b'\n_START_ARTICLE_\nPoboj dru\xc5\xbeine Mavsar\n_START_PARAGRAPH_\nPoboj dru\xc5\xbeine Mavsar iz vasi Prapro\xc4\x8de pri \xc5\xa0entrupertu na Dolenjskem predstavlja enega najbolj znanih vojnih zlo\xc4\x8dinov slovenskih partizanov nad slovenskim civilnim prebivalstvom za \xc4\x8dasa 2. svetovne vojne. Do poboja sedmih \xc4\x8dlanov dru\xc5\xbeine, v katerem so umrli tudi trije mladoletni otroci, je pri\xc5\xa1lo v no\xc4\x8di med 26. in 27. decembrom 1942, na gradu Dob pri \xc5\xa0entrupertu. Poboj dru\xc5\xbeine Mavsar ni bil edini primer, kjer so komunisti\xc4\x8dni partizani med vojno pomorili celotne slovenske dru\xc5\xbeine, je pa po svoji krutosti in obse\xc5\xbenosti eden najbolj grozovitih.\n_START_SECTION_\nOzadje\n_START_PARAGRAPH_\nMavsarjeva dru\xc5\xbeina je bila ugledna, tradicionalno verna in trdna slovenska kme\xc4\x8dka dru\xc5\xbeina z desetimi otroki. O\xc4\x8de Jo\xc5\xbeef Mavsar, kme\xc4\x8dki gospodar, je bil leta 1935 kot kandidat predvojne Slovenske ljudske stranke izvoljen za \xc5\xbeupana ob\xc4\x8dine \xc5\xa0entrupert. Zaradi svojih gospodarskih sposobnosti je bil kot \xc5\xbeupan med ob\xc4\x8dani splo\xc5\xa1no priljubljen. Poleg \xc5\xbeupanovanja je skupaj z \xc5\xbeeno Terezijo skrbel za svojo kmetijo in pre\xc5\xbeivljanje \xc5\xa1tevilne dru\xc5\xbeine. Ko je leta 1941 Dolenjsko okupirala vojska fa\xc5\xa1isti\xc4\x8dne Italije, je Jo\xc5\xbeef Mavsar kot prepri\xc4\x8dan katoli\xc5\xa1ki narodnjak zavra\xc4\x8dal sodelovanje z njo, predvsem novim oblastem ni \xc5\xbeelel ovajati sova\xc5\xa1\xc4\x8danov. Italijanska soldateska je zato Mavsarjevim po\xc5\xbegala zidanico, sina Pavleta pa \xc5\xbee poleti 1942 skupaj z mnogimi drugimi za boj sposobnimi va\xc5\xa1\xc4\x8dani \xc5\xa0entruperta (ve\xc4\x8dinoma protikomunisti) internirala v tabori\xc5\xa1\xc4\x8de na otok Rab .\n_START_SECTION_\nStiki z OF\n_START_PARAGRAPH_\nNa Jo\xc5\xbeefa Mavsarja, kot na enega najuglednej\xc5\xa1ih ob\xc4\x8danov \xc5\xa0entruperta, se je \xc5\xbee jeseni 1941 obrnila OF, z zahtevo, da jo moralno & materialno podpre. Stik z njim je navezal lokalni ob\xc4\x8dinski tajnik, predvojni komunisti\xc4\x8dni agitator. Mavsar je vedel, da za Osvobodilno Fronto stoji komunisti\xc4\x8dna partija in da je gibanje do takrat \xc5\xbee izvedlo nekaj nepojasnjenih umorov uglednih slovenskih civilov. Kot katoli\xc4\x8dan in pripadnik ene od demokrati\xc4\x8dnih predvojnih strank je zato odlo\xc4\x8dno zavra\xc4\x8dal vse nadaljnje stike s komunizmom in OF.\n_START_SECTION_\nSmrtna obsodba\n_START_PARAGRAPH_\nJunija 1942 so lokalni terenci OF uprizorili "sodni zbor", na katerem so samovoljno in mimo vseh zakonov na smrt obsodili 3 najuglednej\xc5\xa1e in najvplivnej\xc5\xa1e slovenske mo\xc5\xbee v \xc5\xa0entrupertu, katere so dojemali kot najve\xc4\x8djo oviro komunisti\xc4\x8dni revoluciji: \xc5\xbeupnika Franca Nahtigala, kaplana Franca Cvara in Jo\xc5\xbeefa Mavsarja. 