b'\n_START_ARTICLE_\nZgodovina Kitajske\n_START_SECTION_\nPrazgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nV prazgodovinsko obdobje Kitajske pri\xc5\xa1tevamo \xc4\x8das pribli\xc5\xbeno do leta 1500 pr. n. \xc5\xa1t. Med letoma 2500 pr. n. \xc5\xa1t. in 1500 pr. n. \xc5\xa1t. so se na Kitajskem razvile razli\xc4\x8dne neolitske kulture:\n_START_SECTION_\nDinastija \xc5\xa0ang\n_START_PARAGRAPH_\nV \xc4\x8dasu za\xc4\x8detka bronaste dobe (po 1500 pr. n. \xc5\xa1t.), se je pojavila dinastija Shang (poslovenjeno \xc5\xa0ang, kitajsko: \xe5\x95\x86\xe6\x9c\x9d Shang chao = dinastija Shang), ki se v\xc4\x8dasih imenuje tudi Yin (kitajsko: \xe6\xae\xb7\xe4\xbb\xa3 Yin dai = obdobje Yin). S tem se je kon\xc4\x8dalo prazgodovinsko obdobje na Kitajskem._NEWLINE_Cesarji dinastije Shang so vladali v razponu od leta 1523 pr. n. \xc5\xa1t. do 1027 pr. n. \xc5\xa1t._NEWLINE_Velikosti njihove dr\xc5\xbeave se ne da natan\xc4\x8dno dolo\xc4\x8diti. Zagotovo pa je bilo sredi\xc5\xa1\xc4\x8de ob Rumeni reki. Poznali so pisavo, mesta s hi\xc5\xa1ami in obdelavo brona. Pla\xc4\x8devali so s pol\xc5\xbeki, ki so imeli veljavo denarja. Najpomembnej\xc5\xa1a najdba tistega obdobja so prerokovalne kosti. Obstaja mo\xc5\xbenost, da so na Kitajskem poleg dinastije \xc5\xa0ang hkrati vladala tudi manj\xc5\xa1a kme\xc4\x8dka kraljestva. _NEWLINE_Kultura in umetnost Shangov sta bili na zelo visokem nivoju. Najpomembnej\xc5\xa1a tehnika je bilo vlivanje brona. Nastalo je mnogo tehnik in narediti so znali \xc5\xa1tevilne brezhibne oblike. A bron je bil \xc5\xa1e vedno tako redek, da so ga uporabljali le za izdelovanje oro\xc5\xbeja in verskih objektov. V takratnem \xc4\x8dasu je ve\xc4\x8dina ljudi \xc5\xa1e \xc5\xbeivela na stopnji mlaj\xc5\xa1e kamene dobe. Posode, ki so jih izdelali so bile bogato okra\xc5\xa1ene. Zelo zna\xc4\x8dilna taka posoda se imenuje ju. To je trino\xc5\xbena posoda, s pokrovom, naslikane pa ima \xc5\xbeivali. Najbolj zna\xc4\x8dilna \xc5\xbeival na teh posodah je tiger s \xc5\xa1iroko odprtim gobcem. Tiger je veljal za bo\xc5\xbeanstvo rodovitnosti in zemlje. Krasili pa niso le brona. Zelo pogosto so krasili tudi bel mineral, imenovan \xc5\xbead. Pripisovali so mu magi\xc4\x8dno mo\xc4\x8d. Med keramiko je veliko pomenilo belo posodje._NEWLINE_O veri v tistem \xc4\x8dasu je znano zelo malo. Verjetno je bilo glavno bo\xc5\xbeanstvo bog Ti. \xc4\x8castili so prednike in pri pogrebnih slovesnostih so sodelovali \xc4\x8dlani dru\xc5\xbeine. Verovanje se jim je zdelo popolnoma samoumevno._NEWLINE_Dinastijo Shang so zru\xc5\xa1ila plemena naseljena okoli reke Wei (\xe6\xb8\xad\xe6\xb2\xb3 Wei he). Njihov voditelj Zhou Wu Wang (\xe5\x91\xa8\xe6\xad\xa6\xe7\x8e\x8b) je ustanovil novo dinastijo Zhou.\n_START_SECTION_\nDinastija \xc4\x8cin\n_START_PARAGRAPH_\nDinastija Qin (beri \xc4\x8cjin oziroma \xc4\x86in, kitajsko: \xe7\xa7\xa6\xe6\x9c\x9d Qin chao = dinastija Qin) je vladala zelo kratek \xc4\x8das - samo od leta 221 pr. n. \xc5\xa1t. do 206 pr. n. \xc5\xa1t. _NEWLINE_Vladavina dinastije Qin je v bistvu omejena samo na enega vladarja, ki pa je zgodovinsko zelo pomemben. To je bil cesar \xc4\x8cin \xc5\xa0i Huangdi (\xe7\xa7\xa6\xe5\xa7\x8b\xe7\x9a\x87\xe5\xb8\x9d), ki je na kitajskem ozemlju ustvaril prvo enotno