b'\n_START_ARTICLE_\nFranc Wrenk\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljnje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nBakrore\xc5\xa1tva se je najprej u\xc4\x8dil pri Ivanu Mihaelu Kauperzu in njegovem sinu Ivanu Vidu. Zelo solidno izobrazbo je dobil \xc5\xa1e pri drugih mojstrih (Van Schupen in Van der Bruggen) ter jo s \xc5\xa1tudijem na dunajski akademiji (1784\xe2\x80\x931791) \xc5\xa1e izpopolnil. Opredelil se je za angle\xc5\xa1ko \xc4\x8drno tehniko in v njej dosegel najve\xc4\x8dje uspehe. Leta 1794 je bil na razstavi bakrorezov nagrajen z zlato medaljo. Po zmagi na nate\xc4\x8daju za u\xc4\x8diteljsko mesto risarskega mojstra na dunajski in\xc5\xbeenirski akademiji je tu pou\xc4\x8deval od 1795 do smrti._NEWLINE_Wrenk sodi med najve\xc4\x8dje bakrorezce svojega \xc4\x8dasa in je v \xc4\x8drni tehniki prekosil celo angle\xc5\xa1ke vzornike. Bakroreze je rezal po delih vidnih slikarjev, najbolj\xc5\xa1i so: sv. Magdalena (Gentileschi), Pieta (van Dyck), Filozof (Rubens), Pokrajina (J. Vernet), Mladi Tobija ter Hagar in Izmail (Rembrandt), Amor in Psihe (H. Maurer), Smrt Porcije (Franc Kav\xc4\x8di\xc4\x8d), ve\xc4\x8d portretov po F\xc3\xbcggerju in J. Grassiju.'