b'\n_START_ARTICLE_\nNorthrop B-2\n_START_SECTION_\nZasnova letala\n_START_PARAGRAPH_\nOsnovna konstrukcija letala je lete\xc4\x8de krilo, ki nima izrazitega trupa, kot ga imajo klasi\xc4\x8dna letala. Ta zasnova ima manj\xc5\xa1i zra\xc4\x8dni upor, manj\xc5\xa1o radarsko opaznost in visoko u\xc4\x8dinkovitost, vendar ta koncept zaradi velike nestabilnosti ni bil uporaben do pojava ra\xc4\x8dunalni\xc5\xa1ko podprtih krmilnih sistemov (fly-by-wire)._NEWLINE_Zaradi prednosti lete\xc4\x8dega krila ima B-2 v primerjavi z ostalimi bombniki izredno velik dolet in velik bojni tovor. Zaradi radarske neopaznosti lahko leti tudi visoko, kar ugodno vpliva na dolet, ki ga z dotakanjem goriva v zraku lahko \xc5\xa1e podalj\xc5\xa1a._NEWLINE_Manj\xc5\xa1a radarska opaznost je glavna prednost tega letala in uporablja spoznanja, pridobljena pri razvoju letala F-117. Za razliko od letala F-117, ki ima na trupu oglato neravno povr\xc5\xa1ino, je bilo B-2 zaradi napredka mo\xc4\x8di ra\xc4\x8dunalnikov mo\xc5\xbeno oblikovati z gladko povr\xc5\xa1ino. K radarski neopaznosti pripomoreta tudi uporaba kompozitnih materialov in poseben premaz, ki vpija radarske valove. Ta premaz je v angle\xc5\xa1\xc4\x8dini imenovan Alternative High-Frequency Material, njegova sestava pa je skrivnost. Ker je ta material izredno ob\xc4\x8dutljiv na vplive okolice, mora biti B-2 name\xc5\xa1\xc4\x8den v posebnem klimatiziranem hangarju. Po nekaterih trditvah ima B-2 tiso\xc4\x8dkrat manj\xc5\xa1i radarski presek kot bombnik B-52 in je tako na radarskem zaslonu videti kot majhna ptica._NEWLINE_Motorji so name\xc5\xa1\xc4\x8deni globoko v notranjosti letala, vstopne odprtine pa so name\xc5\xa1\xc4\x8dene na zgornji strani letala. Tudi izpuhi so name\xc5\xa1\xc4\x8deni na zgornji strani in s spodnje strani niso vidni. To skrije turbinske lopatice pred radarjem, zmanj\xc5\xa1a infrarde\xc4\x8do sliko letala (predvsem pod letalom) in hrup, ki ga oddajajo motorji. Precej o\xc4\x8dividcev opisuje, da je vzlet letala B-2 zelo tih._NEWLINE_Namerilni sistem vsebuje radar AN/APQ-181, ki poleg namerjanja oro\xc5\xbeij skrbi tudi za sledenje in izogibanje terenu (za nizko letenje) ter za dolo\xc4\x8danje popravkov GPS koordiant, ki so potrebne za namerjanje satelitsko vodenih oro\xc5\xbeij. Celotno letalo je zasnovano za dolge polete in je zato mo\xc4\x8dno avtomatizirano, kar mu med dalj\xc5\xa1im letom omogo\xc4\x8da samodejno letenje, pilota pa le opazujeta sisteme in instrumente._NEWLINE_Leta 1992 se je v reviji Aviation Week and Space Technology pojavil \xc4\x8dlanek, ki je opisoval, da je na sprednji rob letala priklju\xc4\x8dena visoka napetost, pa tudi izpu\xc5\xa1ni plini naj bi vsebovali veliko negativnih ionov, kar naj bi potrjevali neimenovani viri. Slednje naj bi zmanj\xc5\xa1alo zra\xc4\x8dni upor, pripomoglo k bolj\xc5\xa1i radarski neopaznosti, ali celo slu\xc5\xbeilo kot eksoti\xc4\x8dna vrsta pomo\xc5\xbenega pogona. To trditev je dodatno podpihovalo \xc5\xa1e dejstvo o nizkem razmerju potiska in te\xc5\xbee, ki znese le 0,21 in je po mnenju nekaterih zelo majhna vrednost za voja\xc5\xa1ko letalo. Ker je pri letalih z zmanj\xc5\xa1ano radarsko opaznostjo precej podatkov \xc5\xa1e vedno strogo zaupnih in se razvoj opravlja v najve\xc4\x8dji tajnosti, je te navedbe nemogo\xc4\x8de potrditi ali zanikati.'