b'\n_START_ARTICLE_\nBitka pri Novari (1849)\n_START_SECTION_\nOzadje\n_START_PARAGRAPH_\nPremirje med Avstrijskim cesarstvom in Sardinijo sklenjeno 1848 je trajalo nekaj manj kot sedem mesecev. Sardinski kralj Karel Albert je 12. marca 1849 preklical premirje in znova napovedal vojno. Avstrijska vojska je hitro prevzela pobudo v Lombardiji in zavzela trdjavo Mortaro.\n_START_SECTION_\nBitka\n_START_PARAGRAPH_\nZasedba Mortare je  pripeljala do bitke med avstrijsko in sardinsko vojsko pri Novari, 28 milj (45\xc2\xa0km), zahodno od Milana. Avstrijska stran je imela manj vojakov, vendar so bili ti veliko bolje organizirani in disciplinirani kot sardinski. V bitki je sodelovalo 70,000 avstrijskih vojakov proti 85,000 sardinskim vojakov. Radetzky je spet zadal te\xc5\xbeak poraz nasprotniku, podobno kot pred letom dni pri Custozzi. Piemont (Sardinija) se je nadejal tudi  podpore od manj\xc5\xa1ih italijanskih dr\xc5\xbeav, ki pa je ni dobil._NEWLINE_Piemontska vojska se je bila prisiljena umakniti vse do Borgomanera, ob vzno\xc5\xbeju Alp. Avstrijska vojska pa je zasedla  Novaro, Vercelli in Trino, in si odprla prosto pot do Torina, prestolnice Piemonta. V tem \xc4\x8dasu je general Julius Haynau krvavo zadu\xc5\xa1il upor, ki je izbruhnil v Bresciji.\n_START_SECTION_\nPosledice\n_START_PARAGRAPH_\nKarel Albert je bil zaradi poraza v bitki prisiljen odstopiti v korist svojega sina Viktorja Emanuela, ki je kasneje postal prvi kralj zdru\xc5\xbeene Italije. Karel Albert pa je od\xc5\xa1el v izganstvo na Portugalsko, kjer je \xc5\xa1e isto leto umrl. General Girolamo Ramorino je bil zaradi obto\xc5\xbeb, da v bitki ni upo\xc5\xa1teval ukazov, obsojen na smrt. Piemont je bil prisiljen podpisati mirovni sporazum, ki je bil podpisan 9. avgusta 1849. V njem se je Piemont zavezal, da bo pla\xc4\x8dal 65 000 000 frankov vojne od\xc5\xa1kodnine.'