b'\n_START_ARTICLE_\nVitez\n_START_PARAGRAPH_\nVitez (francosko chevalier, latinsko eques, nem\xc5\xa1ko Ritter, rusko ryca\xc5\x95), v srednjem veku naziv za vojaka na konju, v \xc5\xa1ir\xc5\xa1em smislu tudi naziv za fevdalca, ki je bil po predpisani proceduri progla\xc5\xa1en za viteza. _NEWLINE_Vitezi so bili v glavnem pripadniki ni\xc5\xbejega plemstva. Bili so poklicni vojaki, katerih ve\xc5\xa1\xc4\x8dine so se izkazale predvsem v vojnah med Normani in Arabci. Vitez je lahko postal vsak, vendar je oprema bila draga  (\xc4\x8delada s pomi\xc4\x8dnim vizirjem, oklep, me\xc4\x8d, \xc5\xa1\xc4\x8dit, sulica in drugo) in prvorazredni konji dostopni samo bolj bogati fevdalni gospodi. Bili so odvisni od svojega fevdalnega gospoda  in so zanj poleg voja\xc5\xa1ke slu\xc5\xbebe opravljali tudi druge naloge (pobiranje davkov, zatiranje uporov...). Za svoje usluge so od fevdalnega gospoda dobivali fevde in del vojnega plena._NEWLINE_V srednjeve\xc5\xa1kih predstavah so bili vitezi junaki brez napak in strahu, nesebi\xc4\x8dni, predani cerkvi in svojemu fevdalnemu gospodu, pobo\xc5\xbeni, velikodu\xc5\xa1ni, smeli, branilci \xc5\xbeenske \xc4\x8dasti ter za\xc5\xa1\xc4\x8ditniki vdov in siroma\xc5\xa1nih. Njihove podvige in prigode so opevali in o njih pripovedovali zgodbe, ki so bile najpogosteje idealizirane in so se ohranile vse do danes kot legende. Za obdobje srednjeve\xc5\xa1ke knji\xc5\xbeevnosti je poleg vite\xc5\xa1ke poezije zna\xc4\x8dilen tudi vite\xc5\xa1ki roman. _NEWLINE_S propadanjem fevdalizma je propadalo tudi vite\xc5\xa1tvo. Vitezi so izgubili materialno osnovo in bogate za\xc5\xa1\xc4\x8ditnike in mnogi so postali cestni roparji (Raubritter). Usodo vitezov in njihovega na\xc4\x8dina vojskovanja je zape\xc4\x8datil izum smodnika, ki je dal prednost pe\xc5\xa1cem, oboro\xc5\xbeenim s strelnim oro\xc5\xbejem._NEWLINE_Naziv \xc2\xbbvitez\xc2\xab\xc2\xa0se je ohranil in se danes uporablja kot naziv za plemi\xc4\x8da oziroma kot stopnja nekaterih odlikovanj.'