b'\n_START_ARTICLE_\nCerkev sv. Jurija, Piran\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nDana\xc5\xa1nja \xc5\xbeupnijska cerkev sv. Jurija je zgrajena v bene\xc5\xa1ko-renesan\xc4\x8dnem slogu._NEWLINE_Arheolo\xc5\xa1ke raziskave so potrdile ostanke anti\xc4\x8dne gradnje ter obstoj prve kr\xc5\xa1\xc4\x8danske cerkve iz \xc4\x8dasov med 6. in 7. stoletjem. Zgodovinski viri potrjujejo obstoj \xc5\xbeupnije v 10. stoletju, kar je razvidno iz fragmentov stare cerkve v lapidariju, ki datirajo iz \xc4\x8dasa med 10. in 12. stoletjem. Staro cerkveno baziliko  oglejskega tipa je nadomestila triladijska gotska cerkev, posve\xc4\x8dena leta 1344. Dana\xc5\xa1njo podobo je cerkev dobila po dolgi obnovi med 1595 in 1637, s ponovno posvetitvijo 25. aprila 1637.\n_START_SECTION_\nArhitektura\n_START_PARAGRAPH_\nCerkveni kompleks sestavljajo cerkev, prostostoje\xc4\x8di zvonik in krstilnica na umetni terasi, zgrajeni na grebenu polotoka, nad sredi\xc5\xa1\xc4\x8dem mesta. Podporno zidovje so zgradili leta 1641, na morski strani pa so teraso utrdili s kamnitimi oboki. Gradnja obokov, ki\xc2\xa0se je za\xc4\x8dela leta 1663,\xc2\xa0je trajala do leta 1804. Zaradi erozije morja mo\xc4\x8dno na\xc4\x8dete oboke so leta 1998 obnovili._NEWLINE_Ob prezbiterij sta prizidani zakristiji, pravokotna cerkvena ladja ima ob straneh \xc5\xa1est stranskih oltarjev, ob zahodno steno je prislonjen pevski kor. Zahodna fasada je oblikovana kot tempeljsko pro\xc4\x8delje s pilastrsko \xc4\x8dlenitvijo in trikotnim \xc4\x8delom ter odra\xc5\xbea vpliv renesan\xc4\x8dne bene\xc5\xa1ke arhitekture. Na podno\xc5\xbeju pilastrov sta ohranjeni kamniti plo\xc5\xa1\xc4\x8di z napisi o posvetitvah cerkve leta 1344 in 1637. Prvi napis se navezuje na legendo o \xc4\x8dude\xc5\xbenem dogodku, ko je sv. Jurij 21. julija leta 1343 re\xc5\xa1il mesto pred hudim neurjem. Drugi napis potrjuje obnovo cerkve leta 1608, ki jo je vodil kamnose\xc5\xa1ki mojster Bonfante Torre iz Benetk.\n_START_SECTION_\nPrezidave in prenove\n_START_PARAGRAPH_\nNa mestu starej\xc5\xa1e, v letu 1344 posve\xc4\x8dene triladijske gotske cerkve so \xc5\xbee po letu 1595 pri\xc4\x8deli graditi novo cerkev, ki je bila dokon\xc4\x8dana in ponovno posve\xc4\x8dena leta 1637._NEWLINE_Ob koncu 19. stoletja je cerkev (zlasti v notranj\xc5\xa1\xc4\x8dini) prenovil tr\xc5\xbea\xc5\xa1ki arhitekt Giovanni Righetti._NEWLINE_Od leta 1986 poteka obnova cerkve v sodelovanju z\xc2\xa0Zavodom za varstvo kulturne dedi\xc5\xa1\xc4\x8dine Piran in restavratorskim centrom RS iz Ljubljane. Med leti 2002 in 2005 je bila cerkev zaprta, zaradi stati\xc4\x8dne prenove in obnovitvenih del, od avgusta 2005 je cerkev ponovno odprta, vendar v notranjosti \xc5\xa1e vedno potekajo nekatera restavratorska dela.