b"\n_START_ARTICLE_\nArarat\n_START_SECTION_\nGeografija\n_START_PARAGRAPH_\nGora Ararat se nahaja v vzhodni Anatoliji, regiji Tur\xc4\x8dije, med Do\xc4\x9fubeyaz\xc4\xb1tom in Igdirjem, v bli\xc5\xbeini meje z Iranom, Armenijo in Nakhchivanom, eksklavo Azerbajd\xc5\xbeana, med rekama Aras in Murat.  Njen vrh se nahaja pribli\xc5\xbeno 16 km zahodno od meje med Tur\xc4\x8dijo in Iranom in 32 km ju\xc5\xbeno od tur\xc5\xa1ko-armenske meje. Araratov greben poteka od severozahoda proti zahodu.\n_START_SECTION_\nNadmorska vi\xc5\xa1ina\n_START_PARAGRAPH_\nNadmorska vi\xc5\xa1ina 5.165 metrov je za goro Ararat je \xc5\xa1e vedno dolo\xc4\x8dena s strani nekaterih organov. Vendar pa \xc5\xa1tevilni drugi viri, kot so javno dostopni in preverljivi podatki SRTM (Shuttle Radar Topography Mission) in merjenja z GPS 2007 ka\xc5\xbeejo, da je alternativna vi\xc5\xa1ina 5.137 m  verjetno bolj to\xc4\x8dna in da je lahko prava vi\xc5\xa1ina celo ni\xc5\xbeja zaradi debele plasti ledu, ki trajno pokriva vrh gore. 5137 m je podprta tudi s \xc5\xa1tevilnimi topografskimi kartami.\n_START_SECTION_\nVrh z ledenim pokrovom\n_START_PARAGRAPH_\nGora Ararat ima na vrhu leden pokrov. Ta se vsaj od okoli leta 1957 kr\xc4\x8di. V poznih 1950-ih je Blumenthal ugotovil, da je obstajalo 11 izstopnih ledenikov, ki so se pojavljali od sne\xc5\xbenega vrha navzdol in ki so pokrivali pribli\xc5\xbeno 10 km\xc2\xb2. V tistem \xc4\x8dasu so segali do nadmorske vi\xc5\xa1ine 3.900 metrov  na-sever obrnjenih pobo\xc4\x8djih in do 4.200 metrov na ju\xc5\xbenih pobo\xc4\x8djih. Z obstoje\xc4\x8dimi zra\xc4\x8dnimi posnetki in podatki daljinskega zaznavanja, so Sarikaya in drugi \xc5\xa1tudirali obseg ledenega pokrova na gori Ararat med letoma 1976 in 2011. Ugotovili so, da se je ta ledena kapa skr\xc4\x8dila na 8,0 km\xc2\xb2 leta 1976 in na 5,7 km\xc2\xb2 po letu 2011. Izra\xc4\x8dunali so, da je med letoma 1976 in 2011 vrh gore Ararat izgubil 29% svoje celotne ledene povr\xc5\xa1ine. Ta stopnja je v skladu s splo\xc5\xa1nimi stopnjami umikanja drugih ledenikov tur\xc5\xa1kih ledenikov, ki so bili dokumentirani v drugih \xc5\xa1tudijah. _NEWLINE_Blumenthal ocenjuje se, da je bila sne\xc5\xbena meja ni\xc5\xbeje kot 3.000 metrov nadmorske vi\xc5\xa1ine med poznim pleistocenom. Taka sne\xc5\xbena masa bi ustvarila ledeno kapo obsega istih, kar je  blizu ledeni\xc5\xa1kih jezikov iz leta 1958. Blumenthal je pojasnil odsotnost moren s pomanjkanjem omejitvenih grebenov za nadzor nad ledeniki, nezadostno umazanijo obremenitve v ledu, ki tvori morene in njihovo zasipavanje s kasnej\xc5\xa1imi izbruhi. Leta kasneje je Birman opazil na ju\xc5\xbenih pobo\xc4\x8djih morebitno moreno, ki je segala najmanj 300 metrov v vi\xc5\xa1ino pod vzno\xc5\xbejem ledu iz leta 1958, na nadmorski vi\xc5\xa1ini 4.200 metrov. Ugotovil je tudi dva morenska nasipa, ki sta bila ustvarjena z dolinskim ledenikom iz pleistocena, morda dobe Wisconsin (zadnji glacialni maksimum), dol po dolini od jezera Balik Golu. Vi\xc5\xa1ja morena le\xc5\xbei na nadmorski vi\xc5\xa1ini okoli 2.200 metrov, spodnja morena le\xc5\xbei na nadmorski vi\xc5\xa1ini okoli 1.800 metrov. Spodnja morena se pojavi pribli\xc5\xbeno 15 kilometrov dolvodno od jezera Balik Golu. Obe moreni sta pribli\xc5\xbeno 30 metrov visoki. To je sum, da je jezero Balik Golu zavzel ledeni\xc5\xa1ko kotlino.