b'\n_START_ARTICLE_\nAvgu\xc5\xa1tin Stegen\xc5\xa1ek\n_START_SECTION_\nOtro\xc5\xa1tvo, \xc5\xa1olska leta ter \xc5\xa1tudij teologije\n_START_PARAGRAPH_\nAvgu\xc5\xa1tin Stegen\xc5\xa1ek se je rodil v dru\xc5\xbeini ko\xc4\x8darja, kasneje mlinarja in tesarja Andreja Stegen\xc5\xa1ka.  O Stegen\xc5\xa1kovem otro\xc5\xa1tvu v Tev\xc4\x8dah nad La\xc5\xa1kim skorajda ni znanih virov. Star\xc5\xa1i so nadarjenega sina najprej poslali na gimnazijo v Celje (1887-1888), nato na dija\xc5\xa1ko semeni\xc5\xa1\xc4\x8de v Mariboru, kjer je leta 1895 maturiral z odliko. Vpisal se je na mariborsko bogoslovje ter bil 25. julija 1898 posve\xc4\x8den v duhovnika, nato pa za kratek \xc4\x8das name\xc5\xa1\xc4\x8den za kaplana in kateheta v Selnici ob Dravi . 15. februarja 1899 je kot semeni\xc5\xa1ki duhovnik vstopil v III. red sv. Fran\xc4\x8di\xc5\xa1ka.\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in znanstveno delo ter poklicno delovanje\n_START_PARAGRAPH_\nOktobra leta 1899 je na pobudo \xc5\xa1kofa Napotnika od\xc5\xa1el na \xc5\xa1tudij arheologije in umetnostne zgodovine v Rim. Na  kolegiju Tevtonik (Collegio Teutonico del Campo Santo) je \xc5\xa1tudiral pod mentorstvom Josepha Wilperta . V tem \xc4\x8dasu je objavljal znanstvene \xc4\x8dlanke v R\xc3\xb6mische Quartalschrift in Oriens Christianus . Pri\xc4\x8del je objavljati tudi v mariborskem bogoslovnem glasilu Voditelj v bogoslovnih vedah, ki ga je leta 1897 ustanovil \xc5\xa1kof Napotnik. V njem je objavil prva dva \xc4\x8dlanka o \xc5\xa1kofijskem muzeju ter o drugem kongresu kr\xc5\xa1\xc4\x8danskih arheologov v Rimu . Po vrnitvi v domovino leta 1902 je dobil mesto suplenta za cerkveno zgodovino in patrologijo na bogoslovnem u\xc4\x8ditelji\xc5\xa1\xc4\x8du, na katedri za cerkveno pravo. Poleg slu\xc5\xbebenih obveznosti  je opravljal tudi izpite na gra\xc5\xa1ki univerzi. Leta 1905 je na tamkaj\xc5\xa1nji filozofski fakulteti spisal svojo disertacijo z naslovom \xc5\xa0tudije o cerkvenem stenskem slikarstvu v Rimu in okolici od V. do VIII. stoletja. Ocenjevalca  sta bila profesorja Franc Winter in Jo\xc5\xbeef Strzygowski. Za doktorja filozofije je bil promoviran 19. decembra 1906 , kar mu je omogo\xc4\x8dilo, da je bil 1. novembra 1907 imenovan za rednega profesorja cerkvenega prava, cerkvene zgodovine, patrologije in cerkvene umetnosti na Visoki bogoslovni \xc5\xa1oli v Mariboru, na katedri za cerkveno pravo . Leta 1911 je v drugem semestru predaval Uvod k stari zavezi. _NEWLINE_Stegen\xc5\xa1ek velja za pionirja raziskovanja slovenske sakralne umetnosti in umetnostne zgodovine ter za za\xc4\x8detnika na\xc5\xa1e spomeni\xc5\xa1ke topografije. Zasnoval je na\xc4\x8drt za popis vseh cerkva lavantinske \xc5\xa1kofije, vendar sta iz\xc5\xa1li le topografiji Dekanija gornjegrajska (COBISS) (1905) in Konji\xc5\xa1ka dekanija (COBISS) (1909)._NEWLINE_Prvi je znanstveno preu\xc4\x8deval cerkvene spomenike lavantinske \xc5\xa1kofije, kot so: Jurklo\xc5\xa1ter, Ptujska Gora in \xc5\xbdi\xc4\x8dka Kartuzija._NEWLINE_Proti koncu 19. stoletja se je namre\xc4\x8d tudi v lavantinski \xc5\xa1kofiji uveljavil strokovni pristop do cerkvene umetnosti. To je bila doba \xc5\xa1kofa Mihaela Napotnika (1889-1922), je v spomenici ob \xc5\xa1kofovem srebrnem jubileju na kratko zapisal Stegen\xc5\xa1ek.  Napotnikovo posebno zanimanje je bila cerkvena umetnost, ki jo je nadziral, podpiral in pospe\xc5\xa1eval. Glede naro\xc4\x8dil novih umetnin je skrbel, da so bili upo\xc5\xa1tevani veljavni kanoni\xc4\x8dni predpisi, za njihovo izvr\xc5\xa1evanje pa je ustanovil posebne organizacije. Tako je leta 1869 imenoval komisijo za pregled novih orgel, ustanovil komisijo za oceno novih cerkveno-umetni\xc5\xa1kih del in komisijo za ohranjevanje starin. Te so bile sestavni del novoustanovljenega Spomeni\xc5\xa1kega sveta za lavantinsko \xc5\xa1kofijo.  Svet je imel podobne naloge kot tedanje ljubljansko Dru\xc5\xa1tvo za kr\xc5\xa1\xc4\x8dansko umetnost, v katerem je bil ena vodilnih osebnosti prav Avgu\xc5\xa1tin Stegen\xc5\xa1ek.  Tudi tam so si za nalogo zastavili ustanovitev \xc5\xa1kofijskega muzeja ter izdajanje lastne, ob\xc5\xa1irne in ilustrirane publikacije. _NEWLINE_Na pobudo \xc5\xa1kofa Napotnika je leta 1914 Stegen\xc5\xa1ek kot urednik izdal prvi in edini letnik Ljubitelja kr\xc5\xa1\xc4\x8danske umetnosti, katerega namen je bil predstavljati slovensko narodno-umetnostno bogastvo in spodbujati sodobno umetnost. To pionirsko delo je bilo prvo slovensko umetnostno glasilo. _NEWLINE_Avgu\xc5\xa1tin Stegen\xc5\xa1ek  je bil tudi arhivar in knji\xc5\xbeni\xc4\x8dar Zgodovinskega dru\xc5\xa1tva za slovensko \xc5\xa0tajersko, ustanovljenega leta 1903, ki je 1904 za\xc4\x8delo izdajati svoj \xc4\x8dasopis, v katerem je objavil \xc5\xa1tevilne prispevke. Le-te je objavljal tudi v periodiki: Kirchenschmuck, Mitteilungen der k.k. Zentralkommision in Zeitschrift f\xc3\xbcr \xc3\xb6stereichische Volkskunde. Funkcijo knji\xc5\xbeni\xc4\x8darja in arhivarja je opravljal do leta 1909 . _NEWLINE_Centralna komisija za varstvo spomenikov na Dunaju je Stegen\xc5\xa1ka kot strokovnjaka s podro\xc4\x8dja umetnostne zgodovine leta 1908 imenovala za \xc4\x8dastnega konservatorja na \xc5\xa0tajerskem, za okraje Bre\xc5\xbeice, Celje, Konjice in Slovenj Gradec._NEWLINE_Decembra 1918 je Filozofska fakulteta v Ljubljani Stegen\xc5\xa1ku ponudila mesto profesorja na katedri za umetnostno zgodovino, kar pa je zavrnil, saj se je \xc5\xbeelel posvetiti svetopisemskim \xc5\xa1tudijam. Kasneje se je sam ponudil za to profesorsko mesto, vendar je bilo le-to \xc5\xbee zasedeno. Poleg tega je v tem \xc4\x8dasu \xc5\xbee bolehal za hudo boleznijo - kostno jetiko. 