dr\xc5\xbeavo. Naziv \xc4\x8cin \xc5\xa0i Huangdi pomeni Prvi bo\xc5\xbeji cesar \xc4\x8cin (njegovo pravo ime je bilo \xe5\xac\xb4\xe6\x94\xbf Ying Zheng). V \xc4\x8dasu njegove vladavine so imeli zelo dobro razvito oro\xc5\xbeje. Uprava, vojska in zakoni so bili urejeni. Izvedli so \xc5\xa1tevilne reforme na razli\xc4\x8dnih podro\xc4\x8djih. Odpravili so fevdalizem iz prej\xc5\xa1njih dob. Glavno mesto je bilo Xianyang (beri \xc5\xa0janjang, kitajsko: \xe5\x92\xb8\xe9\x98\xb3). Pojavil se je predhodnik dosti poznej\xc5\xa1ega kitajskega zidu. S smrtjo cesarja \xc4\x8cin \xc5\xa0i Huangdija je propadla zelo napredna dinastija Qin. Aristokrati so \xc5\xbeeleli povrniti fevdalni re\xc5\xbeim a so se jim kmetje uprli.\n_START_SECTION_\nObdobje dinastij po bakreni dobi\n_START_PARAGRAPH_\nZa to obdobje je zna\xc4\x8dilna vpeljava uradni\xc5\xa1kih postopkov - birokratizacija.\n_START_SECTION_\nObdobje treh dr\xc5\xbeav\n_START_PARAGRAPH_\n3. stoletje na\xc5\xa1ega \xc5\xa1tetja velja za obdobje treh dr\xc5\xbeav, ki so nastale okoli leta 220 (po uporu rumenih turbanov)  ter se ponovno zdru\xc5\xbeile leta 280. To obdobje se po kitajsko imenuje \xe4\xb8\x89\xe5\x9b\xbd San guo = Tri dr\xc5\xbeave. _NEWLINE_Voditelj Sun Quan (\xe5\xad\x99\xe6\x9d\x83, beri: Sun \xc4\x86\xc3\xbcan) je ustanovil Vzhodni Wu ali Sun Wu (\xe5\xad\xab\xe5\x90\xb3) oziroma Dong Wu (\xe6\x9d\xb1\xe5\x90\xb3) na jugovzhodu Kitajske. Voditelj Liu Bei (\xe5\x88\x98\xe5\xa4\x87) je ustanovil Kraljestvo Shu ali Shu Han (\xe8\x9c\x80\xe6\xbc\xa2) na jugozahodu. Voditelj Cao Cao (\xe6\x9b\xb9\xe6\x93\x8d) pa je ustanovil Dr\xc5\xbeavo Wei ali Cao Wei (\xe6\x9b\xb9\xe9\xad\x8f), ki je obsegala severni del Kitajske. Cao Cao je imel sina z imenom Cao Pi, ki se je oklical za cesarja in za\xc4\x8detnika nove velike dinastije Wei. Liu Bei (ustanovitelj kraljestva Shu) in Sun Quan (ustanovitelj Sun Wuja) sta sledila njegovemu zgledu in se tudi oklicala za cesarja._NEWLINE_Kitajska je bila spet zdru\xc5\xbeena pod dinastijo Jin (\xe6\x99\x8b\xe6\x9c\x9d Jin chao = dinastija Jin) po letu 265. Enotnost dr\xc5\xbeave so ogro\xc5\xbeali vdori barbarskih plemen s severa.\n_START_SECTION_\nZakonite in nezakonite dinastije\n_START_PARAGRAPH_\nDr\xc5\xbeava se je \xc5\xa1e bolj drobila. Nastale so \xc5\xa1tevilne nove, zakonite in nezakonite kraljevine in dinastije. Razpadanje so pospe\xc5\xa1ili vdori barbarov (npr. Huni)._NEWLINE_Na jugu so oblast prevzele zakonite dinastije, ki so vladale severno od Jangcekianga. Tam so \xc5\xbeiveli Kitajci, vladala jim je dinastija Liu-Song (\xe5\x8a\x89\xe5\xae\x8b) - bili so sorodniki Hanov. Sledila jim je dinastija Qi (\xe9\xbd\x8a, 479 - 501), dinastija Liang (\xe6\xa2\x81, 502 - 555)  ter dinastija Chen (\xe9\x99\xb3, 555 - 589)._NEWLINE_Na severu so vladale tako imenovane nezakonite dinastije. Tu so se izoblikovale \xc5\xa1tevilne barbarske dr\xc5\xbeave. Razli\xc4\x8dna mongolska in tur\xc5\xa1ka plemena (verjetno tudi Huni), so se tu popolnoma pome\xc5\xa1ala. To so bili nomadi in to jim je bilo vsem skupno. Te dr\xc5\xbeavice so ena drugo napadale in se uni\xc4\x8devale. Na severu Kitajske torej ni bilo miru._NEWLINE_Do ponovnega zedinjenja Kitajske je pri\xc5\xa1lo \xc5\xa1ele ob nastopu dinastije Sui, ob koncu 6. stoletja n. \xc5\xa1t.