b'\n_START_ARTICLE_\nOsebni akcijski konstrukti\n_START_PARAGRAPH_\nOsebni akcijski konstrukti so kognitivno-motivacijske enote, s katerimi so avtorji opisali koncept osebnih ciljev. Skupno izhodi\xc5\xa1\xc4\x8de osebnih akcijskih konstruktov je predpostavka, da so ljudje sposobni na osnovi doseganja osebno pomembnih ciljev krojiti lastno usodo. Ravno na\xc4\x8drtovana dejavnost doseganja ciljev pa po Allportu dolo\xc4\x8da ureditev in celovitost osebnosti. Med osebne akcijske konstrukte uvr\xc5\xa1\xc4\x8damo trenutne skrbi, osebne projekte, osebna prizadevanja in \xc5\xbeivljenjske naloge.\n_START_SECTION_\nTrenutne skrbi\n_START_PARAGRAPH_\nKlinger je pojem trenutnih skrbi definiral kot ciljno-specifi\xc4\x8dna latentna stanja organizma v \xc4\x8dasu; od takrat, ko postane posameznik predan cilju, do takrat, ko cilj dose\xc5\xbee ali ga opusti . Vendar trenutnih skrbi ne smemo ena\xc4\x8diti s cilji, saj ima lahko posameznik ve\xc4\x8d trenutnih skrbi vezanih na en cilj. Trenutne skrbi lahko trajajo nekaj sekund, nekaj dni kot npr.\xc2\xa0\xc2\xbburediti ro\xc5\xbeno gredico\xc2\xab, lahko pa posameznika spremljajo vse do smrti (ohraniti ljubezensko zvezo). \xc4\x8ceprav se \xc5\xa1tevilo na cilj vezanih trenutnih skrbi v \xc4\x8dasu spreminja, vedno vplivajo na miselni proces. Zaradi slednjega imajo trenutne skrbi \xc5\xa1iroko uporabno vrednost, saj se lahko uporabljajo tako na podro\xc4\x8dju klini\xc4\x8dne psihologije kot na podro\xc4\x8dju psihologije dela.\n_START_SECTION_\nOsebni projekti\n_START_PARAGRAPH_\nKadar ljudje razmi\xc5\xa1ljajo o odlo\xc4\x8deni stvari, jo na\xc4\x8drtujejo, kasneje pa tudi izvajajo z namenom njene realizacije, ki pa ni nujno vedno uspe\xc5\xa1na, govorimo o medsebojno povezanem zaporedju dejanj, ki so usmerjena k dolo\xc4\x8denemu, za posameznika pomembnemu osebnemu cilju. V tem primeru govorimo o osebnih projektih. Little osebne projekte poimenuje kot raz\xc5\xa1irjene nize osebno pomembnih akcij v kontekstu, ki so sestavni elementi vsakdanjega \xc5\xbeivljenja . Zato je za razumevanje akcije pomembno upo\xc5\xa1tevati tri vrste kontekstov \xe2\x80\x93 intencionalni, sistemski in ekolo\xc5\xa1ki kontekst. Intencionalni kontekst se navezuje na namen dolo\xc4\x8denega projekta, medtem ko sistemski kontekst posamezen projekt uvr\xc5\xa1\xc4\x8da v sistem projektov in slu\xc5\xbei njegovi povezavi z ostalimi osebnimi projekti. Pomembno vlogo pri razumevanju posameznikovega delovanja ima tudi ekolo\xc5\xa1ki kontekst, ki zajema zgodovinski in okoljski vidik dane akcije. Osebni projekti pomembno vplivajo na zaznavanje subjektivnega blagostanja, saj imajo posamezniki, bolj zadovoljni s svojim \xc5\xbeivljenjem, bolj kratkoro\xc4\x8dno pomembne projekte, ki so razmeroma te\xc5\xbeki in jim prinesejo relativen u\xc5\xbeitek, kot manj zadovoljni posamezniki, ki so ve\xc4\x8dinoma vpleteni v dolgoro\xc4\x8dne projekte.\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjske naloge\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xbdivljenjske naloge dajejo vsakodnevnim dejavnostim pomen na na\xc4\x8din, da jih organizirajo.  