b'\n_START_ARTICLE_\nGentski oltar\n_START_PARAGRAPH_\nGentski oltar ali \xc4\x8ca\xc5\xa1\xc4\x8denje misti\xc4\x8dnega jagnjeta (nizozemsko Het Lam Gods) je zelo velik in zapleten zgodnjeflamski oltarni poliptih v stolnici svetega Bava v Gentu v Belgiji, ki ga pripisujejo bratoma Hubertu in Janu van Eycku. Velja za mojstrovino evropske umetnosti in je eden od svetovnih zakladov._NEWLINE_Plo\xc5\xa1\xc4\x8de so v dveh vrstah, vsaka z dvema sklopoma zlo\xc5\xbeljivih kril z notranjimi in zunanjimi slikami. Zgornja vrsta notranjih plo\xc5\xa1\xc4\x8d ima osrednjo, ki prikazuje Boga O\xc4\x8deta/Kristusa Vladarja, Marijo in Janeza Krstnika. Ob straneh sta plo\xc5\xa1\xc4\x8di z angeli pevci/muzikanti in na skrajnih plo\xc5\xa1\xc4\x8dah goli figuri Adama in Eve. \xc5\xa0tiri spodnje plo\xc5\xa1\xc4\x8de so razdeljene v dva para; sliki svetega Janeza Krstnika in svetega Janeza Evangelista ter na dveh zunanjih ploskvah portreta donatorja Joosta Vijdta in njegove \xc5\xbeene Lysbette Borluut. Osrednja plo\xc5\xa1\xc4\x8da spodnje ravni prikazuje zbor svetnikov, gre\xc5\xa1nikov, duhovnikov in vojakov, ki spremljajo \xc4\x8ca\xc5\xa1\xc4\x8denje misti\xc4\x8dnega jagnjeta. Ve\xc4\x8d skupin osebnosti nadzira golob, sveti Duh._NEWLINE_Umetnostni zgodovinarji se ve\xc4\x8dinoma strinjajo, da je celotno strukturo zasnoval Hubert v zgodnjih do srednjih 1420-ih in da je plo\xc5\xa1\xc4\x8de naslikal njegov mlaj\xc5\xa1i brat Jan med letoma 1430 in 1432. Celoten oltarni nastavek je eden najbolj znanih in pomembnih slikarskih spomenikov v zgodovini umetnosti. Generacije umetnostnih zgodovinarjev so posku\xc5\xa1ale pripisati posamezna dela obema bratoma, vendar jim ni povsem uspelo . Oltarno sliko sta naro\xc4\x8dila trgovec in gentski \xc5\xbeupan Jodocus Vijd ter njegova \xc5\xbeena Lysbette kot del ve\xc4\x8djega projekta za kapelico stolnice svetega Bava. Uradno namestitev so praznovali 6. maja 1432. Iz varnostnih razlogov je bil precej kasneje premaknjen v glavno stolni\xc4\x8dno kapelo, kjer je \xc5\xa1e vedno._NEWLINE_\xc4\x8ceprav je podoba me\xc5\xa1anica mednarodne gotske, bizantinske in romanske tradicije, je oltarna zgodba pomenila velik napredek v umetnosti, v kateri je idealizacija srednjeve\xc5\xa1ke tradicije omogo\xc4\x8dila natan\xc4\x8dno opazovanje narave  in predstavitev ljudi. Zdaj izgubljen napis na okvirju je navajal, da je Hubert van Eyck, maior quo nemo repertus (ve\xc4\x8dji kot kdor koli), za\xc4\x8del delati oltarno sliko, kon\xc4\x8dal pa ga je Jan van Eyck, arte secundus (drugi najbolj\xc5\xa1i na tem podro\xc4\x8dju), leta 1432. Prvotno zelo okra\xc5\xa1en izrezljan zunanji okvir in varovalna obloga, ki naj bi bila po predvidevanjih usklajena z barvanim krogovi\xc4\x8djem, sta bila med reformacijo uni\xc4\x8dena; morda je bil na njej name\xc5\xa1\xc4\x8den mehanizem za premikanje kril in celo predvajanje glasbe._NEWLINE_Ohranjene plo\xc5\xa1\xc4\x8de so bile ogro\xc5\xbeene med izbruhom ikonoklazma in po\xc5\xa1kodovane v po\xc5\xbearu. Nekatere so bile v preteklosti prodane, nekatere pa so bile zaplenjene med vojno. Nemci so med prvo svetovno vojno odnesli ve\xc4\x8d plo\xc5\xa1\xc4\x8d, a so jih kasneje vrnili v stolnico svetega Bava. Leta 1934 sta bili ukradeni dve plo\xc5\xa1\xc4\x8di, Pravi\xc4\x8dni sodniki in Janez Krstnik. Kmalu zatem je bila plo\xc5\xa1\xc4\x8da Janeza Krstnika vrnjena, plo\xc5\xa1\xc4\x8da Pravi\xc4\x8dni sodniki pa \xc5\xa1e vedno manjka. Leta 1945 so Nemci oltarno sliko vrnili po tem, ko je bil ve\xc4\x8dino druge svetovne vojne skrit v solnem rudniku, ki je mo\xc4\x8dno po\xc5\xa1kodoval barvo in lak. Belgijski umetni\xc5\xa1ki restavrator Jef Van der Veken je s prizadevanjem obnovil in izdelal kopijo manjkajo\xc4\x8de plo\xc5\xa1\xc4\x8de.\n_START_SECTION_\nAvtorstvo\n_START_PARAGRAPH_\nPripis avtorstva bratoma van Eyck je podkrepljen z le nekaj ohranjenimi listinami, prilo\xc5\xbeenimi naro\xc4\x8dilu, in Janovim podpisom ter datacijo na hrbtnem delu okvirja. Zdi se, da je Jan sam precej zmanj\xc5\xa1al svoj prispevek v korist brata, ki je umrl leta 1432, \xc5\xa1est let pred dokon\xc4\x8danjem dela. Nedvoumno pa imata tretji in \xc4\x8detrti konjenik na plo\xc5\xa1\xc4\x8di Pravi\xc4\x8dni sodniki njuna obraza, sta njuna portreta. Ramsay Homa je opozoril na \xc4\x8drke na osrednji plo\xc5\xa1\xc4\x8di v spodnji vrsti, ki bi lahko bile podpis van Eycka, vidna je besedna igra s \xc4\x8drkami \xc2\xbbALS IK KAN\xc2\xab\xc2\xa0(\'kot sem lahko\'), to je njegovo polno ime. Napis je na glavi enega od prerokov, ki stoji na hrbtni strani skupine, je hebrejski, grob prevod v franco\xc5\xa1\xc4\x8dino je Le chapeau ... orne de trois lettres herbraiques formant le mot Saboth ali verjetneje \xc2\xbbYod, Feh, Aleph\xc2\xab, ki so po transliteraciji Janove inicialke, JvE. _NEWLINE_Od 19. stoletja so umetnostni zgodovinarji razpravljali o tem, kaj je mogo\xc4\x8de pripisati manj znanemu Hubertu in kaj Janu, znanemu po vsej Evropi od za\xc4\x8detka 1430-ih. V 17. in 18. stoletju se je pogosto domnevalo, da je Jan po Hubertovi smrti naletel na ve\xc4\x8d naklju\xc4\x8dnih plo\xc5\xa1\xc4\x8d, ki jih je sestavil in jim dal sedanjo obliko. Ta ideja je bila zavr\xc5\xbeena \xc5\xbee v za\xc4\x8detku 19. stoletja na podlagi o\xc4\x8ditne splo\xc5\xa1ne zasnove dela, \xc4\x8deprav so med posameznimi deli o\xc4\x8ditne slogovne razlike._NEWLINE_Na splo\xc5\xa1no je sprejeto, da je ve\xc4\x8dino celotne Hubertove zasnove kon\xc4\x8dal Jan, ki je verjetno nadziral izdelavo ve\xc4\x8dine okvirjev. \xc5\xa0tevilne te\xc5\xbeave so zato, ker ni ohranjeno nobeno delo, ki bi bilo samoumevno pripisano Hubertu, zato ni mogo\xc4\x8de zaznati njegovega sloga. Namesto tega so umetnostni zgodovinarji posku\xc5\xa1ali primerjati posamezne dele z znanimi Janovimi deli in so iskali slogovne razlike, ki bi lahko nakazovale Hubertovo delo. Napredek v dendrokronologiji je na primer pokazal, da je bil les za dele krilnih plo\xc5\xa1\xc4\x8d posekan okoli leta 1421. Glede na su\xc5\xa1enje lesa najmanj 10 let so bile krilne plo\xc5\xa1\xc4\x8de verjetno kon\xc4\x8dane po letu 1426, ko je Hubert umrl,  torej ni mogel izdelati velikega dela kril.