b'\n_START_ARTICLE_\nNikefor Brijenij\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nNikeforov o\xc4\x8de (ali stari o\xc4\x8de z istim imenom) je bil guverner teme Dra\xc4\x8d in se je uprl \xc5\xa1ibkemu cesarju Mihaelu VII. Dukasu, vendar ge je bodo\xc4\x8di cesar Aleksej I. Komnen porazil in oslepil. Njegovemu sinu Nikeforu Brijeniju, ki je slovel po znanju, lepoti in privla\xc4\x8dnosti, je bil Aleksej kljub temu naklonjen, zato ga je poro\xc4\x8dil s svojo h\xc4\x8derko Ano Komneno in mu podelil \xc4\x8dastna naslova kaisar in panhipersebastos. _NEWLINE_Brijenij je med prvo kri\xc5\xbearsko vojno leta 1097 uspe\xc5\xa1no branil obzidje Bizanca pred napadi Godfreja Bujonskega. Kasneje je vodil mirovna pogajanja med Aleksejem in knezom Bohemondom I. Antio\xc5\xa1kim, ki so leta 1108 pripeljala do podpisa Devolske mirovne pogodbe. Leta 1116 je igral pomembno vlogo pri porazu Malik \xc5\xa0aha, seld\xc5\xbeu\xc5\xa1kega sultana R\xc3\xbcma. _NEWLINE_Po Aleksejevi smrti ni \xc5\xbeelel sodelovati v zaroti, ki sta jo kovali njegova ta\xc5\xa1\xc4\x8da Irena Dukas in soproga Ana Komnena proti Aleksejevemu sinu cesarju Ivanu II. Komnenu, v kateri naj bi po odstavitvi cesarja on zasedel cesarski prestol. Soproga je njegovo zavrnitev pripisala strahopetnosti, iz njegovih del pa je razvidno, da je imel upor proti zakonitemu dedi\xc4\x8du krone za zlo\xc4\x8dinsko dejanje in zato v njem ni \xc5\xbeelel sodelovati. O\xc4\x8ditamu mu lahko samo to, da ni \xc5\xbee na samem za\xc4\x8detku zarote prepre\xc4\x8dil. _NEWLINE_Z novim cesarjem Ivanom II. je bil v prijateljskih odnosih. Leta 1137 ga je spremljal na voja\xc5\xa1kem pohodu v Sirijo. Zaradi bolezni se je moral s pohoda vrniti v Bizanc, kjer je \xc5\xa1e istega leta umrl.\n_START_SECTION_\nKnji\xc5\xbena dela\n_START_PARAGRAPH_\nNa predlog svoje ta\xc5\xa1\xc4\x8de Irene Dukas je Nikefor Brijenij napisal zgodovino ("Gradivo za zgodovino") obdobja od leta 1057 do 1081 - od zmage Izaka I. Komnena nad Mihaelom VI. do padca cesarja Nikefora III. Botanijata, ko je na prestol pri\xc5\xa1el Aleksej I. Komnen. Delo je bolj podobno dru\xc5\xbeinski kroniki kot zgodovini, ker v njem predvsem poveli\xc4\x8duje dru\xc5\xbeino Komnenov. Del uvoda je verjetno pripisan kasneje._NEWLINE_Del informacij je dobil od starej\xc5\xa1ih sodobnikov, na primer od svojega tasta, in iz spisov Mihaela Pselosa, Ivana Skilicesa in Mihaela Atelejatesa. _NEWLINE_Kot bi lahko pri\xc4\x8dakovali, je zaradi tesnih stikov s cesarsko dru\xc5\xbeino njegovo gledanje zelo osebno, na drugi strani pa je imel zaradi tega dostop do virov informacij. Pri pisanju se je dokaj uspe\xc5\xa1no zgledoval po Ksenofonu. Izogibal se je preob\xc5\xa1irni uporabi prispodob in metafor, zato je njegov slog jedrnat in preprost._NEWLINE_"Gradivo za zgodovino" je po njegovi smrti uporabila njegova soproga Ana Komnena za pisanje svoje Aleksijade.'