\n_START_SECTION_\nDinastija Sui\n_START_PARAGRAPH_\nCesarji dinastije Sui (kitajsko: \xe9\x9a\x8b\xe6\x9c\x9d Sui chao = dinastija Sui) so vladali v razponu od leta 589 do 618._NEWLINE_Dr\xc5\xbeava je bila razdeljena zelo dolgo \xc4\x8dasa. Ponovno jo je zdru\xc5\xbeil Yang Jian (\xe6\x9d\xa8\xe5\x9d\x9a), pozneje imenovan tudi cesar Wen (\xe6\x96\x87), leta 589 in s tem za\xc4\x8del dinastijo Sui. Po \xc5\xa1tevilnih reformah je nazadnje moral uni\xc4\x8diti \xc5\xa1e zadnjo zakonito dinastijo na jugu, dinastijo Chen. za ta podvig je potreboval osem let priprav. Uspelo mu je leta 589. _NEWLINE_Naredil je \xc5\xa1tevilne reforme na podro\xc4\x8dju javne uprave. Za\xc4\x8del je z razdeljevanjem \xc5\xbeivil in posesti revnim kmetom. To je zaplenil bogatej\xc5\xa1im, najve\xc4\x8dkrat svojim politi\xc4\x8dnim nasprotnikom. Ponovno je uvedel tlako, a je zni\xc5\xbeal \xc5\xa1tevilo delovnih dni. Njegovo delo je nadaljeval sin Yang. Znan je po tem, da mu je milijon tla\xc4\x8danov zgradilo Cesarski kanal. Ta kanal je povezoval sever z jugom in s tem je ponovno pokazal, da je Kitajska enotna. V \xc4\x8dasu njegovega vladanja je na pomenu zelo dobilo gradbeni\xc5\xa1tvo, ki je neverjetno napredovalo. Pozneje so vladarji dinastije Sui za\xc4\x8deli preganjati tuja ljudstva, ki so se v prej\xc5\xa1njem \xc4\x8dasu naselila na njihovem ozemlju. Dr\xc5\xbeava se je za\xc4\x8dela \xc5\xa1iriti na ju\xc5\xbeni Vietnam in Korejo. Pozneje niso imeli sre\xc4\x8de z osvajanjem Koreje, zaradi kuge, ki se je raz\xc5\xa1irila med vojaki. Leta 610 je za\xc4\x8delo prihajati do nemirov. Ljudje niso marali tlake, gradnje kanalov in ogromnih stavb, prav tako niso marali neuspe\xc5\xa1nih pohodov na Korejo. Severni del se je uprl. Cesar je zbe\xc5\xbeal na ju\xc5\xbeni del Kitajske. Tam so ga leta 618 umorili, kar je pomenilo konec dinastije Sui.\n_START_SECTION_\nDinastija Tang\n_START_PARAGRAPH_\nCesarji dinastije Tang (\xe5\x94\x90\xe6\x9c\x9d Tang chao = dinastija Tang) so vladali v razponu od leta 618 do 907 (razli\xc4\x8dni podatki)._NEWLINE_Za\xc4\x8detnik dinastije Tangov je Li Yuan (\xe6\x9d\x8e\xe6\xb7\xb5). Kitajsko je popeljal na sam vrh civilizacij tistega \xc4\x8dasa in tako je bila Kitajska najnaprednej\xc5\xa1a dr\xc5\xbeava na svetu, bolj napredna od evropskih in tur\xc5\xa1kih. V tistem \xc4\x8dasu je kitajska do\xc5\xbeivela velik ozemeljski razpon, najve\xc4\x8dji do sedaj. Premagali so nadle\xc5\xbene Turke in v tem \xc4\x8dasu jim je le uspelo zavzeti Korejo. Tibetanci so ponovno postali nadle\xc5\xbeni, kljub dotedanjim prijateljskim odnosom. Zdru\xc5\xbeili so se z Ujguri in ve\xc4\x8dkrat mo\xc4\x8dno napadli Kitajsko. V tem \xc4\x8dasu je na Kitajskem skoraj pri\xc5\xa1lo do dr\xc5\xbeavljanske vojne, ker so se vodilni v dr\xc5\xbeavi prerekali med seboj. V \xc4\x8dasu dinastije Tang se je na Kitajskem prvi\xc4\x8d pojavil papirnat denar. Leta 780 se je okrepilo denarno gospodarstvo in tudi davke so za\xc4\x8deli pla\xc4\x8devati z denarjem. Trgovanje po kopnem je potekalo po svilni cesti, pomorsko trgovanje pa je do tega \xc4\x8dasa bilo le z Korejo, v tem \xc4\x8dasu pa se je za\xc4\x8delo tudi z Arabci. Leta 770 so izna\xc5\xa1li tisk.