b'\n_START_ARTICLE_\nUpori slovenskih vojakov (1918)\n_START_PARAGRAPH_\nUpori slovenskih vojakov so bili voja\xc5\xa1ki upori slovenskih pripadnikov avstro-ogrske vojske med prvo svetovno vojno. Odvijali od februarja do oktobra 1918. Te\xc5\xbeak vojnopoliti\xc4\x8di polo\xc5\xbeaj Avstro-Ogrske in pomanjkanje je vplivalo tudi na voja\xc5\xa1tvo. Tako je pomlad 1918 v avstro-ogrsko vojsko vnesla nemir in nezadovoljstvo, ki sta se razplamtela v sedmih velikih voja\xc5\xa1kih uporih, med njimi so bili kar trije upori slovenskih vojakov._NEWLINE_Prvi velik voja\xc5\xa1ki upor, v katerem so bili udele\xc5\xbeeni tudi Slovenci, je izbruhnil  februarja v vojni mornarici takoj po splo\xc5\xa1ni stavki januarja 1918._NEWLINE_Najve\xc4\x8d voja\xc5\xa1kih uporov je bilo od sredine maja do julija 1918 v zaledju na Slova\xc5\xa1kem, Poljskem, \xc4\x8ce\xc5\xa1kem, Moravskem, \xc5\xa0tajerskem in v Kragujevcu v nadomestnih enotah s prete\xc5\xbeno slovanskimi vojaki. V njih so imeli najve\xc4\x8djo vlogo vojaki, ki so se po oktobrski revoluciji navzeli revolucionarnih idej. Ve\xc4\x8dina je bila izpu\xc5\xa1\xc4\x8dena iz ruskega vojnega ujetni\xc5\xa1tva in zaradi pomanjkanja vojakov ponovno mobilizirana v avstro-ogrsko vojsko. Tako je se v dveh mesecih zgodilo 15 uporov, vsi med vojaki, ki so se odpravljali na fronto._NEWLINE_Med njimi so bili tudi 3 upori slovenskih vojakov v dopolnilnih enotah 17. pe\xc5\xa1polka v Judenburgu, 97. pe\xc5\xa1polka v Radgoni ter 7. lovskega bataljona v Murauu. Vsi upori so bili zadu\xc5\xa1eni, voditelji pa postreljeni.\n_START_SECTION_\nJudenburg\n_START_PARAGRAPH_\nNajbolj slaven upor slovenskih vojakov se je zgodil v Judenburgu, 12. maja, ko se je v Judenburgu na Zgornjem \xc5\xa0tajerskem uprl nadomestni bataljon slovenskega 17. pe\xc5\xa1polka, ki je bil pripravljen za odhod na boji\xc5\xa1\xc4\x8de. To je bil prvi velik voja\xc5\xa1ki upor v zaledju Avstro-Ogrske._NEWLINE_V mestu je bil sede\xc5\xbe dopolnilnega 17. pe\xc5\xa1polka, v katerem so bili vojaki z Kranjske, ve\xc4\x8dinoma slovenske narodnosti. Upor je izbruhnil 12. maja ko se je uprlo okoli 1.300 vojakov 40. pohodnega bataljona, ki bi moral v naslednjih dneh na fronto, delno pa so se njih pridru\xc5\xbeili vojaki iz 41. in 42. pohodnega bataljona. Cilj upora je bil prenehanje vojne in vrnitev domov, mir in nacionalna osvoboditev. Vojaki so v spopadih, ki so terjali ve\xc4\x8d padlih, osvojili ve\xc4\x8dino pomembnih objektov v mestu (voja\xc5\xa1nica z ve\xc4\x8d objekti, \xc5\xbeelezni\xc5\xa1ka postaja, skladi\xc5\xa1\xc4\x8de streliva in oro\xc5\xbeja), vendar je \xc4\x8dastnikom uspelo pobegniti in