b'\n_START_ARTICLE_\nEmilijan Cevc\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nEmilijan Cevc se je rodil v trgovski dru\xc5\xbeini v Kamniku. Ljudsko \xc5\xa1olo je obiskoval v rojstnem kraju, nato pa ga je pot zanesla v Novo mesto, kjer je kon\xc4\x8dal ni\xc5\xbejo gimnazijo. Vi\xc5\xa1jo gimnazijo je obiskoval v Ljubljani. Po maturi 1940 se je vpisal na oddelek za umetnostno zgodovino na Filozofski fakulteti v Ljubljani, kjer je 1946 diplomiral in prav tam 1952 tudi doktoriral.  V letih 1962\xe2\x88\x9263 se je \xc5\xa1tudijsko izpopolnjeval kot  \xc5\xa1tipendist ustanove A. von Humboldta v M\xc3\xbcnchnu. Od 1950 je delal na umetnostnozgodovinski sekciji Zgodovinskega in\xc5\xa1tituta SAZU (kasneje Umetnostnozgodovinski in\xc5\xa1titut Franceta Steleta (ZRC) SAZU v Ljubljani, od 1968 kot znanstveni svetnik in ga vodil 20 let kot upravnik (od ustanovitve samostojnega in\xc5\xa1tituta 1972 do 1992), nato pa kot predsednik znanstvenega sveta do smrti. Leta 1981 je postal dopisni, 1985 pa redni \xc4\x8dlan SAZU. Nekaj let je predaval umetnostno zgodovino na ljubljanski Akademiji za glasbo; s predavanji je ve\xc4\x8dkrat gostoval v razli\xc4\x8dnih sredi\xc5\xa1\xc4\x8dih tako doma kot tudi v tujini._NEWLINE_Cevc se je posebej posve\xc4\x8dal srednjeve\xc5\xa1ki umetnosti na Slovenskem, v prvi vrsti srednjeve\xc5\xa1kemu kiparstvu; raziskoval pa je tudi kiparstvo med gotiko in barokom. Vzporedno ga je pritegnilo slikarstvo 17. stoletja in pomen Valvasorjevega umetni\xc5\xa1kega kroga, poleg tega je spremljal sodobne umetnostne pojave in v samostojni publikaciji objavil ob\xc5\xa1iren pregled celotne slovenske umetnosti. Sodeloval je pri pripravljanju razli\xc4\x8dnih razstav v Ljubljani in drugod ter za kataloge pisal spremna besedila, posebej za slikarstvo 19. stoletja. Bil je med avtorji razstave Umetnost na jugoslovanskih tleh od prazgodovine do danes v Parizu in Sarajevu (1971). Ve\xc4\x8d kot 350 razprav je objavil v \xc5\xa1tevilnih strokovnih revijah in zbornikih, najve\xc4\x8d v Zborniku za umetnostno zgodovino, Lo\xc5\xa1kih razgledih in Kamni\xc5\xa1kem zborniku; pisal pa je tudi o etnografskih in arheolo\xc5\xa1kih vpra\xc5\xa1anjih. _NEWLINE_V svojem delu je razvil Stel\xc3\xa9tovo umetnostnogeografsko metodo in zlasti v besedilih o srednjeve\xc5\xa1kem kiparstvu opredelil regionalne lastnosti umetnosti na na\xc5\xa1ih tleh. pri svojem delu je izhajal iz \xc5\xa1ir\xc5\xa1ega, vsaj srednjeevropskega okvirja. Delal je tudi v Slovenskem umetnostnozgodovinskem dru\xc5\xa1tvu, kjer je bil odgovoren za izdajanje umetnostnozgodovinskih publikacij pri Slovenski matici v Ljubljani. Svoje raziskovalno delo je vselej povezoval s prizadevanji za ohranitev spomeni\xc5\xa1ke dedi\xc5\xa1\xc4\x8dine. Med vidnimi uspehi te vrste je zbirka gotske plastike v ljubljanski Narodni galeriji. Zadnja leta pa se je posvetil snovanju muzeja cerkvene umetnosti v Sti\xc4\x8dni._NEWLINE_V mladih letih se je uveljavil tudi kot pripovednik. Napisal je ve\xc4\x8d \xc4\x8drtic in povesti, med njimi so zbudile pozornost poeti\xc4\x8dne \xc4\x8drtice v knjigi Preproste stvari (COBISS)\n_START_SECTION_\nPriznanja\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1982 je prejel Nagrado Sklada Borisa Kidri\xc4\x8da za delo Kiparstvo na Slovenskem med gotiko in barokom._NEWLINE_Leta 1984 je na Dunaju prejel mednarodno Herderjevo nagrado, leta 1990 je postal \xc4\x8dastni ob\xc4\x8dan Kamnika, leta 1997 je prejel Steletovo nagrado Slovenskega konservatorskega dru\xc5\xa1tva in leta 2001 nagrado Izidorja Cankarja, ki jo podeljuje Slovensko umetnostnozgodovinsko dru\xc5\xa1tvo.'