b'\n_START_ARTICLE_\nAnton Kocjan\xc4\x8di\xc4\x8d\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nAnton Kocjan\xc4\x8di\xc4\x8d se je rodil 26. maja 1884 v Zgornjih Gorjah kot drugi sin o\xc4\x8detu Matev\xc5\xbeu Kocjan\xc4\x8di\xc4\x8du (1833-1913) in materi Ivani, rojeni Zajc (1854-1887)._NEWLINE_Osnovno \xc5\xa1olo je obiskoval v Zgornjih Gorjah. V tem \xc4\x8dasu je tam deloval narodno zaveden in prosvetljen u\xc4\x8ditelj Jo\xc5\xbea \xc5\xbdirovnik, ki je kmalu opazil talentiranega u\xc4\x8denca. Ko je mladi Anton prebral vse knjige v \xc5\xa1olski knji\xc5\xbenici, mu je u\xc4\x8ditelj za\xc4\x8del posojati svoje. Na pa\xc5\xa1i in ob dolgih zimskih ve\xc4\x8derih je bral letnike Stritarjevega zvona, Ljubljanskega zvona, Slovana ter Doma in sveta ter se tako seznanjal s takratno literarno in likovno umetnostjo._NEWLINE_Kocjan\xc4\x8di\xc4\x8d je imel dar za risanje in bi se rad iz\xc5\xa1olal za slikarja. V doma\xc4\x8di vasi se je ob obnovi farne cerkve seznanil s slikarjema Matijem Brada\xc5\xa1ko in Matijem Ko\xc5\xbeeljem. Na Bledu je spoznal gojenca petrograjske slikarske akademije Petra \xc5\xbdmitka. Navdu\xc5\xa1eno je spremljal delo slovenskih impresionistov. \xc5\xbdelel se je vpisati v Jakopi\xc4\x8devo slikarsko \xc5\xa1olo v Ljubljani. Kljub posredovanju u\xc4\x8ditelja Jo\xc5\xbea \xc5\xbdirovnika in po\xc5\xa1tarja Vinka \xc4\x8cerneta ga o\xc4\x8de ni mogel poslati v \xc5\xa1ole, ker je bila skrb za dom in pre\xc5\xbeivetje pomembnej\xc5\xa1a._NEWLINE_Ker se ni mogel \xc5\xa1olati za slikarja se je za\xc4\x8del ukvarjati z godbo na pihala. Z glasbo se je seznanil \xc5\xbee v otro\xc5\xa1tvu pri svojem o\xc4\x8detu. Leta 1907 je bil eden od ustanoviteljev Godbe Gorje. Pri godbi je tudi u\xc4\x8dil mlade glasbenike in bil nekaj \xc4\x8dasa njen dirigent._NEWLINE_Kasneje je svoj umetni\xc5\xa1ki, izpovedni dar posku\xc5\xa1al usmeriti predvsem v pisanje. Svoje prvo \xc4\x8drtico je objavil leta 1910 v reviji Doma\xc4\x8di prijatelj v Pragi z naslovom Drvarjevo pripovedovanje._NEWLINE_Leta 1914 je bil vpoklican v avstro-orgsko vojsko, kjer je igral pri voja\xc5\xa1ki pihalni godbi. Po koncu vojne se je pridru\xc5\xbeil prostovoljcem za severno mejo na Koro\xc5\xa1kem._NEWLINE_Leta 1920 se je poro\xc4\x8dil se z Jerico Torkarjevo in osnoval dru\xc5\xbeino. V zakonu se jima je rodilo 7 otrok. Leta 1926 so se z dru\xc5\xbeino preselili v Krnico pri Gorjah kjer je \xc5\xbeivel poslej._NEWLINE_Ob celodnevnem trdem kme\xc4\x8dkem delu je porabil ves prosti \xc4\x8das za pisanje. Svoja dela je po\xc5\xa1iljal razli\xc4\x8dnim listom in revijam. Pri tem se je seznanil z mnogimi takratnimi literarnimi sodobniki: Zofko Kveder, dr. Jo\xc5\xbeefom Poga\xc4\x8dnikom, dr. Bratkom Kreftom, s Franom Sale\xc5\xa1kem Fin\xc5\xbegarju, Pre\xc5\xbeihovim Vorancem in nekaterimi drugimi._NEWLINE_Preko Frana S. Fin\xc5\xbegarja je leta 1339 pri\xc5\xa1el v stik s profesorjem Jankom Modrom. Janko Moder je postal \xc5\xbeivljenjski mentor