b'\n_START_ARTICLE_\nSpilimbergo\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nObmo\xc4\x8dje je bilo zagotovo naseljeno \xc5\xbee v bakreni dobi, o \xc4\x8demer pri\xc4\x8dajo ostanki utrdbe pri Gradisci, na levem bregu potoka Cosa, ki jo uvr\xc5\xa1\xc4\x8dajo v \xc4\x8das t. i. ka\xc5\xa1telirske kulture. Najstarej\xc5\xa1i ohranjeni dokument, ki omenja Castrum de Spengenberg, je iz leta 1120. V obdobju med 1420 do 1797 je mesto spadalo pod oblast Benetk. Leta 1797 je Spilimbergo postal del Svetega rimskega cesarstva in nato Avstrijskega cesarstva, sestavni del kraljevine Italije pa je bil od leta 1866 do 1946.\n_START_SECTION_\nPotresa leta 1976\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1976 sta mesto v veliki meri prizadejala uni\xc4\x8dujo\xc4\x8da potresa 6. maja in 15. septembra. Uni\xc4\x8dila sta \xc5\xa1tevilne zgradbe, ki jih nista po\xc5\xa1kodovali obe svetovni vojni. Po potresu so mesto postopoma obnovili, uporabljajo\xc4\x8d kriterije protipotresne gradnje, preve\xc4\x8d po\xc5\xa1kodovane stavbe pa nadomestili z novimi.\n_START_SECTION_\nRazvoj naselja\n_START_PARAGRAPH_\nV srednjem veku se je v povezavi z gradom mogo\xc4\x8dne koro\xc5\xa1ke plemi\xc5\xa1ke rodbine Spengenberg (zgrajenim v 11. stoletju) na naravni terasi nad reko Tilment (Tagliamento) razvila naselbina, iz imena rodbine oz. gradu izvira tudi dana\xc5\xa1nje ime mesta Spilimbergo. Grad je tedaj predstavljal center enega najve\xc4\x8djih fevdov v Furlaniji, ki ga je upravljala plemi\xc5\xa1ka rodbina nem\xc5\xa1kega porekla, katere grbovni simbol je bil lev. Prvo mogo\xc4\x8dno obzidje so zgradili med kme\xc4\x8dkim uporom leta 1511 in ga je le nekaj tednov zatem poru\xc5\xa1il potres. Naselje so postopno obnovljali v 16. stoletju, v njem so imele svoje rezidence tudi razli\xc4\x8dne plemi\xc5\xa1ke rodbine. Skupaj z rastjo naselja so postopoma  zgradili tudi tri (\xc4\x8dedalje ve\xc4\x8dja) mestna obzidja, ki so \xc5\xa1e delno ohranjena, predvsem stolpi.\n_START_SECTION_\nZgodovinski center mesta\n_START_PARAGRAPH_\nMesto se je \xc5\xa1irilo v nasprotno smer od gradu, zgrajenega ob samem robu terase. Najstarej\xc5\xa1i del sta tako Borgo Vecchio (stara \xc4\x8detrt) in Valbruna, ki ju je obdajalo prvo obzidje. Dostop skozenj je bil skozi vrata pod \xc5\xa1e danes ohranjenem stolpom Torre Orientale. V 14. stoletju so zgradili nove \xc4\x8detrti Borgo di Mezzo, Broiluccio (danes trg Borgolucido) in Borgo Nuovo (nova \xc4\x8detrt). Od obzidja, ki jih je varoval, je ohranjen samo stolp Torre Occidentale z vrati. _NEWLINE_Osnovna dejavnost naselja je bila od nekdaj trgovina, posebej na Piazza del Duomo (trgu ob stolnici) so organizirali sejme. Na tem trgu, pod ob\xc4\x8dinsko lo\xc5\xbeo (Loggia della Macia), je na stebru \xc5\xa1e danes ozna\xc4\x8dena t. i. "Macia", uradna mera, ki so jo ob prodaji tkanin uporabljali v mestu.\n_START_SECTION_\nGrad\n_START_PARAGRAPH_\nGrad, ki je bil zgrajen verjetno v 11. stoletju, je bil kasneje utrjen z obrambnim vodnim jarkom. Za dostop v grad je slu\xc5\xbeil dvi\xc5\xbeni most, ki so ga v 18. stoletju nadomestili s kamnitim mostom. Prvotno ime gradu je bilo Spengenberg, kar pomeni \xc2\xbbsokolji grad\xc2\xab, po njem je dobilo ime tudi naselje. Na s freskami okra\xc5\xa1eni fasadi gradu so v spodnji vrsti naslikani prizori plemi\xc5\xa1kih u\xc5\xbeitkov, v zgornji vrsti pa plemi\xc5\xa1ke vrline.