b'\n_START_ARTICLE_\nMuzej Prado\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nStavba, ki je sedaj Muzej Prado, je arhitekt Juan de Villanueva po naro\xc4\x8dilu Karla III. zasnoval leta 1785 kot Naravoslovno zgodovinski kabinet. Kon\xc4\x8dna funkcija stavbe ni bila dolo\xc4\x8deno do Ferdinanda VII. in njegove \xc5\xbeene, kraljice Mar\xc3\xade Isabel de Braganza, ki ga je spodbudila se je odlo\xc4\x8dil, da jo uporabi kot nov Kraljevi muzej slik in kipov. Kraljevi muzej je kmalu postal znana kot Narodni muzej slikarstva in kiparstva in nazadnje kot Muzej Prado, je bil odprt za javnost prvi\xc4\x8d v novembru 1819. Nastal je z dvojnim ciljem: da prikazuje umetni\xc5\xa1ka dela, ki pripadajo \xc5\xa1panski kroni in dokazuje preostali Evropi, da je bila \xc5\xa1panska umetnost enako pomembna kot katera koli druga nacionalna \xc5\xa1ola._NEWLINE_Prvi muzejski katalog je bil objavljen leta 1819 in je bil namenjen izklju\xc4\x8dno \xc5\xa1panskemu slikarstvu. Vklju\xc4\x8denih je bilo 311 slik, \xc4\x8deprav je v tem \xc4\x8dasu muzej hranil 1510 iz razli\xc4\x8dnih kraljevih umetnin, Reales Sitios, vklju\xc4\x8dno z deli iz drugih \xc5\xa1ol. Izjemno pomembna kraljeva zbirka, ki tvori jedro dana\xc5\xa1njega Museo del Prado, je za\xc4\x8dela nastajati v 16. stoletju v \xc4\x8dasu Karla V. in nadaljevala z naslednjimi habsbur\xc5\xa1kimi in bourbonskimi monarhi. Njihova prizadevanja in odlo\xc4\x8denost sta pripomogla k nastanku Kraljeve zbirke, ki jo bogatijo nekatere mojstrovine, ki so zdaj na ogled v Pradu. To so: Snemanje s kri\xc5\xbea - Rogier van der Weyden, Vrt zemeljskih naslad - Hieronymus Bosch, Vitez z roko na prsih - El Greco, Smrt Marije - Andrea Mantegna, Sveta dru\xc5\xbeina znana kot La Perla - Rafael, Karel V. v M\xc3\xbclhbergu - Tizian, Kristusa umiva noge u\xc4\x8dencem - Tintoretto, D\xc3\xbcrerjev avtoportret, Las Meninas - Vel\xc3\xa1zquez, Tri gracije - Peter Paul Rubens in Dru\xc5\xbeina Karla IV. - Goya._NEWLINE_Poleg del iz \xc5\xa1panske kraljeve zbirke, so zbirko pove\xc4\x8dali in obogatili muzej z nadaljnjimi mojstrovinami tudi drugi, kot sta obe Goyevi Maji. Med zdaj zaprtimi muzeji, katerih zbirke so bile dodane v Prado sta bila Museo del la Trinidad leta 1872 in Museo de Arte Moderno leta 1971. Poleg tega so bile \xc5\xa1tevilne zapu\xc5\xa1\xc4\x8dine, donacije in nakupi klju\xc4\x8dnega pomena za rast zbirke. Iz Museo de la Trinidad je pri\xc5\xa1la tudi Vodnjak gracije iz \xc5\xa1ole Jana van Eycka, oltarne podobe Santo Domingo in San Pedro Mart\xc3\xadr, naslikane za samostana Santo Tom\xc3\xa1s \xc3\x81vila od Pedra Berrugueteja in pet platen El Greca iz Colegio de Do\xc3\xb1a Mar\xc3\xada de Arag\xc3\xb3n. Ve\xc4\x8dino slik 19. stoletja prihaja iz nekdanjega Museo de Arte Moderno, vklju\xc4\x8dno z deli Madrazosov, Jos\xc3\xa9 de Madrazo y Agudo in Federico de Madrazo, Vicente L\xc3\xb3pez, Carlos de Haes, Eduardo Rosales in Sorolla._NEWLINE_Ob odstavitvi Izabelle II. leta 1868 je bil muzej nacionaliziran in preimenovan v "Museo del Prado". Stavba kraljeve zbirke umetnosti se je hitro izkazala za premajhno. Prva \xc5\xa1iritev muzeja je potekala leta 1918. Od ustanovitve je bilo v zbirko dodanih ve\xc4\x8d kot 2.300 slik, kot tudi \xc5\xa1tevilne skulpture, grafike, risbe in umetni\xc5\xa1ka dela kot zapu\xc5\xa1\xc4\x8dine, donacije in nakupi. Izjemno zbirko medalj je muzeju prepustil Pablo Bosch, risbe in predmete dekorativne umetnosti Pedro Fern\xc3\xa1ndez Dur\xc3\xa1n, kot tudi mojstrovino Van der Weydena Devica in otrok. Ram\xc3\xb3n de Errazu je zapustil slike iz 19. stoletja. \xc5\xa0e posebej pomembna donacija iz leta 1881 je bila darilo Bar\xc3\xb3na Emile d\'Erlangerja Goyevih \xc4\x8crnih slik. Med \xc5\xa1tevilnimi deli, ki so pri\xc5\xa1la v zbirko z nakupom, je nekaj pridobljenih v zadnjih letih, med drugimi dve deli El Greca, Bajka in Beg iz Egipta, pridobljeni v letih 1993 in 2001, Goyeva Grofica Chinch\xc3\xb3n kupljena leta 2000 in Velazquezov portret Pape\xc5\xbe Barber, pridobljena v letu 