b'\n_START_ARTICLE_\nMarjeta Antiohijska\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nPo eni od verzij, ki je zapisana v srednjeve\xc5\xa1kem delu genovskega nad\xc5\xa1kofa Jacopa da Varazze Legenda aurea je bila ta svetnica rojena v Antiohiji in je bila h\xc4\x8di poganskega duhovnika z imenom Aedesius. Njena mati je umrla kmalu po njenem rojstvu in Marjeto je sprejela neka dojilja, ki je bila pobo\xc5\xbena kristjanka in je \xc5\xbeivela v bli\xc5\xbeini njenega doma. Ko je kot odra\xc5\xa1\xc4\x8dajo\xc4\x8de dekle sprejela kr\xc5\xa1\xc4\x8danstvo, je svoje devi\xc5\xa1tvo posvetila Bogu ter za\xc4\x8dela nasprotovati o\xc4\x8detovemu na\xc4\x8dinu \xc5\xbeivljenja v poganstvu. Preselila se je k svoji dojilji ter sprejela preprost na\xc4\x8din \xc5\xbeivljenja, ko se je pre\xc5\xbeivljala z rejo drobnice in s tem postala enaka deklam, ki so opravljale tudi najni\xc5\xbeja dela._NEWLINE_Ko je njen o\xc4\x8de videl, da se h\xc4\x8di ne bo odrekla kr\xc5\xa1\xc4\x8danski veri, jo je prijavil Olibriju, de\xc5\xbeelnemu sodniku Bli\xc5\xbenje-vzhodnih provinc (Levant, Hatay \xe2\x80\xa6). Ko je ta zagledal Marjeto, je v njej videl samo telesno lepoto in jo takoj zaprosil za poroko, vendar pod pogojem njene apostazije kr\xc5\xa1\xc4\x8danski veri. Po njeni zavrnitvi te zahteve in zahteve po snubljenju, je bila kruto mu\xc4\x8dena, pri \xc4\x8demer je prihajalo do najrazli\xc4\x8dnej\xc5\xa1ih \xc4\x8dude\xc5\xbeev. Eden izmed njih je pojav Satana v obliki Evropskega zmaja, ki je hotel pogoltniti Marjeto, vendar mu je pobegnila. Temu so sledile \xc5\xa1e najrazli\xc4\x8dnej\xc5\xa1e oblike mu\xc4\x8denja. Od bi\xc4\x8danja, trganja mesa z \xc5\xbeivega telesa, \xc5\xbeganja z ognjem, pa vendar se ji je telo vsakokrat znova takoj zacelilo in nikjer naj ne bi bilo nobenih sledov o mu\xc4\x8denju. \xc5\xbde Legenda aurea ostaja pri tem poro\xc4\x8danju skepti\xc4\x8dna in zapi\xc5\xa1e, da so ti slednji dogodki apokrifni in jih ni treba jemati resno. Usmr\xc4\x8dena je bila z obglavljenjem okrog leta 307, v \xc4\x8dasu rimskega cesarja Dioklecijana in njegovega preganjanja.\n_START_SECTION_\nPoimenovanje\n_START_PARAGRAPH_\nSveta Marjeta oziroma sv. Marina kot je imenovana na Vzhodu, ka\xc5\xbee povezave na morje (Marina) in s tem na starej\xc5\xa1e gr\xc5\xa1ko bo\xc5\xbeanstvo \xe2\x80\x93 boginjo Afrodito, ki je rojena v morski peni. V\xc4\x8dasih lahko sli\xc5\xa1imo \xc5\xa1e njeno drugo ime, Margareta, ki je pogosteje v rabi v anglosaksonskem svetu. Matija Torkar je v svoji knjigi o \xc5\xbeivljenju svetnikov zapisal: Marjeta ali Margarita se po na\xc5\xa1e zove\xc2\xa0\xc2\xbbbiser\xc2\xab\xc2\xa0ali draga jagoda. In njen \xc5\xbeivljenjepis zaklju\xc4\x8di z besedami: Sveta devica, \xc4\x8dije \xc5\xbeivljenje si ravnokar bral, se je pa\xc4\x8d po vsi pravici imenovala Marjeta, to je:\xc2\xa0\xc2\xbbbiser\xc2\xab. Tudi vsaka prava kr\xc5\xa1\xc4\x8danska devica mora biti biseru enaka.