b'\n_START_ARTICLE_\nVe\xc4\x8dopravilnost\n_START_PARAGRAPH_\nVe\xc4\x8dopravilnost je vedenje, pri katerem posameznik isto\xc4\x8dasno opravlja ve\xc4\x8d nalog, bodisi zaporedno, prepleteno ali hkrati v realnem, virtualnem ali v obeh svetovih hkrati. Ena izmed zna\xc4\x8dilnosti ve\xc4\x8dopravilnosti se nana\xc5\xa1a na \xc4\x8dasovni razpon, ki ga posameznik nameni eni dejavnosti, preden preusmeri svojo pozornost k drugi dejavnosti. Ta \xc4\x8dasovni razpon imenujemo ve\xc4\x8dopravilni kontinuum.\n_START_SECTION_\nDve vrsti razumevanja ve\xc4\x8dopravilnosti\n_START_PARAGRAPH_\nVe\xc4\x8dopravilnost je simultano izvajanje ali preskok med aktivnostmi ali pa simultano zdru\xc5\xbeena aktivnost v povezavi s prenosi in menjavami. Pri tem se ve\xc4\x8dopravilnost lahko razume na dva na\xc4\x8dina, in sicer kot sekvencijski (prepletajo\xc4\x8di se) proces, ki je rigidna dihotomna interakcija ali sprememba med aktivnostmi, kjer je le ena aktivnost izvr\xc5\xa1ena v dolo\xc4\x8denem \xc4\x8dasu. Tako naj bi se posameznik vedno najprej\xc2\xa0\xc2\xbbodklopil\xc2\xab\xc2\xa0od prve aktivnosti, da lahko\xc2\xa0\xc2\xbbvklopi\xc2\xab\xc2\xa0v drugo in obratno. Drugi pogled razume ve\xc4\x8dopravilnost kot so\xc4\x8dasen, prepletajo\xc4\x8d se proces. Ena aktivnost je v ospredju, a tudi druga ostane v spominu in je uporabljena simultano v istem \xc4\x8dasu.\n_START_SECTION_\nTeorija ve\xc4\x8dopravilnosti\n_START_PARAGRAPH_\nKer velikokrat prihaja do prekrivanja so\xc4\x8dasne in zaporedne ve\xc4\x8dopravilnosti so raziskovalci razvili enotno teorijo ve\xc4\x8dopravilnosti, ki bi bila primerna tako za so\xc4\x8dasno kot tudi za zaporedno pojmovanje ve\xc4\x8dopravilnosti oziroma za pojmovanje \xc4\x8dlove\xc5\xa1kega vedenja na vseh to\xc4\x8dkah ve\xc4\x8dopravilnega kontinuuma . Enotna teorija vsebuje tri klju\xc4\x8dne elemente: ACT-R kognitivno arhitekturo, teoretski okvir za \xc4\x8dlovekove sposobnosti procesiranja in njegove omejitve; teorija soslednega/zaporednega zaznavanja, ki prou\xc4\x8duje so\xc4\x8dasno izvr\xc5\xa1evanje dveh ali ve\xc4\x8d poljubnih opravil; in teorija spomin-za-cilje, ki se ukvarja s prekinitvijo in nadaljevanjem, ki temelji na aktivaciji in priklicu ciljev naloge v delovnem spominu.\n_START_SECTION_\nSo\xc4\x8dasna ve\xc4\x8dopravilnost\n_START_PARAGRAPH_\nAktivnosti, ki jih posameznik izvaja hkrati ozna\xc4\x8dujemo s pojmom so\xc4\x8dasna ve\xc4\x8dopravilnost . ACT-R arhitektura ponuja razumevanje zaznavanja na funkcionalnem nivoju kot niz relativno neodvisnih vendar vzajemnih mer ali modulov. Nekaj teh modulov se nana\xc5\xa1a na zaznavanje in motori\xc4\x8dne aktivnosti kot so vid, sluh, ro\xc4\x8dne spretnosti in govor. Moduli delovnega spomina slu\xc5\xbeijo pomnjenju fakti\xc4\x8dnega znanja, kar vklju\xc4\x8duje epizodno znanje in navodila za naloge. Ciljni modul predstavlja so\xc4\x8dasen cilj sistema in lahko sledi procesu ter informacijam. Modul