b'\n_START_ARTICLE_\nPerzijska knji\xc5\xbeevnost\n_START_PARAGRAPH_\nPerzijska knji\xc5\xbeevnost, tudi iranska knji\xc5\xbeevnost, ki spada v orientalsko knji\xc5\xbeevnost, se je od starega veka razvijala skozi ve\xc4\x8d jezikovnih obdobij.\n_START_SECTION_\nEpika\n_START_PARAGRAPH_\nUtemeljitel novoperzijske epike in njen osrednji pesnik je Firdusi. Njegovo osrednje delo je ep \xc5\xa0ahname, ki ga je po izro\xc4\x8dilu pisal 35 let na dvoru sultana Mahmuda; ker mu sultan ni pla\xc4\x8dal oblubljene nagrade, se mu je ma\xc5\xa1\xc4\x8deval s satro. Ep \xc5\xa1teje 60.000 dvojnih enajstercev, ki so rimani. Fidusiju pripisujejo \xc5\xa1e drugo pesnitev, dvorsko ljubezenski ep Jusuf in Zulaiha, ki v 10.000 dvojnih verzih opeva svetopisemsko zgodbo o ljubezni Jo\xc5\xbeefa in Putifarjeve \xc5\xbeene._NEWLINE_Dvorsko ljubezenski ep je prevladal v poznej\xc5\xa1i perzijski epiki. Med glavnimi avtorji je Nizami (1141-1202), ki je poleg lirskih pesmi ustvaril pet epov, med njimi ep o Aleksandru Velikem. Razvoj perzijskega epa se zaklju\xc4\x8di z zadnjim velikim pesnikom D\xc5\xbeamijem (1414-1492), ki je poleg lirike napisal pet ve\xc4\x8djih epskih pesnitev; med njimi novo verzijo Jusufa in Zulaihe in ep Med\xc5\xbenun in Laila.\n_START_SECTION_\nLirika\n_START_PARAGRAPH_\nNovoperzijska lirika spada med najbogatej\xc5\xa1e v Orientu. Iz\xc5\xa1la je iz arabske, vendar jo je po temah, idejah in oblikah v marsikaterem pogledu prekosila. V Evropi najpopularnej\xc5\xa1a, \xc4\x8deprav morda ne najve\xc4\x8dja perzijska lirika sta Omar Hajam in Hafis. Poleg njiju pa perzijska lirika srednjega veka \xc5\xa1teje \xc5\xa1e vrsto pesnikov, ki so v Evropi manj znani, jim perzijska tradicija daje prva mesta. Attar (okoli 1180-1230) je bil mistik in moralist, pod vplivom sufizma alergori\xc4\x8dne pesnitve Pti\xc4\x8dji pogovori (Mantiq at-Tair) in zbirke novel Knjiga nasvetov (Pendname). Sadi (1215-1292) je najve\xc4\x8dji perzijski didakti\xc4\x8dni pesnik, avtor del, v katerih se pou\xc4\x8dna proza prepleta z vlo\xc5\xbeenimi verzi. Njegov sloves se je raz\xc5\xa1iril po vsem islamskem obmo\xc4\x8dju. Rumi (1207-1273) velja za najve\xc4\x8djega perzijskega misti\xc4\x8dnega pesnika; glavni deli sta Divan in Mesnevi, obse\xc5\xbena zbirka razmi\xc5\xa1ljanj in misti\xc4\x8dnih naukov, z vlo\xc5\xbeenimi legendami, basnimi in anekdotami.\n_START_SECTION_\nOdmevi pri Slovencih\n_START_PARAGRAPH_\nPrvi vplivi perzijske knji\xc5\xbeevnosti so se nas dotaknili v dobi romanti\xc4\x8dne knji\xc5\xbeevnosti, vendar samo posredno prek prevodov nem\xc5\xa1\xc4\x8dine in nem\xc5\xa1kih avtorjev gazel; od tod tudi Pre\xc5\xa1ernove Gazele (1833). Motive, like in ideje perzijske knji\xc5\xbeevnosti je za\xc4\x8del uporabljati A\xc5\xa1kerc za svojo satiri\xc4\x8dno-tenden\xc4\x8dno poezijo (Firduzi in dervi\xc5\xa1). Hafisa je za\xc4\x8del po prvi svetovni vojni prevajati Tine Debeljak, vendar po nem\xc5\xa1kih prepesnitvah H. Bethgeja (1920), ki se ne dr\xc5\xbeijo strogo gazelske oblike. Podobno je Alojz Gradnik po drugi svetovni vojni izdal prevod Hajamovih Rubaijat po Fitzgeroldovi angle\xc5\xa1ki pepesnitvi.'