\n_START_SECTION_\nSlog in tehnika\n_START_PARAGRAPH_\nPoliptih se v \xc5\xa1tevilnih vidikih razlikuje od drugih slik, ki so jih pripisali Janu van Eycku, ne nazadnje tudi po obsegu. To je edino njegovo delo, namenjeno javnemu in ne zasebnemu \xc4\x8da\xc5\xa1\xc4\x8denju in prikazovanju.  Van Eyck je veliko ve\xc4\x8d pozornosti namenjal lepoti zemeljskih stvari  kot pa religioznim temam. Obla\xc4\x8dila in dragulji, vodnjak, narava, ki obkro\xc5\xbea prizor, cerkve in pokrajina v ozadju so naslikani izjemno natan\xc4\x8dno. Pokrajina je bogata z vegetacijo, v glavnem je neevropska, narisano s skoraj znanstveno natan\xc4\x8dnostjo._NEWLINE_Razsvetljava je ena glavnih novosti poliptiha. Zna\xc4\x8dilni so zapleteni svetlobni u\xc4\x8dinki in subtilne igre senc, ki so bile dose\xc5\xbeene z novimi tehnikami ravnanja z oljno barvo in prozornimi glazurami. Figure se ve\xc4\x8dinoma ka\xc5\xbeejo s kratkimi, diagonalnimi sencami, ki po besedah umetnostnega zgodovinarja Tilla-Holgerja Borcherta \xc2\xbbne samo pove\xc4\x8dajo njihovo prostorsko prisotnost, temve\xc4\x8d nam pravijo, da je primarni svetlobni vir name\xc5\xa1\xc4\x8den tudi zunaj same slike\xc2\xab.  Na prizori\xc5\xa1\xc4\x8du Oznanjenja sence izhajajo iz dnevne svetlobe v kapeli._NEWLINE_Nadaljnje novosti najdemo v podrobnostih povr\xc5\xa1inskih tekstur, \xc5\xa1e posebej v odboju in lomu svetlobere. To se najbolje vidi v padanju svetlobe na oklepe Kristusovih vitezov in v valovitosti vode v Vodnjaku \xc5\xbeivljenja ob \xc4\x8ca\xc5\xa1\xc4\x8denju misti\xc4\x8dnega jagnjeta. \xc4\x8ceprav ima delo veliko posameznih novosti, se niso pojavile spontano, ampak so del dolge tradicije oljnega slikarstva in oblikovanja oltarnih del na jugu Nizozemske. Veliko  teh del je bilo uni\xc4\x8denih med ikonoklazmom sredi 16. stoletja, obdobju, v katerem je bil Gentski oltar dvakrat skoraj uni\xc4\x8den; 19. avgusta 1566 in spet leta 1576, ko je bil za za\xc5\xa1\xc4\x8dito pred nemiri postavljen poseben stra\xc5\xbear. _NEWLINE_Obseg uni\xc4\x8denja je bil tolik\xc5\xa1en, da je zgodovinar Gent Marcus Van Vaenewijk (1516\xe2\x80\x9369) zapisal, da so bile poleti leta 1566 gore\xc4\x8de grmade, na katere so bila vr\xc5\xbeena dela, vidne 10 milj dale\xc4\x8d. Zaradi tega umetnostna zgodovinarka Susie Nash opozarja, da se gentsko delo zdi tako nenavadno, ker je med redkimi velikimi deli, ki so se ohranila popolnoma nedotaknjena.\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nVe\xc4\x8d poslikanih kril je leta 1816 kupil angle\xc5\xa1ki zbiralec v Berlinu Edward Solly. Leta 1821 jih je kupil pruski kralj Friderik Viljem III. in so jih \xc5\xa1e naprej hranili v Nem\xc4\x8diji. Med prvo svetovno vojno so druge plo\xc5\xa1\xc4\x8de iz stolnice odnesli Nemci. Po koncu vojne so kot nadomestilo po versajski pogodbi vrnili razdeljene plo\xc5\xa1\xc4\x8de skupaj s prvotnimi, ki jih je zakonito kupil Solly, da bi se nekako opravi\xc4\x8dili za druga nem\xc5\xa1ka \xc2\xbbdejanja uni\xc4\x8denja\xc2\xab\xc2\xa0med vojno. Nemci so \xc2\xbbzelo zamerili izgubo plo\xc5\xa1\xc4\x8d\xc2\xab. Na za\xc4\x8detku drugega spopada leta 1940 je bila v Belgiji sprejeta odlo\xc4\x8ditev, da bo sliko poslala v Vatikan, kjer bi bila varna. Nastavek je bila na poti v Vatikan, v Franciji, ko je Italija razglasila vojno na strani sil osi poleg Nem\xc4\x8dije. Med vojno je bil shranjen v muzeju v kraju Pau, saj so francoski, belgijski in nem\xc5\xa1ki voja\xc5\xa1ki predstavniki podpisali sporazum, ki je zahteval privolitev vseh treh pred premestitvijo mojstrovine. Leta 1942 je Adolf Hitler odredil, da ga zase\xc5\xbeejo in pripeljelo v Nem\xc4\x8dijo, da bi jo shranili v bavarskem gradu.  Potem ko je bil grad zaradi letalskih napadov preve\xc4\x8d nevaren za sliko, je bila shranjena v solni rudnik.  Belgijske in francoske oblasti so protestirale proti zasegu slike in vodja enote za za\xc5\xa1\xc4\x8dito umetnosti nem\xc5\xa1ke vojske je bil zavrnjen.\n_START_SECTION_\nNotranja ali prazni\xc4\x8dna stran\n_START_PARAGRAPH_\nOltarni nastavek je bil odprt v prazni\xc4\x8dnih dneh, ko so bili bogastvo, barva in zapletenost notranjega pogleda namenjeni temu, da bi pokazali nasprotje s sorazmerno var\xc4\x8dnimi zunanjimi plo\xc5\xa1\xc4\x8dami. Ko so krila odprta, se vidi, da so plo\xc5\xa1\xc4\x8de v dveh vzdol\xc5\xbenih vrstah, na njih so upodobitve stotine podob. Zgornja raven je sestavljena iz sedmih veli\xc4\x8dastnih plo\xc5\xa1\xc4\x8d, od katerih je vsaka visoka skoraj 1,82 m, z veliko osrednjo podobo Kristusa, ki ima na levi Marijo in desno Janeza Krstnika, z ve\xc4\x8d kot dvajsetimi napisi, od katerih se vsak nana\xc5\xa1a na podobe na osrednji plo\xc5\xa1\xc4\x8di s Kristusom Vladarjem._NEWLINE_Te plo\xc5\xa1\xc4\x8de obdajata dva para slik na zlo\xc5\xbeljivih krilih. Dve plo\xc5\xa1\xc4\x8di, ki sta najbli\xc5\xbeji srednji, prikazujeta angele v nebesih, ki igrajo razna glasbila ali pojejo; najbolj oddaljeni par prikazuje golega Adama in golo Evo. V spodnji vrsti je panoramska pokrajina raz\xc5\xa1irjena na petih plo\xc5\xa1\xc4\x8dah. Medtem ko so na posameznih plo\xc5\xa1\xc4\x8dah zgornjega dela jasno  lo\xc4\x8dene, \xc4\x8deprav parno slikovne enote, je ni\xc5\xbeja raven predstavljena kot enotna mizanscena (mise en sc\xc3\xa8ne), razporeditev oseb v prostoru. Od 12 plo\xc5\xa1\xc4\x8d jih ima osem tudi slike na svoji zadnji strani, ko se zaprejo.