b'\n_START_ARTICLE_\nGeorges-Jacques Danton\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nBil je rojen v ugledni dru\xc5\xbeini, o\xc4\x8detu Jacquesu Dantonu in mami Mary Camus. Po opravljeni \xc5\xa1oli je postal advokat v Parizu. Kmalu se je poro\xc4\x8dil z Antoinette Gabrielle Charpentier in postal o\xc4\x8de treh sinov. V \xc4\x8dasu Dantonove misije v Belgiji leta 1793 je umrla njegova \xc5\xbeena in z njo njegov najmlaj\xc5\xa1i sin. Dantona je smrt tako prizadela, da je zaposlil kiparja Clauda Andrea Deseina, ga pono\xc4\x8di pripeljal na pokopali\xc5\xa1\xc4\x8de, kjer je bila pokopana njegova \xc5\xbeena ter ga prisilil, da izkopal njeno truplo in naredil mav\xc4\x8dni model \xc5\xbeenine posmrtne maske. Nekaj let po njegovi smrti je poro\xc4\x8dil Louise S\xc3\xa9bastienne G\xc3\xa9ly, ki je vzgajala njegova sinova.\n_START_SECTION_\nDru\xc5\xbebeni vzpon\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1787, pred za\xc4\x8detkom revolucije, je postal odvetnik na kraljevem sodi\xc5\xa1\xc4\x8du. Z za\xc4\x8detki revolucije je Danton s pomo\xc4\x8djo govorni\xc5\xa1kega talenta in prepri\xc4\x8dljivosti pridobil mno\xc5\xbei\xc4\x8dno podporo ljudstva. Osvojil je veliko vpliva z zagovarjanjem demokrati\xc4\x8dnih zahtev kluba Kordiljerjev. Dolgo \xc4\x8dasa je menil, da je potrebno ohraniti monarhijo, vendar mo\xc4\x8dno omejiti mo\xc4\x8d monarha. Tudi po spodletelem poskusu pobega kralja [[Ludvik XVI. Francoski| (21. junij 1791), Danton \xc5\xa1e ni bil naklonjen ukinitvi monarhije in se je zavzemal za ustavno ureditev. Julija 1791 je sumil, da se bo zgodila kontrarevolucija in je za nekaj mesecev pobegnil v Anglijo._NEWLINE_Z vrnitvijo v Pariz, septembra 1791, se je Danton priklju\xc4\x8dil revolucionarnemu gibanju in se s stali\xc5\xa1\xc4\x8di pribli\xc5\xbeal anti-monarhisti\xc4\x8dnim jakobincem. V revolucionarni vladi je zasedel mesto ministra za pravice.. Leta 1792 je sledilo temno obdobje Pariza. Avgusta in septembra so avstrijske in pruske \xc4\x8dete napadale Pariz. V tem \xc4\x8dasu je Danton s pomo\xc4\x8djo ogromne energije, samo-pobude in z odlo\xc4\x8dnostjo pozival ljudi, naj stopijo skupaj in branijo svojo domovino. Leta 1792 so ga izvolili za \xc4\x8dlana Narodnega konventa, leto za tem pa se je pridru\xc5\xbeil prvemu odboru za javno varnost in tam postal vodja \xc2\xbbDe facto\xc2\xab. Veliko pozornosti je namenil povpra\xc5\xa1evanju o tuji politiki in zagovarjal idejo o naravnih mejah ter s tem zavra\xc4\x8dal plane revolucijske vojne, tj. prisilno uni\xc4\x8denje fevdalnega sistema in drugih dr\xc5\xbeav.\n_START_SECTION_\nDantonov padec\n_START_PARAGRAPH_\nNasprotovanje med Montagnarjevi in \xc5\xbdirondinci se je zaostrovalo in Danton je posku\xc5\xa1al dose\xc4\x8di premirje med nasprotnikoma. Njegov posredni\xc5\xa1ki polo\xc5\xbeaj proti \xc5\xbdirondincem je prisilil jakobince, da so njega in njegove podpornike izklju\xc4\x8dili iz odbora za javno varnost, ustanovljenega julija 1793. Jeseni leta 1793 se je Danton za\xc4\x8dasno umaknil na pode\xc5\xbeelje, kjer se je posvetil privatnim zadevam in pove\xc4\x8danju svojega bogastva. Kljub umiku pa je \xc5\xa1e vedno sledil vsem politi\xc4\x8dnim dogodkom._NEWLINE_Med letoma 1793-94 se je desna stran jakobincev (ta vklju\xc4\x8duje ljudi, ki so odra\xc5\xa1\xc4\x8dali okoli Dantona, mdr. C. Desmoulins in Fabre d`Eglantine) oblikovala v opozicijo. Zahtevali so ubla\xc5\xbeitev revolucionarnega terorja in odpravo maksimalnega zakona ter ostro napadli jakobinsko oblast.. Sodi\xc5\xa1\xc4\x8de jim je 2. aprila 1794 sodilo in 5. aprila 1794 so bili Danton in ostali obglavljeni. Njegove zadnje besede so bile: \xc2\xbbNe pozabite pokazati moje glave, vredno jo je videti. "'