16. junija 1942 so partizani odvedli Nahtigala in Cvara in ju 18.junija, skupaj s kme\xc4\x8dkim posestnikom Alojzijem Jako\xc5\xa1om, na grozovit na\xc4\x8din umorili. Mavsar je vedel, da ga je OF obsodila na smrt. Ni \xc5\xbeelel ogro\xc5\xbeati svoje dru\xc5\xbeine, zato se je za\xc4\x8dasno umaknil v Trebnje, medtem ko je \xc5\xbeena z otroki ostala na doma\xc4\x8diji. Partizani so neza\xc5\xa1\xc4\x8diteno Mavsarjevo doma\xc4\x8dijo nato ve\xc4\x8dkrat napadli in popolnoma izropali, pri \xc4\x8demer so vsem \xc4\x8dlanom dru\xc5\xbeine grozili s smrtjo.\n_START_SECTION_\nGrad Dob pri \xc5\xa0entrupertu\n_START_PARAGRAPH_\nNa prigovarjanje prijateljev in sova\xc5\xa1\xc4\x8danov se je Mavsar jeseni 1942 pred partizansko gro\xc5\xbenjo smrti zatekel v grad Dob, kjer mu je dru\xc5\xbeina grofice Stelle Barbo in grofa Logotettija kot \xc5\xbeupanu omogo\xc4\x8dila zasilno stanovanje, v gradu pa se je nastanila tudi manj\xc5\xa1a posadka italijanske vojske. Zaradi nenehnih partizanskih no\xc4\x8dnih obiskov, gro\xc5\xbeenj in ropanj, se je k o\xc4\x8detu na grad kmalu priselila tudi vsa dru\xc5\xbeina. Pono\xc4\x8di so prespali na gradu, podnevi pa obdelovali zemljo na doma\xc4\x8diji.\n_START_SECTION_\nPartizanski napad na grad Dob, 26.december 1942\n_START_PARAGRAPH_\nDa bi zajeli in umorili Mavsarja, so partizani 26. decembra 1942 izvedli napad na grad Dob. Napad je bil predhodno koordiniran s poveljnikom italijanske posadke v Mokronogu, ki je partizanskemu politkomisarju Dolencu na tajnem sestanku 08. decembra zajam\xc4\x8dil, da se mokrono\xc5\xa1ka posadka ne bo vme\xc5\xa1avala. December 1942 je bil \xc4\x8das, ko se je italijanska voja\xc5\xa1ka mo\xc4\x8d \xc5\xbee krhala, zato so lokalni poveljniki na pode\xc5\xbeelju Ljubljanske pokrajine mimo svojih nadrejenih pogosto sklepali posami\xc4\x8dna premirja s partizani in se dogovarjali o medsebojnem izogibanju in nenapadanju. Tako je ve\xc4\x8dja skupina partizanov 26. decembra, ko je bila ob praznovanju Bo\xc5\xbei\xc4\x8da na gradu Dob zbrana vsa Mavsarjeva dru\xc5\xbeina, razen interniranega Pavleta, Franca in Dolfija, skoraj neovirano pridrla v grad, pobila majhno italijansko obrambno posadko in vso grofovo dru\xc5\xbeino, grad pa za\xc5\xbegala. Mavsarjevim se je uspelo za\xc4\x8dasno re\xc5\xa1iti v pritli\xc4\x8dno shrambo, kjer so do\xc4\x8dakali jutro 27. decembra.\n_START_SECTION_\nUmor sedmih \xc4\x8dlanov Mavsarjeve dru\xc5\xbeine, 27.december 1942\n_START_PARAGRAPH_\nKo so Mavsarjevi ugotovili,da v gore\xc4\x8di stavbi ne bodo mogli do\xc4\x8dakati pomo\xc4\x8di,so poskakali skozi okna. Pred partizani, ki so zunaj pre\xc5\xbeali nanje, je uspelo pobegniti edino 12-letnemu Vilku in starej\xc5\xa1emu bratu Jo\xc5\xbeetu. Vse ostale so partizani zajeli. Zajeti so bili: o\xc4\x8de Jo\xc5\xbeef Mavsar, mama Terezija - rojena Bukovec -, 20-letni Darko - nekdanji balkanski prvak v metu kopja -, 19-letni Ciril - mehanik -, 17-letna Marija, 14-letni Peter in 9-letni Stanko._NEWLINE_Partizani so sedem zajetih Mavsarjev zaprli v grajski hlev in jih cel dan mu\xc4\x8dili. Takoj,ko se je v okolici razvedelo,da so partizani za\xc5\xbegali grad in zajeli sedem \xc4\x8dlanov dru\xc5\xbeine,je pri\xc5\xa1el na grad o\xc4\x8de Terezije Mavsar in prosil partizanskega poveljnika za njihovo \xc5\xbeivljenje.Partizanski poveljnik mu je odvrnil,da bodo Mavsarjevi zasli\xc5\xa1ani,nato pa izpu\xc5\xa1\xc4\x8deni. O\xc4\x8detu Terezije Mavsar je bilo tudi dovoljeno,da je obiskal ujetnike in se pogovoril z njimi. Ni torej dvoma, da so vsi Mavsarjevi pre\xc5\xbeiveli po\xc5\xbeig gradu in so jih partizani na\xc4\x8drtno umorili \xc5\xa1ele kasneje._NEWLINE_28.decembra so partizani zapustili grad. Doma\xc4\x8dini, ki jim prej ni bilo dovoljeno blizu, so za\xc4\x8deli med po\xc5\xbeganimi ru\xc5\xa1evinami iskati posmrtne ostanke umorjenih. V prostoru, ki ga je po\xc5\xbear pustil nedotaknjenega, so odkrili visoko grmado, ki je komaj dogorevala. Na njej je bilo 7 za\xc5\xbeganih in izmali\xc4\x8denih trupel. Zdravni\xc5\xa1ka komisija, ki je kasneje pregledala kraj zlo\xc4\x8dina, je rekonstruirala potek dogodkov: o\xc4\x8deta Jo\xc5\xbeefa so partizani najprej zaklali z no\xc5\xbeem in ga vrgli na pripravljeno grmado, ostalih \xc5\xa1est \xc4\x8dlanov dru\xc5\xbeine pa so pometali na ogenj \xc5\xa1e \xc5\xbeivih. Na to je komisija sklepala po dr\xc5\xbei trupla 9-letnega Stanka Mavsarja, katerega roke so se oklepale za vrat, kar je zna\xc4\x8dilna gesta \xc4\x8dloveka, ki se du\xc5\xa1i v ognju in dimu._NEWLINE_Posmrtne ostanke umorjenih sedmih \xc4\x8dlanov Mavsarjeve dru\xc5\xbeine so v skupni krsti pokopali na pokopali\xc5\xa1\xc4\x8du v Mokronogu, ker so partizani grozili, da bodo streljali na pogrebce, \xc4\x8de bi se pogreb odvil v doma\xc4\x8dem \xc5\xa0entrupertu.\n_START_SECTION_\nUmor 12-letnega Vilka Mavsarja, 23.marec 1943\n_START_PARAGRAPH_\nPo\xc5\xbeig gradu Dob sta pre\xc5\xbeivela Jo\xc5\xbee in Vilko Mavsar. Starej\xc5\xa1i brat Jo\xc5\xbee, bogoslovec, je Vilka po decembrskih dogodkih odpeljal s sabo v Ljubljano. Po nekaj mesecih so pri\xc5\xa1le od sorodnikov z de\xc5\xbeele vesti, da je \xc5\xa0entrupert ponovno varen pred partizanskimi terenci in da se lahko Vilko vrne domov, kjer bodo poskrbeli zanj. Jo\xc5\xbee je z me\xc5\xa1animi ob\xc4\x8dutki privolil, predvsem zato, ker se Vilko nikakor ni dobro po\xc4\x8dutil v Ljubljani in je sam \xc5\xbeelel nazaj na de\xc5\xbeelo. 23. marca 1943, nekaj dni po njegovem povratku v \xc5\xa0entrupert, sta Vilka Mavsarja malo izven vasi opazila dva partizanska terenca in ga iz zasede ustrelila. Vilko je posku\xc5\xa1al pobegniti, vendar sta terenca 12-letnega otroka takoj pokon\xc4\x8dala s ponovnim strelom.\n_START_SECTION_\nDolfi Mavsar,va\xc5\xa1ki stra\xc5\xbear, 9.