b'\n_START_ARTICLE_\nM\xc3\xbcnchenski sporazum\n_START_PARAGRAPH_\nM\xc3\xbcnchenski sporazum je bil dogovor med voja\xc5\xa1kimi silami Evrope, podpisan v no\xc4\x8di z 29. na 30. september 1938. Z njim si je nacisti\xc4\x8dna Nem\xc4\x8dija prisvojila obmejne dele \xc4\x8ce\xc5\xa1koslova\xc5\xa1ke, tim. Sudete, ozemlje, naseljeno prete\xc5\xbeno s sudetskimi Nemci._NEWLINE_Sporazum je bil dose\xc5\xbeen s pogajanji na konferenci v M\xc3\xbcnchnu, kjer so brez prisotnosti \xc4\x8ce\xc5\xa1koslova\xc5\xa1ke razpravljali o prihodnosti Sudetov v lu\xc4\x8di zahtev nem\xc5\xa1kega kanclerja Adolfa Hitlerja. Podpisali so ga Hitler, predsednik francoske vlade \xc3\x89douard Daladier, britanski ministrski predsednik Neville Chamberlain in Benito Mussolini, predsednik italijanske vlade. Chamberlain in ostali so verjeli Hitlerju, da so Sudeti zadnja nem\xc5\xa1ka ozemeljska zahteva, in so podpis sporazuma (kot se je pozneje izkazalo, napa\xc4\x8dno) pojmovali kot ceno za mir v Evropi._NEWLINE_\xc4\x8cehi in Slovaki so podpis sporazuma sprejeli kot izdajo voja\xc5\xa1kih zaveznic Francije in Velike Bitanije in ga imenovali \xc2\xbbm\xc3\xbcnchenski diktat\xc2\xab. Prav tako se uporablja tudi izraz \xc2\xbbzahodna izdaja\xc2\xab.\n_START_SECTION_\nZahteve po sudetski avtonomiji\n_START_PARAGRAPH_\nPo razpadu Avstro-Ogrske leta 1918 se je ve\xc4\x8d kot 3 miljone etni\xc4\x8dnih Nemcev zna\xc5\xa1lo na ozemlju novoustanovljene \xc4\x8ce\xc5\xa1koslova\xc5\xa1ke. Vodja sudetskih Nemcev Konrad Henlein je ustanovil Sudetskonem\xc5\xa1ko stranko (nem\xc5\xa1ko Sudetendeutsche Partei, SdP), ki je slu\xc5\xbeila kot veja Nacionalsocialisti\xc4\x8dne nem\xc5\xa1ke delavske stranke za Sudete. Do leta 1935 je SdP postala druga najve\xc4\x8dja politi\xc4\x8dna stranka na \xc4\x8ce\xc5\xa1koslova\xc5\xa1kem. 28. marca 1938, kmalu po priklju\xc4\x8ditvi Avstrije k Nem\xc4\x8diji, se je Henlein v Berlinu sre\xc4\x8dal s Hitlerjem, od katerega je dobil navodila za postavitev zahtev, nesprejemljivih za \xc4\x8de\xc5\xa1koslova\xc5\xa1ko vlado, ki jo je vodil predsednik Edvard Bene\xc5\xa1. 24. aprila je SdP naslovila na Bene\xc5\xa1evo vlado vrsto zahtev, znanih kot carlsbadski program. Med zahtevami je Henlein poudaril polno enakopravnost Nemcev s \xc4\x8cehi in njihovo avtonomijo. \xc4\x8ce\xc5\xa1koslova\xc5\xa1ka vlada se je na te zahteve odzvala s pripravljenostjo zagotoviti ve\xc4\x8d manj\xc5\xa1inskih pravic, vendar je zavrnila podelitev avtonomije.