b'\n_START_ARTICLE_\nVrabci na dvori\xc5\xa1\xc4\x8du\n_START_SECTION_\nZgodba\n_START_PARAGRAPH_\nZgodba se dogaja v prvih povojnih letih in nima glavne osebe. Roman je napisan v tretji osebi. Dogajanje se odvija v hi\xc5\xa1i in pred hi\xc5\xa1o gospoda Koprive, v ljubljanskem predmestju. V hi\xc5\xa1i stanuje kopica glasnih otrok, zato jih sostanovalci kli\xc4\x8dejo vrabci. Predstavljeno je veliko najrazli\xc4\x8dnej\xc5\xa1ih zgodb, ki se ne razpletejo do konca. Prikazane osebe so: Cregor\xc4\x8deva mamka, Smrekarjev Jo\xc5\xbee, brezdomec Sova, Mojca, dru\xc5\xbeina Rojc, Stanko Godec, dru\xc5\xbeina Drobni\xc4\x8d, Ciril Zavrl ... Zakonca Drobni\xc4\x8d se lo\xc4\x8dita, njuni otroci pa na to reagirajo razli\xc4\x8dno. Rezika in Luka ostaneta doma, Marko pa odide k stricu. Do nesporazuma pride tudi med profesorjem Sa\xc5\xa1kom in u\xc4\x8dencem Cirilom, ker profesor daje napredni mladini nezadostne ocene. Veliko potegav\xc5\xa1\xc4\x8din, kot so spreminjanje ocen v redovalnici, zmeda s pismi ter podtikanje najrazli\xc4\x8dnej\xc5\xa1ih predmetov po \xc5\xbeepih, stori Sova. Na koncu romana gospod Kopriva umre, otroci pa se ga spominjajo kot hudobnega gospoda.\n_START_SECTION_\nKritike\n_START_PARAGRAPH_\n\xc2\xbbKranjec je za svoj tekst nabral mnogo hvale\xc5\xbenega gradiva, a ga ni dovolj skrbno razporedil, oziroma ga je snov zasula do take mere, da so ljudje in zgodbe okrog njih ostali bolj ali manj fragmenti. Zato je kon\xc4\x8dni vtis precej slab, ne glede na to, da so posamezna mesta napisana lepo, spretno, z mo\xc4\x8dnim ob\xc4\x8dutkom za aktualnost v povojni dru\xc5\xbebi, za ko\xc4\x8dljive \xc5\xbeivljenjske situacije in za vse dobro in hudobno v ljudeh.\xc2\xab\xc2\xa0_NEWLINE_\xc2\xbbIz tega pestrega gradiva bi bil pisatelj utegnil napraviti dober tekst, \xc4\x8de ne bi bil zgre\xc5\xa1il osnovnega razmerja do svojih ljudi in med njimi samimi in \xc4\x8de bi se bil omejil le na nekaj posameznih usod sredi dane dru\xc5\xbebene situacije.\xc2\xab\xc2\xa0_NEWLINE_\xc2\xbb Ka\xc5\xbee pa, da je pisateljev posluh za konkretno dogajanje v \xc4\x8dloveku in v dru\xc5\xbebi ve\xc4\x8dji kakor pa njegova sposob\xc2\xadnost to dogajanje posredovati v ustreznem umetni\xc5\xa1kem jeziku. Zato nas osebe iz romana ve\xc4\x8dinoma ne prepri\xc4\x8dajo, pa naj gre za starega bur\xc5\xbeuja in izkori\xc5\xa1\xc4\x8de-vavca Koprivo, zdaj izrazitega nasprotnika nove dr\xc5\xbeave, za pobo\xc5\xbenjakarsko Cregor\xc4\x8devo mamko, pri kateri se zbira reakcija, ali pa za Smrekarjevega Jo\xc5\xbeeta, starega partizana, aktivista in prijatelja otrok, ali za Roj\xc4\x8devo Doro, ki vse dni hodi po sestankih. Se slab\xc5\xa1e je pisatelj predstavil otro\xc5\xa1ko dru\xc5\xa1\xc4\x8dino na dvori\xc5\xa1\xc4\x8du. Nekriti\xc4\x8dno ji daje prednost pred odraslimi, ki dostikrat stojijo pred\xc2\xa0\xc2\xbbvrabci\xc2\xab\xc2\xa0z dvori\xc5\xa1\xc4\x8da kot na pol sme\xc5\xa1ne, vendar spet ne resni\xc4\x8dno sme\xc5\xa1ne kreature, nemo\xc4\x8dni in zbegani spri\xc4\x8do otro\xc5\xa1ke spretnosti in prebrisanosti.