b"\n_START_ARTICLE_\nFrancesco I. Sforza\n_START_SECTION_\nZgodnje \xc5\xbeivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nFrancesco Sforza se je rodil v San Miniato v Toskani, kot eden od sedmih nezakonskih sinov condottiera Muzio Sforza in Lucie da Torsano. Otro\xc5\xa1tvo je pre\xc5\xbeivel v Tricaricu (danes Bazilikata), in postal markiz, naslov, ki mu ga je leta 1412 podelil kralj Ladislav Neapeljski. Leta 1418 se je poro\xc4\x8dil z Polisseno Ruffo, kalabrijsko plemkinjo._NEWLINE_Od 1419 se je boril skupaj s svojim o\xc4\x8detom. Kasneje se je izkazalo, da je strokovnjak taktik in zelo sposoben poveljnik. Po smrti svojega o\xc4\x8deta se je najprej boril za neapeljsko vojsko in nato za pape\xc5\xbea Martina V. in milanskega vojvodo Filippo Maria Viscontija. Po nekaj uspehih je padel v nemilost in bil poslan na grad Mortara kot ujetnik. Svoj status si je povrnil po vodenju pohoda proti Lucci._NEWLINE_Leta 1431, po obdobju, v katerem se je spet boril za pape\xc5\xa1ko dr\xc5\xbeavo, je vodil vojsko Milan\xc4\x8danov proti Benetkam. Naslednje leto se je vojvodova h\xc4\x8di Bianca Maria, z njim zaro\xc4\x8dila. Kljub temu dejstvu, pozorni Filippo Maria ni nikoli prenehal biti nezaupljiv do Sforze. Naklonjenost pla\xc4\x8danih voditeljev je seveda bila odvisna od pla\xc4\x8dila; v 1433-1435 je Sforza vodil Milan\xc4\x8dane v napad na pape\xc5\xa1ko dr\xc5\xbeavo, ko pa je osvojil Ancono v Marke, je zamenjal stran in pridobil naziv vikar mesta neposredno od pape\xc5\xbea Evgena IV. Leta 1436-39 je slu\xc5\xbeil razli\xc4\x8dnim gospodarjem, tako Firencam kot Benetkam._NEWLINE_Leta 1440 je njegove fevde v Neapeljskem kraljestvu zasedel kralj Alfonz I., in da bi si opomogel polo\xc5\xbeaj, se Sforza uskladi s Filippo Viscontijem. 25. oktobra 1441 se v Cremoni, Bianca Maria lahko kon\xc4\x8dno poro\xc4\x8di. Naslednje leto se je povezal z Ren\xc3\xa9jem Anjoujskim, pretendentom za prestol v Neaplju in korakal proti jugu Italije. Po nekaj za\xc4\x8detnih pomanjkljivostih, je premagal neapeljskega poveljnika Niccol\xc3\xb2 Piccinina, ki je napadel njegovo lastnino v Romanji in Marke, s pomo\xc4\x8djo Sigismonda Pandolfa Malatesta (ki se je poro\xc4\x8dil z njegovo h\xc4\x8derko Polisseno) in Bene\xc4\x8dani, in se smel vrniti v Milano._NEWLINE_Sforza se je kasneje zna\xc5\xa1el v vojni proti svojemu sinu Francescu (ki ga je premagal v bitki pri Montolmu leta 1444) in kasneje sklenil zavezni\xc5\xa1tvo z Viscontijem, Evgenom IV. in Malatesto, ki je domnevno umoril Polisseno. S pomo\xc4\x8djo Benetk je Sforza spet zmagal in v zameno za izpustitev Bene\xc4\x8danov, prejel naziv capitano generale (\xc5\xa1ef poveljnik) vojske vojvodine Milana.\n_START_SECTION_\nMilanski vojvoda\n_START_PARAGRAPH_\nPotem ko je leta 1447 vojvoda umrl brez mo\xc5\xa1kega naslednika, so izbruhnili spopadi in se je obnovila t. i. Ambrosianska republika (italijansko: Aurea Repubblica Ambrosiana; 1447\xe2\x80\x931450).  