b'\n_START_ARTICLE_\nMati Jugovi\xc4\x8dev\n_START_PARAGRAPH_\nMati Jugovi\xc4\x8dev je opera v treh spevih Mirka Poli\xc4\x8da. Libreto je nastal po drami\xc2\xa0\xc2\xbbSmrt majke Jugovi\xc4\x8dev\xc2\xab\xc2\xa0Iva Vojnovi\xc4\x87a._NEWLINE_Skladatelj se je z Vojnovi\xc4\x87evo dramo prvi\xc4\x8d sre\xc4\x8dal leta 1911 ob uprizoritvi v Trstu. Za tedanjo postavitev je napisal uvodno in odrsko glasbo, ki pa se je izgubila. Ob koncu leta 1918 je za isto dramo ponovno napisal novo scensko glasbo, ki se je izvajala v Osijeku in pozneje v Beogradu (koncertno tudi v Zagrebu in Ljubljani). Komponiranje je zaradi preobilice gledali\xc5\xa1kih obveznosti zastajalo, tako tudi zamisel, da bi \xc5\xbee spisano glasbo k drami raz\xc5\xa1iril v opero. Leta 1939, ko je bil prestavljen v Beograd, je za\xc4\x8del z intenzivnej\xc5\xa1im delom na operi. Ob izbruhu druge svetovne vojne je bila opera kon\xc4\x8dana. Klavirski izvle\xc4\x8dek so \xc5\xbee za\xc4\x8deli prepisovati v Ljubljani. 6. aprila 1941 so prve nem\xc5\xa1ke bombe zadele beograjsko gledali\xc5\xa1\xc4\x8de in po\xc5\xbearu je zgorela tudi celotna partitura. V Ljubljani se je ohranilo le nekaj bele\xc5\xbek in kakih trideset strani klavirskega izvle\xc4\x8dka. Sprva je bil skladatelj potrt, vendar se je ponovno lotil komponiranja in leta 1945 je delo dokon\xc4\x8dal. Krstna predstava je bila tako 1. junija 1947 v ljubljanski Operi. Z njo so po\xc4\x8dastili 35-letnico umetni\xc5\xa1kega delovanja Mirka Poli\xc4\x8da. Dirigent predstave je bil avtor in slavljenec, re\xc5\xbeiser pa Branko Gavella.\n_START_SECTION_\nPrvi spev (Snahe)\n_START_PARAGRAPH_\nOb son\xc4\x8dnem zahodu Vidovega dne 1389. leta na stolpu kule starega Juga Bogdana._NEWLINE_Jug Bogdan se s svojimi devetimi sinovi in srbsko vojsko bojuje na Kosovem polju, na stolpu doma\xc4\x8de kule pa \xc4\x8dakajo Mati in njenih devet snah na novice o poteku bitke. V vseh srcih se budi zla slutnja, ki jo pooseblja silni in strogi lik Matere. Na obzorju se poka\xc5\xbeejo \xc4\x8drni gavrani. Z boji\xc5\xa1\xc4\x8da prineseta dva glasnika prve vesti. Milo\xc5\xa1 Obili\xc4\x87 je usmrtil sultana Murata in je kot junak padel. Medtem ko Materina zla slutnja \xc5\xa1e vedno ni potola\xc5\xbeena, se snahe \xe2\x80\x94 razen najmlaj\xc5\xa1e, Damjanove ljube \xe2\x80\x94 spore\xc4\x8dejo zaradi razdelitve obetanega plena. Mati se s studom odvrne od pohlepne gnilobe mladega,\xc2\xa0\xc2\xbbkajnovskega rodu\xc2\xab\xc2\xa0in se nasloni na nepokvarjeno Damjanovo Angjelijo. V obeh \xc5\xbeenah nara\xc5\xa1\xc4\x8da strah in te\xc5\xbeka slutnja prete\xc4\x8de zle usode. V prepiru objestnih snah je Mati spoznala globlje vzroke prihajajo\xc4\x8dega propada srbske mo\xc4\x8di.\n_START_SECTION_\nDrugi spev (Prikazen)\n_START_PARAGRAPH_\nNa kuli sredi no\xc4\x8di._NEWLINE_Angjelija je utrujena zaspala pod dogorelo baklo. Sen se ji je strnil z dihom poletne no\xc4\x8di. Temne zidove osvetljujejo kresnice, ki bi rade pri\xc4\x8darale trudni du\xc5\xa1i svetle sanje. Angjelijo pa tudi v snu mu\xc4\x8di zla slutnja o najmlaj\xc5\xa1em Jugovi\xc4\x8du, Damjanu. Ko se prebudi, vstopi zakrit neznanec z dvema glasnikoma. Presunjen od strahote, ki je zatekla srbsko vojsko na