\n_START_SECTION_\nObdobje petih dinastij in desetih kraljestev\n_START_PARAGRAPH_\nV 10. stoletju se je v zelo hitrem \xc4\x8dasu zvrstilo pet dinastij (\xe4\xba\x94\xe4\xbb\xa3 wu dai) ter deset kraljestev (\xe5\x8d\x81\xe5\x9b\xbd shi guo). _NEWLINE_Na severu se je zamenjalo pet dinastij: Pozni Liang (907 - 923), Pozni Tang (923 - 937), Pozni Jin (937 - 946), Pozni Han (946 - 950) in Pozni Zhou (951 - 960)._NEWLINE_Na jugu se je v istem \xc4\x8dasu izoblikovalo ve\xc4\x8d dr\xc5\xbeav - tradicionalni zgodovinarji jih po navadi na\xc5\xa1tevajo deset: Wu, Wuyue, Min, Chu, Ju\xc5\xbeni Han, Zgodnji Shu, Pozni Shu, Jingnan, Ju\xc5\xbeni Tang in Severni Han.\n_START_SECTION_\nDinastija Song\n_START_PARAGRAPH_\nCesarji dinastije Song (kitajsko: \xe5\xae\x8b\xe6\x9c\x9d Song chao = dinastija Song) so vladali v razponu od leta 960 do 1279._NEWLINE_Kitajsko je ponovno zdru\xc5\xbeil general Zhao Kuangyin (\xe8\xb6\x99\xe5\x8c\xa1\xe8\x83\xa4, beri: D\xc5\xbeao Kuang-jin) kot cesar imenovan Taizu (\xe5\xa4\xaa\xe7\xa5\x96). Kitajska ob zdru\xc5\xbeitvi \xc5\xa1e zdale\xc4\x8d ni bila tak\xc5\xa1na kot v \xc4\x8dasu dinastije Tangov. Bila je veliko manj\xc5\xa1a. Kitajci so v tem \xc4\x8dasu gojili le svojo kulturo, ker so bili z vseh strani obdani s sovra\xc5\xbenimi sosedi. Napisali so \xc5\xa1tevilne enciklopedije in te so imele na tiso\xc4\x8de strani. V slikarstvu so cenili umetnike, ki so obvladali razli\xc4\x8dne zgodovinske sloge. Zaradi pomanjkanje bakra in drugih kovin se je mo\xc4\x8dno uveljavil papirnat denar. Ko se dr\xc5\xbeava sedaj ponovno zdru\xc5\xbei, vpliv me\xc5\xa1\xc4\x8danstva zelo narase. Me\xc5\xa1\xc4\x8dani so bili v ve\xc4\x8dini visoko specializirani zasebni obrtniki in trgovci, ki so se ukvarjali z veletrgovino. Tokrat trgovci za\xc4\x8dnejo pluti na morja in ne kot prej, ko so Arabci prihajali do njih. Plujejo do Japonske, kraljestva \xc4\x8campa, na Malajski polotok in v indijska ter bengalska mesta. Na \xc4\x8delu centralne uprave v dr\xc5\xbeavi Sungov so bila tri vrhovna ministrstva za gospodarstvo, voja\xc5\xa1tvo in finance. V tem \xc4\x8dasu je zelo napredovalo znanje matematike, kemije (iznajdba smodnika in solitra), medicina (okoli 1145 prvo raztele\xc5\xa1enje mrli\xc4\x8da) in farmacija ter civilna in voja\xc5\xa1ka tehnika. Zelo pomembno je bilo slikarstvo. Odpirali so slikarske akademije in prirejali so \xc5\xa1tevilna tekmovanja. Uradniku, ki je bil nadarjen za slikarstvo, se je odpirala ble\xc5\xa1\xc4\x8de\xc4\x8da kariera v dr\xc5\xbeavni slu\xc5\xbebi. Songovsko slikarstvo najbolj ustreza takratnemu evropskemu okusu.\n_START_SECTION_\nMongolska nadvlada (dinastija Yuan)\n_START_PARAGRAPH_\nTej dinastiji so vladali od 1280 do 1367. Za\xc4\x8detnik dinastije Yuan (kitajsko: \xe5\x85\x83\xe6\x9c\x9d Yuan chao = dinastija Yuan) je sicer Kublajkan, ki pa je posthumno raz\xc5\xa1iril naziv kitajskega cesarja na svoja prednika deda D\xc5\xbeingiskana in o\xc4\x8deta \xc3\x96gedeja. D\xc5\xbeingiskan je leta 1206 zdru\xc5\xbeil Mongole in jih v naslednjih dveh desetletjih vodil v osvajalnih vojnah \xc5\xa1irom Evrazije. Mdr. je uni\xc4\x8dil tangutsko cesarstvo Xi Xia in mo\xc4\x8dno oslabil d\xc5\xbeur\xc4\x8densko cesarstvo Jin. Zavzetje Jina je zaklju\xc4\x8dil \xc3\x96gedej leta 1234, ki se je v nadaljevanju zapletel v vojno z Ju\xc5\xbenim Songom, le-tega pa je leta 1279 dokon\xc4\x8dno zavzel Kublajkan, ki se je, kot napisano, oklical za cesarja nove dinastije Yuan. Obdobje mongolske vladavine je bilo stabilno za Kitajsko: evrazijska celina od Koreje do \xc4\x8crnega morja in od sibirske tajge do Perzijskega zaliva je bila povezana v enoten politi\xc4\x8dni in ekonomski prostor (Pax Mongolica). V obdobju Kublajkanove vlade je Kitajsko obiskal Marco Polo.