b'\n_START_ARTICLE_\nAdoptivni cesarji\n_START_PARAGRAPH_\nAdoptivni cesarji je oznaka za rimske cesarje: Nervo, Trajana, Hadrijana, Antonija Pija, Vera in Marka Avrelija, ki so se med leti 96 in 180 povzpeli na prestol s pomo\xc4\x8djo adopcije. Ureditev nasledstva z adopcijo je temeljila na razmi\xc5\xa1ljanju, da je cesar posinovil najprimernej\xc5\xa1o osebo in jo s tem dolo\xc4\x8dil za naslednika. Na ta na\xc4\x8din naj bi se izognili slabostim krvnega nasledstva, ki so se pokazale v \xc4\x8dasu julijsko-klavdijske dinastije in pod Flavijci. To na\xc4\x8delo, ki ga je prvi uporabil Nerva, se je pod njegovimi nasledniki sprva lahko uveljavilo, saj podobno kot on niso imeli lastnih sinov. Toda \xc5\xbee Mark Avrelij, ki je kot prvi med adoptivnimi cesarji ponovno imel mo\xc5\xa1kega potomca, se je vrnil k na\xc4\x8delu krvenga nasledstva.'