b'\n_START_ARTICLE_\nPape\xc5\xbe Klemen VI.\n_START_SECTION_\nMladost\n_START_PARAGRAPH_\nPeter (Pierre) Roger se je rodil 1291 na gradu Maumont v \xc5\xbeupniji Rosiers d\'Egletons v tullski \xc5\xa1kofiji v Francoskem kraljestvu. Izhaja iz ni\xc5\xbeje aristokracije s skromnim premo\xc5\xbeenjem kot drugi sin Viljema (Guillaume) Rogerja, gospodarja Rosiers d\'Egletonsa. V sorodstvu je kar mrgolelo visokih prelatov in je bil: brat kardinalu Hugues Rogerju OSB (1342), ne\xc4\x8dak kardinalom Aymeric de Chalusu (1342), G\xc3\xa9rard de la Gardeju OP (1342) in Guillaume d\'Aigrefeuilleju starej\xc5\xa1emu, (1350), ne\xc4\x8dak ali stric kardinalom Adh\xc3\xa9mar Robertu (1342), Pierre de Crosu (1350) in Gilles Aycelin de Montaigu (1361), stric kardinalom Bernard de la Touru (1342), Guillaume de la Jugi\xc3\xa9ju (1342), Nicolas de Besseju (1342), bodo\xc4\x8demu pape\xc5\xbeu Gregorju XI. Pierre Roger de Beaufortu (1348); Raymond de Canilhacu CRSA (1350), Guillaume d\'Aigrefeuilleju mlaj\xc5\xa1emu OSBClun (1367), Pierre de la Jugi\xc3\xa9ju OSBClun (1375), Guy de Malsecu (1375) in protikardinalu Faydit d\'Aigrefeuilleju OSB (1383). Imenovali so ga tudi Roger de Beaufort-Turenne z nadimkom Le Magnifique  (Veli\xc4\x8dastni)._NEWLINE_Z desetimi leti je vstopil v opatijo sv. Roberta v La Chaise-Dieuu in postal benediktinski menih. \xc5\xa0tudiral je na Sorboni v Parizu, kjer je doktoriral iz teologije in si pridobil obse\xc5\xbeno klasi\xc4\x8dno in bogoslovno znanje; postal je priznan pridigar in dekan na univerzi. _NEWLINE__NEWLINE_1326 je postal opat v F\xc3\xa9campu, 1328 \xc5\xa1kof v Arrasu, 1329 nad\xc5\xa1kof v Sensu ter 1330 v Rouenu. Bil je svetovalec in osebni poslanec kralje Filipa VI.  v Angliji in v Avignonu. 1333 ga je Janez XXII. poslal pridigat kri\xc5\xbearsko vojno a Benedikt XII. imenoval za kardinala-duhovnika pri Ss. Nereo ed Achilleo 18. decembra 1338.\n_START_SECTION_\nPape\xc5\xbe\n_START_PARAGRAPH_\nTakoj, ko je sli\xc5\xa1al za smrt Benedikta XII., je Filip Sre\xc4\x8dni pohitel k  sinu Ivanu Normandijskemu  in ga nagovarjal, naj vpliva na kardinalski zbor v prid njegovega kandidata Petra Rogerja. Kljub naglici prestolonaslednik ni prispel pravo\xc4\x8dasno, ko so se 7. maja 1342 v Avignonu zaprla vrata za kardinali v konklavu in je moral poln tesnobe \xc4\x8dakati. Toda izbira cerkvenih knezov je pokazala, da je enaka tisti francoske kraljevske hi\xc5\xa1e. Volitve so trajale le en dan in soglasno so izvolili kardinala Pierra Rogerja, ki mu je bila naklonjena vladarska hi\xc5\xa1a Valois, in ga postavili na apostolski sede\xc5\xbe. Komaj izvoljen je Peter dejal: _NEWLINE_Praedecessores nostri nesciverunt esse papa_NEWLINE_._NEWLINE_To se je pokazalo \xc5\xbee pri kronanju, ko ga je 19. maja 1342 