b'\n_START_ARTICLE_\nTajno dru\xc5\xa1tvo PGC\n_START_PARAGRAPH_\nTajno dru\xc5\xa1tvo PGC je mladinska povest Antona Ingoli\xc4\x8da, ki je iz\xc5\xa1la leta 1958.\n_START_SECTION_\nVsebina dela\n_START_PARAGRAPH_\nDelo je sestavljeno iz treh delov: uvod, jedro in zaklju\xc4\x8dek. Delo je namre\xc4\x8d obse\xc5\xbeen spis u\xc4\x8denca Mihca, ki ga je napisal za kazen, ker je ustanovil Tajno dru\xc5\xa1tvo PGC.\n_START_SECTION_\nUvod\n_START_PARAGRAPH_\nV uvodu izvemo, da je profesor Vejica (tako so ga poimenovali u\xc4\x8denci, ker je bil glede vejic v spisih zelo natan\xc4\x8den in neusmiljen) ob kak\xc5\xa1nem prekr\xc5\xa1ku u\xc4\x8dencev za kazen vedno dajal napisati spis, v katerem so pojasnili, zakaj in kako je do prekr\xc5\xa1ka pri\xc5\xa1lo. Tako je moral tudi Mihec, kot predsednik takrat \xc5\xbee razpadlega dru\xc5\xa1tva PGC, napisati temeljit in podroben spis o njem.\n_START_SECTION_\nJedro\n_START_PARAGRAPH_\nV jedru tako izvemo vse o nastanku dru\xc5\xa1tva, njegovem delovanju in koncu. Tajno dru\xc5\xa1tvo PGC je ustanovil Mihec, saj si je \xc5\xbeelel ustvariti svojo veliko zbirko cvekov oz. risalnih \xc5\xbeeblji\xc4\x8dkov. Pri zbiranju so mu kmalu na pomo\xc4\x8d prisko\xc4\x8dili tudi Metod, Jo\xc5\xbee in Igor. Skupaj so ustvarili pravila dru\xc5\xa1tva in se z vso vnemo lotili puljenja \xc5\xbee rabljenih, nepo\xc5\xa1kodovanih in nenavadnih risalnih \xc5\xbeeblji\xc4\x8dkov iz oglasnih desk na \xc5\xa1oli, v stanovanjskih blokih, na ulici, po\xc5\xa1ti ipd. \xc4\x8cez \xc4\x8das fantje iz tajnega dru\xc5\xa1tva postanejo glavna tema pogovorov u\xc4\x8diteljev na \xc5\xa1oli in stanovalcev blokov, o njih s\xc4\x8dasoma govori \xc5\xbee vse mesto, \xc5\xa1e posebno od takrat, ko na vsakem listu, kateremu so odvzeli risalni \xc5\xbeeblji\xc4\x8dek, pustijo pe\xc4\x8dat dru\xc5\xa1tva (z velikimi rde\xc4\x8dimi \xc4\x8drkami napisano PGC). Vedno ve\xc4\x8d ljudi si \xc5\xbeeli nepridiprave ujeti in jih kaznovati. Vedno ve\xc4\x8d te\xc5\xbeav je imela tudi Mih\xc4\x8deva babica, ki je bila hi\xc5\xa1nica rumene hi\xc5\xa1e, v kateri sta z Mihcem stanovala, saj ji je tajnica hi\xc5\xa1nega sveta ves \xc4\x8das o\xc4\x8ditala, da bi morala bolj paziti na risalne \xc5\xbeeblji\xc4\x8dke. Zgodba in delo Tajnega dru\xc5\xa1tva PGC se preobrne, ko Silvici, majhni deklici iz rumene hi\xc5\xa1e, ljubimec odpelje mamo. Takrat tajno dru\xc5\xa1tvo sklene, da bo pomagalo mali deklici, zato so na liste napisali novico o izgubljeni mamici in jih razobesili po vsem mestu ter jih pritrdili z zbranimi risalnimi \xc5\xbeeblji\xc4\x8dki. Na letake so poleg obvestila dodali tudi pe\xc4\x8dat dru\xc5\xa1tva, ki jih je nazadnje izdal. Po vrnitvi Silvi\xc4\x8dine mame so sklenili, da dru\xc5\xa1tvo razpustijo, Mihec pa se je v\xc4\x8dlanil v dru\xc5\xa1tvo tabornikov.\n_START_SECTION_\nZaklju\xc4\x8dek\n_START_PARAGRAPH_\nV zaklju\xc4\x8dku Mihec svoj spis prebere svojim so\xc5\xa1olcem in Vejici. Ta mu po kon\xc4\x8danem branju prizna, da je tajno dru\xc5\xa1tvo razkril \xc5\xbee pred nekaj tedni, pa je o tem kljub vsemu mol\xc4\x8dal.\n_START_SECTION_\nGlavni knji\xc5\xbeevni junak\n_START_PARAGRAPH_\nMihec Potokar je glavni literarni lik. Mihec je dijak ljubljanske gimnazije, pisec spisa, ustanovitelj Tajnega dru\xc5\xa1tva PGC in njegov predsednik. Mihec skupaj z babico stanuje v Rumeni hi\xc5\xa1i, saj so mu njegove star\xc5\xa1e ubili Nemci, ko so bili le-ti v partizanih. \xc5\xa0ola mu ni \xc5\xa1la najbolje od rok, saj se je namesto u\xc4\x8denja raje ukvarjal z drugimi popoldanskimi dejavnostmi. Kljub temu da je s svojim dru\xc5\xa1tvom delal \xc5\xa1kodo ljudem, ki so na oglasne deske pritrjevali svoje letake, pa je bil v srcu dober in pravi\xc4\x8den dijak. To je najbolj dokazal, ko je \xc5\xa1tiriletni Silvici nesebi\xc4\x8dno pomagal najti mamo._NEWLINE_Za predsednika tako prepoznavnega tajnega dru\xc5\xa1tva je bil nekoliko premalo odlo\xc4\x8den, saj je med zbiranjem risalnih \xc5\xbeeblji\xc4\x8dkov ve\xc4\x8dkrat pomislil, da njegovo delo ni najbolj primerno in ga nekajkrat skoraj povsem opustil. Ve\xc4\x8dkrat mu je bilo hudo tudi za babico, saj je ta prav zaradi njegovega dru\xc5\xa1tva pogosto sli\xc5\xa1ala prito\xc5\xbebe glede opravljanja njenih nalog, ki so ji bile pripisane, kot hi\xc5\xa1nici bloka, v katerem sta z Mihcem stanovala. Mihec na koncu vsa svoja dejanja prizna, s tem doka\xc5\xbee, da mu ni do la\xc5\xbei in do nadaljnjega delovanja tajnega dru\xc5\xa1tva ter da je kljub vsemu povsem normalen in neproblemati\xc4\x8den dijak, ki si je z zbiranjem \xc5\xbeeblji\xc4\x8dkov \xc5\xbeelel le lastne zbirke.'