b'\n_START_ARTICLE_\nDarko Bratina\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in izobrazba\n_START_PARAGRAPH_\nRodil se je v slovenski dru\xc5\xbeini med drugo svetovno vojno, ko fa\xc5\xa1isti\xc4\x8dni zakoni niso dovolili, da bi bil kr\xc5\xa1\xc4\x8den s slovenskim imenom Bo\xc5\xbeidar, zato je bilo njegovo uradno ime Diodato. Za sorodnike in predvsem zanj osebno pa je veljalo ime, ki so ga hoteli star\xc5\xa1i, zato je bil povsod (celo v italijanskem senatu) znan le kot Darko. _NEWLINE_Osnovno \xc5\xa1olo je obiskoval v slovenskem jeziku, a maturiral je na italijanskem znanstvenem liceju leta 1961. Nato se je usmeril v \xc5\xa1tudij tehni\xc5\xa1kih ved, a se je \xc5\xbee leta 1962 premislil in se vpisal na takrat \xc5\xa1e nepriznano univerzo za sociolo\xc5\xa1ke vede v Trentu. Tu je spoznal bodo\xc4\x8do \xc5\xbeeno Carmen Donini, s katero je imel troje otrok. Diplomiral je leta 1968 s tezo o narodnih manj\xc5\xa1inah. Zaposlil se je kot docent sociologije na FIAT-ovi \xc5\xa1oli za poslovno usposabljanje v Turinu, kjer je ostal do leta 1974. Nato se je zaposlil na Univerzi v Trstu kot predavatelj gospodarske sociologije bodisi v Trstu kot v Gorici. Vedno bolj se je poglabljal v sociolo\xc5\xa1ke raziskave, kar ga je dovedlo v politi\xc4\x8dno udejstvovanje._NEWLINE_Umrl je za sr\xc4\x8dno kapjo v Strasbourgu, natan\xc4\x8dneje v vasici Obernai, med opoldanskim premorom zasedanja Evropskega sveta, v okviru katerega je \xc5\xa1e tisto jutro nastopil kot govornik.\n_START_SECTION_\nSociolog in raziskovalec\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xbde Bratinova diplomska teza je za\xc4\x8drtala njegovo bodo\xc4\x8do znanstvenoraziskovalno pot, ki ga je kasneje vodila v pomembno vlogo javnega delavca med slovensko manj\xc5\xa1ino v Italiji. Raziskave o gospodarskem in kulturnem razvoju Slovencev v Italiji so se prepletale s tistimi o organizaciji dela, razvoju podjetij, strategijah ekonomskega razvoja, ki jih je opravljal za univerzo. Med drugim je tudi prevedel iz angle\xc5\xa1\xc4\x8dine delo Sociology of Film kanadskega sociologa Jarvie-ja. To delo ga je postavilo v tesne stike s Slovenskim raziskovalnim in\xc5\xa1titutom v Trstu (SLORI), kjer je leta 1982 postal direktor. Pridru\xc5\xbeil se je tudi Slovenski kulturno-gospodarski zvezi, kjer je bil izvoljen za \xc4\x8dlana glavnega odbora.\n_START_SECTION_\nPolitik\n_START_PARAGRAPH_\nBratina je stopil v politiko leta 1984, ko je kandidiral za Evropski parlament. Nastopil je kot samostojni kandidat v listi Italijanske komunisti\xc4\x8dne partije s podporo liste Slovenske skupnosti. \xc4\x8ceprav ni bil izvoljen, je bila njegova kandidatura zelo uspe\xc5\xa1na, saj je pobral najvi\xc5\xa1je \xc5\xa1tevilo preferen\xc4\x8dnih glasov v de\xc5\xbeeli. Leta 1991 se je vpisal v Demokrati\xc4\x8dno stranko levice in \xc5\xbee naslednje leto je bil izvoljen v italijanski senat, \xc4\x8deprav brez podpore Slovenske skupnosti. S tem je postal prvi italijanski parlamentarec slovenskega rodu. Kot senator je bil izvoljen \xc5\xa1e dvakrat, leta 1994 na listi progresistov in leta 1996 na listi Oljke._NEWLINE_Kot parlamentarec si je zadal nalogo, da pripravi predlog za\xc5\xa1\xc4\x8ditnega zakona za slovensko manj\xc5\xa1ino v Italiji in kot prvopodpisani je 4. avgusta 1995 ta predlog tudi vlo\xc5\xbeil._NEWLINE_Bratina je predvsem gradil na meddr\xc5\xbeavnem so\xc5\xbeitju Slovenije in Italije. Njegov je na primer predlog za ustvaritev transnacionalnega podro\xc4\x8dja, ki bi obsegalo Gorico, Novo Gorico in Vrtojbo, v katerem bi bile postopno poenotene administracija in infrastrukture. V \xc5\xa1ir\xc5\xa1em politi\xc4\x8dnem pogledu je bil mnenja, da se morajo \xc4\x8dim prej pridru\xc5\xbeiti Evropski skupnosti vse dr\xc5\xbeave biv\xc5\xa1ega sovjetskega bloka._NEWLINE_Zadnja leta \xc5\xbeivljenja je bil tudi \xc4\x8dlan Evropskega sveta._NEWLINE_V italijanskem senatu ga je nasledil Mitja Vol\xc4\x8di\xc4\x8d.\n_START_SECTION_\nFilmski kritik\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xbde med bivanjem v Turinu se je Bratina za\xc4\x8del zanimati za filmsko umetnost. Organiziral je ve\xc4\x8d filmskih festivalov, predvsem v Bene\xc4\x8diji, na Trentinskem in v Furlaniji. V Gorici je ustanovil Kinoatelje, ki je slovensko-italijanska organizacija za medkulturne in \xc4\x8dezmejne projekte na filmskem podro\xc4\x8dju. Kot filmski kritik je pospe\xc5\xa1eval filmsko kulturo med zamejskimi Slovenci ter posredoval slovensko filmsko produkcijo \xc5\xa1ir\xc5\xa1i italijanski javnosti.'