b'\n_START_ARTICLE_\nToma\xc5\xbe Fantoni\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nToma\xc5\xbe Fantoni se je rodil v dru\xc5\xbeini rezbarja, slikarja in pozlatarja Petra Fantonija v Huminu. \xc5\xa0olal se je doma in v Vidmu, kjer na strokovni \xc5\xa1oli sv. Dominika \xc5\xa1tudiral arhitekturo, nato nekaj let \xc5\xbeivel v Benetkah , kjer je pomagal dekoraternim slikarjem, ob ve\xc4\x8derih pa obiskoval akademijo, kot izredni slu\xc5\xa1atelj. Pozneje je pomagal o\xc4\x8detu, dokler se ni leta 1857 pridru\xc5\xbeil slikarjem, ki so hodili na delo v tedanjo Avstrijo. Ker je pri\xc4\x8del dobivati \xc5\xa1tevilna naro\xc4\x8dila, je k sodelovanju povabil svojega brata Fran\xc4\x8di\xc5\xa1ka, ki je bil pozlatar, in pa slikarja Jakoba Brolla, s katerim sta sodelovala sedem let, od 1861 do 1867. Brollo je v svojem pismu zapisal, da sta se s Fantonijem koristno dopolnjevala, Fantoni sprva ni bil tako ve\xc5\xa1\xc4\x8d figuralnih kompozicij, Brollo pa ne slikanja v fresco tehniki._NEWLINE_Po smrti prve \xc5\xbeene se je Fantoni 12. maja 1875, v starosti 52 let, drugi\xc4\x8d o\xc5\xbeenil v Konjicah, s tridesetletno Matildo Elizabeto Hasenbichel in se tu za stalno naselil, a pozneje posestvo v Konjicah prodal in kupil posestvo Jamne v \xc5\xa0kalcah. Tu je 31. maja 1892 tudi umrl._NEWLINE_O njegovi smrti je poro\xc4\x8dal Slovenski gospodar: \xc2\xbbZadnji dan maja je umrl v Jamnah pri Konjicah po slovenskem svetu dobro znani slikar, gospod Toma\xc5\xbe Fantoni. 2. junija tega leta so ga pokopali pri sveti Ani v Konjicah. Njegova dobra dela po na\xc5\xa1ih cerkvah ob\xc4\x8dudovali bodo \xc5\xa1e prihodnji rodovi. Naj po\xc4\x8diva v miru.\xc2\xab\xc2\xa0\n_START_SECTION_\nFurlanska skupina slikarjev\n_START_PARAGRAPH_\nToma\xc5\xbe Fantoni je bil \xc4\x8dlan skupine t. i. furlanskih slikarjev , ki so delovali na \xc5\xa1irokem obmo\xc4\x8dju slovenske \xc5\xa0tajerske. Poleg njega so jo sestavljali Jakob Brollo (Giacomo), Ivan Fantoni (Giovanni), jakobov sin Anton Brollo (Antonio) in Osvald Bierti (Osvaldo)._NEWLINE_Skupino uvr\xc5\xa1\xc4\x8dajo med slikarje t. i. poznonazarenske smeri, saj so pri svojih poslikavah _NEWLINE_uporabljali vzore starej\xc5\xa1ih zgodovinskih slogov._NEWLINE_Za\xc4\x8detnik skupine Toma\xc5\xbe Fantoni je k nam pri\xc5\xa1el v petdesetih letih 19. stoletja, zadnja poslikava furlanskih mojstrov pri nas pa izvira v leto 1914, kar prestavlja ve\xc4\x8d kot pol stoletja. Tako imamo opraviti z obse\xc5\xbenim opusom, saj so \xc4\x8dlani skupine (skupaj ali posamezno) vsako leto poslikali ve\xc4\x8d cerkva na \xc5\xa1ir\xc5\xa1em obmo\xc4\x8dju \xc5\xa0tajerske, ponekod na Dolenjskem in sosednjem Hrva\xc5\xa1kem, pa tudi izven na\xc5\xa1ih meja, na avstrijskem Koro\xc5\xa1kem in \xc5\xa0tajerskem, prav tako tudi v Furlaniji.\n_START_SECTION_\nDela\n_START_PARAGRAPH_\nPrvo samostojno delo je Fantoni izvr\xc5\xa1il na Dobrni, kjer je leta 1857 poslikal \xc5\xbeupnijsko cerkev (te slike je 30 let pozneje nadomestil z novimi). Ker je imel mnogo naro\xc4\x8dil (podpiral ga je zlasti celjski opat Matija Vodu\xc5\xa1ek), sta z Jakobom Brollo poslikala: leta 1861 \xc5\xbeupnijsko cerkev v Bre\xc5\xbeicah, v cerkvi sv. Alojzija v Mariboru dva oltarja; leta 1862 \xc5\xbeupnijsko cerkev v \xc4\x8cadramu, v nad\xc5\xbeupnijski cerkvi sv. Jurija v Slovenskih Konjicah sta obnovila stare freske v kapeli, leta 1863 cerkev sv. Maksimilijana v Celju in \xc5\xbeupnijsko cerkev na Gornjem Gradu; leta 1864 \xc5\xbeupnijsko cerkev v Galiciji; leta 1865 \xc5\xbeupnijsko cerkev v Novi \xc5\xa0tifti pri Gornjem Gradu in cerkev v Rosulah pri Ljubnem; leta 1866 \xc5\xbeupnijsko cerkev sv. Martina v Ro\xc5\xbeni dolini pri Celju in ladjo nad\xc5\xbeupnijske cerkve v Konjicah._NEWLINE_Leta 1868 se je Brollo lo\xc4\x8dil od Fantonija, katerega je poslej z naro\xc4\x8dili podpiral zlasti konji\xc5\xa1ki \xc5\xbeupnik Jo\xc5\xbeef Rozman, vse do svoje smrti leta 1874._NEWLINE_Fantoni je sam oz. s svojimi u\xc4\x8denci iz furlanske skupine poslikal leta 1867 \xc5\xbeupnijsko cerkev sv. Ruperta nad La\xc5\xa1kim, steno z oltarjem v Kapucinski cerkvi v Celju in dva oltarja v \xc5\xbeupnijski cerkvi sv. Barbare pri Vurberku. Fantoni je pozimi slikal oltarne podobe in portrete, poleti pa freske. Nekaj \xc4\x8dasa je delal v navezi s podobarji in mizarji, s katerimi je dokon\xc4\x8deval oltarje, pri\xc5\xbenice in tabernaklje. Leta 1869 je v nad\xc5\xbeupnijski cerkvi v Konjicah postavil nov psevdogotski glavni oltar, namesto starega baro\xc4\x8dnega. Ve\xc4\x8d oltarnih slik je izdelal za cerkev sv. Duha v Arti\xc4\x8dah, poslikal je \xc5\xbeupnijsko cerkev v Sol\xc4\x8davi in cerkev sv. Mihaela na Vranskem. Njegove slike so tudi v Podsredi, v Braslov\xc4\x8dah, na Prihovi, v Negovi, pri sv. Roku v \xc5\xa0marju, v Pi\xc5\xa1ecah in v Zabukovju, pa tudi na avstrijskem Koro\xc5\xa1kem ter v Furlaniji.'