b"\n_START_ARTICLE_\nJezikovna vpra\xc5\xa1anja v zvezi z evrom\n_START_PARAGRAPH_\nEnotno ime za evropsko valuto so voditelji dr\xc5\xbeav \xc4\x8dlanic EU izbrali na zasedanju Evropskega sveta decembra 1995 v Madridu, in sicer so izbrali ime euro. Poleg odlo\xc4\x8ditve o imenu so se voditelji dogovorili, da bo v veljavi zapis euro v vseh \xc4\x8dlanicah ter da odstopanja, vklju\xc4\x8dno s sklanjatvijo in slovni\xc4\x8dnimi \xc5\xa1tevili, niso dovoljena, razen \xc4\x8de dr\xc5\xbeava uporablja drugo abecedo, kot je primer Gr\xc4\x8dija. Odlo\xc4\x8ditev je bila nato potrjena \xc5\xa1e v uredbah Sveta EU iz leta 1997 in 1998. Slednja ureja \xc5\xa1e vpra\xc5\xa1anje centa ali stotina, pri katerem so nacionalne razli\xc4\x8dice dovoljene. Te\xc5\xbeave so se pojavile z vstopom novih \xc4\x8dlanic 1. maja 2004, saj so se Slovenija, Latvija, Litva in Mad\xc5\xbearska prizadevale za zapis v skladu s pravopisnimi pravili nacionalnih jezikov. Oktobra 2004 so na zasedanju Odbora stalnih predstavnikov Sveta EU v Bruslju na pobudo nekaterih novih \xc4\x8dlanic sprejeli kompromis glede zapisa imena skupne evropske valute. Slovenija je pisanje imena evro z u-jem sprejela, ker gre za lastno ime valute in ker se \xc5\xbee uporablja v vsej zakonodaji EU, vztrajala pa na pravici do sklanjanja po nacionalnih pravilih. Po kompromisni re\xc5\xa1itvi se mora ime valute v vseh evropskih pravnih besedilih zapisovati kot euro v vseh jezikih ('\xce\xb5\xcf\x85\xcf\x81\xcf\x8e' v gr\xc5\xa1\xc4\x8dini; '\xd0\xb5\xd0\xb2\xd1\x80\xd0\xbe' v bolgar\xc5\xa1\xc4\x8dini), mno\xc5\xbeinske in sklonske oblike so dopustne, vendar se mora v korenu besede ohraniti zapis 'eur-'."