b'\n_START_ARTICLE_\nJanez Jalen\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nRodil se je v \xc5\xa1tevilni kme\xc4\x8dki dru\xc5\xbeini. Njegov o\xc4\x8de je bil razgledan mo\xc5\xbe in je v sinu \xc5\xbee zelo zgodaj zbudil zanimanje za lepote narave. O\xc4\x8de mu je kmalu umrl, zato ga je na lastne stro\xc5\xa1ke v gimnazijo poslal doma\xc4\x8di \xc5\xbeupnik. Po gimnaziji v Kranju se je vpisal na bogoslovje v Ljubljani. Ko je bil v zadnjem letniku bogoslovja, se je za\xc4\x8dela 1. svetovna vojna. Jalen je skupaj z ostalimi bogoslovci v \xc5\xa1kofovih zavodih v \xc5\xa0entvidu, ki so bili spremenjeni v bolni\xc5\xa1nico, skrbel za ranjence. Kljub vojnemu dogajanju je bil leta 1915 posve\xc4\x8den v duhovnika. Leta 1921 se je vpisal na Filozofsko fakulteto v Ljubljani  na oddelek za zgodovino umetnosti, vendar \xc5\xa1tudija ni dokon\xc4\x8dal. Pred drugo svetovno vojno je kot duhovnik slu\xc5\xbeboval v Srednji vasi v Bohinju. Kot voja\xc5\xa1ki kurat je slu\xc5\xbeboval pri petem dragonskem polku v Lvovu, nato pa je bil prestavljen v Lebring. Po vojni  je slu\xc5\xbeboval v Besnici pri Kranju, \xc4\x8crnomlju, Stari Loki, Trnovem, Notranjih Goricah in  Ljubljani. Leta 1933 se je \xc5\xbeelel v celoti posvetiti pisateljevanju, zato je zaprosil za pred\xc4\x8dasno upokojitev.  Po vojni, ki jo je pre\xc5\xbeivel v Ljubljani, je ponovno slu\xc5\xbeboval kot duhovnik; sprva v Grahovem, nato pa v Ljubnem, kjer je umrl. Pokopan je na doma\xc4\x8dih Rodinah._NEWLINE_Bil je dru\xc5\xbeaben \xc4\x8dlovek in se je rad dobival s prijatelji. Njegov prijatelj Janko Moder ga je opisal kot dobrega, prijaznega, glasnega in oblastnega \xc4\x8dloveka. Kadar je postal oblasten, navzo\xc4\x8dim ni prizana\xc5\xa1al, zato se mu je marsikdo raje umaknil. Neredko je za\xc5\xa1el v konflikt tudi z nadrejenimi.\n_START_SECTION_\nDelo\n_START_PARAGRAPH_\nPisal je \xc4\x8drtice, povesti in drame. Za njegova dela je zna\xc4\x8dilna idili\xc4\x8dnost, pisatelj verjame v harmoni\xc4\x8dno urejenost na\xc5\xa1ega sveta, naravni red in lepoto in ju opisuje z lirskimi sredstvi in na simbolen ali celo alegori\xc4\x8den na\xc4\x8din, kar bolj kot v dramatiki pride do izraza v pripovedni\xc5\xa1tvu. Junaki v njegovih delih so najve\xc4\x8dkrat kme\xc4\x8dki gospodarji, pastirji, divji lovci in njihove dobrosr\xc4\x8dne \xc5\xbeene. Za njegova dela je zna\xc4\x8dilna usmerjenost h kvalitetnemu koncu, ki je nekaj \xc4\x8disto drugega kot tako imenovani happy end. Jalnovski konec je najbolj\xc5\xa1i mo\xc5\xbeen konec za dolo\xc4\x8deno osebo. Do tega konca pa se je morala oseba sama dokopati. V planinskih povestih je slikal rastlinstvo, \xc5\xbeivalstvo in naravne pojave. Zgledoval se je po svojem u\xc4\x8ditelju Franu S. Fin\xc5\xbegarju, a sta v\xc4\x8dasih pri\xc5\xa1la tudi v konflikt, pokazal pa se je tudi Jalnov rivalski odnos z njim.