b'\n_START_ARTICLE_\nKejhusrev II.\n_START_SECTION_\nPrihod na oblast\n_START_PARAGRAPH_\nKejhusrev II. je bil sin sultana Kejkubada I. in njegove \xc5\xbeene Hunat Hatun, h\xc4\x8derke armenskega plemi\xc4\x8da Kir Farda. \xc4\x8cetudi je bil najstarej\xc5\xa1i sin, je sultan za svojega naslednika izbral mlaj\xc5\xa1ega brata Iz al-Dina, enega od dveh sinov ajubidske princese Gazije Hatun, h\xc4\x8derke emirja Al-Aziza Mohameda Alepskega. Kejkubad je leta 1226 Kejhusrevu prepustil malo pred tem osvojeni Erzincan v vzhodni Anatoliji. Mladi princ je z generalom Kamjarjem sodeloval pri osvajanju Erzuruma in zatem Ahlata._NEWLINE_Leta 1236/1237 so Mongoli s pomo\xc4\x8djo Gruzijcev opusto\xc5\xa1ili anatolsko pode\xc5\xbeelje vse do Sivasa in Malatye. Ker so se mongolski konjeniki takoj umaknili, se je Kejkubad nameraval ma\xc5\xa1\xc4\x8devati njihovim gruzijskim zaveznikom. Ko se je seld\xc5\xbeu\xc5\xa1ka vojska pribli\xc5\xbeala Gruziji, je njena kraljica Rusudan zaprosila za mir in Kejkusrevu ponudila za \xc5\xbeeno svojo h\xc4\x8derko Tamar. Poroka je bila leta 1240._NEWLINE_Po Kejkubadovi smrti leta 1237 si je Kejhusrev s pomo\xc4\x8djo anatolskih emirjev prilastil seld\xc5\xbeu\xc5\xa1ki prestol. Na za\xc4\x8detku vladavine je njegovo politiko oblikoval nek Saad al-Din Kopek, Kejkubadov lovski mojster in minister za delo. Kopek je bil neslaven politi\xc4\x8dni morilec, ki je svoj nedavno pridobljeni vpliv na dvoru posku\xc5\xa1al utrditi s \xc5\xa1tevilnimi usmrtitvami. Leta 1241 je osvojil ajubidski Diyarbekir.\n_START_SECTION_\nBaba I\xc5\xa1akov upor\n_START_PARAGRAPH_\nMedtem, ko so Mongoli ogro\xc5\xbeali seld\xc5\xbeu\xc5\xa1ko dr\xc5\xbeavo od zunaj, je karizmati\xc4\x8dni pridigar Baba I\xc5\xa1ar zanetil upor med anatolskimi Turkmeni._NEWLINE_Nomadski Turkmeni so za\xc4\x8deli prodirati v Anatolijo nekaj let pred bitko pri Manzikertu leta 1971. Po bitki je postalo njihovo priseljevanje nekontrolirano. Njihova \xc5\xa1tevil\xc4\x8dnost in prepri\xc4\x8dljivost njihovih verskih vodij, islamiziranih \xc5\xa1amanov, imenovanih baba ali dede, je igrala veliko vlogo v islamizaciji pred tem kr\xc5\xa1\xc4\x8danske Anatolije. Perzificirani razred seld\xc5\xbeu\xc5\xa1kih vojakov si je zato zelo prizadeval, da bi nomade odgnal z ozemelj, na katerih so bili naseljeni kmetje, in prepre\xc4\x8dil nadlegovanja sosednjih kr\xc5\xa1\xc4\x8danskih dr\xc5\xbeav. Turkmene so potisnili v nepomembne, ve\xc4\x8dinoma gorate obmejne pokrajine._NEWLINE_Eden od verskih vodij je bil Baba I\xc5\xa1ak. V nasprotju z njegovimi predhodniki, katerih vpliv je bil omejen na manj\xc5\xa1e plemenske skupine, je Baba I\xc5\xa1ak raz\xc5\xa1iril svoj vpliv na celo \xc5\xa1tevilno populacijo anatolskih Turkmenov. Vsebina njegovih pridig ni znana, prisvojitev naslova rasul, s katerim so sicer naslavljali Mohameda, pa ka\xc5\xbee na ve\xc4\x8d kot ortodoksni islam._NEWLINE_Upor se je za\xc4\x8del leta 1240 v odmaknjeni obmejni pokrajini Kafarsud v vzhodnem Taurusu in se hitro raz\xc5\xa1iril na sever do \xc4\x8drnomorske pokrajine Amasye. Uporniki so uni\xc4\x8dili seld\xc5\xbeu\xc5\xa1ko vojsko v Malatyi in Amasyi in se kmalu polastili pokrajin okoli Kayserija, Sivasa in Tokata. Baba I\xc5\xa1ak je bil med spopadi ubit, Turkmeni pa so kljub temu nadaljevali upor proti centralni seld\xc5\xbeu\xc5\xa1ki oblasti. Upor so kon\xc4\x8dno omejili in ga po porazu upornikov pri K\xc4\xb1r\xc5\x9fehirju leta 1242 ali 1243 dokon\xc4\x8dno zatrli. Dominikanski menih Simon iz Saint-Quentina zmago pripisuje velikemu \xc5\xa1tevilu frankovskih najemnikov v sultanovi vojski.