b'\n_START_ARTICLE_\n\xc3\x89douard Albert Roche\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nRoche je \xc5\xa1tudiral na Univerzi v Montpellierju. Tu je bil od leta 1849 na Facult\xc3\xa9 des Sciences profesor._NEWLINE_Matemati\xc4\x8dno je raziskal Laplaceovo nebularno domnevo o nastanku Oson\xc4\x8dja in svoje rezultate predstavil v nizu \xc4\x8dlankov Akademiji v Montpellierju od za\xc4\x8detka svoje profesorske slu\xc5\xbebe do leta 1877. Najpomemnej\xc5\xa1i \xc4\x8dlanki so bili o kometih (1860) in o sami nebularni domnevi (1873)._NEWLINE_V letu 1850 matemati\xc4\x8dno raziskoval proces, kdaj razpade majhno telo, kadar se preve\xc4\x8d pribli\xc5\xbea drugemu ve\xc4\x8djemu telesu, ki ga gravitacijsko ve\xc5\xbee nase. Po njem se tako imenuje Rocheeva meja (Rocheeva limita), do katere majhno telo ne razpade na kose. Meja, ki dolo\xc4\x8da oddaljenost od sredi\xc5\xa1\xc4\x8da planeta znotraj, katere ne more obstajati naravni satelit, oziroma, \xc4\x8de bi se neko telo zna\xc5\xa1lo v njej, bi se razpadlo zaradi delovanja plimskih sil. Njegova razprava se je ukvarjala le s trdninami ali kapljevinami, toda osnove mehanizma so iste, bodisi da so telesa trdna, kapljevinasta ali plinasta. Za satelit v teko\xc4\x8dem stanju idealiziranega plina zna\xc5\xa1a Rocheeva meja pribli\xc5\xbeno 2,44 polmera planeta. Zunanja meja Saturnovih obro\xc4\x8dev je znotraj te meje, na oddaljenosti 2,3 polmera Saturna, najbli\xc5\xbeji satelit Mimas pa je na razdalji 3,1 polmera, torej zunaj meje. To lastnost je odkril pri prou\xc4\x8devanju nastanka Saturnovih obro\xc4\x8dev. _NEWLINE_Pojav velja tudi za \xc4\x8drne luknje in sredice aktivnih kvazarjev, kar pa \xc5\xa1e ni prakti\xc4\x8dno potrjeno. Umetni sateliti so premajhni, da bi bile njihove plimske sile opazne._NEWLINE_Raziskoval je tudi na drugih podro\xc4\x8djih nebesne mehanike. Rochev oval opisuje obmo\xc4\x8dje prostora okrog zvezde v dvojnem sistemu kjer je telo v tiru skupaj z drugima zvezdama gravitacijsko vezano.'