b'\n_START_ARTICLE_\nObleganje Nikeje\n_START_SECTION_\nZgodovinsko ozadje\n_START_PARAGRAPH_\nNikeja je bilo mesto na vzhodni obali jezera Ascanius (dana\xc5\xa1nji \xc4\xb0znik ob istoimenskem jezeru v zahodni Mali Aziji) in je bilo bizantinska posest vse do leta 1077, ko so jo zavzeli Turki Seld\xc5\xbeuki in iz nje naredili prestolnico R\xc3\xbcmskega sultanata._NEWLINE_Prvi val kri\xc5\xbearjev iz tako imenovanega\xc2\xa0\xc2\xbbpohoda siromakov\xc2\xab\xc2\xa0je pri\xc5\xa1el pred Nikejo \xc5\xbee leta 1096. Kri\xc5\xbearji so oplenili okolico mesta, potem pa so jih Turki z lahkoto pokon\xc4\x8dali. Sultan K\xc4\xb1l\xc4\xb1\xc3\xa7 Arslan I. je zato menil, da drugi val kri\xc5\xbearjev Nikeje ne more ogroziti. Po\xc4\x8dutil se je tako varno, da je v mestu pustil svojo dru\xc5\xbeino in se odpravil proti vzhodu v vojno proti Dani\xc5\xa1mendom.\n_START_SECTION_\nObleganje\n_START_PARAGRAPH_\nKri\xc5\xbearji so zapustili Bizanc konec aprila 1097. V Nikejo so 6. maja prvi pri\xc5\xa1li Godfrej Bouillonski, Bohemond Tarantski, Bohemondov ne\xc4\x8dak Tankred, Rajmond IV. Toulu\xc5\xa1ki in Robert II. Flandrijski ter Peter Pu\xc5\xa1\xc4\x8davnik in nekaj pre\xc5\xbeivelih iz prvega vala kri\xc5\xbearjev. Spremljala jih je majhna bizantinska vojska pod poveljstvom Manuela Butumita. Pestilo jih je veliko pomanjkanje hrane, s katero so se z velikimi te\xc5\xbeavami oskrbovali po kopnem in po morju. Obleganje mesta z mogo\xc4\x8dnim obzidjem in dvesto obrambnimi stolpi se je za\xc4\x8delo 14. maja 1096._NEWLINE_Kri\xc5\xbearji so svojo vojsko razporedili ne ve\xc4\x8d mestih pod obzidjem: Bohemond je utaboril na severu, Godfrej na vzhodu, Rajmond in Ademar iz Puya pa na jugu.\n_START_SECTION_\nK\xc4\xb1l\xc4\xb1\xc3\xa7 Arslanov poraz\n_START_PARAGRAPH_\n16. maja so tur\xc5\xa1ki branilci mesta napadli kri\xc5\xbearje in do\xc5\xbeiveli poraz, v katerem so izgubili kak\xc5\xa1nih 200 mo\xc5\xbe. Nikejci so o napadu obvestili K\xc4\xb1l\xc4\xb1\xc3\xa7 Arslana in ga prosili, naj se z vojsko \xc4\x8dim prej vrne. Predhodnica njegove vojske je naletela na vojsko Rajmonda Toulu\xc5\xa1kega in Roberta Flandrijskega in 20. in 21. maja do\xc5\xbeivela te\xc5\xbeak poraz. Borba je trajala dolgo v no\xc4\x8d. Izgube so bile na obeh straneh velike in sultanova vojska se je morala umakniti._NEWLINE_Drugi val kri\xc5\xbearske vojske je pri\xc5\xa1el pod Nikejo konec maja, Robert Curthose, ki ga je spremljal Ralf Guaderski, in \xc5\xa0tefan Bloi\xc5\xa1ki pa so pri\xc5\xa1li \xc5\xa1ele na za\xc4\x8detku junija. Medtem sta Rajmond in Ademar iz Puya dala zgraditi velik oblegovalni stolp. Stolp so prikotalili do obrambnega stolpa Gonatas, da bi tja zvabili branilce, in ga za\xc4\x8deli spodkopavati. Obrambni stolp so sicer po\xc5\xa1kodovali, ve\xc4\x8djega uspeha pa niso dosegli.