b'\n_START_ARTICLE_\nPikardija\n_START_SECTION_\nSrednji vek\n_START_PARAGRAPH_\nOd 5. stoletja je bilo obmo\xc4\x8dje del frankovskega cesarstva, v fevdalnem obdobju pa je obsegalo \xc5\xa1est grofij: Boulogne, Montreuil, Ponthieu, Amiens, Vermandois in Laonnois. V skladu z dolo\xc4\x8dbami Verdunske pogodbe iz leta 843 je regija postala del Zahodne Frankovske, poznej\xc5\xa1e Kraljevine Francije._NEWLINE_Etimologija besede Picardie je geografska in zgodovinska. Beseda se prvi\xc4\x8d pojavi pod peresom Nicolasa de Braya v njegovih Gestes de Louis VIII., o Filipu Hurepelu, ki je leta 1216 s poroko postal grof  Boulogne, nato leta 1218 z apana\xc5\xbeo grof Clermonta, kvalificiran kot \xc2\xbb\xc4\x8dast Pikardije\xc2\xab. Ti dve mesti sta bili severna in ju\xc5\xbena vrata. Nekaj let kasneje, leta 1248, se ime ponovno pojavi pod peresom Guillaumea de Nangisa. Beseda pomeni \'plug\'. Pari\xc5\xbeani so piocheur imenovali vse kmete, ki so \xc5\xbeiveli severno od gozdnih obmo\xc4\x8dij Senlisisa in Valoisa, na severu pa so imenovali Picards vse, ki niso govorili flamsko: Arras, Boulogne, Calais in Tournai so bila mesta Picardov. Izraz, ki naj bi se za\xc4\x8del uporabljati, je izhajal iz besede Picard, ki jo je populariziral \xc5\xa1tudentski upor iz leta 1229. Zaradi zna\xc4\x8daja, ki so ga Pikardi kazali, kot je \'nabiranje glav\', v svoji zavezanosti komunalnim svobo\xc5\xa1\xc4\x8dinam, so izraz uporabljali naslednja stoletja._NEWLINE_V 12. ali 13. stoletju je ime veljalo za vse de\xc5\xbeele, kjer se je govoril jezik Picardov, ki je vklju\xc4\x8deval vsa ozemlja od Pariza do Nizozemske. V pari\xc5\xa1ki Latinski \xc4\x8detrti so ljudje identificirali kot "narod Picardov" (Nation Picarde) \xc5\xa1tudente na univerzi Sorbonne, ki so bili ve\xc4\x8dinoma iz Flandrije. Med stoletno vojno je bila Pikardja leta 1358 sredi\xc5\xa1\xc4\x8de kme\xc4\x8dkega upora Jacquerie._NEWLINE_Od leta 1419 dalje je grofije Pikardije (Boulogne, Ponthieu, Amiens, Vermandois) postopoma pridobil burgundski vojvoda Filip Dobri, pridobitve pa je potrdil francoski kralj Karel VII. Francoski na kongresu v Arrasu leta 1435. Francoski kralj Ludvik XI. je leta 1477 vodil vojsko in zasedel klju\xc4\x8dna mesta v Pikardiju. Do konca leta 1477 je Ludvik nadziral celotno Pikardijo in ve\xc4\x8dino Artois.\n_START_SECTION_\nSodobnost\n_START_PARAGRAPH_\nV 16. stoletju je bila ustanovljena vlada (voja\xc5\xa1ka regija) Pikardija. Postala je nova upravna regija Francije, lo\xc4\x8dena od tiste, ki je bila zgodovinsko opredeljena kot Pikardija. Nova Pikardija je vsebovala departma Somme, del severne polovice departmaja Aisne in majhno obrobje na severu departmaja Oise._NEWLINE_Leta 1557 so Pikardijo napadle habsbur\xc5\xa1ke sile pod poveljstvom Emmanuela Philiberta, vojvoda savojskega . Po sedemnajstdnevnem obleganju je bil Saint-Quentin izropan, medtem ko je bil Noyon po\xc5\xbegan._NEWLINE_V zgodnjem 18. stoletju je nalezljiva bolezen, podobna kot angle\xc5\xa1ki znoj, izvirala iz regije in se \xc5\xa1irila po Franciji. Imenovali so jo Suette des picards ali Pikardijski znoj._NEWLINE_Sladkorno peso je uvedel Napoleon I. med napoleonskimi vojnami v 19. stoletju, da bi se zoperstavil Zdru\xc5\xbeenemu kraljestvu, ki je na Karibih zaseglo sladkorne otoke, ki jih je imela Francija. Industrija sladkorja ima \xc5\xa1e naprej pomembno vlogo v gospodarstvu regije. _NEWLINE_Eden najpomembnej\xc5\xa1ih zgodovinskih dogodkov, ki se je zgodil v Pikardiji, je bil niz bitk, ki so se vodile ob Somi med prvo svetovno vojno. Od septembra 1914 do avgusta 1918 so se v \xc5\xa1tirih ve\xc4\x8djih bitkah, vklju\xc4\x8dno z bitko pri Somi, borili Britanci, Francozi, in nem\xc5\xa1ke sile na poljih severne Pikardije.