b'\n_START_ARTICLE_\nBernard Spanheimski\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nBernard se je med letoma 1176 in 1181 rodil vojvodi Hermanu in njegovi \xc5\xbeeni Agnezi Babenber\xc5\xa1ki. Mati je bila pred poroko z o\xc4\x8detom nekdanja ogrska kraljica, vdova po \xc5\xa0tefanu III. Bernard je imel starej\xc5\xa1ega brata Ulrika II., ki pa je \xc5\xbee kmalu umrl. Kakor njegov o\xc4\x8de in njegov brat je bil svoj\xc4\x8das tudi njegov stric Herman koro\xc5\xa1ki vojvoda, stric Ulrik pa je gospodoval v Ljubljani._NEWLINE_V mladosti je Bernard mnogo potoval in si pridobil dobro izobrazbo. Vojvoda je postal leta 1202. Leta 1213 se je poro\xc4\x8dil z Juto oziroma Judito iz kraljeve hi\xc5\xa1e na \xc4\x8ce\xc5\xa1kem, h\xc4\x8derjo Otokarja I. P\xc5\x99emysla in sestro \xc4\x8de\xc5\xa1kega kralja Vaclava I. tako, da so bili Spanheimi povezani s P\xc5\x99emyslidi, tedaj eno najmo\xc4\x8dnej\xc5\xa1ih evropskih plemi\xc5\xa1kih rodbin. V zakonu z Judito so se mu rodili Ulrik III., ki je postal koro\xc5\xa1ki vojvoda (\xe2\x80\xa0 1269), Filip, salzbur\xc5\xa1ki nad\xc5\xa1kof in kasneje nekaj \xc4\x8dasa tudi naslovni koro\xc5\xa1ki vojvoda (\xe2\x80\xa01279), Bernard, ki je postal grof v grofiji Lebenau (\xe2\x80\xa01249), in h\xc4\x8di Margareta (\xe2\x80\xa0 1249).  \xc4\x8ce\xc5\xa1ka \xc5\xbeena mu je umrla \xc5\xbee leta 1230, stara komaj 28 let. Sam pa je umrl na prelomu med letoma 1255 in 1256, pri \xc4\x8demer to\xc4\x8den datum ni znan. Starej\xc5\xa1e zgodovinopisje sicer kot datum smrti omenja 4. januar 1256.\n_START_SECTION_\nPoliti\xc4\x8dni dose\xc5\xbeki\n_START_PARAGRAPH_\n\xc4\x8ceprav vse njegove poteze verjetno niso bile najbolj uspe\xc5\xa1ne, Bernard velja za najslavnej\xc5\xa1ega Spanheima - vojvodsko oblast je imel v svojih rokah za ve\xc4\x8d kot pol stoletja (1202-1256). Starej\xc5\xa1i brat Ulrik II. je bil namre\xc4\x8d \xc5\xa1e zelo mlad, ko je leta 1181 postal vojvoda, komaj odrasel pa je v kri\xc5\xbearski vojni zbolel za gobavostjo in zaradi te bolezni umrl. Ulrik ni imel svojih potomcev, namesto njega je zavladal mlaj\xc5\xa1i brat Bernard. Ta je ob bolehnem bratu \xc5\xbee od leta 1999 opravljal funkcijo regenta.  Novica o bratovi smrti ga je dosegla, ko je kot potujo\xc4\x8di vitez gostoval v Strasbourgu in po nagli vrnitvi domov je takoj prevzel oblast. Bernard se je pri svojem politi\xc4\x8dnem udejstvovanju opiral na plemi\xc5\xa1ke prista\xc5\xa1e: na\xc4\x8deloval je plemstvu in uspel se je uveljaviti kot vrhovni razsodnik v razli\xc4\x8dnih zadevah koro\xc5\xa1kega plemstva in cerkve, obenem pa se je s krepitvijo de\xc5\xbeelnokne\xc5\xbejega polo\xc5\xbeaja krepil tudi polo\xc5\xbeaj njegovih ministerialov._NEWLINE_Zunanje politi\xc4\x8dne okoli\xc5\xa1\xc4\x8dine so bile novemu vojvodi naklonjene, imel je precej sre\xc4\x8de. V sporu med Staufovci