b'\n_START_ARTICLE_\nKulminacija (literatura)\n_START_PARAGRAPH_\nVrh ali kulminacija, (latinsko culmen; najvi\xc5\xa1ka to\xc4\x8dka) je del t. i. dramskega tikotnika ki ga je v svojem delu\xc2\xa0\xc2\xbbTehnika drame\xc2\xab\xc2\xa0(Technik des Dramas) postavil Gustav Fraytag._NEWLINE_Vrh ali kulminacija mora biti v dramskem tekstu pomembna posledica vsega prej\xc5\xa1nega dogajanja in va\xc5\xbeen vzrok za nadaljnji potek igre. Zaplet sedaj dose\xc5\xbee svojo zadnjo stopnjo. Igra in nasprotna igra tr\xc4\x8dita v neposrednem boju druga ob drugo. Odlo\xc4\x8ditev v korist glavnemu junaku je le navidezna. Ravno ta odlo\xc4\x8ditev pa povzro\xc4\x8di, da se smer dejanja zaobrne._NEWLINE_Primer. Shakespeare, Julij Cezar._NEWLINE_Dne 15.marca, na prerokovani dan mar\xc4\x8devih id, zarotniki Cezarja na kapitolu umore. Ve\xc4\x8d no\xc5\xbeev ga hkrati zabode, a nobeden udarc z no\xc5\xbeem ga tako ne zaboli kakor Brutov. Takoj po umoru hite zarotniki naznanjat ljudstvu svobodo in obnovo stare republike. Pribli\xc5\xbea se jim lokavi Cezarjev prijatelj Antonij in hitro premoti prelahkovernega Bruta, da mu dovoli govoriti ob mrtvem Cezarjevem truplu. Najprej pa vendarle pred ljudstvo stopi Brut sam; preprosto in stvarno opravi\xc4\x8di dejanje in \xc5\xbee pridobi ljudstvo zase.'