b'\n_START_ARTICLE_\nEurypterida\n_START_SECTION_\nTelesna zgradba\n_START_PARAGRAPH_\nTipi\xc4\x8dni eurypterid je imel velik, plo\xc5\xa1\xc4\x8dat, polkro\xc5\xbeni dorzalni (zgornji) oklep (carapace), ki mu je sledil sklepni del in na koncu za\xc5\xa1iljen, gibljiv rep, ki se je pri ve\xc4\x8dini kon\xc4\x8dal z bodico (Pterygotus, ki je sicer imel ve\xc4\x8dji plo\xc5\xa1\xc4\x8dat rep z najverjetneje manj\xc5\xa1o bodico). Za glavo eurypteridov je bilo dvanajst telesnih segmentov. Ti segmenti so tvotili dorzalno in ventralno plo\xc5\xa1\xc4\x8do. Rep, ki je bil pri ve\xc4\x8dini primerkov z bodico, je bil mogo\xc4\x8de uporabljan za vbrizgavanje strupa (kot pri modernih \xc5\xa1korpijonih), \xc4\x8deprav doslej ni dokaza, da bi bili eurypteridi strupeni. Ve\xc4\x8dina eurypteridov je imela "vesla" do konca in preko dorzalnega oklepa, s katerimi so se poganjali skozi vod. Podred Stylonurina je imel 4 pare no\xc5\xbeic za hojo namesto vesel. Mogo\xc4\x8de so bile uporabljane tudi za kopanje ali za oboje. Spredaj je imel \xc5\xa1e dvoje kle\xc5\xa1\xc4\x8d, podobno kot moderni raki. Druga podobnost med pradavnimi in sedanjimi \xc4\x8dlenono\xc5\xbeci pa so par sestavljenih o\xc4\x8di in par manj\xc5\xa1ih o\xc4\x8di med ve\xc4\x8djima o\xc4\x8dema._NEWLINE_Veliko eurypteridov je imela velike noge, ki so jim omogo\xc4\x8dale plazenje preko morskega dna. Nekateri primerki so morda bili dvo\xc5\xbeivke, prebivajo\xc4\x8d na kopnem vsaj del svojega \xc5\xbeivljenjskga cikla in kot take zmo\xc5\xbene dihanja v vodi in na kopnem. Predatorski \xc4\x8dlenono\xc5\xbeec, \xc4\x8digar sledovi so najdeni v kambrijskih sedimentih pred 510 mio leti in je med prvimi dokazi o \xc5\xbeivalih na kopnem._NEWLINE_Med najve\xc4\x8djimi eurypteridi so \'hibbertopteroidi\', poimenovani po britanskem palaeontologu dr. Samuel Hibbertu, ki je opisal Hibbertopterus scouleri leta 1836. Fosilne sledove, ki so jih pred kratkim identificirali na \xc5\xa0kotskem, je napravil 1,6 m dolgi Hibbertopterus. Najve\xc4\x8dji dobro opisani rod morskih \xc5\xa1korpijonov je bil Pterygotus, \xc4\x8dlenono\xc5\xbeec, velikosti krokodila. Fosili Pterygotusa so relativno pogosti, \xc4\x8deravno so popolni fosili redki. Z dobrima dvema metroma dol\xc5\xbeine so bili do nedavnega najve\xc4\x8dji najdeni fosilni \xc4\x8dlenono\xc5\xbeci. Fosili so bili najdeni povsod, razen na ozemlju Antarktike. Arthropleura je bil podobne dol\xc5\xbeine. Leta 2007 so na\xc5\xa1li 46\xc2\xa0cm dolge \xc5\xa1\xc4\x8dipalke, pripadajo\xc4\x8d Jaekelopterus rhenaniae (primerke so na\xc5\xa1li in opisali \xc5\xbee leta 1914). Po prera\xc4\x8dunu se je izkazalo, da je bil 2,5 m dolg, kar ga je naredilo za najve\xc4\x8djega \xc4\x8dlenono\xc5\xbeca vseh \xc4\x8dasov.\n_START_SECTION_\nPovezava z dugimi skupinami\n_START_PARAGRAPH_\nEurypteridi so bili tradicionalno smatrani kot bli\xc5\xbenji sorodniki ostvarjev. Nadaljnje \xc5\xa1tudije so uvrstile eurypteride bli\xc5\xbee pajkovcem. Ravno tako je prevladovalo mnenje, da so blizu \xc5\xa1korpijonom zaradi podobnosti. Ta hipoteza je botrovala imenu morski \xc5\xa1korpijon. Zadnji povzetek povezav med pajkovci in njihovimi sorodniki je podal Eurypterida, Xiphosura in Arachnida (pajkovci) kot tri ve\xc4\x8dje skupine.'