b'\n_START_ARTICLE_\nLado\xc5\xa1ko jezero\n_START_SECTION_\nEtimologija\n_START_PARAGRAPH_\nV eni od Nestorjevih kronik iz 12. stoletja on omenja jezero po imenu "Veliki Nevo" (jasna povezava z reko Nevo, tudi primerljivo finsko: neva "barje, mo\xc4\x8dvirje") , v starodavnih nordijskih sagah in Hanseatskih pogodbah je omenjeno mesto narejeno iz jezera imenovano Aldoga (primerjava finsko: aalto - valovi). _NEWLINE_Od za\xc4\x8detka 14. stoletja je obi\xc4\x8dajno ime jezera Ladoga, po mestu Ladoga, ki je v zameno dobilo ime po istoimenskem pritoku v spodnjem toku reke Volhov (finsko: Alodejoki - reka na ni\xc5\xbeini). Druge teorije o izvoru imena prihajajo iz karel\xc5\xa1\xc4\x8dine: Aalto - val, tukaj karel\xc5\xa1\xc4\x8dina: Aaltokas - valovit, iz ruske nare\xc4\x8dne besede \xd0\xb0\xd0\xbb\xd0\xbe\xd0\xb4\xd1\x8c, kar pomeni odprto jezero, \xc5\xa1iroko polje vode. _NEWLINE_Glede na T.N. Jacksona, "Doslej je mogo\xc4\x8de \xc5\xa1teti, da je skoraj samoumevno, da je ime Ladoga najprej iz reke, potem mesta in \xc5\xa1ele nato jezero." Zato meni, da je primarni hidronim Ladoga, iz fin\xc5\xa1\xc4\x8dine: * Alode-Jogi (joki) "spodnja reka". Od reke je staronordijsko mesto: Aldeigja, ki so si ga slovanski prebivalci izposodili in preoblikovali uporabo metatezno ald \xe2\x86\x92 lad iz starovzhodnoslovan\xc5\xa1\xc4\x8dine: \xd0\x9b\xd0\xb0\xd0\xb4\xd0\xbe\xd0\xb3\xd0\xb0. Staro skandinavska posredna beseda med finsko in staro rusko besedo, ki jo v celoti potrjuje arheologija: Skandinavci se prvi\xc4\x8d pojavijo v Ladogi v za\xc4\x8detku 750-ih, kar je nekaj desetletij pred Slovani. _NEWLINE_Eugene Helimski, ruski jezikoslovec, nasprotno, ponuja etimologijo zakoreninjeno v nem\xc5\xa1\xc4\x8dini. Po njegovem mnenju je glavno ime jezera - staronordijsko: *Aldauga "stari izvir", podobno kot "odprto morje" (starinsko "odprto morje kot izvir"). Ta hidronim je povezan z imenom reke Neve (ki te\xc4\x8de iz Lado\xc5\xa1kega jezera), in prihaja iz nem\xc5\xa1\xc4\x8dine - "nov". Skozi vmesno obliko * Aldaugja je beseda dala staronordijsko: Aldeigja - mesto Ladoga.\n_START_SECTION_\nGeografija\n_START_PARAGRAPH_\nJezero ima povpre\xc4\x8dno povr\xc5\xa1ino 17.891 km\xc2\xb2 (brez otokov). Njegova dol\xc5\xbeina v smeri sever-jug je 219 km in njegova povpre\xc4\x8dna \xc5\xa1irina 83 km; povpre\xc4\x8dna globina je 51 m, vendar dose\xc5\xbee najve\xc4\x8d 230 m v severozahodnem delu. Povr\xc5\xa1ina pore\xc4\x8dja zna\xc5\xa1a 276.000 km\xc2\xb2, prostornina 837 km\xc2\xb3 (v\xc4\x8dasih ocenjena 908 km\xc2\xb3) . V jezeru je okoli 660 otokov s skupno povr\xc5\xa1ino okoli 435 kvadratnih kilometrov. Lado\xc5\xa1ko jezero le\xc5\xbei v povpre\xc4\x8dju 5 m nad morsko gladino.  Ve\xc4\x8dina otokov, vklju\xc4\x8dno slavni arhipelag Valaam, Kilpola in Konevets, se nahajajo v severozahodnem delu jezera._NEWLINE_Lo\xc4\x8den od Baltskega morja s Karelijsko o\xc5\xbeino, je povezano s Finskim zalivom preko reke Neve._NEWLINE_Lado\xc5\xa1ko jezero je plovno in je del plovne poti Volga-Baltik. Lado\xc5\xa1ki kanal obide jezero na ju\xc5\xbenem delu in povezuje Neva in Svir._NEWLINE_Pore\xc4\x8dje Lado\xc5\xa1kega jezera vklju\xc4\x8duje okoli 50.000 jezer in 3.500 rek dalj\xc5\xa1ih od 10 km. Pribli\xc5\xbeno 85% dotoka vode je posledica pritokov, 13% je zaradi padavin in 2% zaradi podzemnih vodnih virov.