b'\n_START_ARTICLE_\nJo\xc5\xbeko Budin\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nMaturiral je 1947 na I. dr\xc5\xbeavni gimnaziji v Mariboru, 1955 diplomiral na oddelku za elektrotehniko ljubljanske Tehni\xc5\xa1ke fakultete, 1967 magistriral in 1968 doktoriral na Fakulteti za elektrotehniko v Ljubljani z disertacijo Uklonjeno polje oblikovanih pregrad (COBISS). Strokovno se je izpopolnjeval na Univerzi v Leedsu v Zdru\xc5\xbeenem kraljestvu in Tehni\xc5\xa1kem in\xc5\xa1titutu elektronike in telekomunikacij (LEIS) v Leningradu v Sovjetski zvezi. Leta 1962 se je zaposlil na In\xc5\xa1titutu (kasneje Industriji) za elektrozveze v Ljubljani._NEWLINE_Leta 1961 je bil izvoljen za honorarnega predavatelja na ljubljanski Fakulteti za elektrotehniko. Med letom 1975 in 1977 je bil tam prodekan za pedago\xc5\xa1ko delo, od 1979 tudi redni profesor, v obdobju 1979-81 pa dekan. Ustanovil in vodil je raziskovalni Laboratorij za antene in raz\xc5\xa1irjanje valov (LARV), ki je bil skupen za elektrotehni\xc5\xa1ko fakulteto in podjetje Iskra. Sam ali skupaj s sodelavci je izdelal ve\xc4\x8d projektov, elaboratov in \xc5\xa1tudij za potrebe jugoslovanske industrije in JLA. Ustanovil in vodil je tudi Laboratorij za opti\xc4\x8dne komunikacije (LOK), ki se je 1997 z LARV zdru\xc5\xbeil v dana\xc5\xa1nji Laboratorij za sevanje in optiko (LSO)._NEWLINE_Njegovo znanstveno-raziskovalno in razvojno delo je obsegalo: sodelovanje pri razvoju prvega radiodifuznega FM oddajnika (1955), \xc5\xa1irokopasovne antene, radarsko pasivno izvidni\xc5\xa1tvo (radarska detekcija in lokacija, mikrovalovni interferometri\xc4\x8dni sistemi radarske detekcije), uporaba digitalnega modela reliefa pri na\xc4\x8drtovanju radijskih zvez, propagacijski modeli, opti\xc4\x8dno vlakno in opti\xc4\x8dne komunikacijske zveze. Sodeloval je s tujimi univerzami v Padovi, Strathclydu in Glasgowu. Vrsto let je bil tudi predavatelj na Vi\xc5\xa1ji tehni\xc5\xa1ki \xc5\xa1oli v Mariboru, na Elektro fakulteti v Splitu in Visoki tehni\xc5\xa1ki \xc5\xa1oli kopenjske vojske v Zagrebu. Objavil je ve\xc4\x8d \xc4\x8dlankov in referatov v doma\xc4\x8dih in tujih revijah, napisal ve\xc4\x8d u\xc4\x8dbenikov in razvil u\xc4\x8dne pripomo\xc4\x8dke za svoje predmete Elektromagnetika, Antene, Raz\xc5\xa1irjanje radijskih valov, Mikrovalovna pasivna vezja, Radijske komunikacije in Opti\xc4\x8dne komunikacije. Zasnoval je redna strokovna seminarja Radijske komunikacije (SRK) in Opti\xc4\x8dne komunikacije (SOK). Leta 2004 je prejel Srebrni red za zasluge RS (pri uvajanju sodobne mature v slovenski prostor), Vidmarjevo (1981) in \xc5\xbdagarjevo nagrado (1984), Veliko nagrado Iskre, visoko priznanje Zdru\xc5\xbeenja voja\xc5\xa1ke industrije Jugoslavije, Zlato plaketo Univerze v Ljubljani (1984), po upokojitvi pa je bil imenovan za njenega zaslu\xc5\xbenega profesorja (1998).'