b'\n_START_ARTICLE_\nMatja\xc5\xbe Kmecl\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nRodil se je v u\xc4\x8diteljski dru\xc5\xbeini o\xc4\x8detu Edu in materi Bo\xc5\xbei, ki sta \xc5\xbeivela in u\xc4\x8dila tudi v Velenju. Leta 1953 je kon\xc4\x8dal I. gimnazijo v Celju, leta 1959 pa diplomiral na slavistiki ljubljanske univerze in tam leta 1970 doktoriral z disertacijo Uvod v razlago sodobne slovenske novele. Asistent na katedri za zgodovino slovenske knji\xc5\xbeevnosti je bil med letoma 1960 in 1971, nato pa docent za zgodovino slovenske literature, 1977 postal izredni, 1982 pa je bil izvoljen za rednega profesorja. Med letoma 1977 in 1979 je bil dekan Filozofske fakultete v Ljubljani. V tujini se je ve\xc4\x8dkrat \xc5\xa1tudijsko izpopolnjeval (Dunaj, Moskva) ali predaval (univerze v Celovcu, Regensburgu, na Dunaju, Benetkah, T\xc3\xbcbingenu, Sydneyju, Melbournu, Trstu, Gorici). Tudi med opravljanjem politi\xc4\x8dnih funkcij je \xc5\xa1e predaval na mati\xc4\x8dni fakulteti in bil dve leti tudi predstojnik slavisti\xc4\x8dnega oddelka._NEWLINE_Leta 1963 je bil voljeni odbornik ob\xc4\x8dinske skup\xc5\xa1\xc4\x8dine Ljubljana Center. Med letoma 1982 in 1986 je bil \xc4\x8dlan IS SRS in predsednik Republi\xc5\xa1kega komiteja za kulturo, po letu 1982 \xc4\x8dlan CK ZKS in od 1986 njegovega predsedstva (do konca leta 1989). V letih 1990\xe2\x80\x9392 je bil neposredno izvoljeni \xc4\x8dlan (5-\xc4\x8dlanskega) Predsedstva RS. V dr\xc5\xbeavni\xc5\xa1ki funkciji je potoval v Avstrijo, Nem\xc4\x8dijo, nekdanjo Sovjetsko zvezo, Italijo, Francijo, Avstralijo in na Poljsko._NEWLINE_Matja\xc5\xbe Kmecl je tudi nepoklicni \xc5\xbelahtnitelj vrtnic v Sloveniji. Vzgojil je dve novi vrsti vrtnic: Pre\xc5\xa1eren in Trubar.\n_START_SECTION_\nDelo\n_START_PARAGRAPH_\nDeloval je kot tajnik Slavisti\xc4\x8dnega dru\xc5\xa1tva Slovenije (1962). 1972\xe2\x80\x9375 je bil predsednik SSJLK za tuje slaviste, 1980\xe2\x80\x9382 pa predsednik sekcije za sloven\xc5\xa1\xc4\x8dino v javnosti pri RK SZDL Slovenije in predsednik (prvi vodja) Jezikovnega razsodi\xc5\xa1\xc4\x8da. Bil je glavni in podro\xc4\x8dni urednik strokovnega \xc4\x8dasopisa Jezik in slovstvo (1970\xe2\x80\x931976); dvakrat vodil prenavljanje u\xc4\x8dnih na\xc4\x8drtov za pouk sloven\xc5\xa1\xc4\x8dine. 1986\xe2\x80\x931990 je bil predsednik sveta Bor\xc5\xa1tnikovega sre\xc4\x8danja, 1986 je postal predsednik sveta Mladinske knjige, 1987 predsednik sveta Triglavskega narodnega parka, kasneje nekaj \xc4\x8dasa predsednik sveta SNG Drame v Ljubljani; od 2010 podpredsednik Zveze zdu\xc5\xbeenj za vrednoste NOB Slovenije. V\xc4\x8dlanil se je tudi v Slovensko protestantsko dru\xc5\xa1tvo Primo\xc5\xbe Trubar. Z referati se je udele\xc5\xbeeval jugoslovanskih slavisti\xc4\x8dnih kongresov._NEWLINE_Bil je sourednik Problemov in urednik Jezika in slovstva. Najprej je objavljal literarne kritike in sodeloval pri skupinskih raziskovalnih delih (Lirika, epika, dramatika, (1965), Slovenska knji\xc5\xbeevnost 1945\xe2\x80\x931965, (1967)) ter se \xc5\xbee tedaj usmeril predvsem v raziskovanje pripovedne proze. V samostojnih publikacijah obravnava dve podro\xc4\x8dji: literarno teorijo (priro\xc4\x8dnik Mala