b"\n_START_ARTICLE_\nKonstantin IX. Monomah\n_START_SECTION_\nZgodnje \xc5\xbeivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nKonstantin je bil sin Teodozija Monomaha, pomembnega dr\xc5\xbeavnega uradnika pod cesarjema Bazilijem II. in Konstantinom VIII. Teodozija so osumili sodelovanja v zaroti, kar je slabo vplivalo tudi na  Konstantinovo kariero. Konstantinov polo\xc5\xbeaj se je izbolj\xc5\xa1al po poroki  z drugo \xc5\xbeeno, ne\xc4\x8dakinjo cesarja Romana III. Argirja. Ko se je za\xc4\x8del spogledovati s cesarico Zoo, ga je njen drugi mo\xc5\xbe Mihael IV. izgnal v Mitileno na otok Lesbos. _NEWLINE_Smrt Mihaela IV. in odstavitev Mihaela V. leta 1042 sta privedli so Konstantinovega odpoklica iz izgnanstva in imenovanja za sodnika v Gr\xc4\x8diji. Pred odhodom na novo delovno mesto je bil poklican Konstantinopel, kjer so se krhki odnosi med naslednicama Mihaela V., cesaricama Zoo in Teodoro, povsem poru\xc5\xa1ili. Po dveh mesecih vedno ve\xc4\x8djih nesoglasij se je Zoa odlo\xc4\x8dila, da si bo poiskala novega mo\xc5\xbea v upanju, da bo prepre\xc4\x8dila Teodorino vedno ve\xc4\x8djo priljubljenost in avtoriteto._NEWLINE_Po prvem mo\xc5\xbeu, ki jo je preziral, in drugem, ki je umrl v sumljivih okoli\xc5\xa1\xc4\x8dinah, se je Zoa odlo\xc4\x8dila za postavnega in uglajenega Konstantina. Poro\xc4\x8dila sta se 11. junija 1042 brez konstantinopelskega patriarha, ki se z njuno poroko ni strinjal, ker sta se oba poro\xc4\x8dala \xc5\xbee tretji\xc4\x8d. Naslednji dan je bil Kostantin z Zoo in njeno sestro Teodoro razgla\xc5\xa1en za bizantinskega cesarja.\n_START_SECTION_\nVladanje\n_START_PARAGRAPH_\nKonstantin nadaljeval \xc4\x8distko, ki sta jo za\xc4\x8deli  Zoa in Teodora, in z dvora  odstranil vse sorodnike Mihaela V.. Novi cesar je ljubil veselja\xc4\x8denje,  bil nagnjen k silovitim izbruhom sumov zarote in  pod mo\xc4\x8dnim vplivom svoje ljubice Marije Skleraine in  njene dru\xc5\xbeine. Avgusta 1042 je na njihovo zahtevo  razre\xc5\xa1il generala Jurija Manijaka  njegovega poveljstva v Italiji. Manijak se je temu uprl  in se septembra razglasil za cesarja. Svoje \xc4\x8dete je premestil na Balkan in skoraj porazil Konstantinovo vojsko, potem pa je bil ranjen in je na bojnem polju umrl. Kriza  leta 1043  se je kon\xc4\x8dala._NEWLINE_Takoj po zmagi je Konstantina napadla flota Kijevske Rusije, nedvomno zaradi podpore Manijakovemu uporu. S pomo\xc4\x8djo gr\xc5\xa1kega ognja so Bizantinci porazili tudi   Kijev\xc4\x8dane. Konstantin je po zmagi poro\xc4\x8dil svojo h\xc4\x8derko Anastazijo z bodo\xc4\x8dim kijevskim knezom Vsevolodom I., najljub\xc5\xa1im sinom svojega nevarnega nasprotnika Jaroslava I. Modrega in kneginje Ingigerde Olofsdotter. _NEWLINE_Konstantinovo dajanje prednosti Mariji Skleraini pred cesarico Zoo od samega za\xc4\x8detka njegove vladavine je pripeljalo do govoric, da namerava Zoo in Teodoro umoriti. To je leta 1044  pripeljalo do vstaje konstantinopelskih me\xc5\xa1\xc4\x8danov in resne gro\xc5\xbenje cesarju Konstantinu, ki je se je  takrat udele\xc5\xbeil verske procesije po mestnih ulicah. Mno\xc5\xbeico sta pomirili cesarici z balkona cesarske pala\xc4\x8de z izjavo, da jima ne grozi nobena nevarnost._NEWLINE_Konstantin je skladno s pogodbo med kraljem Ivanom Smbatom in Bazilijem II. leta 1045 priklju\xc4\x8dil armensko kraljestvo Ani, s \xc4\x8dimer je svojo dr\xc5\xbeavo  