Ime Ambrosianska republika je dobila ime po sv. Ambro\xc5\xbeu, zavetniku Milana. Agnese del Maino, mati njegove \xc5\xbeene, je prepri\xc4\x8dala condottiera, da je zavzel Pavio. _NEWLINE_Prejel je tudi seigniory drugih mest v vojvodini, vklju\xc4\x8dno Lodi in za\xc4\x8del skrbno na\xc4\x8drtovati osvojitev kratkotrajne republike, v zaveszni\xc5\xa1tvu z Viljemom VIII. Montferratom in (spet) Benetkami. Leta 1450, po letih lakote, so na ulicah Milana divjali nemiri in mestni senat je odlo\xc4\x8dil, da mu zaupa vojvodino. Sforza je pri\xc5\xa1el v mesto kot vojvoda 26. februarja. To je bilo prvi\xc4\x8d, da je bil tak naslov preda posvetni instituciji. Medtem ko so druge italijanske dr\xc5\xbeave postopoma priznale Sforzo kot legitimnega vojvodo Milana, ni bil nikoli uspel pridobiti uradne investiture od Svetega rimskega cesarja. Ta ni pri\xc5\xa1el na k Sforzi do leta 1494, ko je cesar Maksimilijan uradno potrdil Francescovega sina Ludovica, kot vojvodo v Milanu._NEWLINE_Pod njegovo vladavino (bil je zmeren in spreten) je Sforza posodobil mesto in vojvodino. Ustvaril je u\xc4\x8dinkovit sistem obdav\xc4\x8ditve, ki je ustvarila ogromne prihodke za vlado, dvor je postal sredi\xc5\xa1\xc4\x8de renesan\xc4\x8dnega u\xc4\x8denja in kulture in ljudje so Milano vzljubili. V Milanu je ustanovil Ospedale Maggiore, obnovil Palazzo dell'Arengo, in zgradil Naviglio D'Adda, kanal, ki ga je povezal z reko Addo._NEWLINE_V \xc4\x8dasu Sforzove vladavine, so bile Firence pod poveljstvom Cosima de 'Medici in oba vladarja sta postala dobra prijatelja. To prijateljstvo se je s\xc4\x8dasoma pokazalo v prvem miru iz Lodija in nato v italijanski ligi, ve\xc4\x8dpolarni obrambni zvezi italijanskih dr\xc5\xbeav, ki jim je uspelo stabilizirati skoraj celotno Italijo za dlje \xc4\x8dasa. Po tem miru je Sforza odpovedal del osvajanj v vzhodni Lombardiji, pridobljeni po 1451 s svojimi condottieri Bartolomeom Colleonijem, Ludovicom Gonzaga in Robertom Sanseverinom. Ker je bil kralj Alfonso Neapeljski med podpisniki pogodbe, je Sforza opustil tudi svojo dolgo podporo An\xc5\xbeujskemu pretendentu za Neapelj. Prav tako je imel za cilj osvojiti Genovo, potem pa An\xc5\xbeujske posesti; ko je tam izbruhnil upor leta 1461, je bil Spinetta Campofregoso izvoljen do\xc5\xbe, njegova lutka. Sforza je zasedel Genovo in Savono leta 1464._NEWLINE_Sforza je bil prvi evropski vladar, ki je sledil zunanji politiki, ki je temeljila na konceptu razmerja mo\xc4\x8di in prvi avtohtoni italijanski vladar, ki je izvedel obse\xc5\xbeno diplomacijo izven polotoka za prepre\xc4\x8ditev mo\xc4\x8di nevarnih stanj, kot je Francija. Politika Sforze je uspela zadr\xc5\xbeati tuja vme\xc5\xa1avanja v italijansko politiko do konca stoletja._NEWLINE_Sforza je trpel zaradi edema in protina. Leta 1462 so se raz\xc5\xa1irile govorice, da je bil mrtev in v Milanu so eksplodirali nemiri. Vendar pa je \xc5\xbeivel \xc5\xa1e \xc5\xa1tiri leta in na koncu umrl v marcu leta 1466. Nasledil ga je kot vojvoda njegov sin, Galeazzo Maria Sforza._NEWLINE_Francescob naslednik Ludovico je naro\xc4\x8dil da Vinciju oblikovanje konjeni\xc5\xa1kega kipa kot del spomenika Francesca I. Sforze. Model konja iz gline, ki se je uporabljala kot del oblikovanja, je Leonardo kon\xc4\x8dal leta 1492 - vendar kip ni bil nikoli zgrajen. Leta 1999 je bil samo konj od Leonardovih originalnih modelov ulit v bron in postavljen v Milanu zunaj dirkali\xc5\xa1\xc4\x8da Ippodromo del Galoppo.\n_START_SECTION_\nKultura\n_START_PARAGRAPH_\nFrancesco Sforza je ve\xc4\x8dkrat omenjen v knjigi Prince, delo Niccol\xc3\xb2ja Machiavellija._NEWLINE_Bil je mecen umetnosti. Glavni humanist njegovega dvora je bil pisatelj Francesco Filelfo. Njegova najbolj\xc5\xa1a dela so bila omenjena v poglavjih 7,12, in 14."