b'\n_START_ARTICLE_\nPape\xc5\xbe Viktor III.\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nViktor III. se je rodil 1027 (po nekaterih 1026) v Beneventu, Vojvodina Benevento. Ime mu je bilo Daufer Epifani (latinsko Dauferius, italijansko Dauferio ) in je bil potomec kraljevske langobardske rodovine Beneventskih vojvod, ki takrat ni bila na oblasti. Njegov o\xc4\x8de Landolf V. \xe2\x80\x93 Beneventski princ, je skupaj z \xc5\xbeeno nasprotoval \xc5\xbeelji sina edinca, da se posveti Bogu v meni\xc5\xa1kem stanu kot benediktinec. Ne le to: dvakrat so ga hoteli na silo o\xc5\xbeeniti in \xc5\xa1ele, ko je o\xc4\x8de padel juna\xc5\xa1ke smrti v boju z Normani, mu je mati dovolila slediti sr\xc4\x8dnemu nagnjenju.\n_START_SECTION_\nSardinija\n_START_PARAGRAPH_\nRavno preden je postal pape\xc5\xbe, se je za\xc4\x8del Viktor zanimati za Sardinijo. Videli smo, kako je, kot opat na Monte Cassinu, prejel darove od dveh od \xc4\x8detverice kraljev oziroma sodnikov, ki so vodili ali bi vsaj morali voditi, tisti otok. Dolg boj, ki se je v tem stoletju kon\xc4\x8dal s kon\xc4\x8dnim izgonom muslimanskih Mavrov s Sardinije, je pustil de\xc5\xbeelo neurejeno. V svesti si tega je eden od sodnikov prosil Deziderija, naj po\xc5\xa1lje nekaj menihov na Sardinijo. Njegova prva prizadevanja, da bi izpolnil to \xc5\xbeeljo, niso rodila uspeha. Menihe, ki jih je poslal, in so bili dobro zalo\xc5\xbeeni s knjigami in vsemi drugimi potreb\xc5\xa1\xc4\x8dinami, so zasegli Pizanci, ki so dolgo ovirali prizadevanja za osamosvojitev Sardinije. Ko je pape\xc5\xbe Aleksander izvr\xc5\xa1il na Pizance pritisk, so dali zado\xc5\xa1\xc4\x8denje za svoje barbarsko ravnanje. Deziderij je med tem \xe2\x80\x93 neustra\xc5\xa1en \xe2\x80\x93 poslal druge menihe na otok. Ko je postal pape\xc5\xbe, je napravil veliko dobrega za nravni preporod Sardinije. Resni\xc4\x8dno: on ni utrjeval zakonitosti in reda le na tistem otoku, ampak po celotnem Zahodu.\n_START_SECTION_\nPape\xc5\xbe\n_START_PARAGRAPH_\nPo smrti Gregorja VII. je trajalo kar vse leto, preden so izvolili novega pape\xc5\xbea. To je bil Deziderij, opat benediktinskega samostana na Monte Cassinu. \xc5\xbde \xc5\xa1tiri dni po izvolitvi je zaradi upora moral zapustiti Rim. Po enem letu bivanja v samostanu se je vrnil v Rim, kjer so ga maja 1087 kon\xc4\x8dno lahko ustoli\xc4\x8dili. To je bilo mogo\xc4\x8de \xc5\xa1ele tedaj, ko so Normani, s katerimi si je bil Viktor dober, izgnali Gulberta - protipape\xc5\xbea Klemena \xe2\x80\x93 iz Bazilike sv. Petra. Nasprotniki pa niso mirovali in Viktor se je moral zopet umakniti na Monte Cassino ter zaprositi za pomo\xc4\x8d. Ko je Gulbert zvedel, da se bli\xc5\xbea vojska propape\xc5\xa1ke vojvodinje Matilde Toskanske, se je zavaroval v Panteonu, Viktor se je pa vrnil v Angelski grad. _NEWLINE_Odve\xc4\x8dne voja\xc5\xa1ke najemnike