b'\n_START_ARTICLE_\nPad\n_START_SECTION_\nPotek\n_START_PARAGRAPH_\nIzvir reke Pad se nahaja v Piemontu v pokrajini Cuneo v Kotijskih Alpah, natan\xc4\x8dno v Pian del Re (ob\xc4\x8dina Crissolo) ob vzno\xc5\xbejem Monte Viso (3841 m), pod veliko skalo z napisom, ki ozna\xc4\x8duje njen izvir. Zelo bogat prispevek ne\xc5\xa1teto drugih izvirov omogo\xc4\x8da, da ste\xc4\x8de divja v dolino._NEWLINE_Od tu dalje te\xc4\x8de po ravninah in po samo dvajsetih kilometrih dose\xc5\xbee mesto Saluzzo. V tem delu tok reke bogatijo razli\xc4\x8dni pritoki, ko na kratko vstopi skozi pokrajino Torino. V Torinu je reka, kljub temu da je potovala le sto kilometrov od izvira, \xc5\xbee \xc5\xa1iroka 200 m in ima povpre\xc4\x8dni pretok \xc5\xbee blizu 100 m\xc2\xb3 / s._NEWLINE_S potekom proti vzhodu dose\xc5\xbee skrajne obronke Monferrata, kjer se v dolini pri Vercelli okrepi s pomembnimi pritoki, kot sta Dora Baltea in Sesia. V nadaljevanje te\xc4\x8de proti jugu, nato pa \xc5\xa1e naprej okrog Monferrata na desni, v pokrajino Alessandria, skozi mesti Casale Monferrato in Valenza. Tudi tukaj slu\xc5\xbei kot regionalna meja med Piemontom in Lombardijo in \xc5\xbee na za\xc4\x8detku dobi veli\xc4\x8dastne razse\xc5\xbenosti._NEWLINE_Blizu Bassignana reka te\xc4\x8de proti vzhodu in dobi mo\xc4\x8dan pritok reke Tanaro, njen glavni pritok z desne. Po tem soto\xc4\x8dju Pad, ki je zdaj mo\xc4\x8dan po obsegu (nad 500 m\xc2\xb3 / s), prite\xc4\x8de v Lombardijo,  v pokrajino Pavia. Samo nekaj kilometrov ju\xc5\xbeno od mesta Pavia reka dobi pritok Ticina, njenega glavnega pritoka po koli\xc4\x8dini vode, zaradi \xc4\x8desar je od tod dalje plovna do ustja (zdaj z ve\xc4\x8d kot 900 m\xc2\xb3 / s) tudi z ve\xc4\x8djimi \xc4\x8dolni._NEWLINE_Po tem soto\xc4\x8dju reke je tok nekaj kilometrov mejno obmo\xc4\x8dje med Lombardijo in Emilijo-Romanjo, te\xc4\x8de skozi ve\xc4\x8dja mesta, kot sta Piacenza in Cremona, v pokrajino Mantova, ki prejme ve\xc4\x8dje alpske pritoke Adda, Oglio in Mincio in \xc5\xa1tevilne druge manj\xc5\xa1e reke, ki prihajajo iz Apeninov, in pove\xc4\x8da svoj pretok na ve\xc4\x8d kot 1500 m\xc2\xb3 / s._NEWLINE_Kon\xc4\x8dno prite\xc4\x8de na podro\xc4\x8dje Ferrare, kjer reka "visi" na meji med Bene\xc4\x8dijo (pokrajina Rovigo) in Emilijo-Romanjo, v zgodovinski regiji Polesine._NEWLINE_Tu reka za\xc4\x8dne svojo \xc5\xa1iroko delto (380\xc2\xa0km\xc2\xb2) in se deliti na pet glavnih vej (Po di Maestra, Po della Pila, Po delle Tolle, Po Po di Gnocca in Po di Goro) in 14 ustij; dodatna sekundarna veja (Po di Volano), ki te\xc4\x8de skozi mesto Ferrara, je sedaj izklju\xc4\x8dena. Velika reka nato prite\xc4\x8de v Jadransko morje in pre\xc4\x8dka ozemlja, ki pripadajo ob\xc4\x8dinam Ariano nel Polesine Goro, Porto Tolle, Cuttack in Porto Viro._NEWLINE_Delta reke