b"\n_START_ARTICLE_\nCerkev Marijinega oznanjenja, Crngrob\n_START_SECTION_\nArhitektura\n_START_PARAGRAPH_\nPrva crnogrobska cerkev naj bi bila majhna romanska stavba s polkro\xc5\xbeno apsido, katere severna stena in del vzhodne sta se v severovzhodnem kotu sedanje ladje \xc5\xa1e deloma ohranili, porabljeni v kasneje pove\xc4\x8dani cerkvi, kakor se lahko sklepa po najstarej\xc5\xa1ih stenskih slikarijah, katerih nastanek je postavljen v \xc4\x8das okoli leta 1300. To cerkvico s pribli\xc5\xbenimi merami 8x7 m so sredi 14. stoletja v isti \xc5\xa1irini podalj\xc5\xa1ali proti zahodu do dvojne dol\xc5\xbeine, ob njeni fasadi na ju\xc5\xbeni strani pa postavili zvonik. Kmalu pa je tudi ta ozka in dolga cerkev postala pretesna za romarske potrebe. \xc5\xbde v prvi polovici 15. stoletja so se odlo\xc4\x8dili za temeljito raz\xc5\xa1iritev proti jugu, pri \xc4\x8demer so ohranili dol\xc5\xbeino druge cerkve, njen zvonik pa so podrli in le njegovo zahodno steno vklju\xc4\x8dili v novo fasado. Zaradi nenavadne \xc5\xa1irine so prostor te tretje cerkve razdelili s \xc5\xa1ilastimi arkadami v tri ladje, prekrite z ravnimi lesenimi stropovi, katerih po\xc5\xbeagani nosilci so \xc5\xa1e sedaj vidni. Na vzhodni strani je imela ta cerkev tri majhne oltarne prostore, katere omenja neki kasnej\xc5\xa1i zapis._NEWLINE_Razgibanemu gotskemu \xc4\x8dasu, ko je romanje mo\xc4\x8dno cvetelo, pa tudi ta cerkev s svojimi preprostimi lesenimi stropovi ni ve\xc4\x8d ustrezala. odlo\xc4\x8dili so se za obokanje ladij s kri\xc5\xbenimi rebrastimi oboki, kakor so v njej \xc5\xa1e danes vidni. To obokanje se je vr\xc5\xa1ilo pred letom 1453, kar dokazuje letnica na stenskih freskah. Kmalu zatem pa se je po lastni\xc5\xa1kih in kulturnih zvezah lo\xc5\xa1kega ozemlja z Bavarsko uveljavil na Gorenjskem nov, dvoranski (dvorana: v cerkvenem stavbarstvu velik enoten prostor, lahko tudi triladijski, vendar ima za razliko z baziliko vse ladje enako visoke) tip cerkvene prostornine. To novo prostorsko ob\xc4\x8dutje je bilo za romarske potrebe zelo prikladno, saj je bila z njim ustvarjena velika, enotna prostornina. Odlo\xc4\x8dilo so se, da ohranijo vso staro cerkev razen treh oltarnih apsid in namesto njih prizidajo k ladjam enoten dvoranski prezbiterij. Delo so zaupali mojstru Jurku, stavbeniku in lo\xc5\xa1kemu me\xc5\xa1\xc4\x8danu. O tem se je ohranila celo pogodba, ki dolo\xc4\x8da, da naj podre vse tri sranske kore in postavi nov enoten kor, ju\xc5\xbeno ob njem pa nov zvonik. Nov prezbiterij naj nima zunajnih opornikov, temve\xc4\x8d le ogle iz rezanega kamenja, oboki na njem pa naj se opirajo na \xc5\xa1est slopov (slop: pokon\xc4\x8den, prosto stoje\xc4\x8d podporni \xc4\x8dlen v arhitekturi za razliko z okroglim stebrom navadno pravokotne oblike) in naj bodo okra\xc5\xa1eni s sklepniki (sklepnik: kiparsko okra\xc5\xa1en kamen na temenu gotskega oboka, v katerem se stikajo /sklepajo/obro\xc4\x8dna rebra), zlasti z grbom freisin\xc5\xa1ke \xc5\xa1kofije, pod katero je lo\xc5\xa1ko ozemlje v cerkvenem in svetnem \xc5\xbeivljenju takrat spadalo._NEWLINE_Stavba, kakr\xc5\xa1na stoji \xc5\xa1e danes, dokazuje, da se je