b'\n_START_ARTICLE_\nKri\xc5\xbearske vojne\n_START_PARAGRAPH_\nKri\xc5\xbearske vojne so bili voja\xc5\xa1ki podvigi Latinske rimokatoli\xc5\xa1ke cerkve od sredine srednjega veka vse do konca poznega srednjega veka. Leta 1095 je Pape\xc5\xbe Urban II. pozval na prvo kri\xc5\xbearsko vojno, katere cilj je bil kristjanom zagotoviti dostop do svetih krajev v Jeruzalemu in njegovi bli\xc5\xbeini. Za \xc5\xa1tevilne zgodovinarje in nekatere sodobnike, kot je bil sveti Bernard iz Clairvauxa, so bile enako pomembne tudi druge voja\xc5\xa1ke operacije iz razli\xc4\x8dnih verskih, ekonomskih in politi\xc4\x8dnih razlogov, ki so dobile pape\xc5\xbeev blagoslov, kot je bila na primer kri\xc5\xbearska vojna proti Albigencem, Aragonska kri\xc5\xbearska vojna, rekonkvista in severne kri\xc5\xbearske vojne. Po prvi kri\xc5\xbearski vojni se je s prekinitvami 200 let dolgo bojevalo za nadzor nad Sveto de\xc5\xbeelo, s \xc5\xa1e \xc5\xa1estimi ve\xc4\x8djimi kri\xc5\xbearskimi vojnami in \xc5\xa1tevilnimi manj pomembnimi vojnami. Konflikta je bilo konec leta 1291, ko je padla zadnja kr\xc5\xa1\xc4\x8danska trdnjava v Sveti de\xc5\xbeeli v Akri; katoli\xc5\xa1ka Evropa se odtlej nikoli ve\xc4\x8d ni usklajeno lotila vzhoda.   _NEWLINE_Nekateri zgodovinarji vidijo v kri\xc5\xbearskih vojnah izklju\xc4\x8dno obrambne vojne proti \xc5\xa1iritvi Islama na Bli\xc5\xbenjem vzhodu, drugi jih razumejo kot znak dolgotrajnega konflikta na mejah Evrope, spet drugi pa kot samozavesten in napadalen poskus \xc5\xa1iriti zahodno kr\xc5\xa1\xc4\x8danstvo pod pape\xc5\xbeevim vodstvom. Bizanc ni bil sposoben ponovno osvojiti ozemelj, zgubljenih v arabsko-bizantinskih in bizantinsko-seld\xc5\xbeu\xc5\xa1kih vojnah, v katerih je bil ob plodno kmetijsko zemljo  in obse\xc5\xbene pa\xc5\xa1ne povr\xc5\xa1ine Anatolije, potem ko so ga seld\xc5\xbeu\xc5\xa1ki Turki porazili v bitki pri Manzikertu. Urban II. je sku\xc5\xa1al zdru\xc5\xbeiti Kr\xc5\xa1\xc4\x8dansko cerkev pod svojim vodstvom in v ta namen ponudil cesarju Aleksiju I. voja\xc5\xa1ko pomo\xc4\x8d._NEWLINE_Ve\xc4\x8d sto tiso\xc4\x8d rimskokatoli\xc5\xa1kih kristjanov se je pridru\xc5\xbeilo kri\xc5\xbearjem z javno zaobljubo in odpustki, ki jih je podelil Vatikan. Kri\xc5\xbearji so pri\xc5\xa1li iz razli\xc4\x8dnih fevdalnih kraljestev zahodne Evrope, zaradi \xc4\x8desar so bili vsi poskusi oblikovati enotno osrednje poveljstvo obsojeni na neuspeh. Med kri\xc5\xbearji je bilo na stotine aristokratov in plemi\xc4\x8dev, vsak med njimi osredoto\xc4\x8den na lastno slavo, bogastvo in pomembnost; \xc5\xbee sama ideja, da bi se fevdalec odpovedal poveljstvu nad njemu zvestim mo\xc5\xa1tvom in ga predal enemu samemu poveljniku, plemi\xc4\x8du in tekmecu na dvoru, je bila nepredstavljiva in \xc5\xbealjiva zanje. To pomanjkanje osrednjega poveljstva je pogosto vodilo do prepirov