b'\n_START_ARTICLE_\nHans Karl Friedrich Anton von Diebitsch und Narden\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nOsnovno \xc5\xa1olanje je prejel na berlinski kadetski \xc5\xa1oli. Po zgledu svojega o\xc4\x8deta, ki je pre\xc5\xa1el v rusko voja\xc5\xa1ko slu\xc5\xbebo, je tudi sam leta 1801 pri\xc5\xa1el v Rusijo. Udele\xc5\xbeil se je vojne tretje kampanje, za kar je bil povi\xc5\xa1an v stotnika._NEWLINE_Med patriotsko vojno leta 1812 se je ponovno izkazal, tako da je bil povi\xc5\xa1an v generalmajorja. Po bitkah za Dresden in za Leipzig pa je bil povi\xc5\xa1an \xc5\xa1e v generalporo\xc4\x8dnika._NEWLINE_Leta 1815 se je udele\xc5\xbeil dunajskega kongresa in pozneje je bil povi\xc5\xa1an v generaladjutanta. Leta 1820 je postal na\xc4\x8delnik general\xc5\xa1taba in \xc4\x8dez pet let je pomagal zatrti decembrski upor._NEWLINE_Najbolj pa je poznan po uspehih v rusko-osmanski vojni 1828-29, za kar je bil povi\xc5\xa1an v feldmar\xc5\xa1ala. Leta 1830 je bil imenovan za vrhovnega poveljnika v zatrtju novembrske vstaje; zaradi kolere je umrl 10. junija 1831.'