b'\n_START_ARTICLE_\nTeofil (bizantinski cesar)\n_START_SECTION_\nMladost\n_START_PARAGRAPH_\nTeofil je bil sin bizantinskega cesarja Mihaela II. in njegove \xc5\xbeene Tekle in vnuk cesarja Leona V.  Armenca. O\xc4\x8de ga je kmalu po svojem imenovanju za cesarja leta 922 kronal za svojega socesarja. Teofil je v nasprotju s svojim o\xc4\x8detom prejel od svojega u\xc4\x8ditelja in slovni\xc4\x8darja Ivana Hilila \xc5\xa1iroko izobrazbo. Bil je tudi velik ob\xc4\x8dudovalec glasbe in umetnosti. 2. oktobra 829 je nasledil svojega o\xc4\x8deta kot samostojen cesar._NEWLINE_Kot cesar je nadaljeval z ikonoklazmom svojih predhodnikov,  vendar v manj spravljivem tonu kot njegov o\xc4\x8de, saj je leta 832 izdal ukaz o prepovedi \xc4\x8da\xc5\xa1\xc4\x8denja ikon. V sebi je videl  borca za pravico, kateri je najbolj bahato slu\xc5\xbeil  z usmrtitvijo o\xc4\x8detovih pomaga\xc4\x8dev v zaroti proti Leonu V. takoj po svojem prihodu na prestol.\n_START_SECTION_\nVojna z Arabci\n_START_PARAGRAPH_\nTeofil se je moral ob prihodu na prestol vojskovati z Arabci na dveh frontah. Na zahodu so Arabci ponovno napadli Sicilijo, po enoletnem obleganju leta 831 osvojili Palermo, ustanovili Sicilski emirat in se za\xc4\x8deli postopoma \xc5\xa1iriti po otoku. Na vzhodu je Anatolijo leta 930 napadel abasidski kalif Al Mamun. Vojski, ki ga je posku\xc5\xa1ala ustaviti, je poveljeval sam cesar. Bizantinci so bili kljub temu pora\xc5\xbeeni in so izgubili ve\xc4\x8d trdnjav. Teofil se jim je leta 831 ma\xc5\xa1\xc4\x8deval z veliko vojsko, ki jo je povedel v Kilikijo in zasedel Tarz. V Konstantinopel se je vrnil kot zmagovalec, vendar je \xc5\xbee v jeseni do\xc5\xbeivel poraz v Kapadokiji. Drug poraz je v isti provinci do\xc5\xbeivel leta 833, po katerem je bil primoran pogajati se za mir. Arabcem je za vrnitev 7.000 ujetnikov ponudil odkupnino 100.000 zlatih dinarjev. Ujetnike so mu vrnili naslednje leto po Al Mamunovi smrti._NEWLINE_V kratkem premoru v vojni z Abasidi je organiziral vrnitev bizantinskih ujetnikov, ki jih je bolgarski kan Krum naselil   severno od Donave. Re\xc5\xa1evalna operacija okoli leta 836 je bila uspe\xc5\xa1na in Bizantinsko in Bolgarsko cesarstvo sta kmalu zatem ponovno vzpostavili mir. Vzdr\xc5\xbeevanje miru na vzhodu ni bilo mogo\xc4\x8de. Teofil je leta 834 dal zato\xc4\x8di\xc5\xa1\xc4\x8de \xc5\xa1tevilnim beguncem z vzhoda, vklju\xc4\x8dno s tistimi iz Nasra v Perziji. Krstil je Teofoba, ki se je poro\xc4\x8dil z njegovo teto Ireno in postal eden od njegovih generalov. Ko so se odnosi z Abasidi ponovno zaostrili, se je Teofil za\xc4\x8del pripravljati na novo vojno._NEWLINE_Leta 837 se je z ogromno armado 70.000 mo\xc5\xbe odpravil v Mezopotamijo in osvojil Meliteno in Arsamosato, opusto\xc5\xa1il  Zapetro, za katero nekateri viri trdijo, da je bila rojstno mesto kalifa Al Mutazima. Po pohodu se je triumfalno vrnil v Konstantinopel. Besni Al Mutazim se mu je ma\xc5\xa1\xc4\x8deval s pohodom dveh velikih vojsk v Anatolijo leta 838. Teofil je nameraval eno od kalifovih vojsk uni\xc4\x8diti \xc5\xa1e preden bi se zdru\xc5\xbeili. 