b"\n_START_ARTICLE_\nMaurice Blanchot\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nMaurice Blanchot se je rodil 22. septembra 1907 v Le Mesnil-Saint-Denisu, ki se nahaja v regiji \xc3\x8ele-de-France. Deloval je kot literarni kritik, filozof in pisatelj. Njegovo delo je mo\xc4\x8dno vplivalo na \xc5\xa1tevilne filozofe, na primer na Jacquesa Derridaja._NEWLINE_Blanchot je \xc5\xa1tudiral filozofijo na Univerzi v Strasbourgu, kjer je spoznal judovskega prijatelja Emmanuela Levinasa, ki je imel nanj velik vpliv. Bil je urednik in pisec \xc5\xa1tevilnih \xc4\x8dasopisov oz. \xc4\x8dlankov v Franciji, v katerih je kriti\xc4\x8dno izra\xc5\xbeal svoje mnenje do politike in opozarjal na gro\xc5\xbenje totalitarnih re\xc5\xbeimov. V \xc4\x8dasu nacisti\xc4\x8dne okupacije so ga skoraj ubili, a se je zadnji hip re\xc5\xa1il. Ta dogodek podrobneje opi\xc5\xa1e v svojem delu L'instant de ma mort._NEWLINE_Po drugi svetovni vojni se je preselil v vasico Eze na jugu Francije, kjer je deloval kot romanopisec in literarni kritik. Kot Sartre in drugi intelektualci tega obdobja se je Blanchot izogibal akademski karieri in se prepustil svojemu lastnemu razmi\xc5\xa1ljanju in razvijanju idej. Redno je objavljal v \xc4\x8dasopisu La Nouvelle Revue Fran\xc3\xa7aise. In prav ti prispevki so mu prinesli ugled in postal je eden najbolj spo\xc5\xa1tovanih literarnih kritikov. Takrat se je za nekaj \xc4\x8dasa izoliral od svojih prijateljev, klub temu pa je z njimi gojil bogato korespondenco. Njegova izolacija se precej ka\xc5\xbee v njegovih delih iz tistega obdobja, kar je verjetno posledica trpljenja zaradi slabotnega zdravja._NEWLINE_Po vojni se je iz izrazitega podpornika desni\xc4\x8darjev spreobrnil v levi\xc4\x8darskega pripadnika politike. \xc5\xa0e petdeset let kasneje je ostal dosleden prvak sodobne literature in tradicije pisanja francoskih pisem. V kasnej\xc5\xa1ih letih svojega \xc5\xbeivljenja je ve\xc4\x8dkrat pisal proti fa\xc5\xa1izmu in proti povojnemu molku Heideggra nad holokavstom._NEWLINE_Umrl je 20. februarja 2003 v starosti 95 let v Le Mesnil-Saint-Denisu v Franciji.\n_START_SECTION_\nDelo\n_START_PARAGRAPH_\nBlanchot je veljal za zelo sodobnega avtorja, ki je v svojih delih zdru\xc5\xbeeval literaturo s filozofijo. V nasprotju s splo\xc5\xa1nim prepri\xc4\x8danjem, da morata literatura in umetnost biti namenjeni nekemu razlogu, je Blanchot verjel, da je avtor v samem pisanju na\xc5\xa1el svoj namen. V svojem dolgoletnem delovanju je napisal 11 knjig in mnogo esejev, nekateri od njih pa so iz\xc5\xa1li tudi v knji\xc5\xbeni obliki. Predvsem se je zanimal za sistemati\xc4\x8dno raziskovanje odnosa do jezika in njegovega pomena, njegovo pisanje pa je mo\xc4\x8dno zaznamovalo francosko literarnoteoretsko in filozofsko kriti\xc4\x8dno mi\xc5\xa1ljenje._NEWLINE_Njegov prvi roman, Thomas l'Obscur (1941), je abstraktno delo, ki v veliko pogledih napoveduje sodobni roman (le nouveau roman). Glavni lik nima osebne zgodovine, ni bil aktiven v dru\xc5\xbebi in