boji\xc5\xa1\xc4\x8du, in od zavesti notranje krivde, ker je \xc5\xbeiv zapustil usodili boj, se mladi Damjan bori z \xc5\xbeeljo, da bi se izdal svoji dragi. Ob\xc4\x8dutek sramu zaradi strahopetnega pobega pa mu brani razgrniti \xc4\x8drni pla\xc5\xa1\xc4\x8d. V drhte\xc4\x8dem glasu pa Angjelina spozna svojega ljubega. Ustne se zdru\xc5\xbeijo v poljubu. \xc5\xa0ele Materin glas ju prebudi iz omame. V krvavem boju je padel stari Jug Bogdan in osmero sinov Jugovi\xc4\x8dev, edini Damjan si je z begom re\xc5\xa1il \xc5\xbeivljenje. Prevro\xc4\x8de je bilo v njem hrepenenje po ljubljeni Angjeliji, rodni Materi in \xc5\xbeivljenju. V zavesti svoje krivde pa se umakne pred bli\xc5\xbeajo\xc4\x8do Materjo. Ob polno\xc4\x8dni uri kli\xc4\x8de Mati vse temne sile vesolja, naj ji razkrijejo resnico. Njenemu klicu se odzove Damjan \xe2\x80\x94 prikazen, ki ji razgali kruto tajnost: nesre\xc4\x8dno usodo srbske vojske in ostalih Jugovi\xc4\x8dev. On, deveti, prihaja z namenom, da bi re\xc5\xa1il sirote s pobegom proti Dubrovniku, rojstnemu mestu svoje ljubljene Angjelije. Za hip prevzamejo mater in snaho spomini na minule \xc4\x8dase. Toda ljube\xc4\x8de materino srce okameni, ko zasluti resnico o Damjanovem pobegu. On ni vreden, da bi nosil s krvjo padlih posve\xc4\x8deni prapor Jugovi\xc4\x8dev, ki ga je odnesel iz bitke. Njegova dol\xc5\xbenost bi bila \xc5\xbertvovati svoje \xc5\xbeivljenje ob strani padlega o\xc4\x8deta in osmerih bratov. Z vso silo svoje mlade ljubezni se temu upre Angjelija. Toda zaman. Damjan spozna svoj greh in se odlo\xc4\x8di za juna\xc5\xa1ko smrt. Angjelija no\xc4\x8de pre\xc5\xbeiveti grenke usode, ki bi jo brez njega \xc4\x8dakala v tur\xc5\xa1ki su\xc5\xbenosti, zato preprosi Damjana, da ji pred odhodom na boji\xc5\xa1\xc4\x8de prebode srce. Tam se bo namre\xc4\x8d s povrnjeno \xc4\x8dastjo zdru\xc5\xbeil v smrti s svojo ljubo. Svojo Mater pa pozove na Kosovo, kjer ji bo izro\xc4\x8dil slavni in neomade\xc5\xbeevani prapor Jugovi\xc4\x8dev.\n_START_SECTION_\nTretji spev (Kosovo)\n_START_PARAGRAPH_\nKosovo polje po bitki._NEWLINE_Na mrtvem polju se sre\xc4\x8dajo tri osebe, in sicer slepi guslar, samaritanka Kosovska devojka in Majka, ki zaman i\xc5\xa1\xc4\x8de Damjana in prapor Jugovi\xc4\x8dev. Iz ust Kosovske devojke izve o njegovi juna\xc5\xa1ki smrti. Nasproti ji pride veli\xc4\x8dastni sprevod. Carica Milica je na\xc5\xa1la med mrli\xc4\x8di na Kosovem polju glavo padlega carja Lazarja z Du\xc5\xa1anovo krono, ki jo zdaj z velikim, \xc5\xbealnim spremstvom nosi v samostan Ravanico k poslednjemu po\xc4\x8ditku. To mu\xc4\x8deni\xc5\xa1ko Lazarjevo glavo poprosi Majka pomo\xc4\x8di. In res, kopjaniki ji prineso odsekano Damjanovo roko, ki \xc5\xa1e vedno kr\xc4\x8devito stiska sveti prapor. Materinim pro\xc5\xa1njam se roka vda in ji prepusti simbol borbe in \xc5\xbertvovanja. Mati ga poljubi in izdihne. V triumfalnem sprevodu jo zbrano ljudstvo ponese za carjevimi posmrtnimi ostanki. Na Kosovem polju ostane le slepi guslar, \xc4\x8digar pesmi so poznim rodovom ohranile povest o juna\xc5\xa1kih borcih in herojski Materi Jugovi\xc4\x8dev. Guslarske strune so iz roda v rod bodrile zasu\xc5\xbenjeni narod in mu vzbujale vero v dan vstajenja.'