b'\n_START_ARTICLE_\nPape\xc5\xbe Gelazij II.\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nGiovanni Coniulo, \xc4\x8digar volitveni dan je prinesel s seboj toliko strahu, je pripadal plemi\xc5\xa1ki rodbini Krescenti (Crescenti), dru\xc5\xbeini Coniulo iz Gaete in ga imenujejo po njegovem rojstnem kraju Gaeti kar Janez Gaetanski. Rodil se je vsekakor pred letom 1058. Drugi viri navajajo poznej\xc5\xa1e letnice rojstva, od 1060 vse do 1064. \xc5\xa0e kot otroka sta ga mati in stric \xe2\x80\x93 o\xc4\x8de je takrat \xc5\xbee bil mrtev \xe2\x80\x93 darovala na Monte Cassino, kjer ga je sprejel znameniti  opat Deziderij. Usposabljali so ga sposobni u\xc4\x8ditelji in on je sprejemal tisto omiko, ki se je pokazala ne le v \xc5\xa1tevilnih \xc2\xbb\xc5\xbdivljenjih svetnikov\xc2\xab, ki jih je pisal med bivanjem v samostanu, ampak tudi v delovanju v pape\xc5\xa1ki pisarni. Na ta pomemben oddelek ga je poklical pape\xc5\xbe Urban , ki ga je pripeljal iz njegovega ljubljenega doma v samostanu. Tja je pri\xc5\xa1el po nekaterih virih \xc5\xbee 23. avgusta 1088 \xe2\x80\x93 gotovo pa je bil v Rimu 1089. _NEWLINE__NEWLINE_Janez je bil zvest sodelavec tudi Pashalu; v spornih vpra\xc5\xa1anjih pa se je vedno dr\xc5\xbeal zlate sredine.\n_START_SECTION_\nPape\xc5\xbe\n_START_PARAGRAPH_\nKomaj je Pashal zatisnil o\xc4\x8di, je bil Rim vse prej kot miren. Del mestne uprave je bil v rokah stranke sovra\xc5\xbene do pape\xc5\xbeev. Ve\xc4\x8dji del mesta pa je bil vsekakor v rokah lojalnih. zvestih sil. Da bi se izognili vpletanju cesarja v volitve, je portojski \xc5\xa1kof Peter takoj sprejel potrebne ukrepe za volitev novega pape\xc5\xbea. Arhidiakona in kanclerja Janeza Gaetskega, ki je v tem \xc4\x8dasu bival na Monte Cassinu, je takoj poklical v Rim. 24. januarja 1118, po predpisanih treh dneh od Pashalove smrti, so se zbrali v samostanu znanemu kot Palladium \xe2\x80\x93 kjer danes stoji cerkvica sv. Sebastijana alla Polveria \xe2\x80\x93  \xc5\xa1tirje od sedmih kardinalov-\xc5\xa1kofov, sedemindvajset od osemindvajsetih kardinalov-duhovnikov, osemnajst kardinalov-diakonov, \xc5\xa1tevilna ni\xc5\xbeja duhov\xc5\xa1\xc4\x8dina in nekaj senatorjev in konzulov. Ta stavba, ki ni dale\xc4\x8d od Palatina, niti ne prav dale\xc4\x8d od Titovega slavoloka, pripada Rimski kuriji. To je bilo priljubljeno mesto sre\xc4\x8danj, ker je stalo sredi anti\xc4\x8dnih spomenikov. Po kratki razpravi so enodu\xc5\xa1no izvolili istega dne pape\xc5\xa1kega kanclerja Janeza, arhidiakona pri Santa Maria in Cosmedin. _NEWLINE__NEWLINE_Voli\xc5\xa1\xc4\x8de je bilo torej blizu pape\xc5\xa1ke