b'\n_START_ARTICLE_\nVlado Antoli\xc4\x87\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nPo kon\xc4\x8dani gimnaziji v Bjelovaru je med leti 1922 do 1927 na dunajski Techniche Hochschule \xc5\xa1tudiral arhitekturo. Na isti ustanovi je kon\xc4\x8dal tudi seminar urbanizma. nato se je strokovno izpopolnjeval v Parizu. Od 1929 do 1931 je bil v Zagrebu zaposlen v gradbenem projektnem biroju, nato pa je do 1945 delal na zagreb\xc5\xa1kem oddelku za urbanizem. Leta 1946 je ustanovil Urbanisti\xc4\x8dni in\xc5\xa1titut Hrva\xc5\xa1ke. Tu je delal do 1953. Med leti 1953 do 1958 je bil urbanisti\xc4\x8dni svetovalec burmanske vlade. Nato je kot urbanist sodeloval \xc5\xa1e z vladami Malezije (1959 do 1961) in Indonezije (1962 do 1965). Leta 1965 se je vrnil v domovino in upokojil. Kot upokojenec je bil \xc5\xa1e ve\xc4\x8d let zunanji svetovalec pri razli\xc4\x8dnih urbanisti\xc4\x8dnih projektih. Za \xc5\xbeivljenjsko delo mu je leta 1975 Socialisti\xc4\x8dna republika Hrva\xc5\xa1ka podelila nagrado Vladimir Nazor.'