\n_START_SECTION_\nSudetska kriza\n_START_PARAGRAPH_\nKot je pokazalo predhodno umirjanje razmer po nem\xc5\xa1ki priklju\xc4\x8ditvi Avstrije, sta si britanska in francoska vlada za vsako ceno \xc5\xbeeleli izogniti vojni. Chamberlain je verjel, da so prito\xc5\xbebe sudetskih Nemcev upravi\xc4\x8dene, Hitlerjevi nameni pa omejeni. Tako Chamberlain kot Daladier sta zatorej svetovala Bene\xc5\xa1u, naj prizna nem\xc5\xa1ke zahteve; slednji se je temu uprl in 19. maja kot odgovor na mo\xc5\xbeno nem\xc5\xa1ko invazijo odredil delno mobilizacijo. Posledi\xc4\x8dno je Hitler ukazal izdelati nov na\xc4\x8drt za napad na \xc4\x8ce\xc5\xa1koslova\xc5\xa1ko, Fall Gr\xc3\xbcn, v prvotni razli\xc4\x8dici narejen \xc5\xbee leta 1937, s spremnim pismom vodje Oberkommando der Wehrmacht generala Keitla, v katerem navaja, da je potrebno na\xc4\x8drt izvesti najkasneje do 1. oktobra._NEWLINE_V tem \xc4\x8dasu je britanska vlada zahtevala od Bene\xc5\xa1a sprejetje mediatorja. Ker ni \xc5\xbeelel pretrgati vezi z zahodno Evropo, je Bene\xc5\xa1 ponudbo nerad sprejel. Nekdanji britanski minister v liberalni vladi lord Runciman je tako pri\xc5\xa1el 3. avgusta v Prago z navodili prepri\xc4\x8dati Bene\xc5\xa1a, da sprejme na\xc4\x8drt, sprejemljiv za sudetske Nemce. 20. julija je v Parizu francoski zunanji minister Georges Bonnet sprejel \xc4\x8de\xc5\xa1koslova\xc5\xa1kega veleposlanika na razgovor, v katerem mu je razlo\xc5\xbeil, da bo Francija sicer razglasila svojo javno podporo \xc4\x8ce\xc5\xa1koslova\xc5\xa1ki pri pogajanjih, da pa ni pripravljena iti v vojno zaradi vpra\xc5\xa1anja Sudetov. V avgustu je bil nem\xc5\xa1ki tisk poln zgodb, ki so se nana\xc5\xa1ale na domnevna \xc4\x8de\xc5\xa1koslova\xc5\xa1ka grozodejstva proti sudetskim Nemcem, da bi primorale zahodne sile pritisniti na \xc4\x8cehoslovake. Hitler je ob tem upal, da jih bodo \xc4\x8cehoslovaki zavrnili, s \xc4\x8dimer bi bile zahodne sile moralno upravi\xc4\x8dene prepustiti \xc4\x8cehoslovake njihovi usodi. V avgustu je Nem\xc4\x8dija poslala 750 tiso\xc4\x8d vojakov na meje s \xc4\x8ce\xc5\xa1koslova\xc5\xa1ko, uradno kot del voja\xc5\xa1kih manevrov. 4. ali 5. septembra je Bene\xc5\xa1 predlo\xc5\xbeil \xc4\x8cetrti na\xc4\x8drt, s katerim je odobril skoraj vse zahteve iz poznej\xc5\xa1ega m\xc3\xbcnchenskega sporazuma. Sudetski Nemci, ki so se po navodilih Hitlerja hoteli izogniti kompromisu, so po provokativnih demonstracijah SdP v Ostravi 7. septembra, po katerih sta bila aretirana dva izmed njihovih parlamentarnih poslancev, ta incident uporabili za la\xc5\xbene obto\xc5\xbebe o drugih grozodejstvih kot izgovor za prekinitev nadaljnjih pogajanj._NEWLINE_12. septembra je v N\xc3\xbcrnbergu potekal shod nacisti\xc4\x8dne stranke, na katerem je Hitler obsodil dejanja \xc4\x8de\xc5\xa1koslova\xc5\xa1ke vlade. \xc4\x8ce\xc5\xa1koslova\xc5\xa1ko je razglasil za goljufivo dr\xc5\xbeavo, ki kr\xc5\xa1i mednarodno pravo glede samoodlo\xc4\x8dbe narodov, trde\xc4\x8d, da v dr\xc5\xbeavi vlada \xc4\x8de\xc5\xa1ka hegemonija, kjer niti Nemci niti Slovaki, Mad\xc5\xbeari, Ukrajinci in Poljaki dejansko no\xc4\x8dejo biti v njihovi