b'\n_START_ARTICLE_\nKarolin\xc5\xa1ka renesansa\n_START_PARAGRAPH_\nKarolin\xc5\xa1ka renesansa je bila prva od treh srednjeve\xc5\xa1kih renesans, obdobje kulturne dejavnosti v Karolin\xc5\xa1kem cesarstvu. To se je zgodilo od poznega 8. stoletja do 9. stoletja, ko jih je navdihnilo kr\xc5\xa1\xc4\x8dansko rimsko cesarstvo 4. stoletja. V tem obdobju se je pove\xc4\x8dala literatura, pisanje, umetnost, arhitektura, sodna praksa, liturgi\xc4\x8dne reforme in \xc5\xa1tudije svetih spisov._NEWLINE_Karolin\xc5\xa1ka renesansa se je pojavljala predvsem v \xc4\x8dasu vladanja karolin\xc5\xa1kih vladarjev Karla Velikega in Ludvika Pobo\xc5\xbenega. Podprli so jo u\xc4\x8denjaki karolin\xc5\xa1kega dvora, zlasti Alkuin iz Yorka. Karlova Admonitio generalis (789 \xe2\x80\x93 \'splo\xc5\xa1no opozorilo\') in Epistola de litteris colendis (dobro znano pismo cesarja Karla Velikega opatu Baugulfu iz Fulde, ki je bilo verjetno napisano v\xc4\x8dasih v poznih 780-ih do 800-ih in ka\xc5\xbee interes cesarja za spodbujanje u\xc4\x8denja in izobra\xc5\xbeevanja v svojem imperiju) sta slu\xc5\xbeila kot manifesta._NEWLINE_U\xc4\x8dinki tega kulturnega preporoda so bili ve\xc4\x8dinoma omejeni na majhno skupino dvornih literatov (Javni intelektualec). Po mnenju Johna Contrenija je \xc2\xbbimel izjemen u\xc4\x8dinek na izobra\xc5\xbeevanje in kulturo v Franciji, vpra\xc5\xa1ljiv u\xc4\x8dinek na umetni\xc5\xa1ka prizadevanja in neizmerni u\xc4\x8dinek na tisto, kar je najbolj pomembno za Karolinge, moralno obnovo dru\xc5\xbebe\xc2\xab\xc2\xa0. Sekularni in cerkveni voditelji karolin\xc5\xa1ke renesanse so si prizadevali bolje pisati latin\xc5\xa1\xc4\x8dino, kopirati in ohranjati patristi\xc4\x8dna in klasi\xc4\x8dna besedila ter razvijati bolj berljivo, klasifikacijsko pisavo. (To je bila karolin\xc5\xa1ka minuskula, ki so jo renesan\xc4\x8dni humanisti uporabili za rimsko in namestili kot humanisti\xc4\x8dno minuskulo, iz katere je razvila zgodnje moderna kurzivna pisava) slog, ki je omogo\xc4\x8dil komunikacijo po ve\xc4\x8dini Evrope.\n_START_SECTION_\nOzadje\n_START_PARAGRAPH_\nKot je poudaril Pierre Rich\xc3\xa9, izraz \xc2\xbbkarolin\xc5\xa1ka renesansa\xc2\xab\xc2\xa0ne pomeni, da je bila zahodna Evropa pred karolin\xc5\xa1kim obdobjem barbarska ali mra\xc4\x8dnja\xc5\xa1ka . Stoletja po razpadu rimskega imperija na zahodu niso do\xc5\xbeiveli nenadnega izginotja anti\xc4\x8dnih \xc5\xa1ol, iz katerih so nastali Marcianova kapela, Kasiodor in Boetij, bistvene ikone rimske kulturne dedi\xc5\xa1\xc4\x8dine v srednjem veku, zahvaljujo\xc4\x8d disciplinam svobodnih umetnosti, ki so bile ohranjene . V 7. stoletju je bila v vizigotskem kraljestvu Hispanije \xc2\xbbisidorska renesansa\xc2\xab, v kateri so cvetele znanosti  in pri\xc5\xa1lo je do integracije kr\xc5\xa1\xc4\x8danske in predkr\xc5\xa1\xc4\x8danske misli, medtem ko je \xc5\xa1irjenje Irske monasti\xc4\x8dne \xc5\xa1ole (scriptoria) nad Evropo postavilo temelje za karolin\xc5\xa1ko renesanso ._NEWLINE_V tej kulturni ekspanziji so bili \xc5\xa1tevilni dejavniki, najbolj o\xc4\x8ditno pa je bilo, da je zdru\xc5\xbeitev ve\xc4\x8dine zahodne Evrope pod Karlom Velikim prinesla mir in stabilnost, ki sta postavila temelje za blaginjo. To obdobje je zaznamovala gospodarska o\xc5\xbeivitev v zahodni Evropi po razpadu Zahodnega Rimskega cesarstva. Lokalna gospodarstva na zahodu so v za\xc4\x8detku 7. stoletja prerasla v prete\xc5\xbeno samooskrbno kmetijstvo, mesta pa delovala le kot mesta za izmenjavo daril za elito. Do konca 7. stoletja so se pojavila razvita mestna naselja, v katerih so \xc5\xbeiveli ve\xc4\x8dinoma obrtniki, trgovci in slamnikarji ter se pona\xc5\xa1ala z uli\xc4\x8dnimi mre\xc5\xbeami, obrtni\xc5\xa1ko proizvodnjo in regionalno trgovino ter trgovino na dolge razdalje. Glavni primer tega tipa trgovskega naselja je bil Dorestad (v dana\xc5\xa1nji Nizozemski]]._NEWLINE_Razvoj karolin\xc5\xa1kega gospodarstva je spodbudila u\xc4\x8dinkovita organizacija in izkori\xc5\xa1\xc4\x8danje delovne sile na velikih posestvih, ki