med plemi\xc4\x8di, cerkvenimi voditelji in dvorjani ter do verskih politi\xc4\x8dnih lo\xc4\x8din in nestalnih zavezni\xc5\xa1tev med stotinami muhastih fevdalcev, ki so se prerekali med sabo za politi\xc4\x8dno prednost in vpliv na vojsko; na trenutke je to vodilo do precej bizarnih situacij, kot takrat, ko so kri\xc5\xbearji povabili islamski sultanat Rum, da se jim pridru\xc5\xbei v peti kri\xc5\xbearski vojni._NEWLINE_Vpliv kri\xc5\xbearskih vojn je bil globok in sodbe o ravnanju kri\xc5\xbearjev so zelo razli\xc4\x8dne, od zelo kriti\xc4\x8dnih do laskavih. Jonathan Riley - Smith vidi v neodvisnih dr\xc5\xbeavah, kot so bile na primer Kraljevina Jeruzalema in kri\xc5\xbearske dr\xc5\xbeave, prvi poskus \xc2\xbbPrekomorske Evrope\xc2\xab. Ti dogodki so ponovno odprli Sredozemsko morje za trgovino in potovanje in omogo\xc4\x8dili razcvet Genove in Benetk. Kri\xc5\xbearske vojske so na pohodu trgovale z lokalnim prebivalstvom in pravoslavni Bizantinski cesarji so za kri\xc5\xbearje, ko so bili na poti skozi njihovo ozemlje, pogosto uredili trge. Kri\xc5\xbearsko gibanje je utrdilo kolektivno identiteto Latinske cerkve pod vodstvom pape\xc5\xbea in predstavljalo vir juna\xc5\xa1tva, vite\xc5\xa1tva in srednjeve\xc5\xa1ke pobo\xc5\xbenosti, iz njih pa je izvirala srednjeve\xc5\xa1ka romanca, filozofija in knji\xc5\xbeevnost. Kri\xc5\xbearske vojne so po drugi strani okrepile vezi med zahodnim kr\xc5\xa1\xc4\x8danstvom, fevdalizmom in militarizmom, ki so bile v nasprotju z mirom in bo\xc5\xbejim premirjem, za katerega se je zavzemal Urban. _NEWLINE_Kri\xc5\xbearji so pogosto na obi\xc4\x8dajni srednjeve\xc5\xa1ki na\xc4\x8din plenili dr\xc5\xbeave, skozi katere jih je nesla pot. Plemi\xc4\x8di so pogosto zadr\xc5\xbeali ve\xc4\x8dino osvojenega ozemlja, namesto da ga, kot so bili prisegli, vrnili Bizantincem. Ob spodbudi Cerkve je med kri\xc5\xbearskimi vojnami pri\xc5\xa1lo do pogromov v Porenju in do pomora ve\xc4\x8d tiso\xc4\x8d Judov. Konec 19. stoletja so judovski zgodovinarji te dogodke uporabili kot argument v podporo Sionizmu. _NEWLINE_V \xc4\x8detrti kri\xc5\xbearski vojni so Rimokatoliki zavzeli Konstantinopel, kar je pomenilo konec upov, da se Kr\xc5\xa1\xc4\x8danska cerkve po razkolu spet zdru\xc5\xbei; onemoglo Bizantinsko cesarstvo je kasneje padlo v roke Otomanom. Kljub vsemu pa so bili mnogi kri\xc5\xbearji samo revni ljudje, ki so stiskam srednjeve\xc5\xa1kega \xc5\xbeivljenja sku\xc5\xa1ali ube\xc5\xbeati z oro\xc5\xbejem v roki, z romanjem, katerega konec bi bilo vnebovzetje v Jeruzalemu.