b'\n_START_ARTICLE_\n\xc5\xa0tefan Tonkli\n_START_SECTION_\nBiografski podatki\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xa0tefan Tonkli se je rodil kot deseti otrok kmetu Andreju in gospodinji Katarini.Osnovno \xc5\xa1olo je obiskoval v rojstnem kraju in na Siciliji, kamor je bila dru\xc5\xbeina izgnana med 1. svetovno vojno. \xc5\xa0kofijsko klasi\xc4\x8dno gimnazijo je obiskoval v letih 1919\xe2\x80\x9324 v \xc5\xa0entvidu nad Ljubljano in v letih 1925\xe2\x80\x9327 v Ljubljani. Leta 1927\xe2\x80\x9331 je bil v bogoslovju v Gorici. Posve\xc4\x8den je bil 30. maja 1931. V duhovni\xc5\xa1ki poklic ga je gnala ljubezen do naroda. Bil je kaplan v Tolminu (1931\xe2\x80\x9332), vikar v Brestovici (1932\xe2\x80\x9336), deset mesecev je upravljal tudi Jemlje.  Nato je bil \xc5\xbeupnik v Grahovem pri Podmelcu, v letih od 1936\xe2\x80\x9346. Zaradi svoje narodne zavednosti je hitro pri\xc5\xa1el v spor s fa\xc5\xa1isti\xc4\x8dnimi veljaki. Po vojni se ni strinjal v jugoslovansko oblastjo, zato je  bil v letih od 1946\xe2\x80\x9348 profesor na slovenskih srednjih \xc5\xa1olah in v Malem semeni\xc5\xa1\xc4\x8du v Gorici. 1948 je emigriral v Argentino. Bil je kaplan po raznih \xc5\xa1panskih \xc5\xbeupnijah v Buenos Airesu, nazadnje kurat (voja\xc5\xa1ki duhovnik) v bolni\xc5\xa1nici. Leta 1963 se je vrnil na Gori\xc5\xa1ko in bil od leta 1963\xe2\x80\x9364 prefekt v Alojzijevi\xc5\xa1\xc4\x8du v Gorici, v letih od 1964\xe2\x80\x9375, vse do upokojitve, pa \xc5\xbeupnik v Mavhinjah pri Nabre\xc5\xbeini (Italija). 1975 leta se je preselil v Gorico. Zadnja leta je pre\xc5\xbeivel v Zavodu sv. dru\xc5\xbeine v Gorici.\n_START_SECTION_\nPeriodika\n_START_PARAGRAPH_\nPisati je za\xc4\x8del v dija\xc5\xa1kih letih. S pesmimi in kratko prozo je sodeloval v listih, kot na primer: Jutro (1927), Jutranja zarja (1922), Plamen (1924\xe2\x80\x9326), Rast (1925\xe2\x80\x9326), Vrtec (1925\xe2\x80\x9327), Mladika (1927\xe2\x80\x9328), Na\xc5\xa1 \xc4\x8dolni\xc4\x8d (1928\xe2\x80\x9329), Koledar Gori\xc5\xa1ke Mohorjeve dru\xc5\xbebe (1929\xe2\x80\x93), Dru\xc5\xbeina (1929\xe2\x80\x9330), Mentor (1929/30\xe2\x80\x931940/41), Svetogorska kraljica (1938\xe2\x80\x9339), Pratika (1939), Novi svet (1940). Po letu 1945 objavljal v naslednjih glasilih: Duhovno \xc5\xbeivljenje, Koledar svobodne Slovenije (1950\xe2\x80\x9363), Mladika (Trst), Slovenska beseda, Vrednote. V Orli\xc4\x8du je leta 1925/26 objavil igro dveh dejanj Orli\xc4\x8d Pavlek. Leta 1934 izdal zbirko Pesmi (Trst, samozalo\xc5\xbeba) s prete\xc5\xbeno razmi\xc5\xa1ljujo\xc4\x8do liriko. Leta 1948 je izdal zbirko Be\xc5\xbeni oblaki (tiskarna Budin v Gorici, samozalo\xc5\xbeba). V tej zbirki se odseva doba fa\xc5\xa1isti\xc4\x8dnega zatiranja na Primorskem._NEWLINE_Teme njegovih pesmi so: vrtanje vase, odkrivanje slabosti in te\xc5\xbenja po pobolj\xc5\xa1anju, ljubezen do narave, doma\xc4\x8dnosti in doma, izseljevanje Primorcev zaradi fa\xc5\xa1istov, nabo\xc5\xbena tematika, pozneje \xc5\xa1e grozote druge svetovne vojne in revolucije, do\xc5\xbeivetje Argentine. Izdal je 14. pesni\xc5\xa1kih zbirk, vse pod psevdonimom, vse je sam zalo\xc5\xbeil in razen prve vse v Gorici, da bi po\xc5\xbeivil kulturno delovanje, ki je po zadnji vojni zelo usahnilo. V Argentini je \xc4\x8dlove\xc5\xa1ko in pesni\xc5\xa1ko dozorel. Re\xc5\xa1il se je evropske tesnobe in se z rojaki vra\xc4\x8dal v novo domovino. Po vrnitvi iz Argentine je iz\xc5\xa1la zbirka Kaj si bole\xc4\x8dina?, leta 1969. Iz argentinske dobe sta dva sonetna venca v Pre\xc5\xa1ernovi obliki: Neurejeni venec (1950) je posve\xc4\x8den padlim v zadnji vojni in Venec na grob materi (Koledar svobodne Slovenije 1954). Sledile so naslednje pesni\xc5\xa1ke zbirke: Na kri\xc5\xbepotju cest stojim (Gorica, 1976) \xe2\x80\x93 Za zbirko in \xc5\xbeivljenjsko delo je dobil tr\xc5\xbea\xc5\xa1ko literarno nagrado Vstajenje za leto 1976. \xe2\x80\x93 , Argentinsko slovenski odmevi (Gorica, 1978) in Bodi \xc4\x8drna sre\xc4\x8dna kri (Gorica, 1979), Prigode (Gorica, 1979), Nekje studenec \xc5\xbeubori (1980), Srek \xe2\x80\x93 Grmada (1981), Pesmi (1984), Ob 50\xe2\x80\x93letnici smrti gori\xc5\xa1kega nad\xc5\xa1kofa msgr. F.B. Sedeja (1982), Soneti (1985), ki prina\xc5\xa1a kar 197 sonetov.                                                                                                                                                                       _NEWLINE_Objavljal je pod naslednjimi psevdonimi:  I., Ignotus, I. N., J.  N., N. N., \xc5\xa0. T., T. T., T., T. \xc5\xa0., Bolte\xc5\xbear, Tajfun, Ga\xc5\xa1per Nevihta , Miha Vihar, Niko Kotnik, Sfinx, Stenka Andrejevi\xc4\x8d, \xc5\xa0tefan T., Vajko, Venceslav, Venceslav Sejavec, Boleslav, Hosko Tejnos, Yl Knotts.'