mojster Jurko natan\xc4\x8dno dr\xc5\xbeal pogodbe. Le z nizkim zvonikom kasneje niso bili zadovoljni in so ga zato v letih 1551 in 1566 vsaki\xc4\x8d povi\xc5\xa1ali za dve nadstropji. V baroku se stavba ni bistveno spreminjala. Dobila pa je zna\xc4\x8dilno \xc4\x8debulasto kapo zvonika. \xc5\xa0ele v 19. stoletju so dodali vhodno stebri\xc5\xa1\xc4\x8dno lopo, ki pa stare arhitekture ni prizadela. Tako se nam cerkev danes razodeva kot zanimiva skozi ves pozni srednji vek razvijajo\xc4\x8da se stavba, katere estetsko mikavni momenti se nana\xc5\xa1ajo na njeno zunanjo pojavnost in njeno slikovito lego v pokrajini, v notranj\xc5\xa1\xc4\x8dini pa na dvojnost neenotnega, nekako potla\xc4\x8denega in tema\xc4\x8dnega ladijskega dela ter prostorsko zaokro\xc5\xbeenega, visokega in svetlega dvoranskega prezbiterija. V cerkvi se ponujajo slikoviti diagonalni pogledi iz nizkih ladij proti prezbiteriju, v obratni smeri pa se lahko prepri\xc4\x8damo o tem, kako nasilno so takrat zdru\xc5\xbeevali dvoranski prezbiterij z obstoje\xc4\x8dimi ladjami, ki jih objema en sam velik, a slepi slavolok (slavolok: lok, ki povezuje v cerkvi ladijski prostor s prezbiterijem). Nekdanje taborsko obzidje je slab\xc5\xa1e ohranjeno. Propada tudi stavba za romarje, ki stoji ob cerkvi.\n_START_SECTION_\nPoslikave\n_START_PARAGRAPH_\nStenske slikarije so poleg arhitekture druga dragocenost crngrobske cerkve. \xc5\xbde na zunanj\xc5\xa1\xc4\x8dini se ponujajo obiskovalcu. Z njimi so po italijanskem na\xc4\x8dinu poslikali vso vzhodno fasado sredi 14. stoletja podalj\xc5\xa1ane \xc2\xbbdruge\xc2\xab\xc2\xa0cerkve, kakor jih \xc5\xa1e danes vidimo. Ta fasada ima trikotno \xc4\x8delo, na katerem se freske, ki se nana\xc5\xa1ajo na pasijon, razporejene v \xc5\xa1tirih vodoravnih pasovih, tako da je smiselni za\xc4\x8detek z Zadnjo ve\xc4\x8derjo v zgornjem pasu danes viden le s podstre\xc5\xa1ja nad prizidano lopo. Te freske so z mo\xc4\x8dnimi spomini na italijansko slikarstvo giottovske smeri pri nas med najstarej\xc5\xa1imi primerki tega, kar se pri nas ozna\xc4\x8duje s furlansko smerjo zidnega slikarstva in so nastale okoli leta 1400. Ikonografsko zanimiva je slabo ohranjena freska \xc2\xbbSveta Nedelja\xc2\xab\xc2\xa0desno od glavnega vhoda v cerkev. Freska z realisti\xc4\x8dnimi prizori vsakdanjih opravil okoli trpe\xc4\x8dega Kristusa, s katerimi se je \xc4\x8dlovek pregre\xc5\xa1il zoper praznik, je nastala okoli leta 1460 in sodi v krog slikarja J. Ljubljanskega (tudi Johannes de Laybaco). Na freski je upodobljen stoje\xc4\x8di Kristus - trpin tipa Imago pietatis, okrog njega pa so v devetih vodoravnih pasovih nanizani najrazli\xc4\x8dnej\xc5\xa1i prizori iz vsakdanjega \xc5\xbeivljenja, od raznih del, opravil in zabav, s katerimi Kristusa ponovno mu\xc4\x8dimo, \xc4\x8de jih opravljamo na Gospodov dan. Zato tudi ime \xc2\xbbSveta Nedelja\xc2\xab\xc2\xa0za to sliko, ki ima po svoji ikonografiji celo v \xc5\xa1ir\xc5\xa1em evropskem okviru vidno mesto._NEWLINE_V notranjosti je prostor razdeljen v tri gotsko obokane ladje, ki se skozi tri \xc5\xa1ilaste loke odpirajo v svetel in visok dvoranski prezbiterij. Najzgovornej\xc5\xa1a