b"\n_START_ARTICLE_\nPape\xc5\xbe Pij V.\n_START_SECTION_\nCerkvene slu\xc5\xbebe\n_START_PARAGRAPH_\nAntonio Ghislieri se je rodil v Bosco Marengo (takrat samo Bosco) pri Alessandriji, \xc5\xa1kofija Tortona, Lombardijain sicer dne 17. januarja 1504;  o\xc4\x8de je bil obubo\xc5\xbeani plemi\xc4\x8d Paolo Ghislieri, mati pa Domenica Augeria; rodovino zasledimo tukaj od 14. stoletja. Bistroumni de\xc4\x8dek je moral za pre\xc5\xbeivljanje pasti krave, nato bi se moral ukvarjati z obrtjo; v \xc5\xa1olo pa je hodil v doma\xc4\x8dem kraju; dru\xc5\xbeinski prijatelj Bastone mu je kon\xc4\x8dno omogo\xc4\x8dil, da se je skupaj z njegovim sinom vpisal kot \xc5\xa1tirinajstleten mladeni\xc4\x8d v dominikanski zavod S. Maria della Piet\xc3\xa0 v Vogheri. Noviciatsko leto je pre\xc5\xbeivel v S. Pietro Martire v Vigevanu, ter tukaj 18. maja 1521 izrekel zaobljube pod imenom Michele. Na Bolonjski univerzi je dopolnil svoje znanje in omiko, a 1528 ga je v Genovi posvetil za duhovnika \xc5\xa1kof Innocenzo Cibo. _NEWLINE__NEWLINE_Postal je predavatelj bogoslovja in modroslovja v dominikanskem zavodu v Paviji in tudi po drugih dominikanskih zavodih. V teh letih je bil magister (=u\xc4\x8ditelj) novincev; postal je tudi prior (=redovni\xc5\xa1ki predstojnik) v Vigevanu in drugod; v Albi je poleg tega proti svoji volji postal spovednik dominikank pri S. Maria Maddalena in je v vojnih zdrahah obvaroval samostan pred uni\xc4\x8denjem. V samostanih si je prizadeval okrepiti meni\xc5\xa1ko \xc5\xbeivljenje in udejanjati ustanovnikov duh; v tem je sam dajal dober zgled: postil se je, se pokoril in ve\xc4\x8dkrat prebil no\xc4\x8d v molitvi; govoril je malo, pa \xc5\xa1e takrat o Bo\xc5\xbejih re\xc4\x8deh._NEWLINE__NEWLINE_Fra Mihael je pridigal postne pridige po dominikanskih pokrajinskih zborovanjih in je postal razsodnik v sporih. Bil je tudi spovednik milanskega upravnika Alfonza d'Avalosa . _NEWLINE__NEWLINE_11. oktobra 1546 je postal izsledni\xc5\xa1ki ravnatelj in poobla\xc5\xa1\xc4\x8denec rimske inkvizicije za mesto in \xc5\xa1kofijo Pavia. 4. septembra 1556 je bil imenovan za \xc5\xa1kofa v Sutri e Nepi, 15. marca 1557 je oblekel \xc5\xa1krlat, 14. decembra 1558 pa je postal veliki inkvizitor Rimske Cerkve, a 1560 \xc5\xa1kof v Mondoviju. _NEWLINE__NEWLINE_S Pijem IV. si nista bila v najbolj\xc5\xa1ih odnosih, ker mu je o\xc4\x8dital posvetno \xc5\xbeivljenje, ter je v tem videl omejevanje svojega delokroga in dosledno izvajanje na\xc4\x8del Tridentinuma. Ko je pape\xc5\xbe hotel svojega trinajstletnega ne\xc4\x8daka Ferdinanda povi\xc5\xa1ati v kardinalski zbor, mu je javno oporekal. Uspe\xc5\xa1no je zavrnil tudi na\xc4\x8drt svetorimskega cesarja Maksimilijana, ki je hotel odpraviti duhovni\xc5\xa1ki celibat.\n_START_SECTION_\nPape\xc5\xbe\n_START_PARAGRAPH_\nIzvolitev za pape\xc5\xbea 7. januarja 1566 je presenetila vse; nih\xc4\x8de namre\xc4\x8d ni pri\xc4\x8dakoval, da bo ne\xc4\x8dak Pija IV. nagovoril svojo stranko, naj voli Ghislierija. 17. januarja je bil ustoli\xc4\x8den in kronan; odpovedal je razko\xc5\xa1ni banket ob kronanju, ki je bil pripravljen navadno za odli\xc4\x8dne goste \xe2\x80\x93 pa je pohuj\xc5\xa1evala reve\xc5\xbee; ta denar je raje podelil ubo\xc5\xbenim samostanom. Takoj je odpravil tudi metanje denarja med zbrano mno\xc5\xbeico, kar je imelo v gne\xc4\x8di ve\xc4\x8dkrat usodne posledice; v renesansi so namre\xc4\x8d to razvado rimskih cesarjev prevzeli tudi pape\xc5\xbei. Zapovedal je torej, naj prek \xc5\xbeupnikov podelijo denar neposredno ogro\xc5\xbeenim dru\xc5\xbeinam.