b'\n_START_ARTICLE_\nKroghovo na\xc4\x8delo\n_START_PARAGRAPH_\nKroghovo na\xc4\x8delo je eno osrednjih na\xc4\x8del v eksperimentalni biologiji, predvsem fiziologiji, pa tudi drugih podpodro\xc4\x8djih, ki uporabljajo primerjalne metode prou\xc4\x8devanja \xc5\xbeivih sistemov. Na\xc4\x8delo pravi, da bo za\xc2\xa0\xc2\xbb\xc5\xa1tevilne probleme obstajala \xc5\xbeivalska vrsta ali nekaj vrst, ki so posebej priro\xc4\x8dne za preu\xc4\x8devanje tega problema\xc2\xab. Poimenovano je po danskem fiziologu in nobelovcu Augustu Kroghu, ki ga je v tej obliki formuliral leta 1929 v svoji razpravi o stanju fiziologije. V njej je izpostavil zgled svojega mentorja Christiana Bohra, ki je raziskoval plju\xc4\x8dno dihanje in je \xc5\xbeelel preu\xc4\x8devati delovanje vsakega plju\xc4\x8dnega krila posebej. Ugotovil je, da obstaja vrsta kopenske \xc5\xbeelve, pri kateri se sapnik razdeli v sapnici \xc5\xbee visoko v vratu, zaradi \xc4\x8desar sta slednji mnogo la\xc5\xbeje dostopni z merilnimi pripravami. V laboratoriju so tako v \xc5\xa1ali pravili, da je bila ta \xc5\xbeelva ustvarjena za raziskave dihanja, Krogh pa je izrazil prepri\xc4\x8danje, da obstaja za mnogo fiziolo\xc5\xa1kih procesov \xc5\xbeival, ki je prilagojena (\xc2\xbbustvarjena\xc2\xab) za izvajanje teh procesov na podobno specifi\xc4\x8den na\xc4\x8din. Kolege je pozval naj vzpostavijo stik z zoologi, ki bi lahko na\xc5\xa1li take vrste, in jih uporabljajo._NEWLINE_O primernosti dolo\xc4\x8denih vrst za dolo\xc4\x8dene poskuse je sicer razpravljal \xc5\xbee za\xc4\x8detnik eksperimentalne fiziologije Claude Bernard. Formalno je izraz\xc2\xa0\xc2\xbbKroghovo na\xc4\x8delo\xc2\xab\xc2\xa0v tem kontekstu prvi uporabil nem\xc5\xa1ko-britanski biokemik Hans Adolf Krebs v svojem \xc4\x8dlanku iz leta 1975. V njem ga je izpostavil kot klju\xc4\x8dno za svoj uspeh pri razjasnitvi metabolnega cikla, ki ga danes imenujemo po njem Krebsov cikel. Za to odkritje je leta 1953 prejel Nobelovo nagrado za fiziologijo ali medicino._NEWLINE_Verjetno najbolj znan primer uporabe na\xc4\x8dela so nevrofiziolo\xc5\xa1ke raziskave iz sredine 20. stoletja, s katerimi sta Hodkgin in Huxley razkrila ionsko osnovo akcijskih potencialov v vzdra\xc5\xbenih celicah, za kar sta leta 1969 prejela Nobelovo nagrado. Tovrstne raziskave je v praksi omogo\xc4\x8dilo \xc5\xa1ele odkritje t. i.\xc2\xa0\xc2\xbborja\xc5\xa1kih aksonov\xc2\xab, posebej velikih \xc5\xbeiv\xc4\x8dnih celic pri lignjih, ki so omogo\xc4\x8dili merjenje tokov s slabo ob\xc4\x8dutljivimi in velikimi merilnimi in\xc5\xa1trumenti, kakr\xc5\xa1ni so bili takrat na razpolago. Podoben primer je \xc5\xa1tudija celi\xc4\x8dnih in molekularnih osnov u\xc4\x8denja na morskih pol\xc5\xbeih iz rodu Aplysia, za katero je Kandel Nobelovo nagrado prejel leta 2000. Omenjeni pol\xc5\xbei so posebej uporabni v ta namen, saj imajo razmeroma majhno \xc5\xa1tevilo velikih \xc5\xbeiv\xc4\x8dnih celic, ki jih je mogo\xc4\x8de zanesljivo identificirati pri razli\xc4\x8dnih osebkih._NEWLINE_Od takrat se je na\xc4\x8delo uveljavilo ali je bilo predlagano v \xc5\xa1tevilnih podro\xc4\x8djih biologije - nevroetologiji, razvojni biologiji, genetiki, funkcionalni genomiki in celo rastlinski fiziologiji._NEWLINE_Uporaba najprimernej\xc5\xa1ih mo\xc5\xbenih subjektov za poskuse na \xc5\xbeivalih je nenazadnje pomembna tudi z eti\xc4\x8dnega stali\xc5\xa1\xc4\x8da, saj se na ta na\xc4\x8din zmanj\xc5\xa1a \xc5\xa1tevilo nepotrebnih \xc5\xbertev zaradi neuspe\xc5\xa1nih poskusov.'