in Welfi je sprva podpiral Filipa \xc5\xa0vabskega, potem, ko je bil slednji v letu 1208 umorjen, pa se je povezal z Otonom IV. Brunsvi\xc5\xa1kim, pripadnikom hi\xc5\xa1e Welfov in se v letih 1209/10 udele\xc5\xbeil njegovega kronanja v Rimu. Zato mu je Oton podelil oblast nad Veronsko krajino, vendar Bernard v praksi v krajini ni uspel uveljaviti nobene oblasti. Ker se Oton zaradi pape\xc5\xbeeva nasprotovanja ni mogel obdr\xc5\xbeati, ga je Bernard zapustil. Leta 1212 se je ponovno povezal s Staufovci, tokrat s Friderikom II., ki je leta 1220 za tri desetletja postal svetorimski cesar. Bernard je postal Friderikov zvesti podpornik. Po svojem bratrancu je vojvoda dedoval je oblast v grofiji Lebenau, leta 1230 je bil eden od posrednikov v sporu med cesarjem in pape\xc5\xbeem, leta 1231/32 pa med cesarjem in njegovim sinom, nem\xc5\xa1kim kraljem Henrikom IV. Leta 1237 je na volitvah za novega nem\xc5\xa1kega kralja podprl Staufovca Konrada IV. Leta 1240 se je vojvoda soo\xc4\x8dil z veliko nevarnostjo, da bo pri\xc5\xa1lo do vpada Mongolov. Mongoli v tem \xc4\x8dasu \xc5\xbee opusto\xc5\xa1ili Poljsko in celotno Ogrsko, vklju\xc4\x8dno s Hrva\xc5\xa1ko, zato je vojvoda skupaj z avstrijskim vojvodom \xc5\xbee iskal pomo\xc4\x8d pri pape\xc5\xbeu Gregorju IX., ki je leta 1240 razglasil kri\xc5\xbearsko vojno proti Mongolom. istega leta se je res zbrala kri\xc5\xbearska vojska, ki so jo vodili \xc4\x8de\xc5\xa1ki vladar Otokar, avstrijski vojvoda, oglejski patriarh ter salzbur\xc5\xa1ki nad\xc5\xa1kof.  Toda \xc5\xa1e preden je pri\xc5\xa1lo do ve\xc4\x8djih spopadov, so Mongoli zaradi nenadne smrti kana \xc3\x96gedeja opustili na\xc4\x8drte za napad in se vrnili nazaj na vzhod._NEWLINE_Spanheimi so imeli mo\xc4\x8dno podporo Staufovcev, po letu 1245 pa se je Bernard lahko oprl na vse bolj mo\xc4\x8dne sorodnike P\xc5\x99emyslide. Bernardova sinova Filip in Ulrik sta svojo mladost pre\xc5\xbeivela na \xc4\x8de\xc5\xa1kem dvoru in sta v tamkaj\xc5\xa1nji de\xc5\xbeeli prevzela tudi politi\xc4\x8dne funkcije: Filipa je kralj Vaclav I. postavil za \xc4\x8de\xc5\xa1kega kanclerja, Ulrika pa imenoval za delnega moravskega kneza B\xc5\x99eclavskega. Filip je leta 1246 dosegel polo\xc5\xbeaj salzbur\xc5\xa1kega nad\xc5\xa1kofa, \xc4\x8deprav ni nikoli prejel vi\xc5\xa1jih duhovni\xc5\xa1kih redov, Ulrik pa se je leta 1251 poro\xc4\x8dil z Agnezo Meransko in si tako krepil svoj polo\xc5\xbeaj na Kranjskem. Ker staufovski cesar ni izpolnil Bernardovih pri\xc4\x8dakovanj glede \xc5\xa1irjenja vpliva Spanheimov na \xc5\xa0tajerskem, se je Bernard namre\xc4\x8d odvrnil od Staufovcev in pri\xc4\x8del podpirati pape\xc5\xa1ko stranko, kar je omogo\xc4\x8dilo tudi zbli\xc5\xbeevanje med Ande\xc5\xa1kimi in Spanheimi. _NEWLINE_Po neuspelem poskusu proti nekaterim teritorialnim gospodom na Koro\xc5\xa1kem, \xc5\xa1e