\xc5\xbertev Mavsarjeve dru\xc5\xbeine\n_START_PARAGRAPH_\nDolfi Mavsar je bil poleg Franca in Pavleta en od treh otrok Mavsarjeve dru\xc5\xbeine, ki 26. decembra 1942 niso bili v \xc5\xa0entrupertu. Smrt star\xc5\xa1ev, sestre in bratov ga je izredno potrla. Priklju\xc4\x8dil se je protikomunisti\xc4\x8dnim va\xc5\xa1kim stra\xc5\xbearjem. Padel je v boju s partizani, 02. maja 1943, kot branilec rodnega \xc5\xa0entruperta.\n_START_SECTION_\nPavle Mavsar, interniranec iz Raba, 10. \xc5\xbertev Mavsarjeve dru\xc5\xbeine\n_START_PARAGRAPH_\nPavleta Mavsarja so, skupaj z mnogimi drugimi fanti in mo\xc5\xbemi iz \xc5\xa0entruperta, Italijani \xc5\xbee poleti 1942 internirali v tabori\xc5\xa1\xc4\x8de na otoku Rab. Decembra 1942 je bil \xc5\xa1e vedno v internaciji in tako ni imel nobenih novic o poboju svoje dru\xc5\xbeine. Brat Jo\xc5\xbee Mavsar je januarja 1943 v Ljubljani izsilil sestanek pri italijanskem generalu Gambarri, kjer je navedel okoli\xc5\xa1\xc4\x8dine decembrskega poboja in neslavno vlogo italijanskih sil pri njem, hkrati pa zahteval takoj\xc5\xa1njo Pavletovo izpustitev iz internacije. Pavleta , mo\xc4\x8dno shiranega in bolnega, so nato Italijani \xc4\x8dez nekaj mesecev dejansko izpustili. Novico o smrti preostalih \xc4\x8dlanov dru\xc5\xbeine mu je Jo\xc5\xbee lahko posredoval le postopoma, saj so to zdravniki zaradi njegovega \xc5\xa1ibkega zdravja odsvetovali. Pavle se je kmalu po izpustitvi iz internacije \xc5\xbeelel pridru\xc5\xbeiti Slovenskim domobrancem, vendar ga zaradi oslabelosti niso sprejeli. \xc5\xa0ele nekaj mesecev pred koncem 2. svetovne vojne je vstopil v njihove vrste. V sestavu domobranske vojske je od\xc5\xa1el maja 1945 v Vetrinj na Koro\xc5\xa1ko, bil repatriiran in nato s strani partizanov umorjen na enem od povojnih mori\xc5\xa1\xc4\x8d.\n_START_SECTION_\nVrnitev duhovnika Jo\xc5\xbeeta Mavsarja v \xc5\xa0entrupert, 04.07.1993\n_START_PARAGRAPH_\nEn od obeh pre\xc5\xbeivelih bratov Mavsar, prelat Jo\xc5\xbee Mavsar, je 04. julija 1993, po ve\xc4\x8d letih izgnanstva, prvi\xc4\x8d obiskal rodni \xc5\xa0entrupert. V doma\xc4\x8di \xc5\xbeupnijski cerkvi je javno izpovedal, da je morilcem svoje dru\xc5\xbeine odpustil. Zasebno se je tudi sre\xc4\x8dal z enim od morilcev in mu "ponudil roko sprave". Enako spravno in odpu\xc5\xa1\xc4\x8dajo\xc4\x8do misel je Jo\xc5\xbee Mavsar izrazil \xc5\xbee v svojem pri\xc4\x8devanju, ki ga je leta 1949 - komaj 7 let po tragi\xc4\x8dnih dogodkih decembra 1942 - objavila zalo\xc5\xbeba Slovenska Beseda v Buenos Airesu:_NEWLINE_Ne kli\xc4\x8dem ma\xc5\xa1\xc4\x8devanja na glave morilcev, ki so nam uni\xc4\x8dili dru\xc5\xbeinsko sre\xc4\x8do. Moja beseda naj oznanja ljubezen, ne sovra\xc5\xa1tvo. Blagoslovljena tista ura, ki bo osvetlila temo v du\xc5\xa1ah morilcev, da bodo presunjeni onemeli pod te\xc5\xbeo svoje krivde. Blagoslovljena ura, ki jim bo iz labirinta zmot pokazala pot k ve\xc4\x8dni Lu\xc4\x8di in Resnici\xc2\xa0! To bo najsre\xc4\x8dnej\xc5\xa1a ura mojega \xc5\xbeivljenja.'