\n_START_SECTION_\nProtireformacija in katoli\xc5\xa1ka obnova\n_START_PARAGRAPH_\nOn je prvi pape\xc5\xbe katoli\xc5\xa1ke obnove in protireformacije \xe2\x80\x93 teh dveh vzporednih dogajanj Tridentinskega koncila, ki sta delovali za obnovo cerkvenega \xc5\xbeivljenja in utrditev dogmati\xc4\x8dnega nauka. Poglavitno nalogo svojega pape\xc5\xbeevanja je videl v temeljiti prenovi Cerkve po smernicah tridentinskega koncila. _NEWLINE_V kardinalski zbor je vklju\xc4\x8dil ve\xc4\x8d \xc5\xa1kofov, ki so sloveli po svojih prizadevanjih za prenovo Cerkve._NEWLINE_Strogo je nastopil proti nepotizmu, proti podkupljivosti in drugim zlorabam v rimski kuriji, zlasti proti kopi\xc4\x8denju cerkvenih slu\xc5\xbeb in nadarbin v eni osebi. Ustanovil je kardinalske kongregacije za razlago in izvajanje tridentinskih dokumentov, za posvetovanje s \xc5\xa1kofi, za misijone in za ohranjanje prave vere. 1566 je izdal Katekizem, 1568 Brevir in 1570 prenovljeni Rimski misal. Zahteval je, da v vseh \xc5\xa1kofijah redno sklicujejo sinode; ostro je nastopil zoper duhovnike, ki se niso dr\xc5\xbeali celibata; \xc5\xa1kofe je ponovno opozarjal, naj bivajo v svojih \xc5\xa1kofijah in osebno vodijo du\xc5\xa1no pastirstvo; redovnikom je ukazal, naj dosledno upo\xc5\xa1tevajo dolo\xc4\x8dila glede discipline in klavzure. Sv. Toma\xc5\xbea Akvinskega je 1567 razglasil za cerkvenega u\xc4\x8ditelja in dal natisniti njegova dela. V bogoslovjih je ukazal pou\xc4\x8devati v njegovem duhu. Prizadevanja Pija V. za prenovo so obenem krepila mo\xc4\x8d in pomen pape\xc5\xa1tva v Cerkvi in v svetu sploh.\n_START_SECTION_\nLepantska bitka\n_START_PARAGRAPH_\nPrvo leto svojega vladanja je pape\xc5\xbe razglasil sveto leto, da bi si z molitvijo, pokoro in milo\xc5\xa1\xc4\x8dino izprosili zmago. Podpiral je malte\xc5\xa1ke viteze, po\xc5\xa1iljal denar za utrditev svobodnih italijanskih mest, mese\xc4\x8dno denarno podpiral ogrske kristjane. 1567 je v ta namen zahteval od vseh samostanov in cerkvenih ustanov desetino za obrambo kr\xc5\xa1\xc4\x8danstva._NEWLINE_  _NEWLINE_Ko je Sulejman II. napadel Ciper in ga po juna\xc5\xa1ki obrambi zasedel, se je pape\xc5\xbe \xc5\xa1e bolj zavzemal za skupno obrambo pred Turki, za sveto zvezo proti osvajajo\xc4\x8dim muslimanom; uspelo mu je povezati Pape\xc5\xa1ko dr\xc5\xbeavo z Benetkami in \xc5\xa0panijo. Veliko je pripomogel k zmagi kr\xc5\xa1\xc4\x8danske vojske nad Turki v pomorski bitki pri Lepantu dne 7. oktobra 1571. Tega dne je bil ravno pri zborovanju s kardinali, ko je nenadoma prekinil delo, odprl okno in zaklical: \xc2\xbbPustimo delo; na\xc5\xa1a velika naloga sedaj je zahvala Bogu za zmago, ki jo je podelil kr\xc5\xa1\xc4\x8danski vojski.\xc2\xab\xc2\xa0Pravijo, da je imel pape\xc5\xbe ob tistem \xc4\x8dasu videnje zmage in je vzkliknil: \xc2\xbbUra je dvanajst, zvonite zvonovi, zmagali smo pri Lepantu!\xc2\xab\xc2\xa0Od tega dneva zvonijo zvonovi vsak dan opoldne.  _NEWLINE_Te zmage med seboj stalno se prepirajo\xc4\x8di zavezniki niso izkoristili, kot je pape\xc5\xbe svetoval in upal, z osvoboditvijo Carigrada in Svetega groba v Jeruzalemu, ampak so se posvetili popravljanju po\xc5\xa1kodovanih ladij v eni najve\xc4\x8djih pomorskih bitk. Naslednje leto, 7. oktobra 1572, so proslavljali v kr\xc5\xa1\xc4\x8danskem svetu obletnico zmage pri Lepantu z uvedbo praznika za vso Cerkev \xc2\xbbNa\xc5\xa1e Gospe Zmagovalke\xc2\xab, ki ga je Gregor XIII. preimenoval v praznik Ro\xc5\xbenovenske Matere Bo\xc5\xbeje ter ga postavil na prvo nedeljo v oktobru. Tur\xc5\xa1ka pomorska mo\xc4\x8d pa je bila tokrat tako temeljito pora\xc5\xbeena, da si ni ve\xc4\x8d opomogla.\n_START_SECTION_\nPoliti\xc4\x8dno in pastoralno delovanje\n_START_PARAGRAPH_\nNjegovi odlo\xc4\x8dni nastopi proti dr\xc5\xbeavnemu cerkvenstvu v \xc5\xa0paniji so mu nakopali hude nasprotnike. Zavzel se je za preganjano in zaprto \xc5\xa1kotsko kraljico Marijo \xc5\xa0kotsko, ki so jo priznavali zlasti katoli\xc4\x8dani, in ji pisal tola\xc5\xbeilno pismo v je\xc4\x8do. Izob\xc4\x8denje angle\xc5\xa1ke kraljice Elizabete ter njena odstavitev 1570 zaradi herezije je bila zadnji primer, da je pape\xc5\xbe odstavil vladarja; postala pa je usodna za angle\xc5\xa1ke katoli\xc4\x8dane, ki jih je Elizabeta za\xc4\x8dela neusmiljeno preganjati in moriti. Po svojem odposlancu je Pij V. na dr\xc5\xbeavnem dvoru v Augsburgu 1566 vendarle dosegel, da so sklepe tridentinskega koncila sprejeli cesar in katoli\xc5\xa1ki de\xc5\xbeelni stanovi. Po koncilskih smernicah so v Nem\xc4\x8diji izvedli ve\xc4\x8d vizitacij in pokrajinskih sinod.\n_START_SECTION_\nPij V. in Slovenci\n_START_PARAGRAPH_\nPo naro\xc4\x8dilu Pija V. naj bi benediktinski opat iz Mo\xc5\xbeaca Jernej Porcia opravil vizitacijo v avstrijskem delu oglejskega patriarhata, vendar se je moral omejiti samo na Gori\xc5\xa1ko.\n_START_SECTION_\n\xc4\x8ce\xc5\xa1\xc4\x8denje\n_START_PARAGRAPH_\nLjudstvo ga je za\xc4\x8delo \xc4\x8dastiti \xc5\xbee takoj po smrti. _NEWLINE_Ve\xc4\x8dinoma ga upodabljajo v belem dominikanskem obla\xc4\x8dilu, pogosto tudi v pape\xc5\xa1kem ornatu z ro\xc5\xbenim vencem v roki in misalom. Na vseh upodobitvah in portretih ima brado. Njegov razpoznavni znak je tiara, pape\xc5\xa1ka \xc4\x8depica (takrat je bila bar\xc5\xbeunasto rde\xc4\x8da) in \xc5\xa1kofovska du\xc5\xa1nopastirska palica._NEWLINE_Za bla\xc5\xbeenega ga je razglasil Klemen X. dne 1. maja 1672, za svetnika pa Klemen XI. dne 22. maja 1712. Goduje 30. aprila, a prej je godoval 5. maja.\n_START_SECTION_\nAngelus nemorosus\n_START_PARAGRAPH_\nMalahijeva prerokba pravi o njem, da je Gozdnati angel (latinsko Angelus nemorosus; angle\xc5\xa1ko Angel of the grove). Temu sledi razlaga: Imenoval se je Mihael, rojen v mestu Bosco. Pij V. se je rodil v kraju Bosco, v Piedmontu; krajevno ime pomeni v piedmontskem nare\xc4\x8dju, ki ga danes imenujejo jezik, gozd, gaj, go\xc5\xa1\xc4\x8davo, go\xc5\xa1o. Najbolj znana osebnost s tem priimkom je Janez Bosko (Giovanni Bosco, 1815\xe2\x80\x931888). Pape\xc5\xbeevo ime je bilo 'Anton Mihael Ghislieri', a Mihael se nana\xc5\xa1a na nadangela Mihaela. O'Brien tukaj pripominja, da mnogo prerokb, ki vsebujejo besedne igre, uporablja italijanske besede, tudi nare\xc4\x8dne, ki jih Lignum vitae posebej ne razlaga."