b'\n_START_ARTICLE_\nKarel Janez grof Herberstein\n_START_SECTION_\nIzvor in kariera\n_START_PARAGRAPH_\nIzhajal je iz \xc5\xa1tevilne rodbine Herbersteinov. Njegova star\xc5\xa1a sta bila dr\xc5\xbeavni grof de\xc5\xbeelni glavar \xc5\xa0tajerske Janez Ernest von Herberstein in Marija Doroteja grofica Dietrichstein, ki so imeli grad in gospostvo Hrastovec, kjer Karel pre\xc5\xbeivel rano mladost. Teologijo je \xc5\xa1tudiral na Univerzi v Salzburgu, ni pa jasnih podatkov o \xc4\x8dasu njegove ordinacije. Na podlagi posebne pape\xc5\xa1ke bule iz 23. aprila 1743 je bil 17. junija 1743 ustoli\xc4\x8den za korarja v \xc5\xa1kofiji v Trentu, star komaj 24 let. Kasneje je v letih 1757\xe2\x80\x9361 \xc5\xa1tudiral bogoslovje kot gojenec pra\xc5\xa1ke nad\xc5\xa1kofije v Nem\xc5\xa1kem bogoslovnem semeni\xc5\xa1\xc4\x8du\xc2\xa0\xc2\xbbcollegium germanicum - hungaricum\xc2\xab\xc2\xa0v Rimu. V 1. polovici 1769 je bil v diplomatski funkciji poslan na dunajski dvor ter se mudil tudi v Gradcu. Na dunajskem dvoru je pokazal svojo sposobnost in vdanost, in postal kandidat za koadjutorja ljubljanskega \xc5\xa1kofa Leopolda Jo\xc5\xbeefa Petazzija po smrti grofa Dauna, ki je prej imel to mesto. Zahtevi cerkvenega prava, da mora biti \xc5\xa1kofijski koadjutor tudi sam \xc5\xa1kof, se je zadostilo na ta na\xc4\x8din, da je dobil Herberstein obenem s koadjuturo 20. novembra 1769 \xc5\xa1e naslov \xc5\xa1kofa v severnonem\xc5\xa1kem mestecu Minden. Novo funkcijo je za\xc4\x8del opravljati \xc5\xa1ele poleti 1770. Ko je \xc5\xa1kof Petazzi 28. novembra 1772 umrl, Herbersteinu ni bila potrebna nova umestitev (5. decembra je dobil \xc5\xa1kofijo formalno v posest ter bil instaliran; na obvestilo o spremembi so mu odgovorili z Dunaja 9. decembra 1772, iz Rima 3. februarja 1773). Leta 1784 je cesar Jo\xc5\xbeef II. planiral dvigniti ljubljansko \xc5\xa1kofijo v nad\xc5\xa1kofijo in Herbersteina v nad\xc5\xa1kofa, vendar ta ni dobil potrditve iz Rima in tako ostal do smrti\xc2\xa0\xc2\xbbprvi nominirani ljubljanski nad\xc5\xa1kof\xc2\xab. Po vrsti bolezni, ki so ga pri\xc4\x8dele te\xc5\xbeiti, je 7. oktobra 1787 umrl od kapi._NEWLINE_\xc5\xa0kof Herberstein celo na portretu v moderni lasulji iz tiste dobe, ko je \xc5\xbee bil predlagan za nad\xc5\xa1kofa, predstavlja visoko inteligentnega aristokrata, kar je tudi bil. Govoril in pisal je po latinsko, francosko, italijansko in nem\xc5\xa1ko. S sloven\xc5\xa1\xc4\x8dino se je seznanil v mladih letih v Hrastovcu, vendar je ni obvladal v tolik\xc5\xa1ni meri, da bi mogel v njej pridigati. Bil je vsestransko izobra\xc5\xbeen, in njegov interes je bil posve\xc4\x8den stroki, teolo\xc5\xa1kim in cerkvenopoliti\xc4\x8dnim vpra\xc5\xa1anjem. Njegova biblioteka je obsegala 995 \xc5\xa1tevilk, med katerimi je velika ve\xc4\x8dina teolo\xc5\xa1kih in nekaj zgodovinskih. Nedvomno je bil janzenist. Bil je izrecen nasprotnik jezuitom, o redovih pa menil, da so se pre\xc5\xbeiveli in da za versko \xc5\xbeivljenje ne bi bilo posebne \xc5\xa1kode, \xc4\x8de bi jih vlada tudi vse ukinila; molitev je morala po njegovih mislih\xc2\xa0\xc2\xbbobstajati bolj v ob\xc4\x8dutkih nego besedah, in imeti naravnost namen, ljudi pobolj\xc5\xa1evati in delati \xc4\x8dednostnej\xc5\xa1e\xc2\xab, medtem ko ni cenil niti bratov\xc5\xa1\xc4\x8din, niti