\n_START_SECTION_\nKristus v slavi\n_START_PARAGRAPH_\nTri osrednje zgornje plo\xc5\xa1\xc4\x8de prikazujejo Kristusa Vladarja z veli\xc4\x8dastnimi in ustoli\xc4\x8denimi osebami, ki imajo svetni\xc5\xa1ki sij. To sta Devica Marija na levi, Janez Krstnik na desni, in osrednja oseba, ki je lahko Bog O\xc4\x8de ali Kristus Vladar, razlika, o kateri se veliko razpravlja med umetnostnimi zgodovinarji. Teorije vklju\xc4\x8dujejo, da plo\xc5\xa1\xc4\x8da ka\xc5\xbee Kristusa Vladarja, oble\xc4\x8denega kot duhovnika, Boga O\xc4\x8deta ali sveto Trojico, zdru\xc5\xbeene v eni osebi. Oseba gleda proti gledalcu z roko, ki blagoslavlja, na plo\xc5\xa1\xc4\x8di, polni napisov in simbolov. Gr\xc5\xa1ki napisi so okra\xc5\xa1eni z biseri na obodu njegovih obla\xc4\x8dil ali pla\xc5\xa1\xc4\x8da, ki so iz Razodetja in pi\xc5\xa1e REX REGUM ET DOMINUS DOMINANTIUM (\'Kralj kraljev in Gospod gospodov\')._NEWLINE_Zlat brokat na prestolu ka\xc5\xbee pelikane in vinsko trto, verjetno sklicevanje na kri, ki se je razlila med Jezusovim kri\xc5\xbeanjem. Za pelikane so takrat verjeli, da prelivajo svojo kri, da bi hranili svoje mladi\xc4\x8de. Trta se nana\xc5\xa1a na zakramentno vino, evharisti\xc4\x8dni simbol Kristusove krvi._NEWLINE_Pri njegovih stopalih je krona, na obeh straneh stopal pa sta dve vrsti besedila. Leva zgornja vrstica se glasi VITA SINE MORTE IN CAPITE (\'\xc5\xbdivljenje brez smrti na njegovi glavi\'), na desni LUVENTUS SINE SENECTUTE IN FRONTE (\'Mladost brez starosti na \xc4\x8delu\'). Postavljene so zgoraj na levi in desni strani  besede GAUDIUM SINE MERORE A DEXTRIS (\'Radost brez \xc5\xbealosti na njegovi desni strani\') in SECURITAS SINE TIMORE A SINISTRIS (\'Varnost brez strahu na njegovi levi strani\')._NEWLINE_Na levi Marija bere iz knjige, ki je zavita v zeleno blago. Knjiga je nenavadna lastnost Marije in lahko temelji na liku Roberta Campina Devica oznanjena. Nosi krono, okra\xc5\xa1eno s cvetjem in zvezdami in je oble\xc4\x8dena kot nevesta. Napis na obokanem prestolu se glasi: \xc2\xbbOna je lep\xc5\xa1a od sonca in zvezd v primerjavi s svetlobo, ki ji je nadrejena. Je resni\xc4\x8dno odsev ve\xc4\x8dne svetlobe in brezmade\xc5\xbenega ogledala Boga.\xc2\xab\xc2\xa0Kot Marija ima tudi Janez Krstnik sveto knjigo, prav tako nenavaden atribut, in eno od 18 knjig v sklopu plo\xc5\xa1\xc4\x8d. Oble\xc4\x8den ima zelen pla\xc5\xa1\xc4\x8d nad cilicijem nad lasmi. Na osrednji panelni plo\xc5\xa1\xc4\x8di gleda proti Vsemogo\xc4\x8dnemu, s svojo roko pa tudi blagoslavlja in izgovarja besede, ki jih obi\xc4\x8dajno povezujejo z njim, ECCE AGNUS DEI (\'Glej Bo\xc5\xbeje jagnje\')._NEWLINE_Pogosto se domneva, da je umetnik, glede na to, kako je naslikal Boga O\xc4\x8deta, poznal enega od italijanskih slikarjev Donatella ali  Masaccia. Susie Nash je prepri\xc4\x8dana, da je van Eyck perspektivo \xc5\xbee sam razvijal in je bilo to nekaj, za kar je bil \xc2\xbbpopolnoma sposoben brez modelov\xc2\xab\xc2\xa0in meni, da tehnika ka\xc5\xbee \xc2\xbbskupen interes [in ne]  vpliva\xc2\xab.\n_START_SECTION_\nAngeli\n_START_PARAGRAPH_\nDve plo\xc5\xa1\xc4\x8di sta splo\xc5\xa1ni, Pojo\xc4\x8di angeli in Angeli, ki igrajo na glasbila, veliki 161 x 69,3 cm. Vsak ima zbor; na levi so angeli zbrani za lesenim izrezljanim glasbenim stojalom, name\xc5\xa1\xc4\x8denem na vretenu, na desni pa je skupina z glasbili, zbrana okoli orgel, ki jih igra sede\xc4\x8di angel v naravni velikosti. Skupini na obeh straneh Kristusa Vladarja izra\xc5\xbeata \xc5\xbee uveljavljeni motiv v predstavitvah odpiranja nebes; glasbene spremljave nebesnih bitij. Kot je bilo v dr\xc5\xbeavah dana\xc5\xa1njega Beneluksa pogosto v 15. stoletju, so angeli oble\xc4\x8deni v liturgi\xc4\x8dne obleke, obi\xc4\x8daj, ki se je iz latinske liturgi\xc4\x8dne drame preselil v umetnost tega obdobja._NEWLINE_Angeli obiskujejo Velikega kralja, to je Boga O\xc4\x8deta v osrednjem delu oltarne slike. Nenavadno, manjka ve\xc4\x8dina atributov, ki so obi\xc4\x8dajno povezani z angeli, upodobljenimi v severni umetnosti tistega \xc4\x8dasa. Nimajo kril, njihovi obrazi so neidealizirani in prikazujejo \xc5\xa1tevilne razli\xc4\x8dne posamezne izraze. Glasbeni zgodovinar Stanley Boorman ugotavlja, da ima njihova predstavitev veliko zemeljskih lastnosti in zapi\xc5\xa1e, da je \xc2\xbbnaturalizem tako privla\xc4\x8den, da je gledalec v sku\xc5\xa1njavi, da bi upo\xc5\xa1teval prizore kot upodobitve sodobne cerkvene glasbe\xc2\xab. Vendar sklene, da jih napisi \xc2\xbbponovno ponesejo v nebesno sfero\xc2\xab. Na obeh plo\xc5\xa1\xc4\x8dah angeli stojijo na plo\xc5\xa1\xc4\x8dicah iz majolike, okra\xc5\xa1ene z znakom IHS, predstavitvijo jagnjeta in drugih podob.  _NEWLINE_Okvir leve plo\xc5\xa1\xc4\x8de ima napis MELOS DEO LAUS (\'Glasba hvalnice Boga\'), okvir desne pa LAUDATE EUM IN CORDIS ET ORGANO (\'Hvalite ga s strunskimi glasbili in orglami\'). \xc5\xa0tevilni umetnostni zgodovinarji so figure opredelili kot angele, kar utemeljujejo z njihovim polo\xc5\xbeajem in vlogo v celotnem kontekstu ravni. So brezspolni in imajo kerubove obraze, kar je v nasprotju z realisti\xc4\x8dnimi prikazi drugih nebe\xc5\xa1kih \xc5\xbeensk v delu; Eva na isti ravni in Lysbette Borluut na zunanjih plo\xc5\xa1\xc4\x8dah. Angeli so oble\xc4\x8deni v dobro zasnovane liturgi\xc4\x8dne obleke ali ma\xc5\xa1ne pla\xc5\xa1\xc4\x8de, ve\xc4\x8dinoma pobarvane z rde\xc4\x8do in zeleno. Njihove obleke ka\xc5\xbeejo, da so pripravljeni za praznovanje ma\xc5\xa1e pred oltarjem v spodnji srednji plo\xc5\xa1\xc4\x8di._NEWLINE_Leva skupina prikazuje osem ljubkih angelov, ki nosijo krone in so zbrani pred glasbenim stojalom, \xc4\x8deprav nobeden od njih ne gleda nanj. Tako kot na \xc5\xa1tevilnih drugih plo\xc5\xa1\xc4\x8dah je van Eyck uporabil odprte ustnice, da bi poudaril ob\xc4\x8dutek \xc5\xbeivljenja in gibanja. Borchert pi\xc5\xa1e, da je poudarek na odprtih ustih \xc2\xbbposebej motiviran z \xc5\xbeeljo po ozna\xc4\x8ditvi angelskih izrazov obraza glede na razli\xc4\x8dna podro\xc4\x8dja polifonega petja. Zato je skrbno naslikan polo\xc5\xbeaj angelskih jezikov in tudi njihovih zob\xc2\xab. Umetnostna zgodovinarka Elisabeth Dhanens ugotavlja, da \xc2\xbblahko vidimo, kdo poje sopran ali alt, kdo tenor in kdo bas\xc2\xab. _NEWLINE_Figure so name\xc5\xa1\xc4\x8dene v zaporedju vi\xc5\xa1ine telesa z usmerjenim pogledom vsakega od osmih obrazov v razli\xc4\x8dnih smereh. \xc5\xa0tevilni strokovnjaki so opazili njihovo fiziognomijo. Njihovi kerubinski obrazi in dolgi, kodrasti lasje so podobni, vendar ka\xc5\xbeejo jasen namen umetnika, da poka\xc5\xbee posamezne lastnosti. \xc5\xa0tirje angeli so nagubani, trije so zo\xc5\xbeili veke, kar daje videz opazovanja, zna\xc4\x8dilnost, ki jo ka\xc5\xbeejo tudi nekateri apostoli v \xc4\x8ca\xc5\xa1\xc4\x8denju misti\xc4\x8dnega jagnjeta. P\xc3\xa4cht meni, da je izrisovanje njihovih izrazov ostanek Hubertove za\xc4\x8detne zasnove. _NEWLINE_V desnem delu plo\xc5\xa1\xc4\x8de je edini angel, ki je popolnoma viden, organist, ki ga drugi obkro\xc5\xbeajo. \xc4\x8ceprav je ve\xc4\x8dja skupina, lahko vidimo le \xc5\xa1tiri obraze v tesno nagneteni skupini. Ti drugi angeli nosijo strunska glasbila, vklju\xc4\x8dno z majhno harfo in vrsto viole. Njihovi instrumenti so prikazani izjemno podrobno. Orgle, na katerih sedi sveta Cecilija, so tako natan\xc4\x8dno narisane, da na svoji kovinski povr\xc5\xa1ini ka\xc5\xbeejo refleksije svetlobe._NEWLINE_Nad Adamom je Abel v tehniki grizaj, ki je \xc5\xbertvoval prvo jagnje svoje \xc4\x8drede, in Kajn, ki je ponuja del svojih pridelkov Gospodu. Nad Evo je prikazan Abelov umor, ubil ga je brat Kajn, ki ima oslovsko \xc4\x8deljust.\n_START_SECTION_\nSpodnja vrsta\n_START_PARAGRAPH_\nNepretrgano panoramsko pokrajino zdru\xc5\xbeuje pet plo\xc5\xa1\xc4\x8d spodnje vrste. Na sredinski plo\xc5\xa1\xc4\x8di je prikazano \xc4\x8ca\xc5\xa1\xc4\x8denje misti\xc4\x8dnega jagnjeta (Agnus Dei) v prizoru iz evangelija po Janezu. Veliko je ljudi, ki se obra\xc4\x8dajo k njemu v \xc4\x8da\xc5\xa1\xc4\x8denju; \xc5\xa1tiri skupine so prikazane na vsakem vogalu osrednje plo\xc5\xa1\xc4\x8de, druge \xc5\xa1tiri pa prihajajo v dveh parih z zunanjih plo\xc5\xa1\xc4\x8d, ki predstavljajo Kristusove viteze in pravi\xc4\x8dne sodnike na levi strani ter svete pu\xc5\xa1\xc4\x8davnike in svete romarje na desni strani. Od osmih skupin je le ena sestavljena iz \xc5\xbeensk. Skupine so lo\xc4\x8dene glede na odnos do starega in novega testamenta s tistimi iz starej\xc5\xa1ih knjig, ki so levo od oltarja._NEWLINE_Med romarji je sveti Kri\xc5\xa1tof, zavetnik popotnikov. Na hrbtni strani pu\xc5\xa1\xc4\x8davnikov na notranji desni plo\xc5\xa1\xc4\x8di je Marija Magdalena, ki nosi mazila.\n_START_SECTION_\n\xc4\x8ca\xc5\xa1\xc4\x8denje misti\xc4\x8dnega jagnjeta\n_START_PARAGRAPH_\nPlo\xc5\xa1\xc4\x8da meri 134,3 x 237,5 cm, na njej je osrednji predmet oltar, ki stoji na zelenem travniku, na njem je postavljeno Jagnje bo\xc5\xbeje, medtem ko v ospredju stoji vodnjak. Pet lo\xc4\x8denih skupin obkro\xc5\xbea oltar in vodnjak. Na sredini tal se zbirata dve nadaljnji skupini; zgoraj je golob svetega Duha. Travnik je obkro\xc5\xbeen z drevesi in grmi\xc4\x8devjem; zvoniki Jeruzalema so vidni v ozadju. Dhanens pravi, da plo\xc5\xa1\xc4\x8da ka\xc5\xbee \xc2\xbbveli\xc4\x8dasten prikaz edinstvenih barv, bogato panoramo pozne srednjeve\xc5\xa1ke umetnosti in sodobnega svetovnega pogleda\xc2\xab. Ikonografija, ki jo predstavljajo skupine oseb sledi liturgiji vseh svetih._NEWLINE_Jagnje stoji na oltarju, obkro\xc5\xbea ga 14 angelov, razporejenih v krogu, ki imajo nekaj simbolov Kristusovega pasijona in dve posodi s kadilom. Jagnje ima rano na prsih, iz katere te\xc4\x8de kri v zlat kelih, a navzven ne ka\xc5\xbee bole\xc4\x8dine, sklicevanje na Kristusovo \xc5\xbertev. Angeli imajo ve\xc4\x8dbarvna krila in orodje Jezusovega trpljenja, vklju\xc4\x8dno s kri\xc5\xbeem in trnovo krono. Antependij na zgornjem delu prednjega dela oltarja ima napis iz Janezovega evangelija 1,29; EPCE AGNUS DEI QUI TOLLIT PECCATA MUNDI (\'Glej Bo\xc5\xbeje jagnje, ki odvzame grehe sveta\'). Na trakovih so besedne zveze IHESUS VIA (\'Jezusova pot\') in VERITAS VITA (\'Resnica, \xc5\xbeivljenje\'). _NEWLINE_Golob, ki predstavlja svetega Duha, je na nebu nad jagnjetom, obkro\xc5\xbeen s koncentri\xc4\x8dnimi polkrogi belih in rumenih odtenkov razli\xc4\x8dne svetlobe, najbolj oddaljeni so kot nimbi. Tanki zlati nosilci, ki izvirajo od goloba, so podobni tistim, ki obdajajo glavo jagnjeta, kot tudi tiste tri figure na sredini zgornje vrste. Zdi se, da je \xc5\xbearke naslikal van Eyck nad kon\xc4\x8dano krajino in osvetljujejo prizore v nebesni, nadnaravni svetlobi. To \xc5\xa1e posebej dr\xc5\xbei pri svetlobi, ki pada na svetnike, name\xc5\xa1\xc4\x8dene neposredno pred oltarjem. Svetloba ne odseva ali me\xc4\x8de sence, umetnostni zgodovinarji menijo, da predstavlja Novi Jeruzalem v Razodetju, kjer v 21,23 \xc2\xbbne potrebujejo sonca, niti lune, da bi sijalo, kajti Bo\xc5\xbeja slava ga je osvetlila\xc2\xab._NEWLINE_Osvetlitev je v nasprotju z naravno in smerno osvetlitvijo \xc5\xa1tirih zgornjih notranjih kril in vsakega zunanjega krila. Razlagali so jo kot pripomo\xc4\x8dek, ki poudarja prisotnost bo\xc5\xbeanskega in poudarja raj osrednje pokrajine. Golob kot sveti Duh in Jagnje kot Jezus sta na isti osi, kot je bil Bog O\xc4\x8de na plo\xc5\xa1\xc4\x8di neposredno nad njim; sklicevanje na sveto Trojico.