b'\n_START_ARTICLE_\nLojze Hohkraut\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nHohktaut je delal v trboveljskem premogovniku. \xc5\xbde leta 1921 je postal \xc4\x8dlan SKOJa in 1925 \xc4\x8dlan KPJ. Sodeloval je v stavkovnih gibanjih, predvsem v znani trboveljski stavki leta 1923. Zaradi svoje revolucionarne dejavnosti je bil ve\xc4\x8dkrat brezposelen, zato je 1928 od\xc5\xa1el v tujino, kjer je sodeloval v tamkaj\xc5\xa1nih naprednih gibanjih in komunisti\xc4\x8dnih partijah Belgije, Francije in Nizozemske ter se 1931 vrnil. V Revirjih je sodeloval pri obnavljanju partijskih celic, zlasti SKOJa. Leta 1933 je bil med organizatorji demonstracij rudarskih \xc5\xbeensk proti bedi. Naslednje leto je od\xc5\xa1el na devetmese\xc4\x8dno sindikalno \xc5\xa1olanje v Sovjetsko zvezo in po vrnitvi kot \xc4\x8dlan Okrajnega komiteja KPJ za Revirje deloval med nezaposleno mladino. V no\xc4\x8di iz 17. na 18. april 1937 se je udele\xc5\xbeil ustanovnega kongresa KPS na \xc4\x8cebinah. Leta 1938 je kandidiral pri dr\xc5\xbeavnozborskih volitvah na opozicijski listi, katere nosilec je bil Franc Leskov\xc5\xa1ek. Na 3. konferenci KPS 1940 pa so ga izvolili za \xc4\x8dlana CK KPS. Leta 1941 je moral v ilegalo. Po okupaciji je bil vodja vojnega komiteja in med organizatorju NOB v Zasavju, komandir\xc2\xa0\xc2\xbbTrboveljske \xc4\x8dete\xc2\xab, in politi\xc4\x8dni komisar\xc2\xa0\xc2\xbbRevirske \xc4\x8dete\xc2\xab; od konca 1941 je bil sekretar litijskega okro\xc5\xbeja. Med pripravami na prehod II. grupe odredov \xc4\x8dez Savo na \xc5\xa0tajersko je pri zaselku Cvete\xc5\xbe padel v nem\xc5\xa1ko zasedo, bil ranjen in se nato sam ustrelil.'