\n_START_SECTION_\nPredhodni kri\xc5\xbearski pohodi v 11. stoletju\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xa0e pred prvo kri\xc5\xbearsko vojno leta 1095 se je v drugi polovici 11. stoletja zgodil niz nepovezanih kri\xc5\xbearskih pohodov, ki jih je razglasil pape\xc5\xbe in so bili prete\xc5\xbeno lokalnega zna\xc4\x8daja. Tekom rekonkviste je v 11. stoletju pri\xc5\xa1lo do niza spopadov med kristjani in muslimani, zato je osnovni kriterij, da je nek voja\xc5\xa1ki pohod ozna\xc4\x8den za kri\xc5\xbearskega, to, da je potekal pod pokroviteljstvom pape\xc5\xbea tega obdobja, ki je razglasil sveto vojno proti nevernikom na katerem od koncilov.\n_START_SECTION_\nVojna za Barbastro 1063\n_START_PARAGRAPH_\nTemu kriteriju ustreza najprej t. i. vojna za Barbastro, ki je potekala pod pokroviteljstvom pape\xc5\xbea Aleksandra II., ki je zbral zahodnoevropsko plemstvo, ve\xc4\x8dinoma Francoze, Burgundce in Italonormane), da bi nudil pomo\xc4\x8d aragonskemu kralju San\xc4\x8di Ramirezu pri zavzetju strate\xc5\xa1kega mavrskega mesta Barbastro, utrjenega obmejnega mesta v zarago\xc5\xa1ki taifi. Sodelovanje kristjanov in muslimanov pod taktirko Ferdinanda II. proti aragonskim kristjanom v prepre\xc4\x8ditvi aragonskega poskusa zavzetja trdnjave Graus leto dni poprej je u\xc5\xbealilo pape\xc5\xbea Aleksandra II., ki je sklical vojsko za pomo\xc4\x8d Aragoncem. Odziv je bil nepri\xc4\x8dakovano velik, na \xc4\x8delu zgodnje kri\xc5\xbearske vojske je bil vojvoda Vilijem VIII. Akvitanski. Mesto ni vzdr\xc5\xbealo napada zdru\xc5\xbeene kr\xc5\xa1\xc4\x8danske koalicije, bilo je temeljito izropano, prebivalstvo pa pobito, manj\xc5\xa1i del prodan v su\xc5\xbeenjstvo. Mesto Barbastro je bilo v kr\xc5\xa1\xc4\x8danskih rokah slabo leto dni, nakar so ga ponovno zavzeli muslimani in pobili kr\xc5\xa1\xc4\x8dansko posadko. \xc4\x8cetudi sam spopad nima zgodovinske vrednosti pri nadaljnji rekonkvisti, ga zgodovinarji ozna\xc4\x8dujejo kot primer kri\xc5\xbearske vojne pred kri\xc5\xbearsko vojno.\n_START_SECTION_\nKri\xc5\xbearski pohod 1073\n_START_PARAGRAPH_\nMed prvimi potezami novega pape\xc5\xbea Gregorja VII. je bila razglasitev kri\xc5\xbearskega pohoda za pomo\xc4\x8d kraljevini Aragoniji proti ju\xc5\xbenim muslimanskim sosedom. Pohod naj bi vodil francoski grof Ebles II. iz Roucyja, vendar se pohod  ni nikoli zgodil, oziroma \xc4\x8de so se boji na Iberskem polotoku tisti \xc4\x8das odvijali, niso dokumentirani kot del tega kri\xc5\xbearskega pohoda. Navarrski kralj San\xc4\x8do IV. in zarago\xc5\xa1ki emir Al Muktadir sta zaradi tega kri\xc5\xbearskega pohoda sklenila sporazum o nenapadanju in medsebojni pomo\xc4\x8di. Ob\xc4\x8dasna zavezni\xc5\xa1tva med muslimani in kristjani, ki so bili kakorkoli ogro\xc5\xbeeni s strani lastnih sovernikov, za tisti \xc4\x8das niso bila redkost in enako je veljalo kasneje za Sveto de\xc5\xbeelo.