\n_START_SECTION_\nGeologija\n_START_PARAGRAPH_\nGora Ararat je stratovulkan. Pokriva obmo\xc4\x8dje 1.100 km2 in je najve\xc4\x8dja vulkanska zgradba v regiji. Vzdol\xc5\xbe njene severozahod-jugovzhod osi, je pribli\xc5\xbeno 45 km dolg in je pribli\xc5\xbeno 30 km  dolgo vzdol\xc5\xbe svoje kraj\xc5\xa1e osi. Sestavljen je iz okoli 1150 km3 za dacita in riolitnih piroklasti\xc4\x8dnih naplavin in dacitne, riolitne in bazaltne lave._NEWLINE_Ararat je sestavljen iz dveh lo\xc4\x8denih vulkanski sto\xc5\xbecev, ve\xc4\x8djega Ararata in manj\xc5\xa1ega Malega Ararata. Zahodni vulkanski sto\xc5\xbeec, ve\xc4\x8dji Ararat, je strm, ve\xc4\x8dji in vi\xc5\xa1ji od vzhodnega vulkanskega sto\xc5\xbeca. Ve\xc4\x8dji Ararat je pribli\xc5\xbeno 25 km \xc5\xa1irok na dnu in se dviga okoli 3 km  nad okoli\xc5\xa1ke kotline Igdir in Do\xc4\x9fubeyaz\xc4\xb1t. Vzhodni vulkanski sto\xc5\xbeec, Mali Ararat, je 3.896 metrov  visok in obsega 15 kilometrov. Ta vulkanska sto\xc5\xbeca, ki le\xc5\xbeita 13 kilometrov narazen, sta lo\xc4\x8dena s \xc5\xa1iroko razpoko v smeri sever-jug. Ta razpoka je povr\xc5\xa1inski izraz za ekstenzijsko razpoko. \xc5\xa0tevilni parazitski sto\xc5\xbeci in lavine kupole so zgrajeni ob boku izbruhov vzdol\xc5\xbe te razpoke in na bokih obeh glavnih vulkanskih sto\xc5\xbecev._NEWLINE_Ararat le\xc5\xbei v kompleksni raztezni kotlini, ki je prvotno bila enotna, nepretrgana depresija. Z rastjo Ararata se je ta depresija razdelila v dve manj\xc5\xa1i kotlini, Igdir in Do\xc4\x9fubeyaz\xc4\xb1t. Ta raztezna kotlina je posledica stri\xc5\xbenega gibanja vzdol\xc5\xbe dveh segmentnov razpok,  Do\xc4\x9fubeyaz\xc4\xb1t-G\xc3\xbcrbulak in I\xc4\x9fd\xc4\xb1r kotline. Napetosti med temi razpokami, ki se oblikuje ne samo z raztezanjem kotline, ampak zaradi ustvarjenega sistema razpok, ki ka\xc5\xbee vzorec preslice, ki nadzoruje polo\xc5\xbeaj glavnih centrov vulkanskih izbruhov Ararata in s tem povezano linearen pas parazitskih vulkanskih sto\xc5\xbecevi. Sistem stri\xc5\xbenih razpok, v katerem se nahaja Ararat je rezultat konvergence sever-jug in tektonske kompresije med Arabsko plo\xc5\xa1\xc4\x8do in Lavrazijo, ter nadaljevanja premikanja po zapiranju oceana Tetis med eocensko epoho vzdol\xc5\xbe \xc5\xa1iva Bitlis-Zagros.\n_START_SECTION_\nGeolo\xc5\xa1ka zgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nV zgodnjem eocenu in v za\xc4\x8detku miocena je trk Arabske plo\xc5\xa1\xc4\x8de z Lavrazijo zaprl in odpravil morje Tetis iz obmo\xc4\x8dja dana\xc5\xa1nje Anatolije. Zaprtje teh mno\xc5\xbeic kontinentalne skorje in propad oceanske kotline v srednjem eocenu, je rezultiralo v progresivno prenizek ostanek morja do konca zgodnjega obdobja miocena. Post-kolizijska tektonska konvergenca v tr\xc4\x8denju