b'\n_START_ARTICLE_\nAnorganska spojina\n_START_PARAGRAPH_\nAnorganske spojine so po eni definiciji spojine, ki ne vsebujejo ogljika, z izjemo karbonatov in karbidov. Tradicionalno so mednje pri\xc5\xa1tevali spojine ne\xc5\xbeivalskega izvora. Podobno so organske spojine opredeljevali kot spojine biolo\xc5\xa1kega izvora. V prej\xc5\xa1njem stoletju je razdelitev na organske in anorganske spojine izgubljala znanstveni pomen, predvsem zato, ker ve\xc4\x8dino spojin dandanes pridobivamo sinteznega in ne iz naravnih virov. Mednarodna zveza za \xc4\x8disto in uporabno kemijo (IUPAC) ne deli spojin na organske in anorganske, tradicionalno pa podro\xc4\x8dju znanosti, ki preu\xc4\x8duje anorganske spojine, \xc5\xa1e vedno pravimo anorganska kemija.\n_START_SECTION_\nNovej\xc5\xa1a uporaba\n_START_PARAGRAPH_\nZa anorganske spojine lahko opredelimo tiste, ki niso organske; organske spojine vsebujejo ogljikove vezi, pri \xc4\x8demer je vsaj en ogljikov atom kovalentno vezan na atom druge vrste (praviloma vodik, kisik ali du\xc5\xa1ik). Vendar se nekatere ogljik vsebujo\xc4\x8de spojine tradicionalno pri\xc5\xa1tevajo med anorganske.\n_START_SECTION_\nAnorganske spojine z ogljikom\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xa0tevilne ogljik vsebujo\xc4\x8de spojine se opredeljujejo kot anorganske, na primer: ogljikov monoksid, ogljikov dioksid, karbonati, cianidi, cianati, karbidi, tiocianati.'