pobo\xc5\xbenosti kakor so romanje, kri\xc5\xbeev pot, devetdnevnice in podobno, niti blagoslavljanja podob, kri\xc5\xbeev in ro\xc5\xbenih vencev ter progla\xc5\xa1al za\xc2\xa0\xc2\xbbbrezumno bajko\xc2\xab\xc2\xa0in\xc2\xa0\xc2\xbbneznatno pobo\xc5\xbenjakarstvo\xc2\xab\xc2\xa0sploh marsikaj, kar je veljalo za va\xc5\xbeen \xc4\x8dinitelj verskega \xc5\xbeivljenja; menil je, da\xc2\xa0\xc2\xbbker zunanja strogost (do lastnega telesa) malo pomaga, tako dela \xc4\x8dloveka notranja bla\xc5\xbeenost sre\xc4\x8dnega \xc4\x8dasno in ve\xc4\x8dno\xc2\xab. Herberstein si koadjutorske pozicije ni mogel utrditi, \xc4\x8deravno se je pape\xc5\xa1ka bula o njegovih pravicah javno v stolnici pre\xc4\x8ditala. Ko je prispel v Ljubljano Petazzi, mu sicer ni nehal na Dunaj izra\xc5\xbeati svojega veselja nad njegovim imenovanjem in njegovo vnemo, a v resnici se je vkljub bolezni in potrebi ljubosumno oklepal svojih pravic, zavra\xc4\x8dal vsako namigavanje, da bi naklonil Herbersteinu kak beneficij ali tudi samo stanovanje in hrano v dvorcu in sku\xc5\xa1al \xc5\xa1e naprej upravljati \xc5\xa1kofijo brez koadjutorja. Med vplivnimi duhovniki \xc5\xa1kofove okolice je na\xc5\xa1el Herberstein sicer mnogo plemi\xc4\x8dev, a po vsej priliki malo somi\xc5\xa1ljenikov. (Kanoniki so bili ob Herbersteinovem prihodu 1770 sami plemi\xc4\x8di).\n_START_SECTION_\nLjubljanski \xc5\xa1kof\n_START_PARAGRAPH_\nHerberstein se je z vnemo lotil reform, ki so mu jih predpisovale njegove doktrine, a omogo\xc4\x8dali vladni ukrepi. \xc5\xa0kofijski dvorec se je ravno popravljal in kot \xc5\xa1kof je \xc5\xbeivel do 1778 brez udobnosti (stanoval je 1773/4 v cesarskem \xc5\xa1pitalu v Fran\xc4\x8di\xc5\xa1kanski ul., 1775/8 v semeni\xc5\xa1\xc4\x8du). V letih 1774 in 1775 je bil\xc2\xa0\xc2\xbbnajvi\xc5\xa1ji \xc5\xa1tudijski predsednik\xc2\xab, 1779/80 pa predsednik knji\xc5\xbeno-revizijske komisije. Imel je jasen na\xc4\x8drt. Velika njegova skrb je bila reforma bogoslovnega pouka in v tej zvezi iskanje oseb, ki jih je imel za primerne. Menil je, da bi bilo pomembno za cerkveno upravo Kranjske in zlasti tudi za janzenisti\xc4\x8dno propagando, \xc4\x8de bi se nova gori\xc5\xa1ka in stara ljubljanska \xc5\xa1kofija zdru\xc5\xbeili. Ugoden trenutek za to se mu je zdela smrt gori\xc5\xa1kega nad\xc5\xa1kofa V. M. Attemsa 18. februarja 1774. Ve\xc4\x8d njegovih odlokov pri\xc4\x8da o strogem du\xc5\xa1nem pastirju, ki ho\xc4\x8de dvigniti moralo duhovnikov (med drugim jim 1773 naro\xc4\x8da, naj \xc5\xbeive nravno, se ogibajo gonje za posvetnimi stvarmi, vneto pridigujejo; leta 1773 pa, da naj se vsi, ki so zavezani ma\xc5\xa1evati in opravljati brevir, strogo dr\xc5\xbee obrednika. Ukazal je, da naj duhovniki vedno nosijo tonzuro, kolar, \xc4\x8drno duhovni\xc5\xa1ko obla\xc4\x8dilo). Uveljavil je marsikaj, kar so njegovi predniki zanemarili (reden kr\xc5\xa1\xc4\x8danski nauk za mladino in odrasle ob nedeljah in praznikih; velikono\xc4\x8dno izpra\xc5\xa1evanje za odrasle). Herberstein je imel v tem \xc4\x8dasu za svojo histori\xc4\x8dno nalogo, da ogrne jo\xc5\xbeefinske cerkvene reforme s cerkveno sankcijo. (Jo\xc5\xbeefinske reforme so prinesle med dr. dekrete o cenzuri in svobodi tiska, o toleranci, o ukinjanju samostanov, o razdelitvi prevelikih far, o generalnih semeni\xc5\xa1\xc4\x8dih, o ureditvi slu\xc5\xbebe bo\xc5\xbeje, o odpravi bratov\xc5\xa1\xc4\x8din in skupnih pobo\xc5\xbenosti.)