b'\n_START_ARTICLE_\nBarbiton (glasbilo)\n_START_SECTION_\nStarodavni opisi\n_START_PARAGRAPH_\nTeokrit (xvi, 45), sicilijanski pesnik, je imenoval barbiton instrument z mnogo strunami, to je ve\xc4\x8d kot 7. \xc5\xa0tevilo 7 je bilo za Grke popolno \xc5\xa1tevilo in se je ujemalo s \xc5\xa1tevilom strun, obi\xc4\x8dajnim pri starogr\xc5\xa1ki kitari (\xce\xba\xce\xb9\xce\xb8\xce\xac\xcf\x81\xce\xb1, kith\xc4\x81ra, latinsko cithara)._NEWLINE_Anakreont  (pesnik, rojen v Teosu v Mali Aziji) je pel, da njegov barbiton oddaja le eroti\xc4\x8dne tone (pripomba je lahko metafori\xc4\x8dna ali dobesedna in se nana\xc5\xa1a na gr\xc5\xa1ko-frigijski tonovski na\xc4\x8din, podoben C-duru)._NEWLINE_Julij Poluks (Onomasticon\' iv, 8. poglavje, 59) je imenoval glasbilo barbiton ali barimit (\xce\xb2\xce\xac\xcf\x81\xcf\x85\xcf\x82 \xe2\x80\x93 \'te\xc5\xbeek\' in \xce\xbc\xce\xaf\xcf\x84\xce\xbf\xcf\x82 \xe2\x80\x93 \'struna\'), instrument, ki oddaja globoke zvoke. Strune so bile dvakrat dalj\xc5\xa1e in so zvenele oktavo ni\xc5\xbeje._NEWLINE_Pindar (v Aten. xiv, str. 635) je uvedbo glasbila v Gr\xc4\x8dijo pripisal Terpandru, in omenil, da bi se dalo igrati v dveh delih v razmiku oktave na dveh instrumentih._NEWLINE_\xc4\x8ceprav so ga uporabljali v Mali Aziji, Italiji, na Siciliji in v Gr\xc4\x8diji, je razvidno, da barbiton pri starih Grkih nikoli ni bil \xc4\x8dislan; obravnavali so ga kot barbarsko glasbilo, ki so ga igrali samo tisti, katerih okus v umetnosti je bil nenavaden. V Aristotelovem obdobju je bil pozabljen , vendar se je spet pojavil pri Rimljanih. Aristotel je dejal, da to glasbilo ni primerno za izobra\xc5\xbeevalne namene, ampak samo za u\xc5\xbeitek._NEWLINE_Sapfo je pogosto upodobljena ob igranju na barbiton, ki ima dalj\xc5\xa1e strune in je ni\xc5\xbeje ugla\xc5\xa1en. To je tesno povezano s pesnikom Alkajem in otokom Lezbosom, rojstnim krajem pesnice Sapfo, kjer se glasbilo imenuje barmos.  Za glasbo tega glasbila je bilo re\xc4\x8deno, da je to lira za pivske zabave in ga je verjetno izumil Terpander. Beseda barbiton je bila pogosto uporabljena za gr\xc5\xa1ko kitaro ali liro.\n_START_SECTION_\nSodobna razlaga\n_START_PARAGRAPH_\nKljub skromnim verodostojnim informacijam o tem nekoliko izmuzljivem glasbilu je mogo\xc4\x8de vseeno ugotoviti, da so barbiton poznali Grki in Rimljani. Od gr\xc5\xa1kih pisateljev izvemo, da je to glasbilo, ki ima nekatere zna\xc4\x8dilnosti ali skupne zna\xc4\x8dilnosti z liro in gr\xc5\xa1ko kitaro._NEWLINE_Perzijci in Arabci so pozneje glasbilo, ki ni povezano s tem, opisovali kot neke vrste rebab ali lutnjo ali liro.  V Evropi so ga spoznali prek Male Azije in Gr\xc4\x8dije, stoletja pozneje so ga poznali v \xc5\xa0paniji, ki so ga s seboj prinesli Mavri, med katerimi je bil v 14. stoletju znan kot barbet. _NEWLINE_To je strunsko glasbilo \xc5\xa1e neznanega imena in je bil vsaj \xc5\xa1tirikrat predstavljen v kiparstvu.  Zdru\xc5\xbeuje lastnosti lire in rebaba, ima obokan hrbet in se postopno zo\xc5\xbei v vrat, ki je zna\xc4\x8dilen za rebab in liro. Podoben je veliki lutnji s \xc5\xa1irokim vratom, sedmimi strunami pri liri iz najbolj\xc5\xa1ega obdobja ali v\xc4\x8dasih z devetimi pri naslednji dekadentni liri. Ve\xc4\x8dina avtorjev prikazuje barbiton v obliki \xc4\x8dolna in brez vratu, na primer Carl Engel. To je zato, ker je del glasbila, ko se vrat pridru\xc5\xbei trupu, v globoki senci, tako da se pravilen obris te\xc5\xbeko zazna, pri \xc4\x8demer je skoraj skrit z roko na eni strani in draperijo na drugi strani.