\n_START_SECTION_\nVodnjak \xc5\xbeivljenja\n_START_PARAGRAPH_\nNa sredini je v ospredju vodnjak \xc5\xbeivljenja (kr\xc5\xa1\xc4\x8danski ikonografski simbol, povezan s krstom in/ali evharistijo, ki se prvi\xc4\x8d pojavlja v 5. stoletju v iluminiranih rokopisih in kasneje v drugih umetni\xc5\xa1kih oblikah, kot so slike na platnu), sestavlja ga veliko curkov vode, ki izteka na tla, obdana z dragulji. V daljavi se vidijo podrobni obrisi Novega Jeruzalema (v Ezekielovi knjigi v Stari zavezi je novi Jeruzalem (\xd7\x99\xd6\xb0\xd7\x94\xd7\x95\xd6\xb8\xd7\x94 \xd7\xa9\xd6\xb8\xd7\x81\xd7\x9e\xd6\xb8\xd6\xbc\xd7\x94, Jehova-shammah ali "kjer je YHWH [tam]"). Ezekielova prero\xc5\xa1ka vizija mesta je osredoto\xc4\x8dena na obnovljeni tempelj, Tretji tempelj, ki bo ustanovljen v Jeruzalemu, ki bi bil v mesijanski dobi prestolnica mesijanskega kraljestva, mesto sre\xc4\x8danja dvanajstih plemen Izraelcev. Podrobnosti in pozornost na krajino in naravo je na ravni, ki v severnoevropski umetnosti \xc5\xa1e ni bila videna. \xc5\xa0tevilne prepoznavne vrste rastlin so natan\xc4\x8dno upodobljene z visoko stopnjo botani\xc4\x8dne natan\xc4\x8dnosti. Podobno oblaki in skalne formacije v oddaljenosti vsebujejo stopnjo verjetnosti, ki se ka\xc5\xbee v \xc5\xa1tudijskem opazovanju. Pokrajina predstavlja dejanske cerkve, medtem ko so gore za njimi prvi znan primer umetnosti zra\xc4\x8dne perspektive.  Toda panel se ne trudi za natan\xc4\x8den realizem; vsota forenzi\xc4\x8dno podrobnih naravnih elementov v kombinaciji s prikazom svetega Duha in raz\xc5\xa1irjenih \xc5\xbearkov svetlobe ustvarja popolnoma individualne in edinstvene ustvarjalne razlage klasi\xc4\x8dne bibli\xc4\x8dne scene._NEWLINE_Napis na vodoravnem obrobju HIC EST FONS AQUE VITE PROCENDENS DE SEDE DEI + AGNI (\'To je vodnjak \xc5\xbeivljenja, ki izhaja iz prestola Boga in Jagnjeta\') simbolizira vodnjak \xc5\xbeivljenja, \xc2\xbbnapolnjen s krvjo jagnjeta\xc2\xab. Iz sredi\xc5\xa1\xc4\x8da se dviga steber z angelom nad bronastimi zmaji, iz katerih curki vode padajo v bazen vodnjaka. Med vodnjakom in oltarjem je navpi\xc4\x8dna os, teko\xc4\x8da kri pri\xc4\x8da o duhu, kot je omenjeno v evangeliju po Janezu, 5,97. Podobno kot je oltar obkro\xc5\xbeen z angeli, je vodnjak obdan s figurami, razporejenimi v razli\xc4\x8dne skupine.\n_START_SECTION_\nPreroki, apostoli, cerkveni liki\n_START_PARAGRAPH_\nOsebe na vsaki strani vodnjaka so iz bibli\xc4\x8dnih, poganskih in sodobnih cerkvenih virov. Nekatere so nagnetene okoli vodnjaka, kar P\xc3\xa4cht opisuje kot  \xc2\xbbprocesijo figur, ki so se ustavile\xc2\xab. Na levi so predstavniki judovstva in prerokov, ki so napovedali prihod Kristusa desnim, predstavnikom Cerkve. Osebe neposredno na levi strani vodnjaka so pri\xc4\x8de iz stare zaveze, oble\xc4\x8dene v ro\xc5\xbenate obleke, kle\xc4\x8dijo, berejo glasno iz odprtih kopij Biblije, gledajo na sredino prizori\xc5\xa1\xc4\x8da in so s hrbtom obrnjee proti gledalcu. _NEWLINE_Za njimi stoji ve\xc4\x8dja skupina poganskih filozofov in pisateljev. Zdi se, da so ti mo\xc5\xa1ki pripotovali z vsega sveta glede na orientalske obraze nekaterih in njihove razli\xc4\x8dne sloge. Oseba v belem, ki dr\xc5\xbei lovorov venec, je splo\xc5\xa1no sprejeta kot Vergil, ki naj bi predvidel prihod Odre\xc5\xa1enika. Izaija stoji na njegovi strani, dr\xc5\xbei vejico, simbol svoje lastne prerokbe Kristusa, kot je zapisano v Izaijevi knjigi 11,1._NEWLINE_Na desni strani dvanajst apostolov iz Nove zaveze kle\xc4\x8di pred skupino mo\xc5\xa1kih svetnikov. Oble\xc4\x8deni so v rde\xc4\x8da obla\xc4\x8dila, ki simbolizirajo mu\xc4\x8denike; pape\xc5\xbei in drugi duhovniki, ki predstavljajo hierarhijo cerkve. \xc5\xa0tevilni so prepoznavni, med njimi sveti \xc5\xa0tefan, ki nosi kamenje, s katerim je bil kamenjan. Trije pape\xc5\xbei v ospredju predstavljajo zahodni razkol, spor, ki se je v Gentu pojavil in je ostal prepoznaven, saj so Martin V., Gregor VII. in protipape\xc5\xbe Aleksander V. predlagali postavitev pape\xc5\xbea, ki stoji poleg antipape\xc5\xbea, kar namiguje na spravo.\n_START_SECTION_\nSpovedniki in mu\xc4\x8deniki\n_START_PARAGRAPH_\nSkupine oseb levo in desno od oltarja so mu\xc4\x8deniki in mu\xc4\x8denice. Dolo\xc4\x8dljive biblijske figure prina\xc5\xa1ajo palmove veje. V slikovit prostor vstopijo po poti skozi zelenje, mo\xc5\xa1ki na levi, \xc5\xbeenske na desni. Mu\xc4\x8denice, v\xc4\x8dasih znane kot svete device, so zbrane na travniku, simbolu plodnosti. Osebe se prepoznajo po svojih atributih: spredaj sveta Ne\xc5\xbea nosi jagnje, sveta Barbara stolp, Katarina Aleksandrijska je fino oble\xc4\x8dena, sveta Doroteja Cezarejska nosi cvetje; zadaj sveta Ur\xc5\xa1ula nosi pu\xc5\xa1\xc4\x8dico. \xc5\xbdenske nosijo cveto\xc4\x8de krone. Mo\xc5\xa1ki na levi so spovedniki, pape\xc5\xbei, kardinali, opati in menihi, oble\xc4\x8deni so v modro.