zvezi. Obto\xc5\xbeil je Bene\xc5\xa1a, da sku\xc5\xa1a postopno iztrebiti sudetske Nemce, \xc4\x8de\xc5\xa1 da je od ustanovitve dr\xc5\xbeave bilo preko 600 tiso\xc4\x8d Nemcev domnevno namerno prisiljenih zapustiti svoje domove pod gro\xc5\xbenjo stradanja, \xc4\x8de jih ne zapustijo. Trdil je, da je Bene\xc5\xa1eva vlada preganjala Nemce skupaj z Mad\xc5\xbeari, Poljaki in Slovaki, obto\xc5\xbeil je Bene\xc5\xa1a ogro\xc5\xbeanja narodnosti s tem, da bi jih ozna\xc4\x8dil za izdajalce, \xc4\x8de ne bi hoteli biti lojalni dr\xc5\xbeavi. Obenem bi kot vodja nem\xc5\xa1ke dr\xc5\xbeave podprl pravico do samoodlo\xc4\x8dbe Nemcev v Sudetih. Obsodil je Bene\xc5\xa1a za nedavne eksekucije ve\xc4\x8d nem\xc5\xa1kih protestnikov. Obto\xc5\xbeil ga je tudi agresivnosti in groze\xc4\x8dega obna\xc5\xa1anja do Nem\xc4\x8dije, ki bi v primeru izbruha vojne prisilil sudetske Nemce, da se borijo proti svoji volji proti Nemcem iz Nem\xc4\x8dije. \xc4\x8ce\xc5\xa1koslova\xc5\xa1ko vlado je obto\xc5\xbeil, da je re\xc5\xbeimska stranka Francije, pri \xc4\x8demer je trdil, da naj bi francoski minister za letalstvo Pierre Cot rekel: \xc2\xbbPotrebujemo to dr\xc5\xbeavo kot bazo, iz katere bomo z odmetavanjem bomb z ve\xc4\x8djo lahkoto uni\xc4\x8dili nem\xc5\xa1ko gospodarstvo in njeno industrijo\xc2\xab._NEWLINE_13. septembra je potem, ko je na \xc4\x8ce\xc5\xa1koslova\xc5\xa1kem sledilo nasilje, Chamberlain zaprosil Hitlerja za osebno sre\xc4\x8danje, da bi na\xc5\xa1la re\xc5\xa1itev, kako prepre\xc4\x8diti vojno. 15. septembra sta se dobila v Hitlerjevi rezidenci Berghof v Berchtesgadnu. Istega dne je v Nem\xc4\x8dijo dopotoval tudi vodja SpD Henlein, da bi sodeloval pri pogajanjih. Na sestanku je Hitler vztrajal, da mora biti sudetskim Nemcem dovoljena uveljavitev pravice naroda do samoodlo\xc4\x8dbe in mo\xc5\xbenost zdru\xc5\xbeitve Sudetov z Nem\xc4\x8dijo; Hitler je Chamberlainu izrazil tudi zaskrbljenost nad potezami, ki si jih on razlaga kot britanske \xc2\xbbgro\xc5\xbenje\xc2\xab. Po treh urah pogovorov je bil sestanek prekinjen, Chamberlain pa je odletel nazaj v Veliko Britanijo, kjer se je sre\xc4\x8dal s svojim kabinetom, da bi razpravljali o tem vpra\xc5\xa1anju._NEWLINE_Po sestanku je v London prispel tudi francoski predsednik vlade \xc3\x89douard Daladier, kjer se je 16. septembra sre\xc4\x8dal z britanskimi uradniki, da bi razpravljali o nadaljnjih ukrepih. Polo\xc5\xbeaj na \xc4\x8ce\xc5\xa1koslova\xc5\xa1kem je postal vse bolj napet, ko je vlada izdala nalog za prijetje vodje sudetskih Nemcev Henleina. Francoski predlogi so segali od vojne proti Nem\xc4\x8diji do podpore nem\xc5\xa1ki pripojitvi Sudetov. Razprave so se kon\xc4\x8dale s trdnim britansko-francoskim na\xc4\x8drtom z zahtevo, da \xc4\x8ce\xc5\xa1koslova\xc5\xa1ka prepusti Nem\xc4\x8diji vsa