b'\n_START_ARTICLE_\nWerner For\xc3\x9fmann\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nOdra\xc5\xa1\xc4\x8dal je v Berlinu, v ugledni dru\xc5\xbeini odvetnika. Obiskoval je humanisti\xc4\x8dno gimnazijo da bi sledil dru\xc5\xbeinski tradiciji pravnikov, a je v tem obdobju njegov o\xc4\x8de padel na fronti med prvo svetovno vojno, nakar se je morala njegova mati zaposliti kot pisarni\xc5\xa1ka pomo\xc4\x8dnica, da je lahko vzdr\xc5\xbeevala dru\xc5\xbeino, zato ga je v veliki meri vgajala babica. Nato je po zgledu strica, ki je bil zdravnik, in na pobudo srednje\xc5\xa1olskega u\xc4\x8ditelja vpisal \xc5\xa1tudij medicine na Univerzi Friderika Viljema (danes Humboldtova univerza v Berlinu)._NEWLINE_Tam je diplomiral leta 1928 in pri\xc4\x8del pripravljati doktorsko disertacijo na temo vpliva izvle\xc4\x8dka jeter na kemizem krvi, v ta namen je eksperimentiral tudi na sebi. Z iskanjem pripravni\xc5\xa1kega mesta je imel te\xc5\xbeave, naposled pa je dobil pripravni\xc5\xa1tvo v bolni\xc5\xa1nici v Eberswaldu na vzhodu Nem\xc4\x8dije. Pod mentorstvom ve\xc5\xa1\xc4\x8dega kirurga, internista in ginekologa Richarda Schneiderja se je seznanil z medicinsko prakso, pri \xc4\x8demer ga je mo\xc4\x8dno frustriral pogost razkorak med diagnozami in rezultati obdukcij preminulih pacientov. Posebej so ga zanimale okvare sr\xc4\x8dnih zaklopk in mo\xc5\xbenost pregleda teh struktur. \xc5\xbdelel je najti varen dostop do srca brez potrebe po drasti\xc4\x8dnih kirur\xc5\xa1kih posegih, zato je, po zgledu iz knjige \xc3\x89tienna Mareya (v njej je bila risba vstavitve sr\xc4\x8dnega katetra konju) posku\xc5\xa1al prepri\xc4\x8dati Schneiderja, naj odobri poskus na \xc4\x8dloveku. Ta ga je zavrnil, saj na svojem majhnem oddelku ni \xc5\xbeelel eksperimentirati, in mu predlagal poskuse na \xc5\xbeivalih. For\xc3\x9fmannu prav tako ni dovolil eksperimentirati na sebi, saj ga je skrbelo za njegovo zdravje._NEWLINE_For\xc3\x9fmann se je zato odlo\xc4\x8dil, da bo \xc5\xa1efa ob\xc5\xa1el in je prepri\xc4\x8dal glavno medicinsko sestro, da mu pomaga. Ta se je celo javila za prvi poskusni subjekt, vendar je namesto tega skrivaj dal lokalno anestezijo sebi in si vstavil uretralni kateter v cefalno veno v dol\xc5\xbeini 30\xc2\xa0cm. S katetrom globoko v veni je nato od\xc5\xa1el nadstropje ni\xc5\xbeje do aparata za rentgensko slikanje, kjer mu je medicinska sestra pomagala posneti polo\xc5\xbeaj katetra s fluoroskopsko tehniko. Odprtino katetra je na\xc5\xa1el na predvidenem mestu ob pazduhi, nakar je potisnil kateter \xc5\xa1e enkrat toliko globoko in uspel posneti, kako sega v njegov desni preddvor. Schneider, \xc4\x8deprav mo\xc4\x8dno nejevoljen, mu je \xc4\x8destital in mu