b'\n_START_ARTICLE_\nBeyond the Sound Barrier\n_START_SECTION_\nOzadje\n_START_PARAGRAPH_\nAlbum se je snemal od novembra 2002 do aprila 2004 v Evropi, Ameriki in Aziji, posnel pa ga je\xc2\xa0\xc2\xbbFootprints Quartet\xc2\xab, ki ga sestavljajo Shorter, Danilo Perez, John Patitucci in Brian Blade. Leta 2006 je prejel grammyja za najbolj\xc5\xa1i instrumentalni jazzovski album._NEWLINE_Razli\xc4\x8dici skladb\xc2\xa0\xc2\xbbJoy Ryde\xc2\xab\xc2\xa0in\xc2\xa0\xc2\xbbOver Shadow Hill Way\xc2\xab\xc2\xa0se precej razlikujeta od prvotno posnetih skladb, ki sta leta 1988 iz\xc5\xa1li na albumu Joy Ryder.\n_START_SECTION_\nSprejem\n_START_PARAGRAPH_\nNate Chinan je v recenziji za Jazz Times zapisal:\xc2\xa0\xc2\xbbBeyond the Sound Barrier nadaljuje z delom predhodnika: Gre \xc5\xa1e za eno kompilacijo koncertnih posnetkov z obse\xc5\xbenih potovanj skupine. Za razliko od albuma Footprints Live!, ki vsebuje Shorterjeve klasike, vsebuje ta album nove skladbe. Skupina te\xc5\xbei k misteriozni valovni kvaliteti, ki upravi\xc4\x8duje dolge in kozmi\xc4\x8dne naslove.\xc2\xab_NEWLINE_Will Layman je za PopMatters zapisal, da album ve\xc4\x8d kot okrepi Shorterjevo vrnitev k briljantemu, zahtevnemu akusti\xc4\x8dnemu jazzu. Ta zbirka koncertnih posnetkov utemeljuje trditev, da je Shorterjev premor slu\xc5\xbeil pomembnemu umetni\xc5\xa1kemu namenu. Na albumu igra kvartet v popolnem interaktivnem slogu, ki se skoraj v celoti izogiba individualnim solom. Niti ene skladbe ni, ki bi sledila obi\xc4\x8dajnem jazzovskem formatu melodija-soli-melodija. Vsaka izvedba je tematsko raziskovanje, ki spominja na pogovor med \xc5\xa1tirimi enakovrednimi partnerji.'