b"\n_START_ARTICLE_\nAlexander Graham Bell\n_START_SECTION_\nZgodnja leta\n_START_PARAGRAPH_\nBell se je rodil v Edinburghu 3. marca 1847. Svet okrog njega ga je zelo zanimal, zbiral je primerke rastlin in \xc5\xbee kot otrok je delal \xc5\xa1tevilne poskuse. Sosed mu je celo posodil majhno delavnico, kjer je lahko eksperimentiral. Mati je podpirala tudi njegov velik talent za umetnost, poezijo in glasbo. \xc4\x8ceprav je bil miren in tih, je obvladal mimiko in glasovne trike, s katerimi je zabaval doma\xc4\x8de goste. Materina gluhota ga je globoko prizadela (sluh je za\xc4\x8dela izgubljati, ko je bilo Bellu 12 let), zato se je nau\xc4\x8dil znakovne govorice. Nau\xc4\x8dil se je govoriti v jasnih in mehkih tonih, da ga je mati lahko razumela. Njegova izku\xc5\xa1nja z gluho materjo ga je spodbudila, da je za\xc4\x8del preu\xc4\x8devati akustiko._NEWLINE_\xc5\xbde Bellov o\xc4\x8de je delal z gluhonemimi. Sku\xc5\xa1al jih je nau\xc4\x8diti pravilne izgovorjave besed in branja z ustnic. Alexandra in njegove brate je nau\xc4\x8dil zapisa foneti\xc4\x8dnih simbolov - vidni govor (Visible Speech). Mladi Bell je postal tako spreten, da je o\xc4\x8deta celo spremljal na njegovih javnih demonstracijah. Ob\xc4\x8dinstvo je navdu\xc5\xa1eval s svojo interpretacijo latin\xc5\xa1\xc4\x8dine,gal\xc5\xa1\xc4\x8dine in celo sanskrta.\n_START_SECTION_\nPrvi poskusi z zvokom\n_START_PARAGRAPH_\nO\xc4\x8de je spodbudil Alexandrovo zanimanje za govor leta 1863, ko sta si ogledala izum sira Charlesa Wheatstonea. Njegov preprost mehani\xc4\x8dni mo\xc5\xbe je simuliral \xc4\x8dlove\xc5\xa1ke glasove. Alexander je bil nad\xc2\xa0\xc2\xbbrobotom\xc2\xab\xc2\xa0tako navdu\xc5\xa1en, da je z bratovo pomo\xc4\x8djo izdelal svojo robotsko glavo. Njun izum je bil neverjetno podoben \xc4\x8dlove\xc5\xa1ki glavi, ki je bila zmo\xc5\xbena izgovoriti nekaj besed. Poskuse z zvokom je delal tudi na doma\xc4\x8dem terierju. Z malo prepri\xc4\x8devanja so obiskovalci verjeli, da je pes izgovarjal: \xc2\xbbHow are you doing grandma?\xc2\xab\xc2\xa0Sli\xc5\xa1ati pa je bilo: \xc2\xbbOv ah oo ga ma ma\xc2\xab. Bell se je za\xc4\x8del resno ukvarjati z zvokom. Toda revolucionarne eksperimente na tem podro\xc4\x8dju je v Nem\xc4\x8diji \xc5\xbee delal Hermann von Helmholtz; po prevodu nem\xc5\xa1ke knjige Sensations of tone, je Bell postavil temelje svojemu delu s prenosom zvoka._NEWLINE_Leta 1865 se je dru\xc5\xbeina preselila v London. Bell je \xc5\xa1tudiral na univerzi v Londonu, obenem pa je o\xc4\x8detu pomagal pri njegovemu delu z gluhonemimi. To ga je privedlo do \xc5\xa1ole za gluhe, ki jo je vodila Susanna E. Hull. Njegovi prvi u\xc4\x8denki sta bili gluhonemi deklici, ki sta pod Bellovim vodstvom zelo napredovali._NEWLINE_Leta 1870 je