b'\n_START_ARTICLE_\nBagrat IV. Gruzijski\n_START_SECTION_\nZgodnje vladanje\n_START_PARAGRAPH_\nBil je sin kralja Jurija I. (vladal od 1014 do 1027) in njegove prve \xc5\xbeene Mariam Vaspurakanske. Ko je imel tri leta, ga je o\xc4\x8de leta 1022 kot pla\xc4\x8dilo za poraz v vojni z Bizantinci  predal kot talca bizantinskemu cesarju Baziliju II. Bulgaroktonu (vladal od 976 do 1025).  Naslednja tri leta je mali Bagrat pre\xc5\xbeivel v Bizancu, leta 1025 pa so ga izpustili. Med njegovim ujetni\xc5\xa1tvom je cesar Bazilij umrl. Nasledil ga je brat Konstantin VIII. (vladal od 1025 do 1028), ki je ukazal, naj malega princa izpustijo, toda on je bil takrat \xc5\xbee v Gruziji._NEWLINE_Leta 1027 je kralj Jurij I. umrl in nasledil ga je Bagrat, ki je imel komaj osem let. Kraljica vdova Mariam je postala regentka za svojega mladoletnega sina. Regentstvo je delila z Liparitom IV., vojvodo Trialetija in Ivanom, vojvodo Kartlija._NEWLINE_Ko je Bagrat postal kralj, je Bagratijonom uspelo zdru\xc5\xbeiti nekaj gruzijskih dr\xc5\xbeavic.  Prestolnico so preselili v Kutaisi v zahodni Gruziji, od koder so vladali celemu ozemlju nekdanjega Abhazijskega kraljestva in ve\xc4\x8djemu delu pokrajine Iberija (Kartli). Pokrajino Tao (Tajk) so obdr\xc5\xbeali Bizantinci, v Tbilisiju je vladal muslimanski emir, kralji Kahetije v najbolj vzhodnem delu Gruzije pa so trmasto branili svojo avtonomijo. Zapleteno politi\xc4\x8dno situacijo je dodatno ote\xc5\xbeevalo gruzijsko visoko plemstvo, katerega lojalnost je bila vse prej kot zanesljiva. _NEWLINE_Gruzijsko kraljestvo se je stalno soo\xc4\x8dalo z dvema velikima sovra\xc5\xbenikoma: Bizantinskim cesarstvom in Turki Seld\xc5\xbeuki. \xc4\x8ceprav sta imela Bizantinsko cesarstvo in Gruzija ve\xc4\x8d stoletne kulturne in verske vezi in so Seld\xc5\xbeuki pomenili nevarnost tudi za Bizantinsko cesarstvo, je bizantinska agresivnost na kavka\xc5\xa1kem politi\xc4\x8dnem prizori\xc5\xa1\xc4\x8du ustvarjala vzdu\xc5\xa1je nezaupanja in medsebojnega obto\xc5\xbeevanja, ki je prepre\xc4\x8dilo, da bi obe katoli\xc5\xa1ki dr\xc5\xbeavi bolj sodelovali v obrambi proti skupnemu sovra\xc5\xbeniku. \xc4\x8ce upo\xc5\xa1tevamo, da je bila  hegemonija gruzijskih Bagrationov na Kavkazu temeljni kamen Bagratovega vladanja, lahko njegovo politiko razumemo kot izigravanje Seld\xc5\xbeukov in Bizantincev enega proti drugemu.\n_START_SECTION_\nNasledstvene vojne\n_START_PARAGRAPH_\nKmalu po Bagratovem prihodu na prestol je Konstantin VIII. poslal nadenj vojsko, da  bi v korist gruzijskega kneza Demetrija zasedla klju\xc4\x8dno trdnjavo Artanud\xc5\xbei (Ardanu\xc3\xa7 v sodobni Tur\xc4\x8diji). Demetrij je pripadal eni od mlaj\xc5\xa1ih vej dinastije Bagrationi, ki jo je Bagratov stari o\xc4\x8de Bagrat III. v zgodnjih 1010. letih izgnal z njenega dednega fevda. Zaradi Konstantinove smrti leta 1028 je bizantinski voja\xc5\xa1ki pohod propadel._NEWLINE_Leta 1030 je gruzijska kraljica Mariam obiskala novega cesarja Romana III. Argirja (vladal od 1028 do 1034). Z njim je leta 1032 podpisala mirovno pogodbo, njen sin pa je dobil visok bizantinski \xc4\x8dastni naslov  curopalates. Mariam je sinu za \xc5\xbeeno pripeljala bizantinsko princeso Heleno, h\xc4\x8derko cesarjevega brata Bazilija Argiropula.  