b'\n_START_ARTICLE_\nPohod na Rim\n_START_PARAGRAPH_\nPohod na Rim je bila protestna manifestacija, ki jo je organizirala Narodna fa\xc5\xa1isti\xc4\x8dna stranka (Partito Nazionale Fascista) pod vodstvom Benita Mussolinija dne 28. oktobra 1922.\n_START_SECTION_\nOzadje\n_START_PARAGRAPH_\nOb koncu prve svetovne vojne je v Evropi vladalo nezadovoljstvo vseh vpletenih strani zaradi splo\xc5\xa1ne ekonomske krize, ki je prepri\xc4\x8dala ljudstvo, da liberalne vlade ne morejo zagotoviti miru in notranje ureditve dr\xc5\xbeave. Proti delnim re\xc5\xa1itvam, ki jih je prinesel versajski mir, so nastopili komunisti, fa\xc5\xa1isti in socialisti. _NEWLINE_Tudi v Italiji je prevladovalo mnenje, da je Italija v vojni ve\xc4\x8d izgubila kot pridobila. Ljudje so bili prepri\xc4\x8dani, da je za izhod iz krize potreben odlo\xc4\x8den nastop novih politikov. Biv\xc5\xa1i bojevniki so zahtevali predvsem pravi\xc4\x8dno porazdelitev razla\xc5\xa1\xc4\x8denih veleposestev, kar je pri\xc5\xa1lo do izraza ve\xc4\x8dinoma na jugu dr\xc5\xbeave. Na severu pa so protestirali proti vladi delavci in kmetje, ki so samo v letu 1919 organizirali preko 1800 stavk.  Socialisti\xc4\x8dna stranka je aktivno podpirala ljudske proteste, med katerimi je izstopala ekstremisti\xc4\x8dna veja stranke, ki je propagandirala revolucijo. Strah pred ljudsko vstajo ruskega tipa je narekoval aristokraciji in industrijalcem zbli\xc5\xbeanje z nacionalisti\xc4\x8dno fa\xc5\xa1isti\xc4\x8dno stranko.\n_START_SECTION_\nPriprave\n_START_PARAGRAPH_\nMedtem ko je socialisti\xc4\x8dna stranka pod\xc5\xbeigala ljudstvo k revoluciji, vstaji in diktaturi proletariata, je Mussolini izbral parlamentarno pot. Stopil je v stik z najvi\xc5\xa1jimi predstavniki vlade in jih sku\xc5\xa1al pridobiti za svoje ideje. Njegov politi\xc4\x8dni namen je bil oslabeti vlado do te mere, da bi njegova stranka bila edina alternativa. Predsednik Giolitti je bil prefinjen politik in je te namere to\xc4\x8dno uvidel, a je bil prepri\xc4\x8dan, da bo Mussoliniju kos. Zato je Mussolini organiziral spektakularni nastop svoje stranke. Parada po mestnih ulicah sama po sebi ni bila novost in ne bi motila nikogar, a Mussolinijev sprevod je bil sestavljen iz oboro\xc5\xbeenih ljudi. Ljudi, ki so samo dva meseca prej voja\xc5\xa1ko zasedli mesto Ancona, da bi videli, kako bo na to reagirala vlada, kaj bo storil kralj in predvsem \xc4\x8de bo nastopila proti njim vojska. Ancona se je predala fa\xc5\xa1istom, vlada in kralj zadeve nista jemala resno. Niti niso razumeli gro\xc5\xbenje, ki jo je Mussolini izrekel na javni manifestaciji v Neaplju samo \xc5\xa1tiri dni pred pohodom na Rim: "Ali nam poverijo vladni mandat ali gremo v Rim in si ga vzamemo."_NEWLINE_Vladni krogi in sam kralj so razumeli nevarnost \xc5\xa1ele, ko so \xc5\xa1kvadristi dne 27. zasedli vladne urade v nekaterih mestih (Firence, Cremona, Pisa) in ko je bilo zaplenjenih veliko vlakov za prevoz ve\xc4\x8d tiso\xc4\x8d fa\xc5\xa1istov do Rima. Zaradi zbiranja oboro\xc5\xbeenih enot \xc4\x8drnosraj\xc4\x8dnikov na obrobjih Rima je predsednik vlade Luigi Facta razglasil izredno stanje za mesto Rim, ki ga pa_NEWLINE_kralj Viktor Emanuel III. ni odobril. Da bi se izognil dr\xc5\xbeavljanski vojni, tudi ni dovolil uporabe vojske in je zahteval Factovo odstavko. Ponudil je Mussoliniju predsedstvo v sodelovanju z ministrom Salandro, a on ga je zavrnil reko\xc4\x8d: "Nisem vsega tega storil za Salandrovo korist." Tako je 29. oktobra kralj pooblastil Mussolinija za sestavo nove vlade. 