b'\n_START_ARTICLE_\nSedmo pismo (Platon)\n_START_PARAGRAPH_\nSedmo pismo iz sklopa trinajstih ohranjenih Platonovih pisem velja za zgodovinsko najbolj konsistentno in filozofsko pomembno. Argumenti proti pristnosti sedmega pisma se omejujejo na odsotnost omenjanja v ostalih anti\xc4\x8dnih virih in na filozofski odlomek o petih stopnjah v\xc3\xa9denja, ki se pojavi samo v tem pismu. Argumenti, ki potrjujejo pristnost pisma, zagovarjajo usklajenost odlomka o petih stopnjah v\xc3\xa9denja s \xc5\xa1ir\xc5\xa1im Platonovim opusom, prav tako pa sta mo\xc4\x8dan argument za pristnost ra\xc4\x8dunalni\xc5\xa1ko podprte stilometri\xc4\x8dne analize in zanesljivost zgodovinskih referenc. Platonovo sedmo pismo velja za zanesljiv vir Platonovih politi\xc4\x8dnih ambicij in neuspehov, ko je hotel svojo zapisano politi\xc4\x8dno filozofijo udejanjiti \xc5\xa1e v praksi._NEWLINE_Naslovniki pisma so prista\xc5\xa1i umorjenega Platonovega prijatelja Diona, ki je bil umorjen leta 354 ali 353 pr. n. \xc5\xa1t. Dion, filozofsko izobra\xc5\xbeeni dvorni svetovalec in najbli\xc5\xbeji zaupnik siraku\xc5\xa1kega tirana Dionizija Starej\xc5\xa1ega je leta 389 pr. n. \xc5\xa1t. povabil Platona, ki se je takrat mudil v gosteh pri pitagorejcih v Tarentu. Pismo predstavlja zgo\xc5\xa1\xc4\x8deno retrospektivo in evalvacijo Platonovih uspehov ter neuspehov politi\xc4\x8dno-filozofskega anga\xc5\xbeiranja na siraku\xc5\xa1kem dvoru. Tiranski model politi\xc4\x8dne ureditve je smatral Platon za primernega za uresni\xc4\x8ditev svoje politi\xc4\x8dne vizije filozofov-vladarjev. Sedmo pismo lahko v grobem razdelimo na dva dela: na biografski in na filozofski del.\n_START_SECTION_\nBiografski del (323d - 341a)\n_START_PARAGRAPH_\nBiografski del predstavlja Platonovo apologijo politi\xc4\x8dnih projektov, ki jih je pusku\xc5\xa1al udejanjiti v Sirakuzah, vitalni politi\xc4\x8dni in voja\xc5\xa1ki najmo\xc4\x8dnej\xc5\xa1i koloniji takratne Gr\xc4\x8dije. V Sedmem pismu opisuje Dionovim privr\xc5\xbeencem razloge, okoli\xc5\xa1\xc4\x8dine in dose\xc5\xbeke svojih prizadevanj s treh potovanj na siraku\xc5\xa1ki dvor. V splo\xc5\xa1nem ostaja z rezultati razo\xc4\x8daran: prvo potovanje se je kon\xc4\x8dalo tako, da ga je siraku\xc5\xa1ki vladar Dionizij Starej\xc5\xa1i kot su\xc5\xbenja odprodal \xc5\xa1partanskim trgovcem. Po Dionizijevi smrti leta 367 pr. n. \xc5\xa1t. se je Platon vrnil na dvor, kjer se je razvnel spor med Dionom in njegovim ne\xc4\x8dakom, Dionizijevim sinom Dionizijem Mlaj\xc5\xa1im. Oba sta se borila za oblast v polisu in posledi\xc4\x8dno za Platonovo naklonjenost, leto dni kasneje pa je Dioniziju mlaj\xc5\xa1emu uspelo izgnati svojega strica._NEWLINE_Na drugem potovanju po Dionovem izgnanstvu se je Platon \xc4\x8dutil dol\xc5\xbenega, da odpotuje na Sicilijo