b'\n_START_ARTICLE_\nRudolf Valdec\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nRudolf Valdec je kon\xc4\x8dal Obrtni\xc5\xa1ko \xc5\xa1olo v Zagrebu leta 1899, leta 1890 nadaljuje \xc5\xa1tudij kiparstva na Dunaju na Kunstgewerbeschule pri A. K\xc3\xbchneju, od leta 1891 do 1894 na akademiji v M\xc3\xbcnchnu pri S. Eberleju, ter pozneje med letoma 1894 in 1895 na akademiji na Dunaju. Zaradi \xc5\xa1tudija je kraj\xc5\xa1a obdobja pre\xc5\xbeivel v Italiji, Rusiji, Nem\xc4\x8diji in Franciji. Leta 1895 dobi v Zagrebu lastni atelje, kamor se preseli in tam deluje do svoje smrti leta 1829. V tem \xc4\x8dasu (1908 do 1929) je tudi u\xc4\x8ditelj in profesor na Umetni\xc5\xa1ki akademiji v Zagrebu. Med njegove najbolj znane u\xc4\x8dence spadajo hrva\xc5\xa1ki kipar Joza Turkalj (1890-1943) ter slovenska kiparja Boris Kalin in France Gor\xc5\xa1e. Od leta 1919 je dopisni, in od leta 1924 redni \xc4\x8dlan JAZU.\n_START_SECTION_\nDela\n_START_PARAGRAPH_\nMed \xc5\xa1tudijem na Dunaju ter v zadnjem desetletju XIX. stoletja pod vplivom mlaj\xc5\xa1ih dunajskih seceonistov izdela ve\xc4\x8d reljefov, slikovito tretiranih in z narativnimi prikazi alegorijskega \xc5\xbeivljenja (Memento mori; Magdalena; Ljubezen, sestra smrti). Pomanjkanje ob\xc4\x8dutka za polno kiparsko formo, nagnjenost k slikoviti obdelavi materiala, simboliki in uporabi secesionisti\xc4\x8dnih elementov se lahko razume kot vpliv slikarja Bele \xc4\x8ciko\xc5\xa1a Sesije (1864-1931) na njegovo delo, kar se vidi tudi na njegovih delih (epitaf \xc5\xa1kofu Josipu Juraju Strossmayerju v Djakovu leta 1908, epitaf \xc5\xa1kofu Juraju Dobrili v Pazinu leta 1911, nagrobni spomenik dru\xc5\xbeini Tomi\xc4\x87 v Zagrebu leta 1929). Valdecova nagnjenost k realisti\xc4\x8dni in detajlisti\xc4\x8dni reprodukciji videnega je rezultirala z njegovimi najuspe\xc5\xa1nej\xc5\xa1imi stvaritvami portretne plastike. Modelirajo\xc4\x8d po naravi je Valdec v \xc5\xa1tevilnih portretnih skulpturah dosegel prepri\xc4\x8dljivo podobnost in individualno karakterizacijo portretirancev (Josip Juraj Strossmayer, Franjo Ra\xc4\x8dki, Ivan Ma\xc5\xbeurani\xc4\x87, Ivan Trnski)._NEWLINE_Na prehodu med stoletjema se je v Zagrebu formiral krog zagreb\xc5\xa1kih likovnih umetnikov, kjer Rudolf Valdec in Robert Frange\xc5\xa1-Mihanovi\xc4\x87 predstavljata kiparje. Skupaj sta tudi utemeljitelja sodobnega hrva\xc5\xa1kega kiparstva. S Frange\xc5\xa1em je Valdec tudi prvi hrva\xc5\xa1ki medaljer, ki je v seriji izdelkov uveljavil svoj specifi\xc4\x8den izraz v nizkem reljefu. Vpliv secesije je viden na zelo uspe\xc5\xa1ni plaketi Casino, kot tudi v detajlih spomenic s portreti J.J.Strossmayerja, Slavka Cuvaja, Mileta Star\xc4\x8devi\xc4\x87a in drugih._NEWLINE_Valdec je bil v veliki meri anga\xc5\xbeiran tudi pri naro\xc4\x8dilih za izdelavo nagrobnih in javnih spomenikov. To je re\xc5\xa1eval v obliki poprsja v visokem reljefu (Ivan Kukuljevi\xc4\x87 Sakcinski in Stjepan Mileti\xc4\x87 v Zagrebu, Silvije Strahimir Kranj\xc4\x8devi\xc4\x87 v Sarajevu, Ferdo Livadi\xc4\x87 v Samoborju, Vatroslav Jagi\xc4\x87 v Vara\xc5\xbedinu) ali s poprsjem v polni plastiki (Franjo Ra\xc4\x8dki v Zagrebu). V polni plastiki je z manj uspeha izvedel nekaj javnih spomenikov (Dositeju Obradovi\xc4\x87u v Beogradu in Petru Kara\xc4\x91or\xc4\x91evi\xc4\x87u prvemu v Velikem Be\xc4\x8dkereku (dana\xc5\xa1nji Zrenjanin) in v Bijeljini). Njegovi kipi se nahajajo tudi na zgradbi Narodne in univerzitetne knji\xc5\xbenice v Zagrebu, kot tudi na nakaterih drugih zgradbah v Zagrebu.'