b"\n_START_ARTICLE_\nBejrut\n_START_PARAGRAPH_\nBejrut (arabsko \xd8\xa8\xd9\x8a\xd8\xb1\xd9\x88\xd8\xaa, Bejr\xc3\xb9t) je glavno mesto in obenem najve\xc4\x8dje mesto v Libanonu. Z 1,8 milijoni prebivalcev (s somestji 2,1 milijona) je mesto glavno pomorsko pristani\xc5\xa1\xc4\x8de dr\xc5\xbeave ter njeno gospodarsko, ban\xc4\x8dno in finan\xc4\x8dno sredi\xc5\xa1\xc4\x8de. Bejrut je v letu 2009 gostil Frankofonske igre. Poleg dr\xc5\xbeavnih organov je v mestu sede\xc5\xbe Organizacije arabskih zra\xc4\x8dnih prevoznikov in Gospodarske in socialne komisije za zahodno Azijo OZN. V Bejrutu sta tudi regionalna sede\xc5\xbea ILO in UNESCO za vse arabske dr\xc5\xbeave.\n_START_SECTION_\nGeografija\n_START_PARAGRAPH_\nMesto le\xc5\xbei pribli\xc5\xbeno na polovici libanonske obale Sredozemskega morja in je tako pribli\xc5\xbeno enako oddaljeno od Tira na skrajnem jugu in Tripolija na skrajnem severu dr\xc5\xbeave. Samo mesto le\xc5\xbei na polotoku ob vzno\xc5\xbeju gorovja Libanon, kjer se ozka priobalna ravnica izteza v Sredozemsko morje. Skozi vzhodne dele predele mesta te\xc4\x8de reka Bejrut (Nahr Beyrouth), katere izliv je v severni obali polotoka. Koordinate mesta so 33\xc2\xb054' severne zemljepisne \xc5\xa1irine in 35\xc2\xb031' vzhodne zemljepisne dol\xc5\xbeine.\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nNajdbe dokazujejo prisotnost \xc4\x8dloveka \xc5\xbee v paleolitiku, takrat \xc5\xa1e na dveh otokih, ki so ju naplavine reke Bejrut do danes spojile s kopnim. Nedavna izkopavanja ob povojni obnovi so potrdila, da je v bronasti dobi, v 19. in 18. stoletju pr. n. \xc5\xa1t. v bli\xc5\xbeini dana\xc5\xa1njega pristani\xc5\xa1\xc4\x8da \xc5\xbee stala kanaanitska naselbina. Najstarej\xc5\xa1a znana omemba mesta je na klinopisnih tablicah iz Tel Amarne (danes v Egiptu) iz zgodnjega 14. stoletje pr. n. \xc5\xa1t., ki dokazujejo tudi takratne tesne vezi z Biblosom. Naselbina se je \xc5\xbee takrat imenovala Bir\xc3\xbbt, kar je semitska beseda za vodnjak ali izvir. Spet po drugi teoriji pa je mesto dobilo ime po prvi kraljici._NEWLINE_V feni\xc4\x8danskem obdobju je Bejrut kljub prednostni lokaciji ob vodnih virih in naravno za\xc5\xa1\xc4\x8ditenem pristani\xc5\xa1\xc4\x8du pre\xc5\xbeivel v senci Sidona, Tira in Biblosa. O osvojitvi Alekdsandra Velikega ni nobenih znanih pisnih virov, zato pa je ve\xc4\x8dkrat omenjeno v obdobju helenizma, ko se je imenovalo Laodicea v Kanaanu in tako bilo eno izmed petih mest v selevkidskem kraljestvu, ki se je imenovalo po selevkidski kraljici Laodice._NEWLINE_Razcvet mesta se je pri\xc4\x8del v obdobju Rimljanov, ki se je pri\xc4\x8delo s Pompejeevo osvojitvijo leta 64 pr. n. \xc5\xa1t. Gaj Avgust