b'\n_START_ARTICLE_\nVinblastin\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nVinblastin sta iz ro\xc5\xbenatega zimzelena prva izolirala Robert Noble in Charles Thomas Beer. Njegvo protitumorsko delovanje so prvi\xc4\x8d odkrili, ko so nadrobljeno rastlino uporabili za \xc4\x8daj. U\xc5\xbeivanje tega \xc4\x8daja je povzro\xc4\x8dilo levkopenijo (zni\xc5\xbeanje \xc5\xa1tevila belih krvni\xc4\x8dk). Zato so postavili domnevo, da bi vinblastin lahko bil u\xc4\x8dinkovit pri rakih belih krvni\xc4\x8dk, kot so na primer limfomi.\n_START_SECTION_\nFarmakologija\n_START_PARAGRAPH_\nVinblastin uvr\xc5\xa1\xc4\x8damo med t. i. alkaloide ro\xc5\xbenatega zimzelena (alkaloide vinka) in je kemi\xc4\x8dni analog vinkristina. Ve\xc5\xbee se na tubulin in tako zavira nastanek mikrotubulov in kinetohorov. Mikrotubuli so sestavni del delitvenega vretena, zato z zaviranjem njegovega nastanka vinblastin specifi\xc4\x8dno deluje v fazi M celi\xc4\x8dnega cikla (faza mitoze). Ne\xc5\xbeeleni u\xc4\x8dinki so predvsem zaviranje delovanja kostnega mozga, po\xc5\xa1kodba sluznice prebavil, jedko delovanje (tvorba mehurjev) ter pri ekstravaziji (vbrizganje zunaj vene v tkivo) tvorba globokih razjed.'