\n_START_SECTION_\nDinastija Ming\n_START_PARAGRAPH_\nCesarji dinastije Ming (kitajsko: \xe6\x98\x8e\xe6\x9c\x9d Ming chao = dinastija Ming) so vladali v razponu od leta 1368 do 1644. Za\xc4\x8detnik dinastije je bil cesar Zhu Yuanzhang (\xe6\x9c\xb1\xe5\x85\x83\xe7\x92\x8b), kot cesar imenovan Hongwudi (\xe6\xb4\xaa\xe6\xad\xa6\xe5\xb8\x9d). Dr\xc5\xbeavo je moral precej prenoviti. Razdelil jo je na prefekture. V tem obdobju so zgradili kitajski zid. Zelo natan\xc4\x8dno so popisali prebivalstvo in obdelano zemljo. Ta in podobni ukrepi so dali zagon gospodarstvu. \xc5\xa0tevilo prebivalcev je zelo naraslo, saj je bilo leta 1400 na kitajskem 65 milijonov ljudi, leta 1600 pa kar 150 milijonov ljudi. Leta 1368 so izgnali Mongole, a ti so po tem \xc5\xa1e ve\xc4\x8dkrat vdrli vanjo. A Kitajci so proti njim opravili kar devet vojnih pohodov. Zaradi stretja mo\xc4\x8di Mongolov je imelo prilo\xc5\xbenost za vzpon drugo stepsko ljudstvo imenovano Oiarti (kitajsko Vei-la). Ravno zaradi njih so Kitajci dokon\xc4\x8dali kitajski zid. Kljub temu so barbari dvakrat pri\xc5\xa1li \xc4\x8dezenj, a svojih uspehov niso znali izkoristiti, saj so le ropali. Opravili so tudi sedem velikih odprav na morje in prijadrali so vse do Jave, Sumatre, do Indijskega oceana, v Perzijski zaliv, Aden, D\xc5\xbeido in celo do vzhodne obale Afrike. Iz Afrike so pomor\xc5\xa1\xc4\x8daki v domovino pripeljali \xc5\xbeivo \xc5\xbeirafo. A kljub odli\xc4\x8dnim pomor\xc5\xa1\xc4\x8dakom, se Kitajci niso bili sposobni upreti japonskim gusarjem. Namesto da bi jih premagali z mo\xc4\x8dnim ladjevjem (62 ladji in 27 000 mo\xc5\xbe posadke- najve\xc4\x8dje ladjevje), so utrjevali obalo, ker pa s tem niso bili uspe\xc5\xa1ni so evakuirali ves obalni pas in ga preselili v notranjost de\xc5\xbeele. \xc5\xa0ele med letoma 1592 in 1598 so opravili uspe\xc5\xa1no invazijo na Korejo in jo za\xc5\xa1\xc4\x8ditili pred Japonci.\n_START_SECTION_\nDinastija \xc4\x8cing\n_START_PARAGRAPH_\nVladarji dinastije Ming so bili zadnji vladarji, ki so bili etni\xc4\x8dno pripadniki najve\xc4\x8djega kitajskega ljudstva Han. Po tem so na oblat pri\xc5\xa1li cesarji iz rodbine Mand\xc5\xbeu, ki so bili etni\xc4\x8dno Mand\xc5\xbeurijci. Ustanovili so dinastijo Pozni Jin, ki so jo pozneje preimenovali v \xc4\x8cing (Qing, beri: \xc4\x8cjing oziroma \xc4\x86ing; kitajsko: \xe6\xb8\x85\xe6\x9c\x9d Qing chao = dinastija Qing). Vladali so od leta 1644 do 1911._NEWLINE_Za\xc4\x8detnik dinastije je bil cesar Nurhaci (mand\xc5\xbeursko: ; kitajsko \xe5\x8a\xaa\xe7\x88\xbe\xe5\x93\x88\xe8\xb5\xa4 Nuerhachi), ki je premagal vojsko dinastije Ming in osvojil severovzhodni del kitajskega ozemlja. Osvajanje je nadaljeval njegov sin Huang Taiji, ki velja za prvega cesarja dinastije Qing._NEWLINE_Mand\xc5\xbeurska oblast se je \xc5\xa1e utrdila med letoma 1644 in 1796. V