b'\n_START_ARTICLE_\nFran Ro\xc5\xa1\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nFran Ro\xc5\xa1 se je rodil v Kranju. Ko je bil star 3 leta, se je skupaj z bratom in star\xc5\xa1i preselil v Celje. Hodil je na okoli\xc5\xa1ko de\xc5\xa1ko \xc5\xa1olo, kjer je bil tudi zapisan v Zlato knjigo. Nato se je vpisal v slovensko ni\xc5\xbejo gimnazijo in nadaljeval \xc5\xa1olanje v nem\xc5\xa1ki vi\xc5\xa1ji gimnaziji. Po prvi svetovni vojni se je pridru\xc5\xbeil borcem za Koro\xc5\xa1ko. Potem pa je v Zagrebu \xc5\xa1tudiral pravo, toda ljubezen do mladine je bila mo\xc4\x8dnej\xc5\xa1a, zato se je podal v u\xc4\x8diteljski poklic. Slu\xc5\xbeboval je v Preboldu v Celju, kjer je z veliko predanostjo u\xc4\x8dil in vzgajal (tudi s svojim zgledom) mlade. Zavedal se je svojega pedago\xc5\xa1kega poslanstva in mu bil zelo vdan. Med drugo svetovno vojno, so ga Nemci, skupaj z dru\xc5\xbeino izgnali v Srbijo, ker je bil zaveden Slovenec. Po \xc5\xa1tirih letih pregnanstva, so se vrnili nazaj v Celje. V prvem povojnem \xc5\xa1olskem letu je postal \xc5\xa1olski nadzornik, nato pa je u\xc4\x8dil \xc5\xa1e na gimnaziji in na u\xc4\x8ditelji\xc5\xa1\xc4\x8du. V petinpetdesetem letu se je upokojil in njegovo pesni\xc5\xa1tvo je \xc5\xa1e bolj razcvetelo. \xc5\xa0e vedno pa je rad obiskoval u\xc4\x8dence na \xc5\xa1olah, kamor so ga povabili in jim bral svoje pesmi ter prozo._NEWLINE_Za svoje delo je prejel ve\xc4\x8d odlikovanj, med njimi red dela tretje stopnje, red zasluge za narod s srebrnimi \xc5\xbearki in red bratstva in enotnosti s srebrnim vencem. Cenili so ga tudi v Celju, zato je leta 1955 postal \xc4\x8dastni me\xc5\xa1\xc4\x8dan Celja.\n_START_SECTION_\nDelo\n_START_PARAGRAPH_\nPesmi je za\xc4\x8del pisati \xc5\xbee kot dijak, objavljal jih je v dija\xc5\xa1kem listu Savinja. Bile so protiavstrijsko naravnane, zato so ga \xc5\xbee med prvo svetovno vojno preganjale takratne avstrijske \xc5\xa1olske in voja\xc5\xa1ke oblasti. Med pou\xc4\x8devanje v Preboldu se je soo\xc4\x8dal z razmerami v industrijskih sredi\xc5\xa1\xc4\x8dih, objavil je ve\xc4\x8d del v levo usmerjeni delavski reviji Svoboda in v Doma\xc4\x8dem prijatelju. V \xc4\x8dasu izganstva v Srbiji, so nastale njegove Pesmi iz je\xc4\x8de in pregnanstva, ki jih je kmalu po vrnitvi v Celje izdal. Omeniti pa velja tudi njegovo knjigo Slovenski izseljenci v Srbiji 1941-1945, v kateri je opisal spomine in pri\xc4\x8devanja svojih sotrpinov izgnancev._NEWLINE_Ro\xc5\xa1 je napisal tudi precej pripovednih del, ki izra\xc5\xbeajo dobroto, plemenitost, narodno zavednost in povezanost s pravi\xc4\x8dnostjo. V Zvesti \xc4\x8deti, izdani leta 1933, je opisal podobo svoje generacije, na podlagi avtobiografije. V razli\xc4\x8dnih \xc4\x8dasnikih je objavlal tudi mnoge novele, \xc4\x8drtice in feljtoni, ki so nastale na podlagi spominov njegovih do\xc5\xbeivljajev v mladih in zrelih letih. Nekaj teh je natisnil tudi v knjigi Korporal Hu\xc5\xa1 in druge zgodbe. Napisal je tudi nekaj publicisti\xc4\x8dnih \xc4\x8dlankov in razprav o Rudolf Maistru, Franju Malgaju, Sre\xc4\x8dko Puncerju, \xc5\xa0landrovi dru\xc5\xbeini in Celjskih kulturnih tednih leta 1938 in 1939 v Celjskem zborniku, ter o puntarju Bo\xc5\xa1tjanu Natku in skladatelju Ristu Savinu v Savinjskem zborniku._NEWLINE_Najve\xc4\x8d oto\xc5\xa1kih pesmi je napisal v \xc4\x8dasu, ko je imel svoje otroke, ob u\xc4\x8dencih in kasneje ob vnukih. Pesmice in \xc4\x8drtice za mlade je objavil v revijah\xc2\xa0: Zvon\xc4\x8dek, Vrtec, Na\xc5\xa1 rod med obema vojnama, in v tr\xc5\xbea\xc5\xa1kem Galebu ter Kurir\xc4\x8dku po drugi vojni. Poleg zgodb, ki jih je objavljal v mladinskih revijah, so iz\xc5\xa1le tudi knjige: Medvedek Rjav\xc4\x8dek (1929] in 1931), Juretovo potovanje(1939), Letalec Nej\xc4\x8dek (1972), Vid Nikdarsit (1976)._NEWLINE_Otrokom je namenil tudi dve igri, ki jih je uprizorilo celjsko gledali\xc5\xa1\xc4\x8de: U\xc5\xa1esa carja Kozmijana (1948) in Desetnica Alen\xc4\x8dica (1951), za odrasle pa je napisal komedijo Mokrodolci, uprizorjeno leta 1946. Sodeloval je tudi s skladateljem Ristom Savinom, saj je zanj napisal libreta za operi Gosposvetski sen (1921) in Matija Gubec (1923).\n_START_SECTION_\nNagrade in priznanja\n_START_PARAGRAPH_\n1960 je prejel ob\xc4\x8dinsko priznanje \xc5\xa0landrovo nagrado, dve leti pred smrtjo 1974 pa je prejel \xc5\xa1e \xc5\xbdagarjevo nagrado kot priznanje za delo na prosvetnem podro\xc4\x8dju.'