b'\n_START_ARTICLE_\nLuka Pintar (literat)\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nOsnovno \xc5\xa1olo je obiskoval v \xc5\xa0kofji Loki, gimnazijo pa v Ljubljani. V Gradcu je v letih od 1877 do 1881 \xc5\xa1tudiral klasi\xc4\x8dno filologijo in slavistiko ter bil leta 1883 usposobljen za profesorja latin\xc5\xa1\xc4\x8dine in gr\xc5\xa1\xc4\x8dine v nem\xc5\xa1kem in slovenskem u\xc4\x8dnem jeziku. Nato je pou\xc4\x8deval v gimnaziji v Ljubljani in Novem mestu. Leta 1898 je bil imenovan za skriptorja De\xc5\xbeelne \xc5\xa1tudijske knji\xc5\xbenice v Ljubljani (po letu 1919 preimenovana v Dr\xc5\xbeavno \xc5\xa1tudijsko knji\xc5\xbenico, danes NUK), od leta 1909 pa tudi njen kustos in direktor._NEWLINE_Kot sedmo\xc5\xa1olec je svoje literarne poskuse v verzih in prozi objavljal v Ljubljanskem zvonu pod vzdevkom S. P. H. (Svitoslav Pintar Hotaveljski). Za Slovensko Talijo je prevedel K\xc3\xb6rnerjevo dramo Tonica (1880), (COBISS), Frerkingovo burko Prijetno iznenadenje (1886), (COBISS), veseloigri Julija Rosena Ni\xc4\x8d otrok (1886) in G\xc3\xb6rlitzovo Popolno \xc5\xbeeno (1888). S tem je zaklju\xc4\x8dil svoja leposlovna prizadevanja ter se posvetil slovenskemu jezikoslovju in literarni zgodovini._NEWLINE_Na podro\xc4\x8dju literarne zgodovine se je uveljavil predvsem kot pre\xc5\xa1ernoslovec, skrbel je predvsem za korektno izdajo in komentar poezij. Raziskoval je Pre\xc5\xa1ernovo literarno zapu\xc5\xa1\xc4\x8dino in v Ljubljanskem zvonu predvsem od leta 1889 objavljal vsebinske in filolo\xc5\xa1ke analize ter komentarje k njegovim pesmim. V sloven\xc5\xa1\xc4\x8dino je prevedel tudi nekaj Pre\xc5\xa1ernovih nem\xc5\xa1kih pesnitev. Leta 1900 je pripravil kriti\xc4\x8dno izdajo Pre\xc5\xa1ernovih Poezij. Kot dar zalo\xc5\xbenika Ottomarja Bamberga je leta 1905 za \xc5\xa0tudijsko knji\xc5\xbenico pridobil Pre\xc5\xa1ernovo rokopisno zapu\xc5\xa1\xc4\x8dino. V letih od 1899 do 1907 je urejal Zbornik Slovenska matica. Od 1905 do 1912 je svoje pre\xc5\xa1ernoslovne prispevke objavljal v Ljubljanskem zvonu pod skupnim naslovom Satura._NEWLINE_Bil je tudi pisec besedil za pesmi skladatelja Benjamina Ipavca: Ob studenci [Glasbeni rokopis]: za en glas in glasovir, 1904 (COBISS)._NEWLINE_Bil je eden izmed zbirateljev ljudskega besednega zaklada, ki ga je deloma izro\xc4\x8dil Maksu Pleter\xc5\xa1niku za slovar, deloma pa ga je objavil s potrebnimi razlagami v dveh zbirkah z naslovom Slovarski in besedoslovni paberki. Pisal je jezikoslovne prispevke, na primer o rabi dovr\xc5\xa1nih in nedovr\xc5\xa1nih glagolov, najve\xc4\x8dji dele\xc5\xbe pa je med svojimi jezikoslovnimi \xc4\x8dlanki posvetil razlagi krajevnih imen, med katerimi je mnogo \xc5\xa1tudij in kritik namenil razpravam, ki zadevajo krajevna imena slovenskega dela Koro\xc5\xa1ke._NEWLINE_Sodeloval je pri vselitvi po potresu leta 1895 razseljene knji\xc5\xbenice v zanjo zgrajene prostore nove Gimnazije Poljane v Ljubljani ter kot ravnatelj skrbel za ponovno ureditev in dostopnost njenega gradiva.'