b'\n_START_ARTICLE_\nAstrometrija\n_START_PARAGRAPH_\n\xc3\x81strometr\xc3\xadja (gr\xc5\xa1ko \xce\xac\xcf\x83\xcf\x84\xcf\x81\xce\xbf\xce\xbd: \xc3\xa1stron - zvezda + \xce\xbc\xce\xb5\xcf\x84\xcf\x81\xce\xb5\xcf\x89: metres - merjenje) je disciplina znotraj astronomije, ki se ukvarja z dolo\xc4\x8danjem osnovnih koordinatnih sistemov, v teh pa z legami, razdaljami, navideznimi in pravimi spremembami lege ter gibanji zvezd in drugih nebesnih teles na nebesni krogli. To omogo\xc4\x8da dolo\xc4\x8danje lege to\xc4\x8dk na Zemlji._NEWLINE_Astrometrija je ena najstarej\xc5\xa1ih podpodro\xc4\x8dij znanosti in je prednica polo\xc5\xbeajne astronomije. Za za\xc4\x8detnika astrometrije se \xc5\xa1teje Hiparh, ki je leta 129 pr. n. \xc5\xa1t. izdelal prvi pomembni katalog vidnih zvezd in uvedel lestvico navideznega sija, ki je v osnovi v uporabi \xc5\xa1e danes. Sodobno astrometrijo je osnoval Friedrich Wilhelm Bessel s svojim delom Osnove astronomije (Fundamenta astronomiae), kjer je navedel srednjo lego 32.222 zvezd, ki jih je opazoval James Bradley med letoma 1750 in 1762._NEWLINE_Ne glede na osnovno funkcijo astrometrije, ki zagotavlja astronomom, da lahko zapisujejo svoja opazovanja v dolo\xc4\x8denem opazovalnem sistemu, predstavlja astrometrija tudi osnovo podro\xc4\x8dij kot so nebesna mehanika, zvezdna dinamika in galakti\xc4\x8dna astronomija. V opazovalni astronomiji s pomo\xc4\x8djo astrometri\xc4\x8dnih postopkov ugotavljajo naravo teles na podlagi njihovega edinstvenega gibanja. Astrometrija je pomembna pri dolo\xc4\x8devanju \xc4\x8dasa, saj je univerzalni koordinirani \xc4\x8das (UTC) v osnovi atomski \xc4\x8das, usklajen z vrtenjem Zemlje v smislu to\xc4\x8dnih opazovanj. Astrometrijo uporabljajo tudi pri izdelavi lestvice kozmi\xc4\x8dnih razdalj, saj z njo merijo razdalje zvezd v na\xc5\xa1i Galaksiji in njihove pribli\xc5\xbeke s paralakso.'