zlasti po neuspehu v boju z bamber\xc5\xa1kim \xc5\xa1kofom za Beljak okrog 1227, je Bernard svojo politiko vse bolj usmerjal v Kranjsko. Lahko re\xc4\x8demo, da si je med dotedanjimi koro\xc5\xa1kimi vojvodi zlasti Bernard zelo prizadeval, da bi pove\xc4\x8dal mo\xc4\x8d lastnega rodu in oblast ne samo na Koro\xc5\xa1kem, ampak tudi na Kranjskem. Po smrti Henrika Ande\xc5\xa1kega je leta 1228 od kr\xc5\xa1kega \xc5\xa1kofa dobil v fevd grad Lebek pri Va\xc4\x8dah. in posestva na Dolenjskem, kjer so se Spanheimi morda \xc5\xbee od srede 12. stoletja \xc5\xa1irili na ra\xc4\x8dun Hrvatov. Leta 1232 pa mu je freisin\xc5\xa1ki \xc5\xa1kof dal fevde v Marki (kasneje del Kranjske) Bernard je v nameri, da bi se utrdil kot de\xc5\xbeelni gospod na Kranjskem v Ljubljani in Kostanjevici dal kovati novce za takratni \xc5\xbeivahni promet s Hrva\xc5\xa1ko in Ogrsko. Bernardu sicer kranjski na\xc4\x8drt ni uspel, je pa tlakoval pot svojemu sinu Ulriku. Ulrik je bil namre\xc4\x8d \xc5\xbee za o\xc4\x8detovega \xc5\xbeivljenja upravitelj spanhajmskih posesti na Kranjskem in je do o\xc4\x8detove smrti ve\xc4\x8dinoma bival v Ljubljani.\n_START_SECTION_\nBernardova gospodarska politika\n_START_PARAGRAPH_\nV Bernardovem \xc4\x8dasu so po Koro\xc5\xa1kem in tudi po Kranjskem rastli novi trgi in mesta. Poleg prestolnice \xc5\xa0entvida ob Glini so bili pomembna tudi koro\xc5\xa1ka spanhemovska naselja Celovec in Velikovec. Vojvoda je vedel, da mo\xc4\x8dna oblast sloni na mo\xc4\x8dnem gospodarstvu, vendar v svoji gospodarski politiki v glavnem ni imel sre\xc4\x8dne roke. Leta 1205 je podprl vojvodsko kovnico \xc5\xa0entpavlu. Med drugim je na\xc4\x8drtoval tudi graditev prekopa med Celovcem in Vrbskim jezerom. Toda vetrinjski opat se je projektu tako mo\xc4\x8dno uprl, da ga je moral vojvoda opustiti. Bernard pa je dosegel, da se je Celovec razvijal na dana\xc5\xa1njem podro\xc4\x8dju, tamkaj pa si je postavil tudi vojvodsko rezidenco. Uspe\xc5\xa1nej\xc5\xa1i je bil Bernard v Velikovcu, kjer je novi most \xc4\x8dez reko Dravo leta 1218 mestu odprl nove mo\xc5\xbenosti trgovinskega razvoja, vojvoda pa je razvoj pospe\xc5\xa1eval s tem, da je me\xc5\xa1\xc4\x8dane oprostil pla\xc4\x8devanja mostnine, nad mestom pa si je leta 1239 postavil tudi svoj grad._NEWLINE_V oko je vojvodi padel tudi Beljak, donosna mitninska postaja v rokah bamber\xc5\xa1kega \xc5\xa1kofa. Skozi Beljak so vodile trgovske poti iz Bavarske proti Furlaniji, zato je sku\xc5\xa1al Bernard te poti speljati skozi svojo lastno postojanko. Ko so Spanheimi pri\xc4\x8deli postavljati konkuren\xc4\x8dni trg Vernberg in zgradili most, skladi\xc5\xa1\xc4\x8de ter mitnico, toda \xc5\xa1e pred dograditvijo naselja je pri\xc5\xa1lo do hudih sporov in celo do voja\xc5\xa1kega spopada med bamber\xc5\xa1kim \xc5\xa1kofom in Bernardom, nazadnje pa je Bernard moral