b'\n_START_ARTICLE_\nVincenzo Bellini\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nRojen je bil v glasbeni dru\xc5\xbeini. Prve korake v svet glasbe je pridobil od svojega deda. Star pet let se je za\xc4\x8del u\xc4\x8diti teorijo in \xc4\x8dembalo, nekoliko kasneje pa tudi komponiranja. Najprej se je lotil cerkvene glasbe. S pomo\xc4\x8djo vojvod iz Santomartina in drugih plemi\xc4\x8dev je leta 1819 za\xc4\x8del \xc5\xa1tudirati glasbo na konzervatoriju v Neaplju na Collegio San Sebastiano pri tedaj znamenitem mojstru Niccoli Zingarelliju. Na konzervatoriju je ostal \xc5\xa1est let. Tam je spoznal dijaka Florima, s katerim sta postala odli\xc4\x8dna prijatelja in se skupaj navdu\xc5\xa1evala nad operno umetnostjo. V konservatoriju je do\xc5\xbeivela premiero tudi Bellinijeva prva opera. Drugo opero je krstil leto kasneje v znamenitem neapeljskem gledali\xc5\xa1\xc4\x8du Teatro San Carlo. Opera je bila lepo sprejeta, zato je dobil ponudbo, da napi\xc5\xa1e novo operno delo za samo milansko Scalo._NEWLINE_V Milano se je preselil leta 1827. Tam se je sre\xc4\x8dal z libretistom Romanijem, s katerim sta ustvarila ve\xc4\x8d opernih uspe\xc5\xa1nic. Prvo skupno delo je bila opera Pirat, ki je do\xc5\xbeivela velik uspeh tudi po zaslugi tenorista Rubinija._NEWLINE_Bellini je postal znan operni skladatelj, ki so mu bila odprta vsa vrata v svet umetnosti in slave (njegov velik obo\xc5\xbeevalec je postal Heinrich Heine). Prijateljeval je s tedaj najbolj znanimi pevci in skladatelji. V Milanu je ostal pet let. V tem \xc4\x8dasu je napisal ve\xc4\x8d oper, med njimi Mese\xc4\x8dnico. Premiera te opere je bila marca 1831 v Milanu v gledali\xc5\xa1\xc4\x8du Carcano. K uspehu je pripomogla tudi pevka Giuditta Pasta, v katero se je Bellini zaljubil. Leta 1831 je napisal Normo, veli\xc4\x8dastno in \xc4\x8disto liri\xc4\x8dno glasbo. Nova skladateljeva ljubezen je postala pevka Giuditta Grisi. Sledilo je novo operno naro\xc4\x8dilo iz Benetk. Uprizoritev Beatrice iz Tende je leta 1833 do\xc5\xbeivela polom, kar je imelo posledice tudi v Bellinijevem osebnem \xc5\xbeivljenju._NEWLINE_Po sporu z Romanijem in \xc5\xa1tevilnih namigovanjih v \xc4\x8dasopisnih \xc4\x8dlankih o ljubezenskih razmerjih z Giuditto Turina - Cantu, ki jo je spoznal v Genovi leta 1828, je spomladi 1833 od\xc5\xa1el v London, da bi dirigiral Normo in Mese\xc4\x8dnico. Tam je spoznal pevko Mario Malibran, v katero se je zaljubil. Oktobra istega leta je od\xc5\xa1el v Pariz. Tam se je osebno seznanil z Rossinijem, ki je vodil Italijansko gledali\xc5\xa1\xc4\x8de ter vsemi drugimi tam \xc5\xbeive\xc4\x8dimi umetniki. Rossini ga je vzel pod svoje okrilje. V letih 1834-35 je napisal svojo zadnjo opero Puritanci. Ob premieri je opera do\xc5\xbeivela velik uspeh._NEWLINE_Leta 1835 se je Bellinijevo zdravje poslab\xc5\xa1alo, imel je akutno vnetje \xc4\x8drevesja in 23. novembra istega leta je v vili v Puteauxu pri Parizu umrl v nepojasnjenih okoli\xc5\xa1\xc4\x8dinah. Pokopali so ga na pokopali\xc5\xa1\xc4\x8du P\xc3\xa8re-Lachaise v Parizu. Leta 1876 so njegove posmrtne ostanke prenesli v rodno Catanijo, v tamkaj\xc5\xa1njo katedralo.\n_START_SECTION_\nZapu\xc5\xa1\xc4\x8dina\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1999 je italijanska glasbena zalo\xc5\xbeba Casa Ricordi, v sodelovanju z Teatro Massimo Bellini v Cataniji, za\xc4\x8dela projekt izdaje celotnega Bellinijevega opusa in ga kon\xc4\x8dala leta 2003._NEWLINE_Museo Belliniano, ki se nahaja v pala\xc4\x8di Gravina Cruillas v Cataniji ohranja njegovo zapu\xc5\xa1\xc4\x8dino in glasbo._NEWLINE_Italija ga je ovekove\xc4\x8dila tudi na bankovcu za 5000 lir._NEWLINE_V Novari je bil ustanovljen v njegovem imenu In\xc5\xa1titut za znanost._NEWLINE_V Catanii so v njegovo \xc4\x8dast leta 1890 odprli Teatro Massimo Vincenzo Bellini._NEWLINE_V Neaplju je gledali\xc5\xa1\xc4\x8de, trg s skulpturo in konservatorij v katerem se je \xc5\xa1olal._NEWLINE_Letali\xc5\xa1\xc4\x8de Fontanarossa v Cataniji je poimenovano po Vincenzu Belliniju._NEWLINE_\xc5\xbdivljenje Vincenza Bellinija je bilo predmet dveh biografskih filmov z naslovom "Casta Diva", v re\xc5\xbeiji Carmine Gallon sicer leta 1935 in 1954.\n_START_SECTION_\nGlasbeni primer\n_START_PARAGRAPH_\nsamospev Vaga luna che inargenti v interpretaciji Luciana Pavarottija'