b'\n_START_ARTICLE_\nMarija Vogelnik\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nMarija Vogelnik, h\xc4\x8di literarnega zgodovinarja Ivana in Ljudmile Grafenauer se je rodila v Ljubljani 15. oktobra 1914. Tam je (od leta 1925 do 1933) obiskovala klasi\xc4\x8dno gimnazijo. \xc5\xa0tudirala je arhitekturo pri Jo\xc5\xbeetu Ple\xc4\x8dniku in leta 1939 diplomirala. Hkrati je bila tudi aktivna plesalka v plesni \xc5\xa1oli Mete Vidmar. Od leta 1945 je \xc5\xa1tudirala na beograjski akademiji in leta 1950 diplomirala iz slikarstva, dve leti pozneje pa je tam opravila \xc5\xa1e grafi\xc4\x8dno specialko._NEWLINE_Od leta 1955 do 1957 je bila zaposlena v Pionirskem domu v Ljubljani kot soustanoviteljica centra za baletno vzgojo otrok, nato od leta 1961 do 1964 kor direktorica \xc5\xa0ole za oblikovanje v Ljubljani ter od 1968 do 1971 kot urednica plesnobaletnega programa na tedanji RTV Ljubljana. Pred\xc5\xa1olske otroke v Beogradu (1946-1952) in v Ljubljani (1953-1956) je uvajala v plesno umetnost, pisala scenarije za televizijske balete (RTV Ljubljana), predvsem pa od 1953 redno poro\xc4\x8dala in polemizirala o plesnih prireditvah v Delu, Dnevniku idr. Svojo plesno in baletno kritiko je sredi sedemdesetih dopolnila z avtorskim zgodovinskim pregledom Sodobni plesi na Slovenskem (1975). Od leta 1975 do 1979 je bila predsednica amaterske plesne skupine "Kinetikon" v Ljubljani._NEWLINE_Marija Vogelnik je po osvoboditvi sooblikovala sodobno slovensko pedagogiko in se z Meto Vidmar uvrstila med utemeljiteljice sodobnega slovenskega plesa. Bila je pobudnica in organizatorka "Ljubljanskih dnevov plesa" (1975-1981), kot svetovalka pa od leta 1992 stala o strani tudi njihovemu vsebinskemu nadaljevanju z naslovom "Dnevi plesa v Cankarjevemu domu". Upokojila se je leta 1979._NEWLINE_Umrla je v Bohinju avgusta 2008.\n_START_SECTION_\nDelo\n_START_PARAGRAPH_\nV likovni umetnosti se je uveljavila predvsem z ilustracijami za otroke in je bila kot edina slovenska ilustratorka vklju\xc4\x8dena v antologijo Svetovne sodobne otro\xc5\xa1ke ilustracije Bettine Hurliman iz leta 1965._NEWLINE_Od leta 1957 je z zgodbicami, \xc4\x8dlanki in ilustracijami sodelovala tudi pri Cicibanu, Pionirju, Otroku in dru\xc5\xbeini idr._NEWLINE_V ilustracijah je zavra\xc4\x8dala idealizacijo in uporabljala odkritja sodobnega likovnega jezika predvsem pri re\xc5\xa1itvah prostora in figur ter z odnosom barve in linije._NEWLINE_Svoja slikarska dela je razstavljala v Ljubljani (samostojno 1952, skupinsko 1961) in v Beogradu (1952).\n_START_SECTION_\nNagrade\n_START_PARAGRAPH_\nZa mladinske ilustracije je prejela nagrado mlado pokolenje (Beograd 1958), plaketo Zlatno pero Beograda (1975) in Smrekarjevo nagrado za \xc5\xbeivljenjsko delo (2004).'