predstavitve problema (imaginaren modul) izvr\xc5\xa1uje delne predstavitve, potrebne za nalogo. Procesualen modul povezuje vse module, tako da nadzoruje tok informacij med njimi v obliki produkcije pravil okoli\xc5\xa1\xc4\x8dina-dejanje [1]. Klju\xc4\x8dni vidik ACT-R arhitekture je, da lahko vsi moduli operirajo vzporedno, vendar pa lahko posamezen modul slu\xc5\xbei zgolj eni nalogi hkrati. Teorijo soslednega zaznavanja izhaja iz ACT-R arhitekture tako, da dopu\xc5\xa1\xc4\x8da mnogovrstne naloge ali niti, ki se izvajajo simultano preko ACT-R procesnih modulov. Teorija trdi, da lahko posamezni moduli potencialno u\xc4\x8dinkujejo kot vir prekrivanja v ve\xc4\x8dopravilnosti. Obstajajo trije klju\xc4\x8dni viri prekrivanja, ki u\xc4\x8dinkujejo na izvajanje ve\xc4\x8dopravilnosti: (1) delovni modul lahko vodi k prekrivanju, ko dve nalogi izhajata iz spomina za standardno vzpostavitev spomina ali za ponoven priklic napotkov za naloge, (2) modul predstavitve problema lahko vodi v prekrivanje, ko dve ali ve\xc4\x8d nalog izhaja iz kompleksne predstavitve, ki morajo biti zamenjane ob vsaki spremembi naloge, (3) procesualni modul kot osrednja kognitivna ovira sistema, lahko vodi k prekrivanju ko za izvajanje dveh nalog rabimo en modul hkrati .\n_START_SECTION_\nSlovenski prevodi\n_START_PARAGRAPH_\nIzraz ve\xc4\x8dopravilnost se je v medijih pojavil pred kratkim. V internetnih slovarjih kot sta Pons.com in termania.net se za prevod besede \'multitasking\' v sloven\xc5\xa1\xc4\x8dino najve\xc4\x8dkrat pojavi izraz \'\'ve\xc4\x8dopravilnost\'\', katerega pa v samem SSKJ\xc2\xa0\xc5\xa1e ni mogo\xc4\x8de zaslediti. V sodobnem pomenu je ve\xc4\x8dopravilnost opisana kot uporaba ve\xc4\x8d medijev naenkrat. Izraz je nastal kot plod enostavnega prevajanja. \xc2\xa0Iz kombinacije besede \'multi\', ki v prevodu pomeni \'ve\xc4\x8d\', in \'tasking\' izhajajo\xc4\x8d iz \'task\', ki pomeni opravilo, tako izhaja izpeljanka ve\xc4\x8dopravilnost._NEWLINE_\xc5\xa0e ve\xc4\x8d dilem pri prevodu nastane pri izpeljankah in drugih tvorjenih besednih zvezah \'\'multitaskinga,\'\' kot je na primer \'\'media multitasking\'\'. Po Wallisovi (2010) \'\'media multitasking\'\' pomeni ukvarjati se oziroma upravljati z ve\xc4\x8d kot le eno medijsko aktivnostjo hkrati. Prevoda v sloven\xc5\xa1\xc4\x8dino, ki sta najve\xc4\x8dkrat uporabljena za prevod besedne zveze sta: medijska ve\xc4\x8dopravilnost \xc2\xa0in ve\xc4\x8dopravilnost z mediji._NEWLINE_Ve\xc4\x8dopravilnost deluje kot mehanizem, ki pomaga ljudem pri spoprijemanju s kompleksnim okoljem, v katerem \xc5\xbeivimo, najpogosteje pa ga lahko zasledimo pri vedno bolj tehnolo\xc5\xa1ko usmerjeni mlaj\xc5\xa1i populaciji, ki je mnogokrat tudi sama zaslu\xc5\xbena za tvorjenje novih izrazov in njihove prevode._NEWLINE_Ve\xc4\x8dopravilnost je v dru\xc5\xbei vse bolj raz\xc5\xa1irjena, zato je tudi potreba po dolo\xc4\x8ditvi ustreznega prevoda nujna. Pri tem je potrebno