dovolil ponoviti poskus na smrtno bolni \xc5\xbeenski, kateri je vbrizgal zdravilo neposredno v preddvor, kar se je izkazalo za u\xc4\x8dinkovitej\xc5\xa1e kot z intravensko aplikacijo. Poleg tega je pokazal, da je mo\xc5\xbeno pravilno in varno presoditi o polo\xc5\xbeaju katetra samo z merjenjem dol\xc5\xbeine vstavitve, brez fluoroskopije. Poro\xc4\x8dilo o dose\xc5\xbeku z naslovom\xc2\xa0\xc2\xbbDie Sondierung des rechten Herzens\xc2\xab je iz\xc5\xa1lo v reviji Klinische Wochenschrift novembra 1929._NEWLINE_Nekaj tednov pred tem se je preselil na slovito univerzitetno kliniko Charit\xc3\xa9 v Berlinu, kjer je nadaljeval s pripravni\xc5\xa1tvom pri Ferdinandu Sauerbruchu, a je izid \xc4\x8dlanka zaradi medijskega pompa povzro\xc4\x8dil nejevoljo pri nadrejenih tudi tu, zato so ga odslovili. Na sre\xc4\x8do se je lahko vrnil v Eberswalde in za\xc4\x8del raziskovati kateterizacijo srca s poskusi na \xc5\xbeivalih, kjer je dosegel nekaj vidnih uspehov, tako da ga je Sauerbruch znova povabil v Berlin. Tam pa For\xc3\x9fmann ni izpolnil Sauerbruchovih pri\xc4\x8dakovanj in je bil naslednje leto znova odslovljen. Na podlagi priporo\xc4\x8dila je dobil polo\xc5\xbeaj v dr\xc5\xbeavni bolni\xc5\xa1nici v Mainzu, kjer je kmalu po prihodu poleti 1932 spoznal pripravnico Elsbet Engel in se leta 1933 poro\xc4\x8dil z njo. Takrat sta morala oba oditi, saj poro\xc4\x8denim parom ni bilo dovoljeno delati skupaj. Od\xc5\xa1la sta v Berlin, kjer je on dobil delo kot urolog v bolni\xc5\xa1nici Rudolfa Wirchowa (prav tako del kampusa Charit\xc3\xa9)._NEWLINE_Med drugo svetovno vojno je deloval kot voja\xc5\xa1ki kirurg na razli\xc4\x8dnih boji\xc5\xa1\xc4\x8dih in bil po porazu Nem\xc4\x8dije kratek \xc4\x8das tudi vojni ujetnik. Takrat je izvedel, da je njegova dru\xc5\xbeina pre\xc5\xbeivela vojno v vasi Wambach v Schwarzwaldu, kamor je po izpustitvi od\xc5\xa1el tudi on in tri leta delal kot splo\xc5\xa1ni zdravnik. Kasneje je v svoji avtobiografiji posku\xc5\xa1al zmanj\xc5\xa1ati pomen svojega sodelovanja z nacisti\xc4\x8dnimi oblastmi in je iz pripovedi izpustil \xc5\xa1tevilne podatke (denimo o aktivnostih pri SA), dokumenti pa ka\xc5\xbeejo, da se je v\xc4\x8dlanil v NSDAP \xc5\xbee ob njenem vzponu avgusta 1932, ko to \xc5\xa1e ni bilo obvezno.\n_START_SECTION_\nPovojna leta\n_START_PARAGRAPH_\nPolo\xc5\xbeaja kirurga mu kljub prizadevanjem ni uspelo dobiti, zato se je znova zaposlil kot urolog, tokrat v Bad Kreuznachu. V medvojnih in povojnih letih je \xc5\xbee obupal nad mo\xc5\xbenostjo uveljavitve svoje metode kateterizacije srca, kmalu pa je presene\xc4\x8den ugotovil, da jo prakticirajo \xc5\xbee v ve\xc4\x8d tujih klinikah. Spoznal je nekaj kirurgov, ki so prebrali