tem \xc4\x8dasu so bili pomembni trije cesarji: Kangxi (beri: Kang-\xc5\xa1ji, kitajsko: \xe5\xba\xb7\xe7\x86\x99, vladal 1662-1722), Yongzheng (beri: jong-d\xc5\xbeeng, kitajsko: \xe9\x9b\x8d\xe6\xad\xa3, vladal 1723-1735) in Qianlong (beri: \xc4\x8cjan-long, kitajsko: \xe4\xb9\xbe\xe9\x9a\x86, vladal 1736-1796). Pripomogli so k hitri rasti prebivalstva, \xc5\xa1e posebej pa so pomagali ju\xc5\xbenokitajskemu  prebivalstvu. Pridobili so velika ozemlja, podredili so si Tibet, Kukunor in vzhodni Turkestan. Z Rusi, ki so v 17. stoletju za\xc4\x8deli prodirati \xc4\x8dez Sibirijo proti Kitajski, so 7. septembra sklenili sporazum o meji na Amurju. Ta dokument je bil napisan v latin\xc5\xa1\xc4\x8dini, ru\xc5\xa1\xc4\x8dini, kitaj\xc5\xa1\xc4\x8dini, mand\xc5\xbeur\xc5\xa1\xc4\x8dini in mongol\xc5\xa1\xc4\x8dini. To je bil prvi sporazum sklenjen med Kitajsko in kako evropsko dr\xc5\xbeavo._NEWLINE_\xc5\xbde leta 1774 se je za\xc4\x8denjala kriza za Kitajsko. Zvrstile so se \xc5\xa1tevilne ljudske vstaje, med najve\xc4\x8dje \xc5\xa1tejemo vstajo Belega lotosa.  Prebivalstvo je leta 1800 \xc5\xa1telo 295 milijonov ljudi. Med letoma 1839 in 1842 so trajale opijske vojne, v katerih je Kitajska podlegla Angliji. Med letoma 1850 in 1866 je trajal uni\xc4\x8dujo\xc4\x8d upor Tai-Pingov. Zmaga Angle\xc5\xbeev je za Kitajce pomenila izgubo Hong Konga in  prosto trgovino z Angle\xc5\xbei, ki so jo ves \xc4\x8das zatirali. Ker Kitajci niso marali Angle\xc5\xbeev, so leta 1856 za\xc4\x8deli z drugo opijsko vojno, ki je trajala do leta 1860. Ponovno so izgubili in Angle\xc5\xbeem so morali odstopiti \xc5\xa1e enajst pristani\xc5\xa1\xc4\x8d. Kmalu so morali skleniti pogodbo z ve\xc4\x8dino Evropskih dr\xc5\xbeav in z ZDA. Zaradi pritiskov iz vseh strani Rusije, Japonske, Anglije, ZDA in ostalih evropskih dr\xc5\xbeav ter zaradi notranje nestabilnosti je leta 1911 propadla Mand\xc5\xbeujska oblast in nastopila je prva republika._NEWLINE_Zadnji predstavnik dinastje Qing je bil tudi zadnji kitajski cesar. To je bil Puyi (\xe6\xba\xa5\xe4\xbb\xaa), ki je postal cesar leta 1908, ko je bil star dve leti. Leta 1911 mu je republikanska vlada odvzla realno oblast. V letu 1917 so ga za 12 dni ponovno ustoli\xc4\x8dili, vendar je bilo nasprotovanje premo\xc4\x8dno, da bi lahko ostal na oblasti. Do leta 1924 je lahko \xc5\xa1e \xc5\xbeivel v cesarski pala\xc4\x8di v Prepovedanem mestu, potem pa so ga izgnali. Leta 1932 so ga Japonci postavili za vladarja mand\xc5\xbeurske marionetne dr\xc5\xbeave Mand\xc5\xbeukuo. Po koncu druge svetovne vojne ga je ujela sovjetska Rde\xc4\x8da armada, ki ga je pozneje izro\xc4\x8dila kitajskim komunisti\xc4\x8dnim oblastem. Po desetih letih v "prevzgojnem tabori\xc5\xa1\xc4\x8du" je bil izpu\xc5\xa1\xc4\x8den na svobodo in je do smrti leta 1964 opravljal javna dela.\n_START_SECTION_\nRepublika Kitajska (1912-1949)\n_START_PARAGRAPH_\n14. februarja 1912 je bil Yuan Shikai (\xe8\xa2\x81\xe4\xb8\x96\xe5\x87\xb1) izvoljen za predsednika republike Kitajske. A leta 1915 se je oklical za cesarja, kar je obudilo odpor najvi\xc5\xa1jih krogov, ki so ga prisilili, da je odstopil s polo\xc5\xbeaja predsednika in cesarja. Naslednji predsednik je spet hotel postati cesar, a mu je to uspelo le za kratek \xc4\x8das. To dokazuje, da se republika \xc5\xa1e ni popolnoma uveljavila. Pozneje se je uveljavil komunizem. Kitajska je postala \xc4\x8dlanica Organizacije zdru\xc5\xbeenih narodov.