b'\n_START_ARTICLE_\nMihael III. Pijanec\n_START_SECTION_\nOtro\xc5\xa1tvo in regentstvo\n_START_PARAGRAPH_\nMihael je bil najmlaj\xc5\xa1i otrok cesarja Teofila in cesarice Teodore. O\xc4\x8de ga je \xc5\xbee leta 840 kronal za socesarja in \xc4\x8dez dve leti umrl. Po njegovi smrti je 20. janurja 842 kot dve leti star otrok postal izklju\xc4\x8dni bizantinski cesar._NEWLINE_Do njegove polnoletnosti so v cesarstvu vladali njegova mati Teodora kot regentka,  njen stric Sergej in minister Teoktist. Cesarica, ki je bila prepri\xc4\x8dana ikonodulka, je odstavila patriarha Ivana VII. in na njegovo mesto leta 843 imenovala Metodija I., s \xc4\x8dimer se je kon\xc4\x8dalo drugo obdobje ikonoklazma._NEWLINE_Med njegovim odra\xc5\xa1\xc4\x8danjem so se dvorjani okoli njega borili za njegovo naklonjenost. Najbolj vpliven je bil stric Bard, katerega je Mihael imenoval za kaisarja, \xc4\x8deprav je bil naslov takrat rezerviran izklju\xc4\x8dno za cesarje, in mu dovolil umor ministra Teoktista novembra 855. Z Bardovo podporo in pomo\xc4\x8djo \xc5\xa1e enega strica, uspe\xc5\xa1nega generala Petrona, je Mihael 15. marca 856 odstavil svojo mater in jo leta 857 skupaj s svojimi sestrami poslal v samostan.\n_START_SECTION_\nVojne\n_START_PARAGRAPH_\nNotranja stabilizacija dr\xc5\xbeave ni pomenila tudi stabilizacije na mejah. Bizantince so v Pamfiliji, na Kreti in na meji s Sirijo  porazili Abasidi, katere so leta 853 s 85 ladjami uspeli premagati. Veliko voja\xc5\xa1kih operacij je bilo tudi v Egejskem morju in pred sirijsko obalo. V njih so soelovala najmanj  tri ladjevja  s skupno tristo ladjami. Sledila sta pohoda proti pavli\xc4\x8danom, katerega  je z vzhodne meje vodil Mihaelov stric Petron, in arabsko obmejno ozemlje leta 856. Bizantinska vlada je pavli\xc4\x8dane preselila v Trakijo, s \xc4\x8dimer jih je odrezala od njihovih sovernikov in hkrati poselila obmejno ozemlje. Po pisanju Konstantina VII. je Mihael podjarmil tudi Slovane, ki so se naselili Peloponezu._NEWLINE_Leta 855\xe2\x80\x93856 so se za\xc4\x8deli konflikti z  Bolgari. Cesarstvo je \xc5\xbeelelo ponovno priti na  oblast v delu Trakije, vklju\xc4\x8dno s Filipopolisom (Plovdiv) in pristani\xc5\xa1\xc4\x8di v Burga\xc5\xa1kem zalivu na \xc4\x8crnem morju. Bizantinska vojska, kateri sta poveljevala cesar in kaisar Bard, je osvojila ve\xc4\x8d mest, med njimi  Filipopolis, Develt, Anhial in Mesembrijo in pokrajino Zagore. V tem \xc4\x8dasu so bili Bolgari oslabljeni zaradi vojne s Franki Ludvika Germana in Hrvati. _NEWLINE_Mihael III. je v letih 856-863 aktivno sodeloval v vojnah proti Abasidom in njihovim vazalom na vzhodni fronti, zlasti leta 857, ko je proti melitenskemu emirju Umarju Al Akti poslal vojsko 50.000 mo\xc5\xbe. Leta 859 je osebno oblegal Samosato, potem pa je moral obleganje prekiniti zaradi napada Kijevske Rusije na Konstantinopel.   General Petron je leta 863 v bitki pri Lalakaonu porazil in ubil melitenskega emirja in nato v prestolnici s triumfom proslavil svojo zmago.