b"\n_START_ARTICLE_\nRe\xc5\xa1ka dr\xc5\xbeava\n_START_PARAGRAPH_\nRe\xc5\xa1ka dr\xc5\xbeava (tudi Dr\xc5\xbeava Reka, hr. Slobodna Dr\xc5\xbeava Rijeka, it. Stato libero di Fiume) je bila samostojna dr\xc5\xbeavna enota, ki jo je v letih 1920\xe2\x80\x931924 sestavljalo mesto Reka z najbli\xc5\xbejo okolico._NEWLINE_Po razpadu Avstro-Ogrske je re\xc5\xa1ki italijanski Narodni svet (Consiglio nazionale) prevzel oblast  in 30. oktobra 1918 razglasil aneksijo Reke (ta je od podpisa pogodbe iz leta 1868 pripadala Ogrski kot\xc2\xa0\xc2\xbbcorpus separatum\xc2\xab) h Kraljevini Italiji. Reke londonski tajni sporazum ni prisodil Italiji, tako da so jo po prvi svetovni vojni zasedle antantne sile, vklju\xc4\x8dno z italijanskimi \xc4\x8detami, upravo pa je obdr\xc5\xbeal Narodni svet. Ker mirovna konferenca ni pristala na italijansko zahtevo po pridru\xc5\xbeitvi Reke, je mesto 12. septembra 1919 zasedel Gabriele D'Annunzio z re\xc5\xa1kimi legionarji. Oblast je prevzel kot voja\xc5\xa1ki poveljnik, mesto pa je \xc5\xa1e naprej upravljal Narodni svet.   _NEWLINE_Za\xc4\x8dasna vlada je 8. septembra 1920 razglasila Italijansko regenco Kvarnerja (Reggenza italiana del Carnaro) z lastno ustavo in vlado v obliki sedem\xc4\x8dlanskega direktorija. V 4. \xc4\x8dlenu je rapalska mirovna pogodba dolo\xc4\x8dala obveznosti podpisnic spo\xc5\xa1tovati \xc2\xbbve\xc4\x8dno ... popolno svobodo in neodvisnost Dr\xc5\xbeave Reke\xc2\xab, ki so jo sestavljali re\xc5\xa1ki \xc2\xbbcorpus separatum\xc2\xab\xc2\xa0in del Istre na \xc4\x8drti Kastav\xe2\x80\x93Matulji\xe2\x80\x93morje. Za razmejitev je bila dolo\xc4\x8dena jugoslovansko-italijanska me\xc5\xa1ana komisija. Italijanska vlada je bila za uresni\xc4\x8ditev zanjo ugodne rapalske pogodbe prisiljena z voja\xc5\xa1ko akcijo izgnati D'Annunzia z Reke. Za\xc4\x8dasna vlada je 7. januarja 1921 izdala zakon o ureditvi Svobodne dr\xc5\xbeave Reka in razpisala volitve v ustavodajno skup\xc5\xa1\xc4\x8dino. Na volitvah 24. aprila 1921 je zmagala avtonomisti\xc4\x8dna stranka, vlado je sestavil R. Zanella, toda fa\xc5\xa1isti so 27. aprila s silo zasedli vladno poslopje in prevzeli oblast. Italijanska vlada je nato postavila na Reki komisariat. Na volitvah 5. oktobra 1921 so ponovno zmagali avtonomisti. Njihovo vlado so zru\xc5\xa1ili fa\xc5\xa1isti 3. marca 1922 s streljanjem z italijanske bojne ladje na vladno pala\xc4\x8do; Zanellova vlada se je umaknila v Kraljevino SHS. Iz Kraljevice je \xc5\xa1e naprej legitimno predstavljala Re\xc5\xa1ko dr\xc5\xbeavo. Po prito\xc5\xbebah in odstopu predsednika fa\xc5\xa1isti\xc4\x8dne vlade na Reki A. Diepolija je Benito Mussolini 16. septembra 1923 imenoval na \xc4\x8delo Re\xc5\xa1ke dr\xc5\xbeave voja\xc5\xa1kega guvernerja generala G. Giradina; to je bil prvi korak k aneksiji. Medtem je od 27. februarja 1923 neuspe\xc5\xa1no delovala paritetna komisija za dolo\xc4\x8ditev mej med Re\xc5\xa1ko dr\xc5\xbeavo in Italijo ter Kraljevino SHS. Italijanska stran je zahtevala priklju\xc4\x8ditev Reke v zameno za priklju\xc4\x8ditev pristani\xc5\xa1\xc4\x8da Baro\xc5\xa1 in Delta h Kraljevini SHS in revizijo rapalske meje pri Kastavu. Dne 27. januarja 1924 sta bila podpisana sporazum med Italijo in Kraljevino SHS o Reki ter pakt o prijateljstvu in sodelovanju med dr\xc5\xbeavama, s katerima je bila Re\xc5\xa1ka dr\xc5\xbeava do 2. svetovne vojne priklju\xc4\x8dena Italiji."