b'\n_START_ARTICLE_\nPeter Stante\n_START_SECTION_\nPredvojno politi\xc4\x8dno delovanje\n_START_PARAGRAPH_\nStante se je rodil v delavski dru\xc5\xbeini v Celju. Pred vojno je bil po poklicu kovinar. Politi\xc4\x8dno se je udejstvoval od leta 1931 v celjski sindikalni organizaciji, od leta 1932 pa tudi v delavsko kulturnem dru\xc5\xa1tvu Svoboda. Leta 1933 je postal \xc4\x8dlan KPJ. Zaradi revolucionarnega dela je bil maja 1934 aretiran in kmalu izpu\xc5\xa1\xc4\x8den iz zapora. Novembra 1934 je bil ponovno aretiran in v Beogradu in obsojen na dve leti zapora, ki jih je pre\xc5\xbeivel v Sremski Mitrovici. Od novembra 1936 je bil na svobodi, vendar brezposelen. V letih 1937 in 1938 je slu\xc5\xbeil voja\xc5\xa1ki rok v Po\xc5\xbearevcu. Od leta 1938 do 1940 je bil spet brez zaposlitve, pri \xc4\x8demer je od leta 1939 \xc5\xbeivel v ilegali. Februarja 1941 je bil vnovi\xc4\x8d aretiran in obsojen na leto zapora.\n_START_SECTION_\n2. svetovna vojna\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1941 se je pridru\xc5\xbeil NOVJ. In sicer je po pripravah na upor 20. julija 1941 vstopil v celjsko partizansko \xc4\x8deto, v kateri je bil nekaj dni komandir. Od 16. avgusta do 30. oktobra 1941 se je zdravil, nato je bil nekaj \xc4\x8dasa v \xc5\xa1tajerskem bataljonu. Novembra 1941 je od\xc5\xa1el na Dolenjsko, kjer je 15. decembra postal namestnik komandanta II. \xc5\xa1tajerskega bataljona. Od 4. aprila do 26. decembra 1942 je bil namestnik komandanta II. grupe odredov in se je udele\xc5\xbeil vseh njenih pomembnej\xc5\xa1ih bojev in pohoda na \xc5\xa0tajersko. Od 26. decembra 1942 do 22. junija 1943 je bil namestnik komandanta IV. operativne cone \xc5\xa0tajerske in nato njen politkomisar. Julija 1943 ga je CK KPS imenoval za sekretarja Pokrajinskega komiteja KPS za \xc5\xa0tajersko. Od 21. marca do 30. maja 1944 je bil namestnik komandanta 18. divizije, nato namestnik komandanta 9. korpusa in od 14. decembra 1944 komandant IV. operativne cone \xc5\xa0tajerske._NEWLINE_Od leta 1945 do leta 1947 se je \xc5\xa1olal na sovjetski Voja\xc5\xa1ki akademiji Frunze. Po vrnitvi iz Sovjetske zveze je bil najprej na\xc4\x8delnik \xc5\xa1taba IV. armade, nato njen komandant. Dosegel je \xc4\x8din generalpodpolkovnika. Je nosilec partizanske spomenice 1941. Z redom narodnega heroja je bil odlikovan 15. julija 1952.'