b'\n_START_ARTICLE_\nBarvni indeks\n_START_PARAGRAPH_\nB\xc3\xa1rvni \xc3\xadndeks je v astronomiji preprost \xc5\xa1tevilski izraz, ki dolo\xc4\x8da barvo telesa. V primeru zvezd podaja njihovo povr\xc5\xa1insko temperaturo. Za dolo\xc4\x8ditev barvnega indeksa je treba izmeriti navidezni sij telesa skozi dva razli\xc4\x8dna filtra. Na primer filtra U in B ali B in V, kjer U prepu\xc5\xa1\xc4\x8da le ultravijoli\xc4\x8dno valovanje, B modro svetlobo in V vidno svetlobo (zeleno-rumeno). Lastnosti filtrov dolo\xc4\x8da fotometri\xc4\x8dni sistem. Razlika v navideznem siju, izmerjena s tak\xc5\xa1nimi filtri, se imenuje barvni indeks U-B ali B-V. Manj\xc5\xa1i je barvni indeks, bolj modro, oziroma toplej\xc5\xa1e je telo. \xc4\x8ce je barvni indeks ve\xc4\x8dji, je telo bolj rde\xc4\x8de, oziroma hladnej\xc5\xa1e. To je posledica logaritmi\xc4\x8dne skale navideznega sija, kjer imajo svetlej\xc5\xa1a telesa manj\xc5\xa1e navidezne sije od temnej\xc5\xa1ih.\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nPrvotno je barvni indeks uvedel Karl Schwarzschild za barve zvezd. Parameter so uvedli v za\xc4\x8detku 20. stoletja ob uvedbi fotografije v astronomska opazovanja zaradi tega ker se je relativna svetlost zvezd na fotografskih plo\xc5\xa1\xc4\x8dah razlikovala od opazovane v vidnem. Najve\xc4\x8dja ob\xc4\x8dutljivost \xc4\x8dlove\xc5\xa1kega o\xc4\x8desa je v rumeno-zelenem delu spektra, tedaj pa so uporabljali fotografske emulzije, najob\xc4\x8dutljivej\xc5\xa1e v sivem. Zaradi tega so se zdele hladnej\xc5\xa1e zvezde poznej\xc5\xa1ih spektralnih razredov svetlej\xc5\xa1e pri opazovanjih v vidnem, toplej\xc5\xa1e zvezde prvih spekralnih razredov pa pri fotografskem opazovanju. Tako imajo svetle zvezde z nizko povr\xc5\xa1insko temperaturo barvni indeks pribli\xc5\xbeno +1,0, belo-svetlo modre z visoko povr\xc5\xa1insko temperaturo pa pribli\xc5\xbeno -0,2.'