\n_START_SECTION_\nBardova prevlada in pokristjanjenje Bolgarov\n_START_PARAGRAPH_\nBard je svojo nadmo\xc4\x8d in uzurpacijo regentstva opravi\xc4\x8dil z razli\xc4\x8dnimi notranjimi reformami. Mihael je pod njegovim in Fotijevim vplivom vodil obnovo poru\xc5\xa1enih mest in zgradb, ponovno odpiral zaprte samostane in reorganiziral cesarsko univerzo v pala\xc4\x8di Managaura, ki jo je vodil Leon Matematik. Fotij je bil Mihaelov in Bardov  sorodnik in  laik, ki je bil po odstavitvi te\xc5\xbeavnega  patriarha Ignacija leta 858 povi\xc5\xa1an v konstantinopelskega patriarha.  Njegova kariera je bila ve\xc4\x8d kot bliskovita: 19. decembra 858 je bil \xc5\xa1e laik,  20. decembra je bil tonzuriran, v naslednjih \xc5\xa1tirih dneh je postal lektor, poddiakon, diakon in duhovnik, 25. decembra pa je bil imenovan za  konstantinopelskega patriarha. Njegovo imenovanje je v Cerkvi  povzro\xc4\x8dilo razkol. Odstavljeni patriarh Ignacij se je kljub temu, da je bil Fotij na sinodi v Konstantinoplu leta 861 potrjen za patriarha, prito\xc5\xbeil pape\xc5\xbeu Nikolaju I., ki je Fotija leta 863 razglasil za nezakonitega patriarha. Mihael je leta 867 predsedoval sinodi, na kateri so Fotij in \xc5\xa1e trije patriarhi izob\xc4\x8dili pape\xc5\xbea Nikolaja I. in obsodili latinsko klavzulo filioque v zvezi s procesijo Svetega duha. Konflikt zaradi patriarhalnega prestola in vrhovne avtoritete v Cerkvi se je \xc5\xa1e zaostril zaradi uspe\xc5\xa1nega misijonarstva,  ki ga je za\xc4\x8del Fotij._NEWLINE_Mihael je pod Fotijevim vodstvom botroval misiji svetega Cirila in Metoda k hazarskemu kanu in naporom za zaustavitev judovstva med Hazari. Njuna misija je spodletele, naslednja misija leta 863 pa je dosegla pokristjanjenje Velike Moravske. Njun izum  glagolice za pisanje v slovanskih jezikih je omogo\xc4\x8dil prestop v pravoslavje v doma\xc4\x8dem in ne v kak\xc5\xa1nem tujem jeziku. _NEWLINE_Mihael III. je zaradi strahu, da bo Boris I. Bolgarski pod frankovskim vplivom prestopil v zahodno kr\xc5\xa1\xc4\x8danstvo, skupaj s kaisarjem Bardom napadel Bolgarijo. Carja Borisa sta skladno z mirovno pogodbo, ki so jo podpisali leta 864, prisilila h krstu po vzhodnem  obredu. Mihael je bil celo njegov krstni boter. Boris je ob krstu dobil \xc5\xa1e kr\xc5\xa1\xc4\x8dansko ime Mihael. Bizantinci so Bolgarom dovolili, da zasedejo sporno pokrajino Zagore. Pokristjanjenje  Bolgarov je po mnenju zgodovinarjev eden od ve\xc4\x8djih kulturnih in politi\xc4\x8dnih dose\xc5\xbekov Bizantinskega cesarstva.