b'\n_START_ARTICLE_\nKatarina, pav in jezuit\n_START_SECTION_\nVsebina romana\n_START_PARAGRAPH_\nGlavna nit romana je ljubezenski trikotnik med nekdanjim jezuitom, oskrbnikovo h\xc4\x8derko Katarino Poljanec in stotnikom cesarske vojske Francem Henrikom Windischem, ki ga Katarina imenuje pav. Dogaja se v 18. stoletju, med letoma 1756 in 1773. Katarina se zaradi neusli\xc5\xa1ane ljubezni do pava kljub o\xc4\x8detovem nasprotovanju odlo\xc4\x8di za romanje v Kelmorajn, do Zlate skrinje. Na poti skozi avstrijske in nem\xc5\xa1ke de\xc5\xbeele se romarjem v \xc5\xa1estem poglavju pridru\xc5\xbei Simon, ki se zaljubi v Katarino. Romanje se kmalu sprevr\xc5\xbee v izgrede, saj se v mestu Landshut zapletejo v prepir s tamkaj\xc5\xa1njimi doma\xc4\x8dini, spor pa povzro\xc4\x8di o\xc4\x8dak s Ptuja, ki ima vlogo zgodbarja. Mesto je uni\xc4\x8deno. Dogodku Simon in Katarina ne prisostvujeta, saj sta se od romarjev odcepila \xc5\xbee po povodnji, ki jih je doletela. Ko prideta do razdejanega mesta, ju postavijo pred romarsko sodi\xc5\xa1\xc4\x8de. Simona zaprejo, iz zapora mu s pomo\xc4\x8djo romarice Amalije uspe pobegniti. Katarina ga najde v samostanu, kamor prijezdi s svojo vojsko Windisch. Simona zapre zaradi napada na svojega vojaka, Katarino pa si vzame za prile\xc5\xbenico. Par se ponovno zdru\xc5\xbei v neki vasi, kjer Katarina neguje Windischa, ki je v svojem prvem in edinem boju ostal brez polovice obraza. Simon stotnika iz ljubosumja ubije ter ga vr\xc5\xbee na dno jezera. Odlo\xc4\x8dena, da bosta na\xc5\xa1la Zlato skrinjo, odideta do K\xc3\xb6lna, kjer najdeta le gradbi\xc5\xa1\xc4\x8de. Katarina je nose\xc4\x8da, Simon se zate\xc4\x8de v jezuitski konvikt v K\xc3\xb6lnu, od koder odide za tri leta v Gradec, kasneje pa k jezuitom v Ljubljano. Roman se zaklju\xc4\x8di s Katarinino vrnitvijo na doma\xc4\x8do Dobravo, Simon pa sprejme delo cerkvenega \xc4\x8distilca kapele sv. Jakoba v Ljubljani, kjer naleti na Katarino in njuno h\xc4\x8der. Popolnoma osamljen in skru\xc5\xa1en se vrne v doma\xc4\x8di Zapotok.\n_START_SECTION_\nGlavne literarne osebe\n_START_PARAGRAPH_\nKatarina Poljanec je 30-letno dekle z Dobrave, ki je naveli\xc4\x8dana \xc4\x8dakanja na stotnika Windischa, zato se odlo\xc4\x8di za romanje, kjer spozna nekdanjega jezuita Simona. Pre\xc5\xa1u\xc5\xa1tvovanje, zlasti na romanjih, je bilo gre\xc5\xa1no, zato se morata zagovarjati na sodi\xc5\xa1\xc4\x8du. V njeno \xc5\xbeivljenje se zopet vrne Windisch, ki si jo sku\xc5\xa1a prilastiti ter jo lo\xc4\x8diti od jezuita. Razpeta je med dva mo\xc5\xa1ka, oba ima na svoj na\xc4\x8din rada, a na koncu ostane sama. Kot svetel \xc5\xbearek v \xc5\xbeivljenju se pojavi njena