poklicati pomo\xc4\x8d. Ve\xc4\x8dina upornikov je po osvojitvi mesta neorganizirano krenila domov._NEWLINE_V protiakciji so voja\xc5\xa1ke enote, ki jih je vodil general Anton Kosel, iz Brucka, Celovca in Leobna, 13. maja zasedle mesto, nato pa zasledovale uporne vojake po mestni okolici. Ve\xc4\x8dino upornih vojakov so zajeli do konca meseca._NEWLINE_Uvedeno je bilo naglo vojno sodi\xc5\xa1\xc4\x8de. Vodje upora, ki so ostali v Judenburgu, so bili aretirani in postavljeni pred naglo voja\xc5\xa1ko sodi\xc5\xa1\xc4\x8de; to je 6 udele\xc5\xbeencev (enega zaradi ropa) obsodilo na smrt z ustrelitvijo (Anton Hafner, Karel Mo\xc5\xbeina, Lojze \xc5\xa0tefani\xc4\x8d, Lojze Rogelj in Joso Dautovi\xc4\x87), druge pa na zaporne kazni. Ustreljeni so bili 16 oz. 18. maja v Judenburgu ob navzo\xc4\x8dnosti postrojenega mo\xc5\xa1tva. Leta 1923 so ustreljene vojake prekopali in 2. junija slovesno pokopali pri Sv. Kri\xc5\xbeu (danes \xc5\xbdale) v Ljubljani. Leta 1939 so posmrtne ostanke prenesli v kostnico \xc5\xbertev 1. svetovne vojne, ki so jo po na\xc4\x8drtih arhitekta Eda Ravnikarja leta 1939 zgradili na \xc5\xbdalah._NEWLINE_O uporu je pisal tudi slovenski pisatelj Pre\xc5\xbeihov Voranc v svojem romanu Doberdob.\n_START_SECTION_\nMurau\n_START_PARAGRAPH_\nUporu v Judenburgu je \xc5\xbee \xc4\x8dez dva dni sledil upor slovenskega voja\xc5\xa1tva v Murauu, ko so se pod vodstvom ruskega povratnika Bo\xc5\xa1tjana Olipa uprli pripadniki 7. lovskega bataljona. Zve\xc4\x8der 14. maja 1918 se je uprla ena od obeh nadomestnih stotnij 7. lovskega bataljona, sestavljena iz cca. 150 pripadnikov slovenske narodnosti. Vojaki so oplenili in za\xc5\xbegali skladi\xc5\xa1\xc4\x8de streliva. Upor je zjutraj 15. maja zadu\xc5\xa1il asisten\xc4\x8dni oddelek, ki sta ga sestavljali dve stotniji ogrskega 37. pe\xc5\xa1polka. Naglo sodi\xc5\xa1\xc4\x8de je Bo\xc5\xa1tjana Olipa kot vodjo upora obsodilo na smrt z ustrelitvijo. Ustrelili so ga 21. maja 1918 ob 8. uri zjutraj. \xc4\x8cez tri leta je njegov brat dr. Janez Olip organiziral prekop in prevoz v domovino. Radovlji\xc5\xa1ki sokoli so mu priredili veli\xc4\x8dasten pogreb, jeseni leta 1921 so mu na rojstni hi\xc5\xa1i slovesno odkrili spominsko plo\xc5\xa1\xc4\x8do, ki \xc5\xa1e danes nemo pri\xc4\x8da o tistem \xc4\x8dasu._NEWLINE_Na trati pod gradom Murau \xc5\xbee leta stoji samoten \xc5\xbeelezni kri\xc5\xbe, posve\xc4\x8den Bo\xc5\xa1tjanu Olipu. Ob stoletnici njegove smrti, 21. maja 2018, so mu v Muravu radovlji\xc5\xa1ki rojaki, veterani Obmo\xc4\x8dnega zdru\xc5\xbeenja vojne za Slovenijo, pripravili rodoljubno in pietetno slovesnost v njegov spomin.'