biti pozoren na razlike v podobnih pojavih. Kognitivna znanost tako lo\xc4\x8duje med razli\xc4\x8dnimi pomeni izraza ve\xc4\x8dopravilnost. Eno je, da \xc4\x8dlove\xc5\xa1ki mo\xc5\xbegani omogo\xc4\x8dajo, da opravljamo ve\xc4\x8d aktivnosti hkrati: lahko pripravite ve\xc4\x8derjo, medtem ko govorite po telefonu. Ta ve\xc4\x8dopravilnost je omejena, saj lahko delate le dve ali tri stvari hkrati. Drug primer, ki ima manj problemati\xc4\x8dnih vidikov je, da delo odlo\xc5\xbeite in za\xc4\x8dnete drugo, nato pa spet preklopite na izvirno delo; v tem primeru gre za t. i. serijsko ve\xc4\x8dopravilnost.\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nVe\xc4\x8dopravilnost je obstajala v vseh dru\xc5\xbebah in zgodovinskih obdobjih, vendar je pogosto poniknila v \'nevidnost\'. \xc5\xa0ele s pojavom novih tehnologij se je pove\xc4\x8dalo tudi zavedanje ljudi o ve\xc4\x8dopravilnem vedenju. Izraz "ve\xc4\x8dopravilnost\'\' oziroma \'\'multitasking" je zgodovinsko povezan s priljubljenostjo ra\xc4\x8dunalnikov v letih 1950 in 1960. Sicer pa je ve\xc4\x8dopravilnost del \xc5\xbeivljenja \xc5\xbee od nekdaj, za\xc4\x8dela se je vzporedno z razvojem bolj kompleksnih oblik \xc5\xbeivljenja._NEWLINE_V viktorijanski dobi so se dru\xc5\xbebe ukvarjale s tem, katere aktivnosti je primerno po\xc4\x8deti skupaj in katere ne. Pomembni razse\xc5\xbenosti pri opravljanju in delitvi dela v tem obdobju sta bila spol in razred. \xc5\xa0tevilni predpisi o delitvi dela v skandinavskih kme\xc4\x8dkih dru\xc5\xbebah so polarizacijo med mo\xc5\xa1kim delom in \xc5\xbeenskimi opravili razlagali z razli\xc4\x8dnimi zmo\xc5\xbenostmi glede na spol. Mo\xc5\xa1ki so bili bolj zmo\xc5\xbeni ostati osredoto\xc4\x8deni na naloge in so tako orali polja, sekali drevesa in lovili; med tem so imele \xc5\xbeenske \'prirojeni\' smisel za usklajevanje \xc5\xa1tevilnih manj\xc5\xa1ih dejavnosti in so, na primer, hkrati kuhale, pazile na otroka in opravljale \xc5\xa1e kak\xc5\xa1no drugo dejavnost.\n_START_SECTION_\nZgodovina ve\xc4\x8dopravilnosti v medijih in hkratne uporabe medijev\n_START_PARAGRAPH_\nHkratna uporaba medijev se je za\xc4\x8dela, ko je postalo fizi\xc4\x8dno mogo\xc4\x8de operirati z dvema medijema v istem prostoru. \xc4\x8ceprav nekateri mediji zahtevajo posebne okoljske razmere in omejitve, pod katerimi se mediji lahko uporabljajo so\xc4\x8dasno (primer: tridimenzionalne slike pri stereoskopu, ki uporablja razpolo\xc5\xbeljivo svetlobo, so lahko kro\xc5\xbeile od ene dru\xc5\xbeine do druge, vendar druge oblike salonske zabave, kot so bile \'\xc4\x8darobne svetilke\' z diaprojekcijami, ki so zahtevale temen prostor, so prepre\xc4\x8dile, da bi nekdo na primer isto\xc4\x8dasno \xc5\xa1e bral. Jasno je, da \xc4\x8deprav so nekateri \xc4\x8dlani dru\xc5\xbeine morda opravljali ve\xc4\x8d stvari hkrati med projeciranjem v temi, je bilo to ve\xc4\x8dinoma igranje klavirja, ki je spremljalo diapozitive.)