je severna ladja, ki je v svojem prednjem delu poslikana. Na levi steni so slikarije, ki dokumentirajo tudi najstarej\xc5\xa1i stavbni razvoj cerkve. Tu je \xc5\xa1e ohranjen korakajo\xc4\x8di angel iz skupine Oznanjenja, ki ga izraziti zgodnjegotski risarski slog postavlja \xc5\xa1e na za\xc4\x8detek 14. stoletja, v zgornjem pasu pa so prizori pasijona, ki pripadajo prvi\xc4\x8d povi\xc5\xa1ani in podalj\xc5\xa1ani cerkvi. Ko pa so v drugi\xc4\x8d pove\xc4\x8dano in \xc5\xbee triladijsko stavbo v 15. stoletju obokali, so ta del ponovno poslikali. Te stenske slike je po sporo\xc4\x8dilu so\xc4\x8dasnega napisa leta 1453 naslikal freskant Bolfgangus de...cz... Med vsemi upodobljenimi prizori je najmikavnej\xc5\xa1e Jezusovo rojstvo na steni za oltarjem, kjer kle\xc4\x8di ob novorojencu njegova mati, ena najlep\xc5\xa1ih in najmlaj\xc5\xa1ih slovenskih Marij, Jo\xc5\xbeefu pa je zaradi nepazljivosti pravkar prekipelo mleko v ponvi. Na desni steni je vrsta svetnic, nad njimi pa sv. Jernej. Te slikarije so med najlep\xc5\xa1imi, kar so jih pri nas ustvarili freskanti v 15. stoletju.\n_START_SECTION_\nNotranja oprema\n_START_PARAGRAPH_\nTretja poglavitna spomeni\xc5\xa1ka sestavina cerkve v Crngrobu pa je njena oprema, predvsem njen veliki oltar, ki je eden najlep\xc5\xa1ih in najve\xc4\x8djih primerkov \xc2\xbbzlatih oltarjev\xc2\xab\xc2\xa0pri nas. Oltar je izreden izdelek doma\xc4\x8dega podobarstva in rezbarstva, te vodilne umetnostne zvrsti na\xc5\xa1ega 17. stoletja. Izdelal ga je leta 1652 ljubljanski podobar Jurij Skarnos, zlato prevleko pa mu je nadel lo\xc5\xa1ki slikar Jakob Jam\xc5\xa1ek. Oltar se dviga kot mogo\xc4\x8dna stena, okra\xc5\xa1ena s stebri, kipi in okrasno motiviko, v kateri se izra\xc5\xbea na poseben na\xc4\x8din predelana renesansa. Poleg glavnega pa je v cerkvi \xc5\xa1e \xc5\xa1est manj\xc5\xa1ih \xc2\xbbzlatih oltarjev\xc2\xab, med katerimi je najlep\xc5\xa1i oltar sv. Martina v severni ladji iz leta 1680. Dva baro\xc4\x8dna oltarja, s porabo starej\xc5\xa1ega materiala in pri\xc5\xbenico, je sredi 18. stoletja naredil Hilarij iz G\xc3\xb6ttingena, baro\xc4\x8dno bogato okra\xc5\xa1ene orgle iz 1743 pa so delo J.F. Jane\xc4\x8dka (tudi J.F. Janecheck)._NEWLINE_V vrhnjem nadstropju zvonika visijo \xc5\xa1tirje zvonovi, manj\xc5\xa1e tri je ljubljanski livar Anton Samassa ulil leta 1861, ve\xc4\x8djega pa njegov predhodnik Vincenc Samassa leta 1807. Pojejo v durovem akordu v tonih H\xc2\xb0 - dis' - fis' - h'.\n_START_SECTION_\nZaklju\xc4\x8dek\n_START_PARAGRAPH_\nCerkev Marijinega oznanjenja v Crngrobu nedvomno spada med na\xc5\xa1e najve\xc4\x8dje umetnostne spomenike. Poleg tega, da je s svojo stavbno rastjo zanimiv dokument razvijajo\xc4\x8de se srednjeve\xc5\xa1ke arhitekture, je na cerkvi zbrana vrsta pri\xc4\x8devalnih fresk, ki imajo za vse poznavanje na\xc5\xa1ega srednjeve\xc5\xa1kega slikarstva v 14. in 15. stoletju kar klju\xc4\x8den pomen, in da lahko ob \xc2\xbbzlatih oltarjih\xc2\xab\xc2\xa0tudi sledimo razvoju te podobarske zvrsti 17. stoletja, ki je z glavnim oltarjem dosegla enega svojih vi\xc5\xa1kov na na\xc5\xa1em nacionalnem ozemlju."