obmo\xc4\x8dja je povzro\xc4\x8dila popolno odpravo preostalih morij iz vzhodne Anatolije, na koncu zgodnjega miocena, stanj\xc5\xa1anje skorje in zadebelitve \xc4\x8dez kolizijski pas in dvig vzhodne anatolsko-iranske planote. Ta dvig so spremljale obse\xc5\xbene deformacije, kar je privedlo do nastanka \xc5\xa1tevilnih lokalnih kotlin. Kompresijska deformacija sever-jug deluje \xc5\xa1e danes, kot je razvidno iz stalnega pokanja, vulkanizma in seizmi\xc4\x8dnosti. _NEWLINE_Znotraj Anatolije se je regionalni vulkanizem za\xc4\x8del v srednje-poznem miocenu. V poznem miocen-pliocenskem obdobju se je raz\xc5\xa1iril in prekril celotno vzhod anatolsko-iransko planoto z debelimi sloji vulkanskih kamnin. Ta vulkanska aktivnost je neprekinjena do zgodovinskih \xc4\x8dasov. O\xc4\x8ditno je dosegla vrhunec v zadnjem miocen-pliocenu, 6 do 3 milijone let pred sedanjostjo. V kvartarju je postal vulkanizem omejen na nekaj lokalnih vulkanov, kot je Ararat. Ti vulkani so obi\xc4\x8dajno povezani okrog napetostnega zloma sever-jug, ki tvori stalne deformacije v Anatoliji._NEWLINE_V svoji podrobnih \xc5\xa1tudijah in povzetkih vulkanizma Anatolije v kvartarju, Yilmaz in drugi ugotavljajo \xc5\xa1tiri faze izgradnje Ararata iz vulkanskih kamnin, ki so izpostavljene v ledeni\xc5\xa1kih dolinah, globoko vklesanih v pobo\xc4\x8dja. Najprej so pripoznali razpoklinsko fazo izbruha Plinijsko-subPlinijski razpoklinski izbruh, ki je deponiral ve\xc4\x8d kot 700 metrov piroklasti\xc4\x8dnega skalovja in nekaj bazaltnih lavnih tokov. Te vulkanske kamnine so izbruhnile iz pribli\xc5\xbeno sever severozahod-jug jugovzhod raztezne razpoke in razpok pred nastankom gore Ararat. Drugi\xc4\x8d, faza cone izgradnje se je za\xc4\x8dela, ko je vulkanska aktivnost postala lokalizirana na to\xc4\x8dke vzdol\xc5\xbe razpoke. V tej fazi je sledil izbruh zaporednih tokov lave do 150 metrov debele in piroklasti\xc4\x8dne tokove andezitne in dacitne sestave in naslednji izbruh tokov bazaltne lave, ki je formiral Araratov sto\xc5\xbeec v nizko sto\xc5\xbe\xc4\x8dastem profilu. Tretji\xc4\x8d, v klimatski fazi so izbruhnili obilni tokovi andezitne in bazaltne lave. V tej fazi so nastali sedanji sto\xc5\xbeci ve\xc4\x8djega in manj\xc5\xa1ega Ararata, ko so se zgodile erupcije vzdol\xc5\xbe subsidiarnih razpok in razpok na pobo\xc4\x8djih. Kon\xc4\x8dno, so vulkanski izbruhi na gori Ararat pre\xc5\xa1li v fazo bo\xc4\x8dnih izbruhov, v kateri so glavno razpoko sever-jug nadomestila dva sto\xc5\xbeca razvita skupaj s \xc5\xa1tevilnimi odvisnimi razpokami in razpokami v bokih vulkana. Vzdol\xc5\xbe teh razpok so nastali \xc5\xa1tevilni parazitski sto\xc5\xbeci in kupole nastali iz manj\xc5\xa1ih izbruhov. En podrejen sto\xc5\xbeec je izbruhnil obse\xc5\xbeen bazaltni in andezitni tok lave. Ta je tekla \xc4\x8dez ravnino Do\xc4\x9fubeyaz\xc4\xb1t in vzdol\xc5\xbe ju\xc5\xbeneje teko\xc4\x8de reke Sar\xc4\xb1su. Ta lavin tok je oblikoval \xc4\x8drne  'a'\xc4\x81 in p\xc4\x81hoehoe lavne tokove, ki vsebujejo dobro ohranjene cevi. Radiometri\xc4\x8dno datiranje teh lavnih tokov je pokazalo starost 0,4, 0,48 in 0,81 Ma.  