b'\n_START_ARTICLE_\nAna Wambrechtsamer\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nAna se je rodila kot drugi otrok trgovcu in posestniku Friedrichu Wambrechtsamerju, ki je izviral iz stare celjske me\xc5\xa1\xc4\x8danske dru\xc5\xbeine, in Mariji, rojeni Ro\xc5\xbeanc, h\xc4\x8derki ban\xc4\x8dnega uradnika iz okolice Celja. V zgodnjih otro\xc5\xa1kih letih se je sre\xc4\x8devala z nem\xc5\xa1\xc4\x8dino in prete\xc5\xbeno tudi s sloven\xc5\xa1\xc4\x8dino, ki so jo govorili hlapci na doma\xc4\x8den posestvu oz. \xc5\xa1ir\xc5\xa1a kme\xc4\x8dka okolica. Leta 1903 je za\xc4\x8dela obiskovati \xc5\xa1olo na Planini, v letu 1908 pa je od\xc5\xa1la v me\xc5\xa1\xc4\x8dansko \xc5\xa1olo v Celje, kjer je spoznala nacionalne napetosti med nem\xc5\xa1ko in slovensko govore\xc4\x8dimi prebivalci mesta in okolice. Naslednje leto je dru\xc5\xbeina prodala posest na Planini in se preselila v Studence pri Mariboru. Leta 1913 je zbolela za hudo obliko plju\xc4\x8dnice in opustila \xc5\xa1olanje na u\xc4\x8ditelji\xc5\xa1\xc4\x8du v Mariboru. V letu 1914 ji je umrl o\xc4\x8de. Mati je bila upravnica po\xc5\xa1te v Studencih in tudi Ana je leta 1915 za\xc4\x8dela obiskovati te\xc4\x8daj za po\xc5\xa1tno uslu\xc5\xbebenko. Kot pripravnica je bila dodeljena materi in tu delala do leta 1919. Po propadu monarhije sta Wambrechtsamerjevi nadaljevali slu\xc5\xbebeno pot v St. Lambrechtu (Zg. \xc5\xa0tajerska), po materini upokojitvi je Ana vodila tamkaj\xc5\xa1njo po\xc5\xa1to. S pomo\xc4\x8djo knjig iz bli\xc5\xbenjega samostana si je ustvarila obse\xc5\xbeno znanje ter pridobila mnogo inspiracij za svoja literarna in zgodovinska dela._NEWLINE_Leta 1920 jo je pot prvi\xc4\x8d zanesla na Dunaj, ki jo je tako prevzel, da je za\xc4\x8dela razmi\xc5\xa1ljati o opustitvi starega poklica. Najprej je bila preme\xc5\xa1\xc4\x8dena v Frauental pri Lassnitzu, nato pa v Liebenau pri Gradcu._NEWLINE_1922 se je poro\xc4\x8dila z dvajset let starej\xc5\xa1im vi\xc5\xa1jim po\xc5\xa1tnim uradnikom Hansom Sigmundtom. Zakon je razpadel \xc5\xbee po dveh letih in Ana ga je v pismih ozna\xc4\x8dila kot svojevrstno napako. Po lo\xc4\x8ditvi se je povsem posvetila pisanju vse do zgodnje smrti. Pokopana je v rojstnem kraju.\n_START_SECTION_\nDelo\n_START_PARAGRAPH_\nPesem Jung sterben [Umreti mlad] je napisala v letu 1913 ob hudi plju\xc4\x8dnici. Med bolj poznane pesmi spada tudi Anno domini 1919. _NEWLINE_Dela je objavljala v \xc4\x8dasopisu Deutsche Wacht, ki se je nato preimenoval v Cillier Zeitung in \xc5\xa1e kasneje v Deutsche Zeitung. Podpiral jo je urednik \xc4\x8dasopisa Franz Schauer. Zgodovinsko tematiko je objavljala tudi v gra\xc5\xa1kih listih Heimgarten in Tagespost. Zgodovinopisni \xc4\x8dlanki ka\xc5\xbeejo na dobro poznavanje zgodovinskih dejstev. Ta tematika je sicer izrazitej\xc5\xa1a \xc5\xa1e v kasnej\xc5\xa1ih delih, v