b'\n_START_ARTICLE_\nBetalaktam\n_START_SECTION_\nKlini\xc4\x8dni pomen\n_START_PARAGRAPH_\nBetalaktamski obro\xc4\x8d je gradbeni del nekaterih dru\xc5\xbein antibioti\xc4\x8dnih u\xc4\x8dinkovina, in sicer penicilinov, cefalosporinov, karbapenemov in monobaktamov, ki jih zato imenujemo betalaktamski antibiotiki. Te u\xc4\x8dinkovine zavirajo rast bakterijske celi\xc4\x8dne stene, kar povzro\xc4\x8di smrt bakterije. U\xc4\x8dinkoviti so zlasti proti grampozitivnim bakterijam. Bakterije lahko razvijejo odpornost proti betalaktamskim antibiotikom, in sicer tako, da za\xc4\x8dnejo proizvajati betalaktamazo, encim, ki hidrolizira betalaktamski obro\xc4\x8d in s tem inaktivira antibiotik.\n_START_SECTION_\nOdpornost proti betalaktamom\n_START_PARAGRAPH_\nZaradi pogoste uporabe betalaktamskih zdravil so nekatere bakterije razvile odpornost proti njim. Nekatere bakterije proizvajajo prej omejeni encim betalaktamazo, ki izni\xc4\x8di u\xc4\x8dinek betalaktamskega antibiotika, ker cepi betalaktamski obro\xc4\x8d._NEWLINE_Za prepre\xc4\x8ditev tovrstne odpornosti bakterij so na trgu kombinacije betalaktamskih antibiotikov z zaviralci betalaktamaze. Tak\xc5\xa1na kombinacija je npr. amoksicilin + klavulanska kislina. Klavulanska kislina je zaviralec betalaktamaze, ker se nepovratno ve\xc5\xbee na encim in slednji se ve\xc4\x8d ne more vezati na betalaktamsko u\xc4\x8dinkovino (v tem primeru amoksicilin).\n_START_SECTION_\nSekundarna odpornost proti betalaktamom\n_START_PARAGRAPH_\nPri nekaterih bakterijah je pri\xc5\xa1lo do nove oblike odpornosti na betalaktamske antibiotike; spremenile so beljakovine, na katere se ve\xc5\xbeejo betalaktami \xe2\x80\x93 to so t. i. penicilin ve\xc5\xbeo\xc4\x8de beljakovine (PVB, angl. penicillin binding proteins, okraj\xc5\xa1ano PBP). Ker antibiotiki ve\xc4\x8d ne prepoznajo teh struktur, na katere bi se morali vezati, so neu\xc4\x8dinkoviti. Tak\xc5\xa1en mehanizem je prisoten na primer pri MRSI.\n_START_SECTION_\nMehanizem delovanja\n_START_PARAGRAPH_\nBetalaktamske u\xc4\x8dinkovine se ve\xc5\xbeejo na penicilin ve\xc5\xbeo\xc4\x8do beljakovino, imenovano tudi transpeptidaza, in jo inaktivirajo. Razli\xc4\x8dne penicilin ve\xc5\xbeo\xc4\x8de beljakovine se razlikujejo po afiniteti do betalaktamskih antibiotikov in tudi koli\xc4\x8dina PVB se razlikuje med razli\xc4\x8dnimi bakterijskimi vrstami. PBV omogo\xc4\x8dijo tvorbo transpeptidne vezi, kar pa je onemogo\xc4\x8deno v prisotnosti betalaktamskih antibiotikov.\n_START_SECTION_\nNe\xc5\xbeeleni u\xc4\x8dinki\n_START_PARAGRAPH_\nNajpogostej\xc5\xa1i ne\xc5\xbeeleni u\xc4\x8dinek betalaktamskih antibiotikov je vro\xc4\x8dina. Pri okoli 25\xc2\xa0% bolnikov se pojavita tudi eozinofilija in izpu\xc5\xa1\xc4\x8daj.'