b'\n_START_ARTICLE_\nAktivno mesto encima\n_START_SECTION_\nModeli aktivnih mest\n_START_PARAGRAPH_\nGlede na nastanek kompleksa encim-substrat (ES) se je izoblikovalo ve\xc4\x8d pogledov na njegov nastanek.\n_START_SECTION_\nModel klju\xc4\x8da in klju\xc4\x8davnice\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1890 je Emil Fischer predstavil teorijo modela klju\xc4\x8da in klju\xc4\x8davnice, s katerim je aktivno mesto encima ponazoril kot klju\xc4\x8davnico, ki lahko sprejme le dolo\xc4\x8deno vrsto substrata oz. klju\xc4\x8da. Taki model je torej predvideval, da je aktivno mesto zelo togo in neprilagodljivo.\n_START_SECTION_\nModel inducirane prilagoditve\n_START_PARAGRAPH_\nTeorija o togosti in neprilagoljivosti aktivnega mest se je v nadaljnjih raziskavah z rengentsko kristalografijo izkazala za napa\xc4\x8dno, saj je tridimenzionalna zgradba encimov zelo gibljiva in prilagodljiva, kar zato omogo\xc4\x8da konformacijske spremembe aktivnega centra, se pravi prilagoditve molekuli substrata po velikosti, obliki in polarnosti. V skladu s tem je leta 1985 Daniel Koshland predstavil model inducirane prilagoditve, ki predvideva stalne spremembe v zgradbi aktivnega mesta med procesom vezave substrata nanj. Tako je aktivno mesto v odsotnosti substrata precej nedolo\xc4\x8deno podro\xc4\x8dje na encimu.\n_START_SECTION_\nModel analoga prehodnega stanja\n_START_PARAGRAPH_\nV zadnje \xc4\x8dasu so se za\xc4\x8deli oblikovati novej\xc5\xa1i in popolnej\xc5\xa1i pogledi na nastanek kompleksa ES. Aktivno mesto tako ni sposobno samo prepoznavanja in vezave substrata, pa\xc4\x8d pa lahko tudi pravilno usmeri in aktivira substrat za pretvorbo. Ko je substrat pravilno vezan, prevzame strukturo prehodnega stanja v reakciji. Tak\xc5\xa1en model za encimsko reaktivnost imenujemo model analoga prehodnega stanja. Med drugim tudi poudarja lastnost encimov kot katalizatorjev, da lahko olaj\xc5\xa1ajo nastanek visoko-energijskega prehodnega stanja in ga stabilizirajo.'