b'\n_START_ARTICLE_\nCarl Linnaeus\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nRodil se je v majhni vasici v pokrajini Sm\xc3\xa5land na ju\xc5\xbenem \xc5\xa0vedskem. Njegov o\xc4\x8de je bil prvi v dru\xc5\xbeini, ki je prevzel trajni priimek. Odlo\xc4\x8dil se je za latinizirano ime Linnaeus, po ogromni lipi, ki je rasla na njihovem posestvu (linn je starinska \xc5\xa1vedska beseda za lipo). O\xc4\x8de je \xc5\xbeelel, da bi sin postal duhovnik kot on in ga poslal na \xc5\xa1olanje v V\xc3\xa4xj\xc3\xb6, vendar Carla duhov\xc5\xa1\xc4\x8dina ni zanimala. Navdu\xc5\xa1il se je za botaniko, kar je pritegnilo pozornost lokalnega zdravnika, ki je prepri\xc4\x8dal njegovega o\xc4\x8deta, da ga po\xc5\xa1lje \xc5\xa1tudirat na Univerzo v Lundu. Tam je Linnaeus posku\xc5\xa1al urediti zanemarjeni botani\xc4\x8dni vrt, a so mu zaradi njegovega stanja svetovali, da bo imel bolj\xc5\xa1e pogoje na Univerzi v Uppsali. Zato je \xc5\xa1e istega leta \xc5\xa1el \xc5\xa1tudirat v Uppsalo._NEWLINE_V Uppsali je moral \xc5\xbeiveti zelo skromno, dokler ni spoznal uglednega znanstvenika Olofa Celsiusa, ki ga je navdu\xc5\xa1il s svojim botani\xc4\x8dnim znanjem. Celsius je postal njegov mentor in mu preskrbel prehrano ter stanovanje. V tem \xc4\x8dasu se je seznanil z delom Francoza S\xc3\xa9bastiena Vaillanta o spolnih organih rastlin in napisal lastno razpravo o pomembnosti teh lastnosti za klasifikacijo. Ta je prepri\xc4\x8dala Olafa Rudbecka, profesorja botanike na univerzi, da mu je ponudil mesto pomo\xc4\x8dnika in tako je leta 1730 pri\xc4\x8del predavati. Leta 1732 mu je Akademija znanosti v Uppsali financirala odpravo v \xc5\xa1vedski del Laponske, takrat \xc5\xa1e prakti\xc4\x8dno neznano pokrajino. Floro obmo\xc4\x8dja je popisal v delu Florula Lapponica, v katerem je prvi\xc4\x8d uporabil novi sistem klasifikacije po spolnih znakih._NEWLINE_Leta 1735 se je preselil na Nizozemsko, kjer je na Univerzi v Harderwijku pridobil svoj edini akademski naziv - iz medicine. Tega leta je iz\xc5\xa1lo njegovo najbolj znano delo, Systema Naturae; prva izdaja je obsegala 11 strani. V naslednjih letih je veliko potoval; \xc5\xbeivel in \xc5\xa1tudiral je v Amsterdamu, Londonu, Heemstedeju, Leidnu ter Parizu, kjer je spoznal mnogo vplivnih znanstvenikov in trgovcev. Ti so mu omogo\xc4\x8dili da je pri\xc5\xa1el do primerkov rastlin z razli\xc4\x8dnih koncev sveta._NEWLINE_Leta 1738 je od\xc5\xa1el nazaj na \xc5\xa0vedsko. V Stockholmu je delal kot zdravnik in predavatelj, tri leta kasneje pa je bil izvoljen za profesorja v Uppsali. Za \xc4\x8dasa svojega bivanja v Stockholmu se je poro\xc4\x8dil s Saro Elisabeth Morea, ki jo je spoznal na odpravi pet let prej, in sodeloval pri ustanovitvi Kraljeve \xc5\xa1vedske akademije znanosti (Kungliga vetenskapsakademi). Polo\xc5\xbeaj profesorja medicine v Uppsali je kmalu zamenjal za profesuro botanike. V 1740. letih je veliko potoval po \xc5\xa0vedski in pridobival tudi primerke v korespondenci z znanci. Odkritja je objavljal v \xc5\xa1ved\xc5\xa1\xc4\x8dini, da so bila dostopna tudi \xc5\xa1ir\xc5\xa1emu ob\xc4\x8dinstvu. V zadnjih letih so ta poro\xc4\x8dila zaradi Linnejevega ob\xc4\x8dutka za jezik pritegnila tudi pozornost literarnih zgodovinarjev; po mnenju nekaterih se Linne uvr\xc5\xa1\xc4\x8da med najve\xc4\x8dje \xc5\xa1vedske pisce 18. stoletja. Ko ni potoval, je razvijal svoj sistem in ga raz\xc5\xa1iril na kraljestvi \xc5\xbeivali in mineralov._NEWLINE_\xc5\xbde za \xc4\x8dasa njegovega \xc5\xbeivljenja je dobil Linnaeus ugled najve\xc4\x8djega naravoslovca na svetu. Na svoje delo je bil tudi sam zelo ponosen in je rad govoril\xc2\xa0\xc2\xbbDeus