b'\n_START_ARTICLE_\nGaj nad Mariborom\n_START_SECTION_\nZgodovina in sedanjost\n_START_PARAGRAPH_\nVas se je na tem obmo\xc4\x8dju oblikovala predvsem zaradi sakralnih stavb, prva je bila na mestu dana\xc5\xa1nje mogo\xc4\x8dne cerkve, po sicer nepreverjenih virih, postavljena \xc5\xbee v 13. stoletju. Leta 1786 je bila na ozemlju naselja ustanovljena samostojna duhovnija, leta 1891  je bila povzdignjena v \xc5\xbeupnijo. Duhovnija je vse do leta 1859 spadala v \xc5\xa1kofijo Gradec-Seckau, tega leta pa je, po zaslugi \xc5\xa1kofa A. M. Slom\xc5\xa1ka, pre\xc5\xa1la pod Lavantinsko-Mariborsko \xc5\xa1kofijo in zato je po prvi svetovni vojni naselje ostalo slovensko. V prelomnem letu 1859 je imela duhovnija sicer  864 prebivalcev, enega stalnega duhovnika in dva stalna u\xc4\x8ditelja. V Avstro-Ogrski monarhiji in tudi kasneje v Kraljevini Jugoslaviji je bilo naselje samostojno upravno sredi\xc5\xa1\xc4\x8de (ob\xc4\x8dina), ki je spadalo pod Mariborsko okrajno glavarstvo - levi breg in okrajno sodnijo Maribor-levi breg. V tem \xc4\x8dasu je bilo v naselju tudi zelo \xc5\xbeivahno kulturno (v letu 1887 ustanovljeno bralno dru\xc5\xa1tvo) in gospodarsko (v letu 1899 Kozja\xc5\xa1ka posojilnica) \xc5\xbeivljenje. Povezanost duhovnega  in upravnega se je videla tudi v imenu, saj se je naselje in vas do konca druge svetovne vojne imenovala  sv. Kri\xc5\xbe nad Mariborom. _NEWLINE_Po drugi svetovni vojni je sledilo vsesplo\xc5\xa1no nazadovanje kraja. Med vojno je bilo, s strani partizanov, popolnoma uni\xc4\x8deno \xc5\xbeupnji\xc5\xa1\xc4\x8de, hudo po\xc5\xa1kodovana \xc5\xa1olska zgradba in gostilna Hauptman. Po vojni so \xc5\xa1olo in gosti\xc5\xa1\xc4\x8de sicer obnovili, a kraj je bil v okviru upravne ureditve mo\xc4\x8dno zapostavljen. Prva leta po vojni je sicer s \xc5\xa1olo, po\xc5\xa1to, trgovino in ve\xc4\x8d gostilnami do\xc5\xbeivel vzpon, vendar se je \xc5\xbee kmalu za\xc4\x8delo izseljevanje ljudi in zapiranje ustanov. Leta 1955 so oblasti, po zakonu iz leta 1948, spremenili ime kraja iz sv. Kri\xc5\xbe nad Mariborom v Gaj nad Mariborom. Za vas in naselje je gotovo najbolj \xc5\xbealostna letnica 1989, ko je, v takrat \xc5\xbee podru\xc5\xbeni\xc4\x8dni \xc5\xa1oli, prenehal pouk. Danes kraj po\xc4\x8dasi spet raste v vseh pogledih, pred nekaj leti so obnovili tudi skoraj opu\xc5\xa1\xc4\x8deno Hauptmanovo gostilno, ki spet obratuje. Ob nekaj kme\xc4\x8dkih turizmih in dveh planinskih domovih v naselju (dom Obrtnik na Tojzlovem vrhu (703 m nadmorske vi\xc5\xa1ine) in planinska ko\xc4\x8da na \xc5\xbdavcarjevem vrhu (na nadmorski vi\xc5\xa1ini 915 m)) kraj in njegovi prebivalci i\xc5\xa1\xc4\x8dejo nove prilo\xc5\xbenosti. Naselje je v Mestni ob\xc4\x8dini Maribor s svojim mirom, neokrnjeno naravo in gostoljubnostjo svojevrstna posebnost in pravi biser.\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdupnijska cerkev sv. Kri\xc5\xbea\n_START_PARAGRAPH_\nTo\xc4\x8dna letnica postavitve prve cerkve ni znana. \xc5\xbde v 12. in 13. stoletju so na tem obmo\xc4\x8dju najverjetneje \xc5\xbeiveli ljudje kr\xc5\xa1\xc4\x8danske vere, ki so na ozemlju dana\xc5\xa1nje cerkve,  zelo verjetno, v 13. stoletju postavili prvo kapelico v kateri so duhovniki iz Maribora in kasneje iz Kamnice opravljali bogoslu\xc5\xbeje. Dana\xc5\xa1nja kamnita pri\xc5\xbenica v cerkvi na sebi nosi  vklesano letnico 1493 (letnica je sicer precej zamazana, tako da je branje zelo ote\xc5\xbeeno), kar pomeni, da je bila v 15. stoletju tukaj \xc5\xbee postavljena spodobna sakralna zgradba. Kapelica je bila ve\xc4\x8dkrat prezidana in popravljena najodli\xc4\x8dnej\xc5\xa1a