_NEWLINE_Eno od prvih sistemati\xc4\x8dnih raziskav o tem, kako ljudje razdeljujejo svoj \xe2\x80\x8b\xe2\x80\x8b\xc4\x8das,sta izvedla Sorokin in Berger (1939), podatki pa so bili zbrani leta 1935. Pogled na seznam ka\xc5\xbee tudi na medijsko ve\xc4\x8dopravilnost: hkratno poslu\xc5\xa1anje\xc2\xa0 radia in popravljanje avtomobila, branje in po\xc4\x8ditek, branje in delo v \xc5\xa1tudijskih skupinah._NEWLINE_Do sredine tridesetih let prej\xc5\xa1njega stoletja so bili dokaj jasno vidni dokazi o ve\xc4\x8dopravilnosti in hkratni uporabi medijev tudi v komunikolo\xc5\xa1ki literaturi. Hadley Cantil in Gordon Allport (1935) sta ugotovila, da je enostavnost uporabe radia skupaj z dejstvom, da ni nobene obveze, da bi ga moral ves \xc4\x8das zbrano poslu\xc5\xa1ati, ustvaril novo vrsto zvo\xc4\x8dne podlage za \xc5\xbeivljenje v domu.\xc2\xa0\xc2\xbbGospodinja opravlja svoje gospodinjske dol\xc5\xbenosti ob spremljavi glasbe, svetovanja in ogla\xc5\xa1evanja. V popoldanskih urah \xc5\xa1iva\xe2\x80\x8b\xe2\x80\x8b, bere ali igra brid\xc5\xbe z enakim zvo\xc4\x8dnim ozadjem; v ve\xc4\x8dernih urah lahko radio zagotavlja razpolo\xc5\xbeenje, v katerem je postre\xc5\xbeena ve\xc4\x8derja in v katerem se zabavajo gostje. Tudi \xc5\xa1tudenti se pogosto pripravijo za svoje naloge do zamolklem tonu jazz orkestra.\xc2\xab_NEWLINE_V svoji analizi podatkov sta Cantil in Allport ugotovila, da sta dve tretjini ljudi v njihovem vzorcu vklju\xc4\x8deni v kak\xc5\xa1no drugo dejavnost, medtem ko poslu\xc5\xa1ajo glasbo na radiu. Pri ljudeh mlaj\xc5\xa1ih od 30 let je bil ta dele\xc5\xbe tri \xc4\x8detrtine. Glavna prednost radia je, da dovoljuje ve\xc4\x8dopravilnost in so\xc4\x8dasno uporabo medijev, medtem ko televizija ne. Pozornost, ki so jo zahtevali najbolj\xc5\xa1ih televizijski programi, je samouni\xc4\x8dujo\xc4\x8da v primerjavi z omejitvami, ki jih TV program predstavlja ve\xc4\x8dopravilnosti._NEWLINE_Do poznih sedemdesetih let prej\xc5\xa1njega stoletja je televizija postala integrirana v \xc5\xbeivljenja ameri\xc5\xa1kih dru\xc5\xbein na na\xc4\x8din, na kakr\xc5\xa1nega radio ni bil nikoli. Zgodovinska literatura ka\xc5\xbee, da vsi mediji ali druge dejavnosti zahtevajo dolo\xc4\x8deno stopnjo mentalnega napora. Oseba lahko ubla\xc5\xbei del dolgo\xc4\x8dasja med napornimi gospodinjskimi opravili in drugimi dejavnostmi z dodelitvijo majhnega dela svoje pozornosti za spremljanje zabavne vsebine na izbranem mediju. Zdi se, da je medijska ve\xc4\x8dopravilnost najbolj u\xc4\x8dinkovita in uspe\xc5\xa1na, ko ta medij prena\xc5\xa1a velik dele\xc5\xbe ali pa kar vse informacije preko tistega \xc4\x8dutnega kanala, ki ga isto\xc4\x8dasno ne uporabljamo za katerokoli drugo dejavnost. Na ta na\xc4\x8din lahko medij bolj u\xc4\x8dinkovito nadziramo z manj\xc5\xa1imi premiki in luknjami v pozornosti._NEWLINE_V primeru radia ve\xc4\x8dina gospodinjskih opravil ne zahteva zvoka za u\xc4\x8dinkovitost in ljudje