b'\n_START_ARTICLE_\nJo\xc5\xbeef Tominc\n_START_SECTION_\nMladost in \xc5\xa1olanje (prva slikarska doba)\n_START_PARAGRAPH_\nJo\xc5\xbeef Tominc je bil drugi izmed enajstih otrok. Osnovno\xc5\xa1olsko izobrazbo je prejel pri piaristih v Gorici, kjer se je od tretjega razreda naprej u\xc4\x8dil risanja. Prvi slikarski pouk je dobil pri gori\xc5\xa1kem slikarju Karlu Kebru in verjetno tudi pri Francu Kav\xc4\x8di\xc4\x8du. Leta 1809 je s pomo\xc4\x8djo avstrijske nadvojvodinje Marije Ane in grofa Francesca della Torre od\xc5\xa1el v Rim, kjer je \xc5\xa1tudiral slikarstvo pri Domenicu Contiju Bizzaniju in v Scuoli del Nudo na Akademiji sv. Luke. Leta 1814 mu je bila podeljena srebrna medalja za risbo \xc5\xa0tudija apostola. Dve leti pozneje se je poro\xc4\x8dil z Marijo Ricci in leta 1818 se jima je rodil sin Avgust, ki je prav tako postal slikar. Istega leta se je z dru\xc5\xbeino vrnil v Gorico. Iz prve slikarske dobe so ohranjene anatomske \xc5\xa1tudije in risbe ter edina njegova krajina Pogled na Vietri, Rieti in Salernski zaliv.\n_START_SECTION_\nZrela doba\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1819 je Tominc nekaj \xc4\x8dasa pre\xc5\xbeivel na Dunaju, nato pa je v letih 1821 \xe2\x80\x93 1823 ob\xc4\x8dasno \xc5\xbeivel v Ljubljani, kjer je razstavljal svoja dela in portretiral plemi\xc4\x8de, me\xc5\xa1\xc4\x8dane, cerkvene dostojanstvenike ter tudi udele\xc5\xbeence ljubljanskega kongresa. V letih 1830\xe2\x80\x931855 je \xc5\xbeivel in ustvarjal v Trstu, nato se je preselil v Gorico, za tem pa na svoje posestvo na Gradi\xc5\xa1\xc4\x8de. V zreli dobi so nastali portreti takratne plemi\xc5\xa1ke in me\xc5\xa1\xc4\x8danske dru\xc5\xbebe ter tudi preprostih ljudi. Njegov vpliv je opazen pri Matev\xc5\xbeu Langusu in Mihaelu Stroju.\n_START_SECTION_\nTominc \xe2\x80\x93 portretist (mojster posami\xc4\x8dnega in skupinskega portreta)\n_START_PARAGRAPH_\nSlog poznega klasicizma se v delih prepleta s slogom dunajskih bidermajerskih portretistov. Ljudje na njegovih portretih imajo ostre poteze in jasne obrise, vendar pa so kljub temu upodobljeni realisti\xc4\x8dno, v\xc4\x8dasih tudi na humoren na\xc4\x8din. Za ozadje je uporabljal krajino ali mesto, iz katerega je izvirala upodobljena oseba, dodal pa je tudi predmete, ki so nakazovali poklic ali \xc5\xbeivljenje upodobljenega. Po zgledu Ingresa ali Camuccinija je uporabljal hladne barve ter plasti\xc4\x8den prikaz oseb. Znan pa je predvsem po svoji tehniki oljnega slikarstva in po natan\xc4\x8dnem opazovanju ter hitrem na\xc4\x8dinu dela.\n_START_SECTION_\nDela z religioznimi motivi\n_START_PARAGRAPH_\nPri upodabljanju religioznih motivov se je opiral na grafi\xc4\x8dne predloge, stare italijanske mojstre ter nazarenske slikarje. Med \xc5\xa1tevilnimi sakralnimi deli so oltarne in druge slike za cerkve v Gorici, Prva\xc4\x8dini, Ogleju, Kanalu ob So\xc4\x8di, na Gradi\xc5\xa1\xc4\x8du,...\n_START_SECTION_\nDela\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xbdenska z belim turbanom, Dama s kamelijo, Dr. Fru\xc5\xa1i\xc4\x87 z dru\xc5\xbeino, \xc5\xbdena \xc5\xbeupana Sancina, Grofica Cecilija Auersperg, Tri dame iz dru\xc5\xbeine Moscon, Nikola Lazarevi\xc4\x87, Marija Lazarevi\xc4\x87,\xc2\xa0\xc2\xbbKapitan Poli\xc4\x87\xc2\xab, Mo\xc5\xbe s pismom, Avtoportret ob oknu, Avtoportret (Na strani\xc5\xa1\xc4\x8du), Portret o\xc4\x8deta'