h\xc4\x8derka._NEWLINE_Franc Henrik Windisch je aroganten, vase zagledan mo\xc5\xa1ki, ki sta mu vojna ter mo\xc4\x8d edini pomembni stvar v \xc5\xbeivljenju. Katarine na njenem domu sploh ne opazi, \xc5\xa1ele ko jo sre\xc4\x8da na Nem\xc5\xa1kem, si jo \xc5\xbeeli, zgolj zaradi nasprotovanja Simonu, prilastiti. Z njo grdo ravna, a mu ona kljub temu pomaga v najhuj\xc5\xa1ih trenutkih. Zaradi nesre\xc4\x8de v prvi bitki, po kateri mu ostane razmesarjen obraz, spremeni pogled na \xc5\xbeivljenje, zave se, da ima Katarino na svoj na\xc4\x8din rad, a ji tega nikoli ni znal pokazati. Zanj je edina re\xc5\xa1itev smrt._NEWLINE_Nekdanji jezuit Simon je ve\xc4\x8dni iskalec Boga. Zaradi nezmo\xc5\xbenosti pokor\xc5\xa1\xc4\x8dine duhovnim pravilom je iz reda izklju\xc4\x8den. Vrne se v domovino, kjer se naklju\xc4\x8dno priklju\xc4\x8di romarski procesiji. V realnem svetu spozna, da je nezmo\xc5\xbeen prave ljubezni, \xc4\x8deprav Katarino ljubi, zaradi nje celo ubija, na koncu ostane sam. Ostanejo mu le \xc5\xa1e spomini na Paragvaj, kjer je bil deloval kot jezuit, ter na njegovo ljubezen s Katarino, katere sad je njuna h\xc4\x8di Teresa.\n_START_SECTION_\nUprizoritev\n_START_PARAGRAPH_\nRoman je bil v sezoni 2005/2006 dramatiziran v Slovenskem narodnem gledali\xc5\xa1\xc4\x8du Drama, pod naslovom Katarina, pav in jezuit: pokrajina sna. Krstna uprizoritev je bila 19. 11. 2005, sledilo je 19 ponovitev, v glavnih vlogah pa so nastopali: Nata\xc5\xa1a Barbara Gra\xc4\x8dner kot Katarina, Branko \xc5\xa0turbej kot Simon ter Jernej \xc5\xa0ugman kot Franc Henrik Windisch. Avtor dramatizacije je Drago Jan\xc4\x8dar, nastala pa je na pobudo takratnega ravnatelja gledali\xc5\xa1\xc4\x8da Janeza Pipana. Predstava je dolga 270 minut z enim odmorom. Protagonisti so naslovne osebe romana s svojimi temeljnimi \xc5\xbeivljenjskimi na\xc4\x8deli \xe2\x80\x93 Katarina s svojo \xc5\xbeenskostjo, ki v sebi nosi lepoto in ljubezen; oficir kot nosilec mo\xc4\x8di, oblasti; Simon pa sledi poti duhovnosti ter ponovno i\xc5\xa1\xc4\x8de boga. Dialogi iz romana so prepisani, ohranili so notranje monologe, spremenili so polpremi govor v dialoge ali monologe. Jan\xc4\x8dar je strnil dogajanje ter minimalno zmanj\xc5\xa1al \xc5\xa1tevilo oseb, saj je \xc5\xbeelel zagotoviti skoraj nespremenjen potek zgodbe. Najve\xc4\x8d je izgubil literarni lik Windischa, saj so ga dobesedni prepisi pripovednih izsekov naredili \xc5\xa1e bolj bahavega, sebi\xc4\x8dnega. Vloga zgodbarja Tobije se zmanj\xc5\xa1a. Re\xc5\xbeiser Pipan se je odlo\xc4\x8dil za ve\xc4\x8d kolektivnih prizorov, \xc4\x8deprav je najslikovitej\xc5\xa1e (pitje romarjev, pretepanje v Landshutu, nevihta) izpustil.'