\n_START_SECTION_\nBarbat\n_START_PARAGRAPH_\nBarbat ali barbiton, na sliki na desni strani, je podoben glasbilu, upodobljenemu na gr\xc5\xa1ki vazi._NEWLINE_V obdobju, ki ni opredeljeno, a lahko domnevamo, je imel barbat pribli\xc5\xbeno obliko velike lutnje. Glasbilo, imenovano barbiton, je bilo poznano v zgodnjem 16.  in 17. stoletju. Bil je neke vrste teorba ali bas lutnja, vendar le z enim vratom, ki je bil upognjen pravokotno nazaj, da je oblikovana glava. Robert Fludd  ga podrobno opisuje:_NEWLINE_Inter quas instrumenta non nulla barbito simillima effinxerunt cujus modi sunt illa quae vulgo appellantur theorba, quae sonos graviores reddunt chordasque nervosas habent._NEWLINE_Ljudje so ga imenovali teorbo, a so ga strokovnjaki opredelili kot glasbilo klasi\xc4\x8dne Gr\xc4\x8dije in Rima in ga imenovali barbiton. Imel je devet parov strun iz \xc4\x8drev, vsak par pa je bil enoglasen. Slovarji 18. stoletja so podpirali Fluddovo uporabo imena barbiton. G. B. Doni  omenja barbiton in ga opisuje v svojem indeksu kot Barbitos seu major chelys italice tiorba, ki izhaja iz lire in kitare v dru\xc5\xbebi s testudines, tiorbas in vseh glasbil iz \xc5\xbeelvovine. Claude Perrault  je v 18. stoletju pisal, da les modernes appellent notre luth barbiton (sodobniki imenujejo na\xc5\xa1o lutnjo barbiton). Constantijn Huygens  pravi, da se je nau\xc4\x8dil igrati barbiton v nekaj tednih, vendar pa je trajalo dve leti, da se je nau\xc4\x8dil igrati na renesan\xc4\x8dno kitaro (angl.: cittern)._NEWLINE_Barbat je razli\xc4\x8dica strunskega glasbila rebab \xe2\x80\x93 basovskega, ki se razlikuje le po velikosti in \xc5\xa1tevilu strun. To je povsem v skladu s tem, kar vemo o imenih glasbil med Perzijci in Arabci, ki so pri majhnih razlikah med njimi, glasbilu dali novo ime.  Beseda barbud, ki se uporablja za barbiton, naj bi izhajala  od znanega glasbenika, ki je \xc5\xbeivel, ko je vladal perzijski kralj Kozrav II. (590\xe2\x80\x93628 n. \xc5\xa1t.), in se je odlikoval v igranju na ta instrument. Iz poznej\xc5\xa1ega prevoda v nem\xc5\xa1\xc4\x8dino  so znani ti izrazi za perzijske glasbene instrumente: "Die S\xc3\xa4nger stehen bei seinem Gastmahl; in ihrer Hand Barbiton und Leyer und Laute und Fl\xc3\xb6te und Deff (Handpauke)." Gospod Ellis z Orientalskega oddelka Britanskega muzeja je prevedel izvirna perzijska imena, tj. barbut, \xc4\x8dang, rub\xc4\x81b, nei. Barbut in rubab sta bila razli\xc4\x8dna instrumenta \xc5\xa1ele v 19. stoletju v Perziji. Med njima so bile le manj\xc5\xa1e razlike.\n_START_SECTION_\nSodobna uporaba\n_START_PARAGRAPH_\nZvoke barbitona so digitalno ustvarili s projektom o zvoku starih glasbil (ASTRA \xe2\x80\x93 Ancient Instruments Sound / Timbre Reconstruction Application), ki uporablja sintezo fizi\xc4\x8dnega modeliranja za simuliranje zvoka barbitona.  Zaradi zapletenosti postopka ta projekt uporablja porazdeljeno ra\xc4\x8dunalni\xc5\xa1tvo (angl.: grid computing) , model, ki se predvaja na stotini ra\xc4\x8dunalnikov po vsej Evropi isto\xc4\x8dasno._NEWLINE_Barbiton je poleg drugih starodavnih instrumentov del Sounds Orchestra, katerih zvoke je poustvarila ASTRA, poleg epigonija, salpinksa, aulosa in trstenk.'