\n_START_SECTION_\nProza\n_START_PARAGRAPH_\nNato se je preusmeril k pisanju proze. Prve kratke pripovedi so za\xc4\x8dele izhajati v Slovencu leta 1924. Izkazal se je predvsem v dveh \xc5\xbeanrih, in sicer v kme\xc4\x8dki povesti in zgodovinskem romanu. Znotraj doma\xc4\x8dijskega tipa kme\xc4\x8dke povesti je gojil s folklornimi motivi bogato idili\xc4\x8dno in planinsko povest s tematiko plan\xc5\xa1arstva in divjega lova (Ov\xc4\x8dar Marko, Cvetkova Cilka, Trop brez zvoncev) in bil do druge svetovne vojne po koli\xc4\x8dini med prvimi \xc5\xa1tirimi tvorci \xc5\xbeanra, po popularnosti pa celo prvi. Njegova prva povest Ov\xc4\x8dar Marko, ki jo je napisal po spominih na o\xc4\x8detove pripovedi, je sprva izhajala v \xc4\x8dasopisu Mladika, v knjigi pa je iz\xc5\xa1la leta 1929. Leta 1958 je nekoliko predelana iz\xc5\xa1la ponatisnjena kot prvi del Vozarjev. Vozarji obsegajo \xc5\xa1e dva dela, in sicer Tri zaobljube in Izpodkopano cesto.  Nameraval je napisati \xc5\xa1e tri dele, a ga je prehitela smrt.  Leta 1938 je izdal povest Cvetkova Cilka, ki s svojo \xc4\x8dustveno-psiholo\xc5\xa1ko dognanostjo sodi v vrh njegovega ustvarjanja. Ta zgodba, ki pripoveduje pa o trpljenju in odpovedi, ki sta pre\xc4\x8di\xc5\xa1\xc4\x8devali glavno osebo, se dogaja na Koprivniku v Bohinju. Tudi zgodba povesti Trop brez zvoncev (1941))  se dogaja v Bohinju. Istega leta je iz\xc5\xa1la tudi povest Ograd, leta 1952 pa nedokon\xc4\x8dana lovska povest Son\xc4\x8dne sence. V letih od 1954 do 1956 je izhajala povest Razpotja, ki opisuje dogajanja med zadnjo svetovno vojno in tik po njej, vodilni motiv pa sta \xc5\xbeenska plemenitost in pripravljenost za \xc5\xbertvovanje. Njegovo najbolj znano delo so povest Bobri, ki so iz\xc5\xa1li v treh delih (Sam, Rod, Vrh; 1942\xe2\x80\x931943). Na podlagi arheolo\xc5\xa1kih najdb in mo\xc4\x8dne domi\xc5\xa1ljije je Jalen opisal \xc5\xbeivljenje mosti\xc5\xa1\xc4\x8darjev na Ljubljanskem barju._NEWLINE_Leta 1932 je napisal scenarij za prvi slovenski igrani film Triglavske strmine. Pri snemanju filma, ki ga je re\xc5\xbeiral Ferdo Delak, je tudi sodeloval. Ko je slu\xc5\xbeboval v Stari Loki, je re\xc5\xbeiral igre v dramski skupini._NEWLINE_Nedokon\xc4\x8dani sta \xc5\xa1e dve povesti, Povest o zaj\xc4\x8dku Trmcu in Povest o Triglavu._NEWLINE_Leta 1940 je objavil zbirko novel in \xc4\x8drtic z naslovom Previsi (1940). Pisal pa je tudi kraj\xc5\xa1e pripovesti, ki niso toliko znane. V njih na optimisti\xc4\x8den in humoren na\xc4\x8din pripoveduje o navadnem \xc4\x8dloveku in njegovem vsakdanjem \xc5\xbeivljenju. Nekatere od teh kratkih pripovedi so tudi avtobiografske._NEWLINE_Leta 1938 je dobil tretjo banovinsko nagrado za Cvetkovo Cilko, 1940 mu je konzorcij Doma in sveta podelil literarno nagrado 2500 din za povest Ograd, mesto Ljubljana pa nagrado za zbirko lovskih novel Previsi._NEWLINE_Po drugi svetovni vojni je bil eden od najbolj branih slovenskih avtorjev, o \xc4\x8demer pri\xc4\x8dajo ponatisi Bobrov v skupni nakladi 70.000 izvodov.\n_START_SECTION_\nPoimenovanja\n_START_PARAGRAPH_\nPo Janezu Jalnu se imenujejo ulice v Ljubljani, v Meng\xc5\xa1u in Radovljici. Njegova rojstna hi\xc5\xa1a je bila leta 1996 urejena v muzej. Vklju\xc4\x8den je v Pot kulturne dedi\xc5\xa1\xc4\x8dine. Posve\xc4\x8den mu je kip pred osnovno \xc5\xa1olo v Zabreznici in po njem se imenuje tudi kulturno dru\xc5\xa1tvo v Notranjih Goricah.'