\n_START_SECTION_\nKomunizem na Kitajskem 1927/37\n_START_PARAGRAPH_\nMao Zedong je zelo pomemben za komunizem v tem \xc4\x8dasu na Kitajskem. Z njim se je seznanil kot uslu\xc5\xbebenec na pekin\xc5\xa1ki univerzi. V svojem rodnem kraju je spodbudil kmete k vstaji imenovani Vstaja \xc5\xbeetve, a so jo jeseni zadu\xc5\xa1ili nasprotniki komunizma, KMT (Kuo-mintanga). Mao je ube\xc5\xbeal iz zapora in na meji med de\xc5\xbeelo Hunan in Kiangsi na nedostopnem kraju v gorah, zgradil komunisti\xc4\x8dno celico. A zaradi velikega pritiska KMT so se na dolgem pohodu umaknili v \xc5\xbduid\xc5\xbein. Kmete so na svojo stran pridobivali z lepim ravnanjem, v nasprotju z KMT, ki so bili z njimi nasilni. Kitajski komunisti in KMT so se med seboj bojevali vse do vojne z Japonsko, ki jih je prisilila v premirje. Ko Kitajcem ni ve\xc4\x8d grozila japonska  nevarnost, se je ponovno vnel spopad za oblast med Kuo-mintagom (KMT) in Komunisti\xc4\x8dno partijo Kitajske (KPK). Vendar so se januarja leta 1946 vse Kitajske stranke za\xc4\x8dasno strinjale, da ustanovijo demokratsko koalicijsko vlado. A to strinjanje ni trajalo dolgo in takrat je pri\xc5\xa1lo do odkritega spopada med KMT in KPK. KMT je imel tri milijone vojakov, ki so bile dobro oboro\xc5\xbeeni, a ne izurjeni. Enkrat je bolje kazalo eni strani, nato drugi, a na koncu je bila vsa Kitajska pod komunisti\xc4\x8dnim vplivom, to pa so razglasili 1. oktobra 1949 in to je tudi datum ustanovitve Ljudske republike Kitajske (LR Kitajska).\n_START_SECTION_\nJaponsko-kitajska vojna 1937/45\n_START_PARAGRAPH_\nSprva je pri\xc5\xa1lo le do streljanja na nekem mostu, kar se je hitro prelevilo v vojno, saj nobena stran ni hotela odnehati. Japonci so odprli tri fronte. Hitro so napredovali po Kitajski in Kitajci so se morali umikati. Ker jim na frontah ni nikoli uspelo zmagati, so se na koncu odlo\xc4\x8dili za partizansko taktiko (zasede, nenadni hitri napadi\xe2\x80\xa6 boji, ki se niso odvijali na frontah). S to taktiko so \xc5\xbeeli velike uspehe. Po Japonci so pridobili kitajsko Mand\xc5\xbeurijo, ki je postala samostojna, a mearionetna dr\xc5\xbeava Mand\xc5\xbeukuo (japonsko: \xe6\xba\x80\xe5\xb7\x9e\xe5\x9b\xbd, izgovorjava man\xc4\x8dakvu). Dr\xc5\xbeavo je vodil zadnji kitajski cesar iz dinastije \xc4\x8cing, P\xc7\x94y\xc3\xad, saj je v njej videl prilo\xc5\xbenost za ponovno uveljavitev cesarske Kitajske._NEWLINE_Vladar Mand\xc5\xbeukua je pod pritiskom japonskih dr\xc5\xbeavnikov napovedal vojno Angle\xc5\xbeem, Francozom in ZDA, a so se vanjo spustili le Ameri\xc4\x8dani, po napadu na Pearl Harbor.\n_START_SECTION_\nLjudska republika Kitajska (1949-danes)\n_START_PARAGRAPH_\nDa se je kitajska preoblikovala v socialisti\xc4\x8dno grajeno dru\xc5\xbebo, je bilo potrebno milijone (nekateri ocenjujejo tudi do 70 milijonov) \xc5\xbeivljenj. A spremembe so bile opazne na vseh podro\xc4\x8djih v na\xc4\x8dinu \xc5\xbeivljenja in mi\xc5\xa1ljenju naroda, ki je \xc5\xa1tel 600 milijonov prebivalcev. Za to veliko spremembo, ki se je zgodila v le dveh desetletjih, je odgovoren Mao Zedong. Rde\xc4\x8da knji\xc5\xbeica, v kateri so bili napisani njegovi izreki, je bila katekizem Kitajcev v tistem obdobju. Leta 1950 je z agrarno reformo razlastil veleposestnike, zemljo pa je dal kmetom. Prav tako je tega leta osvojil ju\xc5\xbeno Kitajsko, ki je bila pod oblastjo KMT. Zavzeli so tudi Tibet, ki je leta 1951 dobil status avtonomne pokrajine. Leta 1959 so v njem krvavo zadu\xc5\xa1ili vstajo.