b'\n_START_ARTICLE_\nThor Heyerdahl\n_START_SECTION_\nMladost\n_START_PARAGRAPH_\nThor je \xc5\xbee v zgodnji mladosti pokazal zanimanje za zoologijo in geografijo. Zato se je po opravljeni srednji \xc5\xa1oli vpisal na Univerzo v Oslu, kjer je \xc5\xa1tudiral ta dva predmeta. Hkrati je razvil veliko zanimanje za antropologijo polinezijskih ljudstev. Pri raziskavah na tem podro\xc4\x8dju se je povezal z znanim vinskim trgovcem iz Osla, Bjarneja Kroepelina, ki je imel v tistem \xc4\x8dasu najve\xc4\x8djo zasebno zbirko knjig in zapisov o Polineziji._NEWLINE_Kasneje je s pomo\xc4\x8djo svojih profesorjev Kristine Bonnevie in Hjalmarja Brochna uspel organizirati prvo odpravo na izolirano oto\xc5\xa1ko skupino Marquesas v Polineziji, kjer naj bi prou\xc4\x8deval tamkaj\xc5\xa1njo favno in odkril od kod izvira.\n_START_SECTION_\nFatu Hiva\n_START_PARAGRAPH_\nTako se je Heyerdahl s svojo prvo \xc5\xbeeno, ki jo je spoznal med \xc5\xa1tudijem in s katero se je poro\xc4\x8dil tik pred odhodom na skupno pot v Polinezijo odpravil na Otoke Marquesas v letu 1936. Med enoletnim bivanjem na otokih je odprava raziskovala oto\xc4\x8dje in preu\xc4\x8devala \xc5\xbeivalske vrste na otokih. Ve\xc4\x8dino \xc4\x8dasa so pre\xc5\xbeiveli na glavnem otoku skupine, otoku Fatu Hiva. O potovanju je Heyerdahl \xc5\xbee leta 1938 napisal knjigo Paa Jakt efter Paradiset, ki pa zaradi izbruha druge svetovne vojne ni bila nikoli prevedena v druge jezike in je utonila v pozabo. Prav zato se je Heyerdahl odlo\xc4\x8dil za drugo knjigo o svoji prvi raziskovalni odpravi. Knjigo je izdal leta 1974 pod naslovom Fatu Hiva.\n_START_SECTION_\nKon Tiki\n_START_PARAGRAPH_\nNaslednje raziskovalno potovanje je Thor Heyerdahl izvedel z namenom dokazati domnevo, da so ju\xc5\xbenoameri\xc5\xa1ki staroselci predniki polinezijskih ljudstev. Idejo o tem je \xc4\x8drpal iz starih zapisov in risb konkvistadorjev, ki so opisovale nekak\xc5\xa1ne splave iz balse in drugih naravnih materialov, s katerimi naj bi Inki prepluli Tihi ocean in poselili na polinezijsko oto\xc4\x8dje. Njegovo teorijo so podpirala tudi arheolo\xc5\xa1ka izkopavanja v Polineziji. Na celotnem polinezijskem arhipelagu so arheologi namre\xc4\x8d izkopali veliko artefaktov, ki so dokazovali izjemno podobnost z arheolo\xc5\xa1kimi ostanki inkovske civilizacije._NEWLINE_Heyerdahl se je tako s \xc5\xa1tirimi znanstveniki leta 1946 podal v Peru, kjer je ekipa s pomo\xc4\x8djo potomcev staroselcev izdelala tradicionalni splav iz balse, s katerim se je nameravala podati proti Polineziji. Splav je bil kon\xc4\x8dan leta 1947, poimenovali pa so ga Kon-Tiki. Ekipa se je z njim podala na pot in po 101 dnevu pristala na 7000 kilometrov oddaljenem otoku Raroia v oto\xc5\xa1ki verigi Tuamotu. _NEWLINE_O odpravi je Heyerdahl napisal potopisno knjigo z naslovom Kon-Tiki, ki je kmalu postala uspe\xc5\xa1nica in je do danes prevedena v ve\xc4\x8d kot 50 svetovnih jezikov. Kasneje so o odpravi posneli tudi dokumentarni film z enakim naslovom, ki je leta 1951 prejel Oskarja.