so imeli tako dovolj mo\xc5\xbeganskega prostora za predelavo za spremljanje radijskega programa, ustavljanje in pozorno poslu\xc5\xa1anje, kadarkoli je to program zahteval. Z rastjo televizije pa je postalo jasno, da vizualni vidik programov zahteva ve\xc4\x8d pozornosti kot samo zvo\xc4\x8dni, zato se televizija kot ozadje vsakdanjem \xc5\xbeivljenju ni tako hitro raz\xc5\xa1irila v prvih letih. \xc5\xa0tudije so pokazale, da se mora pri gledanju televizije uporabnik premikati iz in v obmo\xc4\x8dje gledanja televizije, da ohrani konstantno raven pozornosti. V obeh primerih se zdi, da je so\xc4\x8dasna uporaba medijev in ve\xc4\x8dopravilnost najbolj u\xc4\x8dinkovita, ko sekundarni mediji ne zahteva veliko interakcije z uporabnikom, zato lahko ta ve\xc4\x8dji del svoje pozornosti preusmeri drugam._NEWLINE_Dokler je bil v domu samo eden prevladujo\xc4\x8d medij, ve\xc4\x8dopravilnost in so\xc4\x8dasno uporaba medijev nista pritegnili veliko akademske pozornosti. Z razvojem miniaturnih naprav in osebne uporabe medijev, kot je Walkman, ki ga je Sony trgu predstavil leta 1979, je ideja delitve pozornosti med ve\xc4\x8d kot enim medijem ali med medijem in drugimi aktivnostmi za\xc4\x8dela vzbujati interes. Ko so se okoli leta 1990 in v prvem desetletju 21. stoletja osebni mediji raz\xc5\xa1irili, so se za\xc4\x8deli pogosteje pojavljati tudi znanstveni \xc4\x8dlanki o medijski ve\xc4\x8dopravilnosti.\xc2\xa0Osebno naravnani mediji so bili bolj enostavni za rabo na tovrsten na\xc4\x8din: uporabljati ve\xc4\x8d medijev naenkrat ali pa v kombinaciji z drugimi opravili. Vendar je gledanje televizije v tem obdobju postalo bolj zapleteno. V primerjavi s televizijo neko\xc4\x8d je dana\xc5\xa1nja televizija manj podvr\xc5\xbeena ve\xc4\x8dopravilnosti kot v prej\xc5\xa1njih desetletjih. Obilice novih naprav in zgodovinskih vzorcev med starej\xc5\xa1imi mediji ka\xc5\xbeejo, da so mediji kot orodja za hkratno uporabo bolj primerni v dolo\xc4\x8denih\xc2\xa0 kombinacijah kot v drugih: zvok lahko najbolje deluje so\xc4\x8dasno z vizualnimi mediji, medtem ko so mediji, ki zahtevajo pogoste in kompleksne interakcije (npr. pogovarjanje), najverjetneje \xc5\xa1e najbolj\xc5\xa1a dopolnitev zvo\xc4\x8dnih medijev, kot so radio ali osebni MP3 predvajalnik in potencialno manj primerne v kombinaciji z dana\xc5\xa1njim gledanjem televizije.\n_START_SECTION_\nKognitivne arhitekture\n_START_PARAGRAPH_\nVe\xc4\x8dopravilnost je precej pogosta tema raziskav o \xc4\x8dlove\xc5\xa1kem delovanju. Posebej zainteresirani so eksperimentalni psihologi ter kognitivni raziskovalci, saj so za ve\xc4\x8dopravilnost potrebne te\xc5\xbeke zahteve za \xc4\x8dlove\xc5\xa1ki informacijsko-procesni sistem; torej lahko tako zagotovi tudi globok vpogled v to, kako so komponente sistema funkcionalno organizirane in na kak\xc5\xa1en na\xc4\x8din se izvajajo. Raziskave o ve\xc4\x8dopravilnosti so pomembne tudi zaradi tega, ker je uspe\xc5\xa1no opravljanje ve\xc4\x8d stvari naenkrat klju\xc4\x8dno v dolo\xc4\x8denih odgovornih poklicih, kot so nadzorniki letalskega prometa. Kljub poskusom splo\xc5\xa1na teorija ve\xc4\x8dopravilnosti, ki bi bolj veljavno razlo\xc5\xbeila in napovedala lastnosti ve\xc4\x8dopravilnosti v razli\xc4\x8dnih kontekstih, do sedaj \xc5\xa1e ni bila razvita.