literarna teorija), \xc5\xa1e posebej naratologijo (Novela v literarni teoriji), in slovensko prozo, zlasti iz 19. stoletja (Od pridige do kriminalke; Rojstvo slovenskega romana). Osrednje teme njegovih literarnozgodovinskih raziskav so literarni programi, Fran Levstik in sodobna slovenska knji\xc5\xbeevnost na avstrijskem Koro\xc5\xa1kem. Prispeval je spremno razpravo k faksimilirani izdaji prvih treh Trubarjevih tiskov, interpretiral vpra\xc5\xa1anja Vodovnikovega  oziroma bukovni\xc5\xa1kega humorja, raz\xc4\x8dlenil abelardstvo pri Francetu Pre\xc5\xa1ernu, \xc5\xa1e posebej v Krstu pri Savici. Prikazal je tudi nekaj zna\xc4\x8dilnih avtoric klasi\xc4\x8dne slovenske knji\xc5\xbeevnosti (Fanny Hausmann, Josipina Urban\xc4\x8di\xc4\x8d, Pavlina Doljak Pajk, Mira Miheli\xc4\x8d). Vpra\xc5\xa1anjem novej\xc5\xa1e slovenske literature je v teh letih posvetil razprave o Karlu Destovniku - Kajuhu. Za Enciklopedijo Slovenije je prispeval nekaj monografskih gesel. Sodeloval je tudi v razli\xc4\x8dnih litararnih in gledali\xc5\xa1kih \xc5\xbeirijah ali jih vodil._NEWLINE_V leposlovju se je uveljavil predvsem kot dramatik, najprej z radijskimi igrami (Pi\xc5\xa1em radijsko igro (1966); Intervju, (1968)). V gledali\xc5\xa1kih igrah je obdeloval predvsem slovenske mite (Lepa Vida ali problem svetega O\xc5\xbebalta; Friderik z Veroniko ali grof celjski danes in nikoli ve\xc4\x8d, 1979; Marjetica ali smrt dolgo po umiranju, 1980; Levstikova smrt, 1981; Mutasti bratje 1982), enako v televizijski drami Bohinjska miniatura. V esejistiki se posve\xc4\x8da problemom in simbolom slovenstva: goram in planinstvu (S prijatelji pod macesni), razmerju med kulturo in politiko (Slovenska postna premi\xc5\xa1ljevanja). Napisal je tudi esejisti\xc4\x8dni prikaz Slovenije v knjigi Zakladi Slovenije. Z B. \xc5\xa0\xc3\xb6mnom je soavtor scenarija Poet (za film in nadaljevanko o Pre\xc5\xa1ernu, 2000). Nekaj obznanstvenih besedil je posvetil tudi literarnim temam, predvsem v peterici fiktivnih monologov Trubarja, Andreja Smoleta, Franceta Pre\xc5\xa1erna, Lovra Tomana in Frana Levstika, ki so iz\xc5\xa1li pod skupnim naslovom Bridkost po slovensko._NEWLINE_Za svoje delo je bil ve\xc4\x8dkrat nagrajen, zlasti za dramatiko. Leta 1979 je (s sodelavci) dobil \xc5\xbdupan\xc4\x8di\xc4\x8devo nagrado za knjigo Zakladi Slovenije, leta 1976 in 1983 nagrado Kidri\xc4\x8devega sklada (drugi\xc4\x8d za knjigo Rojstvo slovenskega romana), nagrado vstaje slovenskega naroda (1979), red dela s srebrnim vencem (1982), red republike s srebrnim vencem (1986); plaketo Filozofske fakultete UL. Leta 1997 je bil izvoljen za izrednega \xc4\x8dlana SAZU, leta 2003 pa je postal redni \xc4\x8dlan Slovenske akademije znanosti in umetnosti; po smrti akademika Jo\xc5\xbeeta Poga\xc4\x8dnika je za\xc4\x8del opravljati delo tajnika razreda za filolo\xc5\xa1ke in literarne vede SAZU (2002-07). Je tudi predsednik Valvasorjeve fundacije pri SAZU. 1996 je prejel zlati \xc4\x8dastni znak svobode Republike Slovenije, Pretnarjevo nagrado in naziv ambasador slovenske literature (2009). Postal je tudi \xc4\x8dastni ob\xc4\x8dan Mestne ob\xc4\x8dine Velenje (1997) in 2012 \xc5\xa1e \xc4\x8dastni me\xc5\xa1\xc4\x8dan Ljubljane.'