\n_START_SECTION_\nPravi\xc4\x8dni sodniki in Kristusovi vitezi\n_START_PARAGRAPH_\nKrilne plo\xc5\xa1\xc4\x8de na levi strani \xc4\x8ca\xc5\xa1\xc4\x8denja misti\xc4\x8dnega jagnjeta prikazujejo skupine pribli\xc5\xbeujo\xc4\x8dih se vitezov in sodnikov. Njihov biblijski vir je mogo\xc4\x8de prepoznati iz napisov na okvirjih plo\xc5\xa1\xc4\x8d. Na levi strani plo\xc5\xa1\xc4\x8de pi\xc5\xa1e CHRISTI MILITES (\'Kristusovi bojevniki\'), znotraj na levi plo\xc5\xa1\xc4\x8di pi\xc5\xa1e IUSTI IUDICES (pravi\xc4\x8dni (ali samo) sodniki). Prisotnost sodnikov, od katerih nih\xc4\x8de ni bil kanoniziran svetnik, je pomanjkljivost, ki jo umetnostni zgodovinarji \xc5\xbee dolgo \xc5\xbeelijo razlo\xc5\xbeiti. Najverjetnej\xc5\xa1a razlaga je, da se nana\xc5\xa1a na polo\xc5\xbeaj Jodocusa Vijda kot mestnega aldermana. _NEWLINE_Pravi\xc4\x8dni sodniki, tretji in \xc4\x8detrti sodnik na konju sta morda portreta Jana in Huberta. Dokazi temeljijo na podobnosti ene od oseb na Janovi sliki Portret mo\xc5\xbea (Narodna galerija, London) iz leta 1433, za katerega na splo\xc5\xa1no velja, da je avtoportret. Druga najbli\xc5\xbeja oseba naj bi bil Hubert, tako sklepajo zaradi podobnosti z Janovim obrazom. \xc4\x8ceprav se sodnik na plo\xc5\xa1\xc4\x8di zdi mlaj\xc5\xa1i od modela na londonski sliki, nosi podobno pokrivalo s kornetom. Sodniki so postali podlaga za \xc5\xa1tevilne kasnej\xc5\xa1e portrete bratov, med njimi tudi portret, ki ga je naredil Dominik Lampson.\n_START_SECTION_\nZaprt pogled\n_START_PARAGRAPH_\nOltarni nastavek meri 375 x 260 cm, ko so lopute zaprte. Zgornje plo\xc5\xa1\xc4\x8de imajo lunete, ki prikazujejo preroke in sibile, ki gledajo na Oznanjenje; v spodnji vrsti so prikazani donatorji na levi in desni strani plo\xc5\xa1\xc4\x8d, ki jih spremljajo svetniki. Zunanje plo\xc5\xa1\xc4\x8de se ka\xc5\xbeejo sorazmerno redko v primerjavi s pogostostjo \xc4\x8dudovitih in \xc5\xa1tevil\xc4\x8dnih notranjih prizorov. Njihova prizori\xc5\xa1\xc4\x8da so zemeljska, gledajo dol in so sorazmerno preprosti. Kljub temu je presenetljiva uporaba iluzionizma, ki prav tako ozna\xc4\x8duje notranje plo\xc5\xa1\xc4\x8de. To \xc5\xa1e posebej velja za umetne kamnite kipe svetnikov v tehniki grizaj (grisaille). Razsvetljava se uporablja za ustvarjanje vtisov globine; van Eyck obravnava padanje svetlobe in sevanje senc, da bi se gledalec po\xc4\x8dutil, kot da bi na prostor vplivala ali ga osvetljevala svetloba iz kapele, v kateri stoji._NEWLINE_Figure v lunetah se nana\xc5\xa1ajo na prerokbe prihoda Kristusa. Najbolj oddaljena leva ka\xc5\xbee preroka Zaharijo in najbolj desna Miheja. V dveh veliko vi\xc5\xa1jih notranjih polknih sta prikazani Eritrejska sibila (na levi) in Kumajska sibila na desni. Na vsaki plo\xc5\xa1\xc4\x8di je besedilo na plavajo\xc4\x8dem traku ali banderoli, medtem ko so slike vklesane na spodnji rob vsake plo\xc5\xa1\xc4\x8de. Besedilo Zaharije, vzeto iz Zaharije 9,9, se glasi: EXAULT SATIS FILIA SYON JUBILA ECCE REX TUUS VENTI (\'Veselite se, h\xc4\x8di Ziona ... glej, tvoj kralj prihaja\'), medtem ko so besede Eritrejske sibile NIL MORTALE SONAS AFFLATA ES NUMINE CELSO (\'Ne zveni\xc5\xa1 kot smrtnica in navdihujejo te vi\xc5\xa1je sile\'). Na desni so besede Kumajske sibile REX ALTISSIMUS ADVENIET PER SECULA FUTURUS SCILICET V CARNE (\'Najvi\xc5\xa1ji kralj bo pri\xc5\xa1el in bo na veke utele\xc5\xa1en\'). [55]_NEWLINE_Zaharija in Mihej gledata navzdol na izpolnjevanje svojih prerokb, ki jih vsebujejo trakovi, ki plavajo za njimi. Eritrejska sibila je prikazana, kako opazuje, medtem ko Kumajska sibila, oble\xc4\x8dena v zeleno obleko z debelimi krznenimi rokavi, gleda navzdol k Mariji, roko ljube\xc4\x8de dr\xc5\xbei \xc4\x8dez svoj trebuh. Mihajeva luneta je zgodnji primer iluzionisti\xc4\x8dnega motiva, ko se ob\xc4\x8dutek meje med sliko, okvirjem in gledal\xc4\x8devim prostorom zamegljuje. V tem primeru prerok zavestno polo\xc5\xbei roko navzven na spodnji rob okvirja._NEWLINE_Oktobra 1428 je bil Jan med burgundskimi odposlanci, poslanimi, da bi za\xc5\xa1\xc4\x8ditili Izabelo, najstarej\xc5\xa1o h\xc4\x8derko Janeza I. (1385\xe2\x80\x931433). Po nevihti so jih prisilili, da so pre\xc5\xbeiveli \xc5\xa1tiri tedne v Angliji, v Lizbono so prispeli decembra. Januarja so se sre\xc4\x8dali s kraljem v gradu Avizu, van Eyck pa je naslikal portret infantinje, verjetno v dveh razli\xc4\x8dicah, ki sta ju spremljali dve lo\xc4\x8deni skupini, ki sta zapustili morje in na kopnem 12. februarja poro\xc4\x8dali o pogojih vojvodi. Portreti niso ohranjeni, sta pa ohranjeni risbi (Nem\xc4\x8dija, zasebna zbirka), kar ka\xc5\xbee, da je Jan uporabil portugalsko obleko princese za Eritrejsko sibilo na Gentskem oltarju. _NEWLINE_Sredi 20. stoletja je umetnostni zgodovinar Volker Herzner opazil podobnost med obrazoma Kumanske sibile in Filipove \xc5\xbeene Izabele, \xc5\xa1e posebej, ker je prikazana na izgubljenem portretu van Eycka 1428\xe2\x80\x9329. Herzner je domneval, da ima besedilo na banderoli na plo\xc5\xa1\xc4\x8di dvojni pomen, ki se nana\xc5\xa1a ne le na prihod Kristusa, ampak tudi na rojstvo prvega Filipovega sina leta 1432 in dedi\xc4\x8da, ki je pre\xc5\xbeivel otro\xc5\xa1tvo. Drugi zavra\xc4\x8dajo to idejo glede na visoko stopnjo umrljivosti dojen\xc4\x8dkov v tistem \xc4\x8dasu in nesre\xc4\x8di, ki ti je namenjena, \xc4\x8de govori\xc5\xa1 o sinu pred njegovim rojstvom.