b'\n_START_ARTICLE_\nOnkraj ceste se spet pri\xc4\x8denja \xc5\xbeivljenje\n_START_SECTION_\nZgodba\n_START_PARAGRAPH_\n"Sicer pa bomo najbr\xc5\xbe vedno ubijali ljudi! \xc4\x8ce tujih ne, pa vsaj svoje najbli\xc5\xbeje! Dokler se bomo pobijali samo z oro\xc5\xbejem, je \xc5\xa1e dobro, ni\xc4\x8d preve\xc4\x8d ne boli in hitro mine! Najhuje je, kadar ubijamo z ljubeznijo" (171)_NEWLINE_Roman se za\xc4\x8denja nedale\xc4\x8d stran od Udbine, do koder s kongresa v Drvarju prispejo Kostja in njegova mlada delegacija. Ker jim Vrhovni \xc5\xa1tab ne po\xc5\xa1lje obljubljenih kamionov, morajo, \xc5\xbee tako utrujeni, pe\xc5\xa1 na pot. Zaradi te\xc5\xbekih nahrbtnikov in nevajenosti hoje je najhuje pri\xc5\xa1lekoma, mladi Marii in sivolasemu Bertu. Med potjo jih doleti ofenziva in delegacija se skriva po gozdovih, za skalami ... Partizani vmes sre\xc4\x8dajo veliko nesre\xc4\x8dnikov, ki se skrivajo po gozdovih, od bolnikov do mladih mamic, imajo pa tudi sre\xc4\x8do, da vedno najdejo dovolj hrane, da lahko pre\xc5\xbeivijo. Med njimi se spletejo tako prijateljske kot tudi ljubezenske vezi._NEWLINE_V romanu prevladuje dialog, zgodbe pravzaprav ni.\n_START_SECTION_\nKritika\n_START_PARAGRAPH_\nMladinski roman Mitje Vo\xc5\xa1njaka Onkraj ceste se spet pri\xc4\x8denja \xc5\xbeivljenje je zna\xc4\x8dilen primer zvodenelega teksta s partizansko tematiko. Niti po vsebini, ki je preve\xc4\x8d razvle\xc4\x8dena in dolgo\xc4\x8dasna, in niti po obliki bi ne mogli soditi, da je to delo, ki bi naj pritegnilo mladega bralca in ga seznanilo z resni\xc4\x8dnimi napori in prizadevanji mladine med NOB. Popolnoma odve\xc4\x8d je tudi pripomba na koncu knjige: dogodki so tak\xc5\xa1ni, kot so bili v resnici, le nekaj zgo\xc5\xa1\xc4\x8deni ... \xe2\x80\x94 knjiga nas kljub temu ne prepri\xc4\x8da. Avtor se je izogibal deskripcije, skoraj vsa zgodba sloni na dialogih med delegati, ki se vra\xc4\x8dajo s kongresa jugoslovanske mladine v Bosni. Fiktivne fabule skoraj ni, v knjigi je zajet le del naporne poti, ob \xc4\x8demer pa naj bi delegati pokazali tudi svoj pravi partizanski duh. Izklesali naj bi se njihovi pravi zna\xc4\x8daji. Redke osebe v knjigi je avtorju sicer uspelo orisati nekoliko v globino, ve\xc4\x8dina pa nam na koncu \xc5\xa1e vedno ostane tako meglena in neizrazita kot ob za\xc4\x8detku. Seznanimo se z njihovimi imeni, osnovnimi nagibi, ki so jih privedli v partizane, in ni\xc4\x8d ve\xc4\x8d. \xc5\xa0e ljubezen je opisana tako mladostno aktivisti\xc4\x8dno, da v njej ne moremo iskati pravega \xc4\x8dustva. Dinamike, akcij, ki bi bralca pritegnile, da bi knjigo prebral do konca, skoraj ni. Pripoved se razvija premo\xc4\x8drtno, osnovna linija le rahlo vzvalovi potem pa se spet, brez resnej\xc5\xa1ih posledic za udele\xc5\xbeence pohoda, pole\xc5\xbee. Ne zanikamo, da bi podrobnej\xc5\xa1a analiza knjige ne na\xc5\xa1la v njej drobcev, za katerimi bi morda zaslutili plamen\xc4\x8dek, ki bi nas pogrel. Vemo pa, da nas knjiga taka, kakr\xc5\xa1na je v celoti, pusti hladne in neprizadete. Res ne \xc5\xbeelimo, da bi na\xc5\xa1a knji\xc5\xbeevnost z narodnoosvobodilno tematiko, posebno \xc5\xa1e tista z ambicijami, da bi v resnici bila dokumentarna, realna dejstva poivarjala in ustvarjala literaturo komercialnega zna\xc4\x8daja. Ne, nikakor. Ne \xc5\xbeelimo pa si tudi partizanskih knjig za vsako ceno. Prepri\xc4\x8dani smo, da snovi, zanimive tako za mlaj\xc5\xa1ega kakor tudi za odraslega bralca, ne bo \xc5\xa1e kmalu zmanjkalo. Treba pa je zanimive teme, slone\xc4\x8de na resni\xc4\x8dnih dogodkih, spretno obdelati in pri tem ne zanemarjati niti idejne niti estetske strani. Koliko partizanskih knjig iz preteklega obdobja je samo zaradi takih pomanjkljivosti \xc5\xbee pre\xc5\xa1lo v pozabo! (Pre\xc5\xa1eren 1964)'