b'\n_START_ARTICLE_\nLegenda\n_START_PARAGRAPH_\nLegenda (latinsko legendum, kar se mora brati) se je v starorimski cerkvi imenovala knjiga, iz katere so brali odlomke iz \xc5\xbeivljenja mu\xc4\x8dencev in svetnikov. V srednjem veku je bila najbolj znana\xc2\xa0\xc2\xbbLegenda aurea; zbirka svetni\xc5\xa1kih \xc5\xbeivljenjepisov\xc2\xab. V novej\xc5\xa1em \xc4\x8dasu pa legenda predstavlja zgodbo, v kateri nastopajo kr\xc5\xa1\xc4\x8danske svete osebe. Ve\xc4\x8dina legend je napisanih v prozi, najdejo pa se tudi legende napisane v verzih._NEWLINE_Po zasnovi je legenda podobna mitu in pripovedki. Kar se v mitu pripoveduje o bajeslovnih bo\xc5\xbeanstvih in v pripovedki o zgodovinskih in izmi\xc5\xa1ljenih junakih, se v legendi pripoveduje o kr\xc5\xa1\xc4\x8danskih svetih osebah._NEWLINE_Poleg ljudskih legend pa je ustvarjenih tudi veliko umetnih legend, ki so jih napisali pisatelji in v njih predstavili zanimive legendarne motive. Najve\xc4\x8d slovenskih ljudskih legend sta zbrala Matija Valjavec in Anton Medved, ki je izdal zbirko\xc2\xa0\xc2\xbbSlovenske legende\xc2\xab. Umetne legende pa so poleg Valjavca in Medveda pisali \xc5\xa1e Janez Trdina, Anton A\xc5\xa1kerc, France Bevk, Ksaver Me\xc5\xa1ko, Marija Kmetova in drugi._NEWLINE_Legenda je tudi tabela, ki se najve\xc4\x8dkrat pojavi na skicah in zemljevidih. V legendi so razlo\xc5\xbeeni znaki, ki so narisani na skicah ali zemljevidih._NEWLINE_Mnogokrat se pojavi tudi na avtobusnih voznih redih.'