b"\n_START_ARTICLE_\nAfera Dreyfus\n_START_PARAGRAPH_\nAfera Dreyfus je bila politi\xc4\x8dni \xc5\xa1kandal, ki je na prelomu iz 19. v 20. stoletje razdelil Francijo._NEWLINE_Judovski \xc4\x8dastnik Alfred Dreyfus, zaposlen v francoskem general\xc5\xa1tabu, je bil obto\xc5\xbeen vohunjenja za Nem\xc4\x8dijo, za kar je bil leta 1894 obsojen na dosmrtno izgnanstvo na Hudi\xc4\x8devem otoku blizu Francoske Gvajane._NEWLINE_Na\xc4\x8delnik protivohunske slu\xc5\xbebe je \xc4\x8dez dve leti odkril, da tajnih dokumentov Nemcem ni prodajal Dreyfus, a v general\xc5\xa1tabu niso hoteli priznati, da so v izgnanstvo poslali nedol\xc5\xbenega \xc4\x8dloveka. Desnica in katoli\xc5\xa1ka cerkev sta Dreyfusovo\xc2\xa0\xc2\xbbizdajstvo\xc2\xab\xc2\xa0ozna\xc4\x8dila za zaroto Judov in prostozidarjev, naperjeno zoper presti\xc5\xbe vojske in Francije. Ko so novice o zmoti pri\xc5\xa1le v javnost, so Dreyfusa za\xc4\x8deli braniti najvidnej\xc5\xa1i francoski intelektualci, med njimi Anatole France in pisatelj Emile Zola, ki je januarja 1898 v listu L'Aurore objavil znamenito pismo predsedniku francoske republike z naslovom Obto\xc5\xbeujem (J'accuse)._NEWLINE_Afera Dreyfus je postopoma razdelila de\xc5\xbeelo v dva tabora: dreyfusovci so nastopali proti konservativni, antisemitski voja\xc5\xa1ki kasti, ki se je ukvarjala s prevratni\xc5\xa1kimi in revan\xc5\xa1isti\xc4\x8dnimi na\xc4\x8drti, ter njihovi prista\xc5\xa1i. Nasprotja so se zaostrovala. Leta 1898 je postal polo\xc5\xbeaj v Franciji zelo napet, saj se je hkrati z razburjenjem zaradi afere Dreyfus razmahnilo stavkovno gibanje. Razgrete duhove je pomirila \xc5\xa1ele nova vlada (1899) s podporo socialistov. Novi predsednik vlade je zadevo Dreyfus vrnil v presojo voja\xc5\xa1kemu sodi\xc5\xa1\xc4\x8du. To je Dreyfusa kljub nasprotnim dokazom spet spoznalo za krivega. Da bi pomiril ljudstvo, je Dreyfusa leta 1899 pomilostil, vendar je bil dokon\xc4\x8dno opro\xc5\xa1\xc4\x8den krivde \xc5\xa1ele leta 1906."