in podpornik s katerim je tesno sodeloval vse do pozne starosti. Kot navaja Janko Moder je vrh njegove zrele mo\xc4\x8di v delu\xc2\xa0\xc2\xbbPo\xc5\xbegana Radovna\xc2\xab, dokumentarni noveli iz druge svetovne vojne, ki je iz\xc5\xa1la leta 1950 pri Mohorjevi dru\xc5\xbebi._NEWLINE_Vse \xc5\xbeivljenje se je ukvarjal z velikim na\xc4\x8drtom, da bi napisal Staro Pokljuko, \xc5\xa1iroko zasnovano zgodovinsko povest iz srede devetnajstega stoletja o usodi poklju\xc5\xa1kih gozdov, o njihovi delitvi med blejskim gradom, srenjo in kmeti, o gozdarjih, plan\xc5\xa1arjih, oglarjih in fu\xc5\xbeinarjih. Delo je ostalo nezaklju\xc4\x8deno, posamezni odlomki so objavljeni v samostojni knjigi z naslovom\xc2\xa0\xc2\xbbStara Pokljuka\xc2\xab, ki je iz\xc5\xa1la dve leti po njegovi smrti (1964) pri Mohorjevi dru\xc5\xbebi s pomo\xc4\x8djo Janka Modra._NEWLINE_Umrl je 14. aprila 1962, star 78 let.\n_START_SECTION_\nStara Pokljuka\n_START_PARAGRAPH_\nV samostojni knjigi, ki je iz\xc5\xa1la dve leti po avtorjevi smrti (1964), je objavljenih nekaj mladostnih \xc4\x8drtic (\xc2\xbbScena\xc2\xab,\xc2\xa0\xc2\xbbUkro\xc4\x8deni\xc2\xab,\xe2\x80\xa6), povest\xc2\xa0\xc2\xbbPo\xc5\xbegana Radovna\xc2\xab\xc2\xa0in odlomki iz povesti Stare Pokljuke. Knjigo je uredil Janko Moder._NEWLINE_Povest Stara Pokljuka opisuje boj za srenjske pravice kmetov na Pokljuki sredi 19. stoletja. Gorjanskim kmetom in bajtarjem je Pokljuka prina\xc5\xa1ala zaslu\xc5\xbeek z oglarjenjem in nabiranjem smole. Adam je glavni borec za srenjske pravice ob prodaji briksen\xc5\xa1kega posestva na Bledu leta 1857. Fu\xc5\xbeinar Viktor Ruard izpod Golice je kupil blejski grad in posestvo s Pokljuko, Me\xc5\xbeaklo in Jelovico. Zaradi neodlo\xc4\x8dnosti kmetov takrat srenjskih pravic na Pokljuki niso vknji\xc5\xbeili.\n_START_SECTION_\nPo\xc5\xbegana Radovna\n_START_PARAGRAPH_\nPovest Po\xc5\xbegana Radovna je naslovna povest 111. Ve\xc4\x8dernic Dru\xc5\xbebe Sv. Mohorja v Celju iz leta 1950 kjer je bilo objavljenih \xc5\xa1e nekaj povesti drugih avtorjev._NEWLINE_Pripoveduje o dolini Radovne v \xc4\x8dasu druge svetovne vojne. Nem\xc5\xa1ka raznarodovalna politika ni uspela pridobiti Radovni\xc4\x8danov, ki so s hrano in informacijami pomagali partizanom. V Radovni je pri\xc5\xa1lo do ve\xc4\x8d spopadov z nem\xc5\xa1ko vojsko. Pora\xc5\xbeeni Nemci so se s po\xc5\xbeigom vasi Radovne ma\xc5\xa1\xc4\x8devali doma\xc4\x8dinom in uni\xc4\x8dili zavetje partizanski vojski, ki se je zadr\xc5\xbeevala na Pokljuki. V usodah doma\xc4\x8dinov s \xc5\xa0imnove in Pristav\xc4\x8deve kmetije spoznamo kruti \xc4\x8das vojne, ki ne izbira sredstev za dosego svojih ciljev.\n_START_SECTION_\nZatr\xc3\xa9parjev Janez\n_START_PARAGRAPH_\nDokumentarna povest Zatreparjev Janez govori o zanimivem ljudskem \xc4\x8dloveku iz okolice in o njegovem \xc5\xbeivljenju. Povest je iz\xc5\xa1la leta 1951 v "Koledarju dru\xc5\xbebe sv. Mohorja za leto 1952" na straneh 117 - 127 pod psevdonimon Tilen Pav\xc4\x8dek.'