pa je bila prezidava v letu 1884, izgled te prezidave je cerkev ohranila vse do danes. Cerkev danes meri 26 m v dol\xc5\xbeino, 6 m in 10 cm v \xc5\xa1irino in 14 m in 48 cm v vi\xc5\xa1ino, brez zvonika. Zvonik je sicer  najstarej\xc5\xa1i del cerkve v njem pa so trije zvonovi (najve\xc4\x8dji je posve\xc4\x8den sv. Kri\xc5\xbeu, tehta  858 kg in je ugla\xc5\xa1en na ton F 1; srednji je posve\xc4\x8den bl. A. M. Slom\xc5\xa1ku, tehta 420 kg ter je ugla\xc5\xa1en na ton A 1 in najmanj\xc5\xa1i tehta 246 kg ter je posve\xc4\x8den Materi Bo\xc5\xbeji in ugla\xc5\xa1en na ton C). Ve\xc4\x8dja dva sta bila kupljena in potegnjena v zvonik v nedeljo, 20. maja 2007, (posvetil jih je takratni nad\xc5\xa1kof Franc Kramberger), sicer sta bila vlita v livarni v Innsbrucku. Najmanj\xc5\xa1i zvon je bil prelit v letu 1841 in je "pre\xc5\xbeivel" obe svetovni vojni. Cerkev ima zgolj dva oltarja. Glavni oltar je posve\xc4\x8den sv. Kri\xc5\xbeu in je bil blagoslovljen v letu 1851. Skulpturi apostola Janeza in Device Marije ob glavni svetinji, sv. Kri\xc5\xbeu, sta delo kiparja Veita K\xc3\xb6nigerja. Stranski oltar Device Marije je bil postavljen po obnovi l. 1884 in domuje v stranski kapeli. Po Drugem vatikanskem koncilu je bil  glavnemu oltarju dodan \xc5\xa1e daritveni oltar, po novih liturgi\xc4\x8dnih predpisih. Do leta 1855 je bilo  pokopali\xc5\xa1\xc4\x8de urejeno okoli cerkve, tistega leta pa so ga, po reformah Marije Terezije, prestavili na bli\xc5\xbenji "Pipu\xc5\xbeev vrh", kjer so postavili tudi kapelico sv. Janeza Nepomuka.\n_START_SECTION_\nNova \xc5\xa1olska zgradba\n_START_PARAGRAPH_\nPred letom 1898 je vzgojno u\xc4\x8dni proces v naselju potekal v stari tesni, nekoliko predelani, cerkovnikovi hi\xc5\xa1i, ki \xc5\xbee davno ni ve\xc4\x8d ustrezala novim zahtevam \xc5\xa1olstva. Sicer ni mogo\xc4\x8de natan\xc4\x8dno dolo\xc4\x8diti kdaj se je v naselju za\xc4\x8delo pou\xc4\x8devanje po nekaterih ocenah je staro okoli 200 let. Va\xc5\xa1ki veljaki, na \xc4\x8delu s Svitoslavom Hauptmanom, ki je tudi podaril zemlji\xc5\xa1\xc4\x8de za novo \xc5\xa1olsko zgradbo, so se odlo\xc4\x8dili postaviti novo stavbo namenjeno zgolj in samo potrebam \xc5\xa1olstva. Nova, enonadstropna, \xc5\xa1olska zgradba je bila slovesno odprta in blagoslovljena v torek, 1. novembra 1898. \xc5\xa0olska zgradba je bila za tiste \xc4\x8dase zelo mogo\xc4\x8dna (v dol\xc5\xbeino 18 m, v \xc5\xa1irino 12 m). Obsegala je tri u\xc4\x8dne sobe, konferen\xc4\x8dno sobo - zbornico, sobo za u\xc4\x8ditelja - kabinet in stanovanje za \xc5\xa1olsko slugo. Nekdanje poslopje \xc5\xa1ole so sprva namenili za nadu\xc4\x8diteljevo stanovanje, kasneje pa se je v to stavbo naselila ob\xc4\x8dinska uprava. Nova \xc5\xa1ola ni stala zelo veliko, saj so krajani veliko materjala prispevali sami, ob tem pa so poprijeli tudi za marsikatero delo na gradbi\xc5\xa1\xc4\x8du. Dela je  vodil gradbenik Jo\xc5\xbeef Pavli\xc4\x8d in Lu\xc4\x8dan. \xc5\xa0ola v kraju je z odprtjem nove stavbe postala dvorazredna, do za\xc4\x8detka druge svetovne vojne pa nato \xc5\xbee \xc5\xa1tirirazredna, saj so stanovanje \xc5\xa1olskega sluge preuredili v dodatno u\xc4\x8dno sobo. 18. avgusta 1944 so stavbo po\xc5\xbegali partizani, vendar je bila po vojni obnovljena. Po drugi svetovni vojni je \xc5\xa1ola sprva delovala kot samostojna dr\xc5\xbeavna osnovna \xc5\xa1ola, pozneje kot podru\xc5\xbenica O\xc5\xa0 v Kamnici, dokler ni bila leta 1989 ukinjena. Od takrat slu\xc5\xbei kulturnemu \xc5\xbeivljenju kraja, v njej se zbirajo krajani \xc5\xbeeljni kulturnega politi\xc4\x8dnega in tudi \xc5\xa1portnega udejstvovanja.'