b'\n_START_ARTICLE_\nTiran\n_START_PARAGRAPH_\nTiran (gr\xc5\xa1ko \xcf\x84\xcf\x8d\xcf\x81\xce\xb1\xce\xbd\xce\xbd\xce\xbf\xcf\x82, t\xc3\xbdrannos) v sodobni razli\xc4\x8dici pomeni absolutni vladar, neomejen z zakonom ali statutom, ali tisti, ki si je prilastil legitimno neodvisnost. Pogosto ga opisujejo kot kruto osebo, tiran brani svoj polo\xc5\xbeaj z zatiralskimi sredstvi, \xc5\xbeeli nadzorovati skoraj vse v dr\xc5\xbeavi.  Izvirni gr\xc5\xa1ki izraz pomeni avtoritarnega vladarja ne glede na zna\xc4\x8daj , pri \xc4\x8demer v arhai\xc4\x8dnem in zgodnjih klasi\xc4\x8dnih obdobjih nima slab\xc5\xa1alnega pomena. Za Platona, gr\xc5\xa1kega filozofa, je bila beseda zelo negativna in zaradi odlo\xc4\x8dilnega vpliva filozofije na politiko se je njen negativni pomen \xc5\xa1e pove\xc4\x8dal v helenisti\xc4\x8dnem obdobju._NEWLINE_Platon in Aristotel sta opredelila tirana kot "\xc4\x8dloveka, ki vlada brez zakona in uporablja skrajne in krute na\xc4\x8dine, usmerjene proti svojim in tudi drugim ljudem".  Nadalje je v L\'Encyclop\xc3\xa9die opredeljen kot uzurpator neomejene oblasti, ljudje postanejo  \xc5\xbertve njegovih strasti in nepravi\xc4\x8dnih \xc5\xbeelja, ki nadomestijo zakone.  V 7. in 6. stoletju pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem je bila tiranija pogosto obravnavana kot vmesna stopnja med ozko oligarhijo in bolj demokrati\xc4\x8dno obliko politi\xc4\x8dnega sistema, vendar pa je v poznem 5. in 4. stoletju pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem nastala nova vrsta tirana, voja\xc5\xa1ki diktator, \xc5\xa1e posebej na Siciliji.\n_START_SECTION_\nEtimologija\n_START_PARAGRAPH_\nBeseda tiran je prevzeta po nem. besedi Tyrann  iz lat. tyrannus, kar je izposojeno iz gr. t\xc3\xbdrannos v enakem pomenu. Gr\xc5\xa1ka beseda je domnevno izposojena iz nekega egejskega ali maloazijskega predanti\xc4\x8dnega jezika, vendar predloga ni znana (Kl, 746, Fr II, 947).\n_START_SECTION_\nZgodovinske oblike\n_START_PARAGRAPH_\nV stari Gr\xc4\x8diji so bili tirani vplivni prera\xc4\x8dunljivci, ki so pri\xc5\xa1li na oblast z zagotavljanjem podpore razli\xc4\x8dnih frakcij deme. Beseda t\xc3\xbdrannos ni imela slabega pomena; preprosto je pomenila vsakogar, dobrega ali slabega, ki je imel izvr\xc5\xa1ilno oblast v polisu na neobi\xc4\x8dajen na\xc4\x8din. Tirana so podpirali rasto\xc4\x8di srednji razred in kmetje, ki niso imeli zemlje ali so dolgovali bogatim lastnikom zemlji\xc5\xa1\xc4\x8d. Res je, da niso imeli nobene zakonske pravice za odlo\xc4\x8danje, vendar so jim ljudje dali prednost pred kralji in aristokracijo._NEWLINE_Gr\xc5\xa1ki tirani so ostali na oblasti s pomo\xc4\x8djo pla\xc4\x8danih vojakov iz dr\xc5\xbeav zunaj svoje mestne dr\xc5\xbeave. Za navidezno tiranijo je Tales zapisal, da je \xc4\x8dudna stvar videti "postaranega tirana", kar je pomenilo, da tirani niso imeli dolgo javne podpore.