nima jasne geografske lokacije. V romanu ni nobene zgodbe, le skupek pisanja._NEWLINE_Pri politi\xc4\x8dnem Manifestu 121, ki se imenuje po \xc5\xa1tevilu njenih podpisnikov, je sodeloval kot eden izmed glavnih avtorjev. Z njim so pozivali francoske vojake v Al\xc5\xbeiriji, da naj raje dezertirajo, kot pa da bi bili udele\xc5\xbeeni pri vojnih zlo\xc4\x8dinih._NEWLINE_Za njegovo temeljno teoretsko delo velja Literarni prostor (L'Espace litt\xc3\xa9raire, 1955). V tem delu se Blanchot sprehodi skozi vse postaje, ki po njegovem mnenju pogojujejo izvor in omogo\xc4\x8dajo obstoj literarnega dela oz. umetnine kot predmeta na sebi. Odnos in komunikacija (ki to ni) med tremi samotami (umetni\xc5\xa1ko delo, avtor in bralec) ter njihovo mesto v literarnem prostoru, je, poleg na\xc4\x8dina obstoja umetnine in klju\xc4\x8dnega vpra\xc5\xa1anja, kako je literatura sploh mogo\xc4\x8da, ena osrednjih tem knjige.\n_START_SECTION_\nLeposlovje\n_START_PARAGRAPH_\n\xe2\x80\xa2 Thomas l'Obscur, 1941_NEWLINE_\xe2\x80\xa2 Aminadab, 1942_NEWLINE_\xe2\x80\xa2 L'Arr\xc3\xaat de mort, 1948_NEWLINE_\xe2\x80\xa2 Le Tr\xc3\xa8s-Haut, 1949_NEWLINE_\xe2\x80\xa2 Le Pas au-del\xc3\xa0, 1973_NEWLINE_\xe2\x80\xa2 La Folie du jour, 1973_NEWLINE_\xe2\x80\xa2 L'Instant de ma mort, 1994\n_START_SECTION_\nFilozofska dela\n_START_PARAGRAPH_\n\xe2\x80\xa2 Faux Pas, 1943_NEWLINE_\xe2\x80\xa2 Lautr\xc3\xa9amont and Sade, 1949_NEWLINE_\xe2\x80\xa2 La Part du feu, 1949_NEWLINE_\xe2\x80\xa2 L'Espace litt\xc3\xa9raire, 1955_NEWLINE_\xe2\x80\xa2 Le Livre \xc3\xa0 venir, 1959_NEWLINE_\xe2\x80\xa2 L'Entretien infini, 1969_NEWLINE_\xe2\x80\xa2 L'Amiti\xc3\xa9, 1971_NEWLINE_\xe2\x80\xa2 L'Ecriture du d\xc3\xa9sastre, 1980_NEWLINE_\xe2\x80\xa2 La Communaut\xc3\xa9 inavouable, 1983_NEWLINE_\xe2\x80\xa2 Une voix venue d'ailleurs, 2002\n_START_SECTION_\nDela prevedena v sloven\xc5\xa1\xc4\x8dino\n_START_PARAGRAPH_\n\xe2\x80\xa2 Literarni prostor, Literarno-umetni\xc5\xa1ko dru\xc5\xa1tvo Literatura, 2012_NEWLINE_\xe2\x80\xa2 Blanchotovi obrazi, \xc5\xa0tudentska zalo\xc5\xbeba, 2000\n_START_SECTION_\nViri in literatura\n_START_PARAGRAPH_\nMaurice Blanchot. [internet]. [citirano 30. 11. 2016]. Dostopno na naslovu: http://www.goodreads.com/author/show/62478.Maurice_Blanchot._NEWLINE_Blanchotovi obrazi. [internet]. [citirano 30. 11. 2016]. Dostopno na naslovu: https://www.knjigarna-beletrina.com/knjigarna/koda/blanchotovi-obrazi/2380._NEWLINE_Literarni prostor. [internet]. [citirano 30. 11. 2016]. Dostopno na naslovu: http://www.ludliteratura.si/knjiga/literarni-prostor/#o-knjigi._NEWLINE_Blanchotov prostor. 2012. [internet]. [citirano 30. 11. 2016]. Dostopno na naslovu: http://www.pogledi.si/knjiga/blanchotov-prostor._NEWLINE_Maurice Blanchot. 2003. [internet]. [citirano 30. 11. 2016]. Dostopno na naslovu: https://www.theguardian.com/news/2003/mar/01/guardianobituaries.booksobituaries._NEWLINE_Kastrun. 2003. [internet]. [citirano 30. 11. 2016]. Dostopno na naslovu: http://dk.fdv.uni-lj.si/tip/tip20031kastrun.pdf."