\n_START_SECTION_\nOdprava na Galapa\xc5\xa1ke otoke\n_START_PARAGRAPH_\nHeyerdahl je po uspehu prej\xc5\xa1nje odprave \xc5\xbee leta 1952 organiziral novo odpravo. Tokrat je zbral skupino norve\xc5\xa1kih arheologov, s katero se je odpravil na Galapa\xc5\xa1ke otoke. Skupina je na otokih raziskovala prostore staroselskih predkolumbovskih naselbin. Med izkopavanji so na\xc5\xa1li inkovsko pi\xc5\xa1\xc4\x8dal in ve\xc4\x8d kosov keramike, ki izvirajo iz \xc4\x8dasov pred inkovsko civilizacijo. Z odpravo je Heyerdahl nadalje dokazoval mo\xc5\xbenost, da so ju\xc5\xbenoameri\xc5\xa1ki staroselci imeli vse mo\xc5\xbenosti za pre\xc4\x8dkanje \xc5\xa1ir\xc5\xa1ih morskih prostranstev in, da je mo\xc5\xbeno, da je kolonizacija potekala tudi v smeri vzhod-zahod in ne le obratno kot je veljalo do tedaj.\n_START_SECTION_\nOdprava na Velikono\xc4\x8dne otoke\n_START_PARAGRAPH_\nV letih 1955-1956 je Heyerdahl organiziral novo odpravo v iskanju korenin polinezijskih ljudstev. Odprava, ki je \xc5\xa1tela 23 ljudi, v njej pa so bili Heyerdahlova druga \xc5\xbeena Yvone, njegov sin Thor, skupina arheologov in antropologov ter pomo\xc5\xbeno osebje in mornarji, je na pot odrinila septembra 1955. Ekipa je na otokih pre\xc5\xbeivela ve\xc4\x8d mesecev ter pri tem izvajala izkopavanja. Poleg tega so kot prvi tujci razre\xc5\xa1ili nekatere skrivnosti, ki so begale znanost. Tako so dokazali, da so prebivalci otoka sposobni s primitivnim orodjem postavljati in klesati velikanske kipe, ki so za otok zna\xc4\x8dilni. Preko arheolo\xc5\xa1kih najdb, med katerimi izstopajo kipi bo\xc5\xbeanstev so posredno dokazali povezavo med ju\xc5\xbenoameri\xc5\xa1kimi staroselci in prvotnimi prebivalci otoka. Uspeli so tudi dokazati, da so prebivalci otoka sposobni izdelati \xc4\x8dolne in ladje iz enakega sladkovodnega lo\xc4\x8dja, kot ju\xc5\xbenoameri\xc5\xa1ki staroselci in potegniti \xc5\xa1e mnogo drugih paralel. _NEWLINE_Na Orongu and Poiku so naleteli na zanimiva arheolo\xc5\xa1ka najdi\xc5\xa1\xc4\x8da, vse svoje izsledke pa so objavili v dveh obse\xc5\xbenih knjigah poro\xc4\x8dil. Sam Heyerdahl je kasneje napisal \xc5\xa1e eno knjigo poro\xc4\x8dil o umetnosti oto\xc5\xa1kega prebivalstva, napisal pa je tudi novo potopisno knjigo. Knjiga z naslovom Aku-Aku, skrivnost Velikono\xc4\x8dnega otoka je postala svetovna uspe\xc5\xa1nica in je bila leta 1959 prevedena tudi v sloven\xc5\xa1\xc4\x8dino.\n_START_SECTION_\nOdprava Ra\n_START_PARAGRAPH_\nOdprava Ra je bil naziv dveh odprav, s katerima je Heyerdal posku\xc5\xa1al dokazati, da so bila \xc5\xbee predanti\xc4\x8dna ljudstva sposobna izdelati dovolj velika in trpe\xc5\xbena plovila, da bi jih ob ugodnih vremenskih razmerah lahko ponesla iz Afrike v Ju\xc5\xbeno Ameriko ali vsaj Karibov. Pred odpravo tudi sam Heyerdahl ni povsem verjel v njen uspeh, vendar je vseeno poizkusil. Po slikah iz egip\xc4\x8danskih grobnic je za\xc4\x8del raziskavo  gradnje velikih ladij iz papirusa in lo\xc4\x8dja. Pri\xc5\xa1el je do spoznanj, da so egip\xc4\x8danske slike ladij na mo\xc4\x8d podobne ladjam, ki jih \xc5\xa1e danes izdelujejo v \xc4\x8cadu, in s katerimi plujejo po \xc4\x8cadskem jezeru. Tako je leta 1969 pri ladjedelcih iz \xc4\x8cada naro\xc4\x8dil izdelavo velike ladje iz trsti\xc4\x8dja pridobljenega z jezera Tana v Etiopiji, ki jo je poimenoval Ra. Odpravo je sestavljalo ve\xc4\x8d znanstvenikov in preprostih ljudi razli\xc4\x8dnih kultur, ki so posku\xc5\xa1ali dokazati, da je sloga med rasami mo\xc5\xbena in so s tem odpravi dali tudi politi\xc4\x8dni pe\xc4\x8dat._NEWLINE_Ta ladja, s katero