b'\n_START_ARTICLE_\nSupersimetrija\n_START_SECTION_\nRazvoj teorije supersimetrije\n_START_PARAGRAPH_\nSupersimetrija je fizikalna domneva, ki doslej \xc5\xa1e ni bila potrjena s poskusi. Prve poskuse s supersimetrijo teoreti\xc4\x8dno povezati mezone in barione je v letu 1966 opravil japonski fizik Hironari Mijazava (rojen 1927). V zgodnjih 70. letih je nekaj znanstvenikov (med njimi avstrijski fizik Julius Wess (1934 \xe2\x80\x93 2007) in italijanski fizik Bruno Zumino (rojen 1923)) odkrilo supersimetrijo, s katero so lahko povezali osnovne delce s tako razli\xc4\x8dnimi zna\xc4\x8dilnostmi kot so bozoni in fermioni. Prve oblike teorije so izdelali v okviru teorije strun, ki so jo osnovali francosko-ameri\xc5\xa1ki fizik Pierre Ramond (rojen 1943), ameri\xc5\xa1ki fizik John Henry Schwarz (rojen 1941) in francoski fizik Andr\xc3\xa9 Neveu (rojen 1946). Prvo realisti\xc4\x8dno verzijo supersimetri\xc4\x8dne oblike standardnega modela sta leta 1981 predlagala ameri\xc5\xa1ki fizik Howard Mason Georgi in gr\xc5\xa1ki fizik Savas Dimopoulos (rojen 1952). Imenovala sta ga minimalni supersimetri\xc4\x8dni standardni model (s kratico MSSM ali Minimal Supersymmetric Standard Model).\n_START_SECTION_\nRaziskave supersimetrije v Sloveniji\n_START_PARAGRAPH_\nRaziskave supersimetrije potekajo tudi v Sloveniji na Oddelku za teoreti\xc4\x8dno fiziko In\xc5\xa1tituta Jo\xc5\xbeef Stefan .'