in posreduje pri Dioniziju Mlaj\xc5\xa1emu. Poskusil ga je prosvetliti v filozofsko izobra\xc5\xbeenega vladarja, kar Dionu pred njim ni uspelo. Sprva je bil Dionizij Mlaj\xc5\xa1i naklonjen Platonu in si iz politi\xc4\x8dnih interesov prizadeval za njegovo prijateljstvo, vendar sta se zaradi Platonovega nepopustljivega vztrajanja na prosvetljenem politi\xc4\x8dnem idealizmu in spletk Dionizijevega dvora sprla._NEWLINE_Ta \xc4\x8das se je v izgnanstvu v Atenah pripravljal Dion na\xc4\x8drt za svojo politi\xc4\x8dno vrnitev iz izgnanstva, ki ga je izvr\xc5\xa1il leta 357, a je v Sirakuzah vladal le slaba tri leta, ko ga je zastrupil Dionov zaupnik in hkrati u\xc4\x8denec Akademije Kalip, ki je za njim prevzel oblast v politi\xc4\x8dno nemirnih Sirakuzah. Edino o Dionu lahko brez pretiravanja zatrdi, da najbolj ustreza idealu krepostnega \xc4\x8dloveka, ki bi v Sirakuzah in na celotni Siciliji vladal najbolj pravi\xc4\x8dno ter dal prebivalcem polisa najbolj\xc5\xa1e zakone. Ker pa mu Dionizij Mlaj\xc5\xa1i, ki ga je Dion poskusil izobraziti v filozofiji, ni bil naklonjen in je bil sumni\xc4\x8dav do Diona. Kalipov umor Diona predstavlja Platonu manj\xc5\xa1e zlo kot pa Dionizijevo lahkomiselno ravnanje s filozofijo in njenim pomenom za osebnostno preobrazbo vladarja._NEWLINE_Politi\xc4\x8dni dogodki v Sirakuzah so se torej razvijali popolnoma v nasprotju s Platonovimi nameni in pri\xc4\x8dakovanji, vendar Platon svojega anga\xc5\xbeiranja ne ob\xc5\xbealuje, \xc5\xa1e ve\xc4\x8d: svoj politi\xc4\x8dni anga\xc5\xbema dojema za nujnega. Platonov glavni namen je bil, da svojo politi\xc4\x8dno filozofijo o filozofih-vladarjih preveri tudi v praksi. V pro\xc5\xa1ji Dionovih privr\xc5\xbeencev, da bi \xc5\xa1e nadalje sodeloval v politi\xc4\x8dni\xc2\xa0\xc2\xbbstabilizaciji\xc2\xab\xc2\xa0Sirakuz, Platon ne najde ve\xc4\x8d nobenega motiva. Njegova pomo\xc4\x8d je omejena zgolj na analizo polpreteklih dogodkov, nasvete in na pozivanje na zgledovanje po Dionu, ki ga je Platon od vseh siraku\xc5\xa1kih tiranov najbolj cenil. Odnos med Platonom, Dionizijem in Dionom za \xc4\x8dasa izgnanstva slednjega je po Platonovem opisu precej zapleten. Dionizij Mlaj\xc5\xa1i in Dion sta sicer sprta, vendar obema veliko pomeni Platonova naklonjenost. Zlasti je Platona zanimalo Dionizijevo napredovanje v filozofiji, zato se je po dolgem prepri\xc4\x8devanju o Dionizijevi dobronamernosti in z Dionovim razumevanjem vabilu naposled odzval (tretje potovanje). Bal se je, da Dionizij z zanimanjem za filozofijo zgolj blefira, da bi Platona odtegnil od svojega nasprotnika Diona, ki se je zatekel v Atene. Njegov sum se je izkazal za upravi\xc4\x8denega: Dionizij je blefiral. V nadaljevanju Platon zavrne Dionizijev spis,\xc2\xa0\xc2\xbbbli\xc5\xbenjico\xc2\xab\xc2\xa0do filozofije in najvi\xc5\xa1jih filzofskih resni\xc4\x8dnosti.