b'\n_START_ARTICLE_\nAbel-Ruffinijev izrek\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nLagrange je okoli leta 1770 za\xc4\x8del raziskovati podro\xc4\x8dje, ki je poenotilo razli\xc4\x8dne dotedanje pristope pri re\xc5\xa1evanju ena\xc4\x8db, in jih povezal s teorijo permutacijskih grup. Njegovo delo je bilo predhodnica Galoisovi teoriji. Ni podalo re\xc5\xa1itve ena\xc4\x8dbe pete ali vi\xc5\xa1jih stopenj in je nakazalo, da tak\xc5\xa1ne re\xc5\xa1itve morda sploh ne obstajajo. Ni pa priskrbelo kon\xc4\x8dnega dokaza. Izrek je dokazal leta 1799 Paolo Ruffini, vendar so njegov dokaz po ve\xc4\x8dini spregledali. Vseboval je tudi manj\xc5\xa1o pomanjkljivost. Niels Henrik Abel je izrek dokazal leta 1823 in ga kot svoj prvi \xc4\x8dlanek objavil naslednje leto 1824._NEWLINE_Vpogled v te probleme je dala tudi Galoisova teorija. Leta 1885 so John Stuart Glashan, George Paxton Young in Carl Runge podali dokaz izreka s pomo\xc4\x8djo Galoisove teorije.'