Oktavijan je mesto povzdignil v status kolnije, ga po svoji h\xc4\x8deri poimenoval Colonia Julia AugustaFelix Berytus in izro\xc4\x8dil v upravljanje svojemu zetu Vespazijanu Agripi. Na helenisti\xc4\x8dnih temeljih je nastalo povsem novo mesto, sofinancirano tudi s prispevki judejskih kraljev, ki so se tako hoteli prikupiti Rimljanom. Prebivalci so dobili rimsko dr\xc5\xbeavljanstvo in bili opro\xc5\xa1\xc4\x8deni davkov, v mesto pa so naselili \xc5\xa1tevilne veterane rimske vojske. Konec 2. stoletja je Septimij Sever ustanovil slovito Pravno \xc5\xa1olo, ki je tekmovala s podobnimi \xc5\xa1olami v Atenah, Aleksandriji in Cezareji. Na njej sta se iz\xc5\xa1olala slovita rimska pravnika Papinian in Ulpian, ki sta sestavila zametke poznej\xc5\xa1ega Justinijanovega kodeksa, iz katerega izvira sodobni zahodni pravni sistem. _NEWLINE_Bejrut je bil cveto\xc4\x8de mesto tudi v \xc4\x8dasu Bizantincev, ko je vlogo trgovskega sredi\xc5\xa1\xc4\x8da \xc5\xa1e okrepil s tkanjem in trgovanjem s svilo, konec 4. stoletja je postal tudi sede\xc5\xbe \xc5\xa1kofije. Zaton se je pri\xc4\x8del leta 551, ko ga je poru\xc5\xa1il potres in spremljajo\xc4\x8di plimini valovi. Pravna \xc5\xa1ola se je preselila v Sidon in mesto je postalo relativno nepomembno pristani\xc5\xa1\xc4\x8de, kar je ostalo tudi po arabski osvojitvi leta 635 in skozi 4 stoletja arabske vladavine. _NEWLINE_Leta 1100 je mesto po dolgotrajnem obleganju zavzel kri\xc5\xbearski poveljnik Baldvin I. in v njem ustanovil sede\xc5\xbe latinske \xc5\xa1kofije. Leta 1187 ga je zavzel Saladin, vendar ga je \xc5\xbee 6 let zatem zasedel kri\xc5\xbearski kralj Cipra Amoury. Leta 1291 so ga osvojili Mameluki in ga uspe\xc5\xa1no branili ob ve\xc4\x8d poskusih zavzetja v 14. stoletju. _NEWLINE_Leta 1516 je Mameluke premagal sultan Selim I. in Bejrut formalno priklju\xc4\x8dil Otomanskemu imperiju, v resnici pa so upravljanje prepustili lokalnim vladarjem. Eden od njih je bil Fakhr ed-Dine II., ki je mestu povrnil del nekdanje slave. Ko se je leta 1618 vrnil iz izgnanstva v Toskani, si je v Bejrutu postavil rezidenco, vzpostavil trgovske stike z Bene\xc4\x8dani in drugimi evropskimi trgovci ter Bejrut dolo\xc4\x8dil za glavno pristani\xc5\xa1\xc4\x8de (poleg Sidona) za trgovanje s svilo s \xc5\xa0ufa. Naslednji zlati trenutek za Bejrut je napo\xc4\x8dil v prvi polovici 19. stoletja v obdobju emirja Ba\xc5\xa1irja \xc5\xa0ihaba II. Vendar se je Ba\xc5\xa1ir leta 1832 z egiptovskim pa\xc5\xa1o Ibrahimom Pa\xc5\xa1o povezal v protitur\xc5\xa1ko koalicijo in v skrbi za svoje interese sta Turkom prisko\xc4\x8dili na pomo\xc4\x8d Zdru\xc5\xbeeno kraljestvo in Avstrija. Zdru\xc5\xbeeno ladjevje teh dr\xc5\xbeav je