b'\n_START_ARTICLE_\nNaumburg\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nPrvi pisni zapis o Naumburgu izvira iz leta 1012, ko je bil omenjen kot novi grad Ekkehardinger, mejnega grofa Meissena. Ustanovljen je bil ob pre\xc4\x8dkanju dveh trgovskih poti, Via Regia in ceste v Regensburg. Uspe\xc5\xa1na ustanovitev cerkve ne dolgo zatem na mestu kasnej\xc5\xa1e Naumbur\xc5\xa1ke stolnice, je bila omenjena v Mersebur\xc5\xa1kih \xc5\xa1kofovskih kronikah leta 1021. Leta 1028 je pape\xc5\xbe Janez XIX. dal dovoljenje za prenos \xc5\xa1kofije iz Zeitza v Naumburg. Do 1568, med reformacijo, je bil Naumburg sede\xc5\xbe \xc5\xa1kofov. Zadnji katoli\xc5\xa1ki \xc5\xa1kof je bil Julius von Pflug. Ustanovitev stolnice sega v leto 1030. Naumburg je znan kot mesto od leta 1144._NEWLINE_Naumburg je bil v srednjem veku pomembno trgovsko sredi\xc5\xa1\xc4\x8de ob Via Regia, zlasti zaradi trgovskih sejmov, prvi znan je bil leta 1278. Nastanek Leipziga kot trgovskega sejemskega mesta od leta 1500 in tridesetletna vojna sta prizadela gospodarstvo Naumburga._NEWLINE_Cerkvena domena je bila sekularizirana sredi 16. stoletja in prenesena na vojvodino Sa\xc5\xa1ko, ki je upravljala okro\xc5\xbeje s pomo\xc4\x8djo vladnega predstavnika (Stiftsregierung) in kasneje upravitelja._NEWLINE_Po bratskem dogovoru med \xc5\xa1tirimi brati Johanna Georga I., sa\xc5\xa1kega volilnega kneza, je okro\xc5\xbeje Naumburg leta 1657 pri\xc5\xa1lo v posest po principu secondogeniture vojvodini Saxe-Zeitz, ki ga je podedoval Moritz, najmlaj\xc5\xa1i brat._NEWLINE_Pred izgradnjo gradu Moritzburg v bli\xc5\xbenji Zeitza je mestni grad v Naumburgu slu\xc5\xbeil kot rezidenca te rodbine. To obdobje se je kon\xc4\x8dalo s smrtjo zadnjega protestantskega predstavnika Saxe-Zeitzove rodbine leta 1718. Obmo\xc4\x8dje Naumburga se je vrnilo k sa\xc5\xa1kim vojvodom v Dresdnu in postal popolnoma integriran v Albertino Sa\xc5\xa1ko. Vendar pa je ostal do leta 1815 sede\xc5\xbe svojega upravnega organa (konsistorija okro\xc5\xbeja Naumburg-Zeitz). Po dunajskem kongresu leta 1815 je bil Naumburg prepu\xc5\xa1\xc4\x8den Kraljevini Prusiji in postal del de\xc5\xbeele Sa\xc5\xa1ke. Imel je kontrolo nad stolnico in njeno bli\xc5\xbeino leta 1832._NEWLINE_Leta 1846 je bilo mesto povezano z \xc5\xbeelezni\xc5\xa1ko progo od Halleja do Erfurta, leta 1889 v Artern in s\xc4\x8dasoma leta 1900 do Teucherna. 15. septembra 1892 je v Naumburgu za\xc4\x8del voziti parni tramvaj. Od 2. januarja 1907 je bil tramvaj elektrificiran._NEWLINE_\xc4\x8ceprav je bila industrija le slabo razvita, je bil leta 1848 ustanovljen socialisti\xc4\x8dni klub. V letu 1920 je bilo umorjenih pet delavcev. Ustanovitev lokalne komunisti\xc4\x8dne partije je sledila decembra 1920. Pod Nem\xc5\xa1ko demokrati\xc4\x8dno republiko je bil Naumburg center strojni\xc5\xa1tva, farmacevtskih izdelkov, proizvodnje kovin in obutve. Bil je tudi mesto posadke sovjetskih zra\xc4\x8dnih sil. Neuradne ocene ka\xc5\xbeejo, da je bilo sovjetskega voja\xc5\xa1kega osebja pribli\xc5\xbeno enako po \xc5\xa1tevilu kot lokalnega prebivalstva. Padec komunizma leta 1989 so spremljale demonstracije in sre\xc4\x8danja v mestnih cerkvah.\n_START_SECTION_\nGeografija\n_START_PARAGRAPH_\nNaumburg le\xc5\xbei na jugu Sa\xc5\xa1ke-Anhalt na soto\xc4\x8dju rek Unstrut in Saale v bli\xc5\xbeini meje s Turingijo, pribli\xc5\xbeno 60 km jugozahodno od Leipziga, 50 km ju\xc5\xbeno-jugozahodno od Halleja in 40 km severno-severovzhodno od Jene._NEWLINE_V samo mesto spadajo \xc4\x8detrti Almrich (prej Altenburg), Grochlitz, Henne in Weinberge. Poleg tega je okro\xc5\xbeje Naumburg sestavljeno \xc5\xa1e iz ve\xc4\x8d vasi.