b'\n_START_ARTICLE_\nIgnacij Lojolski\n_START_SECTION_\nOtro\xc5\xa1tvo in mladost\n_START_PARAGRAPH_\nLojolski se je rodil v baskovski plemi\xc5\xa1ki dru\xc5\xbeini na gradu Loyola. Dele\xc5\xbeen je bil dvorne vzgoje in izobrazbe. Grajski dogodki in spletke so mu bili zelo v\xc5\xa1e\xc4\x8d. \xc5\xbdelel si je postati znamenit vojak. Leta 1517 je za\xc4\x8del slu\xc5\xbeiti kot oficir vicekralja Navarskega in Pamplonskega.\n_START_SECTION_\nBitka, okrevanje in spreobrnjenje\n_START_PARAGRAPH_\nKo so Francozi oblegali mesto Pamplona, ga je 20. maja 1521 zadela kamnita topovska krogla in mu po\xc5\xa1kodovala podkolensko kost. Tako se je kon\xc4\x8dala njegova voja\xc5\xa1ka kariera. Med okrevanjem na doma\xc4\x8dem gradu je prebiral \xc5\xbeivljenjepise Jezusa in svetnikov. Med drugim je prebral tudi Cvet svetnikov (latinsko Flos Sanctorum) Jakoba da Voraginea in Jezusovo \xc5\xbeivljenje kartuzijanca Ludolfa Sa\xc5\xa1kega. To delo iz 14. stoletja ga je seznanilo z nem\xc5\xa1ko mistiko. Premi\xc5\xa1ljeval je o svoji burni preteklosti in o prihodnosti. Ob prebiranju spisov opata Cisnerosa je spoznal spise gibanja devotio moderna. Ob tem delu se je spreobrnil in za\xc4\x8del iskati svoje mesto v Cerkvi. Navdu\xc5\xa1il se je za svetost in dose\xc5\xbeke svetnikov. Po vzoru vitezov se je odlo\xc4\x8dil svoje oro\xc5\xbeje posvetiti Bogu in sprejeti nase Kristusov kri\xc5\xbe. \xc4\x8cakal je, da mu Bog razodene, kaj naj stori. Sklenil je, da postane Kristusov vojak. Na Monserratu je svoj me\xc4\x8d obesil ob Marijin oltar.\n_START_SECTION_\nManreza in Jeruzalem\n_START_PARAGRAPH_\nOd leta 1522 do leta 1523 je \xc5\xbeivel v samoti v Manrezi, ki le\xc5\xbei blizu benediktinske opatije Monserrat, kjer je molil in premi\xc5\xa1ljeval. Prizadeval si je za popolno posvetitev Jezusu. To obdobje \xc4\x8dakanja na razodetje bo\xc5\xbeje volje je bilo za Lojolskega zelo pomembno. Primerjajo ga z Lutrovo samostansko izku\xc5\xa1njo. Luther je na\xc5\xa1el svoj mir, ko je zavrgel izro\xc4\x8dila srednjeve\xc5\xa1ke Cerkve in se oprl na svetopisemske temelje prvotnega kr\xc5\xa1\xc4\x8danstva. Lojolski pa je na\xc5\xa1el svoj mir s poglobitvijo privr\xc5\xbeenosti Cerkvi in njenemu poslanstvu. Ob koncu okrevanja je bil hkrati vojak, mistik in menih. V Manrezi je nastala zasnova njegovih Duhovnih vaj. Zbral jih je v knjigi z istim naslovom. V njej je opisal svojo duhovno pot. Knjiga mo\xc4\x8dno razvnema domi\xc5\xa1ljijo in poudarja pokor\xc5\xa1\xc4\x8dino Kristusu in njegovi Cerkvi (t. j. Rimskokatoli\xc5\xa1ki). Postala je temelj Dru\xc5\xbebe Jezusove. Nato je romal v Jeruzalem (1523/24), kjer ni mogel ostati dlje kot leto dni, saj so bile politi\xc4\x8dne razmere nestabilne.\n_START_SECTION_\nPoglobljen \xc5\xa1tudij\n_START_PARAGRAPH_\nLojolski se je pod vplivom duhovne izku\xc5\xa1nje in poglobljenega \xc5\xa1tudija iz romanja in spokornika razvil v mo\xc5\xbea Cerkve in od 1524 do 1534 je se je pripravljal na svojo slu\xc5\xbebo v njej.  \xc5\xa0tudiral je v Barceloni, na univerzi v Alcal\xc3\xad, v Salamanci in v Parizu. Ker je v svojo pastoralno skrb vklju\xc4\x8deval tudi \xc5\xbeenske, ga je preganjala inkvizicija. Filozofijo in teologijo je \xc5\xa1tudiral v Parizu v letih od 1528 do 1535. \xc5\xa0tudiral je, da bi la\xc5\xbeje pomagal du\xc5\xa1am.