b'\n_START_ARTICLE_\nMartin Zupanc\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nZupanc je po kon\xc4\x8dani osnovni \xc5\xa1oli obiskoval dveletno kmetijsko \xc5\xa1olo v Grottenhofu pri Gradcu (1897\xe2\x80\x931900). Po odslu\xc5\xbeeni voja\xc5\xa1\xc4\x8dini je bil 1904\xe2\x80\x931920 v Gradcu pri \xc5\xa1tajerskem de\xc5\xbeelnem odboru asistent potujo\xc4\x8dega u\xc4\x8ditelja za \xc5\xbeivinorejo M. Jelov\xc5\xa1ka, 1920\xe2\x80\x931924 potujo\xc4\x8di u\xc4\x8ditelj v Celju, 1924\xe2\x80\x931928 in\xc5\xa1pektor za \xc5\xbeivinorejo v Mariboru, 1928\xe2\x80\x931941 okrajni kmetijski referent za Maribor-desni breg. Med vojno so ga Nemci upokojili, po osvoboditvi je bil do 1950 svetovalec za \xc5\xbeivinorejo pri Okrajni zadru\xc5\xbeni zvezi v Mariboru._NEWLINE_Zupanc je ve\xc4\x8d let vodil selekcijo \xc5\xa1tajerske koko\xc5\xa1i, ustanavljal rejska sredi\xc5\xa1\xc4\x8da, zagovarjal ohranjanje doma\xc4\x8dih pasem (pomursko in marijadvorsko govedo) ter vzgajal mlade strokovnjake (J. Zidan\xc5\xa1ek, B. Wenko). Uvr\xc5\xa1\xc4\x8da se med najzaslu\xc5\xbenej\xc5\xa1e \xc5\xbeivinorejce starej\xc5\xa1e generacije._NEWLINE_Napisal je ve\xc4\x8d strokovnih \xc4\x8dlankov in jih objavljal mdr. v Kmetovalcu (1921: Sol\xc4\x8davsko-jezerska ovca; 1931: Cenitev te\xc5\xbee pri teletih oz. mladi govedi; Govedoreja se ne izpla\xc4\x8da; Kako dolo\xc4\x8diti te\xc5\xbeo sena na skednju; 1935: Nekaj o govejem hlevu; 1936: Merjasec\xc2\xa0\xc2\xbbKralj David 33\xc2\xab) in drugih listih.'