tako leta 1840 bombardiralo Bejrut, ki je bil po emirjevem postavljen pod neposredno otomansko vladavino. Pomen mu je znova za\xc4\x8del rasti, ko je postal glavno pristani\xc5\xa1\xc4\x8de za trgovanje z Damaskom, ki so ga ravnokar odprli evropskim trgovcem. Po druzijskih pokolih sredi 19. stoletja in posledi\xc4\x8dnemu francoskemu izkrcanju se je vanj zateklo na tiso\xc4\x8de maronitov in tako prispevalo pomemben dele\xc5\xbe k skokovitemu porastu prebivalstva v mestu, ki se je utrdilo kot poslovna prestolnica vzhodnega Sredozemlja. Ves \xc4\x8das se je krepila prisotnost Evropejcev, zlasti Francozov, ki so leta 1894 posodobili pristani\xc5\xa1\xc4\x8de in ga \xc5\xbeelezni\xc5\xa1ko povezali najprej z Damaskom, leta 1907 pa so povezavo podalj\xc5\xa1ali \xc5\xa1e do Alepa. V tem \xc4\x8dasu so ameri\xc5\xa1ki misijonarji ustanovili Ameri\xc5\xa1ko univerzo v Bejrutu, ki je danes ena najpresti\xc5\xbenej\xc5\xa1ih univerz na Bli\xc5\xbenjem vzhodu. _NEWLINE_Med prvo svetovno vojno so britanske, francoske in ruske ladje blokirale bejrutsko pristani\xc5\xa1\xc4\x8de, kar je skupaj z naravnimi nesre\xc4\x8dami pripeljalo do lakote. Leta 1916 je tako izbruhnil protitur\xc5\xa1ki upor, ki je bil zadu\xc5\xa1en, kolovodje pa so na dana\xc5\xa1njem Trgu mu\xc4\x8denikov obesili. 8. oktobra 1918 so v mesto vkorakale britanske \xc4\x8dete, vendar so v skladu s tajnim dogovorom obmo\xc4\x8dje dana\xc5\xa1njega Libanona in Sirije prepustili Francozom. 25. aprila 1920 je s privoljenjem Dru\xc5\xa1tva narodov nastal francoski mandat Veliki Libanon z upravnim sredi\xc5\xa1\xc4\x8dem v Bejrutu. Obdobju med obema svetovnima vojnama je bilo mirno in Bejrut si je utrdil polo\xc5\xbeaj upravnega sredi\xc5\xa1\xc4\x8da. Med 2. svetovno vojno so ga zasedle zavezni\xc5\xa1ke enote in ga uporabljale za preskrbo celotne regije. Ob razglasitvi libanonske neodvisnosti in francoskem umiku leta 1946 je tudi formalno postal dr\xc5\xbeavna prestolnica._NEWLINE_Po izraelsko - arabskih vojnah od leta 1948 dalje so se v Bejrut zatekli \xc5\xa1tevilni palestinski begunci, ki v rev\xc5\xa1\xc4\x8dini \xc5\xa1e danes \xc5\xbeivijo v tabori\xc5\xa1\xc4\x8dih v ju\xc5\xbenih predmestjih. Leta 1958 so se nasprotja med privr\xc5\xbeenci in nasprotniki Naserjevega panarabizma izrodila v dr\xc5\xbeavljansko vojno in v mestu se je izkrcalo okoli 15.000 ameri\xc5\xa1kih marincev, ki so kon\xc4\x8dali libanonsko krizo. Leta 1970, po izgonu iz Jordanije, se je v Bejrutu utaborila Arafatova PLO, ki je organizirala napade na Izrael ter v begunskih tabori\xc5\xa1\xc4\x8dih vzpostavile dr\xc5\xbeave v dr\xc5\xbeavi. Ob izbruhu libanonske dr\xc5\xbeavljanske vojne je bil Bejrut eno glavnih \xc5\xbeari\xc5\xa1\xc4\x8d spopadov in mesto se je vzdol\xc5\xbe \xc2\xbbzelene \xc4\x8drte\xc2\xab\xc2\xa0(Dama\xc5\xa1\xc4\x8danska ulica) razdelilo na kr\xc5\xa1\xc4\x8danski vzhodni in muslimanski zahodni del. Posamezne dele mesta so kontrolirale razli\xc4\x8dne milice in v spopadih med njimi, dopolnjeni z bombardiranji izraelskih letal, sirsko zasedbo, Hezbolahovimi bombnimi napadi na tuja predstavni\xc5\xa1tva in ugrabitvami tujcev so v mestu kljub posegom zahodnih vojsk (predvsem ameri\xc5\xa1ke in francoske) in OZN terjale ogromno \xc5\xbeivljenj in ogromno materialno \xc5\xa1kodo. Spopadi so se kon\xc4\x8dali leta 1989 in leta 1991 so odpravili \xc2\xbbzeleno \xc4\x8drto\xc2\xab, ki vsemu navkljub \xc5\xa1e vedno ostaja v glavah prebivalcev. Po vojni je bil pod pokroviteljstvom nekdanjega premiera Rafika Haririja ustanovljen sklad za povojno obnovo, znan kot Solider\xc3\xa9, ki mu je do danes uspelo v precej\xc5\xa1nji meri obnoviti predvsem mestno sredi\xc5\xa1\xc4\x8de okoli Trga mu\xc4\x8denikov in trga Zvezda. Ob obnovitvenih delih so odkrili tudi nova arheolo\xc5\xa1ka najdi\xc5\xa1\xc4\x8da, ki so razjasnila marsikaj o daljni zgodovini mesta.\n_START_SECTION_\nGlavne znamenitosti in turizem\n_START_PARAGRAPH_\nOdkar je vojna dokon\xc4\x8dno postala preteklost, je Bejrut \xc4\x8dedalje bolj priljubljen turisti\xc4\x8dni cilj tako med zahodnimi (med katerimi si znova pridobiva predvojni naziv \xc2\xbbbli\xc5\xbenjevzhodni Pariz\xc2\xab) kot tudi med turisti iz ostalih arabskih dr\xc5\xbeav, ki jih privla\xc4\x8di zelo liberalna ureditev glede na toge islamske zapovedi njihovih mati\xc4\x8dnih dr\xc5\xbeav._NEWLINE_Narodni muzej hrani obse\xc5\xbene arheolo\xc5\xa1ke zbirke iz celotnega Libanona. Zgradbo ju\xc5\xbeno od mestnega sredi\xc5\xa1\xc4\x8da so zgradili v 30. letih 20. stoletja. Zaradi lege ob \xc2\xbbzeleni \xc4\x8drti\xc2\xab\xc2\xa0je bila med vojno mo\xc4\x8dno po\xc5\xa1kodovana. \xc5\xa0tevilne majhne eksponate so uspeli prenesti na varno, ve\xc4\x8dje so pred spopadi shranili v kleti oz. jih za\xc5\xa1\xc4\x8ditili z betonskimi lupinami, tako da jih je ve\xc4\x8dina pre\xc5\xbeivela spopade. Po obse\xc5\xbeni obnovi so ga leta 1999 znova odprli za javnost. _NEWLINE_Mestno sredi\xc5\xa1\xc4\x8de, znan kot\xc2\xa0\xc2\xbbDowntown\xc2\xab, je med vojno utrpelo hude po\xc5\xa1kodbe, danes pa v veliki meri predstavlja vzor\xc4\x8dni primer povojne obnove. Njegovo sredi\xc5\xa1\xc4\x8de je trg Zvezda (fr. Place d'\xc3\x89toile), med doma\xc4\x8dini znano tudi kot Ned\xc5\xbeemah. V njem se stika ve\xc4\x8d ulic, ki so jih uredili v pari\xc5\xa1kem slogu. Sredi trga stoji stolp z uro, ob njem pa zgradba libanonskega dr\xc5\xbeavnega