Pad je bila zaradi svoje velike okoljske vrednosti, razgla\xc5\xa1ena za svetovno dedi\xc5\xa1\xc4\x8dino UNESCO-a._NEWLINE_Na svoji poti po ravnicah je reka Pad pogosto razdeljena na ve\xc4\x8d vej in tvori ve\xc4\x8d re\xc4\x8dnih otokov, od katerih je (razen tistih v ustju), najve\xc4\x8dji Isola Serafini, ki se nahaja v bli\xc5\xbeini izliva Adde v Castelnuovo Bocca d\'Adda. Obsega pribli\xc5\xbeno 10 kvadratnih kilometrov v ob\xc4\x8dini Monticelli d\'Ongina._NEWLINE_Na splo\xc5\xa1no Pad pre\xc4\x8dka (od izvira do izliva) 13 pokrajin: Cuneo, Torino, Vercelli in Alessandria (v de\xc5\xbeeli Piemont), Pavia, Lodi, Cremona in Mantovi (v de\xc5\xbeeli Lombardija), Piacenza, Parma, Reggio Emilia in Ferrara (v de\xc5\xbeeli Emilija-Romanja ) in Rovigo (de\xc5\xbeela Bene\xc4\x8dija). 183 je obalnih ob\xc4\x8din (ki se reke tudi dotikajo), in spadajo v navedenih 13 pokrajin.\n_START_SECTION_\nDolina reke Pad\n_START_PARAGRAPH_\nVelika dolina okoli reke Pad se imenuje Padska ni\xc5\xbeina ali Padska dolina (italijanska Pianura Padana ali Val Padana). S\xc4\x8dasoma je postala glavno industrijsko obmo\xc4\x8dje v dr\xc5\xbeavi, v kateri je leta 2002 \xc5\xbeivelo ve\xc4\x8d kot 16 milijonov ljudi ali pribli\xc5\xbeno \xe2\x85\x93 prebivalstva Italije._NEWLINE_Dve glavni gospodarski dejavnosti sta zna\xc4\x8dilni za ni\xc5\xbeino, to je industrija in kmetijstvo, obe enako pomembni. Industrijski sredi\xc5\xa1\xc4\x8di, kot sta Torino in Milano, se nahaja na vi\xc5\xa1jem terenu, stran od reke. Obe se opirata na \xc5\xa1tevilne hidroelektrarne v ali na bokih Alp in termoelektrarne na premog ali nafto, ki uporabljajo vodo iz Padske ni\xc5\xbeine kot hladilno sredstvo. Odtok iz severa poteka skozi ve\xc4\x8d velikih, slikovitih jezer. Potoki so zdaj pod nadzorom \xc5\xa1tevilnih jezov, ki upo\xc4\x8dasnijo hitrost sedimentacije rek, ki povzro\xc4\x8dajo geolo\xc5\xa1ke probleme. Ekspanzivna, vla\xc5\xbena in rodovitna poplavna ravnica je rezervirana predvsem za kmetijstvo in je predmet nenadnih poplav, \xc4\x8deprav je skupna koli\xc4\x8dina vode manj\xc5\xa1a kot je bila v preteklosti in manj\xc5\xa1a od povpra\xc5\xa1evanja. Glavni kmetijski pridelki so \xc5\xbeita, vklju\xc4\x8dno z - nenavadno za Evropo \xe2\x80\x93 ri\xc5\xbeem, ki zahteva obilno namakanje. Slednja metoda je glavni porabnik povr\xc5\xa1inske vode, medtem ko za industrijo in za \xc4\x8dlove\xc5\xa1ko prehrano uporabljajo podzemno vodo.