b'\n_START_ARTICLE_\n\xc5\xa0am\xc5\xa1i-Adad I.\n_START_SECTION_\nVzpon\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xa0am\xc5\xa1i-Adad I. je prestol  v Terki nasledil od Ila-kabkabuja (vladal okoli 1836 pr. n. \xc5\xa1t.-1833 pr. n. \xc5\xa1t.). Ila-kabkabu ja na Seznamu asirskih kraljev (SAK) omenjen kot \xc5\xa0am\xc5\xa1i-Adadov o\xc4\x8de. Podobno ime, ki morda ne pomeni iste osebe, je na seznamu v prvem delu SAK med \xc2\xbbkralji, katerih o\xc4\x8detje so znani\xc2\xab.  \xc5\xa0am\xc5\xa1i Adad I. asirskega prestola ni nasledil od svojega o\xc4\x8deta, ampak kot osvajalec, ker je bil Ila-kabkabu amorejski in ne asirski kralj. Po Marijski eponimski kroniki je Ila-kabkabu okoli 1790 pr. n. \xc5\xa1t. zasedel \xc5\xa0uprum,  potem pa je \xc2\xbbv o\xc4\x8detovo hi\xc5\xa1o vstopil \xc5\xa0am\xc5\xa1i-Adad\xc2\xab. Naslednje leto je nasledil o\xc4\x8deta kot kralj Terke. _NEWLINE_Ko je Nar\xc4\x81m-S\xc3\xaen E\xc5\xa1nunski (vladal okoli 1850-okoli 1816 pr. n. \xc5\xa1t.) napadel Ekallatum, je bil \xc5\xa0am\xc5\xa1i-Adad prisiljen pobegniti v Babilon in ostal v izgnanstvu do Nar\xc4\x81m-S\xc3\xaenove smrti okoli 1816 pr. n. \xc5\xa1t. Po vrnitvi je osvojil Ekallatum, strmoglavil kralja Eri\xc5\xa1uma II. Asirskega (vladal okoli  1815-okoli 1809 pr. n. \xc5\xa1t.), osvojil A\xc5\xa1ur in se okoli leta 1808 pr. n. \xc5\xa1t. razglasil za prvega amorejskega kralja Asirije. Svoj polo\xc5\xbeaj na asirskem prestolu je posku\xc5\xa1al legitimirati tako, da se je razglasil za potomca zgodnjega domorodnega asirskega kralja U\xc5\xa1pije, ki je vladal okoli 2050-okoli  2030 pr. n. \xc5\xa1t._NEWLINE_Kasnej\xc5\xa1e asirsko izro\xc4\x8dilo je imelo \xc5\xa0am\xc5\xa1i Adada I. za Amorejca, zgodnji arheologi pa so ga klub temu imeli za rojenega Asirca. U\xc5\xa1pija je bil na ASK  predzadnji v nizu \xc2\xbbkraljev, ki so \xc5\xbeiveli v \xc5\xa1otorih\xc2\xab, vendar ni potrjen s primarnimi arheolo\xc5\xa1kimi najdbami. U\xc5\xa1pijo je po ASK nasledil njegov sin Apia\xc5\xa1al (okoli 2030-okoli 2027 pr. n. \xc5\xa1t.), ki je opisan kot monarh iz zgodnjega asirskega obdobja. Na enem od seznamov je zapisan tudi kot zadnji od \xc2\xbbskupaj sedemnajstih kraljev, ki so prebivali v \xc5\xa1otorih\xc2\xab.  Ta del seznama ka\xc5\xbee nekaj podobnosti s seznamom predhodnikov Prve babilonske dinastije. _NEWLINE_Apia\xc5\xa1al je na SAK tudi prvi od desetih \xc2\xbbkraljev, katerih o\xc4\x8detje so znani\xc2\xab. Zanimivo je, da so bili vladarji v tem delu seznama zapisani v obratnem zaporedju njihovega vladanja. Prvi na seznamu je Aminu, ki je vladal zadnji (okoli 2003 pr. n. \xc5\xa1t.