b'\n_START_ARTICLE_\nNorma (opera)\n_START_PARAGRAPH_\nNorma je opera v dveh dejanjih (petih slikah) Vincenza Bellinija. Libreto je po literarni predlogi Norma francoskega pisatelja Alexandra Soumeta napisal Felice Romani. Skladatelj je opero komponiral od septembra do sredine decembra v Casalbuttanu na posestvu prijateljice Giuditte Turina-Cantu. Pogodba z milanskim gledali\xc5\xa1\xc4\x8dem Scala je Belliniju zagotavljala honorar v vi\xc5\xa1ini 12.000 avstrijskih lir. Libretist in skladatelj sta pripravila tudi nekaj novosti, ki so tedanjega impresarija milanskega gledali\xc5\xa1\xc4\x8da vznemirjale in spravljale v dvom (finale prvega dejanja zaklju\xc4\x8duje tercet in ne skupno petje vseh glavnih igralcev in zbora, zaklju\xc4\x8dek opere je v basovskem stavku ...)._NEWLINE_Nekatera mesta v operi so kljub vsemu spremenjena trikrat ali \xc5\xa1tirikrat, svoje zahteve je postavila tudi avstrijska cenzura. Nenazadnje je bila nad kavatino Casta diva iz prvega dejanja, danes je to najbolj znan odlomek iz opere, vznemirjena tudi skladateljeva prijateljica sopranistka Giuditta Pasta, prva interpretinja naslovne vloge. Note so se ji zdele najstrahotnej\xc5\xa1e in najte\xc5\xbeje, vzbujale so ji strah._NEWLINE_Kljub vsem zapletom je bila krstna predstava v milanski Scali 26. decembra 1831 in ob\xc4\x8dinstvo je ni sprejelo (zdela se jim je preve\xc4\x8d podobna prej\xc5\xa1nji mojstrovi operi Mese\xc4\x8dnici). V resnici je preve\xc4\x8d novotarij poslu\xc5\xa1alstvo presenetilo in je niso razumeli, pevci pa tudi niso bili pevsko razpolo\xc5\xbeeni (Pastova je bila v kavatini prenizka za cel ton). Govorilo se je tudi o zarotah in spletkah. Krstu je prisostvoval tudi Gaetano Donizetti, ki je opero pohvalil in dejal, da si bo ob\xc4\x8dinstvo premislilo. Zgodilo se je, da so opero v tisti sezoni uprizorili kar 40-krat, iz reprize v reprizo z ve\xc4\x8djim uspehom, kon\xc4\x8dali pa so v ozra\xc4\x8dju popolnega navdu\xc5\xa1enja.\n_START_SECTION_\nVsebina\n_START_PARAGRAPH_\nGodi se 100 let po Kristusovem rojstvu v Galiji.\n_START_SECTION_\nPrva slika\n_START_PARAGRAPH_\nSveti gaj Druidov._NEWLINE_Podjarmljeno ljudstvo pri\xc4\x8dakuje Normo ter jo spra\xc5\xa1uje, kdaj bo konec tiranstva in \xc4\x8de se sme dvigniti proti strahovladi krivi\xc4\x8dnih Rimljanov. Norma jih brzda, priporo\xc4\x8da naj \xc5\xa1e po\xc4\x8dakajo, ker \xc5\xa1e ni \xc4\x8das zato. Ljudstvo odide, a za njim tudi Norma s sve\xc4\x8denicami. Pollion, rimski podkonzul in t. i. vladar Galije, se je med tem izneveril Normi ter snubi sve\xc4\x8denico Adalgiso. Vabi jo, naj gre z njim v Rim, kamor je pozvan od svoje vlade. Adalgisa se bogu Irmin kot tudi svojemu ljudstvu no\xc4\x8de izneveriti ter odbija ponudbo prokonzula. Toda obljublja mu nov sestanek.