Bell z dru\xc5\xbeino (oba brata sta umrla za tuberkulozo) potoval v Kanado. Blizu mesta Barndford v Ontariu so kupili kmetijo, kjer je Bell postavil lastno delavnico. Nadaljeval je s prou\xc4\x8devanjem \xc4\x8dlove\xc5\xa1kega glasu, nau\xc4\x8dil se je nega govora. Delal je \xc5\xa1tevilne poskuse, ki so temeljili na Helmholtzovem delu z elektriko in zvokom. Oblikoval je klavir, ki je s pomo\xc4\x8djo elektrike prena\xc5\xa1al glasbo na daljavo. Z o\xc4\x8detom sta nameravala ustanoviti \xc5\xa1olo vidnega govora. V Montrealu pa so Bellu ponudili mesto u\xc4\x8ditelja vidnega govora.\n_START_SECTION_\nTelefon\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1874 je Bell eksperimentiral s fonografom, peresu podobno napravo, ki je risala obliko zvo\xc4\x8dnih valov s sledenjem njihovih vibracij. Menil je, da bi bilo mogo\xc4\x8de ustvariti valovanje elektri\xc4\x8dnih tokov, ki bi se ujemalo z zvo\xc4\x8dnim valovanjem. Bell je bil prepri\xc4\x8dan, da lahko ve\xc4\x8ddelna kovinska palica ugla\xc5\xa1ena na razli\xc4\x8dnih frekvencah kot harfa, spremeni valovanje v zvok. Toda modela, na katerem bi predstavil svoje zamisli, ni imel._NEWLINE_Leta 1874 so se telegrafska sporo\xc4\x8dila hitro \xc5\xa1irila po svetu. Predsednik telegrafske zveze William Orton je pooblastil Thomasa Edisona in Elisho Grayja za iskanje uspe\xc5\xa1nej\xc5\xa1ih na\xc4\x8dinov uporabe telegrafa._NEWLINE_Bell je svoje delo predstavil Gardinerju Hubbardu in Thomasu Sandersu in bogata mo\xc5\xbea sta njegove poskuse z zvokom, finan\xc4\x8dno podprla. Urejanje patentov je prevzel Anthony Pollok._NEWLINE_Marca leta 1875 sta Bell in Pollok obiskala slavnega znanstvenika Josepha Henryja. Prosila sta ga za njegovo mnenje o Bellovih napravah, ki bi lahko prevajale \xc4\x8dlove\xc5\xa1ki glas. Henryjevo navdu\xc5\xa1enje je Bella spodbudilo za nadaljevanje poskusov. Toda Bell ni imel opreme in sposobnosti, da bi lahko zgradil model po svojih zamislih. Vse to se je spremenilo, ko je spoznal Thomasa Watsona, izku\xc5\xa1enega elektri\xc4\x8dnega in\xc5\xbeenirja in mehanika._NEWLINE_S finan\xc4\x8dno pomo\xc4\x8djo Hubbarda in Sandersa je Bell lahko najel Watsona kot pomo\xc4\x8dnika pri svojem delu. Eksperimentirala sta z akusti\xc4\x8dno telegrafijo. 2. junija 1875 je Watson po nesre\xc4\x8di izpulil enega od kovinskih trsov. Bell je na sprejemajo\xc4\x8dem koncu \xc5\xbeice sli\xc5\xa1al prizvoke kovinskega jezi\xc4\x8dka, nujne za prenos zvoka. To je Bellu dokazalo, da je za prenos govora potrebna le ena in ne ve\xc4\x8d kovinskih palic oz. jezi\xc4\x8dkov. To je vodilo do preprostih telefonov, ki so prena\xc5\xa1ali \xc4\x8dlove\xc5\xa1kemu glasu podobne zvoke, vendar ne jasnih glasov.