b'\n_START_ARTICLE_\nQift\n_START_SECTION_\nFaraonsko obdobje\n_START_PARAGRAPH_\nV Starem Egiptu se je Qift imenoval Gebtu. Bil je pomembno upravno, versko in trgovsko sredi\xc5\xa1\xc4\x8de in glavno mesto gornjeegiptovskega noma  Haravi (Dva sokola). Iz Gebtuja in bli\xc5\xbenjega Kusa so vodile karavanske poti do Rde\xc4\x8dega morja in rudarske poti v Vzhodno pu\xc5\xa1\xc4\x8davo. Severna  karavanska pot se je kon\xc4\x8dala v pristani\xc5\xa1\xc4\x8du Taau (Mioshormos ali Mios Hormos), ju\xc5\xbena pa v pristani\xc5\xa1\xc4\x8du \xc5\xa0a\xc5\xa1irit  (Berenice). V obdobju domorodnih faraonov je vse trgovanje ju\xc5\xbenega Egipta z Rde\xc4\x8dim morjem potekalo po teh dveh poteh. V ptolemajskem, rimskem in bizantinskem obdobju so trgovci po istih poteh trgovali z Zanzibarjem, Ju\xc5\xbeno Arabijo, Indijo in Daljnim vzhodom. _NEWLINE_Gebtu je bil tudi najpomebnej\xc5\xa1e versko sredi\xc5\xa1\xc4\x8de v regiji. Glavno mo\xc5\xa1ko bo\xc5\xbeanstvo je bil bog neba Min, katerega simbol je bila strela. Kasneje je postal mo\xc5\xa1ko bo\xc5\xbeanstvo plodnosti.  \xc4\x8castili so ga tudi kot mo\xc5\xa1ko bo\xc5\xbeanstvo pu\xc5\xa1\xc4\x8davske regije vzhodno od Nila._NEWLINE_Njegov kult je postal zelo pomemben v Srednjem kraljestvu. V tistem obdobju so ga za\xc4\x8deli zdru\xc5\xbeevati s Horom v Min-Hora. Kasneje sa ga zdru\xc5\xbeili z Amonom v bo\xc5\xbeanstvo Min-Amen-ka-Mut-ef  - Min-Amon-bik njegove matere (Hator-Izide). Izida (Hator-Izida) in njen otrok Hor  sta bila tesno povezana z Gebtujem. V obdobju Enajste dinastije  so Gebtu zasen\xc4\x8dile Tebe.\n_START_SECTION_\nRimsko in bizantinsko obdobje\n_START_PARAGRAPH_\nV gr\xc5\xa1kem obdobju Egipta se je Gebtu preimenoval v Koptos. _NEWLINE_V rimskem obdobju je ponovno pridobil ugled pod Antonini (2. stoletje n. \xc5\xa1t.), ko je postal bazni tabor III. legije Cirenajka ali vsaj ene od njenih enot. Mesto se je uprlo Rimljanom, vendar ga je Dioklecijan po dolgem obleganju leta 292 osvojil in skoraj uni\xc4\x8dil. Mesto se je kmalu opomoglo. V 6. stoletju se je po bizantinskem cesarju Justinijanu I. preimenovalo v  Justinijanopolis. Po njem se je poimenovalo tudi ve\xc4\x8d drugih bizantinskih mest.\n_START_SECTION_\nIslamsko obdobje\n_START_PARAGRAPH_\nPod kalifi in sultani v islamskem obdobju je bil Qift glavno mesto Gornjega Egipta in \xc5\xa1iitskega vakufa a\xc5\xa1rafov Alidov.  V 12./13. stoletju je geograf  Jaqut al-Hamavi pisal o njegovem trgovanju z Indijo in sadovnjakih, ki ga obdajajo. V ajubidskem obdobju je ve\xc4\x8d generacij visokih dr\xc5\xbeavnih uradnikov \xe2\x80\x93 kadijev imelo priimek Al Qifti, ki je kazal na njihovo poreklo. V mestu je bil leta 1172 rojen in se \xc5\xa1olal  slavni biograf al-Qifti. Leta 1176  so se Saladinovemu bratu Al-Adilu uprli kristjani. Po zatrtju upora so oblasti obesile skoraj 3.000 koptskih upornikov.  V poznem 13. stoletju so okoli mesta \xc5\xa1e vedno delovali \xc5\xa1tevilni samostani, po tur\xc5\xa1ki zasedbi Egipta pa so ve\xc4\x8dji del mesta izravnali z zemljo in mesto se ni nikoli ve\xc4\x8d opomoglo. V zgodnjem 20. stoletju je imelo samo 8.934 prebivalcev.\n_START_SECTION_\nArheologija\n_START_PARAGRAPH_\nW. M. Flinders Petrie in kasneje Raymond Weill in  Adolphe Joseph Reinach so v letih 1893-1894 oziroma 1910-1911 odkrili tri skupine templjev, obdanih z obzidjem. Qift so v letih 1987 in 1922 raziskovali ameri\xc5\xa1ki in v letih 2000-2003 avstralski arheologi.\n_START_SECTION_\nSeverni tempelj\n_START_PARAGRAPH_\nPrvi  severni tempelj, posve\xc4\x8den Minu in Izidi je iz Srednjega kraljestva. V Novem kraljestvu ga je temeljito obnovil Tutmoz III. (vladal 1458\xe2\x80\x931425 pr. n. \xc5\xa1t.), v ptolemajskem obdobju pa je dr\xc5\xbeavni uradnik Sennuu-\xc5\xa1epsi v imenu Ptolemaja II. Filadelfa (vladal 281-246 pr. n. \xc5\xa1t.) zgradil novega.  Kasneje so ga dograjevali Ptolemaj IV. Filopator (vladal 221\xe2\x80\x93205 pr. n. \xc5\xa1t.) in rimska cesarja Kaligula (vladal 37-41 n. \xc5\xa1t.) in Neron (vladal 54-68). Na drugem pilonu je \xc5\xa1e vedno Neronovo posvetilo, na severni strani zgradbe pa Kaligulova kartu\xc5\xa1a.\n_START_SECTION_\nSrednji tempelj\n_START_PARAGRAPH_\nSrednji tempelj je iz obdobja Tutmoza III. iz Osemnajste dinastije. Ponovno zgradil ga je Ptolemaj II. Filadelf, obnovil pa rimski cesar Klavdij. Manj\xc5\xa1a popravila sta opravili tudi Kaligula in Trajan. V temeljih so elementi iz Starega kraljestva in prvega vmesnega obdobja. Vse najdbe so v Kairskem muzeju.\n_START_SECTION_\nJu\xc5\xbeni tempelj\n_START_PARAGRAPH_\nJu\xc5\xbeni tepelj je posve\xc4\x8den bogu Gebu. Na tempeljskem kompleksu so vrata Nektaneba II., zadnjega domorodnega faraona iz Tridesete dinastije.  Med druge najdbe spadajo stele, znane kot Kopto\xc5\xa1ki dekreti. Stele so iz obdobja \xc5\xa0este in Sedme dinastije. V tempeljskem kompleksu so odkrili tudi kapelo Kleopatre VII. in njenega sina Ptolemaja XV. Cezariona.'