b'\n_START_ARTICLE_\nAvgust \xc5\xbdabkar\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nAvgust \xc5\xbdabkar se je rodil 22. julija 1855 v Dobah pri Kostanjevici gozdnemu \xc4\x8duvaju Antonu in njegovi \xc5\xbeeni Emiliji rojeni Hes. Po kon\xc4\x8dani osnovni \xc5\xa1oli v doma\xc4\x8di vasi, je postal kova\xc5\xa1ki vajenec; klju\xc4\x8davni\xc4\x8darstva se je izu\xc4\x8dil v Novem mestu in Ljubljani, kjer je obiskoval tudi nedeljsko obrtno \xc5\xa1olo pri Katoli\xc5\xa1kem dru\xc5\xa1tvu rokodelcev pomo\xc4\x8dnikov. Leta 1873 se je kar pe\xc5\xa1 odpravil na svetovno razstavo na Dunaj, tja se je tudi preselil. Na Dunaju je \xc5\xbeivel v skromnih razmerah in se prakti\xc4\x8dno usposabljal v klju\xc4\x8davni\xc4\x8darski stroki, pa tudi teoreti\xc4\x8dno s \xc5\xa1tudijem strokovne literature. Leta 1885 se je vrnil v Ljubljano, najprej je delal kot pomo\xc4\x8dnik v uspe\xc5\xa1ni klju\xc4\x8davni\xc4\x8darski delavnici F. Pilka, oktobra 1889 pa je za\xc4\x8del s samostojno obrtno delavnico v Frelihovi hi\xc5\xa1i na Dunajski cesti._NEWLINE_\xc5\xbdabkar je bil zelo podjeten in je svoj obrat vztrajno izpopolnjeval in \xc5\xa1iril, med drugim je svoje zaposlene po\xc5\xa1iljal na \xc5\xa1olanje v tujino. Leta 1896 je za\xc4\x8del graditi lastno tovarno (na mestu dana\xc5\xa1njega Gospodarskega razstavi\xc5\xa1\xc4\x8da), ter v nekaj letih postavil ve\xc4\x8d objektov. Tako je leta 1901 registriral livarno \xc5\xbeeleza ter strojno in stavbno klju\xc4\x8davni\xc4\x8darstvo. Njegova podjetja so izdelovala razne stroje, naprave za mline in \xc5\xbeage, Francisove turbine, industrijske transmisije ter \xc5\xbeelezne konstrukcije za stre\xc5\xa1ne stole in mostove._NEWLINE_Po ljubljanskem potresu 1895 je njegovo podjetje veliko sodelovalo pri obnovi Ljubljane, izdelalo je \xc5\xbeelezne konstrukcije pri skoraj vseh ljubljanskih cerkvah (za oder ljubljanske Opere), izdelovalo je tudi prve bencinske motorje in tovornjake na Slovenskem. Za investicije in za pove\xc4\x8danje proizvodnje si je kapital deloma izposodil. Leta 1912 je svoje podjetje z Ivanom Kastelicem (ravnateljem ljubljanske Ljudske posojilnice) preoblikoval v javno delni\xc5\xa1ko dru\xc5\xbebo Kastelic & \xc5\xbdabkar._NEWLINE_Njegova tovarna je kmalu postala eno izmed pomembnej\xc5\xa1ih industrijskih podjetij na slovenskem ozemlju; na za\xc4\x8detku je zaposlovala okoli 50, 1909 pa pribli\xc5\xbeno 150 delavcev. Uveljavila se je ne le doma, marve\xc4\x8d tudi na tujem. Po koncu prve svetovne vojne so bile ljubljanske strojne tovarne v novih gospodarskih razmerah zdru\xc5\xbeene v skupno podjetje; 1919 je bila ustanovljena delni\xc5\xa1ka dru\xc5\xbeba Strojne tovarne in livarne, ki je odkupila podjetje Kastelic & \xc5\xbdabkar., G. T\xc3\xb6nnies in zvonarno Maksa Samasse. \xc5\xbdabkar je sodeloval pri ustanovitvi dru\xc5\xbebe in bil do smrti njen predsednik oz. podpredsednik. Umrl je 18. aprila 1930 v svoji vili v Ljubljani._NEWLINE_Zavedajo\xc4\x8d se pomena strokovne izobrazbe za napredek obrti, je gmotno podpiral izdajanje u\xc4\x8dbenikov za obrtne nadaljevalne \xc5\xa1ole. Pri knjigi Obrtno ra\xc4\x8dunstvo za stavbno, umetno in strojno klju\xc4\x8davni\xc4\x8darstvo in za \xc5\xbeelezobetonstvo Henrika Podkraj\xc5\xa1ka (1925) je tudi osebno sodeloval in omogo\xc4\x8dil da je bila bogato ilustrirana.'