b'\n_START_ARTICLE_\nMezon\n_START_PARAGRAPH_\nMez\xc3\xb3n (iz gr\xc5\xa1ke besede \xce\xbc\xce\xb5\xcf\x83\xce\xbf\xcf\x82: mesos, kar pomeni vmesni) je nestabilen podatomski delec, ki je sestavljen iz kvarka in antikvarka (ki pa ni nujno antidelec prisotnega kvarka). Ker ga sestavljajo kvarki, spada med hadrone, ki imajo celo\xc5\xa1tevil\xc4\x8dni spin. Druga skupina hadronov so barioni. Barioni pa so sestavljeni iz treh kvarkov.\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nObstoj mezonov je predvideval \xc5\xbee japonski fizik Hideki Jukava (1907 \xe2\x80\x93 1981) v letu 1934. Za napoved obstoja novega delca je dobil Nobelovo nagrado za fiziko leta 1949. Predvideval je, da atomska jedra ne bi bila obstojna, \xc4\x8de jim neka sila ne bi prepre\xc4\x8devala njihovega razpada. Predvideval je, da v jedru med sestavnimi deli obstoja jedrska sila, ki omogo\xc4\x8da, da deli jedra ostanejo skupaj. \xc4\x8ce te sile ne bi bilo, bi se jedro zaradi odbojnih sil med protoni razletelo. Ker je predvideval, da je masa mezonov nekje med maso elektronov in protonov, jim je dal ima mezoni (vmesni). Najprej je nove delce imenoval mezotroni, pozneje pa so na pobudo nem\xc5\xa1kega fizika Wernerja Karla Heisenberga (1901 \xe2\x80\x93 1976) delce pri\xc4\x8deli imenovati mezoni. Prvotno so mislili, da so mezoni nosilci sile med protoni in nevtroni. Mezoni niso kazali mo\xc4\x8dne interakcije z delci v jedru._NEWLINE_Prvi odkriti mezon je bil pion (mezon \xcf\x80), ki ga je opazil angle\xc5\xa1ki fizik Cecil Frank Powell (1903 - 1969) leta 1947 v kozmi\xc4\x8dnih \xc5\xbearkih. V naslednjih letih so odkrili \xc5\xa1e veliko vrst mezonov (preko 200 )'