b'\n_START_ARTICLE_\nCarl Gustav Hempel\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdIVLJENJE\n_START_PARAGRAPH_\nHempel se je rodil v Nem\xc4\x8diji in \xc5\xa1tudiral matematiko, fiziko in filozofijo na Univerzi v G\xc3\xb6ttingenu, kasneje pa \xc5\xa1e na Univerzi v Berlinu in Heidelbergu. V \xc4\x8dasu \xc5\xa1tudija je spoznal Davida Hilberta, kasneje enega izmed najvplivnej\xc5\xa1ih matemati\xc4\x8darjev 20. stoletja in avtorja programa matematike, ki naj bi temeljila zgolj na logiki izpeljane iz aksiomov (trditev, ki slu\xc5\xbei kot predpostavka oziroma za\xc4\x8detek razlaganja, argumentiranja). Znan je po "krokarjevem paradoksu", imenovan tudi "Hempelov paradoks". Ta temelji na vpra\xc5\xa1anju o tem, kaj vsebuje dokaz, ki tvori trditev.\n_START_SECTION_\nDELO\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1929 se je Hempel udele\xc5\xbeil kongresa o znanstveni filozofiji. Tam je spoznal Rudolfa Carnapa, nem\xc5\xa1kega filozofa in \xc4\x8dlana tako imenovanega \xe2\x80\x9cdunajskega kroga\xe2\x80\x9d. Ta je sodeloval z "berlinskim krogom" filozofov, \xc4\x8digar \xc4\x8dlan je postal tudi Hempel. Leta 1934 je z magistrsko nalogo o verjetnostni teoriji doktoriral na berlinski univerzi. Po opravljenem doktoratu se je bil zaradi nacisti\xc4\x8dnega re\xc5\xbeima z \xc5\xbeeno judovskih korenin, prisiljen emigrirati v Belgijo. Pri tem mu je pomagal Paul Oppenheim, nem\xc5\xa1ki kemik in filozof, s katerim je Hempel leta 1936 izdal knjigo o jezikovni tipologiji in logiki. Leto pozneje se je preselil v Zdru\xc5\xbeene dr\xc5\xbeave Amerike, kjer je na univerzi v Chicagu delal kot asistent Rudolfa Carnapa. Kasneje je delal na mestni univerzi v New Yorku, Univerzi Yale (med leti 1948 in 1955) ter Univerzi Princenton skupaj s Thomasom Kuhnom, zgodovinarjem in filozofom, do leta 1973. Leta 1989 so njemu v \xc4\x8dast na oddelku filozofije, serije treh lekcij preimenovali v \xe2\x80\x9cLekcije Carla G. Hempela\xe2\x80\x9d. Od leta 1977 do 1985 je delal kot profesor na Univerzi v Pitsburghu. Hempel je sebe pri\xc5\xa1teval med predstavnike logi\xc4\x8dnega empirizma in ne logi\xc4\x8dnega pozitivizma, s katerim so sicer povezovali \xc4\x8dlane dunajskega in berlinskega kroga. Menil je, da logi\xc4\x8dni pozitivem, v nasprotju z logi\xc4\x8dnim empirizmom, vzbuja materialno metafiziko. Verjel je, da metafizika med drugim vsebuje tudi trditve o \xe2\x80\x9cznanju o neznanih stvareh\xe2\x80\x9d. Iz tega razloga hipotez ni mogo\xc4\x8de ovre\xc4\x8di ali pa potrditi na podlagi dokazov.\n_START_SECTION_\nDEDUKTIVNO-NOMOLO\xc5\xa0KI MODEL\n_START_PARAGRAPH_\nDeduktivno-nomolo\xc5\xa1ki model (DN model), znan tudi kot Hempeljev model, Hempel-Oppenheimov model in Popper-Hempeljev model je uraden pogled na znanstvena vpra\xc5\xa1anja "zakaj...?". V skladu z deduktivno-nomolo\xc5\xa1kim modelom, znanstveno razlago sestavljata dve glavni sestavini: opis pojava, ki ga je treba razlo\xc5\xbeiti in stavki za pripoved o pojavu. Za uspe\xc5\xa1no obrazlo\xc5\xbeitev, mora razlaga vsebovati pojasnilo, ki mora biti logi\xc4\x8dno glede na razlago in stavki, ki pojasnilo sestavljajo, morajo biti resni\xc4\x8dni. Torej mora biti razlaga v obliki prepri\xc4\x8dljivega deduktivnega argumenta, pri katerem razlaga sledi iz primernih pojasnil. Ta del modela je deduktivna komponenta modela. Sledi, da morajo pojasnila vsebovati vsaj en naravni zakon, ki mora biti bistvena predpostavka pri razlagi, v smilsu, da \xc4\x8de bi bil ta zakon odpravljen, razlaga ne bi veljala. Ta komponenta modela je nomolo\xc5\xa1ka. V svoji najbolj splo\xc5\xa1ni formulaciji naj bi DN model veljal za razlago "splo\xc5\xa1nih zakonitosti" ali "zakonov".