\n_START_SECTION_\nFilozofski del (341a - 345c)\n_START_PARAGRAPH_\nSedmo pismo je filozofsko izredno pomembno zaradi odlomka 341a-345c, v katerem Platon predstavi pet stopenjsko progresivno razumevanje spoznanja, nato nadaljuje z nelo\xc4\x8dljivostjo med krepostnim \xc5\xbeivljenjem in spoznavanjem najvi\xc5\xa1jih resni\xc4\x8dnosti ter hkrati opozarja na nezadostnost jezika in pisave pri spoznavanju najvi\xc5\xa1jih resni\xc4\x8dnosti. Odlomek se se navezuje na \xc5\xa1ir\xc5\xa1i biografski okvir tretjega potovanja na Sicilijo, v o\xc5\xbejem na Dionizijevo samov\xc5\xa1e\xc4\x8dnost, ker naj bi se sam imel za pou\xc4\x8denega o teh najvi\xc5\xa1jih resni\xc4\x8dnostih od Platona ali koga drugega, kar pa Platon v tem odlomku odlo\xc4\x8dno in vztrajno zavrne. Platon v pismu pravi, da\xc2\xa0\xc2\xbbnikakor ne obstaja moj spis o tem, niti nikoli ne bo nastal; kajti to nikakor ni izrekljivo, kakor drugi nauki, temve\xc4\x8d zaradi dolgega sobivanja s stvarjo s\xc3\xa1mo in zaradi skupnega \xc5\xbeivljenja z njo nenadoma nastane v du\xc5\xa1i svetloba, kot bi se pri\xc5\xbegala iz ognjene iskre, ki presko\xc4\x8di in \xc5\xbee takoj hrani samo sebe.\xc2\xab\xc2\xa0Dionizijevo poznavanje filozofije je zato za Platona zgolj sprenevedanje. Dionizij naj bi si preko enega pogovora s Platonom domi\xc5\xa1ljal, da je osvojil celotno Platonovo filozofijo in s tem v\xc3\xa9denje o najvi\xc5\xa1jih resni\xc4\x8dnostih. Vendar Platon sam pravi, da o tem nikoli ni pisal in tudi ne bo, spoznavanje najvi\xc5\xa1jih resni\xc4\x8dnosti pa je bolj kot zmo\xc5\xbenosti jezikovnega izra\xc5\xbeanja zavezano s krepostnim \xc5\xbeivljenjem, saj brez tega ni mogo\xc4\x8de spoznavati najvi\xc5\xa1jih resni\xc4\x8dnosti, ki so prepoznane kot na primer najpravi\xc4\x8dnej\xc5\xa1e (ideja Dobrega v Dr\xc5\xbeavi) in najlep\xc5\xa1e (ideja Lepega v Simpoziju). V nekom, ki je po svoji naravi v du\xc5\xa1i slab, zato ne more nastati v\xc3\xa9denje o dobrem. Le kdor je sam dele\xc5\xbeen na kreposti in si prizadeva za krepostno \xc5\xbeivljenje, se lahko pribli\xc5\xbea spoznanju najvi\xc5\xa1jih resni\xc4\x8dnosti, ki so po svoji naravi pri Platonu bo\xc5\xbeanske in do njih tisti, ki jih spoznava, \xc4\x8duti strahospo\xc5\xa1tovanje. Zapisana beseda, ki se nahaja v knjigah ali se sli\xc5\xa1i v govoru, za spoznanje najvi\xc5\xa1jih resni\xc4\x8dnosti sama zase ne zadostuje.