leta 1227 ob posredovanju pape\xc5\xbea, oglejskega patriarha, salzbur\xc5\xa1kega nad\xc5\xa1kofa in avstrijskega vojvode svoj na\xc4\x8drt opustiti._NEWLINE_Bernard se je pri politi\xc4\x8dni usmeritvi na Kranjsko poslu\xc5\xbeeval tudi gospodarskih ukrepov. Tako je \xc5\xbee okrog leta 1215 dal v Ljubljani in v Kostanjevici kovati novce. Leta 1249 je Bernard Koro\xc5\xa1ki sti\xc5\xa1ki samostan oprostil pla\xc4\x8dila carine v Ljubljani, leta 1249 pa je oprostil samostan v Kostanjevici pla\xc4\x8dila carin v vsem svojem nastajajo\xc4\x8dem "gospostvu". Leta 1252 Kostanjevici podelil tudi prave mestne pravice.\n_START_SECTION_\nBernardov odnos do cerkve\n_START_PARAGRAPH_\nBernard je na splo\xc5\xa1no za cerkev napravil marsikaj koristnega. Toda njegove cerkvene politike ni mogo\xc4\x8de lo\xc4\x8devati od konkretnih politi\xc4\x8dnih razmer, zaradi \xc4\x8desar je povlekel tudi poteze, ki so bile cerkvi nasprotne, predvsem pa so bile nasprotne dolo\xc4\x8denim cerkvenim ustanovam. Njegov predhodnik Ulrik II. je mo\xc4\x8dnemu koro\xc5\xa1kemu samostanu \xc5\xa0t. Pavlu podaril posestva pri Ljubljani z vsem sodstvom vse do krvnega sodstva, in Bernard je ob svojem nastopu te privilegije potrdil. Toda kmalu je s samostanom pri\xc5\xa1el v spore, predvsem zaradi samostanskih posesti v bli\xc5\xbeini Beljaka, ki se jih je vojvoda hotel prilastiti, da bi lahko zgradil Beljaku konkuren\xc4\x8den trg- tako je vojvoda uspel prisiliti \xc5\xa1entpavelskega opata Konrada, da mu je prepustil zemlji\xc5\xa1\xc4\x8de. Podobno je Bernard ogro\xc5\xbeal tudi interese Oglejskega partiarhata. Okoli leta 1220. si je prisvojil patronat nad \xc5\xbeupnijsko cerkvijo sv. Petra v Ljubljani in s tem pravico predlagati \xc5\xbeupnike, zato ga je oglejski patriarh Bertold izob\xc4\x8dil, spor pa se je zgladil leta 1227. Po smrti zadnjega Bamberber\xc5\xbeana Friderika II. se je vojvoda spustil v boj za bambember\xc5\xbeansko dedi\xc5\xa1\xc4\x8dino, a ker je ogrozil interese cerkve, si je leta 1252 zaradi tega priklical novo cerkveno izob\xc4\x8denje._NEWLINE_Bernardova cerkvena zgodba ima dve plati: po drugi strani je vojvoda namre\xc4\x8d skoraj vse samostane v svoji de\xc5\xbeeli bogato obdaroval, zlasti \xc5\xa0t. Pavel, Vetrinj, Sti\xc4\x8dni in Ro\xc5\xbeac v Furlaniji. Predvsem je vojvodova politika pomembna za razvoj kranjske cerkve. Da bi okrepil svojo kranjsko politiko, je leta 1234 v Kostanjevici ustanovil znameniti kostanjevi\xc5\xa1ki cistercijanski samostan Mariabrunn bei Landstra\xc3\x9f,kamor se je preselil del vetrijskih menihov.  V tem samostanu je Bernard dal pokopati svojo umrlo soprogo Judito, pa tudi najmlaj\xc5\xa1ega sina Bernarda.