b'\n_START_ARTICLE_\nWilhelm Voss\n_START_SECTION_\nVoss o Botani\xc4\x8dnem vrtu v Ljubljani\n_START_PARAGRAPH_\nVoss je v svoji knjigi Versuch einer Geschichte der Botanik in Krain opisal ljubljanski botani\xc4\x8dni vrt iz tedanjega \xc4\x8dasa (1885) in ga predstavil tako-le: \xc2\xa0\xc2\xbbVrt ima tri vhode: glavni vhod (1) in dvoje ve\xc4\x8dinoma zaprtih vrat (2, 3). \xc4\x8ce vstopimo skozi prvi vhod nas \xc5\xa1iroka pot pelje po vsej dol\xc5\xbeini vrta do vrtne ute (h). Ob tej poti se razprostrirajo cvetli\xc4\x8dne grede z zasajenimi okrasnimi rastlinami: navadna in tenkolistna binko\xc5\xa1tna vrtnica (Paeonia officinalis in P. tenuifolia L.), ve\xc4\x8d razli\xc4\x8dkov rde\xc4\x8dega naprsteca (Digitalis purpurea L.), vrtna ostro\xc5\xbeica (Delphinium Ajacis L.), vzhodna \xc4\x8drnika (Nigella damascena L.), ve\xc4\x8d vrst petunij in plamenk (Phlox), vrtni mak (Papaver somniferum L.), me\xc4\x8dek (Gladiolus) in vrtna zvon\xc4\x8dnica (Campanula media L.). V bli\xc5\xbeini vrtne ute stojijo lilije: kranjska lilija (Lilium carniolicum Bhrd.), veli\xc4\x8dastna lilija (L. speciosum Thbg. ali lancifolium vrtnarsko), zlati klobuk (L. Martagon), bela in brsti\xc4\x8dna lilija (L. candidum et bulbiferum L.), cesarski tulipani (Fritillaria imperialis L.) in indijska kana (Canna indica L.).\xc2\xab\xe2\x80\xa8_NEWLINE_\xc2\xbbNa obeh straneh ob glavni poti le\xc5\xbeijo tri velike grede (A) in na njih v nize posajene rastline, ki so doma na Kranjskem: Blagajev vol\xc4\x8din (Daphne Blagayana Frey.), jagodi\xc4\x8dasti in drobnocvetni prstnik (Potentilla fragariastrum Ehr. in micrantha Ram.), kranjski prstnik (P. carniolica Kern.), alpski vim\xc4\x8dek (Epimedium alpinum L.), \xc4\x8drna in bela \xc4\x8dmerika (Veratrum nigrum in album L.), zeleni, \xc4\x8drni in temno\xc5\xa1krlatni teloh (Helleborus viridis, niger in atropurpureus), spomladanski in poletni veliki zvon\xc4\x8dek (Leucojum vernum in aestivum L.), gredljasti luk (Allium carinatum L.), navadni lu\xc4\x8dnik (Verbascum phlomoides L.), stra\xc5\xa1nica (Poterium Sanguisorba L.), trpe\xc5\xbena srebrenka (Lunaria rediviva L.), nem\xc5\xa1ki \xc4\x8di\xc5\xa1ljak (Stachys germanica L.), dvoletni svetlin (Oenothera biennis L.), avstrijski in navadni divjakovec (Doronicum austriacum Jacq. in Pardalianches L.), rumeni in beli narcis (Narcissus Pseudo-Narcissus in po\xc3\xabticus L.), rumeni naprstec (Digitalis lutea L.), pokon\xc4\x8dni prstnik (Potentilla recta L.), nem\xc5\xa1ka perunika (Iris germanica L.), svilnica (Asclepias syriaca L.), okrogloglavi bodoglavec (Echinops sphaerocephalus L.) in druge.\xc2\xab\xe2\x80\xa8_NEWLINE_\xc2\xbbNa tretjem polju na desni so nasajene kobulnice: kranjska selivka (Malabaila Golaka), progasti kobul (Molopospermum cicutarium DC.), Scopolijev di\xc5\xa1e\xc4\x8di koroma\xc4\x8d (Myrrhis odorata), zlato trebelje (Chaerophyllum aureum L.), navadni in avstrijski de\xc5\xbeen (Heracleum Sphondilium in austriacum L.), ble\xc5\xa1\xc4\x8de\xc4\x8da velestika (Ligusticum seguieri), tevje (Hacquetia Epipactis DC.), veliki in kranjski zali kobul\xc4\x8dek (Astrantia major L. in carniolica Wulf.), orja\xc5\xa1ki silj (Tommasinia verticillaris Bert.)\xc2\xab\xc2\xa0\xe2\x80\xa8_NEWLINE_Vrt je tedaj pripadal cesarsko kraljevi gimnaziji, pravico do uporabe vrta so imeli \xc5\xa1e vi\xc5\xa1ja realka in \xc5\xbeivinozdravni\xc5\xa1ki oddelek podkovske u\xc4\x8dne ustanove; pri pouku sadjarstva so ga do leta 1882 uporabljali tudi kandidati u\xc4\x8ditelji\xc5\xa1\xc4\x8da. Za javnost je bil vrt dostopen ob popoldnevih brez de\xc5\xbeja.'