okro\xc5\xbeja, v katerih nem\xc5\xa1ka populacija predstavlja ve\xc4\x8d kot 50% celotne. V zameno za to popu\xc5\xa1\xc4\x8danje bi Britanija in Francija zagotovili neodvisnost \xc4\x8ce\xc5\xa1koslova\xc5\xa1ke. Predlagana re\xc5\xa1itev je bila zavrnjena tako na \xc4\x8ce\xc5\xa1koslova\xc5\xa1kem kot med britansko in francosko opozicijo._NEWLINE_18. septembra je imel italijanski voditelj Benito Mussolini govor v Trstu, kjer je razglasil, da \xc2\xbb\xc4\x8de \xc5\xbee obstajata dva tabora, za Prago in proti njej, naj bo znano, da je Italija izbrala svojo stran\xc2\xab, kar je bil jasen namig o podpori Nem\xc4\x8diji._NEWLINE_21. septembra se je \xc4\x8ce\xc5\xa1koslova\xc5\xa1ka vdala in sprejela zahteve, ki so bile dogovorjene z Britanijo, Francijo in Nem\xc4\x8dijo. Kljub temu je \xc5\xbee naslednji dan Hitler dodal nove zahteve; vztrajal je pri tem, da morajo biti izpolnjene tudi zahteve etni\xc4\x8dnih Nemcev na Poljskem in Mad\xc5\xbearskem._NEWLINE_22. septembra je Chamberlain, preden se je odpravil z letalom na nadaljnje pogovore v Nem\xc4\x8dijo, dal izjavo pred novinarji, da je njegov cilj dose\xc4\x8di mir v Evropi in da verjame, da bo to potovanje pot k temu miru. Ra\xc4\x8dunal je, da bo polno sprejetje nem\xc5\xa1ke aneksije vsega ozemlja Sudetov brez izjem primoralo Hitlerja k sprejetju sporazuma. Po kratki razpravi mu je Hitler odvrnil, da ho\xc4\x8de \xc4\x8ce\xc5\xa1koslova\xc5\xa1ko popolnoma razbiti, njeno ozemlje pa razdeliti med Nem\xc4\x8dijo, Poljsko in Mad\xc5\xbearsko. Nadalje mu je rekel, da je polo\xc5\xbeaj na \xc4\x8ce\xc5\xa1koslova\xc5\xa1kem postal neznosen za Nem\xc4\x8dijo. Nazadnje je Hitler zavrnil kakr\xc5\xa1nokoli popu\xc5\xa1\xc4\x8danje do zavezni\xc5\xa1kih zahtev. Kasneje zve\xc4\x8der je v skrbeh, da je \xc5\xa1el predale\xc4\x8d s pritiski, Hitler telefoniral Chamberlainu v hotelsko sobo. Obljubil mu je sprejetje aneksacije Sudetov brez ostalih ozemelj pod pogojem, da za\xc4\x8dne \xc4\x8ce\xc5\xa1koslova\xc5\xa1ka z evakuacijo s tega ozemlja do 26. septembra ob 8. uri. Na pritisk Chamberlaina je za\xc4\x8detek umika prestavil na 1. oktober (dan, ko naj bi se za\xc4\x8del z operacijo Fall Gr\xc3\xbcn napad nanjo). Hitler je \xc5\xa1e povedal, da po priklju\xc4\x8ditvi Sudetov Nem\xc4\x8dija ne bo imela nobenih nadaljnjih ozemeljskih zahtev, da bo sprejela skupni sporazum in jam\xc4\x8dila za potek meje med Nem\xc4\x8dijo in \xc4\x8ce\xc5\xa1koslova\xc5\xa1ko._NEWLINE_23. septembra je na \xc4\x8ce\xc5\xa1koslova\xc5\xa1kem po padcu vlade oblast prevzel general Jan Syrov\xc3\xbd, ki je izdal odlok o splo\xc5\xa1ni mobilizaciji. Sodobna vojska z odli\xc4\x8dnim sistemom mejnih utrdb je bila pripravljena na vojno. Sovjetska zveza je izrazila pripravljenost prisko\xc4\x8diti ji na pomo\xc4\x8d. Kljub temu je predsednik