b'\n_START_ARTICLE_\nGeorge Wald\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nRodil se je kot sin imigrantov judovskega rodu v New Yorku in odra\xc5\xa1\xc4\x8dal v Brooklynu, kjer je obiskoval tehni\xc5\xa1ko gimnazijo in deloval v amaterski gledali\xc5\xa1ki skupini. Slednje ga je spodbudilo da je vpisal \xc5\xa1tudij prava na Univerzi v New Yorku, ki pa ga ni prevzel, zato se je prepisal na medicino in diplomiral leta 1927. Takrat je njegovo pozornost pritegnila biologija, zato je vpisal podiplomski \xc5\xa1tudij zoologije na Univerzi Columbia. Tu je postal njegov mentor Selig Hecht, ki se je ukvarjal z zgodnjimi analizami fotokemi\xc4\x8dnih procesov, udele\xc5\xbeenih pri vidu. Wald se je v njegovem laboratoriju ukvarjal z raziskavami zmogljivosti vida in adaptacije na temo ter na to temo doktoriral leta 1932._NEWLINE_\xc5\xa0tipendija Nacionalnega raziskovalnega sveta (National research council) mu je omogo\xc4\x8dila podoktorsko usposabljanje v Nem\xc4\x8diji, kjer je delal v laboratorijih nekaterih od najuglednej\xc5\xa1ih biokemikov tistega \xc4\x8dasa. Raziskovalni obisk je pri\xc4\x8del v skupini nobelovca Otta Warburga v Berlinu. Tu je ugotovil, da je vidni pigment rodopsin po svojih lastnostih karotenoid, ki je po ekstrakciji in kemi\xc4\x8dni pretvorbi izkazoval enake absorpcijske lastnosti kot vitamin A. Takrat je bilo znano, da pomanjkanje vitamina A pri \xc4\x8dloveku med drugim povzro\xc4\x8da motnje vida, neposredna povezava pa je ostala neznanka. Zato je Wald na Warburgov predlog od\xc5\xa1el v Z\xc3\xbcrich h Paulu Karrerju, ki je tik pred tem razvozlal kemijsko zgradbo vitamina A in karotena beta. Dokazala sta, da mre\xc5\xbenice vseh preu\xc4\x8devanih \xc5\xbeivali vsebujejo vitamin A. Zadnja postaja je bil Meyerhofov laboratorij v Heidelbergu, vendar je postala Nem\xc4\x8dija med njegovo odsotnostjo nevaren kraj za Jude zaradi Hitlerjevega vzpona na oblast. Waldu je tako Nacionalni raziskovalni svet naro\xc4\x8dil, naj v roku nekaj mesecev zapusti dr\xc5\xbeavo. Ravno tisto poletje pa mu je po sre\xc4\x8dnem naklju\xc4\x8dju uspel preboj - dobil je ve\xc4\x8dje \xc5\xa1tevilo \xc5\xbeab, ki jim je ekstrahiral vidne pigmente in prvi\xc4\x8d opisal fotokemi\xc4\x8dni cikel: snov, ki se ob izpostavitvi svetlobi odcepi od rodopsina (imenoval jo je retinen) in pretvori v vitamin A, v temi pa poteka obraten proces in regeneracija rodopsina._NEWLINE_Wald se je vrnil v ZDA in naslednje leto deloval na oddelku za fiziologijo Univerze v Chicagu, nato pa je dobil mesto tutorja biokemije na Univerzi Harvard, kjer je ostal do konca svoje kariere. Delo je prekinila druga svetovna vojna, med katero se je ukvarjal z nujnej\xc5\xa1imi, voja\xc5\xa1ko uporabnimi raziskavami lastnosti vida, kot so ob\xc4\x8dutljivost na infrarde\xc4\x8de valovanje in opti\xc4\x8dne lastnosti o\xc4\x8desne le\xc4\x8de pri \xc4\x8dloveku. Leta 1944 je napredoval v izrednega in leta 1948 \xc5\xa1e v rednega profesorja na Harvardu. V teh letih je preverjal ugotovitve o fotokemi\xc4\x8dnem ciklu na drugih vrstah \xc5\xbeivali, med drugim na ribah v Oceanografskem in\xc5\xa1titutu