izpostavil novim sovra\xc5\xbenikom. Leta 1046 so se Bizantinci prvi\xc4\x8d spopadli  s seld\xc5\xbeu\xc5\xa1kimi Turki. Leta 1048 so se z njimi spopadli v Armeniji in naslednje leto z njimi sklenili premirje. Seld\xc5\xbeu\xc5\xa1ki vladarji so bili dokaj pripravljeni spo\xc5\xa1tovati dogovorjeno premirje, njihovi zavezniki Turkmeni pa so bili manj strpni. Konstantin je za\xc4\x8del preganjati tudi armensko pravoslavno cerkev in jo posku\xc5\xa1al prisiliti v zvezo z bizantinsko pravoslavno cerkvijo._NEWLINE_Svoj cesarski polo\xc5\xbeaj je posku\xc5\xa1al zavarovati s favoriziranjem plemstva (dynatoi) in dodeljevanjem dav\xc4\x8dnih imunitet  velikin zemlj\xc5\xa1kim eposestnikom in Cerkvi. Zgleda, da je posku\xc5\xa1al tudi ponovno uvesti sistem pronoia (iz gr\xc5\xa1kega \xcf\x80\xcf\x81\xcf\x8c\xce\xbd\xce\xbf\xce\xb9\xce\xb1, provizija, prihodek),   nekak\xc5\xa1no fevdalno pogodbo,  s katero bi bil del posesti (ali davkov od nje) izvzet iz pla\xc4\x8devanja davkov v zameno za prispevek k vzdr\xc5\xbeevanju vojske. Oboje je postopoma ogrozilo u\xc4\x8dinkovitost dr\xc5\xbeave  in prispevalo k razvoju krize, ki je zajela Bizantinsko cesarstvo v drugi polovici 11. stoletja._NEWLINE_Leta 1054 so ve\xc4\x8d stoletij stare razprtije med gr\xc5\xa1ko in rimsko Cerkvijo privedle do  dokon\xc4\x8dnega razkola. Legati pape\xc5\xbea Leona IX. so izob\xc4\x8dili konstantinopelskega patriarha Mihaela Kerularija, ker ni hotel sprejeti zahodne cerkvene prakse, patriarh pa je v zameno izob\xc4\x8dil legate. Razkol med Cerkvama je onemogo\xc4\x8dil Konstantinov poskus, da bi se povezal s pape\xc5\xbeem proti Normanom, ki so izkoristili Manijakovo odsotnost in zasedli ju\xc5\xbeno Italijo._NEWLINE_Konstantin je posku\xc5\xa1al intervenirati, vendar je zbolel in naslednje leto 11. januarja umrl. Svetovalci,  predvsem logotet za javno po\xc5\xa1to Ivan, so ga pred smrtjo prepri\xc4\x8devali, naj zanemari Teodorine pravice do prestola in cesarsko krono prenese na bolgarskega duksa Nikiforja Proteona, vendar so za njegovo naslednico imenovali prav njo._NEWLINE_Njegova vladavina je bila katastrofalna, \xc5\xa1e posebej  ker je oslabila bizantinsko vojsko. \xc5\xa0ibka vojska je bila v veliki meri odgovorna za kasnej\xc5\xa1a tur\xc5\xa1ka osvajanja v Mali Aziji, zlasti po katastrofalnem bizantinskem porazu v bitki pri Manzikertu leta 1071.\n_START_SECTION_\nArhitektura in umetnost\n_START_PARAGRAPH_\nKonstantin je bil mecen umetnosti in kni\xc5\xbeevnosti. Med njegovo vladavino je konstantinopelska univerza raz\xc5\xa1irila svoj pravni in filozofski program. V dvorni literarni krog  je vstopil tudi zgodovinar Mihael Psel, ki je v svoji Kronografiji zapisal zgodovino Konstantinovega vladanja. _NEWLINE_Cesar se je takoj po prihodu na prestol leta 1042 lotil obnove Bazilike Bo\xc5\xbejega groba v Jeruzalemu,  katere velik del sta poru\xc5\xa1ila  kalif Al-Hakim bi-Amr Alah leta 1009 in potres leta 1033. Pogodba med Al Hakimovim sinom  Ali az-Zahirjemin cesarjem Romanom III. je Konstantinu omogo\xc4\x8dila financiranje obnove cerkve in drugih kr\xc5\xa1\xc4\x8danskih objektov v Sveti de\xc5\xbeeli, kjer je takrat vladal kalif Ma'ad al-Mustansir Billah. Podatki o obnovah izvirajo iz zapisov kronista kri\xc5\xbearskih vojn Viljema iz Tira, medtem ko je takratni gr\xc5\xa1ki zgodovinar Ivan Skilica obovitvena dela pripisal Mihaelu IV.."