je tedaj poslal v Tunis na Mahdijski kri\xc5\xbearski pohod proti saracenskim piratom v Severni Afriki. V odziv na razglastitev kri\xc5\xbearskega pohoda proti saracenskim piratom v severni Afriki je zdru\xc5\xbeena flota republik Pise, Genove in Amalfija z blagoslovom pape\xc5\xbea Viktorja III. napadla severnoafri\xc5\xa1ko prestolnico Ziridov Mahdijo. Voja\xc5\xa1tvo je porazilo muslimane in prisililo njihovega sultana k pla\xc4\x8dilu davka pape\xc5\xbeu. "Pohod" je bil s tega vidika uspeh in ti "zgodnji" kri\xc5\xbearji so Mahdijo zasedali leto dni, preden so se v zameno za bogat plen umaknili. Ko je pape\xc5\xbe ostal brez obrambe, ga je Gulbert znova pregnal iz Rima.  Veliko no\xc4\x8d 1087 je tako praznoval v svoji opatiji na Monte Cassinu, medtem ko je Rim zasedal cesarski name\xc5\xa1\xc4\x8denec protipape\xc5\xbe Klemen III., ki pa je nedolgo po Veliki no\xc4\x8di pregnan iz Rima s pomo\xc4\x8djo vojske pape\xc5\xbeevega podpornika kapuanskega kneza Jordana I._NEWLINE_Po vseh zapetljajih je bil Viktor III. za pape\xc5\xbea posve\xc4\x8den \xc5\xa1ele 9. maja, toda polo\xc5\xbeaj v Rimu \xc5\xa1e zdale\xc4\x8d ni bil zavarovan. \xc5\xa0e isti teden se umakne nazaj na Monte Cassino. Da ga prepri\xc4\x8da v varnost, Matilda Toskanska za Leonovo obzidje namesti svoj voja\xc5\xa1ki oddelek. Viktor III. se vrne nazaj v Rim, toda konec junija v Rim ponovno vkoraka za\xc5\xa1\xc4\x8ditna cesarska vojska protipape\xc5\xbea Klemena III., ki pre\xc5\xbeene Matildo Toskansko in Viktorja III. na normanski jug.\n_START_SECTION_\nSinoda v Beneventu\n_START_PARAGRAPH_\nAvgusta 1087 je Viktor sklical zborovanje v Beneventu, kjer je nalo\xc5\xbeil Gulbertu, protipape\xc5\xbeu Klemenu, cerkvene kazni; upornega lyonskega nad\xc5\xa1kofa Huga in marsejskega opata Richerja je izob\xc4\x8dil; obnovil je postave zoper investituro. Prav tako obnovi izob\xc4\x8denje cesarja Henrika IV.. \xc5\xbde med zborovanjem se mu je bolezen tako poslab\xc5\xa1ala, da je moral sinodo prekiniti in se dal prepeljati v opatijo Monte Cassino.\n_START_SECTION_\n\xc4\x8ce\xc5\xa1\xc4\x8denje\n_START_PARAGRAPH_\nNjegov kratki pontifikat je potekal v senci sporov s protipape\xc5\xbeem Klemenom. Z zdravjem je imel te\xc5\xbeave \xc5\xbee pred izvolitvijo. Bolezen ga je mu\xc4\x8dila tako, da je komaj zdr\xc5\xbeal od za\xc4\x8detka do konca ma\xc5\xa1e. Viktor III. je po hudi bolezni umrl 16. septembra 1087. v benediktinskem samostanu na Monte  Cassinu, kamor se je umaknil iz Rima tudi v svoji zadnji bolezni._NEWLINE_V benediktinskem redu so ga za\xc4\x8deli \xc4\x8dastititi kot svetnika \xc5\xbee kmalu po smrti. Njegov god je na njegov smrtni dan, 16. septembra. Njegovo \xc4\x8de\xc5\xa1\xc4\x8denje je raz\xc5\xa1iril na vso Cerkev \xc5\xa1ele pape\xc5\xbe v 19. stoletju._NEWLINE_Za bla\xc5\xbeenega ga je razglasil 1887 v Rimu Leon XIII..'