\n_START_SECTION_\nNauk o petih stopnjah\n_START_PARAGRAPH_\nDa bi razlo\xc5\xbeil te\xc5\xbeavnost spoznavanja najvi\xc5\xa1jih bivajo\xc4\x8dih resni\xc4\x8dnosti, se Platon poslu\xc5\xbeuje delitve na pet stopenj spoznavanja. Ta prikaz se ne pojavlja v nobenem drugem Platonovem dialogu, vendar se, kar zadeva spoznavanje idej oziroma oblik, ki so po Platonu najvi\xc5\xa1je bivajo\xc4\x8de resni\xc4\x8dnosti, sklada z zrelej\xc5\xa1imi dialogi (Dr\xc5\xbeavo, Simpozijem), in kar se ti\xc4\x8de kritike pisave, se sklada z dialogom Fajdros._NEWLINE_Pet stopenj spoznanja:_NEWLINE_ 1. stopnja: poimenovanje stvari (gr. \xc3\xb3noma). Primer\xc2\xa0\xc2\xbbkrog\xc2\xab: obstaja oblika, ki se imenuje krog kot nekaj, kar lahko izgovorimo. Po Platonu bi se lahko imenovala tudi kako druga\xc4\x8de, pa zaradi poimenovanja \xc5\xa1e ne bi izgubila svoje oblike._NEWLINE__NEWLINE_2. stopnja: opredelitev (gr. l\xc3\xb3gos). Opredelitev je sestavljena iz poimenovanj, ki definirajo posamezno stvar, kot ta po svojem bivajo\xc4\x8dem bistvu biva. Platon opredeljevanje \xc5\xa1e vedno smatra za nezanesljivo. Primer opredelitve kroga, ki ga navaja, je\xc2\xa0\xc2\xbbpovsod enako oddaljeno od kraji\xc5\xa1\xc4\x8d do sredi\xc5\xa1\xc4\x8da\xc2\xab._NEWLINE__NEWLINE_3. stopnja: upodobitev (podoba, gr. e\xc3\xaddolon). Primer: krog, ki se ga nari\xc5\xa1e na tablo. Tak\xc5\xa1en krog, ki je zgolj vizualna upodobitev, je mo\xc5\xbeno zbrisati in narisati novega, ve\xc4\x8djega ali manj\xc5\xa1ega. \xc5\xa0e vedno pa ima upodobljeni krog napake, ki izhajajo iz na\xc4\x8dina njegove upodobitve._NEWLINE__NEWLINE_4. stopnja: v\xc3\xa9denje (gr. epist\xc3\xa9me). Platon ga ozna\xc4\x8duje kot resni\xc4\x8dno umevanje (gr. no\xc3\xbbs) in resni\xc4\x8dno mnenje, ki biva v du\xc5\xa1ah in ne v glasovih, kar velja za prvi dve stopnji, ali telesnih likih, kar velja za tretjo stopnjo spoznanja. Umevanje kroga, ki se vr\xc5\xa1i v du\xc5\xa1i, \xc5\xa1e ni krog sam, niti ga ne dolo\xc4\x8da, vendar je po zanesljivosti spoznanja najbli\xc5\xbeje bivajo\xc4\x8demu krogu, ki zapade v peto, najvi\xc5\xa1jo stopnjo spoznanja._NEWLINE__NEWLINE_5. stopnja: resni\xc4\x8dno bivajo\xc4\x8de, kar v resnici biva in je glede na predhodne stopnje najvi\xc5\xa1ja resni\xc4\x8dnost, ki jo glede na celoten Platonov opus poznamo kot obliko (gr\xc5\xa1ko: e\xc3\xaedos) in idejo (id\xc3\xa9a). Krog, ki je narisan, je lahko narisan ve\xc4\x8dji ali manj\xc5\xa1i in je vedno zgolj posnetek resni\xc4\x8dno bivajo\xc4\x8dega kroga, katerega lahko najbolj zanesljivo spoznamo zgolj z v\xc3\xa9denjem, a nikoli popolno, s tem da bi lahko z besedami ali podobami trdili, da imamo resni\xc4\x8dno v\xc3\xa9denje o krogu. Kar velja za krog, velja tudi za ostale oblike (eidos), \xc5\xa1e najbolj pa za tiste, ki zadevajo lepo in pravi\xc4\x8dno \xc5\xbeivljenje. Oblika sama na sebi ne utrpeva ni\xc4\x8desar, kar s spoznavanjem njenega bivajo\xc4\x8dega utrpeva vsak, ki jo spoznava, nujno pa jo najbolje spoznava tisti, ki \xc5\xbeivi najbolj skladno z njeno naravo, ki je v smislu bivanja nelo\xc4\x8dljivo povezana najvi\xc5\xa1jimi resni\xc4\x8dnostmi, ki so jim