b"\n_START_ARTICLE_\nSIMCOS\n_START_PARAGRAPH_\nSIMCOS (angle\xc5\xa1ki akronim za SIMulation of COntinouos Systems - Simulacija zveznih sistemov) je namenski programski jezik in razvojno okolje namenjeno ra\xc4\x8dunalni\xc5\xa1ki simulaciji, ki so ga leta 1989 izdelali slovenski strokovnjaki z ljubljanske Fakultete za elektrotehniko in Instituta \xc2\xbbJo\xc5\xbeef Stefan\xc2\xab pod vodstvom profesorja Boruta Zupan\xc4\x8di\xc4\x8da, ki je vodil projekt v sklopu doktorske disertacije.\n_START_SECTION_\nLastnosti\n_START_PARAGRAPH_\nNamen jezika je simulacija matemati\xc4\x8dnih modelov sistemov, ki so podani v obliki navadnih diferencialnih ena\xc4\x8db, na digitalnem ra\xc4\x8dunalniku. Spada med ena\xc4\x8dbno orientirane jezike. Imenu navkljub je mogo\xc4\x8de simulirati tako zvezne kot tudi diskretne sisteme. Jezik zelo dobro ustreza specifikacijam standarda simulacijskih jezikov CSSL'67, s \xc4\x8dimer je mo\xc4\x8dno olaj\xc5\xa1ana prenosljivost med podobnimi jeziki, ki upo\xc5\xa1tevajo ta standard (npr. ACSL, Tutsim itd.). Deluje pod operacijskim sistemom DOS, ob\xc4\x8dasno ga dopolnijo tako, da deluje tudi v DOSovem na\xc4\x8dinu aktualnih razli\xc4\x8dic MS Windows. Preverjeno deluje tudi pod posnemovalnikom DOSa DOSBox. Poleg same simulacije nam omogo\xc4\x8da \xc5\xa1e parametrizacijo (serija simulacij z razli\xc4\x8dnimi vrednostmi parametrov), linearizacijo modelov in optimizacijo - iskanje tak\xc5\xa1nih vrednosti parametrov, ki minimalizirajo vrednost podane funkcije cenilke.\n_START_SECTION_\nDelovanje\n_START_PARAGRAPH_\nKo je razvita simulacijska shema modela, jo lahko na podoben na\xc4\x8din kot pri analognem ra\xc4\x8dunalniku preri\xc5\xa1emo v program s prilo\xc5\xbeenim grafi\xc4\x8dnim urejevalnikom (vsebuje bloke, kot so se\xc5\xa1tevalnik, oja\xc4\x8denje, integrator, nekaj osnovnih funkcij za vhodne signale ipd.), najve\xc4\x8dkrat pa jo z enim izmed zunanjih urejevalnikom (privzet je Edit kot del DOSa) zapi\xc5\xa1emo v jeziku SIMCOS. Ker gre za prevajalni\xc5\xa1ki jezik, razvrstilni algoritem model v eni ali drugi obliki pretvori v zapis v prostoru stanj in ga zapi\xc5\xa1e v fortranu, ta pa se s prilo\xc5\xbeenim prevajalnikom prevede v izvr\xc5\xa1ljivo obliko (.EXE) in za\xc5\xbeene. Ta izvr\xc5\xa1ljivi program iz datotek, ki jih program pripravi pred tem, prebere potrebne vrednosti parametrov, in med ra\xc4\x8dunanjem zahtevane vrednosti zapisuje v izhodne datoteke. Na koncu nam lahko glavni program te izra\xc4\x8dunane vrednosti prika\xc5\xbee v obliki grafa. Dele simulacijskega programa je mogo\xc4\x8de zapisati tudi neposredno v fortranu in se nespremenjeni prenesjo v fazo prevajanja fortranskega vmesnega programa._NEWLINE_Srce samega simulacijskega programa (ki nastane s prevajanjem programa v fortranu) je funkcija INTEG, ki zna re\xc5\xa1evati diferencialne ena\xc4\x8dbe po enem izmed numeri\xc4\x8dnih postopkov. Ta funkcija najprej iz vhodnih datotek prebere potrebne podatke (parametri, za\xc4\x8detni pogoji), nato kli\xc4\x8de funkcijo DERIV, kjer je v obliki funkcij odvodov pravzaprav definiran sam model sistema, in vrnjene vrednosti upo\xc5\xa1teva pri samem numeri\xc4\x8dnem postopku. Zahtevane rezultate sproti izpisuje v datoteke in nato ponavlja postopek vse dotlej, dokler ni izpolnjen pogoj za konec simulacijskega teka."