b'\n_START_ARTICLE_\nIvan \xc5\xbdolger\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nIvan \xc5\xbdolger se je rodil 22. oktobra 1867 na Devini pri Slovenski Bistrici kmetu Ivanu in Ani rojeni Maru\xc5\xa1ek. Osnovno \xc5\xa1olo je obiskoval v Slovenski Bistrici, gimnnazijo pa v letih 1880\xe2\x80\x931888 v Mariboru. V letih 1889\xe2\x80\x9394 je \xc5\xa1tudiral pravo v Gradcu in Parizu (ves \xc4\x8das \xc5\xa1olanja se je sam vzdr\xc5\xbeeval z in\xc5\xa1trukcijami). Leta 1895 je bil v Gradcu promovoviran. Od februarja 1894 je bil konceptni pripravnik pri politi\xc4\x8dni upravi za \xc5\xa0tajersko na okrajnem glavarstvu na Ptuju in pri cesarskem namestni\xc5\xa1tvu v Gradcu, od 1898 koncipist pri ministrstvu za uk in bogo\xc4\x8dastje na Dunaju, od 1902 v ministrskem predsedstvu: ministrski podtajnik, 1905 tajnik, 1908 sekcijski in 1911 ministrski svetnik, 1915 sekcijski na\xc4\x8delnik._NEWLINE_Tu je ustanovil in vodil nov dr\xc5\xbeavnopravni (t. i. ustavnopravni) oddelek. Ko se je po majni\xc5\xa1ki deklaraciji avstrijska vlada hotela pribli\xc5\xbeati Ju\xc5\xbeno slovanskim narodom v Avstro-Ogrski, je bil \xc5\xbdolger kot Slovenec z najvi\xc5\xa1jo funkcijo v dr\xc5\xbeavni upravi 30. avgusta 1917 imenovan v uradni\xc5\xa1ki vladi Ernesta Seidlerja za ministra brez listnice s posebno nalogo, da pripravi ustavno reformo v smislu narodne federalizacije avstrijske polovice monarhije._NEWLINE_Kot minister je bil \xc5\xbdolger prvi in edini Slovenec ( tudi edini Jugoslovan) na takem polo\xc5\xbeaju v Avstro-Ogrski. \xc4\x8cetudi je do njega pri\xc5\xa1el kot visok uradnik in ne kot politik, se je vendar moral ukvarjati s politi\xc4\x8dnimi vpra\xc5\xa1anji in tako je ob pisarni Jugoslovanskega kluba v dunajskem parlamentu tudi \xc5\xbdolgerjev ministrski kabinet postal sredi\xc5\xa1\xc4\x8de politi\xc4\x8dnega gibanja Jugoslovanov, kjer so zbirali gradivo, nana\xc5\xa1ajo\xc4\x8de se na ju\xc5\xbenoslovanske narode Avstro-Ogrske. Na njegovo zahtevo je nastala posebna cesarska komisija, ki je preiskovala nasilje zoper Slovence med vojno. V odnosu do cesarja \xc5\xbdolger ni kle\xc4\x8deplazil, ni izbiral besed in tudi ni prikrival neprijetnih dejstev._NEWLINE_Tako je \xc5\xa1efu cesarskega kabineta grofu Arthurju Polzer-Hoditzu 17. oktobra 1917 pisal: \xc2\xbbIz dneva v dan raste \xc5\xa1tevilo tistih ju\xc5\xbenih Slovanov, ki od Avstrije in njenih birokratskih voditeljev ni\xc4\x8desar ve\xc4\x8d ne pri\xc4\x8dakujejo in svoje upanje \xc5\xbee usmerjajo na antanto oz. mirovno konferenco\xc2\xab 6. maja 1918 je odstopil z ministrskega polo\xc5\xbeaja zaradi premo\xc4\x8dnega velenem\xc5\xa1kega vpliva in osebnih nasprotij s Seidlerjem. Njegovo ministrovanje je bilo sicer kratko, vendar je vplivalo na njegovo nadaljnjo kariero, kasneje je bil zaradi tega predstavnik na pari\xc5\xa1ki mirovni konferenci._NEWLINE_Ob prevratu 1918 je JDS predlagala \xc5\xbdolgerja kot Slovenca na najvi\xc5\xa1jem polo\xc5\xbeaju v avstrijski dr\xc5\xbeavni upravi za predsednika