b'\n_START_ARTICLE_\nViktor Smolej\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nKlasi\xc4\x8dno gimnazijo je kon\xc4\x8dal v Ljubljani leta 1929. Nato je od leta 1929 do 1933 \xc5\xa1tudiral slavistiko na Univerzi v Ljubljani in leta 1933 je diplomiral iz ju\xc5\xbenoslovanske knji\xc5\xbeevnosti in srbohrva\xc5\xa1kega jezika. Med letom 1933 in 1934 se je izpopolnjeval na Univerzi v Bratislavi v slova\xc5\xa1kem jeziku in knji\xc5\xbeevnosti. Po vrnitvi je od leta 1934 do leta 1936 sodeloval v uredni\xc5\xa1tvu publikacij MD in M v Ljubljani. Tedaj je u\xc4\x8dil na gimnaziji v Murski Soboti in po opravljenem profesorskem izpitu leta 1939 je bil ob novem \xc5\xa1olskem letu preme\xc5\xa1\xc4\x8den v Maribor. Tu je u\xc4\x8dil na me\xc5\xa1\xc4\x8danski gimnaziji in na u\xc4\x8ditelji\xc5\xa1\xc4\x8du do nem\xc5\xa1ke okupacije. Leta 1941 so ga Nemci zaprli in preselili v Srbijo. Slu\xc5\xbebe na gimnaziji v Prokuplju ni sprejel in se je vrnil v Ljubljano, kjer je bil zaposlen do odhoda v partizane leta 1943. V Ljubljani je delal kot aktivist OF od leta 1942 dalje in bil zato v tr\xc5\xbea\xc5\xa1kih zaporih nekaj mesecev v letu 1943. Po osvoboditvi je delal na prosvetnem ministrstvu. Od leta 1947 do upokojitve je u\xc4\x8dil na Filozofski fakulteti v Ljubljani, najprej kot lektor za slova\xc5\xa1\xc4\x8dino, od leta 1962 pa kot predavatelj za slova\xc5\xa1ki jezik, poleg tega je od leta 1964 ve\xc4\x8d let pou\xc4\x8deval tudi metodiko pouka slovenskega jezika ter bil \xc4\x8dlan in izpra\xc5\xa1evalec komisije za profesorski izpit. Honorarni predavatelj za slova\xc5\xa1ki jezik je bil \xc5\xa1e dve leti po upokojitvi, nato je od 1974 do 1976 vodil brezpla\xc4\x8dne te\xc4\x8daje slova\xc5\xa1\xc4\x8dine za \xc5\xa1tudente etnologije in slavistike.\n_START_SECTION_\nZnanstveno delo\n_START_PARAGRAPH_\nSmolej se je ve\xc4\x8dkrat izpopolnjeval na Slova\xc5\xa1kem, \xc4\x8ce\xc5\xa1kem in Poljskem. S samostojnimi referati je sodeloval na \xc5\xa1tevilnih slavisti\xc4\x8dnih zborovanjih in mednarodnih simpozijih (Bled, Ohrid, Sofija, Bratislava \xe2\x80\xa6). Bil je tajnik in predsednik Slavisti\xc4\x8dnega dru\xc5\xa1tva (1953\xe2\x80\x931954). Prizadeval si je za ustanovitev slovenskega lektorata v Bratislavi in mu pomagal pri njegovem delovanju. Prejel je ve\xc4\x8d visokih odlikovanj (red zaslug za narod, medaljo Univerze v Bratislavi, nagrado sklada B. Kidri\xc4\x8da \xe2\x80\xa6). Prevajal je iz slova\xc5\xa1\xc4\x8dine, \xc4\x8de\xc5\xa1\xc4\x8dine, lu\xc5\xbei\xc5\xa1ke srb\xc5\xa1\xc4\x8dine, raziskoval \xc4\x8de\xc5\xa1ko in slova\xc5\xa1ko-slovenske literarne stike in poro\xc4\x8dal o \xc4\x8de\xc5\xa1ki in slova\xc5\xa1ki literaturi in kulturi. Na podro\xc4\x8dju slovenistike je raziskoval zlasti literaturo med NOB, objavil o njej ve\xc4\x8d razprav in sinteti\xc4\x8den literarnozgodovinski oris. Sodeloval je pri Slovenskem biografskem leksikonu in Enciklopediji Jugoslavije, izdal dramski leksikon s podatki o slovenskih dramatikih in gledali\xc5\xa1kih delavcih. Uredil je izbrano delo J. Kersnika, F. K. Me\xc5\xa1ka in I. Roba ter posamezne knji\xc5\xbene izdaje drugih avtorjev.'