b'\n_START_ARTICLE_\nHrizoberil\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nHrizoberil je eden od pribli\xc5\xbeno dvajset dragih kamnov, ki jih je opisal \xc5\xbee rimski pisatelj Plinij Starej\xc5\xa1i (23-79) v svoji Naturalis Historia. Plinij ga je imel za podvrsto berila in sorodnika akvamarina in smaragda, \xc4\x8deprav se od njih razlikuje po kemijski sestavi, kristalni strukturi in trdoti._NEWLINE_Aleksandrit so odkrili leta 1830 v rudnikih smaragdov Takovskaja na Uralu in ga aprila 1834 poimenovali po kasnej\xc5\xa1em ruskem carju Aleksandru II. (1818-1881, vladal 1855-1881), ki je takrat postal polnoleten. Aleksandrit je zaradi svoje spreminjajo\xc4\x8de se zelene in rde\xc4\x8de barve, ki sta bili glavni barvi carske Rusije, postal nacionalni kamen carske Rusije.\n_START_SECTION_\nPodvrsti\n_START_PARAGRAPH_\nZelo cenjena podvrsta hrizoberila je aleksandrit, ki je v dnevni svetlobi zelen do modro zelen, v umetni svetlobi pa rde\xc4\x8d do vijoli\xc4\x8den. Tak\xc5\xa1en na\xc4\x8din prelivanja barv se imenuje aleksandritski efekt in je posledica prisotnosti kroma. Vzrok je mo\xc4\x8dan pleohroizem in razli\xc4\x8dna spektra dnevne in umetne svetlobe. Aleksandrit deluje kot filter, ki prepu\xc5\xa1\xc4\x8da samo rde\xc4\x8do ali zeleno svetlobo: v dnevni svetlobi, ki vsebuje ve\xc4\x8dji dele\xc5\xbe zelene svetlobe, je zato zelen, v umetni svetlobi, v kateri prevladuje rde\xc4\x8da svetloba, pa rde\xc4\x8d._NEWLINE_Druga podvrsta hrizoberila je kimofan ali (hrizoberilovo) ma\xc4\x8dje oko, ki ima videz ma\xc4\x8djih o\xc4\x8di. Razgiban srebrno progast videz povzro\xc4\x8da lom svetlobe v finih vzporednih votlih kanalih.\n_START_SECTION_\nNahajali\xc5\xa1\xc4\x8da\n_START_PARAGRAPH_\nHrizoberil se pojavlja skupaj z berilom, mikroklinom in turmalini v granitnih pegmatitih, skupaj z albitom in almandinom v skrilavcih regionalnega metamorfizma in klasti\xc4\x8dnih aluvialnih ali morskih vsedlinah._NEWLINE_Pomembna hahajali\xc5\xa1\xc4\x8da so Takovaja na Uralu (Ruska federacija), \xc5\xa0ri Lanka, Espirito Santo (Brazilija), Golden (Kolorado) in Haddam (Connecticut), Norve\xc5\xa1ka, Ljudska republika Kitajska, Rodezija in Olgiasca pri jezeru Como (Italija). V Sloveniji hrizoberila \xc5\xa1e niso odkrili.'