b'\n_START_ARTICLE_\nVespazijan I. Gonzaga\n_START_SECTION_\nOtro\xc5\xa1tvo in mladost\n_START_PARAGRAPH_\nVespazijan, ime, ki ustreza rimskemu cesarju, je izhajal iz stranske veje dru\xc5\xbeine Gonzaga iz Mantove. Bil je sin Luigija Gonzage in Isabelle Colonna iz visoke rimske aristokracije. Po o\xc4\x8detovi zgodnji smrti je zanj skrbela teta Julija Gonzaga, njegova mati pa se je poro\xc4\x8dila z nekdanjim veleposlanikom v Neaplju in cesarskim generalom Filipom di Lanojem. Julija Gonzaga je bila lepa in izobra\xc5\xbeena, na njenem dvoru so se sre\xc4\x8devali \xc4\x8dlani neapeljske visoke dru\xc5\xbebe in umetniki. Mladi Vespazijan je dobil odli\xc4\x8dno humanisti\xc4\x8dno izobrazbo. Leta 1540 je umrl Vespazijanov dedek Ludovico, ki mu je zapustil Sabbioneto, njegovo kasnej\xc5\xa1o rezidenco, in anti\xc4\x8dno zbirko. Vespazijan je bil poslan v Valladolid v \xc5\xa0panijo zaradi nadaljnjega izobra\xc5\xbeevanja na kraljevem dvoru, na katerem je postal \xc4\x8dastni dru\xc5\xbeabnik 17-letnega infanta (kraljevega sina) Filipa (kasneje kralja Filipa II.). Vespazijan je tri leta pre\xc5\xbeivel na dvoru Habsbur\xc5\xbeanov in bil odli\xc4\x8dno izobra\xc5\xbeen v matematiki in arhitekturi, kar se je izrazilo pri nadaljnjih gradbenih dejavnostih. Imel je dobre odnose s cesarjem in Filipom. Leta 1548/49 je spremljal Filipa na potovanju v Nem\xc4\x8dijo in Italijo.\n_START_SECTION_\nPrva poroka\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1549 se je poro\xc4\x8dil z Diano Folch de Cardona iz \xc5\xa1panske aristokratske dru\xc5\xbeine. Poroka mu je prinesla naslov signore in nekatera posestva na Siciliji. V letih 1551 in 1552 je sodeloval v cesarski vojni proti Turkom, nato pa proti francoskemu kralju Henriku II. V boju proti Franciji se je pokazal kot pameten strateg in je bil imenovan za generalnega kapetana imperialnih sil v Italiji. Po vrnitvi iz vojne je za\xc4\x8del urejati kraj svojega kasnej\xc5\xa1ega stalnega prebivali\xc5\xa1\xc4\x8da, to je Sabbionetto. Leta 1554 se je v majhnem kraju za\xc4\x8dela obse\xc5\xbena gradbena dejavnost, ki je trajala do njegove smrti. Leta 1555 je za\xc4\x8del novo vojno: skupaj z vojvodo Albo je bil proti pape\xc5\xbeu Pavlu IV., ki se je povezal s Francozi, Firencami in Ferraro proti cesarju. Leta 1558 je zaradi zaslug v Bruslju dobil \xc5\xa1panski naslov grande. Po miru s Francijo se je leta 1559 vrnil v Sabbioneto. Istega leta je njegova \xc5\xbeena Diana umrla menda zaradi krvavitve v mo\xc5\xbeganih. \xc5\xa0irile so se govorice, da je bila ujeta z ljubimcem in so jo zaprli in nato zastrupili.\n_START_SECTION_\nDruga poroka\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1564 se je Vespazijan poro\xc4\x8dil s h\xc4\x8derko vojvode Aragona, Ano Aragonsko. Povezava s kraljevsko hi\xc5\xa1o Aragon je bila velika zmaga za Vespazijana, saj je bila Ana tudi sestri\xc4\x8dna Filipa II. v petem kolenu. Ana Aragonska je umrla po treh letih zakona leta 1567.