\n_START_SECTION_\n4-D model mnogoterih virov\n_START_PARAGRAPH_\nTeorija mnogih virov se je razvijala nekaj desetletij in je razumela obna\xc5\xa1anje, tako v kontekstu laboratorijskega kot tudi uporabnega obna\xc5\xa1anja. Teorija kot njen 4-D model opisujeta enega od pristopov k razumevanju vpliva ve\xc4\x8dopravilnosti._NEWLINE_Christopher D. Wickens je v svojih analizah posku\xc5\xa1al razlo\xc5\xbeiti varianco glede u\xc4\x8dinkovitosti pri deljenju \xc4\x8dasa. Prek analiz je pri\xc5\xa1el do modela, ki je definiral dolo\xc4\x8dene dimenzije procesiranja informacij. Teorija uporablja vrednosti teh dimenzij, da bi ovrednotila motnje med opravili kot numeri\xc4\x8dno vrednost. Prva dimenzija so faze procesiranja, ki se nana\xc5\xa1ajo na zmo\xc5\xbenost delovnega spomina, da pri svojih opravilih \xc4\x8drpa iz razli\xc4\x8dnih virov od tistih, na katerih temelji izbor in izvr\xc5\xa1itev naloge. Druga dimenzija so kodi procesiranja, ki nakazujejo, da prostorska aktivnost uporablja razli\xc4\x8dne vire kot verbalna aktivnost, tako percepcija kot sam delovni spomin. Tretja dimenzija so "modalitete", ki lo\xc4\x8dijo med uporabo virov za avditivno na eni oziroma vizualno percepcijo na drugi strani. Zadnja dimenzija, ki je bila dodana v model, so vizualni kanali, ki sodijo med vizualne vire. Uspe\xc5\xa1nost pri razdelitvi \xc4\x8dasa med dvema opraviloma je tako odvisna od tega, kako se pri vsakem uporabljajo razli\xc4\x8dne od teh dimenzij. _NEWLINE_Namen dimenzij je, da model in z njim povezane opisane dihotomije uspe\xc5\xa1no postavljata vzporednice anatomiji mo\xc5\xbeganov. Drug kriterij za vzpostavljanje modelov je namen vpliva na odlo\xc4\x8ditve o dizajnu, predvsem na strategijo razporeditve na\xc4\x8dina ali prostora opravljanja nalog. Model se je izkazal za sorazmerno uspe\xc5\xa1nega, saj je bila nakazana visoka korelacija med napovedmi modela in pridobljenimi empiri\xc4\x8dnimi podatki. Njegov glavni namen je sicer napovedati relativne razlike pri ve\xc4\x8dopravilnosti glede na razli\xc4\x8dne pogoje in uporabljene vmesnike.\n_START_SECTION_\nEPIC arhitektura\n_START_PARAGRAPH_\nSimulacije ve\xc4\x8dopravilnosti so lahko izvedene na ra\xc4\x8dunalni\xc5\xa1kih modelih, ki temeljijo na Executive \xe2\x80\x93 Process Interactive Control (EPIC), ki predstavlja skupino modelov oziroma arhitektur za \xc4\x8dlove\xc5\xa1ko informacijske procese. Ti modeli dobro predstavljajo vzorce za reakcijske \xc4\x8dase in psiholo\xc5\xa1ko neodzivna obdobja tako v laboratorijsko strukturiranih situacijah kot tudi v realnih okoljih. Rezultati