b'\n_START_ARTICLE_\nVladislav Fabjan\xc4\x8di\xc4\x8d\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nVladislav Fabjan\xc4\x8di\xc4\x8d, brat novelista M. Fabjan\xc4\x8di\xc4\x8da je kon\xc4\x8dal gimnazijo v Ljubljani (1912), nato \xc5\xa1tudiral na filozofski fakulteti na Dunaju, v Beogradu, \xc5\xbdenevi in Fribourgu, kjer je diplomiral. Na prelomu 1912/1913 je delal v uredni\xc5\xa1tvu mese\xc4\x8dnika Preporod, vanj je pisal in bil zelo aktiven preporodovec. V za\xc4\x8detku julija 1914 je bil prostovoljec v srbski vojski, bil ranjen v bitki na Ceru, nato delal v srbskem zunanjem ministrstvu v \xc5\xbdenevi. Po koncu vojne je bil \xc4\x8dlan jugoslovanske mirovne delegacije v \xc5\xbdenevi in Parizu, nazadnje odpoklican zaradi obto\xc5\xbebe, da je komunist._NEWLINE_Udele\xc5\xbeil se je vukovarskega kongresa KPJ in bil do decembra 1920 urednik Rde\xc4\x8dega praporja ter bil na listi KPJ izvoljen za poslanca v beograjski parlament. Po sprejetju zakona o za\xc5\xa1\xc4\x8diti dr\xc5\xbeave je pobegnil v Italijo, od tam v \xc5\xa0vico, Avstrijo in Nem\xc4\x8dijo. Spomladi 1922 se je vrnil v Ljubljano. 1. maja 1923 se je zaposlil v arhivu na magistratu v Ljubljani in se umaknil iz politi\xc4\x8dnega \xc5\xbeivljenja. Opravljal je \xc5\xa1e funkcijo predsednika Zveze vojnih dobrovoljcev (1925-1928) ter pisal v Jutro \xc4\x8dlanke o zunanji politiki.'