b'\n_START_ARTICLE_\nDomicijan Koro\xc5\xa1ki\n_START_SECTION_\nIzro\xc4\x8dilo\n_START_PARAGRAPH_\nDomicijan naj bi bil po legendi naslednik tretjega kr\xc5\xa1\xc4\x8danskega vojvode Karantanije, Valtunka (\xe2\x80\xa0 okoli 785). V najpomembnej\xc5\xa1em viru za obravnavanje zgodovine Karantanije, latinskem delu Conversio Bagoariorum et Carantanorum, se njegovo ime sicer ne omenja, kot Valtunkovi nasledniki pa so navedeni vojvode Pribislav, Semika, Stojmir in Etgar. Leta 1907 je zgodovinar Robert Eisler v svojem delu z naslovom Legenda o svetem karantanskem vojvodi Domicijanu kot prvi zatrdil, da je Domicijan pravzaprav le izum benediktinskih menihov millstattskega samostana iz 12. stoletja, ki so legendo uporabljali pri spreobra\xc4\x8danju poganskega slovanskega prebivalstva v kr\xc5\xa1\xc4\x8danstvo. To mnenje mnogokrat povzemajo tudi drugi avtorji, nekateri drugi zgodovinarji pa zavzemajo stali\xc5\xa1\xc4\x8de, da je Domicijan v resnici \xc5\xbeivel in da legenda o njem in o nastanku millstattskega samostana temelji na resni\xc4\x8dnih dogodkih. To mnenje temelji na najnovej\xc5\xa1ih arheolo\xc5\xa1kih izkopavanjih na ve\xc4\x8d krajih na Koro\xc5\xa1kem, o katerih poro\xc4\x8data in objavljata iz njih izhajajo\xc4\x8de sklepe zlasti avstrijska arheologa Franz Glaser in Franz Nikolasch.\n_START_SECTION_\nLegenda o nastanku millstattskega samostana\n_START_PARAGRAPH_\nPo legendi naj bi bilo Millstattsko jezero v 8. stoletju precej ve\xc4\x8dje kot danes in naj bi segalo vse do okoli\xc5\xa1kih hribov. Na eni od vzpetin nasproti dana\xc5\xa1njega Millstatta naj bi stalo slovansko gradi\xc5\xa1\xc4\x8de, kjer je prebival Domicijan, poganski vojvoda Karantanije. Domicijan je imel sina, ki se je nekega dne, kljub o\xc4\x8detovi prepovedi in vetrovnemu vremenu, podal s \xc4\x8dolnom na jezero. Ko se sin do naslednjega jutra ni vrnil in je vojvoda na jezeru opazil prevrnjeni \xc4\x8doln, je naro\xc4\x8dil svojim podanikom, naj preusmerijo vode iz jezera in ga praznijo vse dokler ne bodo na\xc5\xa1li sinovega trupla. Zavezal se je, da bo na kraju, kjer bodo na\xc5\xa1li truplo, zgradil cerkev in se v njej tudi sam spreobrnil h kr\xc5\xa1\xc4\x8danstvu. Na zahodu jezera so podaniki odstranili cel gri\xc4\x8d, ki je lo\xc4\x8dil jezero od reke Lieser, tako da je gladina vode upadla in so po nekaj dneh na\xc5\xa1li mrtvega sina._NEWLINE_Domicijan naj bi se dal takrat krstiti in poleg groba svojega sina zgradil kr\xc5\xa1\xc4\x8dansko cerkev. Po spreobrnitvi naj bi ukazal zbrati tiso\xc4\x8d kipov slovanskih bogov in boginj (latinsko mille statuae) in jih vre\xc4\x8di v jezero. Okoli cerkve pa je kasneje postopoma zrasel kraj, ki mu danes pravimo Millstatt in katerega ime naj bi izviralo iz legende o Domicijanu in latinskega izraza za tiso\xc4\x8d kipov, ki jih je ukazal uni\xc4\x8diti v jezeru. Lingvisti sicer to razlago, ki temelji na ljudski etimologiji, zavra\xc4\x8dajo, saj naj bi kraj dobil ime po bli\xc5\xbenjem potoku).\n_START_SECTION_\nZgodovinsko jedro legende\n_START_PARAGRAPH_\nZnano je, da je neko\xc4\x8d bival vojvoda Domicijan. Potem, ko je bil kr\xc5\xa1\xc4\x8den, je pri\xc5\xa1el v Mil\xc5\xa1tatski kraj in tam na\xc5\xa1el \xc4\x8da\xc5\xa1\xc4\x8denje malikov, katere je uni\xc4\x8dil in dal, ko je odstranil vse praznoverje malikov, cerkev, ki je bila prvotno prisojena malikom, kmalu nato posvetiti v \xc4\x8dast vseh svetih. In ko je ta brez obto\xc5\xbebe pred Bogom in ljudmi dopolnil tek svojega \xc5\xbeivljenja, v katerem se je dobro obna\xc5\xa1al in ga sre\xc4\x8dno kon\xc4\x8dal, so shranili njegovo \xc4\x8dastivredno telo v kapelo poleg glavne cerkve.\n_START_SECTION_\nPomembna najdba\n_START_PARAGRAPH_\nNagrobna plo\xc5\xa1\xc4\x8da nosi latinski napis, po poskusu rekonstrukcije koro\xc5\xa1kega zgodovinarja Franza Glaserja\xc2\xa0:_NEWLINE_\xe2\x80\xa0 HIC\xe2\x80\xa2QVIESCIT\xe2\x80\xa2DOMITIA_NEWLINE_ NVS\xe2\x80\xa2DVX\xe2\x80\xa2QVI\xe2\x80\xa2KAROLI\xe2\x80\xa2IMP\xe2\x80\xa2_NEWLINE__NEWLINE_TEMPORIBUS\xe2\x80\xa2PAGANITA_NEWLINE__NEWLINE_TEM\xe2\x80\xa2DEVICIT\xe2\x80\xa2ET\xe2\x80\xa2POPVLVM\xe2\x80\xa2_NEWLINE__NEWLINE_AD FIDEM CONVERTIT_NEWLINE_(slovensko: Tukaj po\xc4\x8diva vojvoda Domicijan, ki je v \xc4\x8dasu cesarja Karla premagal poganstvo in privedel ljudstvo k veri.)