\n_START_SECTION_\nGlavni oltar\n_START_PARAGRAPH_\nNa glavnem oltarju v apsidi je slika Marija z otrokom, sv. Jurijem, sv. Miklav\xc5\xbeem in sv. Markom iz druge polovice 18. stoletja. Glavni oltar je delo Gaspara Albertinija (1788), ki ga je Giovanni Righetti predelal v \xc4\x8dasu obnove, koncem 19. stoletja. Tu je tudi 8,5 m visoka slika tr\xc5\xbea\xc5\xa1kega slikarja Giovannija Pagliarinija (1844) Mu\xc4\x8deni\xc5\xa1tvo sv. Jurija. Namenjena naj bi bila za glavni oltar, vendar si je naro\xc4\x8dnik premislil in odtlej visi ob severni steni druge pole prezbiterija. Po nekaterih virih naj bi \xc5\xa1lo za najve\xc4\x8djo tabelno sliko v Sloveniji.\n_START_SECTION_\nStranski oltarji\n_START_PARAGRAPH_\nBaro\xc4\x8dni marmorni oltarji ob stenah cerkvene ladje so delo bene\xc5\xa1kih kamnose\xc5\xa1kih delavnic, mojstra Bonfanteja Torreja iz 17. stoletja ter kiparjev bratov Paola in Giuseppeja Gropelli, iz prvih desetletij 18. stoletja. Oltarne slike na njih so bodisi so\xc4\x8dasne ali pa nekoliko starej\xc5\xa1e ali mlaj\xc5\xa1e.\n_START_SECTION_\nNotranja oprema\n_START_PARAGRAPH_\nV prezbiteriju sta veliki sliki Angela de Costerja (1705\xe2\x80\x931706), \xc4\x8cude\xc5\xbe sv. Jurija in Ma\xc5\xa1a v Bolseni, ter spominska in nagrobna plo\xc5\xa1\xc4\x8da \xc5\xa1kofa N. Caldane. Na nasprotni steni pa je obe\xc5\xa1eno zelo pomembno gotsko razpelo Kri\xc5\xbeanega Jezusa iz za\xc4\x8detka 14. stoletja. Pred prenovo cerkve je Kri\xc5\xbeani dolgo \xc4\x8dasa visel v krstilnici, v Piran pa je najverjetneje pri\xc5\xa1el iz bernardinske samostanske cerkve. V prezbiteriju so ohranjene lesene baro\xc4\x8dne korne klopi, namenjene kapitlju in piranskemu podestu._NEWLINE_V ni\xc5\xa1i na ju\xc5\xbeni steni cerkvene ladje se nahaja stati\xc4\x8dna in umirjena kiparska skulptura sv. Nikolaja iz leta 1640, v ni\xc5\xa1i na severni steni ladje pa razgibana skupinska plastika sv. Jurija na konju z Marjetico, polihromirano (poslikano) in pozla\xc4\x8deno delo bene\xc5\xa1kega rezbarja Giovannija Maria Gasperinija iz leta 1677._NEWLINE_Na ravnem, vendar bogato \xc4\x8dlenjenem cerkvenem stropu sta sliki na platnu Slava sv. Jurija v centralnem ovalu in \xc4\x8cude\xc5\xbe sv. Jurija.\n_START_SECTION_\nCerkvene orgle\n_START_PARAGRAPH_\nCerkvene orgle z nekdanjimi 16 registri je leta 1746 izdelal bene\xc5\xa1ki mojster Petar Naki\xc4\x87 (Pietro Nacchini), po rodu iz Dalmacije. Sodijo med njegove najve\xc4\x8dje stvaritve na Jadranu, odlikovala jih je kakovost ter umetni\xc5\xa1ka in tehni\xc4\x8dna dovr\xc5\xa1enost. Mojster se je v Benetkah po \xc5\xa1tudiju teologije seznanil z izdelovanjem orgel in se po letu 1729 popolnoma posvetil tej obrti. V za\xc4\x8detku 19. stoletja je piranskim orglam klaviaturo v manualu zamenjal A. V. Rossi iz Trsta. V \xc4\x8dasu I. svetovne vojne so bile orgle mo\xc4\x8dno po\xc5\xa1kodovane, vse ve\xc4\x8dje kovinske pi\xc5\xa1\xc4\x8dali so namre\xc4\x8d odstranili, da so jih pretopili za potrebe tovarn oro\xc5\xbeja. V letu 1936 je orgle sicer gori\xc5\xa1ki orglar Giorgio Bencz predelal, vendar jim ni mogel vrniti prvotne dispozicije. Leta 1956 je \xc5\xa1e nekaj nekaj popravkov vnesel V. Rebolj, tako da je sedanja dispozicija znatno spremenjena. Zadnja prenova orgel je bila opravljena v avgustu 1995.