b'\n_START_ARTICLE_\nMarko Blasutig\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nRodil se je v slovenski dru\xc5\xbeini v kraju Polje (sedaj ital. Puoie) pri \xc5\xa0petru Slovenov, ki je dala Cerkvi tri brate duhovnike. Stopil je v red stigmatincev (stigme; v kr\xc5\xa1\xc4\x8danski veri: znamenja /Kristusovih/ ran na telesu verskih gore\xc4\x8dnikov) in po ma\xc5\xa1ni\xc5\xa1kem posve\xc4\x8denju 1938 od\xc5\xa1el na Kitajsko. Tu je bil misijonar deset let. Komunisti\xc4\x8dni re\xc5\xbeim, ki je pri\xc5\xa1el na oblast leta 1949 ga je najprej zaprl, potem pa izgnal iz dr\xc5\xbeave. Vrnil se je v Italijo, kjer pa je ostal le malo \xc4\x8dasa. Predstojniki so ga poslali na Tajsko, kjer se je posvetil \xc5\xa1olski mladini in postal ravnatelj Dow Roong Collge v kraju Pukhet. Tajska je postala njegova druga domovina._NEWLINE_Nekaj let pred smrtjo se je vrnil v Italijo in te\xc5\xbeko zbolel. Sam ni mogel ve\xc4\x8d hoditi, premikal se je lahko le z invalidskim vozi\xc4\x8dkom. Domoto\xc5\xbeje po Tajski pa je bilo tako mo\xc4\x8dno, da se je vrnil v Pukhet in tam umrl.'