narodne vlade za Slovenijo, vendar ga je SLS odklonila, \xc4\x8de\xc5\xa1 da je preve\xc4\x8d liberalen. Novembra 1918 se je vrnil v Slovenijo in ponudil svoje usluge Narodni vladi; ta ga je 10. novembra postavila za predsednika upravne komisije v oddelek za notranje zadeve. Kmalu je predlo\xc5\xbeil na\xc4\x8drt za\xc4\x8dasne ustave in uprave za Slovenijo, ki ga je s sodelavci pripravil \xc5\xbee na Dunaju. T. i \xc5\xbdolgerjeva ustava je iz\xc5\xa1la 14. novembra skoraj nespremenjena kot Naredba celokupne vlade o prehodni upravi na ozemlju Narodne vlade v Ljubljani. \xc4\x8cez 4 dni je \xc5\xbdolger postal \xc5\xa1e vodja pisarne za okupirano ozemlje._NEWLINE_Podpredsednik vlade Kraljevine SHS Anton Koro\xc5\xa1ec je namesto sebe predlagal \xc5\xbdolgerja za glavnega slovenska zastopnika na mirovni konferenci v Parizu, kar pa je naletelo na odpor pri nekaterih antantnih delegatih, zlasti Italijanih, ki so videli v \xc5\xbdolgerju ministra premagane Avstro-Ogrske._NEWLINE_Bil je tudi zastopnik Kraljevine SHS na prvi skup\xc5\xa1\xc4\x8dini Dru\xc5\xa1tva narodov v \xc5\xbdenevi med 14. novembrom in 22. decembrom 1920). \xc5\xbde 31. avgusta 1919 je bil imenovan za rednega profesorja novoustanovljene Pravne fakultete v Ljubljani, a zaradi diplomatskih obveznosti je \xc5\xa1ele 16. marca 1921 opravil nastopno predavanje in prevzel stolico za mednarodno pravo, hkrati bil predsednik izpra\xc5\xa1evalne komisije za dr\xc5\xbeavoslovni dr\xc5\xbeavni izpit. Diplomatsko udejstvovanje in profesura sta \xc5\xbdolgerju prinesla \xc4\x8dlanstvo pri Stalnem meddr\xc5\xbeavnem razsodi\xc5\xa1\xc4\x8du v Haagu. Svojo strokovno knji\xc5\xbenico je podaril ljubljanski Pravni fakulteti ter \xc5\xa0tudijski knji\xc5\xbenici v Mariboru._NEWLINE_Diplomatsko delo v Parizu in \xc5\xbdenevi ga je usposobilo, da se je na ljubljanski univerzi preusmeril od ustavnega prava v meddr\xc5\xbeavno, a ga je zaradi zgodnje smrti predaval le nekaj ve\xc4\x8d kot tri leta. \xc5\xbdolger je oral ledino na svojem podro\xc4\x8dju in s svojim razpravami med drugim ustvaril temelje slovenske mednarodno pravne terminologije._NEWLINE_Umrl je 16. maja 1925 v zdravili\xc5\xa1\xc4\x8du Lassnitzh\xc3\xb6he pri Nestelbachu na avstrijskem \xc5\xa0tajerskem, pokopan je na Dunaju.\n_START_SECTION_\nDelo\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xbdolgerjevo podro\xc4\x8dje je bilo javno pravo, do prevrata predvsem dr\xc5\xbeavno (ustavno), po njem pa meddr\xc5\xbeavno. Na habilitacijo, usmerjeno v potrebe bodo\xc4\x8de slovenske univerze v Ljubljani, ga zaradi tedanjih narodnostnih razmer niso hotela sprejeti Univerza v Gradcu. Zato je na pobudo odvetnika Danila Majarona in po prizadevanju poslanca Andreja Ferjan\xc4\x8di\xc4\x8da pri\xc5\xa1el na ministrstvo na Dunaj in tam dosegel habilitacijo._NEWLINE_Leta 1900 se je habilitiral za privatnega docenta na pravni fakultete univerze na Dunaju, od 1900 do 1918 je bil tudi \xc4\x8dlan izpra\xc5\xa1evalne komisije za dr\xc5\xbeavoslovni dr\xc5\xbeavni izpit, 1918 