kronal kardinal Napoleone Orsini ob prisotnosti mnogih odli\xc4\x8dnih gostov in svetnih ter cerkvenih dostojanstvenikov. Pape\xc5\xa1ki dvor je kar tekmoval s sijajem kraljevskih dvorom in sem so se za\xc4\x8deli zgrinjati plemenita\xc5\xa1i od vsepovsod, pa tudi kandidati za razne cerkvene slu\xc5\xbebe, kar je bilo seveda povezano z velikimi stro\xc5\xa1ki, ki so hitro izpraznili cerkveno blagajno, katero je s toliko skrbjo napolnil njegov prednik. On je za\xc4\x8del torej pape\xc5\xbeevati v popolnem nasprotju s svojim prednikom, ki je tudi na pape\xc5\xa1kem prestolu ohranil meni\xc5\xa1ko skromnost. Hotel je v tem svojem posvetnem stilu urediti tudi avinjonsko pape\xc5\xa1ko pala\xc4\x8do, kamor je zbral najodli\xc4\x8dnej\xc5\xa1e umetnike. Ni mu niti na pamet padlo, da bi kaj storil za vrnitev v Rim; nasprotno: od neapeljske kraljice Ivane Neapeljske je kupil 1348 celotno avinjonsko grofijo za sme\xc5\xa1no ceno 80.000 florinov in tako omogo\xc4\x8dil pape\xc5\xbeem, da ne bodo ve\xc4\x8d gostje na tuji zemlji, ampak doma\xc4\x8dini na svojem ozemlju. Ni torej na mestu, da govorimo v Dantejevem ali Petrarkovem jeziku resno o kakem avinjonskem izgnanstvu, ujetni\xc5\xa1tvu ali su\xc5\xbeenjstvu - saj so bili pape\xc5\xbei na tem svojem ozemlju prav tako samostojni oziroma suvereni kot na primer v Anagniju ali Rimu, kjer pa so bile razmere nevzdr\xc5\xbene.\n_START_SECTION_\nEkumenizem in kri\xc5\xbearska vojna\n_START_PARAGRAPH_\nPape\xc5\xbe Klemen se je neuspe\xc5\xa1no pogovarjal z Grki in Armenci o cerkvenem zedinjenju; oni so \xc5\xbeeleli bolj dobiti pomo\xc4\x8d zoper Turke , kakor pa kr\xc5\xa1\xc4\x8dansko versko edinost.  _NEWLINE__NEWLINE_1343 je pape\xc5\xbe Klemen organiziral kri\xc5\xbearsko vojno zoper tur\xc5\xa1kega vladarja Umur-bega , ki je bil zaveznik bizantinskega cesarja Ivana Kantakuzena  Tur\xc5\xa1ko ladjevje je uni\xc4\x8dilo zdru\xc5\xbeena kr\xc5\xa1\xc4\x8danska flota, ki so jo sestavljali Bene\xc4\x8dani, ivanovci in Cipr\xc4\x8dani; pri tem je padel v bitki za Smirno tudi sam Umur-beg.\n_START_SECTION_\nSmrt in spomin\n_START_PARAGRAPH_\nPape\xc5\xbe Klemen Vi. je umrl 6. decembra 1352 v Avignonu. Pokopali so ga v benediktinski opatiji sv. Roberta La Chaise-Dieu, kjer je za\xc4\x8del svoje meni\xc5\xa1ko \xc5\xbeivljenje in cerkveno slu\xc5\xbebo._NEWLINE_ _NEWLINE_1562 so nahujskani kalvini njegovo \xc4\x8dudovito, umetni\xc5\xa1ko urejeno grobnico, kjer so bili kipi njegovih sorodnikov in dobrotnikov, razbili. _NEWLINE__NEWLINE_Drugi viri pa poro\xc4\x8dajo: "Pape\xc5\xbea Klemena so pokopali na njegovo \xc5\xbeeljo v opatiji La Chaise-Dieu. Tam so mu postavili nagrobni spomenik, okra\xc5\xa1en s 44 marmornatimi kipi, ki so predstavljali njegovo veliko rodbino. To izvirno in mogo\xc4\x8dno delo so razbili 1562 hugenoti, ki so njegove telesne ostanke se\xc5\xbegali.