b'\n_START_ARTICLE_\nOnkogen\n_START_PARAGRAPH_\nOnkog\xc3\xa9n je gen, ki lahko spro\xc5\xbei nastanek rakave celice. Pogosto so onkogeni mutirani protoonkogeni (normalni geni, ki so vklju\xc4\x8deni v nadzor celi\xc4\x8dne rasti in delitve ter se z mutacijo lahko spremeni v onkogen). Kadar tak gen prinese v celico virus, se imenuje virusni onkogen.\n_START_SECTION_\nMehanizem onkogeneze\n_START_PARAGRAPH_\nProtonkogeni so normalni celi\xc4\x8dni geni, ki nosijo zapis za beljakovine, ki so udele\xc5\xbeeni pri razmno\xc5\xbeevanju, rasti, pre\xc5\xbeivetju in diferenciaciji celic ali pri prepre\xc4\x8devanju celi\xc4\x8dne smrti. Ve\xc4\x8dina celic je podvr\xc5\xbeena razvoju in programirani celi\xc4\x8dni smrti \xe2\x80\x93 apoptozi. \xc4\x8ce se aktivirajo onkogeni, lahko namesto do celi\xc4\x8dne smrti pride do proliferacije celic (njihove nadaljnje rasti in razmno\xc5\xbeevanja). Od l. 1970 so odkrili ve\xc4\x8d deset onkogenov, ki sodelujejo pri nastanku raka. Pomembno je  dejstvo, da je se mutacija onkogenov po navadi izrazi dominantno \xe2\x80\x93 dovolj je, da je prizadet samo en od dveh parnih kromosomov, da pride do onkogene transformacije.\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nOnkogene so najprej odkrili pri razli\xc4\x8dnih retrovirusih ter jih prepoznali kot povzro\xc4\x8ditelje rakavih obolenj pri \xc5\xa1tevilnih \xc5\xbeivalih. V 70-ih letih prej\xc5\xa1njega stoletja sta mikrobiologa John Michael Bishop in Harold Varmus raziskovala teorijo, da zdrave \xc4\x8dlove\xc5\xa1ke celice, ki so oku\xc5\xbeene z virusnimi onkogeni, postanejo rakave, \xc4\x8de se spro\xc5\xbei aktivnost onkogena. Pri tem pa sta pokazala, da ve\xc4\x8dina onkogenov izvira iz normalnih \xc4\x8dlove\xc5\xa1kih genov, onkogenov, in niso posledica virusne oku\xc5\xbebe z njimi.'