dosegel naziv rednega univerzitetnega profesorja Univerze na Dunaju._NEWLINE_Prvo znanstveno delo ki ga je objavil je bilo Oesterrich Verordnungsrecht, na podlagi katerega je dosegel tudi habilitacijo, delo je objavil na pobudo svojega profesorja L. Gumplowicza. Obdelal je izdajanje uredb tudi z upravnopravnega vidika (dotlej le z ustavnopravnega), zajel ne samo uredbe centralnih organov, marve\xc4\x8d \xc5\xa1e ni\xc5\xbejih, dr\xc5\xbeavnih in samoupravnih. Razprava izkazuje dozorelega znanstvenika in sodi med njegova najbolj\xc5\xa1a pravna dela._NEWLINE_Nadaljnji spisi so nastali po preselitvi na Dunaj in v zvezi s slu\xc5\xbebo. S podro\xc4\x8dja \xc5\xa1olstva so knjige Kommercielles Bildungswesen in England (Dunaj 1903), \xe2\x80\xa6 im Deutschen Reich , \xe2\x80\xa6 in Italien. Zaradi trenj med obema polovicama monarhije se je poglobil v avstrijsko-mad\xc5\xbearsko pogodbo iz 1867, v avtenti\xc4\x8dnost tako nem\xc5\xa1kega kot mad\xc5\xbearskega besedila, zato se je za\xc4\x8del u\xc4\x8diti mad\xc5\xbear\xc5\xa1\xc4\x8dine in se celo da bi se prej nau\xc4\x8dil mad\xc5\xbear\xc5\xa1\xc4\x8dine za nekaj \xc4\x8dasa preselil v Debrecen. Po temeljiti preu\xc4\x8ditvi pogodbe je ugotovil da se avtenti\xc4\x8dni besedili v nem\xc5\xa1\xc4\x8dini in mad\xc5\xbear\xc5\xa1\xc4\x8dini razlikujeta, kar je \xc5\xa1e dodatno zapletlo spore o razlagi in uporabi listine._NEWLINE_Tako je nastala je knjiga Der staatsrechtliche Ausgleich zwischen Oesterreich und Ungarn , s katero si je utrdil velik ugled v znanstvenih in politi\xc4\x8dnih krogih._NEWLINE_Manj\xc5\xa1ega obsega in rezultat vojnih razmer je knjiga Die Wehrmacht Oesterreichs (1916). Najobse\xc5\xbenej\xc5\xa1e delo iz dunajske dobe pa je Der Hofstaat des Hauses Oesterreich, v katerem je hotel pokazati, kak\xc5\xa1en polo\xc5\xbeaj ima dvor skupne dinastije na podlagi pogodbenih zakonov v dualisti\xc4\x8dni monarhiji. Na podlagi teh del, je bil \xc5\xbdolger izvoljen za rednega profesorja dunajske univerze._NEWLINE_Po vrnitvi v Slovenijo je napisal razpravi: Kr\xc5\xa1itev mednarodnih obveznosti in njena pravna posledica, v kateri kritizira obstoje\xc4\x8de teorije in s pozitivno konstrukcijo podaja novo in moderno teorijo o mednarodnem deliktu; Da li je na\xc5\xa1a kraljevina nova ili stara dr\xc5\xbeava (SP 1923) zagovarja stali\xc5\xa1\xc4\x8de, da je Kraljevina SHS v pravnem oziru nova dr\xc5\xbeava.  Strokovno je podprl tudi knji\xc5\xbeno izdajo listin Gustava Turbe, Die pragmatische Sanktion \xe2\x80\xa6 (Dunaj 1913).\n_START_SECTION_\nOdlikovanja\n_START_PARAGRAPH_\nZa svoje delo je prejel \xc5\xa1tevilna odlikovanja: vite\xc5\xa1ki kri\xc5\xbeec avstrijskega Franc Jo\xc5\xbeefovega reda (1904), red avstrijske \xc5\xbeelezne krone III (1910) in I ob odstopu maja 1918, 1911 red srbskega belega orla III, 1912 vitez avstrijskega Leopoldovega reda, 1912 bolgarski veliki oficir kri\xc5\xbea za dr\xc5\xbeavljanske zasluge. Leta 1917 je bil povzdignjen v vite\xc5\xa1ko plemstvo, 1918 pa je postal tajni svetnik.'