\n_START_SECTION_\nZa\xc5\xa1\xc4\x8diteno obmo\xc4\x8dje\n_START_PARAGRAPH_\nMokri\xc5\xa1\xc4\x8da delte reke Pad so za\xc5\xa1\xc4\x8ditena z dvema regionalnima parkoma v regijah, v katerih se nahaja: Bene\xc4\x8dija in Emilija - Romanja. Regijski park Delta reke Pad v Emiliji-Romanji je najve\xc4\x8dji in je sestavljen iz \xc5\xa1tirih parcel na desnem bregu reke Pad in na jugu. Z zakonom ustanovljen leta 1988, ki ga upravlja konzorcij Consorzio per la gestione de Parco, kateremu pripadata tudi pokrajini Ferrara in Ravena in devet komun: Comacchio, Argenta, Ostellato, Goro, Mesola, Codigoro, Ravena, Alfonsine in Cervia. Izvr\xc5\xa1ilni organ sestavljajo predsedniki pokrajin in \xc5\xbeupani. Za izvajanje zakona imajo Tehni\xc4\x8dno-znanstveni odbor in svet Parka. Leta 1999 je bil park vpisan na seznam UNESCO-ve svetovne dedi\xc5\xa1\xc4\x8dine in dodan k \xc2\xbbFerrara, mesto renesanse in njena delta reke Pad\xc2\xab. 53,653 ha parka obsega mokri\xc5\xa1\xc4\x8da, gozdove, sipine in soline. Ima visoko biotsko raznovrstnost s 1000-1100 rastlinskimi vrstami in 374 vreten\xc4\x8darjev, od tega 300 vrst ptic.\n_START_SECTION_\nAktivna delta\n_START_PARAGRAPH_\nPomemben del delte, ki \xc5\xa1trli v Jadran med Chioggia in Commacchia, vsebuje kanale, ki se dejansko povezujejo z morjem, zato se ta del imenuje aktivna delta, za razliko od fosilne delte, ki vsebuje kanale ne priklju\xc4\x8dujejo Pada v Jadran (a so neko\xc4\x8d ga). Aktivna delta je nastala leta 1604, ko je mesto Benetke preusmerilo glavni tok, Veliki Pad (Po grande ali Po di Venezia), od njegovega kanala severno od Porto Viro v kanal ju\xc5\xbeno od Porto Viro, in ga poimenavali Taglio di Porto Viro (odrezani Porto Viro). Namen je bil, da se ustavi postopno premikanje Pada proti bene\xc5\xa1ki laguni, ki bi jo napolnjeval sediment in jo s\xc4\x8dasoma zasul. Naknadno je zrastlo mesto Taglio di Po okoli tega obvoza. Zapornica Volta Grimana je zaprla stari kanal, zdaj Po di Levante te\xc4\x8de v Jadran skozi Porto Levante._NEWLINE_Pod Taglio di Po le\xc5\xbei Parco Regionale Veneto, eden del parka Parco Delta del Po, ki obsega najnovej\xc5\xa1e krake reke Pad. Krak Pad di Gnocca sledi na jugu, Pad di Maestra na sever v Porto Tolle. Pri Tolleju dolvodno od Po di Venezia se razdeli v Po delle Tolle na jug in Po della Pila na sever. Nekdanji izhodi pri Bonelliju. Slednji se spet lo\xc4\x8duje pri Pili v Busa di Tramontana na sever in Busa di Scirocco proti jugu, medtem ko glavni tok Busa Dritta, vstopi v Punta Maistro in kon\xc4\x8dno mimo Pila svetilnika._NEWLINE_Kljub opredelitvi uprave parka da je za\xc4\x8detek aktivne delt v Porto Viro, obstaja drug aktiven kanal vi\xc5\xa1je od njega na Santa Maria v Punta, kjer se reka Pad deli v Po di Goro in Po di Venezia.