_NEWLINE_Zasluga Herbersteina je, da se je problem nove ureditve \xc5\xa1kofijskih mej na\xc4\x8del ter po 5 letnih pogajanjih tako re\xc5\xa1il, da se je oblast ljubljanske \xc5\xa1kofije raztegnila na vso kranjsko (19. junija 1786 je Herberstein odstopil \xc5\xa1tajerske in koro\xc5\xa1ke \xc5\xbeupnije lavantinskemu in kr\xc5\xa1kemu \xc5\xa1kofu; 1. junija 1787 so te spremembe na \xc5\xa0tajerskem in Koro\xc5\xa1kem stopile v veljavo). Proti samostanom je Herberstein 1781 predlagal radikalnej\xc5\xa1e ukrepe kot jih je Jo\xc5\xbeef sprejel, saj je \xc5\xbeelel redovnike sploh povsem odstraniti iz du\xc5\xa1nega pastirstva. Cesar Jo\xc5\xbeef II. je od leta 1782 do 1786 na Kranjskem ukinil 13 samostanov. Vztrajno je sodeloval tudi pri ostalih akcijah za novo zunanjo ustavo cerkve na Kranjskem: regulaciji \xc5\xbeupnij (sogla\xc5\xa1al je z na\xc4\x8drtom, da se ustanovi novih 25 \xc5\xbeupnij, 25 kooperatur, 172 lokalnih kaplanij; v Ljubljani se je 1783 ustanovila nova fara v Trnovem, pri fran\xc4\x8di\xc5\xa1kanih in sv. Jakobu 1785; dvorni dekret iz 1785 je potem dovolil 20 \xc5\xbeupnij, 122 lokalnih kaplanij); preureditvi arhidiakonatov v dekanate, vseh\xc2\xa0\xc2\xbbbeneficia simplicia\xc2\xab\xc2\xa0v\xc2\xa0\xc2\xbbbeneficia curata\xc2\xab; uvedbi novega sistema pri nastavljanju kaplanov; preosnovi duhovni\xc5\xa1kih dohodkov, uprave cerkvenega premo\xc5\xbeenja, ustvarjanju verskega zaklada itd._NEWLINE_\xc5\xa0kof Herberstein je gledal na prizadevanja za regeneracijo slovenskega jezika brez predsodkov ter govoril v posvetilu katekizma cesarici z umevanjem o\xc2\xa0\xc2\xbbSlavische oder Krainerische Sprache\xc2\xab\xc2\xa0in o veselju, ki ga ima nad prevodom\xc2\xa0\xc2\xbbdie Slavische Nation\xc2\xab\xc2\xa0(Japelj je rabil tu\xc2\xa0\xc2\xbbslavenski jezik\xc2\xab\xc2\xa0in\xc2\xa0\xc2\xbbSlavenci\xc2\xab), a vendar: Zoisovo edino ohranjeno pismo iz leta 1776 ne dovoljuje sklepa, da bi bil spadal Herberstein kdaj v Zoisov preporoditeljski krog._NEWLINE_Narod, ki se je po veliki ve\xc4\x8dini oklepal starega verskega udejstvovanja, ga ni maral, in precej udoma\xc4\x8deni so bili najbr\xc5\xbe o njem izrazi, kakor\xc2\xa0\xc2\xbbdvorni lizun\xc2\xab\xc2\xa0\xc2\xbbluteran\xc2\xab,\xc2\xa0\xc2\xbblutrovska lasulja\xc2\xab,\xc2\xa0\xc2\xbbframason\xc2\xab\xc2\xa0in pod. Celo v vladnih ljubljanskih krogih je imel mnogo nasprotnikov, med katere je spadal najbr\xc5\xbe tudi de\xc5\xbeelni glavar Lamberg. Spori z biv\xc5\xa1imi prista\xc5\xa1i so ve\xc4\x8dali \xc5\xa1tevilo njegovih nasprotnikov tudi v krogih, ki niso bili za jo\xc5\xbeefinske reforme ni\xc4\x8d manj vneti od Herbersteina. Njegove doktrine in prakse so izzvale odpor katoli\xc5\xa1kih krogov. Rimsko kurijo in pape\xc5\xbea Pija VI. je najbolj zmotil njegov stavek o toleranci in sicer kot hereti\xc4\x8dno oku\xc5\xbeen (\xc2\xbbhaeretica labe infectus\xc2\xab). To je imelo odjek, ko je postalo aktualno vpra\xc5\xa1anje njegovega imenovanja za nad\xc5\xa1kofa. In \xc4\x8deprav je njegova pisna izjava pape\xc5\xbeu prispela, \xc5\xbee po njegovi smrti, je menda pape\xc5\xbe menil, da ni dovolj, da bi ga imenoval za nad\xc5\xa1kofa.'