je ustvarjala prese\xc5\xbeek predvsem \xc5\xbeit, vina in soli. Medregionalna trgovina s temi proizvodi je omogo\xc4\x8dila \xc5\xa1iritev mest. Arheolo\xc5\xa1ki podatki ka\xc5\xbeejo nadaljevanje tega nara\xc5\xa1\xc4\x8dajo\xc4\x8dega trenda v za\xc4\x8detku 8. stoletja. Zenit zgodnjega karolin\xc5\xa1kega gospodarstva je bil dose\xc5\xbeen med letoma 775 in 830, kar sovpada z najve\xc4\x8djimi prese\xc5\xbeki obdobja, obse\xc5\xbenimi gradnjami cerkva in prenatrpanostjo ter tremi lakotami, ki so pokazale meje sistema. Po obdobju motenj od 830 do 850, ki so ga povzro\xc4\x8dile dr\xc5\xbeavljanske vojne in napadi Vikingov, se je gospodarski razvoj v 850-ih nadaljeval, pri \xc4\x8demer so trgovski centri popolnoma izginili in so jih nadomestila utrjena trgovska mesta. _NEWLINE_Eden glavnih vzrokov nenadne gospodarske rasti je bila trgovina s su\xc5\xbenji. Po vzponu arabskih imperijev so arabske elite ustvarile veliko povpra\xc5\xa1evanje po su\xc5\xbenjih, pri \xc4\x8demer so bili evropski su\xc5\xbenji \xc5\xa1e posebej cenjeni. Zaradi osvajanj Karla Velikega v Vzhodni Evropi, je bila stalna oskrba zajetih Slovanov, Avarov, Sasov in Dancev dose\xc5\xbeena predvsem z judovskimi trgovci v zahodni Evropi, ki so nato su\xc5\xbenje izvozili preko Ampurij, Girone in Pirenejev v  muslimansko \xc5\xa0panijo in druge dele arabskega sveta. Trg s su\xc5\xbenji je bil tako donosen, da je skoraj nemudoma preoblikoval trgovino na dolge razdalje evropskih gospodarstev.  Trgovina s su\xc5\xbenji je Zahodu omogo\xc4\x8dila ponovno sodelovanje z muslimanskim in vzhodno rimskim imperijem, tako da so lahko tudi druge industrije, kot je tekstil, rasle tudi v Evropi.\n_START_SECTION_\nUvoz\n_START_PARAGRAPH_\nKenneth Clark je menil, da je s pomo\xc4\x8djo karolin\xc5\xa1ke renesanse zahodna civilizacija pre\xc5\xbeivela \xc2\xbbza dlako\xc2\xab\xc2\xa0. Vendar se uporaba pojma preporod za opis tega obdobja izpodbija, zlasti Lynn Thorndike, ker je ve\xc4\x8dina sprememb, ki jih je prineslo to obdobje, skoraj v celoti omejena na duhov\xc5\xa1\xc4\x8dino in ni primerljivo z gibanjem v poznej\xc5\xa1i italijanski renesansi. Namesto, da bi bilo ponovno rojstvo novih kulturnih gibanj, je bilo obdobje bolj poskus ponovnega ustvarjanja prej\xc5\xa1nje kulture rimskega imperija. Karolin\xc5\xa1ka renesansa ima v retrospektivi tudi nekak\xc5\xa1en zna\xc4\x8daj la\xc5\xbene zore, saj so njeni kulturni dobi\xc4\x8dki precej razpadli v nekaj generacijah, dojemanje, ki ga je izrazil Walahfrid Strabo (umrl 849), v svojem uvodu v Einhardovo \xc5\xbdivljenje Karla Velikega.\n_START_SECTION_\nKaroling\xc5\xa1ki denar\n_START_PARAGRAPH_\nOkoli leta 755 je Pipin Mali reformiral francosko valuto. Razli\xc4\x8dni lokalni sistemi so bili standardizirani, manj\xc5\xa1e kovnice so bile zaprte, kraljevi nadzor nad preostalimi je bil okrepljen, \xc4\x8distost pa se je pove\xc4\x8dala. Namesto skupnega zlatega rimskega in bizantinskega solidusa je vzpostavil sistem, ki je temeljil na novem srebrnem peniju (latinsko denarius, francosko denier), ki je tehtal 1/240 funta (librum, libra ali lira;livre). (Karolin\xc5\xa1ki funt se zdi, da je bil pribli\xc5\xbeno 489,5 gramov, [36] [37], kar pomeni da je vsak peni pribli\xc5\xbeno 2 grama.) Ker je bil oslabljen solidus takrat pribli\xc5\xbeno enakovreden 11 teh penijev, je bil \xc5\xa1iling (solidus; sol) dolo\xc4\x8den na to vrednost, tako da je bil 1/22 srebrnega funta. To je bilo pozneje prilagojeno na 12 oziroma 1/20. V karolin\xc5\xa1kem obdobju pa se niso kovali niti \xc5\xa1ilingi niti funti, in se namesto tega uporabljali kot nami\xc5\xa1ljene obra\xc4\x8dunske enote. (Na primer, "\xc5\xa1iling" ali "solidus" zrna je bil ukrep, enakovreden koli\xc4\x8dini \xc5\xbeita, ki bi jo lahko kupili za 12 penijev.) Kljub \xc4\x8distosti in kakovosti novih penijev pa so jih trgovci ve\xc4\x8dkrat zavrnili v korist zlatih kovancev, uporabljenih drugje, polo\xc5\xbeaj, ki je privedel do ponavljajo\xc4\x8de se zakonodaje proti tak\xc5\xa1ni zavrnitvi sprejema kraljeve valute.'