b'\n_START_ARTICLE_\nKatedrala (film)\n_START_SECTION_\nVsebina\n_START_PARAGRAPH_\nFilm, ki je narejen v programu 3ds max, se osredoto\xc4\x8da na mo\xc5\xbea, ki obi\xc5\xa1\xc4\x8de misti\xc4\x8dno, organsko zgradbo, podobno srednjeve\xc5\xa1ki katedrali. Ko stopa skozi ogromno stvaritev, njegovo bakla me\xc4\x8de svetlobo na stebre in razkriva \xc4\x8dlove\xc5\xa1ke obraze. Gledalec kasneje opazi, da so obrazi \xc5\xbeivi, saj se nekateri smehljajo in odprejo o\xc4\x8di, ko jim gre mo\xc5\xbe v mimohodu. Narava zgradbe je delno razkrita ob prenehanju son\xc4\x8dnega mrka, ko svetloba uro\xc4\x8di obiskovalca in ga preoblikuje v nov organski steber, podoben koreninskemu deblu, ki zraste iz njegovega razpo\xc4\x8denega prsnega ko\xc5\xa1a. Tako postane \xc5\xa1e en dograjevalni del zgradbe, katera se o\xc4\x8ditno \xc5\xa1iri in \xc5\xa1iri.\n_START_SECTION_\nInterpretacija\n_START_PARAGRAPH_\nOkolica ali kraj dogajanja je zelo mra\xc4\x8dna, nenavadnih svetlobnih odtenkov, deluje zelo apokalipti\xc4\x8dno. Pokrajina je surova, brez \xc5\xbeivljenja, spominja na me\xc5\xa1anico Velikega kanjona v Arizoni ter Marsovo povr\xc5\xa1ino. Edino \xc5\xbeivljenje predstavlja katedrala, ki je \xc2\xbbrasti\xc5\xa1\xc4\x8de\xc2\xab\xc2\xa0nekdanjih obiskovalcev ter novi pri\xc5\xa1lek, ki se bo zdaj zdaj vkomponiral v zgradbo. Film se za\xc4\x8dne v trenutku son\xc4\x8dnega mrka, ki ga povzro\xc4\x8di bli\xc5\xbenji planet ali luna. Katedrala, ki je po definiciji sede\xc5\xbe \xc5\xa1kofa, lahko predstavlja Cerkev, v lokalnem in tudi v svetovnem merilu. \xc4\x8ce \xc5\xa1e vklju\xc4\x8dimo dejstvo, da gre za poljski film, ter pove\xc5\xbeemo njegovo tema\xc4\x8dnost z najtema\xc4\x8dnej\xc5\xa1im obdobjem v zgodovini Poljske, to je druga svetovna vojna ter komunizem, pridemo do podobe tedanjega stanja Cerkve ter odnosa z \xc2\xbbmogo\xc4\x8dne\xc5\xbei\xc2\xab, oblastniki. Cerkev opazimo kot razru\xc5\xa1eno stavbno gmoto, ki pri\xc4\x8da o nekdanji veli\xc4\x8dini in sijaju. Simbolika cerkve kot \xc5\xbeivega tkiva njenih \xc4\x8dlanov (obrazov) je neizpodbitna. Cerkev torej gradijo ljudje - dobesedno in v prenesenem pomenu. Cerkev se gradi z osebnim \xc5\xbertvovanjem. Kakor je na koncu pri\xc5\xa1lek iz razparanega srca postal novi del Cerkve, tako se kristjan \xc5\xbertvuje za njeno rast. Zdi se, \xc4\x8deprav tega podatka v filmu ni, da se preobrazba \xc4\x8dloveka dogodi samo v trenutku prenehanja son\xc4\x8dnega mrka, ko v katedralo prodre svetloba. V simbolni govorici bi to pomenilo, da ko \xc4\x8dlovek spregleda, ko zlo mine in svetloba premaga temo, se ustvarijo pogoji za gradnjo Cerkve (in cerkve).'