b"\n_START_ARTICLE_\nVojvodina Mantova\n_START_SECTION_\nVzpon in razcvet\n_START_PARAGRAPH_\nHenrik VII. je razglasil Rinalda Bonacolsija (Passerina) za cesarskega vikarja. Leta 1329 je cesar Ludvik Bavarski dal vikariat Ludovicu I. Gonzagi, ki je nato raz\xc5\xa1iril oblast na Mantovo. Leta 1403 ga je Vaclav IV., \xc4\x8de\xc5\xa1ki kralj, razglasil za mejnega grofa, kar je njegov naslednik, Sigismund Luksembur\xc5\xa1ki, leta 1433 potrdil za Gianfrancesca I. Gonzago. _NEWLINE_Podobno kot Modena je tudi Mantova imela vlogo varovalnega obmo\xc4\x8dja. Bila je na strate\xc5\xa1ko pomembni legi med Milansko vojvodino, vojvodino Parma - Piacenza, vojvodino Modeno, pape\xc5\xa1ko dr\xc5\xbeavo, vojvodino Ferraro in Bene\xc5\xa1ko republiko. V bistvu je zavzemala osrednji, rodovitni del Padske ni\xc5\xbeine._NEWLINE_\xc5\xa0e posebej v obdobju Isabelle d'Este, poro\xc4\x8dene z Gianfrancescom II. Gonzago, je dvor v Mantovi postal eden najpomembnej\xc5\xa1ih pokroviteljev umetnosti v Evropi.\n_START_SECTION_\nOpiranje na Habsbur\xc5\xbeane\n_START_PARAGRAPH_\nV 16. stoletju je bila Mantova tesno povezana s Habsbur\xc5\xbeani. Leta 1508 je mejni grof Gianfrancesco II. Gonzaga sodeloval s kambrejsko zvezo proti Benetkam. Zaradi priznane podpore dru\xc5\xbeine Gonzaga tej politiki je Karel V. Federica II. Gonzago leta 1530 razglasil za vojvodo. Med letoma 1536 in 1559 je bila dodana mejna grofija Montferrat, ki le\xc5\xbei med vojvodina Savojo, Milansko vojvodino in vojvodino Parma - Piacenza. Za cesarja so vodje Mantove nadzirali severovzhodno in zahodno Italijo. Poskusi zdru\xc5\xbeitve milanske vojske niso bili uspe\xc5\xa1ni. Dru\xc5\xbeina Gonzaga je zato kljub precej\xc5\xa1nji blaginji ostala \xc5\xa1ibka, da bi lahko nadaljevala samostojno politiko.\n_START_SECTION_\nSpori zaradi vojvodstva\n_START_PARAGRAPH_\nVojvoda Karl Emmanuel I. Savojski je med letoma 1613 in 1617 za\xc4\x8del vojno z vojvodino Mantovo ali vsaj Montferratom. Tako je naletel na upor \xc5\xa0panije, Avstrije in Benetk ter se je moral odpovedati temu poskusu._NEWLINE_Ko je leta 1627 glavna veja dru\xc5\xbeine Gonzaga izumrla, je cesar Ferdinand II. posku\xc5\xa1al ohraniti vojvodino Mantova in Montferrat kot fevd. To je povzro\xc4\x8dilo vojno za nasledstvo v Mantovi 1630/31 s Francijo. Za Francijo je bil nadzor nad Mantovo in Montferratom zelo pomemben, saj bi lahko v severni Italiji dobila pomemben polo\xc5\xbeaj oblasti. Spor, v katerega so bili vpleteni med drugim tudi Savojci in druge dr\xc5\xbeave, se je odvijal brez upo\xc5\xa1tevanja civilnega prebivalstva. Leta 1630 je Mantovo osvojila cesarska vojska, vendar je cesar moral odstopiti leta 1631 zaradi tridesetletne vojne v Nem\xc4\x8diji. Dr\xc5\xbeava je nato pre\xc5\xa1la na stransko vejo dru\xc5\xbeine Gonzaga, vojvode Nevers. Ti so morali dati del vojvodine Montferrat Savoji. Vojvodina Mantova je med nasledstveno vojno izgubila tri \xc4\x8detrtine prebivalcev in spor je zapustil popolnoma neurejene dr\xc5\xbeavne finance. \xc5\xbde v 1680-ih je vojvodina morala prodati strate\xc5\xa1ko pomemben kraj Casale Monferrato Franciji.\n_START_SECTION_\nKonec\n_START_PARAGRAPH_\nV \xc5\xa1panski nasledstveni vojni je cesar Leopold I. napadel vojvodino Mantova, saj se je zadnji vojvoda Ferdinando Carlo Gonzaga - Nevers postavil na stran Francije. Obmo\xc4\x8dje je bilo zdru\xc5\xbeeno z \xc5\xbee habsbur\xc5\xa1ko Milansko vojvodino. Preostanek Montferata je leta 1703 pripadel Savoji.\n_START_SECTION_\nVerdi\n_START_PARAGRAPH_\nVerdijeva opera Rigoletto je bila predstavljena v Mantovi."