\n_START_SECTION_\nMahdijski kri\xc5\xbearski pohod 1087\n_START_PARAGRAPH_\nLeta je v pontifikatu pape\xc5\xbea Viktorja III. potekal koncil v Benvenetu, ki so se ga udele\xc5\xbeili Viktorjevi podporniki (takrat je bil investiturni boj med cesarstvom in pape\xc5\xa1tvom na vrhuncu). Na koncilu so obnovili izob\xc4\x8denja protipape\xc5\xbea in cesarja, obsodili lai\xc4\x8dno investituro in razglasili kri\xc5\xbearsko vojno proti saracenskim piratom v Severni Afriki (Mahidijski kri\xc5\xbearski pohod). V odziv na razglasitev kri\xc5\xbearskega pohoda proti saracenskim piratom v severni Afriki je zdru\xc5\xbeena flota republik Pise, Genove in Amalfija z blagoslovom pape\xc5\xbea Viktorja III. napadla severno afri\xc5\xa1ko prestolnico Ziridov Mahdijo. "Pohod" je bil uspeh in ti "zgodnji" kri\xc5\xbearji so Mahdijo zasedali leto dni, preden so se v zameno za bogat plen umaknili._NEWLINE_Pape\xc5\xbe Viktor III. je konec leta 1087 umrl in naslednje leto ga je nasledil "kri\xc5\xbearski" pape\xc5\xbe Urban II. Primeri kri\xc5\xbearskih pohodov pred letom 1095 so bili razmeroma lokalnega zna\xc4\x8daja ali pa se jih je udele\xc5\xbeilo zgolj plemstvo.\n_START_SECTION_\n\xc5\xa0esta kri\xc5\xbearska vojna (1228-1229)\n_START_PARAGRAPH_\nFriderik II. je odplul iz Brindisija proti Siriji, \xc4\x8deprav ga je obremenjevalo pape\xc5\xbeevo izob\xc4\x8denje. Kljub temu je z diplomacijo dosegel nepri\xc4\x8dakovan uspeh: Jeruzalem, Nazaret in Betlehem je kri\xc5\xbearjem zagotovil za dobo desetih let. Ta kri\xc5\xbearski pohod je bil prvi, na katerega ni pozval Vatikan: tak\xc5\xa1na te\xc5\xbenja se je ohranila do konca stoletja.\n_START_SECTION_\nKri\xc5\xbearska vojna baronov (1239-1240)\n_START_PARAGRAPH_\nNeo\xc5\xa1tevil\xc4\x8dena kri\xc5\xbearska vojna, ki se je udele\xc5\xbeijo navarrski kralj Teobald I. \xc5\xa0ampanjski, bretonski vojvoda Peter Dreu\xc5\xa1ki, burgundski vojvoda Hugo IV., poitou\xc5\xa1ki grof Rihard Cornwallski, mno\xc5\xbeica francoskih baronov, vite\xc5\xa1ki redovi ter procesarsko plemstvo kr\xc5\xa1\xc4\x8danskega Zamorja. Edina uspeha te vojne sta zavzetje Askalona ter manj\xc5\xa1a raz\xc5\xa1iritev zaledja.\n_START_SECTION_\nSedma kri\xc5\xbearska vojna (1248-1254)\n_START_PARAGRAPH_\nPape\xc5\xa1ki interesi, ki so jih zastopali templarji, so leta 1243 privedli do spora z Egiptom. Naslednjega leta so Horezmijci, po katere je poslal Egipt, napadli Jeruzalem. Kljub temu, da napad v Evropi ni izzval tak\xc5\xa1ne jeze, kot jo je padec Jeruzalema leta 1187, je Ludvik IX. Francoski pripravil kri\xc5\xbearski pohod nad Egipt, ki se je za\xc4\x8del v novozgrajenem pristani\xc5\xa1\xc4\x8du Aigues-Mortes v ju\xc5\xbeni Franciji. Pohod se je izjalovil in Ludvik je ve\xc4\x8dino \xc4\x8dasa pre\xc5\xbeivel na kri\xc5\xbearskem dvoru v Akki.