b'\n_START_ARTICLE_\nStolnica sv. Dionizija, Saint-Denis\n_START_PARAGRAPH_\nBazilika Saint-Denis (francosko Basilique Saint-Denis) je gotska cerkev v severnem predmestju Pariza Saint-Denisu. Od leta 1966 ima status katedrale. V baziliki se nahaja grobi\xc5\xa1\xc4\x8de skoraj vseh francoskih monarhov._NEWLINE_Sveti Dionizij (saint Denis) je zavetnik Francije, po legendi prvi pari\xc5\xa1ki \xc5\xa1kof. Na njegovem grobu je bilo povzdignejno sveti\xc5\xa1\xc4\x8de, kjer je frankovski kralj Dagobert I. (628-637) ustanovil Benediktinsko opatijo sv. Dionizija._NEWLINE_Cerkev je arhitekturni mejnik, saj je prva ve\xc4\x8dja stavba zgrajena v gotskem stilu. Za\xc4\x8detek njene gradnje sicer sega \xc5\xbee v karolin\xc5\xa1ko obdobje, po\xc5\xbear leta 1134 pa je nudil prilo\xc5\xbenost za njeno temeljito obnovo z uporabo prvih arhitekturnih re\xc5\xa1itev v gotskem slogu. Pove\xc4\x8dana in prenovljena je bila posve\xc4\x8dena 11. junija 1144. Glavnina sedanje zgradbe je iz obdobja konca 13. stoletja. Med ostalimi prenovljenimi zna\xc4\x8dilnostmi je tudi eno od pobarvanih okenskih stekel, ki vsebuje prvi primer zna\xc4\x8dilne kompozicije Kristusovega rodovnika.\n_START_SECTION_\nGrobnica\n_START_PARAGRAPH_\nZnotraj opatije so pokopani skoraj vsi francoski monarhi od 10. stoletja do leta 1789; kot taka se opatija smatra za kraljevsko nekropolo. Opatijska cerkev vsebuje nekaj lepih primerov grobnic, na katerih so upodobljene slike kraljev in kraljic. Med francosko revolucijo so bile grobnice odprte in opusto\xc5\xa1ene, ohranilo pa se jih je nekaj na pobudo arhitekta Lenoira kot umetnostna dela v Muzeju francoskih spomenikov._NEWLINE_Trupla obglavljenega kralja Ludvika XVI., njegove \xc5\xbeene Marije Antoinette in sestre madame \xc3\x89lisabeth so bila pokopana na cerkvenem dvori\xc5\xa1\xc4\x8du sv. Magdalene v Parizu, potresena z \xc5\xbeivim apnom, truplo dauphina pa je bilo pokopano v neozna\xc4\x8denem grobu v bli\xc5\xbeini tega templa._NEWLINE_Cerkev je leta 1806 ponovno odprl Napoleon Bonaparte, vendar so kraljevi ostanki bili pu\xc5\xa1\xc4\x8deni v masovni grobnici. Po Napoleonovem izgonu na Elbo in za\xc4\x8dasni vrnitvi Burbonov na oblast so bila trupla Ludvika XVI., Marie Antoinette, kar je od njih ostalo, bila prene\xc5\xa1ena v kripto. Leta 1817 je bila odprta masovna grobnica, vendar je bilo nemogo\xc4\x8de dolo\xc4\x8diti niti enega njihovega ostanka, zato so bili vsi skupaj polo\xc5\xbeeni v osuarij kripte sv. Denisa, za dvema marmornatima plo\xc5\xa1\xc4\x8dama z imeni ve\xc4\x8d sto \xc4\x8dlanov francoskih dinastij, ki so si sledili po vrstnem redu._NEWLINE_Kralj Ludvik XVIII. Francoski je bil po smrti leta 1824 pokopan na sredo kripte, v bli\xc5\xbeini grobnice Ludvika XVI. in njegove \xc5\xbeene. Krste njihovih naslednikov, umrlih do 1830, so bile prav tako polo\xc5\xbeene v grobnico. Vrnjeni so bili tudi spomeniki, odne\xc5\xa1eni v Muzej francoskih spomenikov. Truplo Ludvika VII., ki je bil pokopan v opatiji pri Saint-Pontu in katerega grob je ostal nedotaknjen, je bilo tudi pri\xc5\xa1eno v Saint-Denis ter pokopano v kripto. V letu 2004 je bilo mumificirano srce dauphina - otroka, ki naj bi bil Ludvik XVII., zape\xc4\x8dateno v steno kripte._NEWLINE_Cerkev je bila zgrajena v karolin\xc5\xa1kem obdobju oziroma je bila dokon\xc4\x8dana l.775. Opat Suger jo je v 12. stoletju prenovil. Njegova \xc5\xbeelja je bila namre\xc4\x8d ta, da bi postala tudi bazilika Saint-Denis pomembna romarska postojanka, kot so bile tedaj Jeruzalem, Rim in Santiago de Compostela. Za prenovo cerkve je sam Suger poiskal material, tak primer so bili stebri, ki jih je prinesel iz Dioklecijanovih term v Rimu._NEWLINE_Katedrala je postala zgled za gotsko umetnost in za gradnjo ostalih katedral. Uresni\xc4\x8dila se je torej \xc5\xbeelja Sv. Bernarda, Sugerjevega prijatelja, ki je nanj vplival. Postala je zgled predvsem zaradi novosti, ki so bile uvedene v tistem \xc4\x8dasu. Od takrat se je raz\xc5\xa1irila raba kapitela s cvetli\xc4\x8dnimi motivi, raba ve\xc4\x8dbarvnih vitr\xc5\xbeev, raba kri\xc5\xbenega oboka, ki je slu\xc5\xbeila porazdelitvi te\xc5\xbee na bolj vzdr\xc5\xbeljive stranske nosilne stebre, v nasprotju s prej\xc5\xa1njim sistemom, ko je bila vsa te\xc5\xbea osredoto\xc4\x8dena na stene. Oporniki so nadomestili stebre, tako da je zgradba zgledala la\xc5\xbeja. Isti u\xc4\x8dinek so dobili tudi tako, da so s pomo\xc4\x8djo opti\xc4\x8dne prevare postavljali manj\xc5\xa1e stebri\xc4\x8dke na ve\xc4\x8djih, v resnici sami majhni stebri\xc4\x8dki ne bi dr\xc5\xbeali pokonci celotne zgradbe. Po zaslugi opornih stebrov, zidovi niso imeli ve\xc4\x8d nosilne funklcije, zato so na njih nastali ogromni gotski vitra\xc5\xbei in notranji zidovi okra\xc5\xa1eni z biforami. Posledica tega je bila tudi veliko bolj\xc5\xa1a osvetlitev. Rasto\xc4\x8di loki so omogo\xc4\x8dili, da se zgradbe dvigajo v vi\xc5\xa1ino, pojavile so se fiele in okrogle ro\xc5\xbee (rosoni). Poleg tega so bile od takrat zgradbe zgrajene po to\xc4\x8dno dolo\xc4\x8denih matemati\xc4\x8dnih pravilih.'