Poroka je bila poskus diplomatskega povezovanja obeh dr\xc5\xbeav. Helena je kmalu za tem v Kutaisiju umrla, kar je za gruzijski dvor pomenilo prilo\xc5\xbenost za \xc5\xa1e eno diplomatsko povezovanje in Bagrat se je poro\xc4\x8dil s h\xc4\x8derko alanskega kralja Boreno.  _NEWLINE_Leta 1033 se je kraljevi dvor soo\xc4\x8dil z novo dinasti\xc4\x8dno te\xc5\xbeavo, tokrat z Bagratovim polbratom Demetrom, sinom Jurija I. in njegove druge \xc5\xbeene Alde Alanske. Demeter in Alda sta \xc5\xbeivela v Abhaziji v trdnjavi  Anakopiji, ki sta jo podedovala po kralju Juriju I. Nekaj visokih gruzijskih plemi\xc4\x8dev je poskusilo izkoristiti morebitne Demetrove \xc5\xbeelje po gruzijskem prestolu in vre\xc4\x8di Bagrata s prestola. Njihov poskus se je izjalovil, vendar si Demeter kljub temu ni pridobil zaupanja gruzijskega dvora. Zaradi Bagratovih gro\xc5\xbeenj se je ovdovela kraljica Alda obrnila na Bizantince in Anakopijo predala cesarju Romanu III., ki je zato njenemu sinu Demetru podelil polo\xc5\xbeaj magistra._NEWLINE_Leta 1039 se je Demeter vrnil v Gruzijo z bizantinsko vojsko. Tokrat je imel podporo Liparita IV. iz klana Liparitov, ki so bili najmo\xc4\x8dnej\xc5\xa1a plemi\xc5\xa1ka dru\xc5\xbeina v Gruziji. Liparit je bil kot vojvoda pokrajine Trialeti in kasneje vrhovni poveljnik gruzijske vojske v 1030. letih na zunaj za\xc5\xa1\xc4\x8ditnik mladoletnega kralja Bagrata. Svojo voja\xc5\xa1ko hrabrost je pokazal leta 1034, ko je na \xc4\x8delu zdru\xc5\xbeene gruzijsko-armenske vojske v Arranu porazil \xc5\xa1adadidsko vojsko. Leta 1038 je malo manjkalo, da ni zavzel stare gruzijske prestolnice Tbilisi, ki je bila \xc5\xbee od 8. stoletja mo\xc4\x8dna muslimanska trdnjava. Gruzijsko plemstvo se je zbalo njegove nara\xc5\xa1\xc4\x8dajo\xc4\x8de mo\xc4\x8di, zato je prepri\xc4\x8dalo Bagrata, naj Liparitovo vojsko odpokli\xc4\x8de in Liparitov poskus je propadel. Posledica odpoklica vojske je bila, da je Liparit postal zaprise\xc5\xbeeni Bagratov sovra\xc5\xbenik in za\xc4\x8del odkrito sodelovati z Bizantinci.  _NEWLINE_Liparit je v Demetrovo korist in Bagratovo \xc5\xa1kodo dosegel \xc5\xa1tevilne uspehe. \xc4\x8ceprav je Demeter leta 1042 umrl, je Liparit nadaljeval svojo borbo proti Bagratu v zavezni\xc5\xa1tvu z Bizantinci in Davidom I. Lorijskim in po porazu pri Sasiretiju so Bagratu ostale samo \xc5\xa1e zahodne pokrajine. Liparita so Seld\xc5\xbeuki med svojim voja\xc5\xa1kim pohodom v Anatolijo leta 1048 ujeli. Bagrat je izkoristil njegovo odsotnost in