\n_START_SECTION_\nFosilna delta\n_START_PARAGRAPH_\nFosilni Pad je regija brez aktivnih kanalov iz reke Pad do morja. Za\xc4\x8dne se gorvodno od Ferrare. Reka Pad trenutno te\xc4\x8de severno od Ferrare in je pravzaprav posledica preusmeritve pri Ficarolo leta 1152, v upanju, da se za\xc5\xa1\xc4\x8diti pred poplavami okolica Ravene. Preusmeritveni kanal je bil sprva imenovan Po di Ficarolo. Reka Pad je pred tem sledila Po di Volano, ki ni ve\xc4\x8d priklju\xc4\x8den na Pad, in je potekal na jugu Ferrare in jo zapustil v bli\xc5\xbeini Volana. V rimskih \xc4\x8dasih  ni bil izhod tam, ampak je tekel na jug kot Padus Vetus ("stari Pad") na izhod blizu Commacchia, iz katerega pa po delu Po di Primaro do izhoda blizu Ravene. [6]_NEWLINE_Pred letom 1152 raz\xc5\xa1iritev dana\xc5\xa1nje delte proti morju pribli\xc5\xbeno 12 km, ni obstajala. Celotna regija od Ravenne do Chioggia je bila mo\xc4\x8dno mo\xc4\x8dvirna, kar pojasnjuje, zakaj je bila rimska cesta Via Aemilia zgrajena med Riminijem in Piacenzo in se ni za\xc4\x8dela v smeri proti severu.\n_START_SECTION_\nGeologija\n_START_PARAGRAPH_\nSredozemska kotlina je depresija v zemeljski skorji, ki jo je povzro\xc4\x8dil zdrs afri\xc5\xa1ke plo\xc5\xa1\xc4\x8de pod evrazijsko plo\xc5\xa1\xc4\x8do. V geolo\xc5\xa1ki zgodovini je bila depresija napolnjena z morsko vodo pod razli\xc4\x8dnimi geolo\xc5\xa1kimi imeni, kot je ocean Tetis. V zadnjem obdobju miocenske epohe je v Messiniju (7-5 mio let pred sedanjostjo) Mesinska kriza saliniteta povzro\xc4\x8dila su\xc5\xa1enje v Sredozemlju in zni\xc5\xbeanje morske gladine pod prag ob Gibraltarski o\xc5\xbeini, zato se je ravnovesje med izhlapevanjem in polnitvijo premaknilo v korist izhlapevanja. V tistem \xc4\x8dasu sta bila Padska ni\xc5\xbeina in Jadranska depresija enoten sistem kanjonov globokih tiso\xc4\x8d metrov. Na jugozahodu so Apenini mejili na zemeljsko maso imenovano Tyrrhenis. Njihova orogeneza se je v miocenu pravkar zaklju\xc4\x8dila. Na severu je Alpidska orogeneza \xc5\xbee ustvarjala Alpe._NEWLINE_Na koncu Messinija je ocean prodrl preko police in ponovno napolnil Sredozemlje. Jadranska trasgresija (dvig morja) je nastala vse do severne Italije. V poznej\xc5\xa1em pliocenu so sedimenti predvsem iz Apeninov napolnili ni\xc5\xbeino in srednji Jadran do globine 1000 m do 2.000 m, in 2.000 m do 3.000 m pri izlivu reke Pad, z \xc5\xbeepi globokimi okoli 6.000 m. Na za\xc4\x8detku pleistocena je bila dolina polna. Cikli transgresije in regresije so se v dolini in Jadranu ponavljali._NEWLINE_Iz pleistocena je menjava morskih in aluvialnih sedimentov pri\xc5\xa1la dale\xc4\x8d proti zahodu do Piacenza. Natan\xc4\x8dne sekvence na razli\xc4\x8dnih lokacijah so natan\xc4\x8dno preu\xc4\x8dili. O\xc4\x8ditno morje napreduje in odteka nad dolino skladno z ravnote\xc5\xbejem med sedimentacijo in glaciacijo ali recesije v 100.000-letnih intervalih in nihanjem morske gladine za 100 do 120 m. Za\xc4\x8detek po  zadnjem glacialnem maksimumu pred pribli\xc5\xbeno 20.000 leti je dvignil Jadran do to\xc4\x8dke kot pred pribli\xc5\xbeno 5500 leti._NEWLINE_Od takrat je bila delta Pada podvr\xc5\xbeena progradaciji (je vertikalno in lateralno \xe2\x80\x93 glede na bazen ali morje \xe2\x80\x93 