b'\n_START_ARTICLE_\nSpeak No Evil\n_START_SECTION_\nZasedba\n_START_PARAGRAPH_\nNa dveh predhodnih albumih je sodelovala razli\xc4\x8dica\xc2\xa0\xc2\xbbklasi\xc4\x8dnega kvarteta\xc2\xab\xc2\xa0Coltranove ritem sekcije, pri tem albumu pa je Shorter nekoliko spremenil zasedbo, najverjetneje zaradi vpliva njegovega aktualnega prihoda v Davisov 2. kvintet. Iz prej\xc5\xa1nje zasedbe je ostal le Coltranov bobnar Elvin Jones, kot nova glasbenika v zasedbi pa sta se pojavila Davisova sodelavca na klavirju in kontrabasu, Herbie Hancock in Ron Carter. Zasedbo je sestavljal \xc5\xa1e trobenta\xc4\x8d Freddie Hubbard, Shorterjev znanec, ko je bil Shorter glasbeni direktor pri zasedbi Arta Blakeyja. Od 1964 je bil Hubbard konstantni sodelavec Hancocka. Celotna zasedba je precej podobna kasnej\xc5\xa1emu kvintetu V.S.O.P., le da je namesto Jonesa bobnal Tony Williams.\n_START_SECTION_\nKompozicije\n_START_PARAGRAPH_\nShorter je za snemanje na bo\xc5\xbei\xc4\x8dni ve\xc4\x8der pripravil \xc5\xa1est novih kompozicij. Med skladanjem kompozicij je Shorter razmi\xc5\xa1ljal o meglenih pokrajinah z divjimi ro\xc5\xbeami in nenavadnimi, slabo vidnimi oblikami - vrsta kraja, kjer se rodijo legende in folklora. Razmi\xc5\xa1ljal je tudi o \xc4\x8darovni\xc5\xa1kih procesih. Poleg tega so bile inspiracija tudi pravljice - skladba\xc2\xa0\xc2\xbbFee-Fi-Fo-Fum\xc2\xab\xc2\xa0je imenovana po velikanu iz pravljice Jack and the Beanstalk._NEWLINE_Album predstavlja Shorterjev povratek k hard bopu, kombiniranemu z modalnimi elementi, za razliko od predhodnika, JuJu, ki je vseboval predvsem modalni jazz. Zvok albuma je precej tema\xc4\x8den in \xc5\xbealosten.\n_START_SECTION_\n\xc2\xbbInfant Eyes\xc2\xab\n_START_PARAGRAPH_\nShorter je o skladbi dejal:\xc2\xa0\xc2\xbb\'Infant Eyes\' je bila napisana, ko je bila moja h\xc4\x8derka dojen\xc4\x8dek, stara okrog \xc5\xa1est mesecev... na nekaterih ravneh ima ponavljaje: ponovitev, zaporedje korakov navzgor, \xc5\xa1e ena ponovitev melodije, \xc5\xa1e ena ista oblika\xc2\xab. To je nekak\xc5\xa1na himna Shorterjeve h\xc4\x8derke, precej podobna nekaterim njegovim sodobnej\xc5\xa1im baladam (\xc2\xbbHouse of Jade\xc2\xab,\xc2\xa0\xc2\xbbIris\xc2\xab).\n_START_SECTION_\n\xc2\xbbDance Cadaverous\xc2\xab\n_START_PARAGRAPH_\nInspiracija za to skladbo je bila stara fotografija \xc5\xa1tudentov medicine, ki bodo za\xc4\x8deli z delom na telesu, vsebuje pa tudi melodi\xc4\x8dne odmeve Sibeliusove skladbe Valse triste, katero je Shorter tudi izvajal.\n_START_SECTION_\n\xc2\xbbWitch Hunt\xc2\xab\n_START_PARAGRAPH_\nMelodija je ve\xc4\x8dinoma sestavljena iz \xc4\x8distih kvart, ki opisujejo kvartne akorde. V \xc4\x8dasu pisanja skladbe in prvega snemanja, je pri\xc4\x8dela kvartna harmonija postajati vse bolj popularna v\xc2\xa0\xc2\xbbpost-bop\xc2\xab\xc2\xa0jazzovskih krogih, na kar je posebej vplival pianist McCoy Tyner. Skladba se pri\xc4\x8dne s fanfarami.\n_START_SECTION_\n\xc2\xbbWild Flower\xc2\xab\n_START_PARAGRAPH_\n\xc2\xbbWild Flower\xc2\xab\xc2\xa0je jazz standard v ritmu val\xc4\x8dka. Skladba je znana kot ena redkih jazzovskih val\xc4\x8dkov. Njene \xc5\xbeivahne, hrepene\xc4\x8de melodije obujajo spomin na zgodnje obdobje Johna Coltrana, zlasti pri uvajanju ene melodi\xc4\x8dne linije preko premikajo\xc4\x8de harmoni\xc4\x8dne baze. Dolge vise\xc4\x8de pavze ob koncu vsake melodi\xc4\x8dne fraze simbolizirajo Shorterjeve kompozicije ter tudi kompozicije Herbieja Hancocka, ki je igral klavir na originalni verziji, in Leeja Morgana, s katerim je Shorter sodeloval pri albumu Search for the New Land.\n_START_SECTION_\nIzvedbe\n_START_PARAGRAPH_\n\xc4\x8ceprav so bile ve\xc4\x8dkrat omenjene povezave albuma z avantgardnim jazzom (The Penguin Guide to Jazz, AllMusic), so melodije precej toge in konvencionalne strukture. Skoraj vse se pri\xc4\x8dnejo s kratkim uvodom, ki mu sledi eden ali dva stavka dalj\xc5\xa1e teme, igrane v harmoniji z dvema trobiloma._NEWLINE_Shorterjevo jedrnato, preprosto soliranje na albumu je v izrazitem nasprotju z njegovim zgodnjim, obremenjenim, Coltranovskim stilom. Ve\xc4\x8d kritikov je opazilo, da so Jones, Carter in Hubbard nenavadno nizki, medtem ko je Hancock ve\xc4\x8dinoma tak kot je. Hubbardov prispevek je omejen na le \xc5\xa1tiri skladbe z albuma; pri skladbi\xc2\xa0\xc2\xbbInfant Eyes\xc2\xab\xc2\xa0se ne pojavi, pri\xc2\xa0\xc2\xbbDance Cadaverous\xc2\xab\xc2\xa0pa igra le pri dveh stavkih teme. Jones in Carter nista prispevala nobenega sola na albumu.\n_START_SECTION_\nIzdaje\n_START_PARAGRAPH_\nSpeak No Evil je leta 1966 iz\xc5\xa1el na LP plo\xc5\xa1\xc4\x8di, na zgo\xc5\xa1\xc4\x8denki pa je prvi\xc4\x8d iz\xc5\xa1el leta 1987. Prva remasterizirana verzija, nadzornik katere je bil Rudy Van Gelder je iz\xc5\xa1la leta 1999, vsebovala pa je alternativno verzijo skladbe "Dance Cadaverous". Dokon\xc4\x8dna remasterizirana verzija je 23. oktobra 2013 v omejeni izdaji iz\xc5\xa1la na Japonskem. Tudi ta izdaja vsebuje dva prej neizdana posnetka. Barvna paleta ovitka se nekoliko razlikuje od Van Geldrove izdaje in je bolj podobna prvi izdaji.\n_START_SECTION_\nSeznam skadb\n_START_PARAGRAPH_\nAvtor vseh kompozicij je Wayne Shorter.'