj \xc5\xa1tele 12 zlogov. Ta postopek je rad uporabljal Mallarm\xc3\xa9, \xc4\x8deprav je to \xc5\xbee poznala francoska dramska klasika. Po Mallarm\xc3\xa9ju se je zgledoval tudi Paul Val\xc3\xa9ry, ki velja skupaj z Mallarm\xc3\xa9jem za zadnjega francoskega mojstra klasi\xc4\x8dnih pesni\xc5\xa1kih oblik. Mnogi avtorji so uporabljali aleksandrinec tudi v 20.stoletju, \xc4\x8deprav na na\xc4\x8din parodije in ironije, kar ka\xc5\xbee na to, da je aleksandrinec iz\xc4\x8drpan in da ne zmore ve\xc4\x8d izra\xc5\xbeati duha dana\xc5\xa1nje dobe.\n_START_SECTION_\nAleksandrinec v nekaterih drugih jezikih\n_START_PARAGRAPH_\nOstali romanski jeziki, poleg naglasa na zadnjem zlogu, poznajo \xc5\xa1e naglas na predzadnjem in predpredzadnjem zlogu. Zato je \xc5\xa1tevilo zlogov aleksandrinca razli\xc4\x8dno od francoskega, kajti v tem primeru niha med 12 in 16._NEWLINE_\xc5\xa0panski aleksandrinec (ali po \xc5\xa1pansko alejandrino) temelji na dveh ritmih - trohejskem in daktilskem. V\xc4\x8dasih je mo\xc5\xbena tudi me\xc5\xa1anica obeh. Pri trohejskem so torej nagla\xc5\xa1eni 2. , 4. in 6. zlog vsakega polstiha, pri daktilskem pa sta nagla\xc5\xa1ena 3. in 6. zlog vsakega polstiha. Pri me\xc5\xa1anici pa sta nagla\xc5\xa1ena 1. in 6. ter 3. ali 4. zlog vsakega polstiha. V \xc5\xa0paniji aleksandrinec za\xc4\x8dasno tone v pozabo v 16.stoletju, obudijo pa ga tik pred 19.stoletjem. Aleksandrinec tukaj \xe2\x80\x9cpre\xc5\xbeivi\xe2\x80\x9d revolucijo moderne, kar se v drugih jezikih ni zgodilo. Aleksandrinec se je uveljavil kot eden najva\xc5\xbenej\xc5\xa1ih verzov \xc5\xa1panske moderne._NEWLINE_Angle\xc5\xa1ka literatura je sprejela aleksandrinec kot sestavni del spenserske kitice. To kitico je izumil Edmund Spencer, zgledoval pa se je po italijanski ottavi rimi (stanzi). Spenserska kitica je sestavljena iz jambskih vrstic: prvih osem so jambski deseterci, zadnja, 9.vrstica pa je ali aleksandrinec. Zadnja vrstica je ve\xc4\x8dkrat tudi vizualno lo\xc4\x8dena od ostalih. Aleksandrinec je po srednjem veku dosegel tudi nem\xc5\xa1ka tla, v obdobju, ko so sku\xc5\xa1ali nem\xc5\xa1ki verz prilagodili tujejezi\xc4\x8dnim pesni\xc5\xa1kim oblikam in verzom._NEWLINE_Nemci so aleksandrinec prevzeli iz francoske in nizozemske kulture v 17.stoletju. \xc4\x8ceprav aleksandrinec izvorno ni nem\xc5\xa1ki verz, je ta postal glavno izrazno sredstvo nem\xc5\xa1kih pesnikov z obdobja baroka in razsvetljenstva. Nem\xc5\xa1ki aleksandrinec sloni na jambu, kar omogo\xc4\x8da spo\xc5\xa1tovanje vseh pravil, od sredi\xc5\xa1\xc4\x8dne cezure do menjave mo\xc5\xa1ke in \xc5\xbeenske rime. Ker nem\xc5\xa1\xc4\x8dina ne pozna nemega e-ja, ina \xc5\xbeenski nem\xc5\xa1ki aleksandrinec 13 zlogov, mo\xc5\xa1ki pa to\xc4\x8dno 12.'