\n_START_SECTION_\nBitka pri K\xc3\xb6se Da\xc4\x9fu\n_START_PARAGRAPH_\nPozimi leta 1242/1243 so Mongoli pod poveljstvom generala Bajd\xc5\xbeuja napadli Erzurum. Mesto je brez obleganja padlo in Mongoli so se za\xc4\x8deli pripravljati na spomladanski napad na Rum. Kejhusrev se je na gro\xc5\xbenjo odzval z zbiranjem svojih in zavezni\xc5\xa1kih vojakov. Sultanove priprave je opisal Simon iz Saint-Quentina, odposlanec pape\xc5\xbea Inocenca IV., ki je bil namenjen k mongolskemu velikemu kanu. Armenski kralj bi moral prispevati 1400 kopjanikov, nikejski cesar pa 400. Oba vladarja sta se sestala s sultanom v Kayseriju, kjer naj bi se dogovorili o podrobnostih. Trabzonski cesar je prispeval 200, ajubidski emir iz Alepa pa 1000 konjenikov. Seld\xc5\xbeu\xc5\xa1ka vojska in turkmenske pomo\xc5\xbene konjeni\xc5\xa1ke enote so bili oslabljeni zaradi Baba I\xc5\xa1akovega upora._NEWLINE_Vojske, razen armenske, ki so jo imeli za mongolsko zaveznico ali podrejeno Mongolom, so se zbrale v Sivasu in se pod Kejhusrevovim poveljstvom po glavni cesti odpravile proti Erzurumu. 26. junija 1243 so se na prelazu K\xc3\xb6se Da\xc4\x9f med Erzincanom in G\xc3\xbcm\xc3\xbc\xc5\x9fhanom sre\xc4\x8dale z Mongoli. Mongolska konjenica je s fingiranim umikom razkrojila Kejhusrevovo vojsko in jo nato uni\xc4\x8dila. Sultan je v Tokatu pobral dr\xc5\xbeavno blagajno in harem in pobegnil v Ankaro. Mongoli so zasedli Sivas, napad na prestolnico sultanata Konyo pa je spodletel._NEWLINE_V naslednjih mesecih je sultanov vezir Muhadhab al-Din obiskal zmagovitega mongolskega poveljnika. Ker je sultan pobegnil, je obisk opravil verjetno na lastno pobudo. Vezirju je uspelo prepre\xc4\x8diti nadaljnje mongolsko pusto\xc5\xa1enje Anatolije in ohraniti Kejhusrevov prestol, Sultanat Rum je moral v zameno priznati mongolsko nadoblast in pla\xc4\x8devati znaten letni davek. Kejhusrev, ki je izgubil ve\xc4\x8dino svoje mo\xc4\x8di, se je vrnil v Konyo.\n_START_SECTION_\nZapu\xc5\xa1\xc4\x8dina\n_START_PARAGRAPH_\nKejhusrev je po smrti zapustil tri sinove: Iz al-Dina Kejkavusa, sina h\xc4\x8derke gr\xc5\xa1kega duhovnika, starega enajst let, devetletnega Rukn al-Din Kili\xc4\x8d Arslana, sina Turkinje iz Konye, in Ala al-Dina Kejkubada, sina gruzijske princese Tamar, starega sedem let. Za svojega naslednika je imenoval najmlaj\xc5\xa1ega Kejkubada. Ker je bil Kejkubad mladoleten, je v njegovem imenu in v imenu njegovih sovladarjev, bratov Kejkavusa II. in Kili\xc4\x8d Arslana IV. vladal novoimenovani vezir \xc5\xa0ams al-Din al-Isfahani. Vezir se je trudil, da bi pred Mongoli obranil seld\xc5\xbeu\xc5\xa1ko oblast v Rumu._NEWLINE_Ob Kejhusrevovi smrti leta 1246 je bila seld\xc5\xbeu\xc5\xa1ka mo\xc4\x8d skoraj nedotaknjena, ker Mongoli niso zaplenili sultanove zakladnice, pravo\xc4\x8dasno zasedli njegove prestolnice in pustili ve\xc4\x8dino Anatolije nedotaknjene. Glavni udar na seld\xc5\xbeu\xc5\xa1ko dinastijo je povzro\xc4\x8dila Kejhusrevova nesposobnost, da imenuje kompetentnega naslednika. S prenosom oblasti na vse tri mladoletne sinove je njihovo oblast v resnici prenesel na seld\xc5\xbeu\xc5\xa1ke dvorne birokrate.\n_START_SECTION_\nDenar\n_START_PARAGRAPH_\nSultanat Rum je od leta 638 do 641 po hid\xc5\xberi (1240-1243) izdal serijo izjemnih srebrnih dirhamov, ki so se Kejhusrevovem imenu kovali v Sivasu in Konyi. Na kovancih sta upodobljena lev in sonce. Kovanci s podobami v islamskem svetu niso bili povsem neznani, vendar je bilo upodabljanje \xc5\xbeivih bitij, zlasti po kri\xc5\xbearskih vojnah, v nekaterih islamskih okoljih prepovedano._NEWLINE_Zakaj sta upodobljena ravno sonce in lev obstaja ve\xc4\x8d razlag. Ena od njih trdi, da lev predstavlja astrolo\xc5\xa1ko znamenje, v katerem je bila rojena njegova ljubljena \xc5\xbeena Tamar (G\xc3\xbcrc\xc3\xbc Hatun). Druga trdi, da lev predstavlja Kejhusreva, sonce pa Tamar.'