\n_START_SECTION_\nAnti\xc4\x8dni Korint\n_START_PARAGRAPH_\nV Anti\xc4\x8dnem Korintu je raslo bogastvo iz kolonialnih podjetij, obzorja so se \xc5\xa1irila z izvozom vina in olja ter skupaj z novimi izku\xc5\xa1njami iz vzhodnega Sredozemlja pla\xc4\x8dancev hoplitov, ki so bili tam zaposleni, tako se je ustvarilo novo okolje. Razmere so bile prave za Kipsla, ki je strmoglavil aristokratsko mo\xc4\x8d prevladujo\xc4\x8dega, vendar nepriljubljenega klana Bakhiadijev. \xc4\x8clani klana so bili ubiti, usmr\xc4\x8deni, izrinjeni ali izgnani leta 657 pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem. Korint je pod njegovo vladavino gospodarsko cvetel in Kipslu je uspelo vladati brez telesnega stra\xc5\xbearja. Ko je nato zapustil svoj polo\xc5\xbeaj svojemu sinu Periandru, se je tiranija pokazala za manj varno, saj je Periander potreboval spremstvo pla\xc4\x8dancev in zvestih vojakov._NEWLINE_Kljub temu pa se je pod Kipslom in Periandrom Korint raz\xc5\xa1iril in poostril svoj nadzor nad kolonijami, izvoz korintske keramike je cvetel. Toda tiranom je redko uspelo vzpostaviti nemoteno nasledstvo. Periandrov naslednik je bil manj sre\xc4\x8den in je bil izgnan. Pozneje so Korintu vladali razo\xc4\x8darani oligarhi. Na koncu ga je zasen\xc4\x8dila usoda vzpenjajo\xc4\x8dih se Aten in \xc5\xa0parte.\n_START_SECTION_\nAtene\n_START_PARAGRAPH_\nV Atenah so prebivalci najprej imenovali za tirana Pejzistrata (sorodnik Solona, atenskega zakonodajalca), ki mu je leta 546 pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem po dveh neuspe\xc5\xa1nih poskusih uspelo, da je postal tiran. Podprli so ga kmetje in posestniki, ki so bili razvojno uspe\xc5\xa1ni zaradi ve\xc4\x8djega izvoza olj\xc4\x8dnega olja, pa tudi njegovi privr\xc5\xbeenci iz Maratona, in tako mu je uspelo obdr\xc5\xbeati avtoritarno oblast. Z velikopoteznim programom javnih del, ki so vklju\xc4\x8devala spodbujanje dr\xc5\xbeavnega kulta Atene, spodbujanjem prirejanja festivalov, panatenajskih iger, na katerih so bile nagrade posode olj\xc4\x8dnega olja, in podporo Dionizijevega festivala (ki je prispeval k razvoju atenske dramatike) je Pejzistratu uspelo ohraniti priljubljenost._NEWLINE_Sledili so mu njegovi sinovi in z nadaljnjo rastjo atenske demokracije je beseda tiran dobila svoj znani negativni pomen. Umor Pejzistratovega sina, tirana Hiparha, ki sta ga usmrtila Aristogejton in Harmodij v Atenah leta 514 pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem, je zaznamoval za\xc4\x8detek tako imenovanega "kulta morilcev tiranov". Za to kultno gibanje je zna\xc4\x8dilno preziranje tiranije. Kljub finan\xc4\x8dni pomo\xc4\x8di iz Perzije so bili leta 510 Pejzistratidi izgnani na podlagi spletk, izgnanstva in \xc5\xa1partanskega oro\xc5\xbeja. Antitiranski odnos je postal \xc5\xa1e posebej raz\xc5\xa1irjen v Atenah po letu 508 pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem, ko je Klejsten prenovil politi\xc4\x8dni sistem, tako da je bil podoben neposredni demokraciji._NEWLINE_Trideset tiranov (gr\xc5\xa1ko \xce\xbf\xe1\xbc\xb1 \xcf\x84\xcf\x81\xce\xb9\xce\xac\xce\xba\xce\xbf\xce\xbd\xcf\x84\xce\xb1 \xcf\x84\xcf\x8d\xcf\x81\xce\xb1\xce\xbd\xce\xbd\xce\xbf\xce\xb9) je ime za lakonofilsko oligarhijsko skupino, ki je pri\xc5\xa1la na oblast v anti\xc4\x8dnih Atenah po porazu v pelopone\xc5\xa1ki vojni leta 404 pr. n. \xc5\xa1t., ki so jih \xc5\xa0partanci dolo\xc4\x8dili pora\xc5\xbeeni Atiki leta 404 pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem. Niso bili tirani v obi\xc4\x8dajnem pomenu besede, ampak so veljali za oligarhijo.