napredovanje facij in nastane kadar je donos materiala ve\xc4\x8dji od akomodacije \xe2\x80\x93 obalna linija se premika v morje). Stopnja progradacije obalnih obmo\xc4\x8dij med 1000 pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem in 1200 n. \xc5\xa1t. je 4 m / leto. \xc4\x8clove\xc5\xa1ki vplivi pa so prinesli spremembe v ravnote\xc5\xbeju v sredini 20. stoletja tako, da se celotna obala severnega Jadrana zdaj ni\xc5\xbea. Benetke, ki je bile prvotno zgrajene na otokih ob obali, so najbolj ogro\xc5\xbeene zaradi pogrezanja, vendar je u\xc4\x8dinek viden tudi v delti reke Pad. Vzroki so najprej zmanj\xc5\xa1anje hitrosti sedimentacije zaradi ustavljanja usedlin za jezovi hidroelektrarn in namerno izkopavanje peska iz rek za industrijske namene. Tudi uporaba reke v kmetijstvu je obremenjujo\xc4\x8da; v \xc4\x8dasu najve\xc4\x8dje porabe tok v mestih skoraj presahne, kar povzro\xc4\x8da lokalno trditve. Posledica je zmanj\xc5\xa1anega toka je vdor slane vode v vodonosnike in obalno podtalnico. Evtrofikacija stoje\xc4\x8dih voda in potokov zaradi nizkega pretoka nara\xc5\xa1\xc4\x8da. Dolina se seseda zaradi odstranitve podtalnice.\n_START_SECTION_\nOnesna\xc5\xbeevanje\n_START_PARAGRAPH_\nVedno nagnjena k megli, je ni\xc5\xbeina predmet gostega smoga zaradi industrijskih emisij v zrak, predvsem iz Torina._NEWLINE_V letu 2002 mesto Milano ni imelo \xc4\x8distilne naprave. Kanalizacija je \xc5\xa1la prek kanalov neposredno v Pad, zaradi \xc4\x8desar jih je opomnila tudi European Environment Agency. Od leta 2005 vse odplake iz Milana obdelajo v treh razli\xc4\x8dnih \xc4\x8distilnih napravah v Nosedu, San Roccu in Peschieri Borromeo. Vse tri naprave lahko skupaj predelajo odplake od ve\xc4\x8d kot 2,5 milijona prebivalcev._NEWLINE_V letu 2005 je voda reke Pad vsebovala "neverjetne" koli\xc4\x8dine benzoilekgonina, ki se izlo\xc4\x8da ob uporabniki kokaina v urinu. Na podlagi teh podatkov je bila poraba kokaina ocenjena na pribli\xc5\xbeno 4 kg na dan ali 27 odmerkov na dan na tiso\xc4\x8d mladih odraslih na podro\xc4\x8djih okoli reke, kar je skoraj trikrat ve\xc4\x8d od prej\xc5\xa1njih ocen._NEWLINE_24. februarja 2010 je bila reka Pad onesna\xc5\xbeena z razlitjem nafte iz rafinerije v Villasanti skozi Lambro. Tiskovna agencija Agenzia Nazionale Stampa Associata ocenjuje, da se je razlilo okoli 600.000 litrov._NEWLINE_In 2002, the city of Milan had no sewage treatment plant. The sewage went through channels directly into the Po, for which the European Environment Agency cited the city.