Bene\xc5\xa1 zavrnil vojno brez pomo\xc4\x8di zahodnih sil._NEWLINE_V zgodnjih jutranjih urah 24. septembra je Hitler izdal godesber\xc5\xa1ki memorandum, v katerem je zahteval \xc4\x8de\xc5\xa1koslova\xc5\xa1ko predajo Sudetov Nem\xc4\x8diji najkasneje do 28. septembra; plebiscit naj bi se izvedel na nedolo\xc4\x8dljivih obmo\xc4\x8djih pod nadzorom nem\xc5\xa1kih in \xc4\x8de\xc5\xa1kih sil. V memorandumu je bilo tudi navedeno, da bo v nasprotnem primeru Nem\xc4\x8dija zavzela Sudete s silo. Istega dne se je Chamberlain vrnil na otok in oznanil Hitlerjevo zahtevo aneksije Sudetov brez odla\xc5\xa1anja.Objava je razjezila tiste v Britaniji in Franciji, ki so se \xc5\xbeeleli soo\xc4\x8diti s Hitlerjem enkrat za vselej, \xc4\x8deprav bi to pomenilo vojno, njihovi privr\xc5\xbeenci pa so pridobili na mo\xc4\x8di. \xc4\x8ce\xc5\xa1koslova\xc5\xa1ki veleposlanik v Veliki Britaniji Jan Masaryk je ob navdu\xc5\xa1enju nad to podporo s strani nasprotnikov Hitlerjevega na\xc4\x8drta dejal, da \xc2\xbbnarod sv. Venceslava nikoli ne bo narod su\xc5\xbenjev.\xc2\xab_NEWLINE_26. septembra je Chamberlain poslal osebno pismo Hitlerju, v katerem mu je sporo\xc4\x8dil, da \xc5\xbeelijo zavezniki mirno re\xc5\xa1itev sudetske krize. Isti dan zve\xc4\x8der je podal Hitler svoj odgovor v govoru, ki ga je imel v dvorani Sportpalast v Berlinu. V njem je dal \xc4\x8ce\xc5\xa1koslova\xc5\xa1ki rok do 14. ure 28. septembra, da preda Sudete ali pa se bo soo\xc4\x8dila z vojno._NEWLINE_28. septembra ob 10. uri, \xc5\xa1tiri ure pred rokom, je britanski veleposlanik v Italiji lord Perth klical italijanskega zunanjega ministra Galeazza Ciana in prosil za nujen sestanek, na katerem mu je podal Chamberlainovo navodilo s pro\xc5\xa1njo po Mussolinijevem vstopu v pogajanja in njegovim pozivom Hitlerju, naj odlo\xc5\xbei ultimat. Ob 11. uri se je Ciano sestal z Mussolinijem in ga obvestil o Chamberlainovem predlogu. Mussolini se je s tem strinjal in klical italijanskega veleposlanika v Nem\xc4\x8diji, naj takoj stopi k Hitlerju in mu re\xc4\x8de, da karkoli se \xc5\xbee zgodi, bo Mussolini na njegovi strani, da pa zahteva 24-urno odlo\xc5\xbeitev ultimata preden se pri\xc4\x8dne sovra\xc5\xbenost. V tem \xc4\x8dasu bi Mussolini sku\xc5\xa1al preu\xc4\x8diti, kaj se da narediti za re\xc5\xa1itev problema. Hitler je dobil sporo\xc4\x8dilo ob pogovoru s francoskim veleposlanikom. Slednjemu je sporo\xc4\x8dil, da je ponudbo sprejel. Seveda to ni bila odlo\xc5\xbeitev, saj je bil datum napada \xc5\xbee pred tem dolo\xc4\x8den za 1. oktober. Po pogovoru s Chamberlainom se je lord Perth v njegovem imenu zahvalil Mussoliniju, obenem je Mussolini sprejel pro\xc5\xa1njo Chamberlaina, naj se udele\xc5\xbei \xc5\xa1tiristranske konference Francije, Italije, Nem\xc4\x8dije in Velike Britanije 29. septembra v M\xc3\xbcnchnu za re\xc5\xa1itev sudetskega problema.