\n_START_SECTION_\nGeologija\n_START_PARAGRAPH_\nGeolo\xc5\xa1ko je depresija Lado\xc5\xa1kega jezera jarek in sinklinalna struktura proterozojske starosti (predkambrijske). Ta "Ladoga-Pasha structure", kot je znano, vsebuje jotnianske usedline. Med pleistocensko poledenitvijo je bila depresija delno postrugana sedimentnih kamnin z ledeni\xc5\xa1kim poglabljanjem. _NEWLINE_Deglaciacija po Weichselski poledenitvi je potekala v kotlini Lado\xc5\xa1kega jezera med 12.500 in 11.500 radiokarbonskih let pred sedanjostjo. Jezero je bilo prvotno del Baltskega ledenega pokrova (70-80 m nad sedanjim nivojem morja), zgodovinska faza sladkovodnega Baltskega morja. Mo\xc5\xbeno je, \xc4\x8deprav ni gotovo, da je bila Ladoga izolirana iz njega med regresijo kasnej\xc5\xa1ega Yoldia morja, braki\xc4\x8dne faze (10.200-9.500 pred sedanjostjo). Prag izolacije je moral biti na Heinjoki, vzhodno od Vyborga, kjer sta Baltsko morje in Ladoga povezana z o\xc5\xbeino ali izhodne reke vsaj do nastanka reke Neve in morda celo mnogo kasneje, \xc5\xa1ele v 12. stoletju. _NEWLINE_Od 9.500 pred sedanjostjo se je One\xc5\xa1ko jezero, prej odvajano v Belo morje, za\xc4\x8delo prazniti v Lado\xc5\xa1ko preko reke Svir. Med letoma 9500 in 9100 pred sedanjostjo, med transgresijo jezera Ancylus, v naslednji fazi sladkovodnega Baltika, je Ladoga zagotovo postal del njega, tudi \xc4\x8de ne bi bil povezan neposredno. Med poznej\xc5\xa1o regresijo jezera Ancylus, okoli 8.800 pred sedanjostjo, je Ladoga postalo izolirano._NEWLINE_Ladoga se je po\xc4\x8dasi dvigovalo v svojem ju\xc5\xbenem delu zaradi polnjenja Baltskega \xc5\xa1\xc4\x8dita na severu. Postavljena je bila hipoteza, vendar ni dokazana, da je voda v Litorinskem morju, v naslednji fazi braki\xc4\x8dne vode v Baltskem morju, ob\xc4\x8dasno napadla Ladogo med 7.000 in 5.000 pred sedanjostjo. Okoli 5.000 pred sedanjostjo so vode jezera Saimaa predrle Salpausselk\xc3\xa4 in oblikovale nov odtok, reko Vuoksi, ki vstopa v Lado\xc5\xa1ko jezero v severozahodnem vogalu in dvigne njegovo raven za 1-2 m. _NEWLINE_Reka Neva je nastala, ko so vode Lado\xc5\xa1kega jezera kon\xc4\x8dno prebile prag pri Porogi v ni\xc5\xbejih predelih reke Izhora, in pritkle v Finski zaliv med 4.000 in 2.000 pred sedanostjo. Datacija nekaterih sedimentov v severozahodnem delu Lado\xc5\xa1kega jezera ka\xc5\xbee, da se je to zgodilo 3.100 radiokarbonskih let pred sedanjostjo (3.410-3.250 koledarskih let pred sedanjostjo).\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivalstvo\n_START_PARAGRAPH_\nLado\xc5\xa1ko jezero je bogato z ribami. 48 oblik (vrst in infraspecifi\xc4\x8dnih taksonov) rib se pojavlja v jezeru, vklju\xc4\x8dno rde\xc4\x8deoka (Rutilus), krap plo\xc5\xa1\xc4\x8di\xc4\x8d, smu\xc4\x8d, evropska ostri\xc5\xbe, okun, endemi\xc4\x8dne razli\xc4\x8dice sneteca, dve vrsti Coregonus Albula, osem vrst Coregonus lavaretus, \xc5\xa1tevilne druge postrvi, kot tudi, \xc4\x8deprav redko, ogro\xc5\xbeen evropski morski jeseter (Acipenser sturio). Komercialni ribolov je bil neko\xc4\x8d velika industrija, vendar je bil okrnjen zaradi prelova. Po vojni, med 1945-1954, se je skupni letni ulov pove\xc4\x8dal in dosegel najve\xc4\x8d 4.900 ton. Vendar je neuravnote\xc5\xbeenost pripeljala do drasti\xc4\x8dnega zmanj\xc5\xa1anja ulova v letih 1955-1963, v\xc4\x8dasih le do 1.600 ton na leto. Vle\xc4\x8dne