\n_START_SECTION_\nKultura in vite\xc5\xa1tvo\n_START_PARAGRAPH_\nBernard je pripadal srednjeve\xc5\xa1ki vite\xc5\xa1ki in pesni\xc5\xa1ki kulturi. Na svojem \xc5\xa1entvi\xc5\xa1kem gradu je gostil mnoge pesnike, med drugim nem\xc5\xa1kega pesnika Walterja von der Vogelweida, koro\xc5\xa1kega pesnika Caheja Himmelber\xc5\xa1kega, pesnika z nazivom Der von Sounegge, ki je morda pripadal \xc5\xbdovne\xc5\xa1ko-Savinjskim, pa tudi kranjskega pesnika Leopolda Ostrovrharja._NEWLINE_Bernard je bil naklonjen vite\xc5\xa1tvu. V iskanju politi\xc4\x8dne opore, po drugi strani pa zaradi tedanje modne muhe je v za\xc4\x8detku 13. stoletja v Ljubljano pripeljal Nem\xc5\xa1ki vite\xc5\xa1ki red (ustanovljen 1298). Obenem je Bernard svoj \xc4\x8das potoval na vite\xc5\xa1ke turnirje, ko pa je postal vojvoda, jih je tudi sam prirejal.\n_START_SECTION_\nBuge vas primi gralva Venus\n_START_PARAGRAPH_\nV slovenski kulturni zgodovini se pogosto citira verz iz rimane kronike \xe2\x80\x9eFrauendienst\xe2\x80\x9c Ulrika Liechtensteinskega, kjer navaja slovenski pozdrav vojvode Bernarda Spanheimskega. Leta 1227 je Bernard gostil velik vite\xc5\xa1ki turnir, na katerem je kot klju\xc4\x8dni vitez zmagal Ulrik Liechtensteinski. Vitez in srednjeve\xc5\xa1ki dvorski pesnik v tradiciji trubadurjev (nem\xc5\xa1ko Minnes\xc3\xa4nger) je turnir opisal v svojem literarnem delu in med drugim omenil, da so ga vojvoda Bernard in vsaj sto njegovih vitezov pri potovanju iz Benetk na Koro\xc5\xa1ko pri\xc4\x8dakali pri Vratih v Ziljski dolini in ga pozdravili v slovenskem jeziku\xc2\xa0\xc2\xbbBuge waz primi, gralwa Venus!\xc2\xab\xc2\xa0(Bog vas primi, kraljeva Venera - Bog Te/Vas primi je \xc5\xa1e danes tradicionalni pozdrav v slovenskem nare\xc4\x8dju Celov\xc5\xa1kega polja)._NEWLINE_Ulrik opisuje celotni dogodek takole (v zastareli nem\xc5\xa1\xc4\x8dini, ki dandanes prakti\xc4\x8dno ni ve\xc4\x8d razumljiva): "Der f\xc3\xbcrste und die gesellen sin / mich hiezen willekommen sin. / ir gruoz was gegen mich alsus: / "buge waz primi, gralva Venus!" (Vojvoda in njegovo spremstvo so mi izrazili dobrodo\xc5\xa1lico. Njihov pozdrav, ki mi je veljal, se je glasil takole: Bog Vas primi, kraljeva Venera) Sloven\xc5\xa1\xc4\x8dina je tu bila \xc5\xa1e v funkciji dvorskega in dr\xc5\xbeavnega jezika._NEWLINE_\xc4\x8ceprav so se procesi germanizacije zaradi agrarne kolonizacije nadaljevali, je v \xc4\x8dasu Spanheimov koro\xc5\xa1ki vojvoda pred javnostjo \xc5\xa1e veljal za kneza slovenske de\xc5\xbeele, obenem je razumel govorico Slovencev  in pri obredu ustoli\xc4\x8devanja prisegal v obrednem jeziku - to je takrat nedvomno v sloven\xc5\xa1\xc4\x8dini. Tudi zaradi jezikovne razlike, zlasti pa zaradi dokon\xc4\x8dne teritorializacije prava in opu\xc5\xa1\xc4\x8danja zgodnjesrednjeve\xc5\xa1kih plemenskih pravnih obi\xc4\x8dajev, kasnej\xc5\xa1i vojvode obreda ustoli\xc4\x8devanja niso ve\xc4\x8d razumeli, a za vlade Spanheimov je bil slovenski jezik \xc5\xa1e v navadi v vseh socialnih slojih, tudi pri plemstvu.'