b'\n_START_ARTICLE_\nFranc Ivanoci\n_START_SECTION_\nIzvor priimka\n_START_PARAGRAPH_\nZa Prekmurje je bilo zna\xc4\x8dilno, da so se slovenski ni\xc5\xbeji plemi\xc4\x8di imenovali po rojstnem kraju. Dru\xc5\xbeina Ivan\xc3\xb3czy/Ivanoci je dobila ime po kraju Ivanovci. Mi\xc5\xa1ko Kranjec je Ivanocija obto\xc5\xbeil, da je svoje ime mad\xc5\xbeariziral. To je bila komunisti\xc4\x8dna propaganda zoper Katoli\xc5\xa1ko cerkev. Ivanoci je v K\xc3\xb6szegu spremenil rodbinsko ime Kodela v Ivan\xc3\xb3czy (Ivanoci) iz spo\xc5\xa1tovanja do odli\xc4\x8dnih duhovnikov-rojakov tega imena. To ime ne sme zavesti, da je bil Ferenc Ivan\xc3\xb3czy plemi\xc4\x8d, ali kaksen sorodnik plemi\xc5\xa1ke dru\xc5\xbeine Ivan\xc3\xb3czy. Sam je izhajal iz dru\xc5\xbeine malih kmetov.\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nFranc Ivanoci, prekmurski narodni buditelj, edinec malega posestnika Adama Kodile in Rozalije Hujs, je obiskoval \xc5\xa1olo v rojstnem kraju. S pomo\xc4\x8djo \xc5\xbeupnika M. Sisekija je bil brezpla\xc4\x8dno sprejet v Kelcz-Adelfyjevo siroti\xc5\xa1nico v K\xc3\xb6szegu (1868). Tu je pod vodstvom benediktincev dokon\xc4\x8dal osnovno \xc5\xa1olo in ni\xc5\xbejo gimnazijo (1875), vi\xc5\xa1je \xc5\xa1tiri razrede v treh letih v Sombotelu (1878) ter teolo\xc5\xa1ke \xc5\xa1tudije v centralnem semeni\xc5\xa1\xc4\x8du v Budimpe\xc5\xa1ti. Sveto ma\xc5\xa1ni\xc5\xa1ko posve\xc4\x8denje je prejel 1882 v Gjuru. Eno leto je kaplanoval v Murski Soboti, 1883 postal prefekt v somboteljskem semeni\xc5\xa1\xc4\x8du in 1884 profesor dogmatike. Leta 1885 je doktoriral z mad\xc5\xbearsko disertacijo o Svetem pismu in klinopisnih spomenikih. Prijateljsko mu naklonjeni \xc5\xa1kof Korn\xc3\xa9l Hidasy ga je 1885 imenoval za \xc4\x8dlana izpra\xc5\xa1evalne komisije za srednje\xc5\xa1olske profesorje. Od marca 1889 do smrti je deloval na Ti\xc5\xa1ini kot \xc5\xbeupnik. Od 1893 je bil dekan in \xc5\xa1olski nadzornik sobotskega okraja, 1907 ga je kralj imenoval za \xc4\x8dastnega kanonika._NEWLINE_Ivanoci je bil predvsem vnet duhovnik. Popolnoma je prenovil ti\xc5\xa1insko cerkev, priskrbel nove zvonove in orgle ter dvignil cerkveno petje. Spisal je knji\xc5\xbeico Pobo\xc5\xbenost Srca Jezu\xc5\xa1ovega (1892) in priredil novo izdajo med katoli\xc5\xa1kimi Prekmurci najbolj raz\xc5\xa1irjene Molitvene knige (Radgona, 1904). Ustanovil je Dru\xc5\xa1tvo najsvetej\xc5\xa1ega Srca Jezu\xc5\xa1ovoga (1895), ki izdaja od 1904 Kalendar z nabo\xc5\xbeno, prakti\xc4\x8dno, pripovedno in narodopisno vsebino. Z njegovim sodelovanjem se je 1906 ustanovil nabo\xc5\xbeni mese\xc4\x8dnik Nevtepeno poprijeta Devica Marija, zmo\xc5\xbena Gospa vogrska pod uredni\xc5\xa1tvom J. Klekla ml.. Ob pomo\xc4\x8di P. Kolarja je izdal za normalne \xc5\xa1ole prevod  Gerelyjeve Male biblie z kejpami ali Zgodbe zveli\xc4\x8danja za malo de\xc4\x8dico (za I.\xe2\x80\x94II. razred, Sombotel, 1897, 2. nat. 1898; za III.\xe2\x80\x94V. razred 1898) ter \xc5\xa1iril med ljudstvom nabo\xc5\xbene knjige, posebno Mohorjeve._NEWLINE_\xc5\xbdivahno se je udele\xc5\xbeeval politi\xc4\x8dnega \xc5\xbeivljenja. Proti liberalni stranki je pri volitvah 1892 podpiral narodno stranko. Ko se je osnovala ljudska stranka, se je je oklenil. Strankin program je razlo\xc5\xbeil v bro\xc5\xa1urah Stranka l\xc3\xbcdstva in Ka \xc5\xa1\xc4\x8de l\xc3\xbcdstva stranka ter z volilnim letakom. Marljivo je dopisoval v somboteljske novine Vasv\xc3\xa1rmegye. Ko so postale Cerkvi neprijazne, je sodeloval pri novoustanovljenem katoli\xc5\xa1kem listu Szombathelyi Ujs\xc3\xa1g. V cerkvi in \xc5\xa1oli je bil neustra\xc5\xa1en zagovornik svojega maternega jezika, \xc4\x8deprav je cenil mad\xc5\xbear\xc5\xa1\xc4\x8dino kot dr\xc5\xbeavni jezik in se je je poslu\xc5\xbeeval celo v svoji ob\xc5\xa1irni avtobiografiji. Da bi dobilo ljudstvo narodno zavedne duhovnike, je v oporoki dolo\xc4\x8dil, da se iz obresti ustanove lahko \xc5\xa1ola po en slovenski dijak. Kot umen gospodar je 1911 v Ti\xc5\xa1ini ustanovil posojilnico in se trudil za regulacijo Mure.'