30. oktobra je Mussolini prispel v Rim, kamor je s seboj pripeljal kak\xc5\xa1nih 25.000 \xc4\x8drnosraj\xc4\x8dnikov. Naslednji dan so priredili predvideni sprevod po mestnih ulicah, ki pa ni bil ve\xc4\x8d mi\xc5\xa1ljen kot protestna manifestacija, temve\xc4\x8d kot slavnostni pohod, s katerim so proslavili prevzem oblasti.\n_START_SECTION_\nPohod\n_START_PARAGRAPH_\nMussolinijev razgovor s kraljem je trajal eno uro in ni na razpolago verodostojnih virov o vsebini tega pogovora. Vsekakor je Mussolini \xc5\xa1e isti dan predlo\xc5\xbeil predlog za sestavo nove vlade, v kateri so bili vklju\xc4\x8deni samo trije fa\xc5\xa1isti zmernega krila in ve\xc4\x8d predstavnikov takoimenovanih popolari, to je ljudskih strank. Medtem so se v okolici Rima zbirali pripadniki in simpatizerji fa\xc5\xa1isti\xc4\x8dne stranke in njih \xc5\xa1tevilo je naraslo od predvidenih 30 tiso\xc4\x8d na preko 70 tiso\xc4\x8d udele\xc5\xbeencev, katerim so se pridru\xc5\xbeili \xc5\xa1e rimski somi\xc5\xa1ljeniki. Pri\xc5\xa1lo je tudi do incidentov, na primer v okraju San Lorenzo, kjer so delavci streljali na kolono fa\xc5\xa1istov, ki je korakala proti centru mesta. Naslednjega jutra je odprava 500 fa\xc5\xa1istov napadla in opusto\xc5\xa1ila ves rajon: med prebivalci je bilo 13 ubitih (vklju\xc4\x8dno z napadalci prej\xc5\xa1njega dne) in preko dvesto ranjenih, saj so jih \xc5\xa1kvadristi kar metali skozi okna. _NEWLINE_V tem vzdu\xc5\xa1ju, ko pravzaprav fa\xc5\xa1isti niso povzro\xc4\x8dili najmanj\xc5\xa1ega incidenta, a so bili pred mestnimi vrati pripravljeni, da nastopijo s surovim nasiljem, se je 31. oktobra 1922 odvil sprevod po Rimskih ulicah. \xc4\x8crnosraj\xc4\x8dniki so ve\xc4\x8d kot \xc5\xa1est ur paradirali pred kraljem, nakar je Mussolini ukazal demobilizacijo, tudi preko dnevnika Il Popolo d\'Italia.\n_START_SECTION_\nPosledice\n_START_PARAGRAPH_\nPoslanska zbornica je 17. novembra 1922 odobrila Mussolinijevo vlado (306 za, 116 proti, 7 vzdr\xc5\xbeanih) in 29. novembra jo je odobril tudi senat (196 za, 19 proti). Mussolini je prevzel funkcije ministrskega predsednika in ministra za notranje zadeve. Vlada je trajala do julija 1943 skozi pet legislatur, od 24. do 30. legislature, in je bila torej najdalj\xc5\xa1a v zgodovini Italije, vsega 20 let 8 mesecev 25 dni. Prva leta Mussolinijeve vlade so bila politi\xc4\x8dno neopore\xc4\x8dna in so pripomogla k ekonomskemu razvoju dr\xc5\xbeave in njenemu priznanju na mednarodnem pozori\xc5\xa1\xc4\x8du. Leta 1925 je z usmrtitvijo  socialisti\xc4\x8dnega voditelja Matteottija nastopila diktatura s prepovedjo vseh ostalih politi\xc4\x8dnih strank._NEWLINE_Pohod na Rim je imel za posledico nastop dvajsetletne Mussolinijeve vlade. Vendar je pohod sam bil le sredstvo za dostop do oblasti. Da se je pozneje politi\xc4\x8dna ureditev usmerila v diktaturo, ni iskati vzrokov v tem prvotnem izkazovanju mo\xc4\x8di, temve\xc4\x8d v internih in mednarodnih okoli\xc5\xa1\xc4\x8dinah, ki so Evropo pahnile v drugo svetovno vojno.'