b'\n_START_ARTICLE_\nPoetika (Aristotel)\n_START_PARAGRAPH_\nPoetika ali O pesni\xc5\xa1ki umetnosti (gr. \xce\xa0\xce\xb5\xcf\x81\xe1\xbd\xb6 \xcf\x80\xce\xbf\xce\xb9\xce\xb7\xcf\x84\xce\xb9\xce\xba\xe1\xbf\x86\xcf\x82, lat. De Poetica) je spis gr\xc5\xa1kega filozofa Aristotela iz 335 pr. n. \xc5\xa1t., v katerem razmi\xc5\xa1lja o bistvu in oblikah knji\xc5\xbeevnosti oz. pesni\xc5\xa1ke umetnosti, ki so jo Stari Grki imenovali poetika (pod to oznako so zdru\xc5\xbeevali drame, satirske igre, liriko in epe). Ohranjen je le prvi del spisa, ki opisuje nastanek pesni\xc5\xa1ke umetnosti, razlaga njeno razmerje do filozofije oz. znanosti ter zgodovinopisja, ugotavlja elemente tragedije in poveli\xc4\x8duje njeno odli\xc4\x8dnost, opisuje njene podobnosti in razlike z epskim pesni\xc5\xa1tvom ter ori\xc5\xa1e mo\xc5\xbenosti literarne kritike. Drugi del Poetike, domnevno o komediji in jambskem pesni\xc5\xa1tvu, se ni ohranil.\n_START_SECTION_\nNastanek\n_START_PARAGRAPH_\nPoetika velja za akroamati\xc4\x8dni spis; tj. spis, ki ni bil namenjen objavi, ampak slu\xc5\xa1ateljem Aristotelovih predavanj. Poetika skupaj s spisom Retorika tvori Aristotelovo zaklju\xc4\x8deno delo o estetiki._NEWLINE_Aristotel je v Poetiki zavzel nasprotno stali\xc5\xa1\xc4\x8de od svojega u\xc4\x8ditelja Platona, ki je v svojih spisih, \xc5\xa1e posebej v Dr\xc5\xbeavi svaril pred pesni\xc5\xa1ko umetnostjo, ki da izvira v bo\xc5\xbeanski navdahnjenosti oz. v nerazumski pesnikovi zamaknjenosti, ki jo povzro\xc4\x8dijo bogovi (gr. enthouisiasm\xc3\xb3s). Platon pesni\xc5\xa1tvu o\xc4\x8dita tudi, da zaradi bolj\xc5\xa1ega u\xc4\x8dinka rado prikazuje neuravnove\xc5\xa1ene in vzburljive zna\xc4\x8daje, bogove predstavlja v spa\xc4\x8deni in nemoralni lu\xc4\x8di ter da seje strah pred smrtjo, kar ni dobro za varnost dr\xc5\xbeave. Najostreje pa Platon poezijo in umetnost nasploh napade zaradi izkrivljanja resni\xc4\x8dnosti, saj pesnik oz. umetnik prikazuje posnetek posnetka resni\xc4\x8dne ideje ne\xc4\x8desa (npr. ideja stola \xe2\x80\x94 posamezen stol (posnetek) \xe2\x80\x94 slikarjeva upodobitev stola (posnetek posnetka)). Tovrstno subjektivno oz. neznanstveno posnemanje v bralcu oz. u\xc5\xbeivalcu umetnosti budi strasti in ga oddaljuje od miru in resnice ter tudi od spo\xc5\xa1tovanja vladarjev. Aristotel tem argumentom v Poetiki nasprotuje \xe2\x80\x94 izvor pesni\xc5\xa1tva je v \xc4\x8dloveku samem, v njegovi zavestni \xc5\xbeelji po posnemanju in prikazovanju. Po njegovem pesni\xc5\xa1tvo v nasprotju z zgodovinopisjem, ki opisuje nepovezane podrobnosti, opisuje bistveno, splo\xc5\xa1no in se podobno kot filozofija oz. znanost pribli\xc5\xbeuje resnici. Pesni\xc5\xa1ko umetnost smatra kot potrebno in koristno, saj se z njo \xc4\x8dlovek olaj\xc5\xa1a, sprosti in o\xc4\x8disti ter se dokoplje do novih, globljih spoznanj.