b'\n_START_ARTICLE_\nJanko \xc5\xa0lebinger\n_START_SECTION_\n\xc5\xa0olanje\n_START_PARAGRAPH_\nPo osnovni \xc5\xa1oli v Zgornji \xc5\xa0\xc4\x8davnici je obiskoval klasi\xc4\x8dno gimnazijo v Mariboru (1890\xe2\x80\x931898). Po maturi je bil leto dni v bogoslovju, nato je \xc5\xa1tudiral slavistiko in germanistiko na dunajski Univerzi. \xc5\xa0tudij je kon\xc4\x8dal leta 1903 z doktoratom o Adamu Bohori\xc4\x8du. Leta 1903 je postal suplent na II. gimnaziji v Ljubljani, leta 1905 opravil profesorski izpit (sloven\xc5\xa1\xc4\x8dina, nem\xc5\xa1\xc4\x8dina).\n_START_SECTION_\nDelo\n_START_PARAGRAPH_\nKot srednje\xc5\xa1olski profesor je pou\xc4\x8deval sloven\xc5\xa1\xc4\x8dino in nem\xc5\xa1\xc4\x8dino v Ljubljani (1903\xe2\x80\x931906), na gimnaziji Novo mesto (1906\xe2\x80\x931909) in zopet v Ljubljani, na dr\xc5\xbeavni vi\xc5\xa1ji realki (1909\xe2\x80\x931925). 19. decembra 1925 je nastopil bibliotekarsko slu\xc5\xbebo v Dr\xc5\xbeavni biblioteki (od 1945 Narodna in univerzitetna knji\xc5\xbenica). V letih 1927\xe2\x80\x931946 je bil njen ravnatelj. Leta 1946 je bil izvoljen za dopisnega \xc4\x8dlana SAZU,od leta 1947 je \xc5\xbeivel na svojem posestvu v Gornji Radgoni._NEWLINE_\xc5\xa0lebingerjev odnos do knjige in bibliotekarskega dela se je oblikoval \xc5\xbee v gimnazijskih letih, ko je kot gojenec mariborskega malega semeni\xc5\xa1\xc4\x8da postal knji\xc5\xbeni\xc4\x8dar zavodske knji\xc5\xbenice. Na univerzi ga je Franc Simon\xc4\x8di\xc4\x8d (tudi kasnej\xc5\xa1i tast) odvrnil od misli na slu\xc5\xbebo v dunajski dvorni knji\xc5\xbenici, kamor ga je vleklo srce. Tako se je \xc5\xa1ele kot 50-letnik zaposlil poklicno v biblioteki, ko je bil \xc5\xbee priznan slovenski bibliograf; kot ravnatelj osrednje slovenske narodne knji\xc5\xbenice, ki je opravljala tudi funkcijo univerzitetne, se je zavedal njenih glavnih nalog. Knji\xc5\xbenica je pod njegovim vodstvom kljub stalnega pomanjkanja kreditov pridobila lepe slovenisti\xc4\x8dne bibliofilske zbirke: I. Vrhovnika, F. Pokraj\xc5\xa1ka, T. Zupana in razmeroma dobro dopolnjevala tudi strokovno bibliotekarsko literaturo. Pod \xc5\xa0lebingerjevim vodstvom je Narodna in univerzitetna knji\xc5\xbenica 1941 dobila novo lastno poslopje,v katero je leta 1942 preselil knji\xc5\xbeni fond; po po\xc5\xbearu leta 1944 je skrbel za obnovo velike \xc4\x8ditalnice za nadome\xc5\xa1\xc4\x8danje zgorelega dela knjig. S strokovnim znanjem je v letih 1981\xe2\x80\x931941 pomagal v knji\xc5\xbenici Gospodarskega naprednega dru\xc5\xa1tva za \xc5\xa1entjakobski okraj v Ljubljani, \xc5\xa1tudijski knji\xc5\xbenici v Mariboru, in Slovanski knji\xc5\xbenici v Pragi (pri dopolnjevanju njunega fonda)._NEWLINE_V gimnazijskih \xc4\x8dasih je za\xc4\x8del pesniti in dvakrat (1895, 1896) prejel Schillerjevo nagrado za slovensko pesem. Objavljal je arhivske vire in literarne korespondence.Pomembno je njegovo uredni\xc5\xa1ko delo,napisal je veliko kratkih poro\xc4\x8dil, dalj\xc5\xa1ih ocen knjig,revij, umetni\xc5\xa1kih razstav in drugih kulturnih dogodkov doma in po svetu, zlasti med vojno. Sodobno knji\xc5\xbeevnost je spremljal z ocenami predvsem v Ljubljanskem zvonu, katerega urednik je bil 1910\xe2\x80\x931916. Uredil je ve\xc4\x8d knjig avtorjev: Hinka Dolenca, Antona Toma\xc5\xbea Linharta, Frana Maslja (COBISS). Z Izidorjem Cankarjem je sestavil Seznam imen za slovenski biografski leksikon (1922) (COBISS), bil njegov sourednik (1.