glavnem romanu Danes grofje celjski in nikdar ve\xc4\x8d in Kroniki trga in gradu Planina. _NEWLINE_Pripovedi so za\xc4\x8dele nastajati po poroki, med letoma 1922 in 1924. V delu Das letzte Triantschen [Poslednje pritrkavanje] prevladuje domovinska tema, v zgodbi Der Gusej pa se je dotaknila eti\xc4\x8dnih dilem ter odnosa med posameznikom in zakonom. Leta 1923 je iz\xc5\xa1la zgodovinska pripovedka Die Sage von Erbauung des Schlosses Montpreis [O zidavi gradu Planina]. Po lo\xc4\x8ditvi je preu\xc4\x8devala arhivsko gradivo v De\xc5\xbeelnem arhivu v Gradcu ter iskala snov za kroniko rojstnega kraja, ki jo je dokon\xc4\x8dala avgusta 1929. Ob pripravljanju je odkrila gradivo o celjskih grofih. Tej tematiki se ni posvetila le v svojem glavnem romanu, temve\xc4\x8d tudi v kraj\xc5\xa1ih proznih delih, kot sta Die letzte Gr\xc3\xa4fin von Cilli [Zadnja celjska grofica] in Graf Friedrich II. als G\xc3\xb6nner der Stadt Cilli [Grof Friderik kot za\xc5\xa1\xc4\x8ditnik mesta Celja]. Mo\xc4\x8dno dovzetna je bila za vojne novice in podvr\xc5\xbeena domoljubnim mislim, kar se odra\xc5\xbea v biografskem romanu Reinhold der Grenzer, ki pa ga zaradi zgodnje smrti ni uspela dokon\xc4\x8dati._NEWLINE_Roman o celjskih grofih je nastajal od 1928 do 1932. \xc5\xa0ele naslednje leto je Ani uspelo skleniti dogovor z gra\xc5\xa1ko zalo\xc5\xbebo Leykam. Delo je iz\xc5\xa1lo tik pred njeno smrtjo v letu 1933 ter do\xc5\xbeivelo \xc5\xa1tevilne izdaje v nem\xc5\xa1kem in leta 1940 prvi\xc4\x8d v slovenskem jeziku v prevodu Nika Kureta.  _NEWLINE_Ana Wambrechtsamer je sicer pisala predvsem v nem\xc5\xa1\xc4\x8dini in se z ve\xc4\x8dino besedil deklarirala kot Nemka, imela pa je \xc4\x8dut za slovenstvo in bralcem \xc5\xbeelela pokazati pravo sliko Spodnje \xc5\xa0tajerske. V sloven\xc5\xa1\xc4\x8dino je prevedla svoji \xc4\x8drtici Gospodi\xc4\x8d Jurij in Gospod prefekt ter spisala dramsko delo Za staro pravdo: zgodovinska igra v \xc5\xa1estih slikah iz \xc4\x8dasa kme\xc4\x8dkih bojev. V nem\xc5\xa1\xc4\x8dino je prevedla \xc5\xbdupan\xc4\x8di\xc4\x8devo Veroniko Deseni\xc5\xa1ko in Nova\xc4\x8danovega Hermana Celjskega. _NEWLINE_Precej pisatelji\xc4\x8dinega gradiva hranijo v De\xc5\xbeelni knji\xc5\xbenici v Gradcu. Vseh neobjavljenih del je 25, druga\xc4\x8de pa njen opus obsega 22 literarnih del, 30 pesmi ter 10 zgodovinskih del._NEWLINE_V sloven\xc5\xa1\xc4\x8dini so doslej iz\xc5\xa1la naslednja dela: Planina in njeni prvi gospodarji, Kronika planinskega gradu in trga, dramsko besedilo Za staro pravdo, roman Danes grofje celjski in nikdar ve\xc4\x8d in zbirka pesmi, objavljena v zborniku Planina v pesmi in besedi. _NEWLINE_Na rojstni hi\xc5\xa1i na je od leta 1995 spominska plo\xc5\xa1\xc4\x8da z reliefnim portretom, ki je delo Nikolaja Pirnata. Prav tako je na Planini pisatelji\xc4\x8din kip, ki ga je naredil Ivo Vre\xc4\x8dko.'