\n_START_SECTION_\nResolucija\n_START_PARAGRAPH_\nDogovor je bil sklenjen 29. septembra. Sporazum je uradno predstavil Mussolini, \xc4\x8deprav je bil dejansko tako imenovani italijanski na\xc4\x8drt pripravljen v nem\xc5\xa1kem zunanjem ministrstvu. Bil je skoraj identi\xc4\x8den Godesbergskemu predlogu: nem\xc5\xa1ka vojska bi morala zasesti ozemlje Sudetov do 10. oktobra, mednarodna komisija pa bi odlo\xc4\x8dala o prihodnosti ostalih spornih ozemelj. Pribli\xc5\xbeno ob 1:30 zjutraj naslednji dan so sporazum podpisali Adolf Hitler, Neville Chamberlain, Benito Mussolini in \xc3\x89douard Daladier._NEWLINE_30. septembra je bil na pobudo Chamberlaina sklenjen tudi mirovni sporazum med Zdru\xc5\xbeenim kraljestvom in Nem\xc4\x8dijo. Po vrnitvi domov \xc5\xa1e istega dne je Chamberlain v Londonu mno\xc5\xbeicam podal svoj neslavni govor \xc2\xbbmir za na\xc5\xa1 \xc4\x8das\xc2\xab._NEWLINE_Britanci in Francozi so \xc4\x8ce\xc5\xa1koslova\xc5\xa1ko obvestili, da mora sprejeti predpisane odlo\xc4\x8dbe sporazuma, ali pa se bo morala sama upreti nem\xc5\xa1ki vojski. Vlada se je, zavedajo\xc4\x8d brezupnosti boja proti nacistom, nerada vdala in pristala na to, da se bo dr\xc5\xbeala dogovora. S tem je Nem\xc4\x8dija z 10. oktobrom prevzela nadzor nad ozemljem Sudetov.\n_START_SECTION_\nReakcije\n_START_PARAGRAPH_\n\xc4\x8ceprav so bili Francozi in Britanci zadovoljni z izidom, prav tako vodstvo nem\xc5\xa1ke diplomacije, pa je bil Hitler nasprotno besen. Po\xc4\x8dutil se je prisiljenega igrati bur\xc5\xbeoazno politiko. Takoj po koncu sre\xc4\x8danja s Chamberlainom, ki ga je imel za \xc2\xbbgroteskno figuro\xc2\xab, je svojim diplomatom vzkliknil, da je to bila njegova prva mednarodna konferenca in zagotovo tudi zadnja._NEWLINE_Stalin je bil prav tako razburjen zaradi rezultatov konference. Sovjeti, ki so imeli s \xc4\x8ce\xc5\xa1koslova\xc5\xa1ko pogodbo o medsebojni voja\xc5\xa1ki pomo\xc4\x8di, so se po\xc4\x8dutili izdani s strani Francozov, ki so imeli z njo prav tako pogodbo. Britanci in Francozi so po drugi strani jemali Sovjete kot gro\xc5\xbenjo, ki je visela nad Nemci. Stalin je sklenil, da je Zahod aktivno sodeloval s Hitlerjem pri predaji srednjeevropske dr\xc5\xbeave nacistom in s tem povzro\xc4\x8dil zaskrbljenost, da bi tako ravnal v prihodnosti tudi s Sovjetsko zvezo in njeno razdelitvijo ozemlja med zahodne sile in sile osi. To prepri\xc4\x8danje ga je vodilo k temu, da je zunanjo politiko preusmeril k pribli\xc5\xbeevanju Nem\xc4\x8diji, ki je naposled vodila k podpisu voja\xc5\xa1ko gospodarskega pakta z Nem\xc4\x8dijo slabo leto kasneje._NEWLINE_\xc4\x8cehoslovaki so bili hudo osupli nad m\xc3\xbcnchenskim sporazumom. Z izgubo Sudetov je dr\xc5\xbeava izgubila pomembno utrjeno obrambno linijo. Brez