\n_START_SECTION_\n\xc4\x8ca\xc5\xa1\xc4\x8denje\n_START_PARAGRAPH_\nVzhodne pravoslavne Cerkve poznajo sv. Marjeto kot sv. Marino in slavijo njen god 13. julija. Ve\xc4\x8dkrat je bila pomotoma povezana s sveto Pelagijo, ki ima zelo podoben \xc5\xbeivljenjepis kot Marjeta in jo omenja tudi Ambro\xc5\xbe Milanski (De virg. iii. 7, 33; Ep. xxxvii. ad Simplic.). Hraban Maver, nem\xc5\xa1ki (frankovski) teolog in u\xc4\x8denjak, je bil prvi, ki je na Zahodu popisal njeno \xc5\xbeivljenje v Martirologiju in s tem povzro\xc4\x8dil, da se je tudi v teh de\xc5\xbeelah za\xc4\x8delo \xc5\xa1iriti \xc4\x8da\xc5\xa1\xc4\x8denje te svetnice. Marina je latinski ekvivalent gr\xc5\xa1kega imena Pelagia (gr\xc5\xa1ko \xce\xa0\xce\xb5\xce\xbb\xce\xac\xce\xb3\xce\xaf\xce\xb1) in pomeni \xcf\x80\xce\xb5\xce\xbb\xce\xb1\xce\xb3\xce\xb9\xce\xbf\xcf\x82 ki je na odprtem morju oz. \xcf\x80\xce\xad\xce\xbb\xce\xb1\xce\xb3\xce\xbf\xcf\x82 odprto morje._NEWLINE_Na Zahodu se je kult sv. Marjete zelo raz\xc5\xa1iril, o \xc4\x8demer pri\xc4\x8dajo \xc5\xa1tevilne cerkve. Npr. v Angliji lahko na\xc5\xa1tejemo ve\xc4\x8d kot 250 cerkva, ki so posve\xc4\x8dene njej; najslavnej\xc5\xa1a je glavna cerkev sv. Marjete v westminstrski opatiji, ki je sede\xc5\xbe Anglikanske Cerkve. V Sloveniji lahko na celem njenem ozemlju na\xc5\xa1tejemo kar 21 \xc5\xbeupnijskih in 25 podru\xc5\xbeni\xc4\x8dnih cerkva, ki nosijo njeno ime in so jih gradili od 14. stoletja dalje. Med velikimi umetniki, ki so jo upodabljali, so slove\xc4\x8da imena kot npr. Rafael, Tizian, Bartholom\xc3\xa4us Zeizblom in drugi._NEWLINE_Za svetnico jo priznava Rimskokatoli\xc5\xa1ka Cerkev, ki jo ima zapisano tudi v Rimskem martirologiju dne 20. julija. Italijanski brevir iz leta 1974 (ponatis 1989) se svete Marjete ne spominja, niti je tega dne ne omenja. Latinski Liber usualis jo pri\xc5\xa1teva med neobvezne godove. Rimski misal, ki ga je poenotil pape\xc5\xbe Pij V. s tridentinskim koncilom in je ostal v veljavi vse do sredine 20. stoletja, se sv. Marjete prav tako spominja kot neobvezno. V molitvah ob njenem godu, pa najdemo njej lastne vse pomembnej\xc5\xa1e molitve in pro\xc5\xa1nje, ki jih moli duhovnik pri daritvi svete ma\xc5\xa1e. Slovenska izdaja brevirja sv. Marjeto \xc5\xa1e manj omenja: dne 20. julija je njeno ime resda zapisano toda nima nobene svoje molitve oz. pro\xc5\xa1nje._NEWLINE_Kljub temu, da o njej ni znanih dovolj zgodovinskih dejstev, ali je res \xc5\xbeivela in je pape\xc5\xbe Pavel VI. celo posku\xc5\xa1al zaustaviti njeno \xc4\x8da\xc5\xa1\xc4\x8denje, pa je ljudsko izro\xc4\x8dilo tako mo\xc4\x8dno, da se ljudje zlasti na pode\xc5\xbeelju \xc5\xa1e vedno obra\xc4\x8dajo k nji s pro\xc5\xa1njami za pomo\xc4\x8d pri delu na polju, o \xc4\x8demer pri\xc4\x8dajo \xc5\xa1e \xc5\xbeivi vremenski pregovori.'