2003._NEWLINE_Med letoma 1873 in 1900 je Prado pomagal krasiti mestne dvorane, nove univerze in cerkve. V \xc4\x8dasu druge \xc5\xa1panske republike 1931-1936 je bil poudarek na izgradnji pokrajinskih muzejev. Med \xc5\xa1pansko dr\xc5\xbeavljansko vojno je na predlog Dru\xc5\xa1tva narodov muzejsko osebje odstranilo 353 slik, 168 risb in Dauphinov zaklad in ga poslalo v Valencijo, nato v Girono in kon\xc4\x8dno v \xc5\xbdenevo. Umetnine so se ob za\xc4\x8detku druge svetovne vojne vrnile \xc4\x8dez francosko ozemlje z no\xc4\x8dnimi vlaki. V zgodnjih letih diktature Francisca Franca so \xc5\xa1tevilne slike poslali na veleposlani\xc5\xa1tva. _NEWLINE_Glavna stavba je bila raz\xc5\xa1irjena s kratkimi paviljoni v zadnjem delu med letoma 1900 in 1960. Naslednja \xc5\xa1iritev je bila vklju\xc4\x8ditev dveh stavb v bli\xc5\xbeini v institucionalno strukturo muzeja: Cason del Buen Retiro, ki je opremljen za prikaz do 400 slik in kjer so namestili glavnino umetnosti 20. stoletja iz obdobja 1971-1997 in Sal\xc3\xb3n de Reinos (stavba Throne), nekdanji voja\xc5\xa1ki muzej._NEWLINE_Leta 1993 je takratni direktor Prada, Felipe Garin, predlagal podalj\xc5\xa1ek, a idejo hitro opustil po valu kritik.  V poznih 1990-ih je 14.000.000 $ vredna obnova strehe prisilila Velazquezovo mojstrovino Las Meninas dvakrat seliti.  Leta 1998 je bil Pradu dodan bli\xc5\xbenji Cason del Buen Retiro zaprt zaradi dveletne obnove vredne 10.000.000 $, ki je obsegala tri nove podzemne eta\xc5\xbee. Leta 2007 je muzej kon\xc4\x8dno kon\xc4\x8dal projekt Rafaela Monee in raz\xc5\xa1iril svoje razstavne prostore za 16.000 kvadratnih metrov v upanju, da bi pove\xc4\x8dali letno \xc5\xa1tevilo obiskovalcev._NEWLINE_Stekleno streho in foyer v obliki klina sedaj vsebuje muzejske trgovine in kavarno, ki so jih odstranili iz glavne stavbe, da bi pridobili ve\xc4\x8d prostora za galerije. Samostan Jer\xc3\xb3nimo iz 16. stoletja je bil odstranjen kamen po kamen, da bi izdelali temelje za pove\xc4\x8danje stabilnosti okoli\xc5\xa1kih stavb in ga ponovno postavili v podalj\xc5\xa1ku novega muzeja. \xc5\xa0iritev podzemnega objekta, ki povezuje glavno stavbo z drugimi, so v celoti rekonstruirali.\n_START_SECTION_\nZgodovina zgradbe\n_START_PARAGRAPH_\nMuseo del Prado je ena od stavb, zgrajenih v \xc4\x8dasu vladavine Karla III. kot del grandiozne sheme, namenjene oblikovane za madridski monumentalni urbani prostor. Prvotno stavbo je zasnoval Jos\xc3\xa9 Mo\xc3\xb1ino y Redondo, grof Floridablanca in jo je leta 1785 naro\xc4\x8dil Karel III. za reurbanizacijo Paseo del Prado. V ta projekt je Karel III. imenoval enega svojih najljub\xc5\xa1ih arhitektov, Juana de Villanueva, avtorja bli\xc5\xbenjega Botani\xc4\x8dnega vrta in mestne hi\xc5\xa1e v Madridu. _NEWLINE_Prado ("travnik") je bil travnik, preden so zgradili muzej in celotno obmo\xc4\x8dje poimenovali s tem imenom: Sal\xc3\xb3n del Prado (kasneje Paseo del Prado) in \xc5\xa1e muzej sam po nacionalizaciji. Delo na stavbi je bilo ustavljeno ob zaklju\xc4\x8dku vladavine Karla III. in se ponovno za\xc4\x8dela \xc5\xa1ele v \xc4\x8dasu vladavine vnuka Karla III., Ferdinanda VII. \xc5\xa0panskega. Prostori so bili uporabljeni kot sede\xc5\xbe za konjenico in skladi\xc5\xa1\xc4\x8de smodnika za Napoleonove vojake s sede\xc5\xbeem v Madridu med vojno.\n_START_SECTION_\nV bli\xc5\xbeini muzeja\n_START_PARAGRAPH_\nZelo blizu Prada, v hi\xc5\xa1i Villahermosa Palace, je muzej Thyssen-Bornemisza, katerega glavnina zbirke je ve\xc4\x8dinoma v zasebni lasti, vendar dobro slu\xc5\xbei za zapolnitev vrzeli in pomanjkljivosti zbirke v Pradu, kot na primer nizozemsko in nem\xc5\xa1ko slikarstvo._NEWLINE_V bli\xc5\xbeini Museo del Prado sta dva druga nacionalna muzeja: Museo Arqueol\xc3\xb3gico z nekaj eksponatov starega Egipta, Mezopotamije, Gr\xc4\x8dije in Rima, ki so bili prej v Pradu in Museo Reina Sof\xc3\xada z zbirko umetnin 20. stoletja (tudi Picassova Guernica). Ta dva muzeja dobro dopolnjujeta Prado. V bli\xc5\xbeini pa je tudi muzej Naval ministrstva za obrambo.'