b'\n_START_ARTICLE_\nVisoki De\xc4\x8dani\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nGradnja samostana se je za\xc4\x8dela leta 1327 med vladanjem srbskega kralja Stefana De\xc4\x8danskega.  Ustanovna listina iz leta 1330 se je ohranila. Stefanov sin Stefan Du\xc5\xa1an si je leta 1331 prilastil srbski prestol in kmalu zatem v trdnjavi Zve\xc4\x8dan zadavil svojega o\xc4\x8deta. Stefan De\xc4\x8danski je bil pokopan v \xc5\xa1e nedokon\xc4\x8danem samostanu Visoki De\xc4\x8dani. Gradnjo je nadaljeval sin Du\xc5\xa1an. Glavni arhitekt je bil fra Vita, fran\xc4\x8di\xc5\xa1kanski menih iz Kotorja v \xc4\x8crni gori. Gradnja je trajala osem let in se kon\xc4\x8dala leta 1435. Pribli\xc5\xbeno takrat je bil postavljen tudi lesen prestol predstojnika samostana (iguman) in okra\xc5\xa1ena notranjost cerkve. Rezljan lesen sarkofag Stefana De\xc4\x8danskega je bil dokon\xc4\x8dan leta 1340. V samostanski cerkvi je bila pokopana tudi srbska princesa in bolgarska cesarica Ana-Neda, ki je umrla okoli leta 1350.\n_START_SECTION_\n15.-19. stoletje\n_START_PARAGRAPH_\nNa za\xc4\x8detku 15. stoletja je bil iguman samostana bolgarski pisatelj Grigorij Camblak, avtor dela \xc5\xbdivljenje Stefana De\xc4\x8danskega. V drugi polovici 16. stoletja je v samostanu dve desetletji \xc5\xbeivel slikar-menih Longin in naslikal petnajst ikon s podobami velikih postov in pu\xc5\xa1\xc4\x8davnikov. Njegovo najslavnej\xc5\xa1o delo je  ikona Stefana De\xc4\x8danskega. V poznem 17. stoletju so samostan izropali Osmani, vendar niso povzro\xc4\x8dili resne \xc5\xa1kode. Leta 1819 je arhimandrit Zaharija De\xc4\x8danac  postal metropolit Ra\xc5\xa1ke in Prizrena.\n_START_SECTION_\n20. in 21. stoletje\n_START_PARAGRAPH_\nMed 1. svetovno vojno je samostanske zaklade izropala avstroogrska vojska, ki je od leta 1915 do 1918 okupirala Srbijo. Med drugo svetovno vojno je bil samostan na ozemlju Albanskega kraljestva, ki je bilo pod italijansko oblastjo. Leta 1941 je bil tar\xc4\x8da albanskih nacionalistov Balli Komb\xc3\xabtar in italijanskih fa\xc5\xa1isti\xc4\x8dnih \xc4\x8drnosraj\xc4\x8dnikov. Italijanska kraljeva vojska se je na napade odzvala  in poslala oddelek vojakov, da je pomagal varovati samostan pred napadi ekstremistov._NEWLINE_Samostanski zakladi so bili leta 1987 razstavljeni v obnovljeni srednjeve\xc5\xa1ki jedilnici. Med kosovsko vojno od marca 1998 do junija 1999 so samostanski bratje dajali zavetje  beguncem vseh nacionalnosti. 7. maja 1998 so 400 m od samostana odkrili trupli starej\xc5\xa1ih Albancev, ki jih je domnevo bila Kosovska osvobodilna vojska (KOV) zaradi sodelovanja s srbskimi silami. Naslednji dan je KOV nedale\xc4\x8d od samostana ubila eno osebo in \xc5\xa1tiri ranila. Tisti ve\xc4\x8der se je v samostan zateklo 300 preostalih Srbov._NEWLINE_Albanski civilisti so se iz samostana vrnili na svoje domove po umiku srbske vojske s Kosova junija 1999. \xc4\x8cuvanje samostana je prevzela italijanska enota KFOR, ki je bila ve\xc4\x8dkrat napadena. V naslednjih nekaj mesecih je dobilo v samostanu zavetje nekaj deset Romov, ki so se bali ma\xc5\xa1\xc4\x8devanja svojih albanskih sosedov. Romi so bili obto\xc5\xbeeni sodelovanja s Srbi in ropanja albanskih domov._NEWLINE_Med krvavimi nemiri na Kosovu 7. marca 2004 je KFOR branil samostan pred albansko drhaljo, ki je posku\xc5\xa1ala na samostan metati molotovke. Ve\xc4\x8d Albancev je bilo ubiti in ranjenih. 2. julija 2004 je UNESCO  samostan razglasil za del svetovne kulturne dedi\xc5\xa1\xc4\x8dine kot\xc2\xa0\xc2\xbbnenadomestljiv zaklad in kraj, kjer se je tradicionalna romanska arhitektura sre\xc4\x8dala z umetni\xc5\xa1kimi vzorci  bizantinskega sveta\xc2\xab. Leta 2006 je UNESCO vse srbske kulturne spomenike na Kosovem razglasil za ogro\xc5\xbeene._NEWLINE_Za napad na samostan z ro\xc4\x8dnimi bombami 30. marca 2007 so bili osumljeni kosovsko albanski vstajniki. Napad je povzro\xc4\x8dil malo \xc5\xa1kode. V zadnjih letih se je stanje umirilo in samostan je spet odprt za obiskovalce.\n_START_SECTION_\nArhitektura\n_START_PARAGRAPH_\nCerkev ima pet naosov, tridelni ikonostas in triladijsko verando. S kupolo je visok 26 m. Zunanji zidovi so zidani v izmenjujo\xc4\x8dih se slojih belega in ro\xc5\xbenatega marmorja. Portali, okna, konzole in kapiteli so bogato okra\xc5\xa1eni. Podobo Kristusa Sodnika v zahodnem delu cerkve obdajajo angeli. V cerkvi je dvajset glavnih stenskih slik, ki so hkrati najve\xc4\x8dja ohranjena galerija srbske srednjeve\xc5\xa1ke umetnosti. Na slikah je ve\xc4\x8d kot tiso\xc4\x8d prizorov in nekaj tiso\xc4\x8d portretov.'