\xc2\xab_NEWLINE_\xc2\xbbTake in podobne vragolije so neprepri\xc4\x8dljive, otroci nam z njimi nikakor ne postajajo simpati\xc4\x8dni, kot je to hotel pisatelj, ampak cesto nagibajo celo v pobalinstvo slab\xc5\xa1e vrste. Tu pa tam so ljubki le manj\xc5\xa1i Roj\xc4\x8devi ali Drobni\xc4\x8devi otroci, a njihovo modrovanje je spet preve\xc4\x8d otro\xc5\xa1ko pametno, v\xc4\x8dasih tudi utrujajo\xc4\x8de dolgovezno.\xc2\xab_NEWLINE_\xc2\xbbO\xc4\x8ditno je avtor fabulativno plat romana pre\xc5\xa1iroko zajel, zaradi \xc4\x8desar mnogih zgodb ni mogel niti razviti, nekatere so ostale brez pravega zaklju\xc4\x8dka, tako da delo daje vtis hlastanja in nedognanosti.\xc2\xab_NEWLINE_\xc2\xbbImpresivno sta opisana Rezika in Luka, kako v njunih ranjenih otro\xc5\xa1kih du\xc5\xa1ah odmeva ta korak star\xc5\xa1ev. Vendar je pisatelja prej zasula kopica drugih zgodb, preden je mogel problem do konca razre\xc5\xa1iti; ka\xc5\xbee tudi, kot da se pti\xc4\x8dkov ni upal pustiti brez gnezda, ampak je sprta zakonca nazadnje pustil v ne \xc4\x8disto raz\xc2\xad\xc4\x8di\xc5\xa1\xc4\x8denem so\xc5\xbeitju. Kljub temu pa problem Drobni\xc4\x8deve dru\xc5\xbeine spada med naj\xc2\xadbolje napisane strani v romanu.\xc2\xab_NEWLINE_\xc2\xbbSe najbolj se je pisatelju posre\xc4\x8dila, zlasti glede na razmerje med mladimi in starimi, zgodba z Zavrlovim Cirilom in profesorjem Sa\xc5\xa1kom./.../ Zanimiv problem in hkrati eno najbolj\xc5\xa1ih poglavij v romanu. Vendar ga je pisatelj re\xc5\xa1il le na pol, oziroma ni zavzel do stvari \xc4\x8disto jasnega stali\xc5\xa1\xc4\x8da. \xc4\x8ceprav \xc4\x8dutimo njegov odpor do take vrste aktivizma, ki znanja ne potrebuje in ga ne zajema v okvir svoje dejavnosti, ki izkori\xc5\xa1\xc4\x8da politi\xc4\x8dne pozicije za dosego osebnih ciljev, pa Sa\xc5\xa1kovo razmi\xc5\xa1ljanje o tem dogodku skorajda zabri\xc5\xa1e pisa\xc2\xadteljevo ogor\xc4\x8denost nad povr\xc5\xa1nim, va\xc5\xbenost znanja zanikujo\xc4\x8dim aktivizmom.\xc2\xab_NEWLINE_\xc2\xbbPisatelj je s prizorom v \xc5\xa1oli, ko nastopata Sa\xc5\xa1ek in Ciril, napravil tisto, kar marsikje drugod v romanu pogre\xc5\xa1amo: svoje misli in spoznanja je skril za dogodke, ni jih izpovedoval naravnost, deklarativno. \xc5\xa0koda, da pisatelj ni dolgo ostal na tej vi\xc5\xa1ini.\xc2\xab_NEWLINE_\xc2\xbbSova naj bi bil na koncu \xc5\xbee kar glavni junak romana, a je najslab\xc5\xa1e zadet, je poln nerazumljivih in nelogi\xc4\x8dnih nasprotij, medtem ko Zavrlov Ciril v svojem ravnanju ostaja sam sebi zvest in je tako bli\xc5\xbee kot Sova temu, da bi v romanu postal resni\xc4\x8den predstavnik enega dela povojne mladine.\xc2\xab (Jo\xc5\xbee \xc5\xa0ifrer, 1964)'