\n_START_SECTION_\nPrihod Bizantincev\n_START_PARAGRAPH_\nBizantinski cesar Aleksej I. Komnen se ni hotel pridru\xc5\xbeiti kri\xc5\xbearski vojski, ampak je s svojo vojsko korakal tik za njimi in se utaboril v bli\xc5\xbeini Pelekanuma. 17. junija so iz tabora do jezera Askanius privlekli \xc4\x8dolne in z njimi blokirali oskrbo Nikeje preko jezera. \xc4\x8colnom je poveljeval Manuel Butumit, general Tatikij pa mu je na pomo\xc4\x8d poslal \xc5\xa1e dva tiso\xc4\x8d pe\xc5\xa1cev. Butumit je imel cesarjevo navodilo, naj se s Turki pogaja in dose\xc5\xbee njihovo vdajo ne da bi za to vedeli kri\xc5\xbearji, Tatikij pa je imel navodilo, naj se pridru\xc5\xbei kri\xc5\xbearjem v neposrednem napadu na mesto. 19. junija je Butumit navidezno srdito napadel mesto in ga osvojil, v resnici pa so se Turki sami vdali._NEWLINE_Ko so kri\xc5\xbearji odkrili prevaro, so bili zelo ogor\xc4\x8deni, saj so v osvojenem mestu pri\xc4\x8dakovali bogat plen. Cesar je Butumita razglasil za poveljnika mesta, on pa je kri\xc5\xbearjem prepovedal vstop v mesto v skupinah, ve\xc4\x8djih od deset. Butumit je nato iz mesta izgnal vse tur\xc5\xa1ke generale, ker se nanje ni zanesel, K\xc4\xb1l\xc4\xb1\xc3\xa7 Arslanovo dru\xc5\xbeino pa so odpeljali v Bizanc in jo \xc5\xa1e istega leta izpustili brez odkupnine._NEWLINE_Aleksej je dal kri\xc5\xbearjem denar, konje in nekaj daril, vendar s tem niso bili zadovoljni, ker so v mestu pri\xc4\x8dakovali mnogo ve\xc4\x8dji plen. Butumit je pred njihovim odhodom vse kri\xc5\xbearje, ki tega niso storili \xc5\xbee v Bizancu, prisilil, da so prisegli zvestobo bizantinskemu cesarju. Med njimi je bil tudi Tankred, ki je v Bizancu prisego zavrnil.\n_START_SECTION_\nPosledice\n_START_PARAGRAPH_\nKri\xc5\xbearji so od\xc5\xa1li izpred Nikeje 26. junija 1097 v dveh skupinah: v predhodnici so bili Bohemond, Tankred, Robert Flandrijski in Tatikij, za njimi pa Godfrej in Baldvin Boulonjski, \xc5\xa0tefan Bloi\xc5\xa1ki in Hugo Vermandoi\xc5\xa1ki. Taticijeva naloga je bila zagotoviti, da bodo kri\xc5\xbearji vsa osvojena mesta resni\xc4\x8dno vrnili Bizantinskemu cesarstvu._NEWLINE_Morala kri\xc5\xbearjev je bila visoka in \xc5\xa0tefan Bloi\xc5\xa1ki je pisal svoji \xc5\xbeeni Adeli, da bodo pri\xc5\xa1li v Jeruzalem predvidoma v petih tednih. 1. julija 1097 so pri Dorileumu \xc5\xa1e drugi\xc4\x8d porazili K\xc4\xb1l\xc4\xb1\xc3\xa7 Arslanovo vojsko in oktobra pri\xc5\xa1li do Antiohije. Sanje o pet tedenskem pohodu v Jeruzalem so se podalj\xc5\xa1ale na dve leti.'