\n_START_SECTION_\nKariera in tretja poroka\n_START_PARAGRAPH_\nPo smrti druge \xc5\xbeene se je Vespazijan v celoti osredoto\xc4\x8dil na svojo kariero pod kraljem Filipom II. Bil je podkralj Navare v letih 1571/72, nato je delal v severni Afriki in od 1575 do 1578 je bil podkralj v Valencii. Medtem ko je bil v Navari in Valencii, je tudi \xc5\xa1iril mesta. V Navari je raz\xc5\xa1iril utrdbe v mestih Pamplona in San Sebastian in kot podkralj Valencie zgradil dva nova bastijona v Pegniscoli. Ideje je prinesel tudi v Sabbioneto. Leta 1575 ga je cesar Rudolf II. imenoval za vojvodo. Leta 1580 je njegov edini sin Luigi umrl, po govoricah po o\xc4\x8detovi krivdi. Vojvoda je postal depresiven in je prekinil svojo voja\xc5\xa1ko kariero. Leta 1582 se je poro\xc4\x8dil z Magharito Gonzaga, h\xc4\x8derko Cesareja I. Gonzage. Vendar pa nista imela otrok, ni jih imel niti v svojem prvem zakonu. Njegov edini otrok je bila Isabella, ki se je leta 1584 poro\xc4\x8dila z Luigijem Caraffo, princem Stigliana (v Bazilikati). Leta 1585 ga je kralj Filip II. odlikoval z redom zlatega runa (toson d\'oro). Vespazijan je umrl 1591, star 60 let.\n_START_SECTION_\nSabbioneta\n_START_PARAGRAPH_\nSabbioneta je bila nepomembna vasica blizu Mantove. Njeno ime pomeni "pe\xc5\xa1\xc4\x8deno (latinsko sabbia) zemlji\xc5\xa1\xc4\x8de, zgrajeno na kopnem". Vespazijan je \xc5\xbeelel zgraditi renesan\xc4\x8dno idealno mesto. Sabbioneto je nasledil leta 1540 od svojega dedka Ludovica. Med Vespazijanovo mladoletnostjo je bil njegov varuh kardinal Ercole in Ferrante Gonzaga je poskrbel za vladanje v Sabbioneti. Po poroki z Diano de Cardona je Vespazijan preselil svoje prebivali\xc5\xa1\xc4\x8de in za\xc4\x8del prva gradbena dela. Po smrti \xc5\xbeene se je posve\xc4\x8dal Sabbioneti in osebno skrbel za \xc5\xa1iritev mesta. Leta 1562 je odredil prisilno preselitev prebivalcev okolice v novo mesto. V istem letu je bila odprta tudi Akademija humanisti\xc4\x8dnega izobra\xc5\xbeevanja, ki jo je vodil Mario Nizzoli. Vespazijan si je prizadeval pripeljati u\xc4\x8denjake na svoj dvor in zaradi sorazmerno visokega dele\xc5\xbea izobra\xc5\xbeenih mo\xc5\xa1kih so Sabbioneto sodobniki imenovali tudi piccola Atene. Leta 1575 je bil Vespazijan imenovan za vojvodo, Sabbioneta pa je dobila mestne pravice, ki jih je podelil cesar Maksimilijan II.. V zadnjih letih se je Vespazijan v celoti osredoto\xc4\x8dil na gradbene dejavnosti v Sabbioneti, ki pa je po njegovi smrti izgubila svoj pomen  Okoli 1590 zgrajeno gledali\xc5\xa1\xc4\x8de je v Sabbioneti skupaj z Olimpijskim gledali\xc5\xa1\xc4\x8dem najstarej\xc5\xa1a stavba v Evropi. Zgrajena je po na\xc4\x8drtih Vincenza Scamozzija.'