\n_START_SECTION_\nOznanjenje\n_START_PARAGRAPH_\nPod lunetami so \xc5\xa1tiri plo\xc5\xa1\xc4\x8de zgornje vrste. Zunanji plo\xc5\xa1\xc4\x8di srednje ravni prikazujeta Marijino oznanjenje z nadangelom Gabrielom na levi in Marijo na desni. Oble\xc4\x8dena sta v belo obleko in zasedata nasprotni konec iste sobe. Gabriel in Marijina plo\xc5\xa1\xc4\x8da sta lo\xc4\x8deni z dvema precej o\xc5\xbejima slikama, ki prikazujeta nenaseljene doma\xc4\x8de notranje prostore. Zadnja stena na levi sliki ima okno, ki odpira pogled na ulico in mestni trg, medtem ko ima slika na desni strani ni\xc5\xa1o. Nekateri umetnostni zgodovinarji so posku\xc5\xa1ali povezati ulico z dejansko lokacijo v Gentu, vendar je splo\xc5\xa1no sprejeto, da ni narejena na nobenem dolo\xc4\x8denem kraju. Redkost teh ozkih plo\xc5\xa1\xc4\x8d se zdi neobi\xc4\x8dajna za oltarno sliko; \xc5\xa1tevilni umetnostni zgodovinarji so menili, da sta bili kompromis Jana, ko se je trudil, da bi prilagodil zasnovo v prvotnem okviru, ki ga je dolo\xc4\x8dil Hubert. _NEWLINE_Marija in Gabriel sta nesorazmerno velika glede na sobo, v kateri sta. Umetnostni zgodovinarji se strinjajo, da je to posledica gotske in pozne bizantinske tradicije ikon, ki so kazale svetnike, zlasti Marijo, veliko ve\xc4\x8dje kot njihovo okolico. V tem primeru je njihova velikost najverjetneje pripomo\xc4\x8dek za prenos ideje, da so to nebe\xc5\xa1ki prizori, pomembnej\xc5\xa1i od donatorjev, ki so v spodnji vrsti. Van Eyck je to dramati\xc4\x8dno uporabil na svoji sliki Madona v cerkvi (1438\xe2\x80\x9340), ki je verjetno plo\xc5\xa1\xc4\x8da z razstavljenega diptiha.  _NEWLINE_Gabriel ima rde\xc4\x8de lase in ve\xc4\x8dbarvna krila. Njegova desna roka je dvignjena, v levi ima lilije, ki jih tradicionalno najdemo na slikah kot simbol Marijine nedol\xc5\xbenosti. Njegove besede Mariji so napisane v latin\xc5\xa1\xc4\x8dini: AVE GRACIA PLENA D (OMI) N (U) S TECU (M) (\'Pozdravljeni, polni milosti,  Gospod je z vami\'). Vodoravni napis sega na polovico sosednje slike. Kot v van Eyckovem washingtonskem Oznanjenju, okoli 1434\xe2\x80\x936, so besede Marijinega odgovora napisane v obratni smeri in obrnjene navzdol; kakor da bi Bog bral iz nebes ali da bi lahko bral sveti Duh, ki ga predstavlja golob, ko je bil neposredno nad njo. Ona odgovarja na ECCE ANCILLAM D (OMI) NI (\'Glej Gospodovega slu\xc5\xbeabnika\'). _NEWLINE_Umetnostni zgodovinar Penny Jolly meni, da je od srede do poznih 1420-ih Jan potoval v Italijo po ukazu burgundskega vojvode, kjer je v Firencah verjetno videl ikoni\xc4\x8dno oznanjenje iz 14. stoletja in morda obiskal ve\xc4\x8d sodobnih tovrstnih prizorov. Florentinska oznanjenja imajo \xc5\xa1tevilne ikonografske podobnosti s plo\xc5\xa1\xc4\x8dami v Gentu, vklju\xc4\x8dno z ve\xc4\x8dbarvnimi krili Gabriela, s pisanjem nad glavo, obdelavo svetlobnih \xc5\xbearkov in lo\xc4\x8ditvijo med angelom in devico s tanko arhitekturno zna\xc4\x8dilnostjo. Nekatere od teh elementov, \xc5\xa1e posebej prostorsko lo\xc4\x8devanje med figurami, je mogo\xc4\x8de najti v Oznanjenju Bartolinija Salimbenija v mestu Santa Trinita Lorenca Monaca, kon\xc4\x8danem pred njegovo smrtjo leta 1424 in tistega, ki ga je videl Jan. V Monakovem sta angel in Marija lo\xc4\x8dena z dvema majhnima prostoroma, enim zunanjim in notranjim, podobnima mestnim in notranjim plo\xc5\xa1\xc4\x8dam v Gentu. _NEWLINE_Slog opremljanja prostora in sodobnost mesta, vidnega skozi obokano okno, postavlja plo\xc5\xa1\xc4\x8de v sodobno postavitev 15. stoletja. Notranjost je bila navedena kot ena od prvih predstavitev srednjeve\xc5\xa1ke \xc2\xbbme\xc5\xa1\xc4\x8danske doma\xc4\x8de kulture\xc2\xab. Borchert vidi to znano postavitev kot pripomo\xc4\x8dek, ki gledalcem iz 15. stoletja omogo\xc4\x8da, da se pove\xc5\xbeejo s plo\xc5\xa1\xc4\x8do in tako utrjujejo trditev, da sta oba svetnika prisotna v istem prostoru in \xc4\x8dasu kot darovalec ali opazovalec. Toda \xc5\xa1tevilne zna\xc4\x8dilnosti v notranjosti ka\xc5\xbeejo, da to ni posvetni doma\xc4\x8di prostor, saj so preve\xc4\x8d o\xc4\x8ditne hladne in stroge povr\xc5\xa1ine, kupolasta okna in kamniti stebri._NEWLINE_Najo\xc4\x8ditnej\xc5\xa1e je, da so \xc5\xa1tiri panelne plo\xc5\xa1\xc4\x8de povezane s talno plo\xc5\xa1\xc4\x8do in to\xc4\x8dko izginotja. Sence, ki padajo na plo\xc5\xa1\xc4\x8de v spodnjem desnem kotu vsake, lahko odda le z oblikovanjem na okvirjih, to je obmo\xc4\x8dju zunaj slikovnega prostora.\n_START_SECTION_\nSvetnika in donatorja\n_START_PARAGRAPH_\nOsebe na \xc5\xa1tirih plo\xc5\xa1\xc4\x8dah spodnje vrste so v enotnih ni\xc5\xa1ah. Na zunanjih sta prikazana donatorja Joost Vijdt in njegova \xc5\xbeena Lysbette Borluut. Na notranjih plo\xc5\xa1\xc4\x8dah sta Janez Krstnik in Janez Evangelist v tehniki grizaj. Ta tehnika se uporablja za predstavitev iluzije kiparstva in pomeni, da gre za kultne predstavitve obeh svetnikov, pred katerima donatorja kle\xc4\x8dita in gledata v daljavo z rokami, sklenjenimi v spo\xc5\xa1tovanju. Kot pri ve\xc4\x8dini drugih plo\xc5\xa1\xc4\x8d na notranjem in zunanjem pogledu so osvetljeni z desne. Sence, ki jih me\xc4\x8dejo osebe, dolo\xc4\x8dajo globino in prina\xc5\xa1ajo realizem obema kipoma in barvanim ni\xc5\xa1am. _NEWLINE_Svetnika stojita na kamnitih podno\xc5\xbejih, na katerih sta napisani njuni imeni. Janez Krstnik, sin duhovnika Zaharije (ne sme se zamenjati z istim imenom preroka, prikazanim na zgornji ravni), ima v levi roki jagnje in se obra\xc4\x8da proti Joostu Vijdtu. Njegova desna roka je dvignjena in njegov prst raz\xc5\xa1irjen ter usmerjen proti jagnjetu, kretnja, ki pomeni, da recitira Agnus Dei. Janez Evangelist dr\xc5\xbei kelih, sklicevanje na zgodnjo srednjeve\xc5\xa1ko