_NEWLINE_1992 je v Millstattu nenadoma pri\xc5\xa1el na dan kos prvotne plo\xc5\xa1\xc4\x8de z delom napisa, ki je bila neko\xc4\x8d postavljena nad njegovim grobom in jo najdemo v njegovem \xc5\xbeivljenjepisu. Na tej krhotini najdemo iz zgoraj omenjenega besedila dele tehle besed: quescit Domicianus, Karoli imp., paganita. Napis je rekostruiral in vanj vstavil najdene \xc4\x8drke \xc5\xbee omenjeni arheolog Franz Glaser.\n_START_SECTION_\nDomicijanov kult, Domicijanova kapela in Domicijanov spomenik\n_START_PARAGRAPH_\nJavno \xc4\x8da\xc5\xa1\xc4\x8denje Domicijana se je za\xc4\x8delo najkasneje v 12. stoletju in doseglo vrhunec v 15. stoletju. Na njegovem grobu naj bi se dogajali razni \xc4\x8dude\xc5\xbei. Poro\xc4\x8dalo se je o raznih uspe\xc5\xa1nih nabo\xc5\xbenih procesijah z no\xc5\xa1enjem Domicijanovih relikvij, pa tudi o nekem tatu, ki se je s svojim plenom zatekel na priljubljeni romarski kraj, a je tam ohromel in ga ni mogel ve\xc4\x8d zapustiti. Ljudstvo je tudi verjelo, da lahko Domicijan ukroti divjanje millstattskega jezera med nevihtami in da \xc5\xa1e posebej pomaga pri vro\xc4\x8di\xc4\x8dnih obolenjih._NEWLINE_Od leta 1405 dalje je v Millstattu znano Domicijanovo bratstvo, leta 1441 pa naj bi bili po izro\xc4\x8dilu posmrtni ostanki Domicijana, njegove \xc5\xbeene Marije in njunih (neimenovanih) sinov prene\xc5\xa1eni v zakristijo millstattskega samostana. Kult Sv. Domicijana je predvsem mo\xc4\x8dno spodbujal red sv. Jurija. Ljudskemu patronu so postavili marmorni nagrobnik. Ko so leta 1478 Osmani med ropanjem samostana po\xc5\xa1kodovali nagrobni kamen, je bil grob obnovljen z uporabo druge, verjetno \xc5\xa1e starej\xc5\xa1e in nedotaknjene nagrobne plo\xc5\xa1\xc4\x8de._NEWLINE_\xc4\x8ce\xc5\xa1\xc4\x8denje svetega Domicijana kot de\xc5\xbeelnega zavetnika Koro\xc5\xa1ke je nagnilo jezuitskega patra Mathiasa Riebererja, da je leta 1761 sklenil zaprositi v Rim za uradno potrditev kulta. Zdi se, da je ravnal na svojo roko mimo jezuitskega vodstva. Pri pogajanjih so sodelovali notranje-avstrijski \xc5\xa1kofje salzbur\xc5\xa1ke, kr\xc5\xa1ke, sekovske, lavantinske, ljubljanske in gori\xc5\xa1ke \xc5\xa1kofije z ustrezno pro\xc5\xa1njo, kakor tudi cesarski dvor in Marija Terezija, ne pa tudi uradni predstavniki reda. Ko pa podjetje ni uspelo, to pravzaprav ni imelo vpliva na Domicijanovo \xc4\x8de\xc5\xa1\xc4\x8denje; njegova upravi\xc4\x8denost \xe2\x80\x93 tudi v smislu kanoni\xc4\x8dnega pape\xc5\xa1kega priznanja \xe2\x80\x93 je podana v dejstvu, da sega v \xc4\x8dase pred pape\xc5\xbeem Aleksandrom III. (1159-1181) in da torej kake pape\xc5\xa1ke potrditve pravzaprav niti ne potrebuje; ker so ga v tistem \xc4\x8dasu \xc4\x8dastili kot svetnika, mu pripada tudi danes \xc4\x8dastni naziv "sveti"._NEWLINE_Danes se posmrtni ostanki nahajajo v Domicijanovi kapeli samostanske cerkve v Millstattu. Tam je mogo\xc4\x8de videti grob in nekatere relikvije. Kapela in samostanska cerkev sta strokovno obnovljeni in v izredno dobrem stanju. Sarkofag z relikvijami pa je danes \xc5\xbeal v samostanskem muzeju, ki je trenutno nedostopen obiskovalcem (2015)._NEWLINE_Domicijan ima \xc5\xa1e danes posebno mesto v katoli\xc5\xa1ki cerkvi na Koro\xc5\xa1kem. V njegovo \xc4\x8dast se v Domicijanovi kapeli vsakega 5. februarja opravljajo spominske molitve. 23. junija 2007 pa je bilo v spomin na svetega Domicijana tradicionalno, \xc5\xbee 25. \xc2\xbbSre\xc4\x8danje treh de\xc5\xbeel\xc2\xab prav v Millstattu._NEWLINE_Na podstavku sredi millstattskega jezera danes stoji tudi 4,20 m visoka plastika italijanskega avtorja Giorgia Igne. Predstavlja Domicijana v trenutku, ko me\xc4\x8de v jezero poganskega malika.'