Na splo\xc5\xa1no je radiometri\xc4\x8dna starost pridobljena iz vulkanskih kamnin izbruhov Ararata v razponu od 1,5 do 0,02 Ma.\n_START_SECTION_\nNedavna vulkanska in potresna aktivnost\n_START_PARAGRAPH_\nKronologija holocenske vulkanske aktivnosti, povezane z Araratom, je slabo dokumentirana. Vendar bodisi arheolo\xc5\xa1ka izkopavanja, ustna zgodovina, zgodovinski zapisi, ali kombinacijo teh podatkov zagotavlja trdne dokaze, da je do vulkanskega izbruha Ararata pri\xc5\xa1lo 2500-2400 pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem, 550 pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem, verjetno 1450 in 1783 n. \xc5\xa1t. in vsekakor leta 1840. Arheolo\xc5\xa1ki dokazi ka\xc5\xbeejo, da so eksplozivni izbruhi in piroklasti\xc4\x8dni tokovi iz severozahodnega boka Ararata uni\xc4\x8dili in za\xc5\xbegali naselbino kulture Koura-Arax in povzro\xc4\x8dili \xc5\xa1tevilne smrtne \xc5\xbertve v 2500-2400 pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem. Ustna zgodovina je pokazala, da je velik izbruh z negotovo magitudo nastal leta 550 pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem in manj\xc5\xa1i izbruhi negotove narave tudi leta 1450 in 1783 n. \xc5\xa1t.. Zgodovinski zapisi in ustna zgodovina dokumentira eksplozivni izbruh in piroklasti\xc4\x8dni tok iz radialne razpoke na zgornji strani severnega pobo\xc4\x8dja Ararata in morda povezan potres magnitude 7,4, ki je povzro\xc4\x8dil veliko \xc5\xa1kodo in \xc5\xa1tevilne \xc5\xbertve leta 1840. Do 10.000 ljudi v regiji Ararart je umrlo v potresu, vklju\xc4\x8dno s 1900 va\xc5\xa1\xc4\x8dani iz vasi Akory, ki sta jih pobila ogromen plaz in kasnej\xc5\xa1i drobirski tok. Poleg tega je ta kombinacija plazov in drobirskega toka uni\xc4\x8dila mesto Aralik, ve\xc4\x8d vasi in ruske voja\xc5\xa1ke barake. Prav tako so za\xc4\x8dasno zajezili reko Sevjour.   V skladu z razlago zgodovinskih in arheolo\xc5\xa1kih podatkov je pri\xc5\xa1lo tudi so mo\xc4\x8dnih potresov, ki pa niso bili povezani z vulkanskimi izbruhi na obmo\xc4\x8dju Ararata, leta 139, 368, 851-893 in 1319. Med  potresom leta 139 je velik zemeljski plaz povzro\xc4\x8dil veliko \xc5\xbertev in je bil podoben tistemu iz leta 1840, ki je izviral iz vrha gore Ararat.\n_START_SECTION_\nPlezalne poti, dovoljenja in vodniki\n_START_PARAGRAPH_\nVzpon je dolg, vendar pa je za plezalce, ki so seznanjeni z uporabo cepina in derez, dokaj enostavna pot z juga v poznem poletju. Najpogosteje se dostopa z ju\xc5\xbene strani iz I\xc4\x9fd\xc4\xb1ra. Makadamska cesta pripelje do vi\xc5\xa1ine 2.200 m, od koder se nadaljuje pe\xc5\xa1. Kurdski nomadi, ki \xc5\xbeive na obronkih gore pomagajo pri prenosu tovorov, lahko pa tudi ljudi na konjih in oslih do vi\xc5\xa1ine 4.200 m. Prvi bazni tabor je na vi\xc5\xa1ini 3.200 m. Pot do njega je nenaporna in \xc5\xa1iroka, od tu dalje pa se nagib terena hitro pove\xc4\x8duje, z njim pa tudi pomanjkanje vegetacije. Na vi\xc5\xa1ini okoli 3.800 m je zimski bazni tabor. Najvi\xc5\xa1ja to\xc4\x8dka do katere konji in osli prena\xc5\xa1ajo opremo je majhen plato na 4.200 m, na katerem se poleti drugi bazni tabor, od koder se povzpne na vrh._NEWLINE_Sneg pokriva vrh vse leto zadnjih 400 vi\xc5\xa1inskih metrov. Ledenik se za\xc4\x8dne okoli 4.800 m visoko._NEWLINE_Tur\xc5\xa1ka vlada zahteva dovoljenje za pristop in uporabo registriranega tur\xc5\xa1kega vodnika. Dovoljenje lahko traja dva meseca.