\n_START_SECTION_\nDruga slika\n_START_PARAGRAPH_\nNo\xc4\x8d. Normino bivali\xc5\xa1\xc4\x8de._NEWLINE_Norma pri\xc4\x8dakuje Polliona; je v velikih skrbeh, ker jo mu\xc4\x8di slutnja, da jo Follion ve\xc4\x8d ne ljubi. V razdvojenosti prosi svojo spremljevalko, naj odpelje otroka pro\xc4\x8d. Ko zasli\xc5\xa1i korake, vsa sre\xc4\x8dna misli, da je pri\xc5\xa1el njen mo\xc5\xbe. Namesto te\xc5\xbeko pri\xc4\x8dakovanega mo\xc5\xbea se pojavi Adalgisa, kateri Pollionov predlog ne da miru. \xc5\xbdeli se razbremeniti ter pove Normi, da je vabljena od nekega Rimljana, naj gre z njim. Na vpra\xc5\xa1anje, kdo je ta Rimljan, poka\xc5\xbee Adalgisa na ravno prihajajo\xc4\x8dega Polliona, ki je sledil Adalgisi. Norma spozna, da ji je Pollion postal nezvest, Adalgisa pa nehote izve, da je Pollion Normin mo\xc5\xbe. Norma v ljubosumnosti zasovra\xc5\xbei oba, toda ko ji Adalgisa ponovno izjavi, da bo ostala verna bogu Irmin, da ostane v sveti\xc5\xa1\xc4\x8du, se Norma potola\xc5\xbei in Adalgise ne sovra\xc5\xbei ve\xc4\x8d.\n_START_SECTION_\nTretja slika\n_START_PARAGRAPH_\nV hudih du\xc5\xa1evnih bojih se bli\xc5\xbea Norma pono\xc4\x8di z bodalom le\xc5\xbei\xc5\xa1\xc4\x8du svojih dveh dremajo\xc4\x8dih otro\xc4\x8di\xc4\x8dkov. Sklenila je, da bo pri\xc4\x8di svojega tajnega, gre\xc5\xa1nega nagnjenja umorila. Ob pogledu na nedol\xc5\xbena otroka zmaga v njej materinska ljubezen ter se odlo\xc4\x8di, da izro\xc4\x8di otroka Adalgisi, ki jih naj vzame v Rim k Pollionu, sama pa, da stori konec te\xc5\xbekih razo\xc4\x8daranj. Nato naro\xc4\x8di Klotildi, naj takoj poi\xc5\xa1\xc4\x8de in privede k njej Adalgiso. Adalgisa ostane pri svojem sklepu, da ne odide s Pollionom ter priporo\xc4\x8da Normi naj ona \xe2\x80\x94 mati \xe2\x80\x94 potuje v Rim. Ta izjava pomiri Normo in zopet pri\xc4\x8dne upati, da se morda vendar vrne k njej Pollion, ki je njen mo\xc5\xbe in o\xc4\x8de njenih otrok.\n_START_SECTION_\n\xc4\x8cetrta slika\n_START_PARAGRAPH_\nGozd. Tempelj boga Irmin._NEWLINE_Veliki duhoven Orovist s podrejenimi sve\xc4\x8deniki in somi\xc5\xa1ljeniki pri\xc4\x8dakuje Normine odlo\xc4\x8ditve, da lahko pri\xc4\x8dno boj proti Rimljanom.\n_START_SECTION_\nPeta slika\n_START_PARAGRAPH_\nSveti\xc5\xa1\xc4\x8de boga Irminsula._NEWLINE_Medtem, ko \xc5\xbeivi Norma v upanju, da se vrne njen mo\xc5\xbe, ji javi Klotilda, da je Pollion nasilno vdrl v tempelj v nameri, da se polasti Adalgise, ki jo ho\xc4\x8de odvesti v Rim. V bolesti ljubosumnosti se ho\xc4\x8de Norma osvetiti. Pokli\xc4\x8de velikega duhovna ter napove vojno proti Rimljanom. Na vpra\xc5\xa1anje Orovista, \xc4\x8de ima za ta namen \xc5\xbertev, da jo pokloni boginji Irmin, odgovori, da jo bo na\xc5\xa1la. Mislila je pri tem na Adalgiso. Stra\xc5\xbeniki templja pripeljejo ujetega nasilne\xc5\xbea Polliona, ki bo moral, po njihovih obi\xc4\x8dajih kot ujet tujec v templju umreti. V veliki ljubezenski borbi prizna Norma navzo\xc4\x8dim sve\xc4\x8denikom svoj greh, ki ga je storila pred bogom Irmin. Prizna, da ji je Pollion soprog, o\xc4\x8de dveh otrok. Izjavi, da se ho\xc4\x8de v korist mo\xc5\xbea in otrok \xc5\xbertvovati. Normo odvedejo na grmado. Pollion, vide\xc4\x8d to \xc5\xbertev, ki se je rodila iz iskrene ljubezni, odide skupaj z Normo v smrt.'