\n_START_SECTION_\nKROKARJEV PARADOKS\n_START_PARAGRAPH_\nHempel je paradoks predlagal v 40. letih 20. stoletja, da ponazori protislovje med intuicijo in induktivno logiko. Tako imenovan krokarjev paradoks, znan tudi kot Hempeljev paradoks, Hempeljevi krokarji ali paradoks o notranji ornitologiji, je paradoks, ki izhaja iz vpra\xc5\xa1anja, kaj tvori dokaz za neko izjavo._NEWLINE_--- PARADOKS:_NEWLINE_\xc4\x8ce je primer X opazen in v skladu s teorijo T, se pove\xc4\x8da mo\xc5\xbenost, da je T resni\xc4\x8dna. _NEWLINE_Hempel to ponazarja s primerom indukcije (indukcija = metoda v logiki za sklepanje iz delnega k celotnem oz. iz individualnega k univerzalnem.): Teorija, da so vsi krokarji \xc4\x8drni. Primer pravi, da \xc4\x8de odidemo v naravo in opazujemo krokarje, bi lahko zaklju\xc4\x8dili, da so vsi krokarji \xc4\x8drni. Ve\xc4\x8dkrat, ko bomo to opazovanje ponovili, bolj bomo verjeli v na\xc5\xa1o teorijo; "vsi krokarji so \xc4\x8drni"._NEWLINE_Torej lahko trdimo, da je izjava A:  "vsi krokarji so \xc4\x8drni"  enaka izjavi B: "vse stvari, ki niso \xc4\x8drne, niso krokarji.", ta pa je enaka izjavi C: "Krokarji, ki niso \xc4\x8drni, ne obstajajo." _NEWLINE_A=B B=C C=A_NEWLINE_\xc4\x8ce, na primer pogledamo rde\xc4\x8de jabolko, ugotovimo, da ni \xc4\x8drno in \xc4\x8de bomo to bolje preu\xc4\x8dili, bomo pri\xc5\xa1li do zaklju\xc4\x8dka, da ni krokar. Torej bi moralo glede na na\xc4\x8delo indukcije, gledanje rde\xc4\x8dega jabolka, pove\xc4\x8dati na\xc5\xa1e prepri\xc4\x8danje, da so vsi krokarji \xc4\x8drni. Potemtakem, bi lahko izjavo "vsi krokarji so \xc4\x8drni", potrdili \xc5\xbee s tem, da le opazujemo stvari okoli sebe, ki niso \xc4\x8drne (na primer na\xc5\xa1a miza, ki je rjava in ne \xc4\x8drna in ni krokar.)_NEWLINE_Paradoksni del teh izjav pa je, da lahko izvemo informacije o krokarjih, na podlagi drugih stvari (na primer v zgornjem primeru: jabolka). Torej lahko izvemo nove informacije o ne\xc4\x8dem, jih prej nismo vedeli zato, ker smo vedeli informacije o drugih stvareh._NEWLINE_---PONUJENA RE\xc5\xa0ITEV ZA KROKARJEV PARADOKS:_NEWLINE_Re\xc5\xa1itev vklju\xc4\x8duje omejitev posplo\xc5\xa1evanj, ki jih lahko potrdijo njihovi primeri, zanikanje na\xc4\x8dela, da \xc4\x8de dokaz potrdi hipotezo, tudi potrjuje vsako logi\xc4\x8dno enakovredno hipotezo in sprejemanje sklepa, da je opazovanje dejansko relevantno, \xc4\x8deprav je neznatno.\n_START_SECTION_\nHEMPLOVA DILEMA\n_START_PARAGRAPH_\nHempel je trdil, da je fizikalizem (fizikalizem je doktrina, da je fizi\xc4\x8dno vse tam) bodisi topoumen ali napa\xc4\x8den. "Fizi\xc4\x8dni" se nana\xc5\xa1a ali na vsebino dana\xc5\xa1nje fizike ali pa na fiziko v prihodnosti, ko bo znanost popolna in pravilna.\xc4\x8ce izberemo prvo, je fizikalizem napa\xc4\x8den, ob predpostavki, da obstajajo fizikalni pojavi, ki jih fiziki \xc5\xa1e niso odkrili. \xc4\x8ce pa zberemo prvo, je fizikalizem topoumen, saj nevemo katere stvari bi lahko v prihodnosti postale predmet fizike, zato bi se v skladu s to definicijo vse lahko v prihodnosti izkazalo fizi\xc4\x8dno.\n_START_SECTION_\nDELA\n_START_PARAGRAPH_\nMed njegova najbolj znana dela spadajo:_NEWLINE_- Funkcija splo\xc5\xa1nih zakonov skozi zgodovino (1942)_NEWLINE_- \xc5\xa0tudija logike o potrditvi (1945)_NEWLINE_- Geometrija in empiri\xc4\x8dna znanost (1945)_NEWLINE_- Logika funkcionalne analize (1959)_NEWLINE_- Vidiki znanstvene razlage (1965)_NEWLINE_- Filozofija naravne znanosti (1966)_NEWLINE_- Znanstvena razlaga (1967).\n_START_SECTION_\nVIRI IN LITERATURA\n_START_PARAGRAPH_\nAxiom. 2018. [internet]. [citirano 30.11.2018]. Dostopno na naslovu: https://en.wikipedia.org/wiki/Axiom._NEWLINE_Davidson,D in Hempel,C.G. 1969. Synthese library.V: Essays in honor of Carl G. Hempel: a tribute on the occasion of his sixty-fifth birthday / essays by Donald Davidson. Dordrecht: D. Reidel. Str. 100-105._NEWLINE_Deductive-nomological model. 2018. [internet]. [citirano 30.11.2018]. Dostopno na naslovu: https://en.wikipedia.org/wiki/Deductive-nomological_model._NEWLINE_Murzi,M.Carl Gustav Hempel (1905\xe2\x80\x941997). [internet]. [citirano 30. 11. 2018]. Dostopno na naslovu: https://www.iep.utm.edu/hempel/. _NEWLINE_Paul Oppenheim. 2017. [internet]. [citirano 30.11.2018]. Dostopno na naslovu: https://en.wikipedia.org/wiki/Paul_Oppenheim.'