-okoli  2000 pr. n. \xc5\xa1t.), zadnji pa Apia\xc5\xa1al, ki je vladal prvi.  Pripis \xc2\xbbskupaj deset kraljev, ki so predniki\xc2\xab se pogosto tolma\xc4\x8di, da so bili ti vladarji predniki \xc5\xa0am\xc5\xa1i-Adada I. \xc4\x8ce je tolma\xc4\x8denje to\xc4\x8dno, je bil seznam narejen morda zato, da bi legitimirali \xc5\xa0am\xc5\xa1i-Adadovo oblast v mestni dr\xc5\xbeavi A\xc5\xa1ur. To tolma\xc4\x8denje ni splo\xc5\xa1no sprejeto. Cambridge Ancient History namesto tega tolma\xc4\x8denja trdi, da so bili omenjeni kralji predniki kralja Sulilija (vladal okoli 2000 pr. n. \xc5\xa1t.)._NEWLINE_V mestni dr\xc5\xbeavi A\xc5\xa1ur so \xc5\xa0am\xc5\xa1i-Adada I. naslavljali z \xc2\xbbguverner A\xc5\xa1urja\xc2\xab. Arheolo\xc5\xa1ke najdbe to trditev podpirajo, saj so med izkopavanji v A\xc5\xa1urju odkrili mnogo opek in drugih predmetov z napisom \xc2\xbb\xc5\xa0am\xc5\xa1i-Adad I., graditelj templja v A\xc5\xa1urju\xc2\xab. Na teh napisih ga   naslavljajo  s \xc2\xbbkralj vesoljnega sveta\xc2\xab in \xc2\xbbzdru\xc5\xbeitelj de\xc5\xbeel med Tigrisom in Evfratom\xc2\xab. Omenjajo tudi, da mu je kralj Gornje de\xc5\xbeele pla\xc4\x8deval davek in da je zgradil Enlilov tempelj. \xc5\xa0am\xc5\xa1i-Adad je predpisal tr\xc5\xbene cene, tako da se je za en \xc5\xa1ekel srebra lahko kupilo dva kora je\xc4\x8dmena, petnajst min volne ali dva seaha olja.\n_START_SECTION_\nOsvajanja\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xa0amshi-Adad je zasedel dolgo zapu\xc5\xa1\xc4\x8deno mesto \xc5\xa0ehna, danes znano kot Tell Leilan, ga pretvoril v glavno mesto Gornje Mezopotamije in ga  okoli leta 1808 pr. n. \xc5\xa1t. preimenovali v \xc5\xa0ubat-Enlil \xe2\x80\x93 Bivali\xc5\xa1\xc4\x8de boga Enlila Kraljestvo Gornja Mezopotamija je tekmovala za oblast v Spodnji Mesopotamiji z e\xc5\xa1nunskim kraljem Naram-Sinom (umrl 1816 pr. n. \xc5\xa1t.), njegovimi nasledniki in marijskem kraljem Jahdun-Limom. Glavni cilj \xc5\xa1irjenja kraljestva je bilo mesto Mari, ki je nadziralo karavansko pot med Mezopotamijo in Anatolijo. Marijskega kralja Jahdum-Lima je njegov slu\xc5\xbeabnik umoril, morda na \xc5\xa0am\xc5\xa1i-Adadov ukaz. Njegov naslednik Zimri-Lim je bil prisiljen na beg v Jamhad.  \xc5\xa0am\xc5\xa1i-Adad je izkoristil prilo\xc5\xbenost in okoli 1795 pr. n. \xc5\xa1t. zasedel Mari. Najstarej\xc5\xa1emu sinu  I\xc5\xa1me-Daganu I. je prepustil prestol v  Ekallatumu, drugemu sinu Ja\xc5\xa1man-Adadu prestol v Mariju, sam pa je ostal v \xc5\xa0ubat-Enlilu. S priklju\xc4\x8ditvijo Marija je ustvaril veliko cesarstvo, ki je obsegalo ve\xc4\x8dino Sirije in Anatolije in celo Gornjo Mezopozamijo. Cesarstvo se pogosto omenja kot Kraljestvo ali Cesarstvo Gornja Mezopotamija. Razglasil se je za \xc2\xbbkralja vseh\xc2\xab. Enak naslov je uporabljal Sargon kot vladar Akadskega cesarstva (okoli 2334 pr. n. \xc5\xa1t.