\n_START_SECTION_\nVzpon Bazilija Makedonskega in Mihaelov umor\n_START_PARAGRAPH_\n\xc4\x8cetudi je bil Mihaelov zakon z Evdokijo Dekapolitiso bil brez otrok, cesar  ni tvegal \xc5\xa1kandala s poroko s svojo prile\xc5\xbenico Evdokijo Ingerino, h\xc4\x8derko varja\xc5\xa1kega cesarskega gardista Ingerja. Te\xc5\xbeavo so re\xc5\xa1ili tako, da so Evdokijo Ingerino poro\xc4\x8dili z Mihaelovim izbrancem in komornikom Bazilijem Makedoncem. Mihael je tudi po poroki obdr\xc5\xbeal svojo zvezo z Evdokijo Ingerino, medtem ko je Bazilij za prile\xc5\xbenico vzel Mihaelovo sestro Teklo, katero je Mihael odpoklical iz samostana. Bazilijev vpliv na Mihaela je stalno rasel. Aprila 866 ga je prepri\xc4\x8dal, da kaisar Bard na\xc4\x8drtuje zaroto in dosegel njegovo soglasje, da Barda ubijejo. Po Bardovi  smrti je Mihael mnogo starej\xc5\xa1ega Bazilija posinovil in ga  26. maja 866 kronal za svojega socesarja. Ti skrbno na\xc4\x8drtovani dogodki so bili morda priprava za morebitno nasledstvo Ingerininega  sina Leona, za katerega se je  na splo\xc5\xa1no verjelo, da je Mihaelov sin. Mihael je Leonovo rojstvo proslavil z velikimi javnimi dirkami bojnih voz, na katerih je tudi sam navdu\xc5\xa1eno sodeloval._NEWLINE_\xc4\x8ce je bila zagotovitev Leonovega nasledstva resni\xc4\x8dno Mihaelov na\xc4\x8drt, se je izjalovil. Ko je za\xc4\x8del Mihael izkazovati naklonjenost dvorjanu Baziliskijanu in celo groziti, da ga bo imenoval za drugega socesarja, ga je Bazilij, nemo\xc4\x8dnega zaradi posledic popivanja, v njegovi spalnici septembra 867 ukazal umoriti. Morilec, po imenu Haldija,  je Mihaelu najprej odsekal obe roki in ga nato zabodel v srce. Isto\xc4\x8dasno so ubili tudi Baziliskijana. Bazilij je kot edini preostali vladar avtomatsko zasedel bizantinski prestol._NEWLINE_Mihaela so pokopali v samostanu Filipik v Hrizopolu na azijski obali Bosporja. Ko je Leon leta 886 postal cesar Leon VI., je takoj po prihodu na oblast z veliko slovesnostjo prenesel njegove posmrtne ostanke v cesarski mavzolej v cerkvi Svetih apostolov v Konstantinoplu.\n_START_SECTION_\nZapu\xc5\xa1\xc4\x8dina\n_START_PARAGRAPH_\nZaradi sovra\xc5\xbenih zapisov bizantinskih avtorjev, ki so pisali pod Bazilijem I. in njegovimi nasledniki iz Makedonske dinastije, je Mihaelovo oebnost in vladavino te\xc5\xbeko ovrednotiti.  Zapisi ga prikazujejo kot stalno opitega vladarja,  obsedenega z dirkami bojnih voz in orkestriranim javnim zasmehovanjem cerkvenih procesij in obredov. Arabski viri dajejo vtis, da je bil aktiven in pogosto uspe\xc5\xa1en voja\xc5\xa1ki poveljnik._NEWLINE_\xc4\x8cetudi je bil Mihael III. domnevno nagnjen k zapravljanju javnega denarja, se je dr\xc5\xbeavno gospodarstvo med njegovo vladavino stabiliziralo. Leta 850 so se dr\xc5\xbeavni dohodki pove\xc4\x8dali  na 3.300.000 nomizem.  Dokon\xc4\x8dna prekinitev ikonoklazma na za\xc4\x8detku njegove vladavine je, v nasprotju s pri\xc4\x8dakovanji, privedla do renesanse slikarstva. Cesarstvo je doseglo precej\xc5\xa1en napredek tudi v notranji organizaciji in verski slogi in se uspe\xc5\xa1no upiralo Abasidskemu kalifatu. Najpomembnej\xc5\xa1i dose\xc5\xbeek je bila pretvorba Bolgarije v bizantinski satelit. Najve\xc4\x8d zaslug za to sta do leta 855 imela  cesarica Teodora  in Teoktist, kasneje pa Bard in Petron.'