b'\n_START_ARTICLE_\nMarjeta Daj\xc4\x8dman\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nRodila se je leta 1934 v revni dru\xc5\xbeini Rogelj v Bu\xc5\xa1inji vasi pri Metliki. O\xc4\x8de Jo\xc5\xbee Rogelj je delal v tujini kot rudar, mati je bila \xc5\xa1ivilja. V dru\xc5\xbeini je bilo pet otrok, mama jim je pripovedovala pravljice in jih pre\xc5\xbeivljala._NEWLINE_Osnovno \xc5\xa1olo je za\xc4\x8dela obiskovati leta 1941 na Suhorju pri Metliki. Leta 1942 se je preselila v Srednjo vas pri \xc4\x8crmo\xc5\xa1njicah, tam je ob\xc4\x8dasno obiskovala osnovno \xc5\xa1olo._NEWLINE_Po vojni je za\xc4\x8dela obiskovati ni\xc5\xbejo gimnazijo in u\xc4\x8ditelji\xc5\xa1\xc4\x8de v Novem mestu. Po kon\xc4\x8dni srednji \xc5\xa1oli se je zaposlila. Prvo delovno mesto je bil Suhor, njen rojstni kraj. Pou\xc4\x8devala je na \xc5\xa1oli, ki jo je neko\xc4\x8d tudi sama obiskovala. Tam je pou\xc4\x8devala tri leta. Njena nadaljnja u\xc4\x8diteljska pot je \xc5\xa1la od Radovice pri Metliki, kjer je u\xc4\x8dila v kombiniranem razredu, do \xc5\xbdirovnice in Vavte vasi ob Krki. Leta 1973 se je preselila v Novo mesto, kjer je za\xc4\x8dela voditi Ljudsko knji\xc5\xbenico.\n_START_SECTION_\nDelo\n_START_PARAGRAPH_\nS pisanjem spisov je za\xc4\x8dela v \xc4\x8dasu vojne, najraje je pisala o ljubezni in o \xc5\xbeivalskih motivih. Kasneje je pisala \xc4\x8drtice. Za \xc4\x8drtico Selitev je leta 1974 prejela 1. nagrado (zlata antena) na anonimnem nate\xc4\x8daju za \xc4\x8drtice pisateljev za\xc4\x8detnikov._NEWLINE_Ob delu je na Pedago\xc5\xa1ki akademiji \xc5\xa1tudirala in do\xc5\xa1tudirala slovenski jezik in knji\xc5\xbeni\xc4\x8darstvo._NEWLINE_Njeno najbolj znano mladinsko delo Marjetka ve, kaj je vojna je bilo tudi uvr\xc5\xa1\xc4\x8deno v lestvico najbolj branih knjig in govori o \xc5\xbeivljenju dru\xc5\xbeine Rogelj med vojno._NEWLINE_Za odrasle je 1994 napisala roman Afrika, Afrika, kjer opisuje \xc5\xbeivljenje tete in strica v Afriki.'