mre\xc5\xbee so na Lado\xc5\xa1kem jezeru prepovedane od leta 1956, uvedene so bile tudi nekatere druge omejitve. Razmere se po\xc4\x8dasi izbolj\xc5\xa1ujejo in v letih 1971-1990 se je ulov gibal med 4.900 in 6.900 ton na leto, pribli\xc5\xbeno na isti ravni kot celoten ulov leta 1938. Ribogojnice in rekreacijski ribolov so v razvoju._NEWLINE_V jezeru \xc5\xbeivi endemi\xc4\x8dni obro\xc4\x8dasti tjulenj (Pusa hispida ali Phoca hispida), podvrsta znana kot Lado\xc5\xa1ki tjulenj._NEWLINE_Od za\xc4\x8detka leta 1960 je Lado\xc5\xa1ko jezero postalo precej evtrofi\xc4\x8dno (visoko biolo\xc5\xa1ko produktivno, zaradi pretiranih hranil, predvsem du\xc5\xa1ika in fosforja)._NEWLINE_Naravni rezervat Nizhnesvirsky se nahaja ob obali jezera, severno od ustja reke Svir.\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nV srednjem veku je bilo jezero pomemben del trgovske poti od Varjagov do Grkov, z nordijskim trgom v Staraja Ladoga brani ustje Volkhova od 8. stoletja. V \xc4\x8dasu \xc5\xa1vedsko-novgorodske vojne je bilo obmo\xc4\x8dje med republiko Novgorod in \xc5\xa0vedsko, sporno. V zgodnjem 14. stoletju, sta bili na bregovih jezera ustanovljeni utrdbi Korela (Kexholm) in Ore\xc5\xa1ek (N\xc3\xb6teborg)._NEWLINE_Starodavno samostan Valaam je bil ustanovljen na otoku Valaam, najve\xc4\x8djem v Lado\xc5\xa1kem jezeru, zapu\xc5\xa1\xc4\x8den med 1611-1715, veli\xc4\x8dastno obnovljen v 18. stoletju in evakuiran na Finsko v \xc4\x8dasu Zimske vojne leta 1940. Leta 1989 se je samostanska dejavnost v Valaam nadaljevala. Drugi zgodovinski samostani v bli\xc5\xbeini so Konevets, ki le\xc5\xbei na otoku Konevets in samostan Alexander-Svirsky, ki ohranja lepe vzorce srednjeve\xc5\xa1ke moskovske arhitekture._NEWLINE_Med Ingrijsko vojno je bil del Lado\xc5\xa1ke obale zaseden od \xc5\xa0vedov. Leta 1617, je pogodba iz Stolbova, severno in zahodno obalo Rusija odstopila \xc5\xa0vedski. Leta 1721, po Veliki severni vojni, je bil ta del vrnjen Rusiji s Pogodbo v Nystadu. Kasneje, leta 1812-1940 se je jezero delilo med Finsko in Rusijo. V skladu s pogoji iz leta 1920 iz Tartu mirovne pogodbe, je bila militarizacija jezera strogo omejena. Toda tako sovjetska Rusija kot Finska sta imeli svoje ladje na jezeru. Po Zimski vojni (1939-40), v skladu z mirovno pogodbo iz Moskve, je Ladoga, prej deljena s Finsko, postalo notranja korlina Sovjetske zveze._NEWLINE_Med nadaljevanjem vojne (1941-44), so se ne le Finska in sovjetska, ampak tudi nem\xc5\xa1ka in italijanska plovila pojavljala na jezeru. V velikem obleganju Leningrada (1941-1944), je bilo Lado\xc5\xa1ko jezero, kot dostop do obleganega mesta, v sovjetskih rokah. Blago so vozili v Leningrad s tovornjaki po zimskih cestah po ledu ("Cesta \xc5\xbeivljenja") in z ladjo v poletnih mesecih. Po drugi svetovni vojni je Finska izgubila regijo Karelija in vsi finski dr\xc5\xbeavljani so bili evakuirani ter prepustili ozemlje. Ladoga je ponovno postala notranja Sovjetska kotlina. Severna obala, Lado\xc5\xa1ka Karelija z mestom Sortavala, je danes del Republike Karelija. Zahodna obala, Karelijska o\xc5\xbeina pa je postala del Leningrajske Oblasti._NEWLINE_Od leta 1996 se odvija na Lado\xc5\xa1kem jezeru vsakoletno tekmovanje za vozila 4x4 in terenska vozila, ki vozijo skozi ve\xc4\x8d kot 1200 kilometrov blata, mo\xc4\x8dvirja in barja, ki obdajajo jezero.'