\n_START_SECTION_\nAjzimnet\n_START_PARAGRAPH_\nAjzimnet (gr\xc5\xa1ko \xce\xb1\xe1\xbc\xb0\xcf\x83\xcf\x85\xce\xbc\xce\xbd\xce\xae\xcf\x84\xce\xb7\xcf\x82 od \xce\xb1\xe1\xbc\xb6\xcf\x83\xce\xb1, ajza, za \'samo del\', torej \'oseba, ki daje vsakomur samo del\') je imel podoben obseg mo\xc4\x8di kot tiran, kot na primer Pitak iz Mitilene (okoli 640\xe2\x80\x93568 pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem), ki ga je izvolila mestna dr\xc5\xbeava v krizi do smrti ali za dolo\xc4\x8deno obdobje  \xe2\x80\x93 edina razlika je, da so bili ajzimneti ustavni uradniki in so primerljivi z rimskim diktatorjem. Sodniki v nekaterih mestnih dr\xc5\xbeavicah so bili tudi ajzimneti.\n_START_SECTION_\nArhai\xc4\x8dni tirani\n_START_PARAGRAPH_\nRazcvet tiranov v arhai\xc4\x8dnem obdobju se je za\xc4\x8del v zgodnjem 6. stoletju pr. n. \xc5\xa1t., ko je Klejsten vladal v Sikionu na Peloponezu in Polikrat na Samosu. V tem \xc4\x8dasu so v egejskem svetu upori strmoglavili \xc5\xa1tevilne vlade. Hilon, ambiciozen in sposoben efor (naslov za visokega dr\xc5\xbeavnega uradnika v anti\xc4\x8dni \xc5\xa0parti) \xc5\xa0parte, je zgradil mo\xc4\x8dno zavezni\xc5\xa1tvo med sosednjimi dr\xc5\xbeavami in ustvaril skupino, ki si je prizadevala nasprotovati nepriljubljeni tiranski oblasti. S posredovanjem proti tiranu v Sikionu, Korintu in Atenah je \xc5\xa0parta prevzela vodstvo pred perzijskimi vpadi. Takrat je Perzija prvi\xc4\x8d posegla v Gr\xc4\x8dijo in veliko tiranov je iskalo pri njih pomo\xc4\x8d proti silam, ki so si prizadevale za njihovo odstranitev.\n_START_SECTION_\nPopulizem\n_START_PARAGRAPH_\nGr\xc5\xa1ka tiranija je v glavnem zrasla iz razrednega boja proti aristokraciji ali proti duhovnikom/kraljem, ko sta arhai\xc4\x8dna tradicija in mitologija predvidevali dednost in/ali tradicionalne pravice vladanja. Priljubljeni dr\xc5\xbeavni udari so obi\xc4\x8dajno name\xc5\xa1\xc4\x8dali tirane, ki so pogosto postali ali ostali priljubljeni vladarji, vsaj na za\xc4\x8detku svoje vladavine. Na primer v ljudski domi\xc5\xa1ljiji je ostala epizoda o Pejzistratu \xe2\x80\x93 v zvezi s (psevdonimom) Aristotelom, verjetno je izmi\xc5\xa1ljena \xe2\x80\x93, da je bil kmet opro\xc5\xa1\xc4\x8den obdav\xc4\x8ditve, \xc4\x8de je bila njegova zemlja nerodovitna._NEWLINE_Pejzistratova sinova Hipias in Hiparh po drugi strani pa nista bila tako sposobna voditelja in ko sta nezadovoljna aristokrata Harmodij in Aristogejton ubila Hiparha, je Hipiasova vladavina hitro postala zatiralska, zaradi \xc4\x8desar so 510 pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem Pejzistratove potomce izgnali, od takrat so prebivali v Perzepolisu kot gosti pri perzijskem \xc5\xa1ahu.