b'\n_START_ARTICLE_\nJohann Reuchlin\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xa0tudiral je v Freiburgu, Parizu in Baslu, kjer je leta 1475 zaklju\xc4\x8dil bakalaverat in dve leti kasneje \xc5\xa1e magisterij. V letih od 1481 do 1496 se je najprej uvajal v sodni\xc5\xa1ko in diplomatsko slu\xc5\xbebo pri vojvodi Wurttenber\xc5\xa1kem, s katerim je skupaj kot njegov prevajalec potoval v Italijo, kjer je v kratkem \xc4\x8dasu navezal stike s tamkaj\xc5\xa1njim humanisti v Firencah. Intelektualno sodelovanje s tamkaj\xc5\xa1njimi humanisti, posebej Mirandolo, ki ga je navdu\xc5\xa1il za u\xc4\x8denje hebrej\xc5\xa1\xc4\x8dine in kabalisti\xc4\x8dnih spisov, je utrjeval \xc5\xa1e s kasnej\xc5\xa1imi potovanji v Italijo. V letih od 1496 do 1499 je bil formalno zaposlen v pravni\xc5\xa1ki slu\xc5\xbebi pri Johannu von Dalbergu, \xc5\xa1kofu mesta Worms. \xc5\xa0kof Dalberg, ki je veljal za izobra\xc5\xbeenega humanista, je na Univerzi v Heidelbergu ustanovil katedro za gr\xc5\xa1\xc4\x8dino in tudi sicer veljal za mecena humanisti\xc4\x8dnih izobra\xc5\xbeencev. K izobra\xc5\xbeevalnemu sodelovanju je \xc5\xa1kof spodbudil \xc5\xa1e Reuchlina, ki je postal vodilna avtoriteta za prou\xc4\x8devanje in lektorstvo gr\xc5\xa1\xc4\x8dine, \xc4\x8deprav sam na univerzi ni imel zasedal nobenega formalnega polo\xc5\xbeaja. Med vsemi opravki je na\xc5\xa1el \xc4\x8das za \xc5\xa1tudij hebrej\xc5\xa1\xc4\x8dine, v kateri je do leta 1502, ko je prevzel ugledno slu\xc5\xbebo glavnega sodnika \xc5\xa0vabske konfederacije, bistveno napredoval.\n_START_SECTION_\nDisput z dominikanci\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1509 je zastopstvo dominikanskega reda v K\xc3\xb6lnu od cesarja Maksimilijana dobilo pooblastilo za zaplen in se\xc5\xbeig vseh judovskih knjig na obmo\xc4\x8dju izpostave reda, ki je pokrivalo poleg K\xc3\xb6lna \xc5\xa1e mesto Frankfurt. Na\xc4\x8drt za zaplen in se\xc5\xbeig judovskih knjig je vodil v kr\xc5\xa1\xc4\x8danstvo spreobrnjeni jud Johannes Pfefferkorn, ki se je leta 1505, potem ko so mu dokazali tatvino, spreobrnil in vstopil v dominikanski red. Za izvr\xc5\xa1itelja odloka o se\xc5\xbeigu je Pfefferkorn izbral Reuchlina, ki pa je zavla\xc4\x8deval z izvr\xc5\xa1itvijo. Judje so zato v skladu s pravico do izbire lastnega izvedenca za pravno mnenje prosili Reuchlina, da poda strokovno  mnenje o njihovem primeru._NEWLINE_Reuchlinovo poro\xc4\x8dilo je bilo izrazito v korist judov in je prepri\xc4\x8dalo cesarja, da je zavrgel odlok o se\xc5\xbeigu. Reuchlin je v poro\xc4\x8dilu zavrnil pristranske obto\xc5\xbebe dominikancev, da  so judovske knjige uperjene proti kr\xc5\xa1\xc4\x8danstvu. Judovske knjige je razdelil v sedem razredov. V prvi razred je uvrstil starozavezne knjige, ki so bistvenega pomena za kr\xc5\xa1\xc4\x8danstvo, v zadnji, sedmi razred pa striktno protikr\xc5\xa1\xc4\x8dansko propagando, ki je sicer bila zastopana v zanemarljivem \xc5\xa1tevilu, saj tudi med judi ni u\xc5\xbeivala popularnosti. Najve\xc4\x8dji del so predstavljala dela s podro\xc4\x8dja judovske teologije (Talmud), znanosti, filozofije in kabalisti\xc4\x8dne mistike, za katere je