so leta 1969 odpluli z obale Maroka, je po nekaj tednih plovbe za\xc4\x8dela razpadati, zaradi \xc4\x8desar je bil Heyerdahl prisiljen odpravo prekiniti._NEWLINE_\xc5\xbde naslednje leto se je lotil nove gradnje. Tokrat je za gradnjo ladje anga\xc5\xbeiral graditelje ladij iz Ju\xc5\xbene Amerike. Ra II so gradili ladjedelci z obal jezera Titicaca v Boliviji, ki \xc5\xa1e danes izdelujejo ladje iz lo\xc4\x8dja, ki so na las podobne tistim s slik iz \xc4\x8dasa faraonov. Leta 1970 je z novo zgrajeno ladjo ekipa spet odrinila z obale Maroka. Tokrat je odprava uspela, Heyerdahl in prijatelji pa so varno pristali na drugi strani Atlantika, s \xc4\x8dimer so dokazali, da obstaja mo\xc5\xbenost, da so starodavna ljudstva lahko dosega Ameriko s pomo\xc4\x8djo Kanarskega toka. Med odpravo so izvajali tudi preiskave vzorcev vode in sestavili poro\xc4\x8dilo o onesna\xc5\xbeevanju svetovnih morij, ki so ga kasneje predstavili Zdru\xc5\xbeenim Narodom._NEWLINE_O odpravi je Heyerdahl napisal potopisno knjigo Ekspedicija Ra, ki je, kot skoraj vse njegove knjige, postala velika svetovna uspe\xc5\xa1nica.\n_START_SECTION_\nOdprava Tigris\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1977 se je Heyerdahl z deset\xc4\x8dlansko mednarodno ekipo podal na novo odpravo. Tokrat so na ladji iz lo\xc4\x8dja \xc5\xa1tiri mesece potovali po reki Tigris od njenega zgornjega toka v Iraku do njenega izliva v Perzijski zaliv ter nato po zalivu \xc4\x8dez Arabsko morje do Pakistana in naprej preko Indijskega oceana do Afri\xc5\xa1kega roga na vhodu v Rde\xc4\x8de morje. Skupaj so prepluli okoli 6800 kilometrov, na koncu poti pa so 3. aprila 1978, v znak protesta proti vojni na Bli\xc5\xbenjem vzhodu in Afriki, za\xc5\xbegali ladjo, na kateri so odpravo opravili. Tudi o tej odpravi je Heyerdahl napisal uspe\xc5\xa1nico z naslovom Ekspedicija Tigris.\n_START_SECTION_\nOstalo delo in zapu\xc5\xa1\xc4\x8dina\n_START_PARAGRAPH_\nHeyerdahl se je tudi kasneje veliko ukvarjal z iskanjem povezav med razli\xc4\x8dnimi ljudstvi in zgodovinskimi migracijami \xc4\x8dloveka. Tako je novembra leta 1994 obiskal Azerbajd\xc5\xbean, kjer je predstavil hipotezo, da je ta de\xc5\xbeela izvorna de\xc5\xbeela ljudstev Skandinavije, ki naj bi se tja naselila pred pribli\xc5\xbeno 4000 leti. Svojo hipotezo je zagovarjal na podlagi starih petroglifov. Reliefne upodobitve ladij naj bi bile namre\xc4\x8d enake v Skandinaviji in v Azerbajd\xc5\xbeanu, tiste iz Azerbajd\xc5\xbeana pa naj bi bile starej\xc5\xa1e. Tako je Heyerdahl osrednje izvorno obmo\xc4\x8dje kavka\xc5\xa1ke rase postavil na ozemlje te dana\xc5\xa1nje dr\xc5\xbeave, od tam pa naj bi se raz\xc5\xa1irila po vsej Evropi in Bli\xc5\xbenjem vzhodu._NEWLINE_Proti koncu svojega \xc5\xbeivljenja se je Heyerdahl ukvarjal z arheolo\xc5\xa1kimi izkopavanji stopni\xc4\x8dastih piramid na Tenerifih, nato pa je resno zbolel in kasneje umrl za malignim mo\xc5\xbeganskim tumorjem._NEWLINE_Heyerdahl je za svoje delo prejel 11 \xc4\x8dastnih doktoratov univerz v ZDA in Evropi. Po njem se danes imenuje srednja \xc5\xa1ola v Oslu, ladja norve\xc5\xa1ke vojne mornarice, trajekt in ve\xc4\x8d drugih ladij ter asteroid._NEWLINE_Za \xc4\x8dasa \xc5\xbeivljenja je prejel tudi veliko odlikovanj razli\xc4\x8dnih dr\xc5\xbeav in je predaval po celem svetu.'