b"\n_START_ARTICLE_\nArnold Joseph Toynbee\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nArnold Joseph Toynbee se je rodil 14. aprila 1889 v Londonu, star\xc5\xa1ema Harryju Valpy Toynbeeju in Sarah Edith Marshall. Velikokrat je zamenjan za njegovega strica, Arnolda Toynbeeja (1852\xe2\x80\x931883), ki je bil pomemben ekonomist 19. stoletja. Toynbee se je \xc5\xa1olal v Angliji na Winchester College in na Balliol College v Oxfordu. Nekaj \xc4\x8dasa pa se je \xc5\xa1olal tudi v britanski \xc5\xa1oli v Atenah. Tam se je seznanil z gr\xc5\xa1ko civilizacijo, ki je vplivala na oblikovanje ideje o 23 civilizacijah in tako tudi na izdajo knjige Prou\xc4\x8devanje zgodovine. Leta 1915 je za\xc4\x8del delati pri britanskem obve\xc5\xa1\xc4\x8devalnem oddelku British Foreign Office, s katerim je sodeloval med prvo in prav tako drugo svetovno vojno. Kot delegat je prisostvoval na pari\xc5\xa1ki mirovni konferenci leta 1919, po kateri je bil izbran za profesorja bizantinskih in modernih gr\xc5\xa1kih ved na Univerzi v Londonu. Med letoma 1921 in 1922 je bil med gr\xc5\xa1ko-tur\xc5\xa1kimi vojnami dopisnik pri \xc4\x8dasopisu The Guardian. Leta 1925 pa je postal redni profesor zgodovine na London School of Economics in direktor raziskav na Royal Institute of International Affairs v Londonu, kjer je bil na polo\xc5\xbeaju do leta 1955._NEWLINE_Njegova prva \xc5\xbeena je bila Rosalind Murray, s katero je imel tri sinove. Najbolj poznan je bil njegov drugi otrok Philip Toynbee. Zakon je propadel leta 1946. \xc5\xa0e isto leto se je poro\xc4\x8dil s sodelavko Veronico M. Boulter._NEWLINE_Umrl je 22. oktobra 1975 v Yorku, star 86 let.\n_START_SECTION_\nProu\xc4\x8devanje zgodovine\n_START_PARAGRAPH_\nProu\xc4\x8devanje zgodovine (A Study of History) je Toynbeejevo najpomembnej\xc5\xa1e delo. Napisal ga je med leti 1934 in 1961. Opazil je, da v zgodovini vedno na podoben na\xc4\x8din civilizacije nastanejo, se razvijejo in tudi propadejo. Tako je zaklju\xc4\x8dil, da lahko celotno zgodovino opi\xc5\xa1emo le skozi delovanje, razvoj in propad 23 glavnih civilizacij. Zgledoval se je po Spenglerju, nem\xc5\xa1kem zgodovinarju in filozofu, in njegovim delom Der Untergang des Abendlandes. V knjigi tudi Spengler predpostavi, da se zgodovinski vzorci ponavljajo. Dogodki, ki so se zgodili v njunem \xc4\x8dasu v Evropi lahko primerjamo z dogodki iz rimskega imperija. Civilizacije cvetijo, propadajo, se razvijajo v druge in glede na njihovo delovanje lahko raz\xc4\x8dlenimo zgodovino \xc4\x8dlove\xc5\xa1tva. Toynbee je \xc5\xa1e nadgradil Spenglerjevo raziskavo in pristopil \xc5\xa1e na bolj znanstven in empiri\xc4\x8dni na\xc4\x8din. \xc4\x8ceprav je zagovarjal cikel ponavljanja zgodovinskih dogodkov in je definiral kon\xc4\x8dni zakon razvoja (challenge - response), je vseeno trdil, da je mo\xc5\xbeno in nujno cikel prekiniti. Bralci filozofa so njegove ideje dobro sprejeli, medtem ko so bili kolegi zgodovinarji do njih zadr\xc5\xbeani.