\n_START_SECTION_\nDuomo Santa Maria Maggiore\n_START_PARAGRAPH_\nNajpomembnej\xc5\xa1a cerkev v mestu je \xc5\xbeupnijska cerkev (duomo) Santa Maria Maggiore. Z njeno gradnjo so za\xc4\x8deli leta 1284, na pobudo plemi\xc4\x8da Walterpertolda, in pred tem poru\xc5\xa1ili celo mestno \xc4\x8detrt. Glavno pro\xc4\x8delje na vzhodni strani ozna\xc4\x8duje sedem okroglih oken, ob katerih so v notranjosti uprizorjeni angeli apokalipse ob koncu sveta. Severno pro\xc4\x8delje ozna\xc4\x8duje veliki kamniti portal z grbi plemi\xc5\xa1kih rodbin. _NEWLINE_V notranjosti so na stenah glavne ladje ohranjene freske iz 14. stoletja, s prizori iz stare in nove zaveze ter kri\xc5\xbeanjem na sredini. Freske so bile dolgo skrite pod nanosi kasnej\xc5\xa1ega ometa, odkrili so jih \xc5\xa1ele leta 1930. Med svetniki je pogosto prikazan Giovanni Battista, mestni predstavnik bogate firen\xc5\xa1ke rodbine bankirjev, ki je sofinancirala gradnjo stolnice. V sredini cerkve so mogo\xc4\x8dne orgle iz 16. stoletja, z vratci, ki so jih \xc4\x8dudovito poslikali v Pordenonu.\n_START_SECTION_\n\xc5\xa0ola mozaika\n_START_PARAGRAPH_\nMesto samo je dale\xc4\x8d naokrog znano po svoji \xc5\xa1oli mozaika ( italijansko: Scuola Mosaicisti del Friuli), ki je bila ustanovljena leta 1922, z namenom, da bi lahko mladim ohranili znanje o tej starodavni tehniki. Posebna oblika mozaika je t. i. terazzo, to je tlak iz naravnih kamnov, ki so ga tradicionalno izdelovali v okoli\xc5\xa1kih naseljih Spilimberga, v krajih kot so Sequals, Solimbergo, Cavasso, Meduno in Toppo. Pri tem so uporabljali kamne iz reke Tilment. Danes je \xc5\xa1ola mozaika v Spilimbergu edina te vrste, ki izobra\xc5\xbeuje profesionalce v tehniki mozaika, zato se na njej izobra\xc5\xbeujejo tudi \xc5\xa1tevilni mladi iz tujine. Posebna skrb se namenja razvoju novih tehnik in novih umetni\xc5\xa1kih izdelkov, izdelujejo se tudi mozaiki po naro\xc4\x8dilu, prav tako pa obnavljajo tudi anti\xc4\x8dne mozaike. Tukaj so izdelali mozaike, ki krasijo Kongresno knji\xc5\xbenico v Washingtonu, War Memorial v Canberri, baziliko Jezusovega groba v Jeruzalemu, pa tudi tiste na spomeniku Ground Zero v New Yorku. V \xc5\xa1oli je tudi velika galerija, v kateri je mo\xc4\x8d videti dela u\xc4\x8dencev in njihovih u\xc4\x8diteljev, pa tudi mozaike, ki odkrivajo pet tiso\xc4\x8dletij zgodovine mozaika: od talnih gr\xc5\xa1kih, rimskih in bizantinskih mozaikov, vse do modernih. Med \xc5\xa1olskim letom je mogo\xc4\x8de obiskati tudi delavnice, kjer lahko vidimo sam postopek izdelave mozaika.\n_START_SECTION_\nKultura\n_START_PARAGRAPH_\nFestival Folkest je posve\xc4\x8den glasbi razli\xc4\x8dnih etni\xc4\x8dnih skupin, narodov in svetovnih kultur, tudi popularni glasbi, katerega prizori\xc5\xa1\xc4\x8da so poleg Spilimberga tudi v Bene\xc4\x8diji, na Koro\xc5\xa1kem, v Sloveniji in Istri, vsako leto v mesecu juliju.'