\n_START_SECTION_\nUstanovitev Dru\xc5\xbebe Jezusove\n_START_PARAGRAPH_\nDo\xc5\xbeivel je za\xc4\x8detne zastoje in mnoga razo\xc4\x8daranja. S \xc5\xa1estimi prijatelji (med njimi so bili tudi Peter Faber, Fran\xc4\x8di\xc5\xa1ek Ksaverij in Jakob Lainez) je naredil zaobljube ubo\xc5\xa1tva in celibata. To se je zgodilo 15. avgusta 1534 na Montmartru v Parizu. Ti mo\xc5\xbeje so delili Ignacijeve poglede na prenovo Cerkve in na uresni\xc4\x8devanje osebnega poklica vsakega izmed njih. Pred zaobljubami je vsak opravil 30-dnevne duhovne vaje. Svoje \xc5\xbeivljenje je hotel nameniti apostolskemu delu. Bili so odlo\xc4\x8deni, da gredo romat v Jeruzalem, kjer bodo med muslimani opravljali misijonsko delo. \xc4\x8ce iti v Sveto de\xc5\xbeelo ne bo mogo\xc4\x8de, se bodo dali na razpolago pape\xc5\xbeu. Zaobljube na Montmartru so bile za\xc4\x8detek Dru\xc5\xbebe Jezusove.\n_START_SECTION_\nV Rimu\n_START_PARAGRAPH_\nMa\xc5\xa1ni\xc5\xa1ko posve\xc4\x8denje so prejeli leta 1537 v Benetkah. Zaradi vojne s Turki niso mogli v Sveto de\xc5\xbeelo, zato so leta 1538 od\xc5\xa1li v Rim in se pape\xc5\xbeu Pavlu III. dali na razpolago. Pape\xc5\xbe je njihovo ponudbo sprejel istega leta, naslednje leto pa je bila redovna dru\xc5\xbeba formalno ustanovljena. Pape\xc5\xbe je novi red potrdil 27. septembra 1540. Njeni \xc4\x8dlani so obljubili popolno pokor\xc5\xa1\xc4\x8dino pape\xc5\xbeu in najvi\xc5\xa1jemu predstojniku - generalu reda. Lojolski je bil leta 1541 izvoljen za generala. To je bil do svoje smrti leta 1556. Leta 1552 je v Rimu ustanovil Kolegij Germanik, katerega namen je bil nasprotovanje Luthovemu u\xc4\x8denju. Kot general je sestavljal redovna pravila (konstitucije), ki so bile kon\xc4\x8dane po njegovi smrti.\n_START_SECTION_\nSmrt\n_START_PARAGRAPH_\nLojolski je bil vedno bolj slaboten in za\xc5\xbeelel si je pape\xc5\xbeevega blagoslova. Ignacijev tajnik pro\xc5\xa1nje ni vzel zares, saj je mislil, da je Lojolski bolj pri mo\xc4\x8deh. V tisti no\xc4\x8di, 31. julija 1556, je umrl, povsem sam, brez pape\xc5\xbeevega blagoslova in zakramentov za umirajo\xc4\x8de.\n_START_SECTION_\nIgnacijanske duhovne vaje\n_START_PARAGRAPH_\nDuhovne vaje so enomese\xc4\x8dni program meditacije in pouka. Prvi teden vsebuje meditacije o grehu, drugi teden o Kristusovem kraljestvu, tretji teden o njegovem trpljenju in \xc4\x8detrti teden o njegovem vstajenju. Namen duhovnih vaj je dose\xc4\x8di popolno in neposredno posvetitev Bogu. Preko razumevanja, domi\xc5\xa1ljije in vesti vaje vplivajo na voljo. Te vaje slu\xc5\xbeijo spoznavanju samega sebe in predanosti Jezusu. Privla\xc4\x8dne so tudi za nekatoli\xc4\x8dane.\n_START_SECTION_\nSvetni\xc5\xa1tvo in \xc4\x8de\xc5\xa1\xc4\x8denje\n_START_PARAGRAPH_\nLojolskega je beatificiral pape\xc5\xbe Pavel V. 27. julija 1609. Za svetnika ga je razglasil pape\xc5\xbe Gregor XV. 22. maja 1622. Pokopan je v cerkvi Il Ges\xc3\xb9 v Rimu, ki je mati\xc4\x8dna cerkev Dru\xc5\xbebe Jezusove. V njej se na stropu nahaja znana freska Apoteoza (poveli\xc4\x8danje) svetega Ignacija, ki jo je naslikal Andrea Pozzo._NEWLINE_V Sloveniji je Ignaciju posve\xc4\x8dena Cerkev sv. Ignacija Lojolskega, Rde\xc4\x8di Breg (podru\xc5\xbeni\xc4\x8dna cerkev \xc5\xbdupnije Lovrenc na Pohorju) ter Kapela sv. Valentina in Ignacija Lojolskega, Laze nad Krko (\xc5\xbdupnija Krka). Do konca 1. svetovne vojne, ko je Gorica pripadla Italiji, je k slovenskim de\xc5\xbeelam spadala tudi tamkaj\xc5\xa1nja jezuitska Cerkev sv. Ignacija Lojolskega, Gorica.'