nje je bila njena neodvisnost zgolj na papirju. Prav tako je izgubila 70\xc2\xa0% svojega \xc5\xbeelezarstva, 70\xc2\xa0% proizvodnje elektri\xc4\x8dne mo\xc4\x8di in 3,5 miljona prebivalstva._NEWLINE_V Nem\xc4\x8diji je sprejem sporazuma vnaprej oslabil morebiten upor vi\xc5\xa1jih voja\xc5\xa1kih \xc4\x8dastnikov proti Hitlerju. Njegova odlo\xc4\x8dnost, da v letu 1938 nadaljuje s svojim na\xc4\x8drtom invazije na \xc4\x8ce\xc5\xa1koslova\xc5\xa1ko, je v nem\xc5\xa1ki poveljni\xc5\xa1ki strukturi izzvala veliko krizo. Vodja osebja general Ludwig Beck je ve\xc4\x8dkrat protestiral z dopisi, kako bi se za\xc4\x8dela svetovna vojna, ki bi jo Nem\xc4\x8dija izgubila, pri \xc4\x8demer je pozval Hitlerja, naj odlo\xc5\xbei na\xc4\x8drtovano vojno s \xc4\x8ce\xc5\xa1koslova\xc5\xa1ko. 4. avgusta 1938 so se tajno sestali visoki \xc4\x8dastniki in odlo\xc4\x8dili, da je potrebno nekaj storiti za prepre\xc4\x8ditev gotove katastrofe. Beck je upal, da bodo skupaj dali odpoved, vendar so se vsi razen Becka umaknili v ozadje. Njegova zamenjava, general Franz Halder, je z njim simpatiziral, skupaj sta s \xc5\xa1e ve\xc4\x8d drugimi \xc4\x8dastniki, vodjem nem\xc5\xa1ke obve\xc5\xa1\xc4\x8devalne slu\xc5\xbebe admiralom Canarisom in vodjem Berlinske policije grofom von Helldorfom na\xc4\x8drtovala aretacijo Hitlerja v trenutku, ko bi dal ukaz o invaziji. Vendar bi na\xc4\x8drt deloval le v primeru, \xc4\x8de bi tako Francija kot Velika Britanija javno izrazili pripravljenost boriti se za ohranitev \xc4\x8ce\xc5\xa1koslova\xc5\xa1ke. To bi pomagalo prepri\xc4\x8dati nem\xc5\xa1ko ljudstvo, da Nem\xc4\x8dijo \xc4\x8daka gotov poraz. Zatorej so k Chamberlainu poslali agente, ki so mu predali sporo\xc4\x8dilo o pripravah na napad na \xc4\x8ce\xc5\xa1koslova\xc5\xa1ko in na\xc4\x8drtu za strmoglavljenje Hitlerja, \xc4\x8de se to zgodi. Britanci agentov niso vzeli resno; Chamberlain in Daladier sta se odlo\xc4\x8dila, da ne bosta \xc5\xa1la v vojno, tako tudi na\xc4\x8drtovana odstranitev Hitlerja ne bi bila upravi\xc4\x8dena. Na tem dejstvu temelji trditev, da je m\xc3\xbcnchenski sporazum ohranil Hitlerja na oblasti.\n_START_SECTION_\nMnenja o sporazumu\n_START_PARAGRAPH_\nPrebivalci Velike Britanije so pri\xc4\x8dakovali neibe\xc5\xbeno vojno in dr\xc5\xbeavni\xc5\xa1ka poteza Chamberlaina je bila sprva pozdravljena z navdu\xc5\xa1enjem. Ta na splo\xc5\xa1no pozitivna reakcija pa je kljub kraljevemu pokroviteljstvu kmalu splahnela. Chamberlain, s strani kraljeve dru\xc5\xbeine pozdravljen kot junak, je bil povabljen na balkon Buckinghamske pala\xc4\x8de, preden je predstavil sporazum britanskemu Parlamentu. Tam pa je \xc5\xbee od za\xc4\x8detka vladala opozicija; Clement Attlee z Laburisti\xc4\x8dno stranko je nasprotoval sporazumu, zavezni\xc5\xa1tvo je imel tudi z dvema