Cantor je \xc5\xbeivljenjske naloge opredelila kot zavestne in dosegljive cilje, ki jih posameznik \xc5\xbeeli v dolo\xc4\x8denem \xc4\x8dasovnem obdobju re\xc5\xa1iti, zato v njihovo re\xc5\xa1evanje vlaga energijo . Pomen \xc5\xbeivljenjskih nalog se pove\xc4\x8da predvsem ob pomembnih \xc5\xbeivljenjskih prelomnicah kot sta na\xc4\x8drtovanje dru\xc5\xbeine in zaklju\xc4\x8dek \xc5\xa1tudija.\n_START_SECTION_\nOsebna prizadevanja\n_START_PARAGRAPH_\nV nasprotju z do sedaj opisanimi osebnimi akcijskimi konstrukti so osebna prizadevanja vztrajnej\xc5\xa1a. Gre za pomensko medsebojno povezane zna\xc4\x8dilnosti ciljnih prizadevanj; torej o osebnih prizadevanjih govorimo, kadar opisujemo za posameznika zna\xc4\x8dilno prizadevanje (npr. oseba sku\xc5\xa1a\xc2\xa0\xc2\xbbbiti dober vzor ostalim,\xc2\xab\xc2\xa0ali sku\xc5\xa1a\xc2\xa0\xc2\xbbbiti dobra voditeljica\xc2\xab).  Sestavljeni so iz ponavljajo\xc4\x8dih objektov, ki ozna\xc4\x8dujejo posameznikovo namerno vedenje.  So motivacijski organizacijski principi, ki dolo\xc4\x8dajo skupino za posameznika funkcionalno enakovrednih ciljev, kljub temu pa se razlikujejo od motivov. Posameznikova prizadevanja za uresni\xc4\x8ditev \xc2\xbbfenotipsko\xc2\xab razli\xc4\x8dnih ciljev ali akcij lahko potekajo na mnogo na\xc4\x8dinov, vendar jih povezuje skupna tema ali kvaliteta \xe2\x80\x93 osebno prizadevanje. Motivi pa spodbudijo in usmerijo vedenje, ki je v dani situaciji najustreznej\xc5\xa1e. Osebna prizadevanja in motivi so recipro\xc4\x8dno povezani. Osebna prizadevanja dolo\xc4\x8dajo posameznikov stil \xc5\xbeivljenja, saj mu enkratna zadovoljitev cilja, ki je dolo\xc4\x8den z osebnim prizadevanjem, ne prina\xc5\xa1a zadovoljitve in na ta na\xc4\x8din dolo\xc4\x8da posameznikovo prihodnje vedenje. \xc4\x8ce si predstavljamo hierarhijo ciljev, se osebna prizadevanja nahajajo na drugem nivoju. Izpostavljena so vplivu globalnih motivov, posredno preko trenutnih skrbi, osebnih projektov in ni\xc5\xbejih ciljev pa vplivajo na posameznikovo vedenje, njegove specifi\xc4\x8dne akcije.\n_START_SECTION_\nRazlike\n_START_PARAGRAPH_\nMed posameznimi osebnimi akcijskimi konstrukti obstajajo predvsem teoreti\xc4\x8dne razlike, saj se v vsakdanjem \xc5\xbeivljenju med seboj prepletajo. Trenutne skrbi se navezujejo na hipoteti\xc4\x8dna stanja, osebna prizadevanja pa na vidno vedenje, ki je posledica \xc4\x8dasovno povezanih akcij. Na \xc5\xbeivljenjske naloge lahko gledamo kot na set trenutnih skrbi in osebnih projektov, ki spremljajo kriti\xc4\x8dne \xc5\xbeivljenjske dogodke; torej so usmerjene na za posameznika zapletene, a osebno pomembne probleme. Osebna prizadevanja pa so morda naj\xc5\xa1ir\xc5\xa1i konstrukt, saj lahko z njimi opi\xc5\xa1emo posameznikove trajne osebnostne zna\xc4\x8dilnosti. V teoreti\xc4\x8dnih okvirih lahko med osebnimi akcijskimi konstrukti razlikujemo glede na \xc4\x8dasovno omejenost ter \xc5\xa1irino posameznega osebnega akcijskega konstrukta.  