\n_START_SECTION_\nIzziv in odziv\n_START_PARAGRAPH_\nToynbee je predstavil zgodovino civilizacij v smislu izziv in odziv (challenge - and - response). Po njegovem so civilizacije nastale kot odgovor na dolo\xc4\x8dene nize te\xc5\xbeavnih izzivov, ko so ustvarjalne manj\xc5\xa1ine oblikovale re\xc5\xa1itve, ki so spremenile njihovo celotno dru\xc5\xbebo. Izzivi in odzivi so tako fizi\xc4\x8dni kot tudi socialni._NEWLINE_Primer fizi\xc4\x8dnega delovanja so bili Sumerci, ki so izkoristili mo\xc4\x8dvirja tako, da so povezali neolitske posameznike v dru\xc5\xbebo, ki je bila zmo\xc5\xbena izvesti zahtevne namakalne projekte. Socialno delovanje pa na primer predstavlja Rimskokatoli\xc5\xa1ka cerkev, ki je re\xc5\xa1ila kaos po razpadu rimskega imperija tako, da je zdru\xc5\xbeila germanska kraljestva v eno versko skupnost._NEWLINE_Ko se je civilizacija odzivala na izzive, je rasla. Propadati pa je za\xc4\x8dela, ko so se njeni voditelji prenehali ustvarjalno odzivati na te\xc5\xbeave, kar je vodilo v njen propad zaradi nacionalizma, militarizma in tiranije. Toynbee je verjel, da dru\xc5\xbebe propadajo zaradi dru\xc5\xbebenega samomora ali umora, ne pa zaradi naravnih vzrokov. Rast in razvoj civilizacij je videl kot duhovni proces, o tem je napisal, da \xc4\x8dlovek dose\xc5\xbee stopnjo civilizacije, \xc4\x8de se zahtevnim izzivom uspe\xc5\xa1no odzove.\n_START_SECTION_\nPoliti\xc4\x8dni vpliv\n_START_PARAGRAPH_\nToynbee je deloval tudi kot politik, predvsem se je ukvarjal z mednarodnimi zadevami v nacisti\xc4\x8dni Nem\xc4\x8diji, Rusiji, Gr\xc4\x8diji in Bli\xc5\xbenjem Vzhodu. Njegov politi\xc4\x8dni vpliv je bil izredno velik._NEWLINE_Med prvo svetovno vojno je Toynbee delal za britanski zunanji urad, isto\xc4\x8dasno pa tudi kot delegat na pari\xc5\xa1ki mirovni konferenci leta 1919. Raziskave za zunanji urad je vodil na Oxfordu, le-te so imele pomemben vpliv na ozave\xc5\xa1\xc4\x8denost Londona med drugo svetovno vojno. Skupaj s svojo asistentko in kasneje \xc5\xbeeno, je urejal letno raziskavo o mednarodnih zadevah (Survey of International Affairs) za Kraljevi in\xc5\xa1titut za zunanje zadeve (RIIA), ki je postala nepogre\xc5\xa1ljiva za britanske mednarodne strokovnjake.\n_START_SECTION_\nSestanek s Hitlerjem\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1936 je Toynbee gostoval v Berlinu, kjer je prou\xc4\x8deval nacisti\xc4\x8dne dru\xc5\xbebene zakone Hitlerjeve Nem\xc4\x8dije. Povabljen je bil na zasebni sestanek s Hitlerjem, na katerem je Hitler poudaril svojo idejo o \xc5\xa1iritvi velike nem\xc5\xa1ke nacije in izrazil \xc5\xbeeljo, da ga Britanska oblast razume in z njim sodeluje. Toynbee je Hitlerjevo sporo\xc4\x8dilo posredoval britanskemu premierju in zunanjem ministru.\n_START_SECTION_\nRusija\n_START_PARAGRAPH_\nToynbeeja je begala ruska revolucija, saj je Rusijo videl kot nerazvito, vzhodno dru\xc5\xbebo, katere revolucija bi ogrozila zahodne, razvite nacije. Kasneje, leta 1952, pa je menil, da je bila Sovjetska zveza \xc5\xbertev zahodnoevropske agresije in predstavil hladno vojno kot idejno tekmovanje med marksisti\xc4\x8dnim materializmom na vzhodu in zahodom, ki temelji na kr\xc5\xa1\xc4\x8danskih vrednotah. Zaradi predstavitve komunizma kot duhovne sile, so Toynbeeja napadli z vseh strani, vro\xc4\x8da debata se je vila tudi v \xc4\x8dasopisu London Times.