b'\n_START_ARTICLE_\nSamostan sv. Jean des Vignes\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nHugues le Blanc, gospodar regije, je zasegel ve\xc4\x8d cerkva, ki jih je izkori\xc5\xa1\xc4\x8dal. Hugues je nato sledil poti, ki jo je ustanovil Thibault de Pierrefonds, \xc5\xa1kof iz Soissonsa: ustanovil je samostan zunaj mesta, posve\xc4\x8den sv. Hugues in obnovil pet \xc5\xbeupnij: Charly, Montlevon, Saint-Aignan, Le Grand Rozoi in Arthaise ter dva mlina, Moulin Neuf in Moulin Tauxart. \xc5\xa0kof je Hughu prepustil slavo ustanovitve. Oba sta prosila Filipa I. za patentno potrdilo. Ta je to storil leta 1076._NEWLINE_Dvanajst let kasneje je Hugues kupil trideset hektarjev vinske trte, ki jih je podaril opatiji in dodal ve\xc4\x8d dedi\xc5\xa1\xc4\x8dine v vinogradih in zemlji\xc5\xa1\xc4\x8dih v \xc5\xbeupniji Charly. Ta drugi temelj je potrdil Henrik, 53. \xc5\xa1kof iz Soissona in Hugov sin. Samostan je ob tej prilo\xc5\xbenosti prevzel ime Saint-Jean-des-Vignes._NEWLINE_V opatiji se je naselila skupnost Janezovih kanonikov (u\xc4\x8dencev sv. Janeza) po pravilih sv. Augu\xc5\xa1tina in je postala mati\xc4\x8dna hi\xc5\xa1a reda. Ti menihi so bili zdravilci in zdravili bolezni z me\xc5\xa1anico vseh vrst rastlin, kot so bole\xc4\x8dine ali epilepsija. To pojasnjuje obilo cvetli\xc4\x8dnega okrasja opatije._NEWLINE_Od 13. do 16. stoletja so prvotno romansko arhitekturo samostana zamenjali z gotskimi novogradnjami._NEWLINE_Leta 1359 je samostan postal utrdba v stoletni vojni. Obzidje je bilo zgrajeno okoli leta 1375._NEWLINE_V \xc4\x8dasu francoske revolucije je pri\xc5\xa1lo do razpada samostana in preoblikovanja v voja\xc5\xa1nico. Zadnji Grand Prior je bil masakriran leta 1792 v Saint-Firminu v Parizu. Srebrnina in zvonovi so se stopili, ostala oprema in \xe2\x80\x8b\xe2\x80\x8bzlati oltar razdejan. Arhivi so skoraj popolnoma izginili. Poleg tega so bile stavbe uporabljene kot kamnolom. Eksplozija skladi\xc5\xa1\xc4\x8da streliva je uni\xc4\x8dila samostansko cerkev. 10. junija 1809 sta zidar Valot in mizar Delacroix odstranila celotno cerkev. Leta 1807 so prodali vitra\xc5\xbe in \xc5\xbeelezo. Hi\xc5\xa1e v Soissonu so zgradili s kamna iz ostankov samostana._NEWLINE_Danes so ohranjeni fasada nekdanje samostanske cerkve z dvema stolpoma, deli samostana in refektorij. _NEWLINE_Na lokaciji gostijo spreminjajo\xc4\x8de se razstave Mestnega muzeja in je arheolo\xc5\xa1ko sredi\xc5\xa1\xc4\x8de.\n_START_SECTION_\nOpis\n_START_PARAGRAPH_\nSamostanski kompleks je imel veliko zgradb. Celota je na vrhuncu okoli 1520 oblikovala obse\xc5\xbeen prostor, obdan z ograjo in jarkom. Od tega je bilo odvisnih okoli 150 menihov; zaposlili so osebje in upravljali pribli\xc5\xbeno trideset kmetij. Samostan je postal velik posestnik. V opatiji je bilo tudi \xc5\xa1tirideset \xc5\xbeupnij, kanoniki pa so bili duhovniki / \xc5\xbeupniki. _NEWLINE_Konstrukcije, ki jih vidimo danes, so bile zgrajene konec 13. stoletja. Nato je bila zgrajena klet, portali, jedilnica, kuhinje, v 14. stoletju dokon\xc4\x8dana cerkvena ladja, \xc5\xa1e kasneje stolpa._NEWLINE_V 13. in 14. stoletju so \xc5\xa1tevilne donacije prinesli kralji in veliki gospodarji, vklju\xc4\x8dno s kardinalom Jean de Dormansom, pa tudi bolj skromni ljudje, ki so zapustili denar, zemljo ali hi\xc5\xa1e. _NEWLINE_Ko se je kon\xc4\x8dala stoletna vojna, so bili zgrajeni stolpi, ki so bili dokon\xc4\x8dani po dveh velikih obdobjih dela: od 1488 do 1495 za veliki stolp in od 1516 do 1520 za malega. Samostansko cerkev je posvetil Janez Milet, \xc5\xa1kof iz Soissona, leta 1478, posve\xc4\x8dena je bila Devici Mariji, sv. Janezu Krstniku in sv. Janezu Evangelistu.'