b'\n_START_ARTICLE_\nGracijan (rimski cesar)\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nGracijan je bil sin cesarja Valentinijana I. in Marine Severe. Rojen je bil v Sirmiju, sedanji Sremski Mitrovici v Srbiji. Ime je dobil po starem o\xc4\x8detu Gracijanu starej\xc5\xa1emu. Prvi\xc4\x8d je bil poro\xc4\x8den s Flavijo Maksimo Konstancijo, h\xc4\x8derko cesarja Konstancija II., drugi\xc4\x8d pa s Leto. Z nobeno od njiju ni imel otrok. Iz o\xc4\x8detovega drugega zakona z Justino je imel polbrata in kasnej\xc5\xa1ega cesarja Valentinijana II. in polsestre Galo, Grato in Justo._NEWLINE_4. avgusta 367 mu je o\xc4\x8de podelil naslov mlaj\xc5\xa1ega avgusta. _NEWLINE_Po o\xc4\x8detovi smrti 17. novembra 375 so panonske legije za njegovega naslednika razglasile Gracijanovega mladoletnega polbrata Valentinijana II.. Gracijan je privolil v njihovo izbiro in zase izgovoril oblast v galskih provincah, Italijo, Ilirik in Afriko pa je prepustil Valentinijanu in njegovi materi Justini, ki sta vladala iz Mediolana. Delitev je bila bolj kot ne nominalna, ker je realna oblast ostala v Gracijanovih rokah. _NEWLINE_Gracijanov general in kralj Frankov Malobavd in Nanijem sta maja 378  v bitki pri Argentovariji  popolnoma porazila Lencijence, najju\xc5\xbenej\xc5\xa1o vejo Alemanov. Gracijan je po prejemu novice o zmagi osebno vodil vojni pohod preko gornjega Rena na ozemlje Lencijencev in po za\xc4\x8detnih te\xc5\xbeavah zaradi nepristopnega terena dosegel njihovo vdajo. Prisilil jih je, da so mladeni\xc4\x8de vklju\xc4\x8dili v rimsko vojsko, preostalim pa je dovolil vrnitev domov. 9. avgusta istega leta je v bitki pri Odrinu padel Gracijanov stric Valens, ki je odklonil pomo\xc4\x8d Gracijanove vojske in se je sam spopadel z Goti, Alani in Huni. V bitki sta bili ubiti tudi dve tretjini vzhodnorimske vojske.  _NEWLINE_Po Valensovi smrti se je oblast na Vzhodu prenesla na Gracijana, ki se je zavedal, da se brez tuje pomo\xc4\x8di ne bo mogel upreti vdorom barbarov. 19. januarja 379 je zato del cesarstva prepustil Teodoziju I. in v gotski vojni (376-382) skupaj z njim pregnal barbare iz Ilirika._NEWLINE_Naslednjih nekaj let je energi\xc4\x8dno in uspe\xc5\xa1no vladal cesarstvu, potem pa je postopoma postal brezbri\xc5\xbeen. Ukvarjal se je predvsem z lovom  in postal orodje v rokah frankovskega generala Merobavda in milanskega \xc5\xa1kofa Ambro\xc5\xbea. _NEWLINE_Ker je po Valensovem katastrofalnem porazu v bitki pri Odrinu v svojo slu\xc5\xbebo sprejel oddelek Alanov in se v javnosti pojavljal v opravi skitskega bojevnika, je vzbudil prezir in jezo svojih rimskih vojakov. Rimski general v Britaniji Magn Maksim je izkoristil njihovo nejevoljo in se uprl in z veliko vojsko napadel Galijo. Gracijan je s svojo vojsko pobegnil iz Pariza v Lyon, kjer ga je izdajalski guverner predal uporni\xc5\xa1kemu generalu Andragaciju. 25. avgusta 383 so ga ubili.\n_START_SECTION_\nCesarstvo in pravoslavje\n_START_PARAGRAPH_\nVladavina cesarja Gracijana je pomembna tudi za cerkveno zgodovino, saj je v tem obdobju pravoslavje prvi\xc4\x8d postalo prevladujo\xc4\x8da vera v Rimskem imperiju. _NEWLINE_Teodozij I., Gracijan in Valentinijan II. so 27. februarja 380 objavili Solunski edikt (Cunctos populos), da morajo vsi njegovi podlo\xc5\xbeniki slediti nauku rimskega in aleksandrijskega \xc5\xa1kofa, se pravi da morajo sprejeti nicejsko veroizpoved. Edikt je pomenil pritisk predvsem na razli\xc4\x8dna verovanja, ki so izhajala iz arijanstva, in druge manj\xc5\xa1e disidentske sekte, na primer na makedoniste (pnevmatomahi).\n_START_SECTION_\nZatiranje poganstva\n_START_PARAGRAPH_\nGracijan je pod pritiskom svojega glavnega svetovalca milanskega \xc5\xa1kofa Ambro\xc5\xbea sprejel ukrepe za  aktivno zatiranje poganstva, s \xc4\x8dimer se je kon\xc4\x8dalo obdobje splo\xc5\xa1ne, \xc4\x8detudi neuradne,  verske strpnosti, ki je trajalo od vladavine cesarja Julijana (vladal  360-363). _NEWLINE_Leta 382 si je prilastil prihodke poganskih sve\xc4\x8denikov in vestalk, prepovedal prepise lastnine nanje in odpravil vse privilegije, ki so jih imele vestalke in pontifiki. Zasegel je tudi premo\xc5\xbeenje kolegijev poganskih sve\xc4\x8denikov, ki so poleg tega izgubili vse privilegije in imunitete. Izjavil je, da je vse poganske templje in sveti\xc5\xa1\xc4\x8da odvzela vlada in da se bodo vsi njihovi prihodki stekali v dr\xc5\xbeavno blagajno._NEWLINE_Kljub protestom poganskih senatorjev je ukazal odstraniti oltar Zmage iz zgradbe rimskega senata. Poganski senatorji so se prito\xc5\xbeili in ga spomnili, da je \xc5\xa1e vedno pontifex maximus in da je zato njegova naloga, da se poganski obredi ustrezno opravljajo. Pozvali so ga, naj ponovno postavi oltar Zmage in vestalkam in poganskim sve\xc4\x8denikom vrne odvzete privilegije. Gracijan zaradi Ambro\xc5\xbeega pritiska poganskih senatorjev ni sprejel na razgovor, zato so ga ponovno spomnili, da je \xc5\xa1e vedno vodja vere njegovih prednikov. Gracijan je zavrnil insignije vrhovnega pontifika,  \xc4\x8de\xc5\xa1 da so za kristjana nedostojne, in se odrekel polo\xc5\xbeaja in naslova vrhovnega pontifika. Zaradi svojih dejanj se je kmalu soo\xc4\x8dil z uporom Magna Maksima, ki je bil bolj naklonjen poganstvu._NEWLINE_Gracijana so po smrti kljub temu pob\xc3\xb3\xc5\xbeili.'