b"\n_START_ARTICLE_\nEdmund Burke\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nBurke se je rodil v Dublinu, na Irskem, ki je bil v tistem \xc4\x8dasu del Britanskega imperija, o\xc4\x8detu Richardu (umrl leta 1761) in materi Mary Nagle (1702 \xe2\x80\x93 1770). Sprva je bil u\xc4\x8den doma, nato pa je postal gojenec na \xc5\xa1oli v Ballitoru v Kindneyu. Po kon\xc4\x8dani \xc5\xa1oli je najprej obiskoval univerzo Trintiy College v Dublinu, nato pa se je na o\xc4\x8detovo vztrajanje vpisal na \xc5\xa1tudij prava. Med \xc5\xa1tudijem pa ga je bolj kot \xc5\xa1tudiranje prava za\xc4\x8dela zanimati \xc5\xa1ir\xc5\xa1a perspektiva. Svojo kariero je za\xc4\x8del kot pisatelj in javni govornik. Poro\xc4\x8dil se je leta 1756 in dobil prvega sina leta 1758._NEWLINE_\xc5\xbde zgodaj je ugotovil, da ve\xc4\x8d denarja kot filozofija prina\xc5\xa1ajo pripovedne zgodbe in prakti\xc4\x8dne zadeve. Med njegova najzgodnej\xc5\xa1a dela spadata razprava o estetiki Filozofsko preiskovanje izvora na\xc5\xa1ih idej o sublimnem in lepem (A Philosophical Enquiry into the Origin of our Ideas of the Sublime and Beautiful, 1757), in Upravi\xc4\x8denje naravnega stanja (A Vindication of Natural Society, 1756), satira, v kateri si je privo\xc5\xa1\xc4\x8dil deizem. Bil je soavtor An Account of the European Settlements (1757) in za\xc4\x8del s pisanjem skraj\xc5\xa1ane verzije angle\xc5\xa1ke zgodovine, An Abridgement of English History (c.1757\xe2\x80\x9362). Od leta 1758 do vsaj 1765 je bil za\xc4\x8detnik in glavni urednik izdajanja novega seznama Annual Register. Leta 1765 je postal tajnik vplivnega vigovskega politika markiza Rockinghama in bil istega leta izvoljen v spodnji dom Parlamenta (House of Commons). Tam je deloval skoraj celotnih devetindvajset let, dokler se ni upokojil poleti leta 1794. V \xc4\x8dasu svojega delovanja je bil velikokrat uspe\xc5\xa1en v pregovarjanjih ter predstavil veliko odli\xc4\x8dnih govorov. Sam je tudi objavil nekaj le-teh, med njimi so najbolj znani On American Taxation (1774), Conciliation with America (1775), in Fox's East India Bill' (1783). \xc4\x8ceprav naj bi imeli te govori predvsem prakti\xc4\x8den vpliv na britansko politiko, so prav tako utele\xc5\xa1ali Burkove misli v trajnej\xc5\xa1i obliki. Med ne-govorni\xc5\xa1ka dela spadata med drugim Razmi\xc5\xa1ljanja o vzrokih za sedanja nezadovoljstva (Thoughts on the Cause of the Present Discontents, 1770) ter Razmi\xc5\xa1ljanje o revoluciji v Franciji (Reflections on the Revolution in France, 1790)._NEWLINE_Burkova aktivnost kot \xc4\x8dlan parlamenta in politi\xc4\x8dni pisatelj je vzbudila veliko skrbi, najve\xc4\x8d pri problemih britanskega vladanja v prekomorskih kolonijah, v Severni Ameriki, Indiji in na Irskem. Njegovo ime pa so kasnej\xc5\xa1e generacije najmo\xc4\x8dneje povezale s kritiziranjem francoske revolucije. Burke je bil veliko bolj znan kot kritik kot pa politik izvr\xc5\xa1ilne oblasti, saj je zasedal pisarno le dvakrat, v letih 1782 in 1783. Njegovo politi\xc4\x8dno \xc5\xbeivljenje je bilo prekinjeno maja 1791, s strani nekaterih njegovih strankarskih kolegov zaradi pomembnosti revolucije. S spremembami uvedenimi v letih 1792 in 1793 je postal predvsem neodvisen komentator doma\xc4\x8de politike in mednarodnih afer v delih An Appeal from the New to the Old Whigs (1791), Letters on a Regicide Peace (1795\xe2\x80\x937), in A Letter to a Noble Lord (1796). Burke se je v zadnjih letih svojega \xc5\xbeivljenja, \xc5\xa1e posebej od leta 1792 posvetil predvsem svoji rodni Irski. Ni mu uspelo, da bi na\xc5\xa1el svoje idejne naslednike, \xc4\x8deprav si je veliko dopisoval. Tudi v smislu politi\xc4\x8dnega programa je zastopal tako na\xc4\x8dela liberalizma kot konservatizma. Njegova politi\xc4\x8dna stali\xc5\xa1\xc4\x8da o katoli\xc5\xa1tvu v britanski dru\xc5\xbebi in kritike kolonializma so predstavljale glavne ovira, da bi ga tako vigi kot torijci sprejeli za svojega. Je pa zato njegov vpliv mo\xc4\x8dno porasel v 19. stoletju med konservativno politi\xc4\x8dno strujo.