\n_START_SECTION_\nSicilski tirani\n_START_PARAGRAPH_\nTirani na Siciliji so nastali zaradi podobnih vzrokov, a tukaj je gro\xc5\xbenja napada Karta\xc5\xbeanov podalj\xc5\xa1ala tiranijo, vzpon voja\xc5\xa1kih voditeljev, povezanih z ljudmi, je bil la\xc5\xbeji. Sicilijanski tirani, kot so Gelon, Hieron I., Hieron II., Dionizij I., Dionizij II. in Agatokles so imeli razko\xc5\xa1ne dvore in postali zavetniki kulture.\n_START_SECTION_\nRimski tirani\n_START_PARAGRAPH_\nRimski zgodovinarji, kot so Svetonij, Tacit, Plutarh in Jo\xc5\xbeef Flavij, so pogosto govorili o "tiraniji" v nasprotju s "svobodo". Tiranija je bila povezana z imperialno vladavino in tistimi vladarji, ki so si prilastili preve\xc4\x8d avtoritete rimskega senata. Tisti, ki so bili zagovorniki "svobode", so bili ve\xc4\x8dinoma za republiko in senat. O Juliju Cezarju in njegovih morilcih je Svetonij napisal:_NEWLINE_"Spletke, ki so jih prej zasnovali posamezniki, pogosto skupine dveh ali treh, so se zdru\xc5\xbeile v splo\xc5\xa1no zaroto, saj tudi prebivalci niso bili ve\xc4\x8d zadovoljni z razmerami, so prerasle v tajen in odkrit upor proti njegovi tiraniji in podprle zagovornike svobode." _NEWLINE_Niccol\xc3\xb2 Machiavelli, ki je v svojih Razpravah (Discorsi, 1523) gradil na opoziciji, je menil, da je vladanje ene osebe (kar se na splo\xc5\xa1no nana\xc5\xa1a na princa) "tiranija" ne glede na legitimnost te vladavine. Prav tako opredeljuje svobodo z republikanskimi re\xc5\xbeimi; ali naj bi vklju\xc4\x8devalo tako imenovane "okronane republike" (kot so sodobne ustavne monarhije), je nekoliko nejasno iz besedila.\n_START_SECTION_\nV umetnosti\n_START_PARAGRAPH_\nGrki in tudi rimski republikanci so postali zelo oprezni do ljudi, ki so \xc5\xbeeleli izvesti udar. Shakespeare prikazuje boj protitiranskega Rimljana Marka Junija Bruta v svoji drami Julij Cezar.\n_START_SECTION_\nRazsvetljenstvo\n_START_PARAGRAPH_\nV razsvetljenstvu so misleci uporabili besedo tiranija za sistem upravljanja, ki se je razvil z aristokracijo in monarhijo. Natan\xc4\x8dneje, John Locke kot del svojega argumenta proti bo\xc5\xbeanskemu pravu kraljev v svoji knjigi Two Treatises of Government (Dve razpravi o vladanju, 1689) pravi takole: "Tiranija je izvajanje pooblastil, ki presegajo pravice, do \xc4\x8desar ni nih\xc4\x8de upravi\xc4\x8den, in to z uporabo mo\xc4\x8di, ki jo ima v svojih rokah, ne v korist tistih, ki so pod njim, ampak v svojo lastno korist." Lockejev koncept tiranije je vplival na pisce naslednjih generacij, ki so razvili koncept tiranije kot protiute\xc5\xbe ideje \xc4\x8dlovekovih pravic in demokracije. Thomas Jefferson se sklicuje na tiranijo kralja Jurija III. v deklaraciji o neodvisnosti, koncept je bil izpopolnjen pri francoskih kraljih, tiranih v obdobju jakobinske diktature in Napoleona I. med francosko revolucijo in v nadaljnjih dr\xc5\xbeavnih ureditvah.'