[1] Since 2005, all sewage from Milan is treated in three different plants in Nosedo, San Rocco and Peschiera Borromeo. The three plants can collectively treat the sewage from over 2.5 million inhabitants equivalent. [11]\n_START_SECTION_\nUpravljanje z vodnimi viri\n_START_PARAGRAPH_\nDo leta 1989 so vodne vire upravljali na regionalni ali lokalni ravni. Glavni organ v spodnjem delu Pada je Magistrato alle Acque di Venezia, prvi\xc4\x8d nastal v 16. stoletju v Bene\xc5\xa1ki republiki. Ta organ sprejema vse odlo\xc4\x8ditve v zvezi z rabo spodnje toka reke. Ve\xc4\x8dina dela delte je \xc5\xa1e vedno v Bene\xc4\x8diji._NEWLINE_Leta 1907 je v okviru Kraljevine Italije agencija Magistrato alle Acque prevzela odgovornost za vse vodne vire v severovzhodni Italiji. Trenutno je decentralizirana institucija Ministrstva za javna dela, ki ima predsednika, in ga imenuje vodja dr\xc5\xbeave in Svet ministrov. Njen sede\xc5\xbe je v Benetkah. Njena domena je upravljanje in varovanje vodnega sistema v Bene\xc4\x8diji, Mantovi, Trentu, Bolzanu in Furlaniji-Julijski krajini._NEWLINE_Leta 1989 v odgovor na ve\xc4\x8dje geolo\xc5\xa1ke te\xc5\xbeave ob reki nastal Zakon \xc5\xa1t. 183/89, sprejet po odobritvi odbora (Autorit\xc3\xa0 di Bacino del fiume Po), ki bo usmerjal dejavnosti v zvezi z vsemi vodnimi viri v Padski ni\xc5\xbeini. Sede\xc5\xbe je v Parmi od njegove ustanovitve leta 1990._NEWLINE_V letu 2009 je odbor za vode spro\xc5\xbeil na\xc4\x8drt za upravljanje s pore\xc4\x8djem v skladu z direktivo Evropske unije o vodah 2000/60 / ES . Na\xc4\x8drt vklju\xc4\x8duje ve\xc4\x8d na\xc4\x8drtov upravljanja z vodami in poplavno ogro\xc5\xbeenostjo. Izvedenih bo ve\xc4\x8d kot 60 ukrepov za dvig in okrepitev nasipov, pove\xc4\x8danje naravnih povr\xc5\xa1in za zadr\xc5\xbeevanje, urejen izkop sedimentov, urejene hidromorfolo\xc5\xa1ke zna\xc4\x8dilnosti, pove\xc4\x8dano obmo\xc4\x8dje mokri\xc5\xa1\xc4\x8d, pogozdovanje, renaturacija, spodbujanje biotske raznovrstnosti in spodbujanje rekreacije, med drugim.\n_START_SECTION_\nJezovi\n_START_PARAGRAPH_\nPri vasi Isola Serafini v ob\xc4\x8dini v Monticelli d\'Ongina, provinca Piacenza, je 362 m dolg, 20 m visoka jez, z enajst 30 m odprtinami z navpi\xc4\x8dnimi dvi\xc5\xbenimi vrati, ki pre\xc4\x8dka Pad. Devet vrata je 6,5 m visokih in dve 8 m za namene \xc4\x8di\xc5\xa1\xc4\x8denja sedimenta. Preto\xc4\x8dno polje na desni gre skozi hidroelektrarno s 4 generatorji 76 MW. Preto\xc4\x8dno polje je povezno z obvoznim kanalom, ki oklepa 12\xc2\xa0km zanko Pada. 85 m dolga in 12 m \xc5\xa1iroka je pot za ladje, predvsem za tovorne ladje. Povpre\xc4\x8dni pretok na jezu je 854 m\xc2\xb3 / s, z  najve\xc4\x8d 12.800 m\xc2\xb3 / s.\n_START_SECTION_\nPritoki\n_START_PARAGRAPH_\nPad ima 141 pritokov, med njimi (D z desne, L z leve):_NEWLINE_Pellice (L), Varaita (R), Maira (R), Dora Riparia (L), Stura di Lanzo (L), Malone (L), Orco (L), Dora Baltea (L), Sesia (L), Tanaro (R), Scrivia (R), Agogna (L), Ticino (L), Versa (R), Lambro (L), Trebbia (R), Nure (R), Adda (L), Arda (R), Taro (R), Parma (R), Enza (R), Oglio (L), Mincio (L), Secchia (R), Panaro(R)_NEWLINE_Reno (R) je bil pritok reke Pad do sredine osemnajstega stoletja, ko je bil tok preusmerjen zaradi zmanj\xc5\xa1anja tveganja uni\xc4\x8dujo\xc4\x8dih poplav.