\n_START_SECTION_\nZvonik in zvonovi\n_START_PARAGRAPH_\nPrvotni zvonik gotske cerkve je stal pred sedanjim pro\xc4\x8deljem cerkve na zahodni strani in so ga podrli v za\xc4\x8detku 17. stoletja, ob takratni temeljiti obnovi cerkvenega kompleksa. Nov samostoje\xc4\x8di zvonik, postavljen med prezbiterij cerkve sv. Jurija in bodo\xc4\x8do krstilnico, je bil zgrajen med 1600 in 1615. Zasnovan je bil po vzoru zvonika cerkve sv. Marka v Benetkah. Skupaj z vrtljivim kipom nadangela sv. Mihaela na vrhu, ki ka\xc5\xbee smer vetra, meri 46,45 metrov. Od ohranjenih zvonov je eden \xc5\xa1e iz prej\xc5\xa1njega zvonika, vlit je bil leta 1477, in \xc5\xa1e danes oznanja polne ure. Leta 2015 so zvonico obnovili in vanjo namestili dva nova zvonova, dar \xc5\xbeupnije iz Berlina, dva stara po\xc4\x8dena zvonova pa shranili na \xc5\xbeupnijski vrt. Dragocen spomenik tehni\xc4\x8dne dedi\xc5\xa1\xc4\x8dine je tudi ohranjeni mehanizem cerkvene ure.\n_START_SECTION_\nKrstilnica\n_START_PARAGRAPH_\nKrstilnica sv. Janeza Krstnika je bila zgrajena ob temeljiti prenovi cerkvenega kompleksa, v letu 1650._NEWLINE_Gradnjo krstilnice so za\xc4\x8deli v prvi polovici 17. stoletja. Zamenjala je srednjeve\xc5\xa1ko, ki je, tako kot stari zvonik, prvotno stala pred cerkvijo. Pri gradnji nove so obdr\xc5\xbeali osemerokotni tloris stare krstilnice, kupolasto streho in svetlobnico, tudi na zunanjosti vzidana reliefa in okno s pleteninasto ornamentiko so prenesli s stare lokacije._NEWLINE_Pri obnovi notranj\xc5\xa1\xc4\x8dine so leta 1975 krstilnici povrnili baro\xc4\x8dni videz in odstranili zelo po\xc5\xa1kodovano poslikavo Ignazia Calassija (1893). Glavni oltar s sliko Kristusovega krsta, delom neznanega  bene\xc5\xa1kega slikarja, sta po na\xc4\x8drtih  Giovannija Sartorija med letoma 1691 in 1693 izdelala Iseppo in Pietro Manaresi. Iseppo Manaresi in Andrea Torre sta leta 1694 pred krstilnico zgradila dvoramno stopni\xc5\xa1\xc4\x8de, Torre pa \xc5\xa1e oltar sv. Odorika. Sliko Marija z otrokom in svetniki, iz druge polovice 17. stoletja, pripisujejo Ambrogiu Bon. V kasnej\xc5\xa1em tretjem oltarju je slika \xc5\xbdalostna Mati Bo\xc5\xbeja, delo tr\xc5\xbea\xc5\xa1kega slikarja Ferdinanda Quaiatija (druga polovica 19. stoletja). Najstarej\xc5\xa1i element krstilnice je rimski nagrobnik iz 1. stoletja, ki je bil predelan v krstni kamen in najverjetneje uporabljen \xc5\xbee v prvi piranski krstilnici. Na dveh straneh kamna je viden relief delfina in na njem krilatega de\xc4\x8dka (anti\xc4\x8dni simbol prehoda v onostranstvo). Leta 2014 je bila obnovljena streha krstilnice, pro\xc4\x8delje z vhodnim portalom in stopni\xc5\xa1\xc4\x8dem.'