b"\n_START_ARTICLE_\nPonte Vecchio\n_START_SECTION_\nZgodovina in konstrukcija\n_START_PARAGRAPH_\nMost se razteza \xc4\x8dez reko Arno na njeni najo\xc5\xbeji to\xc4\x8dki, mesto za katerega menijo, da je bil most zgrajen \xc5\xbee v rimskih \xc4\x8dasih, ko je cesta via Cassia pre\xc4\x8dkala reko. Rimski stebri so bili iz kamna, nadgradnja pa iz lesa. Prvi\xc4\x8d se pojavi most v dokumentu leta 996. Potem ko so ga leta 1117 uni\xc4\x8dile poplave, je bil obnovljen v kamnu, a spet po\xc5\xa1kodovan leta 1333, ko sta ostala dva osrednja stebra, kot je zapisal Giovanni Villani v svoji Nuova Cronica. Obnovljen je bil leta 1345. Giorgio Vasari je zabele\xc5\xbeil tradicionalni pogled na tiste dni, ko je pripisal zasnovo Taddeo Gaddiju - poleg Giotta eno redkih umetni\xc5\xa1kih imen trecenta, znanih \xc5\xa1e dvesto let pozneje. Sodobni zgodovinarji omenjajo Neri di Fioravantija kot mo\xc5\xbenega avtorja. Pokrit v majhni lo\xc5\xbei nad centralno odprtino mostu, je preperel spominski kamen, na katerem je neko\xc4\x8d pisalo Nel trentatr\xc3\xa8 dopo il mille-trecento, il ponte cadde, per diluvio dell' acque: poi dieci anni, come al Comun piacque, rifatto fu con questo adornamento. Na jugovzhodnem vogalu mostu je bil za obrambo zgrajen Torre dei Mannelli._NEWLINE_Most je sestavljen iz treh segmentnih lokov: glavni lok ima razpon 30 metrov, dva stranska loka vsak po 27 metrov. Vi\xc5\xa1ina obokov je med 3,5 in 4,4 m, razmerje med razponom in vi\xc5\xa1ino 5:1._NEWLINE_Vedno je gostil trgovine in trgovce, ki so razkazovali svoje blago na mizah pred svojimi prostori, po odobritvi Bargellao (neke vrste gospoda \xc5\xbeupana, ki je bil sodnik in policijski organ). Zadnje trgovine (retrobotteghe), ki jih je mogo\xc4\x8de videti iz reke, so bile dodane v sedemnajstem stoletju._NEWLINE_Pravijo, da ekonomski pojem ste\xc4\x8daja izvira od tukaj: \xc4\x8de menjalec denarja ni mogel pla\xc4\x8dati svojih dolgov, so mizo, na kateri je prodajal svoje izdelke (v nadaljevanju \xc2\xbbbanco\xc2\xab), fizi\xc4\x8dno razbili (\xc2\xbbrotto\xc2\xab) vojaki in ta navada je bila imenovana bancorotto (razrazbita miza, morda je lahko beseda pri\xc5\xa1la iz \xc2\xbbbanca rotta\xc2\xab, kar pomeni \xc2\xbbrazbita miza\xc2\xab). Ker ni imel ve\xc4\x8d mize, trgovec ni mogel prodati._NEWLINE_Med drugo svetovno vojno Ponte Vecchio Nemci med umikom pred osvobajajo\xc4\x8do britansko 8. armado 4. avgusta 1944 niso uni\xc4\x8dili, za razliko od vseh drugih mostov v Firencah. To naj bi bil, po navedbah mnogih doma\xc4\x8dinov in turisti\xc4\x8dnih vodnikov, Hitlerjeva izrecna zapoved. Dostop do Ponte Vecchio pa so ovirale uni\xc4\x8dene stavbe na obeh koncih, ki so bile kasneje obnovljene kot kombinacija izvirnega in modernega oblikovanja\n_START_SECTION_\nVasarijev Corridor\n_START_PARAGRAPH_\nZa povezavo Palazzo Vecchio (Firen\xc5\xa1ka mestna hi\xc5\xa1a) s Pala\xc4\x8da Pitti, je leta 1565 Cosimo I. Medi\xc4\x8dejski naro\xc4\x8dil Giorgiou Vasariju zgraditi preko mostu, Vasarijev koridor. Za dvig ugleda mostu je leta 1593 medi\xc4\x8dejski veliki vojvoda prepovedal prodajo mesarjem; njihovo mesto so takoj zasedli trgovci z zlatom. Cehovsko zdru\xc5\xbeenje mesarjev je monopoliziralo trgovine na mostu leta 1442. Kamnit napis iz Dantejevega (Raja xvi. 140-7) opisuje mesto ob vhodu na most, kjer je bil leta 1215 umorjen Buondelmonte de' Buondelmonti v imenu Amideijev, za\xc4\x8detek urbanega bojevanja Gvelfov in Gibelinov.\n_START_SECTION_\nDoprsni kip Benvenuta Cellinija\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1900, v \xc4\x8dast in ozna\xc4\x8ditev \xc4\x8detrt stoletja rojstva velikega florentinskega kiparja in mojstra zlatarja  Benvenuto Cellinija, so vodilni zlatarji iz mostu naro\xc4\x8dili najbolj znanemu florentinskemu kiparju tistega \xc4\x8dasa Raffaellu Romanelliju, ustvariti Cellinijev bronasti doprsni kip in ga postavili na vrhu vodnjaka v sredini vzhodne strani mostu, kjer stoji \xc5\xa1e danes.\n_START_SECTION_\nNovej\xc5\xa1a zgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nMost je bil mo\xc4\x8dno po\xc5\xa1kodovan leta 1966 v poplavi reke Arno._NEWLINE_Most je omenjen v Puccinijevi ariji O mio babbino caro iz opere Gianni Schicchi (1918)."