pala\xc4\x8de Janeza VII., na vzno\xc5\xbeju Palatina, in sredi utrdb rodbine, ki je dolgo bila zvesta Svetemu sede\xc5\xbeu. Veljalo je za najvarnej\xc5\xa1e, toda kmalu se je izkazalo za najslab\xc5\xa1e mo\xc5\xbeno izbiro. Ko se je razvedelo, da je \xe2\x80\x93 sicer nerad \xe2\x80\x93 postal pape\xc5\xbe Janez Gaetski kot Gelazij II., je Cencij Frangipane \xe2\x80\x93 ali delujo\xc4\x8d po \xc5\xbeeljah cesarja Henrika V., ali so ga \xe2\x80\x93 kar je \xc5\xa1e bolj verjetno \xe2\x80\x93 nagnili k temu osebni ma\xc5\xa1\xc4\x8devalni nagibi \xe2\x80\x93 zbral drhal svojih privr\xc5\xbeencev in napadel samostan. Pape\xc5\xa1ko stra\xc5\xbeo je zlahka obvladal in s tru\xc5\xa1\xc4\x8dem vlomil skozi cerkvena vrata. Z me\xc4\x8dem v roki je plemi\xc5\xa1ka baraba vdrl v sveto stabo, zgrabil starega pape\xc5\xbea za vrat in ga vrgel na tla, ga tepel ter zbadal z ostrogami, da ga je hudo ranil; nato ga je vlekel za lase do svoje hi\xc5\xa1e ter ga zvezanega vrgel v eno od svojih je\xc4\x8d. Drugi navzo\xc4\x8di prelati so jo skupili na podoben na\xc4\x8din. Ko so jih oropali in mu\xc4\x8dili na razli\xc4\x8dne na\xc4\x8dine, so jih posadili ritensko na konje. _NEWLINE__NEWLINE_Frangipanovo zmagoslavje pa je bilo kratkotrajno. Pod poveljstvom mestnega \xc5\xbeupana Petra, Pierleonea, \xc5\xa0tefana Normana in drugih odli\xc4\x8dnikov, je milica dvanajstih okro\xc5\xbeij, iz Trastevere in Otoka, odhitela po oro\xc5\xbeje, vdrla na Kapitol in zahtevala izro\xc4\x8ditev pape\xc5\xbea. Frangipani \xe2\x80\x93 pogumni, kadar ni grozila nobena nevarnost \xe2\x80\x93 so se prestra\xc5\xa1ili. Vrgli so se na tla pred pape\xc5\xbeeve noge, ga prosili za odpu\xc5\xa1\xc4\x8danje, ga dobili, in spet hvalili Cerkev in njeno izbiro._NEWLINE__NEWLINE_Komaj so pape\xc5\xbea spustili, so ga posadili na belega konja, in mu na glavo postavili krono. Hkrati pa se je celo mesto okrasilo z venci, medtem ko se je pape\xc5\xbe v obi\xc4\x8dajni slovesni procesiji pomikal mimo Koloseja proti  Lateranu, kjer so ga slovesno kronali.\n_START_SECTION_\nProtipape\xc5\xbe Gregor VIII.\n_START_PARAGRAPH_\nZa \xc4\x8dasa svojega pape\xc5\xbeevanja je imel Gelazij hude te\xc5\xbeave s protipape\xc5\xbeem, ki je imel podporo v svetorimskem cesarju Henriku V.._NEWLINE_Ko je zvedel za volitve, je sredi no\xc4\x8di vdrl s svojo vojsko v Rim  svetorimski cesar  Henrik. Gelazijevo izvolitev je razglasil za neveljavno in postavil brez volitev za protipape\xc5\xbea svojega ubogljivega slu\xc5\xbeabnika; bra\xc5\xa1kega nad\xc5\xa1kofa Mavricija Burdina (Mauritius Burdinus). 