b'\n_START_ARTICLE_\nAntonija \xc4\x8cok\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nKon\xc4\x8dala je me\xc5\xa1\xc4\x8dansko \xc5\xa1olo in te\xc4\x8daje u\xc4\x8ditelji\xc5\xa1\xc4\x8da ter 1917 v maturirala na u\xc4\x8ditelji\xc5\xa1\xc4\x87u v Trstu. Usposobitveni izpit je opravila 1920 v Tolminu. U\xc4\x8dila je v tr\xc5\xbea\xc5\xa1ki okolici: Sv. Ivan, Treb\xc4\x8de, Kantinara, \xc5\xa0kedenj, Gropada in Bazovica ter bila 23. septembra 1923 kot prva slovenska u\xc4\x8diteljica odpu\xc5\xa1\xc4\x8dena iz slu\xc5\xbebe; 1923 je od\xc5\xa1la v Jugoslavijo ter pou\xc4\x8devala v ko\xc4\x8devskem okraju: Lo\xc5\xa1ki potok, Stara Cerkev, Ko\xc4\x8devje, Ko\xc4\x8devska reka ter ponovno v Stari Cerkvi. Tu so jo 15. oktobra 1942 italijanski fa\xc5\xa1isti aretirali, odpeljali v zapor v Ljubljano, odtod pa v koncentracijsko tabori\xc5\xa1\xc4\x8de Monigo. Po vojni je 1945-1946 u\xc4\x8dila pri Sv. Ivanu, nato je bila do upokojitve pri Slovenski prosvetni zvezi, kjer je skrbela za \xc5\xa1olstvo._NEWLINE_V letih 1915\xe2\x88\x921923 je bila orglar na Katinari, v vseh slu\xc5\xbebenih krajih v tr\xc5\xbea\xc5\xa1ki okolici in Jugoslaviji je vodila pevske zbore; zadnji je bil mo\xc5\xa1ki pevski zbor emigrantov Orjem v Ko\xc4\x8devju. Od 1928-1942 je bila tajnica Jugoslovanskega u\xc4\x8diteljskega zdru\xc5\xbeenja za Ko\xc4\x8devski okraj. Je nosilka partizanske spomenice 1941.'