b"\n_START_ARTICLE_\nScipione Rebiba\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\n15. marca 1541 je bil imenovan za pomo\xc5\xbenega \xc5\xa1kofa Cietija in naslovnega \xc5\xa1kofa Amyclaeje. 20. decembra 1555 je bil povzdignjen v kardinala. Leta 1566 je bil imenovan za nad\xc5\xa1kofa Pise, leta 1573 za \xc5\xa1kofa Albana in leta 1574 za \xc5\xa1kofa Sabine e Poggio Mirteto.\n_START_SECTION_\nApostolsko nasledstvo\n_START_PARAGRAPH_\nGlede na \xc5\xa1tudijo tako imenovanega \xc5\xa1kofovskega rodoslovja, ki jo je opravil Charles Bransom, predstavlja Rebiba prvega znanega za\xc4\x8detnika v apostolskem nasledstvu kar 96 odstotkom vseh dana\xc5\xa1njih \xc5\xa1kofov, ki jih je pribli\xc5\xbeno 5330 (podatek za maj 2016). Do tega je pri\xc5\xa1lo tako, da je pape\xc5\xbe Benedikt XIII. (1649\xe2\x80\x931730), ki je sveti red prejel po rokah Rebibinih naslednikov, sam posvetil 139 \xc5\xa1kofov, ki so zasedli razli\xc4\x8dne pomembne \xc5\xa1kofovske sede\xc5\xbee, tako v Nem\xc4\x8diji, Franciji, Angliji in v Novem svetu. Ti \xc5\xa1kofje so posvetili skoraj izklju\xc4\x8dno vse nadaljnje \xc5\xa1kofe svojih de\xc5\xbeel. Kdo je Rebibi podelil \xc5\xa1kofovsko posve\xc4\x8denje, ni znano, saj do sedaj niso na\xc5\xa1li nobenih tozadevnih dokumentov. S tem ostaja apostolsko nasledstvo za nazaj neznanka.\n_START_SECTION_\nBibliografija\n_START_PARAGRAPH_\nBasilio Rinaudo and Salvatore Miracola, Il cardinale Scipione Rebiba (1504\xe2\x80\x931577). Vita e azione pastorale di un vescovo riformatore, L'Ascesa, Patti 2007. ISBN\xc2\xa0978-88-903039-0-6."