b'\n_START_ARTICLE_\nWilliam C. Campbell\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nOdra\xc5\xa1\xc4\x8dal je v kraju Ramelton na skrajnem severu Irske, v dru\xc5\xbeini trgovca s kmetijskimi pripomo\xc4\x8dki. O\xc4\x8de mu je omogo\xc4\x8dil dobro \xc5\xa1olanje, z dodatno pomo\xc4\x8djo poklicne tutorke in nato na Kolid\xc5\xbeu Trinity, kjer ga je mentor, profesor Desmond Smyth usmeril v parazitologijo. Po kon\xc4\x8danem \xc5\xa1tudiju leta 1952 mu je uredil doktorsko usposabljanje na Univerzi Wisconsina v ZDA, kamor se je Campbell preselil in doktoriral leta 1957._NEWLINE_Po doktoratu se je zaposlil pri farmacevtskem podjetju Merck & Co., natan\xc4\x8dneje v njihovem In\xc5\xa1titutu za terapevtske raziskave, kjer je deloval ve\xc4\x8d kot 30 let, od tega med letoma 1984 in 1990 kot vi\xc5\xa1ji raziskovalec ter direktor programa za raziskave in razvoj analiz. Konec 1970. let je imel vodilno vlogo v programu raziskav in kemi\xc4\x8dne modifikacije razreda u\xc4\x8dinkovin avermektinov, ki ga je pred tem odkril Omura v bakterijah iz rodu Streptomyces, ki \xc5\xbeivijo v tleh. Izkazalo se je, da gre za antiparazitike s \xc5\xa1irokim spektrom delovanja. Leta 1980 je s sodelavci objavil poro\xc4\x8dilo o derivatu, u\xc4\x8dinkovini ivermektinu z visoko u\xc4\x8dinkovitostjo proti vrsti \xc5\xbeivalskih zajedavcev. Novost je zaradi uporabnosti v veterini prinesla podjetju Merck & Co. velik dobi\xc4\x8dek, Cambpell pa je vodilne prepri\xc4\x8dal, da so dali leta 1987 zdravilo v brezpla\xc4\x8dno uporabo za ljudi. Svetovna zdravstvena organizacija ga je tako pri\xc4\x8dela mno\xc5\xbei\xc4\x8dno uporabljati za boj proti boleznim, ki jih povzro\xc4\x8dajo zajedavske gliste v revnih tropskih predelih sveta in drasti\xc4\x8dno zmanj\xc5\xa1ala pojavnost nekaterih najhuj\xc5\xa1ih in najbolj raz\xc5\xa1irjenih, kot sta limfna filariaza in re\xc4\x8dna slepota, pri slednji v tolik\xc5\xa1ni meri, da je danes v ve\xc4\x8d endemnih predelih \xc5\xbee skoraj iztrebljena._NEWLINE_Leta 1990 se je upokojil kot raziskovalec pri Mercku in se pridru\xc5\xbeil programu za upokojene raziskovalce iz industrije na Univerzi Drew v Madisonu (New Jersey), kjer ima zdaj \xc4\x8dastni polo\xc5\xbeaj. Z \xc5\xbeeno \xc5\xbeivi v kraju North Andover (Massachusetts), kjer prosti \xc4\x8das posve\xc4\x8da veslanju, namiznemu tenisu, poeziji in slikanju. Je izpri\xc4\x8dan kristjan.\n_START_SECTION_\nPriznanja\n_START_PARAGRAPH_\nUvedba ivermektina velja danes za eno velikih prelomnic v javnem zdravju, ki ga nekateri primerjajo z uvedbo penicilina. Za svojo vlogo pri razvoju je bil Campbell leta 2002 sprejet za \xc4\x8dlana Nacionalne akademije znanosti ZDA, Kolid\xc5\xbe Trinity, kjer je diplomiral, pa mu je leta 2012 podelil \xc4\x8dastni doktorat. S Sato\xc5\xa1ijem Omuro in Joujou Tu je leta 2015 prejel Nobelovo nagrado za fiziologijo ali medicino, za prispevek v boju proti zajedavskim boleznim.'