poslancema, Cooperjem in Adamsovo, ki sta do takrat veljala za najte\xc5\xbeji in reakcionarni element v Konzervativni stranki._NEWLINE_\xc3\x89douard Daladier je videl Hitlerjeve kon\xc4\x8dne cilje kot gro\xc5\xbenjo. Na sre\xc4\x8danju z Britanci aprila 1938 je rekel, da je Hitlerjev pravi cilj s\xc4\x8dasoma zagotoviti prevlado na celini, v primerjavi s katero so bile Napoleonove ambicije slabotne. Zatem je \xc5\xa1e dejal, da \xc2\xbbje danes na vrsti \xc4\x8ce\xc5\xa1koslova\xc5\xa1ka, jutri bosta to Poljska in Romunija. Ko bo Nem\xc4\x8dija pridobila \xc5\xbeito in nafto, ki ju potrebuje, se bo obrnila na Zahod. Vsekakor moramo pove\xc4\x8dati prizadevanja za izognitev vojni, vendar se to ne bo zgodilo, \xc4\x8de ne bosta Velika Britanija in Francija dr\xc5\xbeali skupaj, intervenirali v Pragi za nove nem\xc5\xa1ke zahteve vendar isto\xc4\x8dasno tudi razglasili, da bosta \xc4\x8duvali njeno neodvisnost. \xc4\x8ce se, nasprotno, zahodne sile ponovno predajo, bodo zgolj spro\xc5\xbeile vojno, ki se bi ji rade izognile\xc2\xab. Morda nemo\xc4\x8den ob stali\xc5\xa1\xc4\x8dih voja\xc5\xa1kih in civilnih \xc4\x8dlanov francoske vlade glede nepripravljenosti njene vojske in ob slabem finan\xc4\x8dnem polo\xc5\xbeaju, kot tudi travmatiziran zaradi krvave francoske izku\xc5\xa1nje med prvo svetovno vojno, ki jo je osebno izkusil, je na koncu Daladier pustil Chamberlainu, da vodi svojo pot. Ob vrnitvi v Pariz je bil Daladier, ki je pri\xc4\x8dakoval nastrojeno mno\xc5\xbeico, pohvaljen._NEWLINE_Leta 1960 je novinar, vojni poro\xc4\x8devalec in zgodovinar William Shirer v svoji knjigi Vzpon in padec Tretjega rajha zavzel stali\xc5\xa1\xc4\x8de, da bi bila \xc4\x8ce\xc5\xa1koslov\xc5\xa1ka navkljub Hitlerjevi resni pripravi napada nanjo zmo\xc5\xbena nuditi dostojen upor. Shirer je verjel, da sta tako Velika Britanija kot Francija imeli zadovoljivo zra\xc4\x8dno obrambo, ki bi prepre\xc4\x8dili resno bombardiranje Londona in Pariza, obenem pa bi bili zmo\xc5\xbeni voditi hitro in u\xc4\x8dinkovito vojno proti Nem\xc4\x8diji. Citiral je Churchilla, da je m\xc3\xbcnchenski sporazum pomenil za Veliko Britanijo in Francijo mnogo slab\xc5\xa1i polo\xc5\xbeaj nasproti Hitlerjevi Nem\xc4\x8diji. Ko si je Adolf Hitler osebno ogledal \xc4\x8de\xc5\xa1koslova\xc5\xa1ke obmejne fortifikacije, je v zasebnem pogovoru z Josephom Goebbelsom dejal, da bi bilo prelite veliko krvi in da je bila sre\xc4\x8da, da tam ni bilo bojev.\n_START_SECTION_\nPosledice m\xc3\xbcnchenskega sporazuma\n_START_PARAGRAPH_\n5. oktobra je Bene\xc5\xa1 ob spoznanju, da je padec \xc4\x8ce\xc5\xa1koslova\xc5\xa1ke neizbe\xc5\xbeen, dal odpoved z mesta predsednika dr\xc5\xbeave. Po izbruhu druge svetovne vojne je oblikoval \xc4\x8de\xc5\xa1koslova\xc5\xa1ko vlado v izgnanstvu, s sede\xc5\xbeem v Londonu.'