b'\n_START_ARTICLE_\n\xc4\x90uro Dani\xc4\x8di\xc4\x87\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nKot \xc4\x8detrti sin novosadskega duhovnika Jovana Popovi\xc4\x87a in \xc5\xbeene Ane se je \xc4\x90uro Dani\xc4\x8di\xc4\x87 rodil v Novem Sadu. Gimnazijo je sprva obiskoval v rojstnem kraju, potem pa v Bratislavi, kjer ga je u\xc4\x8dil znani slova\xc5\xa1ki filolog \xc4\xbdudov\xc3\xadt \xc5\xa0t\xc3\xbar. Na Univerzi na Dunaju je \xc5\xa1tudiral pravo. Svoja prva avtorska dela je objavil leta 1845 pod imenom \xc4\x90uro Dani\xc4\x8di\xc4\x87, po Senjskem Uskoku, junaku iz narodne pesmi. Po vzoru Vuka Karad\xc5\xbei\xc4\x87a in Franca Miklo\xc5\xa1i\xc4\x8da je za\xc4\x8del s \xc5\xa1tudijem filologije. Leta 1856 je postal knji\xc5\xbeni\xc4\x8dar v beograjski Narodni knji\xc5\xbenici, 1859 pa profesor na Univerzi v Beogradu. Njegovo delo v knji\xc5\xbenici je temeljilo predvsem na iskanju srbskih knjig ter knjig o srbskem jeziku in narodu. Leta 1886 je bil povabljen v Zagreb, kjer je opravljal delo sekretarja na Hrva\xc5\xa1ki akademiji znanosti in umetnosti, takrat imenovana Jugoslovanska akademija znanosti in umetnosti (JAZU). Leta 1877 je na Akademiji sodeloval pri izdelovanju slovarja z naslovom Hrva\xc5\xa1ki ali Srbski slovar JAZU. Najve\xc4\x8djo vlogo je imel predvsem pri izdelavi prve izdaje. Njegov vpliv na srbsko jezikoslovje in semantiko ka\xc5\xbee dejstvo, da so \xc5\xbee mesec po odpravi prepovedi Vukovega pravopisa vsi pismeni Srbi poznali nov pravopis. Umrl je med delom v Zagrebu, leta 1882, pokopan pa je bil na pokopali\xc5\xa1\xc4\x8du ob cerkvi Sv. Marka v Tam\xc5\xa1ajdanu, v Srbiji. V njegov spomin je bila zgrajena osnovna \xc5\xa1ola \xc4\x90ura Dani\xc4\x8di\xc4\x87, ki se nahaja v Beogradu.\n_START_SECTION_\nDelo\n_START_PARAGRAPH_\nDani\xc4\x8di\xc4\x87 je imel v srbskem jeziku, pravopisu in dialektologiji oz. nare\xc4\x8djesl\xc3\xb3vju veliko vlogo. Pri opisu jezika se je ravnal predvsem po predhodnih idejah Vuka Karad\xc5\xbei\xc4\x87a. Njegov prevod Stare zaveze iz germanskih jezikov je vplival tudi na razvoj hrva\xc5\xa1ke knji\xc5\xbeevnosti. Kot \xc5\xa1tudent filologije na Dunaju je kasneje z Vukom Karad\xc5\xbei\xc4\x87em leta 1847 prevedel Novo zavezo, ki je postala zelo znana, predvsem po zaslugi Biblijskega dru\xc5\xa1tva, ki je delo ogla\xc5\xa1evalo in prodajalo po dostopni ceni. \xc4\x8ceprav Dani\xc4\x8di\xc4\x87evo izdajo pri obredih v srbski pravoslavni cerkvi uporabljajo \xc5\xa1e danes, prevoda katoli\xc5\xa1ka in pravoslavna cerkev nikoli nista uradno potrdili. Isto leto je Dani\xc4\x8di\xc4\x87 objavil Rat za srpski jezik i pravopis, v katerem je zavrgel jezikoslovne ideje svojega ve\xc4\x8dnega nasprotnika Milo\xc5\xa1a Sveti\xc4\x87a in s primerjalno metodo podkrepil veljavnost Karad\xc5\xbei\xc4\x87evega fonolo\xc5\xa1kega pravopisa. Opis gramati\xc4\x8dnega jezika je kasneje objavil tudi v delih: Mala srpska gramatika (1850), Srpska sintaksa (1858), Oblici srpskoga ili hrvatskoga jezika (1872), Istorija oblika srpskoga ili hrvatskoga jezika (1874), Osnove srpskoga ili hrvatskoga jezika (1876) in Korijeni u hrvatskom ili srpskom jeziku( 1877). Leta 1857 je objavil  delo z naslovom Razlike med srbskim in hrva\xc5\xa1kim jezikom, kjer je hrva\xc5\xa1\xc4\x8dino opisal kot \xc4\x8cakav\xc5\xa1\xc4\x8dino, in za to prejel veliko kritik.'