b'\n_START_ARTICLE_\nPape\xc5\xbe Sergij II.\n_START_SECTION_\nMladost\n_START_PARAGRAPH_\nSergij je bil Rimljan; tam se je rodil, a z dvanajstimi leti mu je umrla tudi mati; sprejeli so ga v Lateransko \xc5\xa1olo, kjer je dobil znanstveno in nravno vzgojo. V cerkvenih slu\xc5\xbebah je postopoma napredoval, prejev\xc5\xa1i vse cerkvene redove, dokler ga ni kon\xc4\x8dno Gregor IV.  imenoval za arhiprezbiterja. Zelo dobro je torej poznal ustroj cerkvenega vodenja; njega pa so \xc5\xa1e bolje poznali rimski reve\xc5\xbei, ki jim je pridigal, delil milo\xc5\xa1\xc4\x8dino in tola\xc5\xbebo._NEWLINE_Bil je peti pape\xc5\xbe iz rimske rodbine Colonna. Ime Sergij je sprejel od o\xc4\x8deta Sergija, ki mu je umrl \xc5\xbee v zgodnji mladosti.\n_START_SECTION_\nPape\xc5\xbe in protipape\xc5\xbe\n_START_PARAGRAPH_\nJanuarja 844 je duhov\xc5\xa1\xc4\x8dina in ve\xc4\x8dina Rimljanov izvolila arhiprezbiterja Sergija, del laikov pa diakona Janeza, ki si je izbral ime Janez VIII. Ker so Janezovi pripadniki grozili s silo, so Sergija takoj posvetili, ne da bi \xc4\x8dakali na cesarjevo potrditev, kakor je dolo\xc4\x8dala Constitutio Romana iz leta 824. Tam je namre\xc4\x8d pisalo, da je lahko novoizvoljeni pape\xc5\xbe posve\xc4\x8den \xc5\xa1ele takrat, ko potrdi volitve frankovski vladar. Cesar Lotar - ki je ljubosumno varoval svojo oblast, rad pa omejeval tujo -  je v Rim poslal svojega sina Ludvika z mo\xc4\x8dnim voja\xc5\xa1kim spremstvom, da bi skupaj z metzskim \xc5\xa1kofom Drogom preiskal potek volitev. Sergijeva stranka je prevladala, vendar je moral Sergij dokazati veljavnost izvolitev pred zborom \xc5\xa1kofov, pa tudi priznati potrebo, da volitve potrdi cesar._NEWLINE_Ko je Ludvik pomiril zdra\xc5\xbebe, ga je Sergij mazilil za langobardskega kralja ter prisegel zvestobo Lotarju.\n_START_SECTION_\nDela\n_START_PARAGRAPH_\nSergij je najprej posvetil pozornost ureditvi mesta in okolice. Uredil je velike vodovode, ve\xc4\x8d cerkva okrasil, Zveli\xc4\x8darjeve jaslice v cerkvi Marije Sne\xc5\xbene pa je okrasil s srebrnimi listi\xc4\x8di. 22. novembra 846 je zadela Rim huda naravna nesre\xc4\x8da: reka Tibera je poplavila ni\xc5\xbeje le\xc5\xbee\xc4\x8da podro\xc4\x8dja. Pape\xc5\xbe je povsod pomagal; podpiral je veliko \xc5\xa1tevilo brezdomcem in ponovno zgradil siroti\xc5\xa1nico \xe2\x80\x93 Orphanotropheum. Obnovil je tudi zapu\xc5\xa1\xc4\x8dene katakombe; poleg cerkve svetega Silvestra in Martina, kjer je bil prej arhiprezbiter, je dal zgraditi samostan.\n_START_SECTION_\nSaracenski  vpadi\n_START_PARAGRAPH_\nSaraceni, ki so zasedli pape\xc5\xa1ka posestva na Siciliji , so prodrli prek oto\xc4\x8dja Ponza \xc5\xbee tako dale\xc4\x8d, da so se 23. avgusta 846 v rimskih pristani\xc5\xa1kih mestih Ostiji in Portu izkrcali, napadli Rim ter izropali \xc5\xa1tevilne cerkve, med njimi tudi baziliko sv. Petra  in baziliko sv. Pavla . Nadaljnje ropanje je prepre\xc4\x8dil kraljevi\xc4\x8d Gvido Spoletski (842-860), ki je s svojo vojsko uspe\xc5\xa1no pregnal Saracene iz Lacija._NEWLINE_Letopisci poro\xc4\x8dajo, da je Adelbert, odlo\xc4\x8dni toskanski grof in frankovski za\xc5\xa1\xc4\x8ditnik pape\xc5\xa1kih ozemelj na Korziki, poslal 10. avgusta 846 nujno pismo pape\xc5\xbeu. Obvestil ga je, da pluje iz Afrike proti Rimu ladjevje 73 ladij, ki prena\xc5\xa1ajo na palubah vojsko enajst tiso\xc4\x8d Saracenov s petsto konji. Svetoval je pape\xc5\xbeu, naj umakne za rimsko obzidje telesa bla\xc5\xbeenih apostolov Petra in Pavla ter zaklade obeh bazilik, ki sta tedaj obe stali zunaj obzidja. Pape\xc5\xbeevi svetovalci pa so menili, da je novica neverjetna. Nekateri pametnej\xc5\xa1i Rimljani pa so se posvetovali in uvedli izredno stanje v Rimu in okolici, kar pa ni bilo zadosti za zaustavitev osvajalcev. Podobne novice so se ve\xc4\x8dkrat pokazale kot neresni\xc4\x8dne - tokrat pa ne.\n_START_SECTION_\nSmrt\n_START_PARAGRAPH_\nSergij je umrl 27. januarja 847 v Rimu. _NEWLINE_Pokopan je v Baziliki svetega Petra v Vatikanu.'