\n_START_SECTION_\nOsma kri\xc5\xbearska vojna (1270)\n_START_PARAGRAPH_\nLudvik IX. Francoski se je na pohod odpravil, da bi pomagal ostankom kri\xc5\xbearskih dr\xc5\xbeavic v Siriji, vendar se je preusmeril v hafsidsko Tunizijo, kjer je kri\xc5\xbearjem klavrno spodletelo obleganje Tunisa. Poletna vro\xc4\x8dina, vsesplo\xc5\xa1no pomanjkanje vode in hrane ter slabe priprave so med kri\xc5\xbearji terjale visok krvni davek. Med \xc5\xa1tevilnimi \xc5\xbertvami je po dveh mesecih obleganja umrl tudi kralj Ludvik IX. Kraljev mlaj\xc5\xa1i brat Karel I. An\xc5\xbeujski je pred Tunis prispel na dan kraljeve smrti in s sklenitvijo premirja sku\xc5\xa1al re\xc5\xa1iti kar se je re\xc5\xa1iti dalo. Na poti nazaj na Sicilijo je orkanski vihar zdesketal \xc5\xa1e preostanek kri\xc5\xbearske flote.\n_START_SECTION_\nDeveta kri\xc5\xbearska vojna (1271-1272)\n_START_PARAGRAPH_\nV\xc4\x8dasih se \xc5\xa1teje skupaj z osmo kri\xc5\xbearsko vojno. Nadaljeval jo je angle\xc5\xa1ki kronski princ Edvard, ki je nekoliko zamudil z odpravo in je prispel pred Tunis \xc5\xa1ele novembra 1270. Pot je nato nadaljeval na Sicilijo, kjer je prezimil in prepri\xc4\x8dal Karla I. An\xc5\xbeujskega, da mu je kljub hudim izgubam pomagal nadaljevati odpravo proti Sveti de\xc5\xbeeli. Po nekaj manj\xc5\xa1ih praskah je v trdnjavi Akon sklenil enajstletno premirje z egiptovskimi mameluki. Slednji so leta 1289 osvojili Tripoli, tri leta kasneje \xc5\xa1e Akon in s tem dokon\xc4\x8dno pregnali kristjane iz Svete de\xc5\xbeele.\n_START_SECTION_\nKri\xc5\xbearska vojna v Franciji\n_START_PARAGRAPH_\nTo je bila vojna proti katarom (heretikom) v ju\xc5\xbeni Franciji, ki jo je spro\xc5\xbeil pape\xc5\xbe Inocenc III. leta 1208. Katari so imeli velik politi\xc4\x8dni vpliv ter so spodbujali upor proti Cerkvi in oblastem. Vojna je bila precej krvava in jo je spremljala mo\xc4\x8dna inkvizicijska dejavnost.\n_START_SECTION_\n\xc5\xa0panska kri\xc5\xbearska vojna proti Arabcem\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xa0panci so se borili proti Arabcem v boju, ki ga imenujemo rekonkvista (\xc5\xa1panska beseda za \xc2\xbbponovno zavzetje\xc2\xab). \xc4\x8casovno se je mestoma vklju\xc4\x8devala v zgornje o\xc5\xa1tevil\xc4\x8dene kri\xc5\xbearske vojne, saj je ena od pomorskih poti vodila skozi Giblartar. To pot so uporabljali predvsem narodi ob Severnem morju (Angle\xc5\xbei, Flamci, Skandinavci). Rekonkvista se je kon\xc4\x8dala z osvojitvijo trdnjave Alhambra v mestu Granada leta 1492. Ker je bila ena od kri\xc5\xbearskih pomorskih poti proti Zamorju skozi Gibraltarsko o\xc5\xbeino, se posamezne epizode kri\xc5\xbearskih vojn vklju\xc4\x8dujejo v rekonkvisto.\n_START_SECTION_\nKritika\n_START_PARAGRAPH_\nKri\xc5\xbearske vojne so podpirali v Evropi tudi po padcu Akre leta 1291, kljub kritiki sodobnikov, kot je bil Roger Bacon, ki je do\xc5\xbeivljal, da so kri\xc5\xbearji neu\xc4\x8dinkoviti \xe2\x80\x93 \xc2\xbbtisti, ki pre\xc5\xbeivijo, so skupaj s svojimi otroki glede kr\xc5\xa1\xc4\x8danske vere vedno bolj zagrenjeni.