tradicijo, s katero je imel sposobnost zdraviti; lahko pije strup iz skodelice brez slabih u\xc4\x8dinkov._NEWLINE_Donatorja sta naslikana v naravni velikosti in sta veliko ve\xc4\x8dja kot svetnika; to je najbolj opazno pri sorazmerni velikosti glav in rok. Njuna svetla in toplo obarvana obla\xc4\x8dila se mo\xc4\x8dno razlikujejo od sive svetnikov. Jan Eyck je Vijdtsa naslikal zelo realisti\xc4\x8dno; njegova \xc5\xa1tudija o bolehnem paru v starosti je neomajna in dale\xc4\x8d od laskanja. Podrobnosti, ki razkrivajo njuno staranje, so Joostove zalite o\xc4\x8di, nagubane roke, bradavice, ple\xc5\xa1asta glava in \xc5\xa1krlatna sivina. Ko\xc5\xbene gube obeh so podrobno narisane, kakor tudi njune \xc5\xa1trle\xc4\x8de \xc5\xbeile in nohti. Verjetno sta bili dokon\xc4\x8dani med zadnjimi plo\xc5\xa1\xc4\x8dami, leta 1431 ali v prvih mesecih 1432. [69]\n_START_SECTION_\nNaro\xc4\x8dilo\n_START_PARAGRAPH_\nJodocus (znan kot Joos) Vijd je bil bogat trgovec in iz dru\xc5\xbeine, ki je bila v Gentu vplivna \xc5\xbee ve\xc4\x8d generacij. Njegov o\xc4\x8de Vijd Nikolaas (umrl 1412) je bil blizu Ludvika II. Flandrijskega. Jodocus je bil eden najstarej\xc5\xa1ih in politi\xc4\x8dno mo\xc4\x8dnih dr\xc5\xbeavljanov v Gentu. Imenovan je bil seigneur  Pamele in Ledeberga, v te\xc5\xbekem in upornem politi\xc4\x8dnem ozra\xc4\x8dju pa je postal eden najve\xc4\x8djih zaupnikov burgundskega vojvode Filipa Dobrega. Okoli leta 1398 se je Jodocus poro\xc4\x8dil z Lysbette Borluut, tudi iz ugledne mestne dru\xc5\xbeine. Par je umrl brez otrok, dotacija cerkvi in naro\xc4\x8danje takega izjemno veli\xc4\x8dastnega dela pa sta bila namenjena \xc5\xa1tevilnim razlogom, predvsem pa zavarovati zapu\xc5\xa1\xc4\x8dino. Toda po besedah Borcherta je tudi \xc2\xbbzavarovati svoj polo\xc5\xbeaj v prihodnosti\xc2\xab\xc2\xa0pomemben za tako ambicioznega politika, pokazati svoj ugled v dru\xc5\xbebi, ki razkriva, verjame Borchert, \xc5\xbeeljo, da bi \xc2\xbbpokazal in ... presegel vse preostale donacije svetemu Janezu, \xc4\x8de ne vsake cerkve in vsakega samostana v Gentu\xc2\xab._NEWLINE_V zgodnjem 15. stoletju je Gent napredoval, \xc5\xa1tevilni lokalni svetniki pa so \xc5\xbeeleli vzpostaviti ob\xc4\x8dutek neodvisnosti od burgundske vladavine. Filip je bil v finan\xc4\x8dnih te\xc5\xbeavah in je mesto prosil za prihodke, veliko ob\xc4\x8dinskih mestnih svetnikov se je to zdelo nerazumno in si tega finan\xc4\x8dno ali politi\xc4\x8dno ne bi mogli privo\xc5\xa1\xc4\x8diti. Polo\xc5\xbeaj je postal napet in ker so bili v svetu razdvojeni zaradi bremena, je to povzro\xc4\x8dilo nezaupanje, ki je pomenilo, da je bilo \xc4\x8dlanstvo v svetu nevarno in negotovo. Leta 1432 so bili umorjeni \xc5\xa1tevilni svetniki, navidezno zaradi svoje zvestobe Filipu. Napetosti so prerasle v upor, ki je izbruhnil leta 1433 in se je kon\xc4\x8dal z obglavljenjem svetnikov, ki so vodili upor._NEWLINE_Vijd je ostal zvest Filipu. Njegov polo\xc5\xbeaj upravnika v cerkvi svetega Janeza Krstnika (zdaj stolnica svetega Bava) to dokazuje. Burgundci so bili naklonjeni cerkvi zaradi uradnih sve\xc4\x8danosti v Gentu. Na dan posvetitve oltarne slike 6. maja 1432 so v njej krstili Filipovega in Izabelinega sina._NEWLINE_Kot upravnik (kerkmeester) svetega Janeza Vijd med letoma 1410 in 1420 ni financiral samo gradnje glavnega oboka kapele, temve\xc4\x8d je podaril tudi nov kor, ki so ga imenovali po njem, v njej so bile redno ma\xc5\xa1e v njegov in njegovih prednikov spomin. Hubertu van Eyku je naro\xc4\x8dil, naj za to novo kapelo ustvari velik in zapleten krilni oltar z ve\xc4\x8d gibljivimi stranskimi deli. Na izvirnem, zdaj izgubljenem okvirju je bil napisan kot donator. Kapela je bila posve\xc4\x8dena svetemu Janezu Krstniku, katerega tradicionalni atribut je Bo\xc5\xbeje jagnje, simbol Kristusa.\n_START_SECTION_\nStanje\n_START_PARAGRAPH_\nZa prvo pomembno obnovo sta leta 1550 poskrbela slikarja Lancelot Blondeel in Jan van Scorel po prej\xc5\xa1njem in slabo izvedenem \xc4\x8di\xc5\xa1\xc4\x8denju Jana van Scorela, kar je povzro\xc4\x8dilo po\xc5\xa1kodbe na predeli. Leta 1550 je bilo delo opravljeno s skrbjo in spo\xc5\xa1tovanjem; sodobni zapisi pi\xc5\xa1ejo, \xc2\xbbkako z ljubeznijo so poljubljali to spretno delo v umetnosti v mnogih krajih\xc2\xab. Predela je bila uni\xc4\x8dena v po\xc5\xbearu v 16. stoletju. S trakom majhnih kvadratnih plo\xc5\xa1\xc4\x8d in  v barvah na vodni osnovi je pokazan pekel ali predpekel s Kristusom, ki je pri\xc5\xa1el, da bi jih re\xc5\xa1il. Med protestantsko reformacijo je bil kos odnesen iz kapele, da bi prepre\xc4\x8dili po\xc5\xa1kodbe v obdobju ikonoklazma (Beeldenstorm), najprej na podstre\xc5\xa1je in kasneje v mestno hi\xc5\xa1o, kjer je ostal dve desetletji. Leta 1662 je bil gentski slikar Antoon van den Heuvel poobla\xc5\xa1\xc4\x8den za njegovo \xc4\x8di\xc5\xa1\xc4\x8denje._NEWLINE_Program obnove Muzeja likovnih umetnosti v Gentu se je za\xc4\x8del oktobra 2012 in naj bi predvidoma trajal pet let. Za restavriranje je poskrbel Kraljevi in\xc5\xa1titut za kulturno dedi\xc5\xa1\xc4\x8dino (KIK-IRPA), koordinator projekta na kraju samem pa je bil Bart J. C. Devolder.  Plo\xc5\xa1\xc4\x8de, ki jih obnavljajo, so v muzeju, druge pa so na ogled v stolnici. V muzeju lahko  vidimo, kako to po\xc4\x8dnejo, v ozadju za steklenim zaslonom. Zadnja ve\xc4\x8dja obnova je bila opravljena v letih 1950\xe2\x80\x9351 po po\xc5\xa1kodbah v avstrijskih rudnikih med drugo svetovno vojno. Takrat so bile na plo\xc5\xa1\xc4\x8dah uporabljene nove tehnike, kot je rentgensko slikanje.'