ocenil, da ne predstavljajo gro\xc5\xbenje za kr\xc5\xa1\xc4\x8danstvo, temve\xc4\x8d predstavljajo te knjige odprto mo\xc5\xbenost za raz\xc5\xa1irjanje spoznanj v teologiji in znanostih. Za se\xc5\xbeig je tako predvidel izjemno malo\xc5\xa1tevilna protikr\xc5\xa1\xc4\x8danska judovska dela, kar pa razumljivo ni moglo zadostiti verski gore\xc4\x8dnosti k\xc3\xb6lnskih dominikancev. Pfefferkorn je leta 1511 objavil pamflet\xc2\xa0\xc2\xbbHandspiegel\xc2\xab, v katerem je napadel Reuchlina, a ta mu ni ostal dol\xc5\xbean in je objavil odgovor v svojo obrambo v\xc2\xa0\xc2\xbbAugenspiegel\xc2\xab.   _NEWLINE_Spor med Reuchlinom in dominikanci je s\xc4\x8dasoma dobil \xc5\xa1ir\xc5\xa1e evropske razse\xc5\xbenosti med zagovorniki nove znanosti, ki so jo predstavljali humanisti, in tradicionalnimi sholastiki, med katerimi so v Nem\xc4\x8diji prevladovali tomisti\xc4\x8dni dominikanci. Ve\xc4\x8dina nem\xc5\xa1kih univerz je obsodila Reuchlinov\xc2\xa0\xc2\xbbAugenspiegel.\xc2\xab\xc2\xa0Zato se je leta 1513 Reuchlin  moral braniti pred dominikanskim sodi\xc5\xa1\xc4\x8dem v Mainzu in odgovarjati na obto\xc5\xbebe herezije v tem delu. Ker je Reuchlin u\xc5\xbeival podporo najvi\xc5\xa1je cerkvene hierarhije in posredno tudi cesarja, je sojenje zastalo. Na sojenju ga je branil hrva\xc5\xa1ki teolog in humanist Juraj Dragi\xc5\xa1i\xc4\x8d. Ker se je v poznih dvajsetih po Nem\xc4\x8diji razmahnilo Lutrovo reformacijsko gibanje, je pape\xc5\xbe Leon X. obsodil\xc2\xa0\xc2\xbbAugenspiegel\xc2\xab, vendar brez pravnih posledic za Reuchlina. V zadnjih letih pred smrtjo, od 1520 do 1522, ko je bila nem\xc5\xa1ka reformacija v polnem teku, je Reuchlin odmaknjen od reformacijskih dogajanj pou\xc4\x8deval gr\xc5\xa1\xc4\x8dino in hebrej\xc5\xa1\xc4\x8dino, najprej na Univerzi v Ingolstadtu in na zadnje do smrti \xc5\xa1e na Univerzi v T\xc3\xbcbingenu.\n_START_SECTION_\nHebrejistika\n_START_PARAGRAPH_\nReuschlin je presegel splo\xc5\xa1no te\xc5\xbenjo humanizma, da bi svetopisemska jezika gr\xc5\xa1\xc4\x8dina in hebrej\xc5\xa1\xc4\x8dina bila zgolj sredstvo za bolj\xc5\xa1e razumevanje Svetega pisma. V svojih poznih letih, ki so sledile upokojitvi leta 1512, se je posvetil prou\xc4\x8devanju judovske kabalisti\xc4\x8dne teozofije z namenom, da bi prepoznal skupna izhodi\xc5\xa1\xc4\x8da judovske in kr\xc5\xa1\xc4\x8danske misti\xc4\x8dne tradicije._NEWLINE_V delu\xc2\xa0\xc2\xbbOsnove hebrej\xc5\xa1\xc4\x8dine\xc2\xab\xc2\xa0(De rudimentis hebraicis, 1506), ki jo je napisal latin\xc5\xa1\xc4\x8dini za teolo\xc5\xa1ke potrebe, je prva slovni\xc4\x8dna \xc5\xa1tudija in hkrati u\xc4\x8dbenik hebrej\xc5\xa1\xc4\x8dine za univerzitetno rabo. _NEWLINE_Njegovi najpomembnej\xc5\xa1i misti\xc4\x8dno-kabalisti\xc4\x8dni deli sta\xc2\xa0\xc2\xbb\xc4\x8cude\xc5\xbena beseda\xc2\xab\xc2\xa0(De verbo mirifico, 1494) in\xc2\xa0\xc2\xbbKabalisti\xc4\x8dna umetelnost\xc2\xab\xc2\xa0(De arte cabalistica, 1517). Slede\xc4\x8d italijanskemu humanistu Piccu della Mirandoli je judovsko Kabalo smatral kot globokose\xc5\xbeno teozofijo, ki bi lahko predstavljala mo\xc5\xbenost za pomiritev spora med kr\xc5\xa1\xc4\x8dansko vero in znanostjo.'