\n_START_SECTION_\nGospodarstvo\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1952 je gospodarstvo doseglo raven iz predvojnega obdobja. V za\xc4\x8detku je bil zelo izrazit sovjetski vpliv. Tako kot oni, so tudi Kitajci namenili 60\xc2\xa0% vseh investicij v industrijo, ki je bila malone v celoti podr\xc5\xbeavljena. Do leta 1958 je moralo kmetijstvo pove\xc4\x8dati proizvodnjo. Organiziralo se je v 27 000 ljudskih komunah. Uspelo jim je in \xc5\xbee leta 1958 je bila \xc5\xbeetev rekordna. A v naslednjih letih jim ni ve\xc4\x8d \xc5\xa1lo tako zelo dobro, kljub velikim novim povr\xc5\xa1inam za namakanje (1949 je bilo 17 milijonov ha, leta 1958 pa kar 66 milijonov ha), kljub obse\xc5\xbenim nasadom gozdov proti eroziji tal in \xc5\xa1e kljub \xc5\xa1tevilnim izbolj\xc5\xa1avam. Razlog, da jim ni ve\xc4\x8d \xc5\xa1lo dobro so bile naravne katastrofe in slabo plansko gospodarstvo. Leti 1960 in 1961 sta bili leti hude gospodarske krize. Gospodarstvo si je opomoglo \xc5\xa1ele med letoma 1964 in 1965.\n_START_SECTION_\nVloga \xc5\xbeenske\n_START_PARAGRAPH_\nUresni\xc4\x8dena je bila enakopravnost mo\xc5\xa1kega in \xc5\xbeenske, kar je bilo za kitajske razmere revolucionarno dejanje.  Nov zakon o zakonski zvezi (1950) je prepovedal prile\xc5\xbeni\xc5\xa1tvo (konubinat) in zakonsko zvezo mladoletnih deklic, ki jo sklepajo star\xc5\xa1i, ob razvezi pa je \xc5\xbeeni pripadal del mo\xc5\xbeevih dohodkov.\n_START_SECTION_\nPolitika\n_START_PARAGRAPH_\nV notranjepoliti\xc4\x8dnem dogajanju je treba poudariti razglasitev nove ustave (1954) in Mao Zedongov govor o sto cvetovih (1956). Po ustavi dne 20. septembra 1954 je Kitajska ljudska demokrati\xc4\x8dna dr\xc5\xbeava, ki jo sestavlja 21 provinc in 5 avtonomnih pokrajin. Predsednika voli Narodni kongres. Mao Zedong je bil predsednik od 1. oktobra 1949 do 27. aprila 1959. V LR Kitajski sta dr\xc5\xbeava in partija \xc5\xa1e bolj povezani kot v drugih socialisti\xc4\x8dnih dr\xc5\xbeavah. A se je komunizem na Kitajskem razvijal druga\xc4\x8de kot drugod, \xc5\xa1e posebej po Stalinovi smrti. Takrat je Sovjetska zveza Kitajski nehala dajati pomo\xc4\x8d in ruski in\xc5\xbeenirji so se vrnili v Rusijo.  To je bila velika izguba za Kitajsko in nastopila je kriza. A Kitajska je vseeno \xc5\xa1la naprej, opirajo\xc4\x8d se na Mao Zedongove besede, da bo vzhodni veter premagal veter z zahoda. Torej je kitajska leta 1959 za\xc4\x8dela z atomskim programom in takrat so sestrelili prvo atomsko bombo (16. oktobra v Tarimskem bazenu). Ostanki KMT so pobegnili na Tajvan (takrat Formozo) in tam ustanovili nacionalisti\xc4\x8dno Kitajsko. Med letoma 1962 in 1972 se je odvijala velika proletarska kulturna revolucija. S Sovjetsko zvezo so se leta 1969 zapletli v obmejne spopade. Leta 1971 je bila Kitajska sprejeta v Organizacijo zdru\xc5\xbeenih narodov, leta 1972 jo je obiskal ameri\xc5\xa1ki predsednik Nixon.'