creavit, Linnaeus disposuit\xc2\xab\xc2\xa0(Bog je ustvaril, Linne razvrstil). Takratni \xc5\xa1vedski kralj Adolf Frederick je Linneju leta 1757 podelil plemi\xc5\xa1ki naziv. Ko ga je nekaj let kasneje potrdil kraljev osebni svetovalec, se je pri\xc4\x8del Linnaeus podpisovati kot Carl von Linn\xc3\xa9 (kasneje tudi samo Carl Linn\xc3\xa9). Njegov ugled je z leti samo \xc5\xa1e rasel._NEWLINE_Imel je sedem otrok, dva sta umrla v zgodnji mladosti. Samo njegov sin Carolus Linnaeus mlaj\xc5\xa1i je lahko \xc5\xa1el \xc5\xa1tudirat in prav tako postal botanik ter ga nasledil na polo\xc5\xbeaju profesorja botanike, a umrl pet let kasneje. Ideji, da bi \xc5\xa1la katera od njegovih h\xc4\x8dera \xc5\xa1tudirat, je Linne mo\xc4\x8dno nasprotoval, saj je hotel, da postanejo sposobne gospodinje. Nekoliko je popustil le, ko so pokazale zanimanje za botaniko. Zadnja leta \xc5\xbeivljenja ga je mu\xc4\x8dilo \xc5\xa1ibko zdravje. Trpel je za protinom in zoboboli, pe\xc5\xa1ati pa mu je za\xc4\x8del tudi spomin. Po drugi kapi leta 1776 je bil hrom na eni strani. Umrl je dve leti kasneje med ceremonijo v mestni katedrali Uppsale, kjer je tudi pokopan.\n_START_SECTION_\nDelo\n_START_PARAGRAPH_\nNajpomembnej\xc5\xa1e njegovo veliko delo Systema Naturae so za \xc4\x8dasa njegovega \xc5\xbeivljenja ponatisnili kar dvanajstkrat (prva izdaja 1735). V tem delu je naravo razdelil v tri kraljestva: minerale, zeli in \xc5\xbeivali. Linnaeus je uporabljal pet ravni: razred, red, rod, vrsta in razli\xc4\x8dica._NEWLINE_V delu Philosophia Botanica (1751) je zavrgel dolga opisna imena razredov, redov in dvobesedna rodovna imena, ki so jih uporabljali \xc5\xa1e njegovi neposredni predhodniki (Rivinus in Pitton de Tournefort), ter jih nadomestil z enobesednimi imeni. Rodove je opredelil s podrobnimi, a jedrnatimi diagnozami in zmanj\xc5\xa1al \xc5\xa1tevilne razli\xc4\x8dice vrst v njih ter s tem botaniko re\xc5\xa1il pred kaosom, ki so ga povzro\xc4\x8dili hortikulturisti. Biolo\xc5\xa1ki rod je bil osrednji pojem njegove taksonomije in od Boga ustvarjeno \xc2\xbbbistvo\xc2\xab, ki se izra\xc5\xbea v obliki opazljive lastnosti skupine vrst. Pri tem je \xc5\xa1el tako dale\xc4\x8d, da je ignoriral izjeme, dokler so \xc2\xbbo\xc4\x8ditno\xc2\xab\xc2\xa0spadale v neki rod. Zana\xc5\xa1al se je ve\xc4\x8dinoma na lastnosti spolnih organov (npr. rastlinskega cveta), ki so manj podvr\xc5\xbeeni spremembam zaradi okolja, v katerem organizem \xc5\xbeivi._NEWLINE_Linnaeus je za\xc4\x8del vzporedni sistem poimenovanja vrst z nomina trivialia uporabljati v poznih 1740-ih. Nomen triviale, navadno ime, je bil eno- ali dvobeseden pridevek na robu strani ob ve\xc4\x8dbesednem znanstvenem imenu. Edino pravilo, ki ga je Linnaeus uvedel zanj, je bilo, da mora biti kratek, v dolo\xc4\x8denem rodu unikaten in da se ne sme spreminjati. Linnaeus je nomina trivialia dosledno uporabljal pri poimenovanju rastlinskih vrst v Species Plantarum (1. izdaja 1753) in pri poimenovanju \xc5\xbeivalskih vrst v 10. izdaji Systema Naturae (1758). Z dosledno uporabo teh vrstnih pridevkov je Linnaeus nomenklaturo lo\xc4\x8dil od taksonomije. Pri vi\xc5\xa1jih taksonih je bil manj dosleden, saj jih je uporabljal izklju\xc4\x8dno v prakti\xc4\x8dne namene, kljub temu pa je bil njegov sistem petih hierarhi\xc4\x8dnih nivojev uporabnej\xc5\xa1i od dihotomnega razlo\xc4\x8devanja, ki so ga prakticirali njegovi predhodniki._NEWLINE_S svojo avtoriteto mu je uspelo dose\xc4\x8di splo\xc5\xa1no sprejetje svojih metod, kar je povzro\xc4\x8dilo nesluten razmah taksonomskih raziskav v 18. in za\xc4\x8detku 19. stoletja, celo na ra\xc4\x8dun ostalih panog biologije.'