\n_START_SECTION_\nGospodarstvo\n_START_PARAGRAPH_\nLokalne industrije so proizvodnja \xc5\xbeivil, tekstila, strojev in igra\xc4\x8d. Naumburg je v vinorodni regiji, s \xc5\xa1tevilnimi vinogradi v okolici._NEWLINE_Velika privla\xc4\x8dnost mesta in okro\xc5\xbeja Bad K\xc3\xb6sen in Gro\xc3\x9fjena (stolnica, staro mestno jedro, gradovi, hi\xc5\xa1a Maxa Klingerja, vinogradni\xc5\xa1tvo, reki Saale in Unstrut za pohodni\xc5\xa1tvo, kolesarjenje in vodno hojo) za razli\xc4\x8dne ciljne skupine je prek \xc5\xa1iroke palete nastanitev, restavracij in kulturne ponudbe. Regionalno zdru\xc5\xbeenje Saale-Unstrut-Tourismus e. V. je v Naumburg.\n_START_SECTION_\nMuzeji\n_START_PARAGRAPH_\nRazstave Mestnega muzeja Naumburg so na petih lokacijah v sredi\xc5\xa1\xc4\x8du mesta in v okro\xc5\xbeju Gro\xc3\x9fjena.\n_START_SECTION_\nMestni muzej \xe2\x80\x9eHohe Lilie\xe2\x80\x9c\n_START_PARAGRAPH_\nMestni muzej Hohe Lilie, ki je prejel muzejsko nagrado vzhodnonem\xc5\xa1kega Sparkassenstiftung, je v kompleksu stavb, katerih najstarej\xc5\xa1i del je romanska kamnita stavba (zgrajena okoli leta 1250), ki jo v zgodovinskih virih navadno imenujejo Kemenate. Po hudem mestnem po\xc5\xbearu leta 1517 je bil stolp obnovljen v takratnem slogu in dva dodatka iz 15. stoletja v letih 1526-1532. Dve veli\xc4\x8dastni konzolni figuri krasita okna tako imenovane ceremonialne sobe (Prunkstube) v nadstropju. Muzejsko stavbo dopolnjujejo stavbe iz obdobja baroka in sodoben razvojni del.\n_START_SECTION_\nNietzschejeva hi\xc5\xa1a\n_START_PARAGRAPH_\nNietzschejeva hi\xc5\xa1a je posve\xc4\x8dena \xc5\xbeivljenju in delu Friedricha Nietzscheja, ki je ve\xc4\x8dino svojega otro\xc5\xa1tva in mladosti pre\xc5\xbeivel v Naumburgu in v bli\xc5\xbenji de\xc5\xbeelni \xc5\xa1oli Pforta. Po poslab\xc5\xa1anju Nietzschejevega zdravja v Torinu leta 1889, je zanj skrbela njegova mati v njegovem domu (1890-1897). Nietzschejeva sestra Elisabeth je postavila prvi Nietzschejev arhiv, preden ga je najprej preselila v Naumburg in nato v Weimar. Med letoma 2008 in 2010 je bil Nietzschejev dokumentacijski center Naumburg zgrajen na parceli ob Nietzschejevi hi\xc5\xa1i.\n_START_SECTION_\nMarientor\n_START_PARAGRAPH_\nMarientor (Frauentor, Porta Beatae Virginis Mariae) so dobila ime po bli\xc5\xbenji cerkvi Marije Magdalene. To so zadnja ohranjena od petih mestnih vrat (ostala so se imenovala Salztor (Porta Salis), Jacobstor (Porta Jacobaea), Othmarstor (Porta Otmari), Vieh- oder Wenzelstor (Porta Pecorum), Herrentor (Porta Dothumbca) brez stolpa (notranja mestna vrata med Steinweg in Herrenstra\xc3\x9fe). Stolp in vrata segata v pozno 14. stoletje, barbakan pa je bil dodan sredi 15. stoletja. Marientor, \xc4\x8digar sobe so skozi stoletja izmeni\xc4\x8dno slu\xc5\xbeile kot zaporni\xc5\xa1ke celice in slaba stanovanja, so od leta 2001 del mestnega muzeja. V notranjosti je obse\xc5\xbena razstava o zgodovinskih utrdbah.\n_START_SECTION_\nWenzelsturm\n_START_PARAGRAPH_\nKer stolp mestne cerkve sv. Ven\xc4\x8deslava, tako imenovani Wencelsturm, ni bil le zvonik mestne cerkve, temve\xc4\x8d je predstavljal tudi glavni opazovalni stolp, je bil od poznega srednjega veka v pristojnost ob\xc4\x8dinskega sodnika, v \xc4\x8digar slu\xc5\xbebi so bili Hausm\xc3\xa4nner. Zvonik, zgrajen leta 1521, ima vgrajen pomemben trojni obro\xc4\x8d, ki ga je leta 1518 v Freibergu zasnoval Martin Hilliger. Danes je 72 metrov visok Wenzelsturm z razgledno plo\xc5\xa1\xc4\x8dadjo na 53 metrov visoki T\xc3\xbcrmerstube priljubljen razgledni stolp.\n_START_SECTION_\nHi\xc5\xa1a Maxa Klingerja\n_START_PARAGRAPH_\nHi\xc5\xa1a Maxa Klingerja je tik izven mesta, v bli\xc5\xbeini soto\xc4\x8dja Saale in Unstrut v okro\xc5\xbeju Gro\xc3\x9fjena. Gre za doma\xc4\x8dijo leipzi\xc5\xa1kega slikarja, grafika in kiparja Maxa Klingerja (1857-1920), ki v poletni sezoni (april-oktober) prikazuje obse\xc5\xbeno razstavo o \xc5\xbeivljenju in delu umetnika. V muzeju so tudi Radierh\xc3\xa4uschen (v katerem je tiskarna) in grob Maxa Klingerja.'