\n_START_SECTION_\nGr\xc4\x8dija in Bli\xc5\xbenji vzhod\n_START_PARAGRAPH_\nToynbee je sprva deloval kot vodilni analitik za razvoj Bli\xc5\xbenjega vzhoda. Med prvo svetovno vojno je podpiral gr\xc5\xa1ke oblasti, po vojni pa je obto\xc5\xbeil gr\xc5\xa1ko vojsko za izvajanje grozodejstev in pokolov na tur\xc5\xa1kem ozemlju. Zaradi nasprotovanja Grkom je bil leta 1924 primoran opustiti svojo pozicijo vodilnega analitika na Bli\xc5\xbenjem Vzhodu._NEWLINE_Isto\xc4\x8dasno je izra\xc5\xbeal manj podpore arabskim oblastem in se zavzemal za Judovsko dr\xc5\xbeavo v Palestini. Po njegovem naj bi si ta dr\xc5\xbeava opomogla in spet pridobila anti\xc4\x8dno blagostanje. Leta 1917 je objavil sporo\xc4\x8dilo, v katerem je izrazil podporo Judom in se zavzemal za njihove pravice v Palestini. Leta 1922 pa je spremenil svoje mi\xc5\xa1ljenje, na pobudo arabske delegacije, ki je obiskala London. V \xc5\xa1tiridesetih letih prej\xc5\xa1njega stoletja se je odmaknil od judovskega nacionalnega gibanja in podprl arabske sile._NEWLINE_V petdesetih letih je nasprotoval formaciji Judovske dr\xc5\xbeave, delno zaradi zaskrbljenosti o mo\xc5\xbenosti jedrske vojne. Kljub temu je leta 1961 v debati z izraelskim ambasadorjem omeh\xc4\x8dal svoj pogled, Izraelu priporo\xc4\x8dil, da mora kot suverena dr\xc5\xbeava prispevati k svetovnem miru.\n_START_SECTION_\nDaisaku Ikeda\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1972 se je Toynbee se\xc5\xa1el z Daisakom Ikedo, predsednikom budisti\xc4\x8dne organizacije Soka Gakkai International (SGI). Oba sta nasprotovala uporabi jedrskega oro\xc5\xbeja in sklenila, da pod nobenim pogojem ne sme priti do jedrske vojne. Toynbee je obravnaval atomsko bombo kot izum, ki povzro\xc4\x8da katastrofo neizmernih razse\xc5\xbenosti in ogro\xc5\xbea \xc4\x8dlovekov obstoj. V pogovoru z Ikedo je izrazil zaskrbljenost, da \xc4\x8dlove\xc5\xa1tvo ne bo moglo okrepiti svoje etike in dose\xc4\x8di samoobvladovanja._NEWLINE_Naslednje leto sta se sestala v Londonu, kjer sta se ukvarjala s kriti\xc4\x8dnimi te\xc5\xbeavami \xc4\x8dlove\xc5\xa1tva. Njuni pogovori so vodili v objavo Choose Life.\n_START_SECTION_\nToynbeejeve nagrade\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1987 so bile priznane Toynbeejeve nagrade, kot prispevek k razvoju dru\xc5\xbebenih ved, opredeljene iz \xc5\xa1irokega zgodovinskega vidika \xc4\x8dlove\xc5\xa1ke dru\xc5\xbebe in njenih problemov._NEWLINE_Toynbeejeva nagrada je \xc4\x8dastna nagrada, podeljena dru\xc5\xbebenim strokovnjakom za akademske in javne prispevke in dose\xc5\xbeke za \xc4\x8dlove\xc5\xa1tvo. Podeljuje se jo vsako leto.\n_START_SECTION_\nVpliv na popularno kulturo\n_START_PARAGRAPH_\nToynbeejeve ideje je prevzel Ray Bradbury in jih vklju\xc4\x8dil v zbirko kratkih zgodb pod naslovom The Toynbee Convector. Charles Harness je Toynbeeja na kratko omenil v delu The Paradox Man, prav tako so ga omenili Frederick Buechner v The return of Ansel Gibbs, Pat Frank v Alas, Babylon in Tom Robbins v Another Roadside Attraction.\xc2\xa0\xc2\xbbToynbee\xc2\xab\xc2\xa0je tudi naslov pesmi rock skupine Manic Bloom, besedilo pesmi se nana\xc5\xa1a na neizogibnost padca dru\xc5\xbebe._NEWLINE_Prevod v sloven\xc5\xa1\xc4\x8dino:_NEWLINE_Perovi\xc4\x87, Milo\xc5\xa1 R., Pogovori z Delosovci = Dialogues with the Delians\xc2\xa0: Constantinos A. Doxiadis, Ren\xc3\xa9 Dubos, Richard Buckminster Fuller, Jean Gottmann, Ei'ichi Isomura, Margaret Mead, J\xc3\xa9r\xc3\xb4me Monod, John Papaioannou, Arnold J. Toynbee, Jacqueline Tyrwhitt, Sinteza, Ljubljana, 1978"