b'\n_START_ARTICLE_\nSoteska Verdon\n_START_PARAGRAPH_\nSoteska Verdon (francosko Les Gorges du Verdon ali Grand canyon du Verdon) v jugovzhodni Franciji (departma Alpes-de-Haute-Provence) je re\xc4\x8dni kanjon, ki pogosto velja za enega najlep\xc5\xa1ih v Evropi. Dolg je pribli\xc5\xbeno 25 kilometrov in do 700 metrov globok. Nastal je ob reki Verdon, ki je imenovana po svoji presenetljivi turkizno zeleni barvi in je ena od razpoznavnih zna\xc4\x8dilnosti lokacije. Najbolj impresiven del le\xc5\xbei med krajema Castellane in Moustiers-Sainte-Marie, kjer je reka v apnenec vrezala sotesko do globine 700 metrov. Na koncu kanjona se reka Verdon izliva v umetno jezero Sainte-Croix-du-Verdon (v franco\xc5\xa1\xc4\x8dini: Lac de Sainte-Croix)._NEWLINE_Zaradi bli\xc5\xbeine francoske riviere je soteska zelo priljubljena med turisti, ki se lahko vozijo po robu, najamejo kajak za vo\xc5\xbenjo po reki ali hodijo po ozna\xc4\x8deni poti. Apnen\xc4\x8daste stene, ki so nekaj sto metrov visoke, privabljajo \xc5\xa1tevilne plezalce. Je izjemna destinacija za ve\xc4\x8d vrst plezanja z raznolikostjo 1.500 smeri, ki obsegajo razpoke, stebre in neskon\xc4\x8dne stene vi\xc5\xa1ine od 20 do ve\xc4\x8d kot 400 m. Plezanje je na splo\xc5\xa1no tehni\xc4\x8dne narave.\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nV obdobju triasa se je francoska regija Provansa umirila in je bila pokrita z morjem, pri \xc4\x8demer so nastale razli\xc4\x8dno debele plasti apnenca. Nekaj milijonov let kasneje, v obdobju jure, je bilo obmo\xc4\x8dje pokrito s toplim plitvim morjem, ki je omogo\xc4\x8dilo rast razli\xc4\x8dnih koral. Obdobje krede se je dvignila, kar je danes Basse Provansa in je morje doseglo trenutno lokacijo v Alpah, ki so nastale v terciarni dobi. Zaradi geolo\xc5\xa1ke aktivnosti je bilo veliko apnen\xc4\x8devih sedimentov pretrtih in ustvaril se je relief z dolinami in drugimi podobnimi oblikami. Za\xc4\x8detke soteske Verdon zasledimo v tem obdobju._NEWLINE_V za\xc4\x8detku kvartarja so nastale obse\xc5\xbene poledenitve, preoblikovale vodne \xc5\xbeepe in jezera v neustavljive reke ledu, ki je spremenil topografijo, razjedel in preoblikoval pokrajino. Na koncu te dejavnosti se je ob rekah nadaljevala erozija in oblikovanje korita kakr\xc5\xa1no je danes. Verdonova struga je bila drugi\xc4\x8d izdolbena v akumuliranih koralnih in apnen\xc4\x8dastih sedimentih s tokom vode med 2000 do 3000 kubi\xc4\x8dnih metrov na sekundo.\n_START_SECTION_\nOdkritje\n_START_PARAGRAPH_\nSoteska je bila opisana v tiskani obliki leta 1782 in 1804. Do druge polovice 19. stoletja je bila zna\xc4\x8dilnost v francoskih turisti\xc4\x8dnih vodnikih. Po knjigi Grahama Robba The Discovery of France, je soteska do leta 1906 postala znana tudi zunaj Francije.\n_START_SECTION_\nNedavni dogodki\n_START_PARAGRAPH_\n10. julija 2006 je francoski Conseil d\'\xc3\x89tat razveljavil izjavo o javni rabi ERS (\xc3\x89lectricit\xc3\xa9 de France) projekta, ki se je nana\xc5\xa1ala na predlog izgradnje daljnovoda visoke napetosti 400.000 voltov skozi sotesko Verdon. Ta odlo\xc4\x8ditev je kon\xc4\x8dala 23 letni boj civilnih skupin in zdru\xc5\xbeenj za ohranitev okolja, ki so \xc5\xbeeleli ohraniti izjemni pomen za ohranjanje narave, katere del vsebuje za\xc5\xa1\xc4\x8ditene \xc5\xbeivalske in rastlinske vrste.\n_START_SECTION_\nPomembne zna\xc4\x8dilnosti\n_START_PARAGRAPH_\nStyx du Verdon, asociacija na reko Stiks iz gr\xc5\xa1ke mitologije, je obmo\xc4\x8dje korit v soteski._NEWLINE_Imbut, znan tudi kot Embut ali Embucq je podro\xc4\x8dje, kjer Verdon ponikne pod ogromnimi kamnitimi strukturami, preden se ponovno pojavi na pove\xc5\xa1ini.\n_START_SECTION_\nTurizem\n_START_PARAGRAPH_\nSoteska Verdon je znana kot eden izmed najlep\xc5\xa1ih kanjonov v Evropi in privablja \xc5\xa1tevilne turiste, \xc5\xa1e posebej v poletnem obdobju. Udarna turkizna barva reko je povezana z ledeni\xc5\xa1kimi izviri in minerali kamene moke suspendiranih v vodi._NEWLINE_Je lahko dostopen na desnem bregu iz severa (preko poti D952 iz Castellane do Moustiers-Sainte-Marie), in na levem bregu iz juga (preko poti D71, D90 in D955 od Aiguinesa do Castellane)._NEWLINE_Ju\xc5\xbena pot ponuja razgled na Col d\'Illoire, na vrhove Plein voir, le Pavillon (1624 m), Barbin (1560 m) in Mourre de Chanier (1930 m) ter zajezitev Saint-Croix. Pohod "Sentier de l\'Imbut" se za\xc4\x8dne s te strani soteske. Kjer cesta vodi skozi predor Fayet, so narejene odprtine, da lahko pogledamo na sotesko. Cesta pre\xc4\x8dka reko Artuby \xc4\x8dez most znan kot Pont de l\'Artuby ali Pont de Chauli\xc3\xa8re. Kmalu zatem, v Relais de Balcon se Artuby izliva v Verdon. To obmo\xc4\x8dje je znano tudi kot Mescla, pomeni "zmes" v provansalskega nare\xc4\x8dju._NEWLINE_D90 v smeri Trigance pre\xc4\x8dka most \xc4\x8dez reko Jabron (pritok Verdona) in Pont des Soleils. Tik pod Rougonom je Samsonov kuloar, vhod v del re\xc4\x8dne pokrajine imenovan "kanjon". Od tam se lahko pohod nadaljuje v slavni "Sentier Martel". La Palud-sur-Verdon, naselje z muzejem in turisti\xc4\x8dnim birojem, je v bli\xc5\xbeini; tu se za\xc4\x8dne "pot des Cr\xc3\xaates", ki povezuje razli\xc4\x8dna panoramska razgledi\xc5\xa1\xc4\x8da. Sentier Martel je dostopna tudi iz te poti, ki se za\xc4\x8dne pri Francoski planinski zvezi ali "Chalet de La Malin". Ta pot zajema ve\xc4\x8d kot 100 km ne vedno enostavnih poti.'