21. julija 838 je osebno poveljeval vojski 25.000 do 40.000 mo\xc5\xbe v bitki pri Anzemu v Dazimonu. Kalifovi vojski je poveljeval Al Af\xc5\xa1in, ki je vzdr\xc5\xbeal bizantinski napad, krenil v protinapad in zmagal. Pre\xc5\xbeiveli Bizantinci so se v neredu umaknili in niso ve\xc4\x8d ovirali pohoda kalifove vojske._NEWLINE_Al Mutazim je zavzal Anciro, sedanjo Ankaro, kjer se mu je pridru\xc5\xbeila Al Af\xc5\xa1inova vojska. Zdru\xc5\xbeena vojska je krenila proti Amoriju, zibelki cesarske dinastije. Me\xc5\xa1\xc4\x8dani Amorija so se sprva odlo\xc4\x8dno upirali, potem pa jim je pobegnil arabski ujetnik in kalifu povedal, da je del obzidja zgolj kulisa. Kalif je  bombardiranje usmeril na ta del obzidja in ga poru\xc5\xa1il. Mesto se je po 55 dneh juna\xc5\xa1kega upiranja 12. ali 15. avgusta 838 vdalo. _NEWLINE_Okoli leta 841 je Bene\xc5\xa1ka republika Teofilu poslala ladjevje 60 galej s po 200 mo\xc5\xbemi, da bi mu pomagala pregnati Arabce iz Krotone. Poskus je spodletel._NEWLINE_Al Mutazim je med invazijo v Anatolijo odkril, da nekaj njegovih najvi\xc5\xa1jih generalov snuje zaroto proti njemu. Kalif je \xc5\xa1e pred vrnitvijo domov  aretiral in usmrtil ve\xc4\x8d zarotnikov. Zgleda, da Al Af\xc5\xa1in v zaroto ni bil vpleten, vendar so zaradi drugih spletk aretirali tudi njega. Leta 841 je v zaporu umrl. Kalif Al Mutazim je oktobra 841 zbolel in 5. januarja 841 umrl.\n_START_SECTION_\nOdnosi s Bolgarijo in Srbijo\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 838 je Teofil po izteku dvajsetletne mirovne pogodbe s Prvim bolgarskim cesarstvom opusto\xc5\xa1il ozemlje na  bolgarski strani meje. Bolgari so se ma\xc5\xa1\xc4\x8devali in pod Isbulovim poveljstvom prodrli do Adrianopola (Odrin). V tem \xc4\x8dasu, \xc4\x8de ne \xc5\xbee prej, so Bolgari priklju\xc4\x8dili tudi Filipopolis (Plovdiv) in njegovo okolico. Bolgarski kan Malamir je  leta 836 umrl._NEWLINE_Mir med bizantinskimi federati Srbi in Bolgari je trajal do leta 839.  Vlastimir Srbski je zdru\xc5\xbeil ve\xc4\x8d plemen in Teofil je Srbom podelil delno neodvisnost pod svojo nadoblastjo, ki jo je Vlastimir priznaval. Prvi razlog za podelitev omejene neodvisnosti je bila verjetno sprememba politi\xc4\x8dnega stanja po bolgarski priklju\xc4\x8ditvi zahodne Makedonije, na katero so Bizantinci gledali kot na ogro\xc5\xbeanje svoje suverenosti. Drug vzrok je bil morda odvra\xc4\x8danje pozornosti  od upora Slovanov na Peloponezu. Domneva se, da je zdru\xc5\xbeevanje Srbov v eno dr\xc5\xbeavo spro\xc5\xbeilo ravno naglo \xc5\xa1irjenje Bolgarov na slovanska ozemlja. _NEWLINE_Kan Presijan (vladal 836\xe2\x80\x93852) je leta 839 napadel srbsko ozemlje in spro\xc5\xbeil tri leta trajajo\xc4\x8do vojno, v kateri ni osvojil nobenega ozemlja, utrpel ve\xc4\x8d te\xc5\xbekih porazov in izgubil veliko svojih mo\xc5\xbe.  Vojna se je kon\xc4\x8dala s Teofilovo smrtjo, s katero so se kon\xc4\x8dale srbske obveznosti do Bizantinskega cesarstva.\n_START_SECTION_\nSmrt in zapu\xc5\xa1\xc4\x8dina\n_START_PARAGRAPH_\nTeofilovo zdravje se je postopoma slab\xc5\xa1alo in 20. januarja 842 je umrl. Med svojim vladanjem je utrdil konstantinopelsko obzidjein zgradil bolni\xc5\xa1nico, ki je delovala do propada Bizantinskega cesarstva.'