\n_START_SECTION_\nFilozofsko preiskovanje izvora na\xc5\xa1ih idej o sublimnem in lepem (1757)\n_START_PARAGRAPH_\nV tem zgodnjem delu je Burke \xc5\xbeele preiskati kako so na\xc5\xa1a ob\xc4\x8dutja, domi\xc5\xa1ljija ter sodbe povezane z na\xc5\xa1im do\xc5\xbeivljanjem umetnosti. Razlo\xc5\xbeiti je \xc5\xbeelel, kako sta ob\xc4\x8dutka u\xc5\xbeitka in bole\xc4\x8dine povezana z do\xc5\xbeivljanjem lepega in sublimnega. Burke pravi, da je za razumevanje na\xc5\xa1ih idej o sublimnem in lepem potrebno preu\xc4\x8diti na\xc5\xa1e izku\xc5\xa1nje bole\xc4\x8dine in u\xc5\xbeitka. Bole\xc4\x8dina ni le odstranitev u\xc5\xbeitka in u\xc5\xbeitek ni samo odstranitev bole\xc4\x8dine. Bole\xc4\x8dina se lahko z odstranitvijo u\xc5\xbeitek povzro\xc4\x8da, ampak bole\xc4\x8dina se lahko pojavi tudi sama po sebi. Enako na\xc4\x8delo velja tudi za u\xc5\xbeitek. Tretje na\xc4\x8delo povezano s prvima dvema je brezbri\xc5\xbenost. Vse tri so preproste ideje in so ena od druge neodvisne. Sublimno je to kar povzro\xc4\x8da tako u\xc5\xbeitek kot bole\xc4\x8dino, vendar v pozitivnem smislu in je za \xc4\x8dloveka nujno, saj ga navdaja s strahospo\xc5\xa1tovanjem. Burke opisuje sublimno kot vzrok najmo\xc4\x8dnej\xc5\xa1ih \xc4\x8dustev. Sublimno lahko zato povzro\xc4\x8di bole\xc4\x8dino, strah ali grozo. \xc4\x8ce v manj\xc5\xa1em obsegu lahko povzro\xc4\x8di ob\xc4\x8dudovanja ali spo\xc5\xa1tovanje. V najvi\xc5\xa1ji stopnji lahko povzro\xc4\x8di popolno osuplost. Burke opredeli lepoto kot katerokoli lastnost, ki navdahne ob\xc4\x8dutek naklonjenosti. Lepo ima pozitivno dru\xc5\xbebeno kvaliteto, ki osebo navdaja z ljubeznijo. Bukova razmi\xc5\xa1ljanja o lepem in sublimnem so mo\xc4\x8dno vplivala na mnoge estetske teorije, med drugim tudi na Kantovo.\n_START_SECTION_\nUpravi\xc4\x8denje naravnega stanja (1756)\n_START_PARAGRAPH_\nTo anonimno delo iz leta 1756 je satira Bolingbrokeovega deizma, vendar vklju\xc4\x8duje tudi nekaj Burkovih lastnih idej. Ob prvem izidu mnogo bralcev sploh ni dojelo da gre za satiro, tako da je bil Burke prisiljen na to opozoriti v predgovoru k drugi izdaji. V tem besedilu je Burke Bolingbrokove argumente za deizem raz\xc5\xa1iril na vse dru\xc5\xbebene ustanove in tako ustvaril po mnenju nekaterih eno prvih res anarhisti\xc4\x8dnih del. V besedilu se prvi\xc4\x8d poka\xc5\xbee Burkov odpor, celo sovra\xc5\xa1tvo do deizma in ateizma, saj meni, da spodkopavata dru\xc5\xbebeni red in \xc4\x8dlove\xc5\xa1ko naravo.\n_START_SECTION_\nRazmi\xc5\xa1ljanje o revoluciji v Franciji (1790)\n_START_PARAGRAPH_\nBukovo najbolj znano delo je Razmi\xc5\xa1ljanje o revoluciji v Franciji iz\xc5\xa1lo novembra 1790. V tem delu je mo\xc4\x8dno obsodil francosko revolucijo, kar je presenetilo mnoge njegovih sodobnikov, saj se je velik del njegovih strankarskih kolegov z idejami revolucije strinjal, poleg tega je bil Burk znan po svoji podpori ameri\xc5\xa1kim kolonijam in \xc4\x8dlovekovim pravicam. Veliko ljudi ga je obto\xc5\xbeilo licemerstva, vendar je Burke svoja prepri\xc4\x8danja branil z vso vztrajnostjo. Prepri\xc4\x8dan je bil, da bo imela revolucija za francoski narod negativne posledice, predvsem ga je motil razsvetljenski deizem. Menil je, da revolucionarji niso dovolj upo\xc5\xa1tevali razmer v dr\xc5\xbeavi in da bo dru\xc5\xbeba, ki so jo posku\xc5\xa1ali zgraditi, propadla. Razmi\xc5\xa1ljanja so pozneje postalo eno temeljnih del evropskega konservativizma.\n_START_SECTION_\nPrevedeno v sloven\xc5\xa1\xc4\x8dino\n_START_PARAGRAPH_\nRazmi\xc5\xa1ljanja o revoluciji v Franciji in o ravnanju nekaterih londonskih dru\xc5\xbeb v zvezi s tem dogodkom / Edmund Burke\xc2\xa0; Toma\xc5\xbe Erzar in Marjan \xc5\xa0imenc. - 1. izd. - Ljubljana\xc2\xa0: Univerzitetna konferenca ZSMS, Knji\xc5\xbenica revolucionarne teorije, 1989 (Ljubljana\xc2\xa0: Mi\xc5\xa1ma\xc5\xa1). - (Knji\xc5\xbena zbirka Krt\xc2\xa0; 68)"