b'\n_START_ARTICLE_\nHarriet Taylor\n_START_SECTION_\nPredzakonski odnos z Millom\n_START_PARAGRAPH_\nJohn Stuart Mill je Taylor privla\xc4\x8dil, ker jo je obravnaval kot intelektualno enakopravno in sodeloval z njo ob pisanju mnogih besedil, ki so bila objavljena pod njegovim imenom. Mill, ki je bil nad Taylor navdu\xc5\xa1en, jo je prosil naj prebere njegovo zadnjo knjigo, ki jo je ustvarjal in naj poda svoje kritike in komentarje glede njegovega pisanja. Postala sta dobra prijatelja._NEWLINE_Leta 1833 je \xc5\xbeivela v prebivali\xc5\xa1\xc4\x8du, lo\xc4\x8denem od svojega mo\xc5\xbea, skupaj s h\xc4\x8derko, medtem ko je John Taylor vzgajal druga dva starej\xc5\xa1a fanta. John Taylor je sprejemal prijateljstvo Milla in Harriet, v zameno za "zunanjo formalnost" njene vloge \xc5\xbeene v hi\xc5\xa1i. V naslednjih nekaj letih sta John Mill in Harriet izmenjala nekaj esejev na temo poroke in \xc5\xbeenskih pravic; ohranjeni eseji ka\xc5\xbeejo na to, da je Taylor imela bolj radikalne poglede na te zadeve kot Mill. Taylor je pritegnila socialisti\xc4\x8dna filozofija, ki jo je spodbujal Robert Owen, v knjigah, kot so The Formation of Character\xc2\xa0(1813) in A New View of Society\xc2\xa0(1814). \xc5\xa0e posebej v svojih esejih je Taylor izrazila kritiko na poni\xc5\xbeujo\xc4\x8d polo\xc5\xbeaj \xc5\xbeenske ekonomske odvisnosti od mo\xc5\xa1kega.\n_START_SECTION_\nZakon z Millom\n_START_PARAGRAPH_\nPo smrti Johna Taylorja (1849), sta Mill in Harriet po\xc4\x8dakala \xc5\xa1e dve leti, nato pa sta se leta 1851 poro\xc4\x8dila. Taylor ni \xc5\xbeelela narediti \xc5\xa1e ve\xc4\x8djega dru\xc5\xbebenega \xc5\xa1kandala kot sta ga \xc5\xbee imela. Millov zakon je bil model za zakon enakopravnosti. Harriet je napisala ve\xc4\x8d esejev, vklju\xc4\x8dno s tistimi na temo nasilja v dru\xc5\xbeini in esej \xc2\xa0The Enfranchisement of Women, ki je bil objavljen leta 1851. Veliko njenih argumentov je bilo razvitih tudi v delu J. S. Milla The Subjection of Women, objavljenem enajst leto po njeni smrti, kljub temu da je to Millovo delo veliko bolj konzervativno kot Harrietin The Enfranchisement of Women.\n_START_SECTION_\nLastno delo\n_START_PARAGRAPH_\nRazen nekaj \xc4\x8dlankov v unitaristi\xc4\x8dnem \xc4\x8dasniku Monthly Repository, Taylor za \xc4\x8dasa svojega \xc5\xbeivljenja ni objavila veliko svojih del. Kljub temu pa je prebrala in podala svojo kritiko na vsa dela J. S. Milla. V svoji avtobiografiji, je Mill Harriet priznaval za soavtorico ve\xc4\x8dine knjig objavljenih pod njegovim imenom. Dodal je \xc5\xa1e: "Ko imata osebi svoje misli in \xc5\xa1pekulacije povsem skupne, je pomembno vpra\xc5\xa1anje, v zvezi originalnostjo, kdo od njiju dr\xc5\xbei pero." Skupaj sta napisala Early Essays on Marriage and Divorce, objavljeno leta 1832. Potekala je razprava o naravi in obsegu njenega delovanja._NEWLINE_Pismo, ki ga je Mill napisal leta 1854, je Taylor razkrivalo kot \xc5\xbeensko, ki je bila nerada omenjena kot soavtorica njegovih knjig in \xc4\x8dlankov. Mill je menil: "Ne morem biti zadovoljen, razen, \xc4\x8de dovoli\xc5\xa1, da najina najbolj\xc5\xa1a skupna knjiga, ki bo iz\xc5\xa1la, na naslovnici nosi najini imeni. Tako bi moralo veljati za vse kar objavim, bolj\xc5\xa1a polovica je tvoja."_NEWLINE_J. S. Mill je imel njene prispevke k svojem delu za zelo pomembne, \xc5\xa1e posebej \xc2\xa0O svobodi (On Liberty), ki ji ga je kasneje, ob objavi leta 1859 (leto po njeni smrti), posvetil.\n_START_SECTION_\nSmrt\n_START_PARAGRAPH_\nHarriet Taylor Mill je umrla 3. novembra 1858, v Hotel d\'Europe v Avignonu (Francija), po hudem zastoju plju\xc4\x8d (verjetno zaradi sifilisa). Njena h\xc4\x8der Helen Taylor, ki je postala znana feministka, je skupaj z Millom dokon\xc4\x8dala delo The Subjection of Women.'