\xc2\xab Zgodovinar Norman Davies povzema primer proti kri\xc5\xbearjem tako: borili so se proti Pax Dei, Treuga Dei, ki ju je promoviral pape\xc5\xbe Urban II. Namesto tega so oja\xc4\x8dali povezavo med vzhodnim kr\xc5\xa1\xc4\x8danstvom, fevdalizmom in militarizmom. Formacija voja\xc5\xa1kega religioznega reda je \xc5\xa1kandalizirala bizantinske pravoslavne Grke. Kri\xc5\xbearji so oplenili de\xc5\xbeele, skozi katere so potovali in zadr\xc5\xbeali zase osvojena ozemlja, ki so prej pripadala Bizancu \xe2\x80\x93 niso jih vrnili Bizancu, \xc4\x8deprav so to najprej prisegli. Kri\xc5\xbearski pohod ubogih je izzval porenske poboje in poboje tiso\xc4\x8de Judov. V poznem 19. stoletju so judovski zgodovinarji uporabili to epizodo v podporo sionizmu. 4. kri\xc5\xbearska vojna se je razvila v obleganje Konstantinopla (1204) in tako izklju\xc4\x8dila mo\xc5\xbenost zdru\xc5\xbeitve kr\xc5\xa1\xc4\x8danskih cerkva po veliki shizmi in vodila v oslabitev in padec bizantinskega imperija v roke Otomanov._NEWLINE_Zgodovinarji razsvetljenstva kritizirajo napa\xc4\x8dno usmeritev kri\xc5\xbearskega gibanja. Poudarjajo, da je 4. kri\xc5\xbearska vojna namesto napada na islam izvedla napad na drugo kr\xc5\xa1\xc4\x8dansko silo - Vzhodno rimsko cesarstvo. David Nicolle pravi, da je bila 4. kri\xc5\xbearska vojna vedno kontroverzna v smislu izdaje Bizanca._NEWLINE_800 let po 4. kri\xc5\xbearski vojni je pape\xc5\xbe Janez Pavel II. dvakrat izrazil ob\xc5\xbealovanje za dogodke med to kri\xc5\xbearsko vojno. Leta 2001 je napisal atenskemu nad\xc5\xa1kofu Kristodolusu: \xc2\xbbTragi\xc4\x8dno je, da so se napadalci, ki so hoteli vzpostaviti prost dostop za kristjane v Sveti de\xc5\xbeeli, obrnili proti bratom v veri. Dejstvo, da so bili rimokatoliki, napolnjuje katoli\xc4\x8dane z globokim ob\xc5\xbealovanjem.\xc2\xab Ko je carigrajski partiarh Bartolomej I. leta 2004 obiskal Vatikan, je Janez Pavel II. rekel: \xc2\xbbLe kako si ne bi mogli, z razdalje 800 let, deliti bole\xc4\x8dine in gnusa.\xc2\xabTo se smatra kot opravi\xc4\x8dilo gr\xc5\xa1ki pravoslavni Cerkvi za grozen poboj, ki so ga izvedli vojaki \xc4\x8detrte kri\xc5\xbearske vojne._NEWLINE_Aprila 2004 je v govoru ob 800-letnici padca mesta ekumenski patriarh Bartolomej I. formalno sprejel opravi\xc4\x8dilo. \xc2\xbbDuh sprave je mo\xc4\x8dnej\xc5\xa1i od sovra\xc5\xa1tva,\xc2\xab\xc2\xa0je dejal med bogoslu\xc5\xbejem, ki se ga je udele\xc5\xbeil lyonski rimskokatoli\xc5\xa1ki nad\xc5\xa1kof Philippe Barbarin. \xc2\xbbS hvale\xc5\xbenostjo sprejemamo in spo\xc5\xa1tujemo va\xc5\xa1o sr\xc4\x8dno gesto zaradi tragi\xc4\x8dnih dogodkov \xc4\x8detrte kri\xc5\xbearske vojne. Dejstvo je, da se je v tem mestu pred 800 leti zgodil zlo\xc4\x8din.\xc2\xab\xc2\xa0Batrolomej je dejal, da opravi\xc4\x8dilo sprejema v duhu velike no\xc4\x8di: \xc2\xbbDuh sprave in vstajenja ... nas spodbuja k spravi na\xc5\xa1ih Cerkva.\xc2\xab'