10. marca 1919 so mu amputirali nogo, kar pa ni zavrlo napredovanja njegove bolezni. Umrl je na pragu velikih politi\xc4\x8dnih sprememb, 26. marca 1920 v Mariboru. Pokopan je na Pobre\xc5\xa1kem pokopali\xc5\xa1\xc4\x8du v Mariboru.\n_START_SECTION_\nKonji\xc5\xa1ka dekanija (izdana 1909, faksimilirana izdaja 2010)\n_START_PARAGRAPH_\nMonografija Konji\xc5\xa1ka dekanija prav gotovo velja za vrh znanstvenega dela dr. Avgu\xc5\xa1tina Stegen\xc5\xa1ka, ki jo je skupaj z Dekanijo gornjegrajsko izdal v posebni knji\xc5\xbeni zbirki Cerkveni spomeniki lavantinske \xc5\xa1kofije. _NEWLINE_V predgovoru h Konji\xc5\xa1ki dekaniji je Stegen\xc5\xa1ek poudaril: \xc2\xbbTa knjiga, kakor vse podobne, ima poleg znanstvenega namena \xc5\xa1e posebno nalogo - vzbuditi zanimanje za doma\xc4\x8de starine in umetnine, vzgajati \xc4\x8dut spo\xc5\xa1tovanja in veselja za nje.\xc2\xab Avgu\xc5\xa1tin Stegen\xc5\xa1ek je v Konji\xc5\xa1ki dekaniji uporabil svoje umetnostno-zgodovinsko znanje; delo temelji na arhivskem in terenskem delu in je opremljeno s \xc5\xa1tevilnimi lastnoro\xc4\x8dnimi tlorisi, skicami in fotografijami. Poleg sakralnih stavb in objektov zajema tudi profano arhitekturo na ozemlju takratnje Konji\xc5\xa1ke dekanije. Posebno mesto je avtor namenil kartuziji \xc5\xbdi\xc4\x8de, ki je v njegovem \xc4\x8dasu \xc5\xbee mo\xc4\x8dno propadala._NEWLINE_Podal je njen poglobljen monografski oris, hkrati pa kriti\xc4\x8dno opozoril na ma\xc4\x8dehovski odnos do spomenika velikega kulturnega pomena: \xc2\xbbStoletja so se trudila s to veliko stavbo, nekaj desetletij pa je bilo dovolj, da se je uni\xc4\x8dila\xc2\xab... _NEWLINE_Avgu\xc5\xa1tin Stegen\xc5\xa1ek je monografijo izdal v samozalo\xc5\xbebi. Blagoslov k izidu dela je napisal knezo\xc5\xa1kof dr. Mihael Napotnik, ki je izdajo tudi finan\xc4\x8dno podprl in jo priporo\xc4\x8dil v branje: \xc2\xbb\xc5\xbdelim, da si vsaka \xc5\xbeupnija moje \xc5\xa1kofije naro\xc4\x8di en izvod, da ga shrani v \xc5\xbeupnijskem arhivu\xc2\xab\xc2\xa0_NEWLINE_Stegen\xc5\xa1kova Konji\xc5\xa1ka dekanija poleg Dekanije gornjegrajske po ve\xc4\x8d kot sto letih \xc5\xa1e vedno velja za temeljno umetnostno-zgodovinsko literaturo na Slovenskem. \xc2\xbbObe knjigi sta \xc5\xa1e z dana\xc5\xa1njega zornega kota, stoletje po izidu, resni\xc4\x8dno imenitni deli, ki ju kasneje ni uspelo prese\xc4\x8di nobeno podobno delo na Slovenskem. _NEWLINE_Zaradi izjemnega Stegen\xc5\xa1kovega dela je na pobudo izdajateljic Ob\xc4\x8dine Slovenske Konjice, Nad\xc5\xbeupnije Slovenske Konjice in Dekanije Slovenske Konjice ter z veliko podporo konji\xc5\xa1kega \xc5\xbeupana, arhidiakona in dekana, ob stoprvi obletnici izida in ob devetdesetletnici avtorjeve smrti leta 2010 iz\xc5\xa1el faksimiliran ponatis (COBISS), katerega izdajo je moralno podprl tudi Nad\xc5\xa1kofijski ordinariat v Mariboru.'