b'\n_START_ARTICLE_\nMavro Orbini\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nRojen je bil v Ragusi (Dubrovnik), glavnem mestu Dubrovni\xc5\xa1ke republike, s Slovani naseljene mestne dr\xc5\xbeave na vzhodni obali Jadranskega morja. Njegova slovanska dru\xc5\xbeina je izvirala iz Kotorja v sedanji \xc4\x8crni gori. Sam sebe je imenoval s slovanskim imenom Mavar Orbin. V virih je prvi\xc4\x8d omenjen leta 1592. _NEWLINE_Pri petnajstih letih se je pridru\xc5\xbeil benediktincem in kasneje postal menih. Kot tak je \xc5\xbeivel v samostanih na otoku Mljetu in kasneje v Stonu in Ogrskem kraljestvu, kjer je bil ve\xc4\x8d let opat benediktinskega samostana v Ba\xc4\x8dki  (zdaj Srbija). Iz Ba\xc4\x8dke se je vrnil v Dubrovnik, kjer je \xc5\xbeivel do svoje smrti._NEWLINE_Kot ve\xc4\x8dina dalmatinskih intelektualcev tistega \xc4\x8dasa je bil seznanjen s panslovansko ideologijo Vinka Pribojevi\xc4\x87a. Sam je k tej ideologiji pomembno prispeval s knjigo Kraljestvo Slovanov, pisano v italijanskem jeziku. Objavljena je bila v Pesaru leta 1601. To nekriti\xc4\x8dno zgodovino Ju\xc5\xbenih Slovanov je Sava Vladislavi\xc4\x87 leta 1722 prevedel v ruski jezik. Uvod v prevod je napisal Feofan Prokopovi\xc4\x8d. Od takrat naprej je knjiga pomembno vplivala na ideje slovanskih narodov o sebi in evropske ideje o Slovanih._NEWLINE_Podobno kot Pribojevi\xc4\x87 je Orbini zdru\xc5\xbeil ilirsko in slovansko mitsko identiteto in zgodovino interpretiral s panslovanskega mitolo\xc5\xa1kega stali\xc5\xa1\xc4\x8da. Ker je \xc5\xbeivel na samem robu svobodnih slovanskih dr\xc5\xbeav, je slavil velike slovanske narode, predvsem Ruse in  Poljake, da bi prepre\xc4\x8dil agresivnost germanskega, italijanskega (bene\xc5\xa1kega) in otomanskega imperija. Eden od mo\xc5\xbenih Orbinijevih virov je bil Ludovik Crijevi\xc4\x87 Tuberon. _NEWLINE_Orbini je izdal tudi knjigo v srbohrva\xc5\xa1\xc4\x8dini z naslovom Duhovno ogledalo (Zrcalo duhovno, 1595), ki je bila v bistvu prevod italijanskega dela Angela Nellija. Besedilo, prevedeno v  "dubrovni\xc5\xa1ki jezik", kot je Orbini imenoval lokalni slovanski jezik, ima kulturni in zgodovinski pomen kot primer hrva\xc5\xa1ke proze 16. stoletja. Njegovo delo je bilo eden od nekaj primarnih virov o bitki pri Savri leta 1385, \xc4\x8deprav vsebuje \xc5\xa1tevilne nepravilne in nenatan\xc4\x8dne podatke.\n_START_SECTION_\nZapu\xc5\xa1\xc4\x8dina\n_START_PARAGRAPH_\nOrbinijevo Kraljestvo Slovanov je bilo dolgo \xc4\x8dasa eden od samo nekaj virov za dele pozne srednjeve\xc5\xa1ke zgodovine Ju\xc5\xbenih Slovanov od Koro\xc5\xa1ke in Slovenskih de\xc5\xbeel do Srbije in Bolgarije, \xc4\x8deprav se celo sedanje zgodovinopisje pogosto spra\xc5\xa1uje, koliko resnice je v nekaterih njegovih spisih in trditvah._NEWLINE_Kraljestvo Slovanov je bilo glavni vir, ki ga je leta 1762 uporabil Paisij Hilandarski za pisanje svoje Slovanobolgarske zgodovine (Istorija Slavjanobolgarskaja), najvplivnej\xc5\xa1ega dela zgodnjega bolgarskega zgodovinopisja. V knjigi je Orbini omenjen kot  "dolo\xc4\x8den Mavrubir, Latinec" in je na splo\xc5\xa1no diskreditiran, \xc4\x8deprav je pogosto citiran. _NEWLINE_Orbinija so imenovali "dalmatinski Tukidid".\n_START_SECTION_\nAntropologija\n_START_PARAGRAPH_\nOrbini je bil prepri\xc4\x8dan, da so Slovani izhajali iz skandinavskih Gotov in da so Iliri govorili slovansko. Podprl je Pribojevi\xc4\x87evo stali\xc5\xa1\xc4\x8de, da so bili Aleksander Veliki in Makedonci Slovani.'