b"\n_START_ARTICLE_\nOdlok iz Villers-Cotter\xc3\xaatsa\n_START_PARAGRAPH_\nOdlok iz Villers-Cotter\xc3\xaatsa (francosko L'Ordonnance de Villers-Cotter\xc3\xaats) je pravni tekst, ki ga je sprejel francoski kralj Franc I. med 10. in 25. avgustom leta 1539 v mestu Villers-Cotter\xc3\xaats na severu dana\xc5\xa1nje Francije. Gre za najstarej\xc5\xa1i \xc5\xa1e veljujo\xc4\x8di zakon v Franciji, njegova \xc4\x8dlena 110 in 111 namre\xc4\x8d veljata \xc5\xa1e danes._NEWLINE_Sestoji iz 192 \xc4\x8dlenov, predvsem znan je \xc4\x8dlen, ki je uzakonil obvezno rabo francoskega jezika za vse javne dokumente v francoskem kraljestvu, do tedaj je bila ve\xc4\x8dina dokumentov napisana v latin\xc5\xa1\xc4\x8dini ali v regionalnih jezikih. Franco\xc5\xa1\xc4\x8dina je tako postala jezik prava in administracije in eden temeljev mo\xc4\x8di francoskega monarha. Posledi\xc4\x8dno se je v Franciji za\xc4\x8dela pospe\xc5\xa1evati centralizacija (koncentacija mo\xc4\x8di v Parizu), saj se je do tedaj franco\xc5\xa1\xc4\x8dina, kot jo poznamo danes, govorila le v Parizu in njegovi okolici._NEWLINE_Poleg jezika je odlok reformiral tudi cerkveno pravo, ukinil nekatere mestne privilegije, \xc5\xbeupnije obvezal, da vodijo krstne knjige. Za vse, ki niso bili \xc5\xbeidje ali izob\xc4\x8denci iz katoli\xc5\xa1ke cerkve, je bil uzakonjen tudi cerkveni pogreb."