pridobljeni v teh raziskavah podpirajo ugotovitve dosedanjih \xc5\xa1tudij, ki pravijo, da se ve\xc4\x8dopravilnost opira na prilagodljive izvr\xc5\xa1ne kontrole, ki omogo\xc4\x8dajo znatno koli\xc4\x8dino \xc4\x8dasovnega prekrivanja med identifikacijo spodbud, izbir odzivov ter za trenutno opravilo. Tak\xc5\xa1no prekrivanje je dose\xc5\xbeeno skozi optimizirana opravila, razporejena na na\xc4\x8din, da zadostijo kriterijem o predhodnih navodilih o opravilih ter njihovi pomembnosti._NEWLINE_EPIC arhitektura je bila skupaj z modelom SRD (strategic response-deferment, ali \xe2\x80\x9cstrate\xc5\xa1ki odlog odziva\xe2\x80\x9d) uspe\xc5\xa1na pri svojih simulacijah ve\xc4\x8dopravilnosti, in s tem pripeljala do dolo\xc4\x8denih zaklju\xc4\x8dkov, ki se skladajo z lastnostmi \xc4\x8dlove\xc5\xa1kega uma. S tem je ta teoreti\xc4\x8dni okvir uspel primerno opisati uspe\xc5\xa1nost pri osnovnih primerih ve\xc4\x8dopravilnostih. Na podlagi tega je verjetno, da lahko EPIC in SRD model razlo\xc5\xbeita ter uspe\xc5\xa1no napovesta uspe\xc5\xa1nost ve\xc4\x8dopravilnosti tudi v kompleksnej\xc5\xa1ih situacijah v resni\xc4\x8dnem svetu._NEWLINE_EPIC arhitektura in SRD model sta dele\xc5\xbena dolo\xc4\x8denih kritik, ki jih lahko razvrstimo v tri skupine. Prve kritike se nana\xc5\xa1ajo na empiri\xc4\x8dne zmote oziroma napa\xc4\x8dne vsebinske predpostavke o ve\xc4\x8dopravilnosti. Pri teh kritikah Meyer in Kieras opozarjata, da so tudi kontradiktorni rezultati bili konsistentni z obstoje\xc4\x8dim teoreti\xc4\x8dnim okvirjem, kar pri kritikih nakazuje na nepopolno razumevanje delovanja modela in njegove arhitekture. Drugi sklop kritik se nana\xc5\xa1a na pretirano kompleksnost, ki pa je po mnenju omenjenih avtorjev potrebna, da lahko poosebi mo\xc4\x8d in ustvarjalnost \xc4\x8dlove\xc5\xa1kega sistema obdelave informacij. Zadnja skupina kritik se nana\xc5\xa1a na manjko mo\xc5\xbenosti napovedovanja, ki pa je po mnenju Meyerja in Kierasa vseeno mogo\xc4\x8da tudi pri obstoje\xc4\x8dem teoreti\xc4\x8dnem okvirju. _NEWLINE_Pri\xc4\x8dakovanja za prihodnost in nadaljnje analize so, da bo ta teoretski okvir postal lahko aplikativen na razli\xc4\x8dnih realisti\xc4\x8dnih podro\xc4\x8djih nalog, kot je na primer takti\xc4\x8dno odlo\xc4\x8danje. Zaradi svoje splo\xc5\xa1nosti in natan\xc4\x8dnosti, ki EPIC arhitekturo dela podobno lastnostim \xc4\x8dlove\xc5\xa1kih mo\xc5\xbeganov, lahko EPIC in ra\xc4\x8dunalni\xc5\xa1ki modeli ve\xc4\x8dopravilnosti prispevajo tudi k bolj uporabnim meritvam umske obremenitve, kar lahko doprinese k analizam \xc4\x8dlove\xc5\xa1kega pridobivanja spretnosti.