Ko govorimo o \xc5\xa1irini konstrukta, razmi\xc5\xa1ljamo o dimenzijah med kratkoro\xc4\x8dnim in dolgoro\xc4\x8dnim ter med konkretnim in abstraktnim. Iz tega sledi, da \xc5\xa1irina konstrukta dolo\xc4\x8da kriterij izpolnitve cilja, vendar se ve\xc4\x8dina osebnih akcijskih konstruktov spreminja glede na svoj namen. Tako so lahko osebni projekti na mikro ravni npr. (\xc2\xbbvsak dan telovaditi\xc2\xab), ali pa na makro ravni (npr.\xc2\xa0\xc2\xbbskrbeti za zdravje\xc2\xab).  Nekateri osebni akcijski konstrukti so kon\xc4\x8dni, drugi pa \xc4\x8dasovno niso dolo\xc4\x8deni ali omejeni. Opisana \xc4\x8dasovna omejenost predstavlja drug kriterij, po katerem lahko razlikujemo med osebnimi akcijskimi konstrukti. Med \xc4\x8dasovno omejene konstrukte sodijo \xc5\xbeivljenjske naloge, saj imajo definirano kon\xc4\x8dno stanje, ki se vrednoti na osnovi uspe\xc5\xa1nosti kon\xc4\x8dnega stanja. \xc4\x8ce je posameznikova \xc5\xbeivljenjska naloga zaklju\xc4\x8dek \xc5\xa1tudija agronomije, z diplomo na tem podro\xc4\x8dju njegova \xc5\xbeivljenjska naloga\xc2\xa0\xc2\xbbdiplomirati\xc2\xab\xc2\xa0izgine. \xc4\x8ceprav imajo tudi trenutne skrbi in osebni projekti neko kon\xc4\x8dno stanje, pa z njim niso omejeni ali determinirani. Na drugi strani za osebna prizadevanja doseganje kon\xc4\x8dnega stanja ni preve\xc4\x8d pomembno, saj se ne zaklju\xc4\x8dijo nujno z uspe\xc5\xa1nostjo dolo\xc4\x8dene izku\xc5\xa1nje.\n_START_SECTION_\nPodobnosti\n_START_PARAGRAPH_\n\xc4\x8ceprav se osebni akcijski konstrukti precej razlikujejo, med njimi obstajajo tudi dolo\xc4\x8dene podobnosti. Osebni projekti in osebna prizadevanja so si podobni v tem, da oboji pomenijo kon\xc4\x8dno stanje, ki ga posameznik posku\xc5\xa1a dose\xc4\x8di preko vsakodnevnih aktivnosti, usmerjenih k delovanju v smeri osebnih ciljev. Tako osebni projekti kot osebna prizadevanja izra\xc5\xbeajo posameznikove potrebe in \xc5\xbeelje, vendar so prvi lahko enkratni, medtem ko so drugi zna\xc4\x8dilno ponavljajo\xc4\x8di se fenomen.\n_START_SECTION_\nNavajanje osebnih akcijskih konstruktov\n_START_PARAGRAPH_\nUgotavljanje osebnih akcijskih konstruktov poteka v ve\xc4\x8d korakih, ki se nekoliko razlikujejo glede na posamezen osebni akcijski konstrukt. V prvem delu se navadno poda definicija konstrukta, \xc4\x8demur sledi \xc4\x8dasovno omejen interval, v katerem morajo posamezniki zapisati \xc4\x8dim ve\xc4\x8d osebnih ciljev. Pri ugotavljanju osebnih projektov osebe na Listo za navajanje projektov navedejo \xc4\x8dim ve\xc4\x8d projektov, ki se lahko nana\xc5\xa1ajo tudi na vsakodnevne aktivnosti. \xc5\xbdivljenjske naloge pri posamezniku preu\xc4\x8dujemo na na\xc4\x8din, da oseba navede stvari, za katere \xc4\x8duti, da jih po\xc4\x8dne v \xc5\xbeivljenju, nato pa jih razporedi eno izmed treh akademskih in treh medosebnih normativnih kategorij. Trenutne skrbi raziskujejo na na\xc4\x8din, da udele\xc5\xbeenci zapi\xc5\xa1ejo svoje trenutne skrbi na \xc5\xa1tirinajstih podro\xc4\x8djih, kot so prijateljstvo, zaposlitev, dru\xc5\xbeina ipd. Pri na\xc5\xa1tevanju osebnih prizadevanj so udele\xc5\xbeenci napro\xc5\xa1eni, da se osredoto\xc4\x8dijo na to, kar dejansko \xc5\xbeelijo dose\xc4\x8di, vendar je pomembno, da se prizadevanja nana\xc5\xa1ajo na ponavljajo\xc4\x8de se cilje.  