b'\n_START_ARTICLE_\nMarin Solja\xc4\x8di\xc4\x87\n_START_SECTION_\nZnanstvena kariera\n_START_PARAGRAPH_\nPo maturi na zagreb\xc5\xa1kem Matemati\xc4\x8dno-informati\xc4\x8dnem izobra\xc5\xbeevalnem centru (danes XV. gimnazija) je prejel \xc5\xa1tipendijo od Tehnolo\xc5\xa1kega in\xc5\xa1tituta Massachusettsa za delo na in\xc5\xa1titutu, kjer je leta 1996 diplomiral iz dveh smeri: fizika in elektrotehnika. Leta 1998 je zaklju\xc4\x8dil magisterij iz fizike na Univerzi Princeton pod mentorstvom profesorja Franka Wilczeka (dobitnika Nobelove nagrade za fiziko 2004). Leta 2000 je doktoriral, pravtako na Univerzi Princeton, pod mentorstvom Mordechaia Segeva. Isti leto se je vpisal na presti\xc5\xbeni Pappalardo postdoktorski \xc5\xa1tudij na In\xc5\xa1titutu Massachusettsa. Leta 2003 je postal vodilni raziskovalec na in\xc5\xa1titutu, 2005 pa profesor fizike na MIT._NEWLINE_Marin Solja\xc4\x8di\xc4\x87 je strokovnjak za podro\xc4\x8dje elektromagnetizma, \xc5\xa1e posebno za nelinearno optiko in nanooptiko. Je soavtor mno\xc5\xbeice patentov in znanstvenih del v vodilnih znanstvenih revijah.\n_START_SECTION_\nBrez\xc5\xbei\xc4\x8dni prenos energije\n_START_PARAGRAPH_\nV letu 2006 je skupaj s sodelavcema Aristeidisom Karalisom in Johnom Joannopoulosom objavil delo z naslovom Brez\xc5\xbei\xc4\x8dni nesevajo\xc4\x8di prenos energije (angle\xc5\xa1ko Wireless Non-Radiative Energy Transfer), ki bi lahko, \xc4\x8de se bo uspel uporabiti v praksi, v prihodnosti omogo\xc4\x8dil tehnolo\xc5\xa1ko revolucijo. Izdelava prototipa je v teku, razvili naj bi ga, tako Solja\xc4\x8di\xc4\x87, v roku dveh let. Tehnologija temelji na pojavu elektromagnetne indukcije in resonance, naprednej\xc5\xa1a pa je pri sevanju, ki je odpravljeno. V stavbo bi se namestil poseben oddajnik, ki bi vse prostore pokrival z elektromagnetnim valovanjem, z njegovo pomo\xc4\x8djo pa bi se napajale razne naprave z name\xc5\xa1\xc4\x8denim sprejemnikom frekvenc, ki bi resonirale z elektromagnetnim poljem. Neizkori\xc5\xa1\xc4\x8den tok bi samodejno absorbiral oddajnik. Solja\xc4\x8di\xc4\x87 meni, da naj bi oddajanje bilo za \xc4\x8dloveka ne\xc5\xa1kodljivo. Za samo zamisel sta bila kriva predvsem dva\xc2\xa0\xc2\xbbneprijetna dejavnika\xc2\xab: zbujanje sredi no\xc4\x8di zaradi alarma za nujno polnjenje baterije mobilnega telefona, ter izpraznitev baterije robota-sesalca, ki jo je bilo treba po opravljenih \xc4\x8di\xc5\xa1\xc4\x8denjih le dveh prostorov znova napolniti. Kot slednje se je Marin spomnil Nikole Tesle in njegovih neuspelih poskusov brez\xc5\xbei\xc4\x8dnega prenosa elektri\xc4\x8dne energije._NEWLINE_Science je 7. junija 2007 objavil, da je Solja\xc4\x8di\xc4\x87 skupaj s sodelavci v praksi izvedel prvi brez\xc5\xbei\xc4\x8dni nesevajo\xc4\x8di prenos energije, pri katerem so iz elektri\xc4\x8dnega omre\xc5\xbeja s pomo\xc4\x8djo dveh tuljav oddaljenih dva metra uspeli pri\xc5\xbegati 60 W \xc5\xbearnico. Tuljavi sta bili ujeti na resonan\xc4\x8dni frekvenci 10\xc2\xa0MHz. Izkoristek prenosa je bil 40\xc2\xa0%.'