njegov \xc4\x8dlanek in pri\xc4\x8deli izvajati kateterizacijo ter razvijati njen diagnosti\xc4\x8dni in terapetvski potencial. Prejel je tudi ve\xc4\x8d vabil na simpozije ter prva priznanja. Kljub podpori vidnih znancev pa mu ni uspelo dobiti polo\xc5\xbeaja profesorja na Univerzi v Mainzu, saj ni imel doktorata in kirur\xc5\xa1ke prakse, zato je veljal za premalo uglednega kandidata. Po prejemu Nobelove nagrade mu je univerza podelila naziv \xc4\x8dastnega profesorja, sam pa je poiskal bolj\xc5\xa1e delovno mesto v evangeli\xc4\x8danski bolni\xc5\xa1nici v D\xc3\xbcsseldorfu._NEWLINE_Tam je leta 1957 dobil polo\xc5\xbeaj predstojnika oddelka za kirurgijo. \xc5\xbde kmalu po prihodu se je sprl z upravo bolni\xc5\xa1nice, ki ji je javno o\xc4\x8dital nepravilnosti in slabe pogoje za delo. Proti njemu so takrat nastopili tudi kolegi in izpostavili njegovo pomanjkanje izku\xc5\xa1enj, tako da je bil konec leta 1959 odpu\xc5\xa1\xc4\x8den, z mo\xc5\xbenostjo ponovne zaposlitve, \xc4\x8de opravi izpit pri zdravni\xc5\xa1kem dru\xc5\xa1tvu, ki pa ni bilo pripravljeno izvesti preskusa znanja. For\xc3\x9fmann je spro\xc5\xbeil spor na delovnem sodi\xc5\xa1\xc4\x8du, nazadnje pa mu je po mediaciji zdravni\xc5\xa1ke zbornice bolni\xc5\xa1nica vrnila slu\xc5\xbebo. Predstojnik oddelka za kirurgijo je ostal do svoje upokojitve leta 1969, nato pa se je preselil nazaj v Schwarzwald in tam \xc5\xbeivel do svoje smrti._NEWLINE_V zadnjem obdobju svojega \xc5\xbeivljenja se je, tudi pod vplivom medvojnih izku\xc5\xa1enj, posvetil eti\xc4\x8dnim vpra\xc5\xa1anjem medicine in dru\xc5\xbebe nasploh ter zavzel stali\xc5\xa1\xc4\x8de, da ubijanje pod nobenim pogojem ni moralno sprejemljivo. Tako se je javno opredelil proti smrtni kazni in evtanaziji. Z \xc5\xbeeno Elsbet sta imela \xc5\xa1est otrok.\n_START_SECTION_\nPriznanja\n_START_PARAGRAPH_\nKateterizacija srca se je uveljavila kot koristna diagnosti\xc4\x8dna in terapevtska metoda \xc5\xbee med drugo svetovno vojno in po vojni je For\xc3\x9fmann za svojo pionirsko vlogo pri njenem razvoju prejel ve\xc4\x8d priznanj. Leta 1954 mu je Nem\xc5\xa1ka akademija znanosti v Berlinu podelila svojo Leibnizovo medaljo, leta 1956 pa je s Cournandom in z Richardsom prejel \xc5\xa1e Nobelovo nagrado za fiziologijo ali medicino. Takratni predsednik Theodor Heuss mu je leta 1959 podelil red za zasluge Zvezne republike Nem\xc4\x8dije._NEWLINE_Poleg Univerze v Mainzu mu je naziv \xc4\x8dastnega profesorja podelila tudi Univerza v Cordobi (Argentina). Leta 1991, po zdru\xc5\xbeitvi Nem\xc4\x8dije, so po njemu poimenovali bolni\xc5\xa1nico v Eberswaldu, kjer je za\xc4\x8del s svojo zdravni\xc5\xa1ko kariero in kjer je izvedel svoj znameniti poskus.'