b'\n_START_ARTICLE_\nProtipape\xc5\xbe Janez XVI.\n_START_SECTION_\nPoreklo in cerkveno-politi\xc4\x8dna kariera\n_START_PARAGRAPH_\nJanez je bil gr\xc5\xa1kega porekla  in je bil rodom iz Rossana v Kalabriji v ju\xc5\xbeni Italiji.  _NEWLINE_V tem \xc4\x8dasu je de\xc5\xbeela bila podlo\xc5\xbena Bizantinskemu cesarstvu. Janez pa je bil benediktinski menih  ter kaplan cesarice gr\xc5\xa1kega porekla Teofane, \xc5\xbeene svetorimskega cesarja Otona II.. _NEWLINE_Dvakrat je deloval kot cesarski namestnik (kancler) v Italiji za Otona: 980-982), in je postal nonantolski opat. Bil je boter cesarskemu sinu, prihodnjemu Otonu III. Bil je njegov skrbnik do sedmega leta starosti (987). Na cesari\xc4\x8dino priporo\xc4\x8dilo je postal Janez 988 \xc5\xa1kof v Piacenzi, ki je prav zanj postala nad\xc5\xa1kofija; nato je bil poslan v Carigrad, da bi spremljal bizantinsko princeso za Otona mlaj\xc5\xa1ega; zadeva pa se je ponesre\xc4\x8dila, ker se je kri\xc5\xbeala z velikopoteznimi na\xc4\x8drti bizantinskega cesarja, ki se je hotel polastiti Ju\xc5\xbene Italije - ter izriniti nem\xc5\xa1ki vpliv. Ko je Oton II. umrl, je pri\xc5\xa1el Oton III. na pro\xc5\xa1njo pape\xc5\xbea Janeza XV. 996, da bi zadu\xc5\xa1il upor, ki ga je vodil bogati in vplivni rimski plemi\xc4\x8d Krescencij Mlaj\xc5\xa1i (Crescenzio II.). Oton III. je prepre\xc4\x8dil ustanovitev italijanskega kraljestva v Paviji; v Rim pa je pri\xc5\xa1el \xc5\xa1ele po pape\xc5\xbeevi smrti. Pod njegovim vplivom je bil izvoljen za novega pape\xc5\xbea Gregorja V. njegov ne\xc4\x8dak Bruno Koro\xc5\xa1ki; novi pape\xc5\xbe je okronal Otona III. za cesarja na praznik Vnebohoda, 21. maja 996. Hotel je izgnati uporni\xc5\xa1kega Krescencija, vendar ga je na pape\xc5\xbeevo pro\xc5\xa1njo \xe2\x80\x93 \xc4\x8de\xc5\xa1 da si bo nasprotnike bolj pridobil z blagostjo kot s strogostjo \xe2\x80\x93 pomilostil; zadostil se je s priznanjem cesarske in pape\xc5\xa1ke oblasti. Pa je kmalu moral priznati, da se je u\xc5\xa1tel in napravil hudo napako; ta napaka je postala kmalu za oba hudo usodna.\n_START_SECTION_\nProtipape\xc5\xbe\n_START_PARAGRAPH_\nKakor hitro je namre\xc4\x8d cesar zapustil Italijo, se je Krescencij znova polastil oblasti; nadel si je zopet naslov rimskega patricija in postal tak samodr\xc5\xbeec, da je celo cesarjeve poslance vrgel v je\xc4\x8do. Svojevoljno je imenoval za protipape\xc5\xbea Janeza XVI., tako da je moral pravi pape\xc5\xbe Gregor V. be\xc5\xbeati septembra 996 v Pavijo, kjer je o Binko\xc5\xa1tih 997 sklical zborovanje, ki je obravnavalo pere\xc4\x8de cerkvene zadeve; glavna je bila seveda cerkveni razkol ter izob\xc4\x8denje Janeza XVI., ki pa ga je podpiral bizantinski cesar Bazilij II. v nameri, da bi s Krescencijevo pomo\xc4\x8djo izgnal iz italije Saracene in tudi svetorimskega cesarja. Julija je izdal odlok, s katerim je Piacenzo sopet poni\xc5\xbeal na raven \xc5\xa1kofije in jo podredil nad\xc5\xa1kofiji Ravena._NEWLINE__NEWLINE_997 je Oton kon\xc4\x8dal vojskovanje s Slovani ter je krenil februarja 998 v Italijo z velikansko vojsko; v Paviji sta skupaj s pape\xc5\xbeem Gregorjem praznovala Bo\xc5\xbei\xc4\x8d in se odpravila proti Rimu; tam ga je znova ustoli\xc4\x8dil.