Woods Hole, kamor je hodil vsako poletje raziskovat in predavat. Ugotovil je, da se vidni pigmenti sladkovodnih in morskih rib razlikujejo, lososi, ki se izvalijo v sladki vodi in odrastejo v morski, pa ob preobrazbi menjajo tip pigmenta. To ga je napeljalo na razmi\xc5\xa1ljanje o biokemi\xc4\x8dni evoluciji._NEWLINE_Potem se je preusmeril na pigmente v \xc4\x8depnicah in ugotovil, da se pigmenti z ob\xc4\x8dutljivostjo na razli\xc4\x8dne valovne dol\xc5\xbeine razlikujejo po retinenski komponenti. Retinen so takrat preimenovali v retinal, vitamin A pa v retinol. Waldova skupina je v sodelovanju z drugimi biokemiki razvozlala celoten cikel kemijskih pretvorb retinola (izkazalo se je, da je retinal samo aldehid retinola). V sklopu te zgodbe so odkrili tudi prvo biolo\xc5\xa1ko vlogo izomerizacije, ko so pokazali, da se cis- in trans- izomera razlikujeta po svetlobni ob\xc4\x8dutljivosti in kasneje \xc5\xa1e, da je izomerizacija pravzaprav tisto, kar se zgodi s pigmentom ob izpostavitvi svetlobi. Wald je v \xc4\x8dlanku predlagal tudi mehanizem, s katerim pride preko izomerizacije na koncu do vzdra\xc5\xbeenja fotoreceptorjev, vendar so kaskado reakcij, odgovorno za to, uspe\xc5\xa1no razvozlali \xc5\xa1ele desetletje po njegovi upokojitvi drugi raziskovalci._NEWLINE_Poleg raziskovalnega dela se je Wald proslavil tudi s pedago\xc5\xa1kim; v \xc4\x8dlanku v reviji Time je bil leta 1966 ozna\xc4\x8den za enega od desetih najbolj\xc5\xa1ih u\xc4\x8diteljev v dr\xc5\xbeavi. Ob \xc5\xa1tevilnih priznanjih, ki jih je prejemal od 50. let dalje, je postal tudi javno prepoznaven in se je pri\xc4\x8del javno izrekati o razli\xc4\x8dnih politi\xc4\x8dnih vpra\xc5\xa1anjih. Med drugim je aktivno nasprotoval vietnamski vojni (med enim od protestov v Washingtonu je bil tudi aretiran), jedrskem oboro\xc5\xbeevanju in razmahu oboro\xc5\xbeevanja nasploh med hladno vojno. Leta 1931 se je poro\xc4\x8dil s Frances Kingsley in imel z njo dva otroka. Z drugo \xc5\xbeeno, Ruth Hubbard, se je poro\xc4\x8dil leta 1958 in imel \xc5\xa1e z njo dva otroka.\n_START_SECTION_\nNagrade\n_START_PARAGRAPH_\nZa svoja odkritja na podro\xc4\x8dju biokemi\xc4\x8dnih procesov, udele\xc5\xbeenih pri vidu, je prejel \xc5\xa1tevilna priznanja. \xc5\xbde leta 1939 je prejel nagrado Eli Lily Ameri\xc5\xa1kega kemijskega dru\xc5\xa1tva, v 1950. letih pa so se nagrade kar vrstile. Prejel je Laskerjevo nagrado za temeljne medicinske raziskave (1953), Proctorjevo medaljo Zdru\xc5\xbeenja za raziskave v oftalmologiji (1955) in Rumfordovo nagrado Ameri\xc5\xa1ke akademije umetnosti in znanosti (1959). Leta 1967 si je z Ragnarjem Granitom in s Haldanom Hartlineom razdelil Nobelovo nagrado za fiziologijo ali medicino\xc2\xa0\xc2\xbbza njihova odkritja na podro\xc4\x8dju osnovnih kemi\xc4\x8dnih in fiziolo\xc5\xa1kih procesov, udele\xc5\xbeenih pri vidu\xc2\xab._NEWLINE_Poleg tega je bil sprejet za \xc4\x8dlana Nacionalne akademije znanosti ZDA in Ameri\xc5\xa1ke akademije umetnosti in znanosti, prejel pa je tudi \xc4\x8dastne doktorate ve\xc4\x8d univerz, med njimi Univerze v Bernu, Univerze v New Yorku in Univerze Yale.'