Na\xc5\xa1tevanju osebnih ciljev v drugem delu sledi ocenjevanje ciljev na razli\xc4\x8dnih dimenzijah, ki odra\xc5\xbeajo posameznikova ob\xc4\x8dutja do njegovih ciljev .\n_START_SECTION_\nNomoteti\xc4\x8dni in ideografski pristop\n_START_PARAGRAPH_\nDo preu\xc4\x8devanja lahko pristopamo na dva na\xc4\x8dina. Ker niti dva posameznika nimata enakih seznamov trenutnih skrbi, osebnih projektov ali \xc5\xbeivljenjskih nalog, lahko govorimo o osebnih akcijskih konstruktih kot o idiografskih fenomenih. Oseba svoje osebne akcijske konstrukte uvrsti v kategorije glede na njihove lastnosti. \xc5\xa0tevilni avtorji so na podlagi faktorske analize ugotovili, da se te dimenzije zdru\xc5\xbeujejo v od tri do pet kategorij (npr. stopnja predanosti cilju, stopnja, do katere je cilj zaznan kot izzivajo\xc4\x8d in napovedana nagrada cilja). Na drugi strani pa jih med seboj lahko primerjamo tudi na osnovi vrednosti, pri\xc4\x8dakovanja uspeha ipd., torej na osnovi nomoteti\xc4\x8dnih dimenzij. Le-te pa omogo\xc4\x8dajo povezavo osebnih akcijskih konstruktov z mi\xc5\xa1ljenjem, \xc4\x8dustvovanjem ter vedenjem.\n_START_SECTION_\nAnaliza osebnih projektov\n_START_PARAGRAPH_\nAnaliza osebnih projektov se je razvila iz socio-ekolo\xc5\xa1kega modela. Po njem se posameznik sre\xc4\x8duje z zahtevami okoli\xc5\xa1kih, biolo\xc5\xa1kih in socio-kulturnih sistemov vplivanja, ki jih re\xc5\xa1uje s pomo\xc4\x8djo osebnih projektov. Kot osnovno komponento socio-ekolo\xc5\xa1kega modela Little poudarja, de se posameznik znotraj lastnega \xc5\xbeivljenjskega konteksta subjektivno dobro po\xc4\x8duti in se pri tem osredoto\xc4\x8di na razlago . Kot del sistema se osebni projekti povezujejo tako z nadrednimi vrednotami in prizadevanji kot s podrednimi akcijami, ki vodijo do uresni\xc4\x8ditve osebnih projektov. Sistemski na\xc4\x8din analize omogo\xc4\x8da, da se popolnoma osredoto\xc4\x8dimo na posameznika, s \xc4\x8demer se lahko izognemo normativnem primerjanju; hkrati lahko z njim izvedemo tudi analizo osebnih projektov s primerjavo razli\xc4\x8dnih posameznikov na osnovi aritmeti\xc4\x8dnih sredin ocen na dimenzijah preko vseh projektov.  Postopek ugotavljanja osebnih projektov se pri\xc4\x8dne s poizvedovanjem o posameznikovih osebnih projektih. Osebe nato za vsak osebni projekt napi\xc5\xa1ejo kvalitativne informacije (npr. koga va\xc5\xa1 osebni projekt \xc5\xa1e vklju\xc4\x8duje) in kvantitativno ocenijo pomembnost osebnega projekta ter kako koristen je osebni projekt za posameznika. Analiza se lahko osredoto\xc4\x8di na normativno primerjavo posameznikov ali pa se zgolj na posameznika. Navadno raziskovalec izdela hierarhi\xc4\x8dni model osebnih projektov.\n_START_SECTION_\nUporaba osebnih akcijskih konstruktov\n_START_PARAGRAPH_\nOsebne akcijske konstrukte lahko uvr\xc5\xa1\xc4\x8damo med teorije motivacije, ki jih lahko apliciramo tudi npr. na podro\xc4\x8dju dela, lahko pa jih obravnavamo kot pristop k preu\xc4\x8devanju osebnosti.