\n_START_SECTION_\nOdstavitev, kazen in smrt\n_START_PARAGRAPH_\nKrescencij se je utrdil v Angelskem gradu. Protipape\xc5\xbe Janez XVI. je sicer pobegnil v kampanjska mo\xc4\x8dvirja, kjer ga je grof Bertilo ujel, ga hudo pohabil ter odpeljal v Rim; na zboru v Lateranu so ga obsodili in slovesno odstavili. Nato so ga posadili na osla ter ga vodili po rimskih ulicah tako, da so mu glavo privezali za oslovski rep. Na pripro\xc5\xa1njo spokornika svetega Nila Mlaj\xc5\xa1ega, ki je bil njegov rojak, so mu po\xc5\xa1tedili \xc5\xbeivljenje. Nato je bil poslan v samostan v Fuldo, kjer je umrl 26. avgusta 1001.   Nekateri navajajo kot letnico smrti 1013. "Annales Fuldenses" bele\xc5\xbeijo njegovo smrt na 2. aprila 1013.  Ni pa zanesljivo, da napis Gracus Iohannes, ki je zapisan v Fuldskem nekrologiju za dan 2. aprila 1013, res pripada protipape\xc5\xbeu Janezu XVI.  _NEWLINE_Krescencija pa je dal cesar ujeti in hudo kaznovati: obglavili so ga na utrdbah Angelskega gradu in izpostavili na mori\xc5\xa1\xc4\x8du gore, ki jo Nemci v spomin na uspe\xc5\xa1en konec imenujejo Mons gaudii (Gora radosti), medtem ko jo Rimljani imenujejo Mons malus (Huda gora); tudi njegove prista\xc5\xa1e obesili na Monte Mario.   88-letni opat sveti Nil pa je prerokoval, da bo Bog kaznoval zaradi okrutnega ma\xc5\xa1\xc4\x8devanja z zgodnjo smrtjo tako cesarja kot pape\xc5\xbea, kar se je tudi zgodilo. Pape\xc5\xbe je umrl (verjetno nasilne smrti) 27-leten, 4. februarja 999; cesar pa ni dopolnil niti 22 let, ko je umrl 23. januarja 1002.\n_START_SECTION_\nZmedene razmere\n_START_PARAGRAPH_\nDanes te\xc5\xbeko razumemo Janezov polo\xc5\xbeaj v tistih zmedenih okoli\xc5\xa1\xc4\x8dinah; dejstvo je, da je po neuspelem poslanstvu v Carigradu nala\xc5\xa1\xc4\x8d ali slu\xc4\x8dajno od\xc5\xa1el v Rim, kjer je prejel imenovanje za pape\xc5\xbea Janeza XVI. v februarju ali marcu 997. Nekateri zgodovinarji vidijo v Janezovem postopanju zaroto z Bizantinci; drugi v njem vidijo \xc5\xbertev Krescencijevih spletk, in morebiti lastne \xc4\x8dasti\xc5\xbeeljnosti. Kakorkoli \xc5\xbee, razmere so se razvijale v nevaren politi\xc4\x8den polo\xc5\xbeaj in se vedno bolj slab\xc5\xa1ale. Marca 997 ga je Gregor V. izob\xc4\x8dil in ga odstavil od nonantolskega opatovstva kakor tudi od piacen\xc5\xa1kega nad\xc5\xa1kofovstva. Vrh tega si je Krescencij prilastil vso \xc4\x8dasno oblast nad mestom Rimom in  Pape\xc5\xa1ko dr\xc5\xbeavo. Ti posegi so Janezu pustili malo duhovne oblasti, a politi\xc4\x8dne ni\xc4\x8d. Tisto poletje je prejel sporo\xc4\x8dilo od cesarja Otona, in pismo opata Nila iz Rossana (910-1004); oba sta obsojala njegova dejanja in ga pozivala k odstopu. Janez je poskusil stopiti v stik z Otonom in zdi se, da je bil pripravljen ustre\xc4\x8di njegovim zahtevam; toda Krescencij je vrgel v je\xc4\x8do cesarske poslance, ki so se pri\xc5\xa1li pogajat s protipape\xc5\xbeem, in s tem predrznim dejanjem hudo razdra\xc5\xbeil cesarja - ter zape\xc4\x8datil svojo usodo.\n_START_SECTION_\nZmeda pri \xc5\xa1tetju Janezov\n_START_PARAGRAPH_\n\xc4\x8ceprav Janez XVI. ni bil zakonit pape\xc5\xbe, si je naslednji pape\xc5\xbe Janez privzel redno \xc5\xa1tevilo XVII. kot Janez XVII., \xc4\x8desar uradno nikoli niso popravili. Nadalje: nikoli ni bilo pape\xc5\xbea Janeza XX. \xc4\x8ce upo\xc5\xa1tevamo vse navedene Janeze (pape\xc5\xbee), je torej bil sveti Janez XXIII. po vrsti \xc5\xa1ele 21. zakoniti pape\xc5\xbe Janez.'