b'\n_START_ARTICLE_\nPomorske republike\n_START_PARAGRAPH_\nPomorske republike je skupno ime za mestne dr\xc5\xbeave na Apeninskem polotoku in v Dalmaciji, ki so se med desetim in trinajstim stoletjem razvile vsled \xc5\xbeivahne trgovine svojih pristani\xc5\xa1\xc4\x8d. Najve\xc4\x8dje so bile Amalfi, Genova, Pisa in Benetke na Apeninskem polotoku ter Dubrovnik v Dalmaciji. Od ostalih je vredno omeniti mesta Ancona, Gaeta, Noli in Zadar.\n_START_SECTION_\nNastanek in razvoj\n_START_PARAGRAPH_\nV srednjem veku so bile kopenske trgovske zveze precej nevarne, zato se je po vsem Sredozemlju razvilo pomorsko trgovanje. Uveljavila so se posebno tista obmorska mesta, ki jih je gorska skupina ali kaka druga naravna zapreka lo\xc4\x8devala od notranjosti de\xc5\xbeele, zaradi \xc4\x8desar je bil njihov razvoj odvisen samo od morja. Ker so jih bili \xc5\xbee v preteklosti napadali morski roparji, so bila \xc5\xbee utrjena in opremljena z voja\xc5\xa1kim ladjevjem, zato so bila seveda najvarnej\xc5\xa1a pristani\xc5\xa1\xc4\x8da tudi za trgovce. Trgovina pa je mesta bogatila in \xc5\xa1irila njihov vpliv. Medtem ko sta se pomorski velesili tistega \xc4\x8dasa, Bizantinci in Arabci, borili za oblast nad Sredozemljem, so manj\xc5\xa1a mesta izkoristila prilo\xc5\xbenost za postopno pridobivanje vedno bolj\xc5\xa1ih trgovskih poti. Organizirala so se v republike, kjer je bila vsa oblast v rokah bogatih trgovcev. Nastali so novi na\xc4\x8dini trgovanja in finan\xc4\x8dnega poslovanja. Uvedeni so bili splo\xc5\xa1ni postopki in obveznosti pri menjavi denarja in pri knji\xc5\xbeenju poslov. Najve\xc4\x8d pozornosti so pomorske republike dajale tehnolo\xc5\xa1kemu napredku, ki je bil podlaga gospodarskega razvoja. To je bil zametek modernega kapitalizma._NEWLINE_Vzpon pomorskih republik sovpada z obdobjem kri\xc5\xbearskih vojn, ki so nudile trgovcem odli\xc4\x8dne prilo\xc5\xbenosti za pridobivanje prekomorskih tr\xc5\xbei\xc5\xa1\xc4\x8d. Koncesije, ki so si jih pomorske republike pridobile od pape\xc5\xbeev, patriarhov, cesarjev in samih kri\xc5\xbearjev, so jim dovolile, da so kolonizirale tuje de\xc5\xbeele z naseljevanjem svojih dr\xc5\xbeavljanov. S \xc4\x8dasom so ustanovile veliko bogatih trgovskih skupnosti po vsem Sredozemlju.\n_START_SECTION_\nAmalfi\n_START_PARAGRAPH_\nAmalfi, najstarej\xc5\xa1a pomorska republika, formalno sploh ni bila republika, temve\xc4\x8d kne\xc5\xbeevina. Pri\xc5\xa1teva se k republikam, ker je bila uprava mesta dejansko v rokah trgovcev in pomor\xc5\xa1\xc4\x8dakov. \xc5\xbde v enajstem stoletju so amalfitanci sestavili prvi zakonik o pomorski plovbi, Tabulae Amalphitanae, ki je dolgo let urejeval plovbo v Sredozemlju. \xc5\xa0ele v sedemnajstem stoletju ga je nadomestil barcelonski Llibre del consulat del mar.\n_START_SECTION_\nGenova\n_START_PARAGRAPH_\nPrvi velik uspeh je mestna komuna dosegla s pristopom v prvo kri\xc5\xbearsko vojno, po katerem so genove\xc5\xa1ki izseljenci v Sveti de\xc5\xbeeli pridobili pomembne privilegije. Vi\xc5\xa1ek mo\xc4\x8di je Genova dosegla leta 1261, ko so Bizantinci preklicali Bene\xc4\x8danom dostop do \xc4\x8crnega morja, ki je tako postalo genove\xc5\xa1ko zaledje. Gospodarili so vzhodnemu Sredozemlju do leta 1372, ko so jih premagali Bene\xc4\x8dani. Sledilo je stoletje naravnih in politi\xc4\x8dnih katastrof, dokler se ni leta 1528 Genova proglasila za republiko. Od tedaj je nadzorovala zahodno Sredozemlje vse do leta 1815, ko je bila priklju\xc4\x8dena Kraljevini Sardiniji.\n_START_SECTION_\nPisa\n_START_PARAGRAPH_\nMesto Pisa le\xc5\xbei danes skoraj 20\xc2\xa0km od odprtega morja, a v srednjem veku je stalo na obali in je bilo odvisno izklju\xc4\x8dno od pomorskih zvez, kakor vse ostale pomorske republike. V za\xc4\x8detku enajstega stoletja je bilo mesto zaveznik Genove; skupaj z njo je premagalo Arabce in zasedlo Korziko, Sardinijo in Balearske otoke, s \xc4\x8dimer je bila zagotovljena oblast nad vsem zapadnim Sredozemljem. Na vi\xc5\xa1ku svoje mo\xc4\x8di, v poznem dvanajstem stoletju, je Pisa pri\xc5\xa1la navzkri\xc5\xbe z zaveznico, kar je privedlo do odprte vojne in do pizanskega poraza. Mesto je sicer ohranilo samostojnost in nadzor nad Toskansko obalo, a ni bilo ve\xc4\x8d ena od sredozemskih velesil. Leta 1409 ga je mesto Firenze enostavno kupilo.\n_START_SECTION_\nBenetke\n_START_PARAGRAPH_\nBene\xc5\xa1ka republika je bila najmo\xc4\x8dnej\xc5\xa1a od vseh pomorskih republik. Lega ob robu Bizantinskega imperija ji je dovoljevala toliko samostojnosti, da se je lahko razvila iz podlo\xc5\xbene de\xc5\xbeele v enakopravnega zaveznika Bizanca, nato pa celo v njegovega mogo\xc4\x8dnega sovra\xc5\xbenika. Za\xc4\x8detno prijateljstvo cesarstva je pomagalo Benetkam, da so se raz\xc5\xa1irile preko Jadrana vse do odprtega Sredozemlja, kjer so se morale soo\xc4\x8dati najprej z Genovsko republiko, nato s samim Bizancem. Notranji spori ligurske dr\xc5\xbeave, tur\xc5\xa1ka zasedba Bizanca (1453) in nenazadnje odli\xc4\x8dna upravna in politi\xc4\x8dna ureditev same Bene\xc5\xa1ke republike so ji v petnajstem stoletju omogo\xc4\x8dili neomejeno oblast v Sredozemlju. Republika je trajala do leta 1797, ko jo je po 1070 letih samostojnosti osvojil Napoleon Bonaparte.'