-okoli 2279 pr. n.\xc5\xa1t.)._NEWLINE_E\xc5\xa1nunski kralj Dadu\xc5\xa1a (vladal okoli 1800 pr. n. \xc5\xa1t.\xe2\x80\x931779 pr. n. \xc5\xa1t.) je okoli leta 1781 pr. n. \xc5\xa1t. sklenil zavezni\xc5\xa1tvo s \xc5\xa0am\xc5\xa1i-Adadom I., da bi osvojil ozemlje med rekama Zab. Vojni pohod njune zdru\xc5\xbeene vojske je dokumentiran na steli zmage in pravi, da je Dadu\xc5\xa1a ozemlje prepustil \xc5\xa0am\xc5\xa1i-Adadu I. Slednji se je kasneje obrnil proti Dadu\xc5\xa1i in napadel njegova mesta, med njimi tudi \xc5\xa0aduppum in Nerebtum. Svoje zmage je ovekove\xc4\x8dil na steli na obali Sredozemskega morja. Njegov pohod je bil verjetno kratek in ne osvajalski. Vse njegove voja\xc5\xa1ke operacije so bile natan\xc4\x8dno na\xc4\x8drtovane. Njegova vojska je obvladovala vse klasi\xc4\x8dne metode vojskovanja in obleganja, tudi oblegovalnega ovna.\n_START_SECTION_\nVladanje\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xa0am\xc5\xa1i-Adad I. je bil odli\xc4\x8den organizator in v svojih rokah dr\xc5\xbeal vse klju\xc4\x8dne dr\xc5\xbeavne zadeve, od visoke politike do imenovanja uradnikov in preskrbe z \xc5\xbeivili. V rivalska mesta je pogosto po\xc5\xa1iljal svoje vohune in na osvojenih ozemljih dovolil nekaj samouprave. V Ninivah je na dr\xc5\xbeavne stro\xc5\xa1ke obnovil I\xc5\xa1tarin tempelj. Lokalni vladarji v Katari so obd\xc5\xbeali svoj polo\xc5\xbeaj, vendar kot njegovi vazali. V celi Gornji Metopotamiji je uvedel eponimski sistem datiranja, v katerem je vsako leto dobilo ime po limmuju \xe2\x80\x93 dvornem uradniku ki je predsedoval novoletnemu praznovanju v prestolnici.\n_START_SECTION_\nPropad\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xa0am\xc5\xa1i-Adad I. je celo \xc5\xbeivljenje utrjeval svoje cesarstvo, na stara leta pa je postalo ranljivo. Napadati sta ga za\xc4\x8dela mo\xc4\x8dna soseda Jamhad in E\xc5\xa1nuna. Po njegovi smrti je E\xc5\xa1nuna zasedla mesta okoli A\xc5\xa1urja. Ko se je raz\xc5\xa1irila novica o njegovi smrti, so vsi njegovi stari rivali posku\xc5\xa1ali  vre\xc4\x8di  s prestola njegovega sina Ja\xc5\xa1man-Adada. Zimri-Lim (vladal okoli 1775 pr. n. \xc5\xa1t.\xe2\x80\x93okoli 1761 pr. n. \xc5\xa1t.) ga je kmalu izgnal iz Marija, ostanek ozemlja pa je med I\xc5\xa1me-Daganovo in Mut-A\xc5\xa1kurjevo vladavino  (okoli 1730 pr. n. \xc5\xa1t.-okoli 1720 pr. n. \xc5\xa1t.) osvojil babilonski kralj Hamurabi (okoli 1810 pr. n. \xc5\xa1t.-okoli 1750 pr. n. \xc5\xa1t.).'