\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nReka Pad je prva zagotovo identificirana pri gr\xc5\xa1ko-rimskih zgodovinarjih in geografih pozne Rimske republike in zgodnjega Rimskega cesarstva, dolgo po tem, ko je bila dolina zaporedoma zasedena od prazgodovinskih in zgodovinskih narodov: Ligurcev, Etru\xc5\xa1\xc4\x8danov, Keltov, Venetov, Umbrijcev in Rimljanov. Pri tem poznem datiranju anti\xc4\x8dnih avtorjev so posku\xc5\xa1ali razlo\xc5\xbeiti izvor imena. Morda je prvi izmed njih, Polibij  (2. stoletje pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem), uporabljal Pados (v gr\xc5\xa1\xc4\x8dini) in rekel, da ga je treba opredeliti z Eridanos pesnikov. Poleg tega so ljudje de\xc5\xbeelo imenovali Bodencus._NEWLINE_Ime je \xc4\x8dlenjeno kot Bod-encus ali Bod-incus, pripona je zna\xc4\x8dilnost anti\xc4\x8dnega ligurskega jezika severne Italije, ju\xc5\xbene Francije, Korzike in drugod._NEWLINE_Plinij starej\xc5\xa1i je najve\xc4\x8d povedal o Padusu v njegovem \xc4\x8dasu. Herodot je izrazil dvom o obstoju reke v Evropi, Eridanos, ki naj bi tekla v severno morje, in rekel, od koder je pri\xc5\xa1el jantar. Verjel je, da je gr\xc5\xa1ko ime (obstaja tudi druge reke Eridanos v Gr\xc4\x8diji), "izumil nek pesnik ", vendar ne domneva o tem, kje bi bila. Plinij poudarja, da je Eridanos v njegovem \xc4\x8dasu nepravilno ozna\xc4\x8den Padus. On ne ve, kdaj in kako, ampak kot Herodot, krivi pesnike. Od tam naj bi pri\xc5\xa1el jantar. Faeton, sin sonca, ki ga je zadela strela in spremenila v topol in je vsako leto izlo\xc4\x8dal solze, kar je vir jantarja (mit Pavzanija). Izra\xc5\xbeanje presene\xc4\x8denja nad nepoznavanjem pesnikov, Plinij pravi, da \xc2\xbbne more biti nobenega dvoma, da je jantar produkt otokov severnega oceana (Baltsko morje)\xc2\xab\xc2\xa0in atributi njegove uvedbe v Padski ni\xc5\xbeini do Venetov, zadnji \xc4\x8dlen na trgovski poti na sever preko Panonije in Nem\xc4\x8dije._NEWLINE_Plinij (Hist. Nat., iii. 122) daje tudi ligursko ime reke Pad kot Bodincus, ki ga prevaja kot \'brez dna\'. Koren bod- je splo\xc5\xa1no analiziral tako, da vsebuje osnove predindoevropskega *bhu(n)d(h)- videno v sanskrtu budhnah in avestansko buna- \'spodaj\', gr\xc5\xa1ko pythmen \'temelj\', latinsko fundus \'spodaj\'. Beseda Bodincus se nana\xc5\xa1a na ime kraja Bodincomagus,  ligursko mesto na desnem bregu reke Pad dolvodno od dana\xc5\xa1njega Torina.\n_START_SECTION_\nMitologija\n_START_PARAGRAPH_\nReka Pad je pogosto ena\xc4\x8dena z reko Eridanos ali Eridanus v gr\xc5\xa1ki mitologiji. Ta mitolo\xc5\xa1ka reka je soimenjak ozvezdja Eridan.'