\n_START_SECTION_\nPoliti\xc4\x8dne meje\n_START_PARAGRAPH_\nArarat tvori skoraj \xc4\x8detveromejnik med Tur\xc4\x8dijo, Armenijo, Azerbajd\xc5\xbeanom in Iranom. Njegov vrh se nahaja pribli\xc5\xbeno 16 km  zahodno od obeh, iranske meje in meje azerbajd\xc5\xbeanske eksklave Nakhchivan in 32 km ju\xc5\xbeno od armenske meje._NEWLINE_Tur\xc5\xa1ko-armensko-azerbajd\xc5\xbeanski in tur\xc5\xa1ko-iransko-azerbajd\xc5\xbeanski tromejnik so dejansko 8 km narazen, lo\xc4\x8deni z ozkim trakom tur\xc5\xa1kega ozemlja, ki vsebuje cesto E99, ki vstopi v Nakhchivan na 39.6553\xc2\xb0N 44.8034\xc2\xb0E_NEWLINE_Mednarodne meje, kot je opisano, so v veljavi od leta 1991 in neodvisnosti Azerbajd\xc5\xbeana in Armenije. Vendar pa imajo dalj\xc5\xa1o zgodovino, ki je bila izdelana leta 1923, po spopadih prve svetovne vojne in razpadu Otomanskega cesarstva, ki je prizadela regijo, zlasti armensko-azerbajd\xc5\xbeanska vojna leta 1918 do 1920 in ustanovitev Republike Tur\xc4\x8dije v Pogodbi iz Lausanne iz leta 1923, ki ureja delitev Otomanskega cesarstva._NEWLINE_Od leta 1923 do leta 1991, je bila meja med Armenijo in Azerbajd\xc5\xbeanom notranja meja znotraj Sovjetske zveze, med armensko RVS in Nakhichevan SSR, s tromejo med Tur\xc4\x8dijo, Iran in Sovjetsko zvezo od leta 1923 do leta 1991, ki ustreza trenutni tur\xc5\xa1ko-iransko -azerbajd\xc5\xbeanski tromeji. Pred prvo svetovno vojno je bilo obmo\xc4\x8dje razdeljeno med Ruski imperij, Osmansko cesarstvo in perzijski imperij._NEWLINE_Ararat (A\xc4\x9fr\xc4\xb1 Da\xc4\x9f\xc4\xb1) je bil uradno odprt za turizem \xc5\xa1ele leta 1998, ko je za\xc4\x8dela Tur\xc5\xa1ka planinska zveza izdajati dovoljenja za vzpon do vrha.  Od leta 2004 je Ararat je del Narodnega parka Mount Ararat.\n_START_SECTION_\nPomen v Armenskem nacionalizmu\n_START_PARAGRAPH_\nV armenski mitologiji je Ararat dom bogov, v sodobnem \xc4\x8dasu pa je Ararat simbol armenske nacionalne identitete. Ararat dominira nad obzorjem glavnega mesta Armenije, Erevana. Ararat je kot nacionalni simbol Republike Armenije v grbu. Ta grb je iz \xc4\x8dasov Armenske SSR, ki ka\xc5\xbee Ararat skupaj s sovjetskim srpom in kladivom ter rde\xc4\x8do zvezdo v ozadju. Ko je razpadla Sovjetska zveza, je nastala nekoliko spremenjena razli\xc4\x8dica grba Demokrati\xc4\x8dne republike Armenije. _NEWLINE_Iz leta 2002 je film Ararat, armensko-kanadskega re\xc5\xbeiserja Atoma Egoyana, ki ka\xc5\xbee vidno vlogo Ararata in njegove simbolike._NEWLINE_Ararat je bil upodobljen na raznih armenskih dram bankovcih, izdanih med letoma 1993-2001 in na hrbtni strani bankovca za tur\xc5\xa1kih 100 lir med letoma 1972-1986."