\n_START_SECTION_\nPikardija danes\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 2009 je regionalni odbor za reformo lokalne uprave predlagal, da se v bli\xc5\xbenji prihodnosti zmanj\xc5\xa1a \xc5\xa1tevilo francoskih regij in odpravi dodajanje novih regij. Pikardija bi izginila in vsak departma bi se pridru\xc5\xbeil bli\xc5\xbenji regiji. Oise bi bil vklju\xc4\x8den v \xc3\x8ele-de-France, Somme bi bil vklju\xc4\x8den v Nord-Pas-de-Calais, Aisne pa v \xc5\xa0ampanje-Ardenne. Velika ve\xc4\x8dina Pikardije je temu predlogu nasprotovala in ga odpravili leta 2010 (glej \xc4\x8dasopis: \xe2\x80\x9eCourrier Picard\xe2\x80\x9c)._NEWLINE_Danes moderna regija Pikardija ne vklju\xc4\x8duje ve\xc4\x8d obale od Bercka do Calaisa, prek Boulogna (Boulonais), ki je zdaj v regiji Nord-Pas-de-Calais, vendar vklju\xc4\x8duje pla\xc4\x8de Beauvaisis, Valois, Noyonnais, Laonnois , Soissonnais, Omois, med drugimi departmaji Francije. Starej\xc5\xa1a opredelitev Pikardija je pre\xc5\xbeivela v imenu pikardskega jezika, ki ne velja le za nare\xc4\x8dje Pikardije, ampak tudi za romansko nare\xc4\x8dje, ki ga govorijo v regiji Nord-Pas de Calais, severno od Pikardije in nekateri deli belgijska province Hainaut.\n_START_SECTION_\nGeografija\n_START_PARAGRAPH_\nMed popisoma prebivalstva 1990 in 1999 se je \xc5\xa1tevilo prebivalcev Oise pove\xc4\x8dalo za 0,61% na leto (skoraj dvakrat hitreje kot Francija kot celota), medtem ko je departma Aisne prebivalce izgubil, v Somme pa je komaj zraslo za 0,16-odstotkov na leto. Danes 41,3% prebivalstva Pikardije \xc5\xbeivi v depatmaju Oise._NEWLINE_Pikardija se razprostira od dolgih pe\xc5\xa1\xc4\x8denih pla\xc5\xbe ustja reke Some na zahodu do prostranih gozdov in pa\xc5\xa1nikov Thi\xc3\xa9rache na vzhodu in navzdol do dvorca Chantilly ali Pierrefonds v bli\xc5\xbeini obmo\xc4\x8dja Pariza in vinogradov ob meji s \xc5\xa0ampanje (Champagne picarde) na jugu.\n_START_SECTION_\nGlavne ob\xc4\x8dine\n_START_PARAGRAPH_\nGlavne ob\xc4\x8dine so: Abbeville, Amiens, Beauvais, Compi\xc3\xa8gne, P\xc3\xa9ronne, Creil, Laon, Saint-Quentin, Soissons, Senlis.\n_START_SECTION_\nJezik in kultura\n_START_PARAGRAPH_\nZgodovinsko gledano ima regija Pikardija mo\xc4\x8dno in ponosno kulturno identiteto. Kulturna dedi\xc5\xa1\xc4\x8dina Pikardcev (lokalni prebivalci in tradicionalno govorci jezika pikard\xc5\xa1\xc4\x8dine) vklju\xc4\x8duje nekatere najbolj izjemne gotske cerkve (stolnica v Amiensu in Beauvaisu ali bazilika Saint-Quentin), izrazito lokalno kuhinjo (vklju\xc4\x8dno s ficelle picarde, flamiche aux poireaux, tarte au maroilles), pivo (vklju\xc4\x8dno s pivovarno P\xc3\xa9ronne de Clercq) in tradicionalne igre in \xc5\xa1port, kot je na primer longue paume (prednik tenisa), pa tudi danses picardes in lastne dude, imenovane pipasso._NEWLINE_Vasice Pikardije imajo izrazit zna\xc4\x8daj, njihove hi\xc5\xa1e iz rde\xc4\x8de opeke, pogosto poudarjene z "\xc4\x8dipko" iz bele opeke. Manj\xc5\xa1ina ljudi \xc5\xa1e vedno govori pikard\xc5\xa1\xc4\x8dino, enega od francoskih jezikov, ki se govori tudi v Artoisu (r\xc3\xa9gion Nord-Pas de Calais). "P\'tit quinquin", pesem, je simbol lokalne kulture. _NEWLINE_Pikardija je verjetno rojstni kraj gotske arhitekture, v njej pa stoji \xc5\xa1est najve\xc4\x8djih primerov gotskih stolnic na svetu, ki v celoti pokrivajo zgodovino gotske arhitekture. Stolnica v Amiensu, ki stoji kot najve\xc4\x8dja v Evropi, ki je po mnenju Johna Ruskina \xc2\xbbpanteon gotske arhitekture\xc2\xab, bi lahko Notre-Dame de Paris gostila dvakrat. Zgrajena je bila v samo 50 letih. Pikardija ima tudi najvi\xc5\xa1ji transept v zgodovini gotske dobe; ta transept je v stolnici svetega Petra v mestu Beauvais, Oise._NEWLINE_Muzej Pikardije v Amiensu, ki je bil zgrajen med letoma 1855 in 1867, vsebuje ogromno velikih del, ki pokrivajo stoletja in segajo od arheologije anti\xc4\x8dne Gr\xc4\x8dije in Egipta do sodobnih del Pabla Picassa. Muzej je zaradi gradbenih del zaprt do konca leta 2019._NEWLINE_\xc4\x8ceprav je Pikardija ena najmanj znanih regij Francije, je njen vpliv na umetnost in arhitekturo viden po vsem svetu.'