\n_START_SECTION_\nZadovoljstvo z delom\n_START_PARAGRAPH_\nSubjektivno zaznavanje sre\xc4\x8de in zadovoljstva v veliki meri izhaja iz posameznikove zaznave lastne uspe\xc5\xa1nosti pri usvajanju osebnih ciljev. Ljudje so aktivni na podro\xc4\x8djih, ki so povezani z njim pomembnimi cilji, saj jim le-ti osmislijo \xc5\xbeivljenje. Na splo\xc5\xa1no zadovoljstvo z \xc5\xbeivljenjem vpliva zadovoljstvo na specifi\xc4\x8dnih podro\xc4\x8djih \xc4\x8dlovekovega delovanja, med drugim tudi na podro\xc4\x8dju dela. Delavci, ki so bolj zadovoljni z delom, imajo z delom povezane osebno pomembne cilje, za katere verjamejo, da jih bodo lahko uresni\xc4\x8dili. Samo zaznavanje zadovoljstva pri delu se torej pozitivno povezuje z lastnostmi ciljev, ki se navezujejo na ob\xc4\x8dutek u\xc4\x8dinkovitosti in podpore v okolju, negativno pa s stresom, povezanim z doseganjem cilja. K. Fister (2003) je v raziskavi o povezavi osebnih ciljev in zadovoljstva z delom ugotovila, da na zaznavanje zadovoljstva z delom vplivajo predvsem pomembnost osebnih ciljev pri delu, predanost njihovi uresni\xc4\x8ditvi, samozaznana u\xc4\x8dinkovitost premagovanja izzivov in pozitivni odzivi okolja na posameznikova prizadevanja realizacije zadanega osebnega cilja. Ugotovila je, da sta za ljudi delo in kariera pomembna vidika njihove identitete. Uspehi na podro\xc4\x8dju dela so zato zanje pomembni, v delu pa i\xc5\xa1\xc4\x8dejo lastno zadovoljstvo. Pomemben pomen pri zaznavanju zadovoljstva z delom imajo tudi izzivi, predstavitev katerih omogo\xc4\x8da potrditev s strani drugih. Osebni cilji imajo tako velik vpliv na zaznavanje zadovoljstva z delom.\n_START_SECTION_\nOsebni cilji mladih na prehodu v odraslost\n_START_PARAGRAPH_\nMed postavljanjem osebnih ciljev in razvojem posameznika obstaja vzajemen odnos, saj po eni strani osebni cilji usmerjajo posameznikov razvoj, na drugi strani pa je postavljanje osebnih ciljev odvisno od preteklih razvojnih sprememb in \xc5\xbeivljenjskih dogodkov. Slednje so v 10 letni longitudinalni \xc5\xa1tudiji ugotavljali Salmela-Aro, Aunola in Nurmi (2007), ki so se osredoto\xc4\x8dili na mlade med 18 in 28 letom starosti. Na\xc4\x8dini reguliranja osebnih ciljev so razvojno specifi\xc4\x8dni, zna\xc4\x8dilno pa je, da ljudje v razvoj in doseganje ciljev vlagajo ve\xc4\x8d, ko se bli\xc5\xbeajo starostni meji, do katere naj bi dosegli dolo\xc4\x8deno razvojno nalogo. Mladi na prehodu v odraslost si ve\xc4\x8dinoma zastavljajo cilje, ki se navezujejo na \xc5\xa1tudij, razvoj kariere, oblikovanje dru\xc5\xbeine ipd., torej gre za cilje, ki povezujejo sklope razli\xc4\x8dnih odlo\xc4\x8ditev. Avtorji so ugotovili, da na interpersonalnem podro\xc4\x8dju razvojne naloge in spremembe posameznikovih vlog vplivajo na postavljanje osebnih ciljev, ki usmerjajo posameznika do izkustva dolo\xc4\x8denih kasnej\xc5\xa1ih \xc5\xbeivljenjskih dogodkov. Ugotovili so, da so spremembe ciljev na podro\xc4\x8dju kariere in izobra\xc5\xbeevanja ve\xc4\x8dje in hitrej\xc5\xa1e kot na podro\xc4\x8dju ustvarjanja dru\xc5\xbeine.'