pri filozofi najbolj sorodne kreposti pravi\xc4\x8dnega \xc5\xbeivljenja. Trditev, da se lahko o najvi\xc5\xa1jih resni\xc4\x8dnostih pou\xc4\x8dimo iz zapisanih spisov in knjig, ne vodi nikamor, kve\xc4\x8djemu v katero od ni\xc5\xbejih, pomanjkljivih stopenj spoznanja._NEWLINE_Zato je vsak, ki misli, da lahko \xc5\xbee s poimenovanjem zapopade stvar v njeni bivajo\xc4\x8di resni\xc4\x8dnosti, nujno v zablodi in ne razume ni\xc4\x8desar o teh resni\xc4\x8dnostih. Poimenovanje stvari je na progresivni petstopenjski lestvici najbolj oddaljeno od tistega, kar resni\xc4\x8dno biva. Dionizijevo samohvaljenje, da se razume na Platonovo filozofijo, je zato zgolj iskanje \xc4\x8dastihlepja, ki izhaja iz dru\xc5\xbeenja s Platonom, ki je zanj kot znan u\xc4\x8denjak pomenil neke vrste objekt presti\xc5\xbea na siraku\xc5\xa1kem dvoru. \xc4\x8ce bi Dionizij \xc5\xbeivel v skladu s krepostmi, bi se gotovo bolje spoznal na re\xc4\x8di, o katerih ga je pou\xc4\x8dil Platon, ne da bi mu razkril te najvi\xc5\xa1je resni\xc4\x8dnosti, saj teh nikakor ni mogo\xc4\x8de razkriti in jih spoznavati, kakor si je to mislil Dionizij.\n_START_SECTION_\nRazplet dogodkov (345c - 352a)\n_START_PARAGRAPH_\nV nadaljevanju se Platon vrne na opisovanje politi\xc4\x8dnega dogajanja na dvoru, ki je sledilo po njegovi ovr\xc5\xbebi Dionizijevega spisa. Dionizij posku\xc5\xa1a Platona na vsak na\xc4\x8din zadr\xc5\xbeati na dvoru, saj ga je hotel oddaljiti od Diona, ki se je ta \xc4\x8das nahajal v Atenah v izgnanstvu. Platon najde kompromis z Dionizijem, kako bi pobotal oba, Dionizija in Diona, tako da bi Dionizij vladal Sirakuzam in se bolje pou\xc4\x8dil v filozofiji, medtem ko bi Platon prenesel Dionu premo\xc5\xbeenje v Atene, ta pa se ne bi ve\xc4\x8d me\xc5\xa1al v siraku\xc5\xa1ke zdrahe. Vendar je Dionizij popolnoma izgubil Platonovo zaupanje s tem, da je na skrivaj razprodal Dionovo ogromno premo\xc5\xbeenje. Stvar se je dodatno zapletla, ko je Dionizij poskusil zni\xc5\xbeati svojim voja\xc5\xa1kim najemnikom pla\xc4\x8do, ti pa so se uprli, nakar je na\xc5\xa1el glavnega krivca, Dionovega sorodnika Heraklejda</ref>.318c</ref> Le-tega je zaradi nepravi\xc4\x8dnosti preganjanja poskusil za\xc5\xa1\xc4\x8dititi Platon, nakar se je do konca sprl z Dionizijem._NEWLINE_Neprostovoljnega in neformalnega za\xc4\x8dasnega ujetni\xc5\xa1tva na siraku\xc5\xa1kem dvoru je Platona re\xc5\xa1ilo diplomatsko odposlanstvo iz Tarenta na posredovanje prijatelja in pitagorejskega filozofa Arhita. Pismo zaklju\xc4\x8di z Dionovim naklepom po ma\xc5\xa1\xc4\x8devanju, od katerega se Platon distancira, \xc4\x8deprav ohrani dobro mnenje o Dionu. Nazadnje se obrne na naslovnike, tj. Dionove prijatelje, katerim je to pismo namenjeno, in jih pusti prazne v upanju, da bi se kdaj vrnil v Sirakuze.'