\n_START_SECTION_\nDirka do pisarne s patenti\n_START_PARAGRAPH_\nMedtem je z akusti\xc4\x8dno telegrafijo eksperimentiral tudi Gray in razmi\xc5\xa1ljal o mo\xc5\xbenostih prenosa zvoka z vodnim oddajnikom. 14. februarja 1876 je Gray prijavil svoj patent. Istega jutra je Bellov odvetnik izpolnil patentno prijavo za telefon v lokalnem patentnem uradu. Zahteval je, da vi\xc5\xa1ji uradnik Zenas Fisk Wilber takoj potrdi in evidentira patent. To ni bilo v skladno s pravili patentnega urada, saj je moral najprej sprejeti ni\xc5\xbeji uradnik, \xc5\xa1ele nato vi\xc5\xa1ji. Ker pa je bil odvetnik stalna stranka urada, je Wilber privolil. Pet dni kasneje je Wilber opazil, da sta si patent Graya in Bella zelo podobna. \xc5\xa0e zmeraj obstaja vpra\xc5\xa1anje, kdo je v resnici izumil telefon, \xc4\x8deprav izum priznavajo Bellu._NEWLINE_14. februarja 1876 je bil Bell v Bostonu. Hubbard, ki je pla\xc4\x8deval stro\xc5\xa1ke Bellovega dela, je njegovemu odvetniku naro\xc4\x8dil, naj prijavi patent za telefon. To sta storila brez Bellove vednosti. Patent \xc5\xa1tevilka 174465 je bil izdan Bellu 7. marca 1876 kot \xc2\xbbnaprava, ki telegrafsko prena\xc5\xa1a glasove s povzro\xc4\x8danjem elektri\xc4\x8dnih valov, ki so podobni vibracijam zraka, ki spremljajo govor ali drug zvok\xc2\xab._NEWLINE_Tri dni po tem, ko je bil patent izdan, je Bell eksperimentiral z vodnim oddajnikom. Uporabljal je me\xc5\xa1anico kisline in vode. Vibracije zaslonke so povzro\xc4\x8dile nihanje igle v vodi, ki je spreminjala elektri\xc4\x8dno napetost v elektri\xc4\x8dnem krogu. Ko je Bell spregovoril slavni stavek: \xc2\xbbGospod Watson \xe2\x80\x94 Pridite k meni \xe2\x80\x94 Rad bi vas videl,\xc2\xab\xc2\xa0 v vodni oddajnik, je Watson, stoje\xc4\x8d na sprejemajo\xc4\x8dem koncu, besede jasno sli\xc5\xa1al. Bellov uspe\xc5\xa1ni poskus Grayjevega vodnega oddajnika je dokazal, da je mo\xc5\xbeno \xc4\x8dlove\xc5\xa1ki glas elektri\xc4\x8dno prenesti. Kasneje je Bell elektromagnetni telefon \xc5\xa1e izbolj\xc5\xa1al in ni ve\xc4\x8d uporabljal vodnega oddajnika v javnih predstavitvah._NEWLINE_Bistvo telefona je, da na strani oddajnika zvok spremeni v elektromagnetno valovanje na strani sprejemnika pa to valovanje spremeni v zvok._NEWLINE_Bell je svoj izum kasneje predstavil Pedru II. Brazilskemu, lordu Kelvinu, priznanemu \xc5\xa1kotskemu znanstveniku, in celo kraljici Viktoriji, ki je njegov izum ozna\xc4\x8dila za \xc2\xbbizredno nenavaden.\xc2\xab_NEWLINE_Podjetje The Bell Telephone Company je bilo za tr\xc5\xbeenje izuma ustanovljeno leta 1877 in do leta 1886 je imelo telefon v ZDA nad 150.000 ljudi._NEWLINE_Bell je umrl 2. avgusta 1922 v starosti 75 let. \xc5\xbdena Mabel je med dolgotrajno boleznijo skrbela zanj. Pokopan je bil na vrhu gore Beunn Bhreagh, s pogledom na jezero Bras d'Or."