b'\n_START_ARTICLE_\nSamostan Chaalis\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nPrva omemba kraja sega v 7. stoletje. Renaud de Mello je, po vrnitvi iz prve kri\xc5\xbearske vojne, tukaj ustanovil benediktinski samostan. Kralj Ludvik VI. ga je v spomin na svojega bratranca grofa Karla Flandrijskega (\xe2\x80\xa0 1127) preoblikoval v cistercijanski samostan. Zato se je Chaalis - ali Cha\xc3\xa2lis - imenoval Caroli Locus. Samostan je stal v mokri\xc5\xa1\xc4\x8du med reko Aunette in gozdom Ermenonville._NEWLINE_Kraljevi samostan Chaalis je bil ustanovljen leta 1136  in leta 1219 ga je posvetil \xc5\xa1kof Senlisa in guverner kralja Filipa II.. Samostan se je hitro razvil in na pribli\xc5\xbeno dvajsetih mestih vzpostavil kmetije in vinske kleti. Leta 1202 je bila zgrajena nova cerkev v gotskem slogu, ki je bila posve\xc4\x8dena leta 1219. Ta opatijska cerkev je merila 82 metrov v dol\xc5\xbeino in 40 metrov v \xc5\xa1irino in je bila do njenega uni\xc4\x8denja ena najve\xc4\x8djih cistercijanskih cerkva v Franciji._NEWLINE_Kralj Ludvik IX. je redno prihajal v Chaalis, da bi delil \xc5\xbeivljenje z menihi. Leta 1378 je kralj Karl V. - med samostansko krizo, ki je bila v Franciji zelo raz\xc5\xa1irjena v drugi polovici 14. stoletja - na lastne stro\xc5\xa1ke opravljal obnovitvena dela, vendar je bil samostan do sredine 16. stoletja  pripeljan do in commendam, kar je pomenilo konec samostojnosti samostana, a tudi zaradi pomanjkanja dohodka je za\xc4\x8del propad._NEWLINE_V 18. stoletju ga je nasledil 9. commendam, Louis de Bourbon-Cond\xc3\xa9, grof Clermont Chaalis s svojimi skrajnimi finan\xc4\x8dnimi potrebami za uni\xc4\x8denje. Kljub temu je arhitekt Jean Aubert, graditelj Grandes \xc3\x89curies v Chantillyju in H\xc3\xb4tel Biron v Parizu, za\xc4\x8del obnovo leta 1736 (stara samostanska stavba z dvema dodanima galerijama je bila poru\xc5\xa1ena in zgrajena opatova pala\xc4\x8da). Pomanjkanje denarja pa je prekinilo delo in privedlo do zaprtja samostana po ukazu kralja Ludvika XVI. Menihi so se razdelili v druge samostane._NEWLINE_Leta 1793, v \xc4\x8dasu francoske revolucije, so bile stavbe prodane. Prvi lastnik je ohranjal samo pala\xc4\x8do, druge zgradbe pa kot kamnolom. Velik del samostana je bil tako poru\xc5\xa1en, ohranjena je bila le kapela opatov iz 13. stoletja. Do sredine 19. stoletja so samostanski objekti slu\xc5\xbeili kot grad._NEWLINE_N\xc3\xa9lie Jacquemart, francoska portretistka in zbiralka umetnin, vdova politika in ban\xc4\x8dnika \xc3\x89douarda Andr\xc3\xa9ja, je leta 1902 kupila samostan, da bi si zagotovila obse\xc5\xbeno zbirko slik in pohi\xc5\xa1tva. Pred smrtjo leta 1912 je samostan in njene zbirke zapustila Institut de France._NEWLINE_Samostan je imel v lasti Troussures v Sainte-Eusoyeju na Froissyju severno od Beauvaisa._NEWLINE_Med ru\xc5\xa1evinami je ohranjena kapela s pomembnimi freskami Primaticcia.\n_START_SECTION_\nMuzej\n_START_PARAGRAPH_\nNekdanji samostan je zdaj umetni\xc5\xa1ki muzej Mus\xc3\xa9e Jacquemart-Andr\xc3\xa9.  Podobno kot v istoimenskem muzeju v Parizu je tudi del nekdanje zbirke umetni\xc5\xa1kih del N\xc3\xa9lie Jacquemart-Andr\xc3\xa9. Ob njeni smrti leta 1912 jo je podarila Institutu de France in prosila, da se v Chaalisu ustvari muzej, kjer je pre\xc5\xbeivela otro\xc5\xa1tvo._NEWLINE_Muzej prikazuje to zelo bogato zbirko, ki jo predstavljajo slike Giotta, Cima da Conegliano, Luca Signorellija, Francesca Francie, Lorenza di Credi, Joosa van Clevea, Tintoretta, Palme mlaj\xc5\xa1e, Jan Davidsz de Heem, Philippe de Champaigne, Charles Le Brun, Nicolas de Largilli\xc3\xa8re, Fran\xc3\xa7ois Desportes, Fran\xc3\xa7ois Boucher, Rosalba Carriera, Giovanni Paolo Pannini in Jean-Baptiste Greuze; kipi Baccio Bandinelli, Fran\xc3\xa7ois Girardon, Jean-Antoine Houdon, Augustin Pajou, Jean-Baptiste Lemoyne in Edme-Fran\xc3\xa7ois-\xc3\x89tienne Gois; pohi\xc5\xa1tvo in dekorativno umetnost in zbirko indijskih predmetov'