parlamenta, katoli\xc5\xa1ka cerkev sv. Elije in maronitska cerkev sv. Jurija ,ki izvira iz \xc4\x8dasov kri\xc5\xbearjev. Ju\xc5\xbeno od obeh cerkva so ostanki rimskih kopali\xc5\xa1\xc4\x8d, zahodno od trga pa stoji Veliki seraj, ki so ga leta 1890 zgradili Turki kot voja\xc5\xa1nico in upravno zgradbo, danes pa je v njem sede\xc5\xbe ve\xc4\x8d dr\xc5\xbeavnih ministrstev. Severno od trga Zvezda stoji mo\xc5\xa1eja Omari. Sredi 12. stoletja so kri\xc5\xbearji na mestu starej\xc5\xa1e bizantinske cerkve zgradili cerkev Janeza Krstnika, Mameluki pa so jo po letu 1291 spremenili v mo\xc5\xa1ejo. Vzhodno od Trga zvezda le\xc5\xbei podolgovat in danes \xc5\xa1e neurejen Trg mu\xc4\x8denikov (fr. Place des Martyrs), \xc4\x8dez katerega je tekla \xc2\xbbzelena \xc4\x8drta\xc2\xab, leta 2005 pa je bil prizori\xc5\xa1\xc4\x8de obse\xc5\xbenih protisirskih demonstracij. Sredi trga stoji spomenik leta 1840 usmr\xc4\x8denim vodjem protitur\xc5\xa1kega upora, po katerih je tudi dobil ime. Ob jugozahodnem vogalu trga stoji mo\xc5\xa1eja Mo\xc5\xa1eja al-Amina, pred njo pa so leta 2005 na hitro uredili grob Rafika Haririja._NEWLINE_Iz morja tik ob skrajni zahodni mestni obali \xc5\xa1trlijo \xc2\xbbgolobje skale\xc2\xab, znane tudi kot\xc2\xa0\xc2\xbbraouch\xc3\xa9\xc2\xab\xc2\xa0in so ena redkih naravnih znamenitosti mesta. Ob severni obali polotoka (ki \xc5\xa1e vedno sodi v zahodni del mesta), se ob ulici Avenue de Paris razprostira priljubljeno obalno sprehajali\xc5\xa1\xc4\x8de, med doma\xc4\x8dini znano kot\xc2\xa0\xc2\xbbCorniche\xc2\xab.\n_START_SECTION_\nReligija\n_START_PARAGRAPH_\nBejrut je eno najbolj raznolikih mest na Bli\xc5\xbenjem vzhodu, saj si ga delijo kristijani (Maronitska cerkev, Gr\xc5\xa1ka pravoslavna cerkev, Armenska pravoslavna cerkev, Armenska katoli\xc5\xa1ka cerkev, Rimskokatoli\xc5\xa1ka cerkev ter protestanti), muslimani (suniti in \xc5\xa1iiti) ter druzovska manj\xc5\xa1ina. Ve\xc4\x8dina bejrutskih Judov je ob za\xc4\x8detku vojne leta 1975 mesto zapustila in emigrirala v ZDA, kjer so se naselili prete\xc5\xbeno v New Yorku, natan\xc4\x8dneje v Brooklynu. Bejrut je bil med libanonsko dr\xc5\xbeavljansko vojno razdeljen na muslimanski zahodni Bejrut in kr\xc5\xa1\xc4\x8danski vzhodni Bejrut.\n_START_SECTION_\nVisoke \xc5\xa1ole in univerze\n_START_PARAGRAPH_\nBejrut je sede\xc5\xbe enaindvajsetih univerz, med njimi Ameri\xc5\xa1ka univerza v Bejrutu, Libanonska ameri\xc5\xa1ka univerza (prva \xc5\xbeenska visoka \xc5\xa1ola na Bli\xc5\xbenjem vzhodu), Universit\xc3\xa9 de Saint-Joseph, Hagazijanska univerza, Libanonska univerza, Ameri\xc5\xa1ka znanstveno tehni\xc4\x8dna visoka \xc5\xa1ola in Bejrutska arabska univerza."