\n_START_SECTION_\nACT-R in tematsko spoznanje\n_START_PARAGRAPH_\nTeorija, znana kot ACT-R \xc5\xbee nekaj desetletij velja za vodilno ra\xc4\x8dunalni\xc5\xa1ko teorijo \xc4\x8dlove\xc5\xa1kega spoznanja. Zaznavna sredstva, kot sta vid in nastopanje, ter gonilni vir omogo\xc4\x8dajo kanale, skozi katere spoznanje lahko sodeluje z zunanjim svetom. Vsak od teh virov je povezan z dolo\xc4\x8denim delom v mo\xc5\xbeganih, ki je vklju\xc4\x8den v dolo\xc4\x8dene procese. V sredi\xc5\xa1\xc4\x8du se nahaja proceduralno sredstvo \xe2\x80\x93 centralno sredstvo, ki koordinira ostala in skrbi za ciljno usmerjeno obna\xc5\xa1anje. Sredstva s proceduralnimi sredstvi komunicirajo prek\xc2\xa0\xc2\xbbodbojnikov\xc2\xab\xc2\xa0oz. za\xc4\x8dasnih skladi\xc5\xa1\xc4\x8dnih prostorov, ki informacije shranjujejo, dokler ne ste\xc4\x8dejo med sredstvi. Sredstva lahko izvajajo ve\xc4\x8dopravilnost \xc5\xbee sama po sebi. Gonilni oz. glavni sistem pa ve\xc4\x8d opravilnosti opravlja lahko hkrati, nekatere la\xc5\xbeje in nekatere malo zahtevnej\xc5\xa1e. Deklarativno mi\xc5\xa1ljenje je glavno sredstvo za shranjevanje informacij. Vsaka posebna enota informacije je kodirana kot del znanja, ki je povezan z ostalimi deli znanja. Ta del je razumljen kot vzorec nevronske aktivacije, ki je porazdeljen po regiji v mo\xc5\xbeganih. Deklarativno mi\xc5\xa1ljenje pa ne slu\xc5\xbei le shranjevanju, temve\xc4\x8d omogo\xc4\x8da tudi pridobitev procesov za priklic dolo\xc4\x8dene informacije, ko posameznik to \xc5\xbeeli. Glavno sredstvo v mislih, postopkovno sredstvo, je primarni generator na\xc5\xa1ih misli in vedenja. Postopkovno sredstvo shranjuje dele postopkovnih spretnosti, imenovanih proizvodi. Proizvodi zbirajo informacije iz ostalih sredstev in na podlagi teh informacij sredstvom po\xc5\xa1ilja nove informacije. Umska sredstva, deli in proizvodi so sestavni deli \xc4\x8dlove\xc5\xa1kega spoznanja. Skupaj oblikujejo okvir, v katerem lahko dolo\xc4\x8dimo obna\xc5\xa1anje za dolo\xc4\x8deno nalogo/opravilo._NEWLINE_Tematsko spoznanje ureja vme\xc5\xa1avanje dveh ali ve\xc4\x8d opravil. Deluje po \xc5\xa1tirih principih, ki gradijo pojme sredstev, delov in proizvodov. Prvi princip se imenuje princip spoznanja obdelave. Znanje je lahko predstavljeno kot skupek aktivnih spoznanj, od katerih je vsako posebej zadol\xc5\xbeeno za trenutno opravilo. Drugi je princip ekskluzivnega vira. To pomeni, da vsa sredstva izvr\xc5\xa1ijo procese ekskluzivno skozi eno opravilo na enkrat. Je eno glavnih principov, ki izhaja iz teorije ACT-R, torej posamezno sredstvo slu\xc5\xbei ekskluzivno enemu opravilu na enkrat. Naslednji je princip uporabnosti sredstva, kar pomeni, da teme pridobijo in spro\xc5\xa1\xc4\x8dajo sredstva na pohlepno-vljuden na\xc4\x8din. Zadnji pa je \xc5\xa1e princip re\xc5\xa1evanja konfliktov. Ko se ve\xc4\x8d spoznanj\xc2\xa0\xc2\xbbbojuje\xc2\xab\xc2\xa0za postopkovna sredstva, ima prednost tisto, ki je najbolj nujno. Ti principi spadajo v eno osnovnih teorij ve\xc4\x8dopravilnosti. _NEWLINE_Bolj tesno povezana s tematskim spoznanjem so prizadevanja o poenotenju \xc5\xa1irokega spektra empiri\xc4\x8dnih pojavov, in sicer z enotnim celostnim pristopom. Najbolj ob\xc5\xa1irno znana teorija je Wickensova teorija mnogih virov.'