\xc2\xab\xc2\xa0\n_START_SECTION_\nOcena\n_START_PARAGRAPH_\nKlemen VI.  je bil enako kot njegov predhodnik Benedikt XII.  izobra\xc5\xbeen teolog  in pridigar ; vendar je bil tistemu, ki je kot pape\xc5\xbe \xc5\xa1e vedno ohranjal nekaj lastnosti skromnega redovnika, v drugih re\xc4\x8deh kaj malo podoben. Ugleden, olikan, pa tudi malo lahkomiseln prelat z vsemi \xc5\xbeivljenjskimi navadami le-tega, je imel rad bogata\xc5\xa1ko dvorsko \xc5\xbeivljenje; vrh tega je bila velika njegova velikodu\xc5\xa1nost pri podeljevanju nadarbin in milosti, kakor tudi njegova ljubezen do njegovih sorodnikov. Z imenovanjem \xc5\xa1tevilnih Francozov za kardinale in nakupom Avignona je vezi, ki so vezale pape\xc5\xa1tvo na Francijo, \xc5\xa1e o\xc5\xbeje zategnil. _NEWLINE_Klemen zdru\xc5\xbeuje v svoji osebnosti na presenetljiv na\xc4\x8din mnoge poteze, ki so zna\xc4\x8dilne za pape\xc5\xa1tvo v 16. stoletju \xe2\x80\x93 kakor tudi dobre in slabe lastnosti francoskega zna\xc4\x8daja. Sodobniki so bili ob\xc4\x8dutljivi na njegovo prijaznost, odpu\xc5\xa1\xc4\x8danje in velikodu\xc5\xa1nost, Imel je jasno predstavo o vladarju in jo je posku\xc5\xa1al udejanjati. Za vodilo je imel Cezarjevo geslo, da nih\xc4\x8de ne sme oditi od njega razo\xc4\x8daran. Ime Klemen pomeni milostljiv: ta lastnost ga je spremljala \xc5\xbee od mladih nog. Menil je, da sta razko\xc5\xa1nost in sijaj potrebna za izvajanje oblasti. Nova pape\xc5\xa1ka stavba, ki jo je zgradil, ni urejena le glede na varnost in potrebo po upravnih pisarnah, ampak tudi z \xc5\xbeeljo, da poka\xc5\xbee slavo zemeljskega suverena. To je bil prvi pape\xc5\xbe, ki je izre\xc4\x8dno skrbel za to in je v ta namen porabil veliko denarja. Pri tem pa njegova dobrodelnost ni trpela; \xc4\x8de je porabil 12,20% svojih izdatkov za gradnjo, 12% za obla\xc4\x8dila, 2,5% za okraske in umetni\xc5\xa1ko ustvarjanje, mu je ostalo kar 17% za delitev milo\xc5\xa1\xc4\x8dine. Priznati mu moramo, da je bil dober gospodar, ki je vedel, kaj ho\xc4\x8de: kljub velikim izdatkom ni nikoli posloval z izgubo._NEWLINE__NEWLINE_Svoje usmiljeno srce je pokazal zlasti, ko je \xc4\x8drna smrt skoraj razpolovila evropsko prebivalstvo in so se odrekali drug drugega iz strahu pred oku\xc5\xbebo celo najbli\xc5\xbeji sorodniki; pomagal je na vseh podro\xc4\x8djih, kjer in kolikor je bilo mo\xc5\xbeno. Pod svoje okrilje je vzel tudi Jude, ki jih je obrezumljena mno\xc5\xbeica obdol\xc5\xbeila, da so raznesli kugo.\n_START_SECTION_\nOdlikovanja\n_START_PARAGRAPH_\nPape\xc5\xbe Klemen VI. je prejel odlikovanje Vrhovnega Kristusovega reda (Ordine Supremo del Cristo) in je s tem postal veliki mojster vrhovnega Kristusovega reda.'