b'\n_START_ARTICLE_\nCeli\xc4\x8dni avtomat\n_START_PARAGRAPH_\nC\xc3\xa9li\xc4\x8dni avtom\xc3\xa1t (okraj\xc5\xa1ava CA) je diskretni model, ki ga raziskujejo teorija izra\xc4\x8dunljivosti, matematika in teoreti\xc4\x8dna biologija. Vsebuje pravilno mre\xc5\xbeo celic, ki je vsaka v kon\xc4\x8dnem \xc5\xa1tevilu stanj. Mre\xc5\xbea ima lahko kon\xc4\x8dno \xc5\xa1tevilo razse\xc5\xbenosti. Tudi \xc4\x8das je diskreten in stanje celice v \xc4\x8dasu t je funkcija stanj kon\xc4\x8dnega \xc5\xa1tevila celic (okolic) v \xc4\x8dasu t - 1. Te okolice so izbira celic relativno glede na izbrano celico in se ne spreminjajo, \xc4\x8deprav je celica sama lahko v okolici in po navadi ne spada vanjo. Vsaka celica ima svoje pravilo za naslednje stanje, ki temelji na vrednosti njene okolice. Ko se uveljavijo ta pravila za vse celice v mre\xc5\xbei, nastane nova generacija celic.\n_START_SECTION_\nPregled\n_START_PARAGRAPH_\nEn na\xc4\x8din simulacije dvorazse\xc5\xbenega celi\xc4\x8dnega avtomata je s pomo\xc4\x8djo neskon\xc4\x8dnega lista milimetrskega papirja in z mno\xc5\xbeico pravil za naslednjo generacijo celic. Vsak kvadratek je\xc2\xa0\xc2\xbbcelica\xc2\xab\xc2\xa0in vsaka celica ima lahko dve stanji, \xc4\x8drno in belo. Okolica celice je 8 kvadratov, ki se jo dotikajo. Za tak\xc5\xa1no celico in njene sosede je \xc5\xa1tevilo mo\xc5\xbenih vzorcev enako 512 (2\xe2\x81\xb9). Za vsak od 512 mo\xc5\xbenih vzorcev tabela pravil navaja ali je osrednja celica v naslednjem \xc4\x8dasovnem intervalu \xc4\x8drna ali bela. Conwayjeva igra \xc5\xbeivljenja je priljubljena razli\xc4\x8dica tega modela._NEWLINE_Po navadi se privzame da vsaka celica v vesolju za\xc5\xbeivi v istem stanju, razen za kon\xc4\x8dno \xc5\xa1tevilo celic v drugih stanjih, kar se velikokrat imenuje konfiguracija. \xc5\xa0e bolj v splo\xc5\xa1nem se dopu\xc5\xa1\xc4\x8da da se vesolje pri\xc4\x8dne pokrito s periodi\xc4\x8dnim vzorcem in le kon\xc4\x8dno \xc5\xa1tevilo celic kr\xc5\xa1i ta vzorec. Zadnja podmena je obi\xc4\x8dajna v enorazse\xc5\xbenih celi\xc4\x8dnih avtomatih._NEWLINE_Celi\xc4\x8dni avtomati se pogosto simulirajo na kon\xc4\x8dni in manj na neskon\xc4\x8dni mre\xc5\xbei. V dveh razse\xc5\xbenostih je vesolje pravokotnik in ne neskon\xc4\x8dna ravnina. O\xc4\x8ditni problem na kon\xc4\x8dnih mre\xc5\xbeah predstavljajo robne celice. Njihovo obravnavanje bo vplivalo na vrednosti vseh celic v mre\xc5\xbei. Ena mo\xc5\xbena re\xc5\xa1itev je, da se tem to\xc4\x8dkam dopustijo konstantne vrednosti. Drugi na\xc4\x8din je druga\xc4\x8dna opredelitev okolice zanje. Lahko se jim dodeli manj sosedov, vendar je treba zato za robne celice dolo\xc4\x8diti nova pravila. Robne celice se obravnava kot da so urejene po svitku: kadar ena izgine na vrhu, se pojavi na odgovarjajo\xc4\x8di legi na dnu, in kadar izgine na levi, se pojavi na desni. To je podobno neskon\xc4\x8dnemu periodi\xc4\x8dnemu tlakovanju in se pri parcialnih diferencialnih ena\xc4\x8dbah v\xc4\x8dasih obravnava kot periodi\xc4\x8dni robni pogoji. To se lahko predstavlja tako, da se sklopi levi in desni rob pravokotnika, in se dobi cev, nato se sklopi zgornji in spodnji rob cevi, da se dobi svitek. Vesolja drugih razse\xc5\xbenosti se obravnavajo podobno. Tudi tukaj gre za re\xc5\xa1evanje robnih problemov z okolicami. V enorazse\xc5\xbenem celi\xc4\x8dnem avtomatu je okolica celice x\xe1\xb5\xa2\xe1\xb5\x97, kjer je t \xc4\x8dasovni korak (navpi\xc4\x8dno) in i indeks (vodoravno) v eni generaciji, enaka {x\xe1\xb5\xa2\xe2\x88\x921\xe1\xb5\x97\xe2\x81\xbb\xc2\xb9, x\xe1\xb5\xa2\xe1\xb5\x97\xe2\x81\xbb\xc2\xb9, x\xe1\xb5\xa2\xe2\x82\x8a\xe2\x82\x81\xe1\xb5\x97\xe2\x81\xbb\xc2\xb9}. Problemi nastopijo ko se okolica na levem robu nana\xc5\xa1a na zgornjo levo celico, ki kot njena okolica ni v celi\xc4\x8dnem prostoru.'