8. marca 1118 ga je postavi za pape\xc5\xbea z imenom Gregor VIII. in mu ukazal, naj ga krona, kar je on rad storil 7. aprila 1118 kar trikrat zapored. Henrik je po njegovih lastnih besedal \xc2\xbbravnal s pape\xc5\xbei prav tako kot s svojim o\xc4\x8detom\xc2\xab. Zgodovina pa ravno ne hvali preve\xc4\x8d njegovega ravnanja z o\xc4\x8detom.  _NEWLINE_Gregorja VIII. sta za pape\xc5\xbea priznavali le Nem\xc4\x8dija in Anglija. Po dveh letih se je cesar odvrnil od njega, 1121 pa ga je izob\xc4\x8dil tudi Kalist II.. V sramotilnem sprevodu so ga iz Sutrija privedli v Rim, kjer so ga vrgli v je\xc4\x8do. Zadnji\xc4\x8d ga viri omenjajo leta 1137.\n_START_SECTION_\nZakoniti pape\xc5\xbe kot begunec\n_START_PARAGRAPH_\nZa ma\xc5\xa1ni\xc5\xa1ko in \xc5\xa1kofovsko posve\xc4\x8denje pa ni bilo ve\xc4\x8d \xc4\x8dasa, ker se je bli\xc5\xbeal s svojo vojsko Rimu cesar. Gelazij se je po izvolitvi pred nasprotniki umaknil skupaj s kardinali z ladjo najprej v Ardeo , od koder je iznemoglega pape\xc5\xbea stari kardinal Hugo  na svojih ramenih prenesel v varnej\xc5\xa1o Gaeto, kjer je 10. marca 1118 prejel ma\xc5\xa1ni\xc5\xa1ko in \xc5\xa1kofovsko posve\xc4\x8denje. Izob\xc4\x8dil je tudi cesarja in protipape\xc5\xbea. _NEWLINE_V za\xc4\x8detku poletne vro\xc4\x8dine se je Henrik umaknil iz Rima, na kar se je Gelazij II. vrnil v ve\xc4\x8dno mesto. Ko je pa v Lateranu prvi\xc4\x8d slovesno ma\xc5\xa1eval, je Frangepani s svojimi oboro\xc5\xbeenimi ljudmi vdrl v cerkev in povzro\xc4\x8dil pravo krvoprelitje. _NEWLINE_Pape\xc5\xbe je sre\xc4\x8dno pobegnil v ma\xc5\xa1nem pla\xc5\xa1\xc4\x8du na travnik in se zarekel, da se v \xc2\xbbnovi Babilon\xc2\xab\xc2\xa0ne bo nikoli ve\xc4\x8d vrnil. Umaknil se je v Piso, nato prek Genove z ladjo na otok Korziko, kjer so takrat oto\xc4\x8dani obljubili rimskemu Svetemu sede\xc5\xbeu zvestobo. Od tam je iskal staka s francoskim kraljem Ludvikom VI., ki ga je povabil v svoje kraljestvo. Francozi so ga sprejeli z vsemi \xc4\x8dastmi. Na\xc4\x8drtoval je tudi sklicanje vesoljnega cerkvenega zbora v Reimsu, ki bi uredil zadeve v zvezi z investituro, kar pa so Francozi zavrnili s posmehom. _NEWLINE_:\n_START_SECTION_\nSmrt\n_START_PARAGRAPH_\nV januarju 1118 je Gelazij \xc5\xa1e vodil sinodo, nakar je zaradi hudih naporov hudo zbolel za plju\xc4\x8dnico. Ko je \xc4\x8dutil, da se mu bli\xc5\xbea smrt, je priporo\xc4\x8dil za svojega naslednika krepostnega praenestinskega  kardinala Kuna. 29. januarja 1119 umrl v Clunyju za vnetjem rebrne mrene (pleuritis). _NEWLINE__NEWLINE_Pokopali so ga v klinijski opatijski ]] cerkvi._NEWLINE_Njegov god obhajajo 29. januarja, na njegov smrtni dan.'