ponovno osvojil izgubljene vzhodne pokrajine, toda njegova zmaga je bila kratkotrajna, ker se je Liparit kmalu vrnil iz ujetni\xc5\xa1tva. Uporni\xc5\xa1ki vojvoda je Bagrata prisilil, da je pobegnil v Bizanc, kjer so ga zaradi Liparitovih spletk za tri leta zaprli. _NEWLINE_V njegovi odsotnosti (1050-1053) je v Gruziji uspe\xc5\xa1no vladal Liparit. Na prestol je postavil Bagratovega sina Jurija, sebe pa razglasil za regenta. Po Bagratovi vrnitvi se je vojna med njima nadaljevala in se kon\xc4\x8dala leta 1060, ko so Liparitovi privr\xc5\xbeenci skovali proti njemu zaroto in ga predali kralju Bagratu, on pa ga je prisilil, da se je umaknil v samostan. Bagrat je bil zdaj dovolj mo\xc4\x8dan, da je do skrajnosti omejil mo\xc4\x8d kandidatov za prestol ter kraljev Lorija in Kahetija in na hitro osvojil Tbilisi.\n_START_SECTION_\nNapadi Seld\xc5\xbeukov\n_START_PARAGRAPH_\nV 1060. letih se je Bagrat soo\xc4\x8dil s \xc5\xa1e ve\xc4\x8djo te\xc5\xbeavo, kot so bile nasledstvene vojne: v obmejna obmo\xc4\x8dja je za\xc4\x8del vdirati  Alp Arslan s svojimi Seld\xc5\xbeuki. Bagrat si je za nekaj \xc4\x8dasa kupil mir tako, da je z Alp Arslanom poro\xc4\x8dil svojo ne\xc4\x8dakinjo. _NEWLINE_Seld\xc5\xbeu\xc5\xa1ka nevarnost je spro\xc5\xbeila tesnej\xc5\xa1e sodelovanje med Gruzijo in Bizantinskim cesarstvom. Bagrat je zavezni\xc5\xa1tvo okrepil s poroko h\xc4\x8derke Marte (Marije) s so-cesarjem Mihaelom VII. Dukasom. Poroko gruzijske princese so imeli Gruzijci za Bagratov velik diplomatski uspeh._NEWLINE_10. decembra  1068 je Alp Arslan skupaj s kraljema Lorija in Kahetija in tbilisijskim emirjem ponovno napadel Bagrata. Zasedli in oropali so provinci  Kartli in Argveti. Bagratovi dolgoletni rivali, \xc5\xa0adadidi iz Arana, so bili za sodelovanje nagarajeni s trdnjavama Tbilisi in Rustavi. Ko je Alp Arslan zapustil Gruzijo, je Bagrat julija 1068 ponovno osvojil Kartli. _NEWLINE_V Isaniju, predmestju Tbilisija na levem bregu reke Mtkvari, je taboril \xc5\xa0adadid Al-Fadl I. ben Mohamed in z vojsko 33.000 mo\xc5\xbe pusto\xc5\xa1il po de\xc5\xbeeli. Bagrat je njegovo vojsko porazil in jo pognal v beg. Na poti skozi Kaheti je lokalni vladar Agsartan Fadla ujel. Bagrat je za ceno nekaj trdnjav ob reki Iori Fadla odkupil, potem pa je od njega dobil Tbilisi. V Tbilisiju je na oblast postavil prej\xc5\xa1njega emirja, ki je postal njegov vazal._NEWLINE_Zadnja leta Bagratovega vladanja sovpadajo z dogodkom, ki ga je profesor David Marshall Lang opisal kot \xc2\xbbdokon\xc4\x8dni zlom vzhodnega kr\xc5\xa1\xc4\x8danstva\xc2\xab\xc2\xa0\xe2\x80\x93 bitko pri Manzikertu. V bitki  je Alp Arslan popolnoma porazil bizantinsko vojsko in ujel cesarja Romana IV., ki je kmalu za tem v Bizancu pohabljen v mukah umrl. _NEWLINE_Bagrat je umrl naslednje leto 24. novembra 1072. Pokopali so ga v samostanu Hkondidi. Gruzijsko krono je nasledil Bagratov sin Jurij II.'