\xe2\x80\x933. zvezek, 1925\xe2\x80\x931928), pripravil \xc4\x8dlanke za okrog 200 oseb, napisal je veliko nekrologov (Antonu Medvedu, Ivanu Groharju, Josipu Vo\xc5\xa1njaku, Antonu A\xc5\xa1kercu, Antonu Kodru itd.). S posebno skrbnostjo je osvetljeval manj znane, zlasti vzhodno-\xc5\xa1tajerske in prekmurske pisce, u\xc4\x8ditelje, profesorje, zalo\xc5\xbenike in tiskarje in biografijami slednjih postavil temelje starej\xc5\xa1i zgodovini slovenskega tiskarstva. Retrospektivno je obdelal slovensko \xc4\x8dasopisje do leta 1936. (COBISS) Pripravil je priro\xc4\x8dnike za u\xc4\x8denje nem\xc5\xa1\xc4\x8dine: Nem\xc5\xa1\xc4\x8dina brez u\xc4\x8ditelja I. in II. del (COBISS) ter Slovar\xc4\x8dek nem\xc5\xa1kega in slovenskega jezika (1913). (COBISS)_NEWLINE_Literarnozgodovinsko je obravnaval slovensko knji\xc5\xbeevnost od 17. stoletja dalje: Pre\xc5\xa1eren med Slovani (1900), Dobrovsky in Slovenci (1904) (COBISS), \xc4\x8cetrti zvezek Devovih\xc2\xa0\xc2\xbbPisanic\xc2\xab (1905), \xc2\xbbPisanice\xc2\xab, prvi slovenski pesni\xc5\xa1ki almanah (1909) (COBISS), Janez Svetokri\xc5\xa1ki (COBISS) Dr. Janez Mencinger (1912), Simon Gregor\xc4\x8di\xc4\x8d v prevodih (1916), Iz literarnega \xc5\xbeivljenja v Ljubljani leta 1840 (1934), A\xc5\xa1ker\xc4\x8dev prvi spor z lavantinskim ordinariatom (1935) itd._NEWLINE_Predvsem se je posve\xc4\x8dal bibliografiji. Kot dunajski visoko\xc5\xa1olec se je po zaslugi Simon\xc4\x8di\xc4\x8da usmeril v bibliografijo, ki jo je za\xc4\x8del s sodelovanjem pri osebni bibliografiji Vatroslava Oblaka. Leta 1903 je za Karlom Glaserjem prevzel sestavljanje teko\xc4\x8de splo\xc5\xa1ne slovenske bibliografije v zbornikihSlovenske matice 1903\xe2\x80\x931907( vzorni letni pregled slovenskega \xc4\x8dasopisja, knjig in pomembnej\xc5\xa1ih prispevkov iz \xc4\x8dasopisja in zbornikov v letih 1902\xe2\x80\x931906). Objavljal je bibliografije kmetijskega tiska (1919\xe2\x80\x931938) in slovenskih humanisti\xc4\x8dnih ved (jezikoslovje, literarna zgodovina, likovna umetnost, etnologija, zgodovina) ter osebne bibliografije (Vatroslav Oblak, Fran Levec, Ivan Cankar, Oton \xc5\xbdupan\xc4\x8di\xc4\x8d). Leta 1945 je uvedel med delovne naloge NUK letno Slovensko bibliografijo (1948) (COBISS).Med \xc5\xa0lebingerjevimi neizvr\xc5\xa1enimi na\xc4\x8drti je ostala Pre\xc5\xa1ernova bibliografija in splo\xc5\xa1na slovenska bibliografija za leta 1913\xe2\x80\x931945, ki ju je pripravljal za SAZU. Kot avtor, soavtor ali mentor je sodeloval pri skoraj vseh slovenskih bibliografskih delih v 1. polovici 20. stoletja.\n_START_SECTION_\nPoimenovanja\n_START_PARAGRAPH_\nPo njem je poimenovana osnovna \xc5\xa1ola v Gornji Radgoni.'