\n_START_SECTION_\nVpliv\n_START_PARAGRAPH_\nPoetika je prvo ohranjeno znanstveno delo o knji\xc5\xbeevnosti, na podlagi katerega so se razvili temeljni pojmi v literarni teoriji, literarni kritiki in teoriji drame. Literarna teorija je iz Poetike prevzela razdelitev na zvrsti in vrste, elemente v zgradbi drame ter pojme, kot so mimezis, katarza, metafora._NEWLINE_Njen vpliv na anti\xc4\x8dno in srednjeve\xc5\xa1ko knji\xc5\xbeevnost je zanemarljiv, zelo mo\xc4\x8dno pa se jo je za\xc4\x8delo upo\xc5\xa1tevati v renesansi in klasicizmu, ko so si jo v\xc4\x8dasih razlagali preve\xc4\x8d dobesedno ali napa\xc4\x8dno (pravilo treh enotnosti v drami \xe2\x80\x94 \xc4\x8dasa, kraja in dejanja \xe2\x80\x94 v Poetiki ni utemeljeno, saj Aristotel govori le o enotnosti dejanja). Pomemben je njen prevod v sirij\xc5\xa1ino, pozneje \xc5\xa1e arab\xc5\xa1\xc4\x8dino in latin\xc5\xa1\xc4\x8dino, saj sloni na najstarej\xc5\xa1i znani gr\xc5\xa1ki izdaji, ki ni ve\xc4\x8d ohranjena._NEWLINE_Pri razvoju umetnega pesni\xc5\xa1tva na Slovenskem je mo\xc4\x8dneje vplivala poznej\xc5\xa1a Horacijeva Poetika, ki jo je priporo\xc4\x8dal \xc5\xbdiga Zois. Prvi prevod Aristotelove Poetike iz stare gr\xc5\xa1\xc4\x8dine v sloven\xc5\xa1\xc4\x8dino je leta 1959 priskrbel Kajetan Gantar, njene ideje pa sta \xc5\xbee prej v slovensko literarno in gledali\xc5\xa1ko teorijo za\xc4\x8dela vna\xc5\xa1ati Janko Kos in Vladimir Kralj._NEWLINE_Zaradi \xc5\xa1iroko zastavljene teme in odprtih interperetacij je Poetika v svetovni knji\xc5\xbeevnosti imela in ima mo\xc4\x8dan vpliv: Idejni razpon Aristotelove Poetike je tako \xc5\xa1irok in njena miselna vznemirljivost tako neiz\xc4\x8drpna, da so v njej lahko na\xc5\xa1li argumente predstavniki diametralno razli\xc4\x8dnih smeri, tako zagovorniki larpurlartizma kot prista\xc5\xa1i anga\xc5\xbeirane literature.\n_START_SECTION_\nVsebina\n_START_PARAGRAPH_\nPoetika je sestavljena iz 26 poglavij.\n_START_SECTION_\nPesni\xc5\xa1ka dikcija (19.\xe2\x80\x9322. poglavje)\n_START_PARAGRAPH_\nV poglavju o elementih dikcije govori o slovnici, katere razumevanje pa je \xc5\xa1e zelo preprosto, pa tudi o besednih figurah, od katerih najbolj razdela in povzdiguje prispodobo oz. metaforo (gr. \xce\xbc\xce\xb5\xcf\x84\xce\xb1\xcf\x86\xce\xbf\xcf\x81\xe1\xbd\xb0, metaphor\xc3\xa1):_NEWLINE_"Velika odlika vsakega pesnika je, \xc4\x8de zna tak\xc5\xa1ne besede (sestavljenke, glose in podobno) na primeren na\xc4\x8din uporabljati. Najve\xc4\x8dja odlika pa je, \xc4\x8de je mojster v prispodobah: edinole tega se ni mogo\xc4\x8de nau\xc4\x8diti, edino to je znamenje prirojene nadarjenosti. Kajti najti pravilne prispodobe je isto kot odkriti podobnost med stvarmi."_NEWLINE_\xe2\x80\x94Aristotel, Poetika, 1459a, prev. Kajetan Gantar_NEWLINE_Odlika pesni\xc5\xa1ke dikcije je v tem, da je jasna, obenem pa ne prosta\xc5\xa1ka - to se dose\xc5\xbee s tem, da se uporablja nevsakdanje izraze: poleg prispodob tudi podalj\xc5\xa1ane, skraj\xc5\xa1ane in spremenjene besede, kar naredi vtis vzvi\xc5\xa1enosti.\n_START_SECTION_\nZanimivosti\n_START_PARAGRAPH_\nAristotel v Poetiki dvakrat (enkrat pa v Retoriki) citira gr\xc5\xa1kega tragi\xc4\x8dnega pesnika iz 5. stol. pr. n. \xc5\xa1t. Agatona: zelo verjetno je, da se marsikdaj zgodijo neverjetne stvari._NEWLINE_V romanu Umberta Eca Ime ro\xc5\xbee v benediktanskem samostanu stari knji\xc5\xbeni\xc4\x8dar Jorge umori vsakogar, ki bi rad prebral drugi (sicer neohranjeni) del Poetike, ki poveli\xc4\x8duje komedijo, smeh in veselje, svetovni red obra\xc4\x8da na glavo ter zasmehuje Boga.'