b'\n_START_ARTICLE_\nTone Batagelj\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nTone Batagelj se je rodil v dru\xc5\xbeini mizarja Fran\xc4\x8di\xc5\xa1ka Batagelja v \xc5\xa0turjah (sedaj predel Ajdov\xc5\xa1\xc4\x8dine). Ljudsko \xc5\xa1olo je obiskoval v rojstnem kraju. Tu je imel za u\xc4\x8ditelja pesnika Andreja Perneta, ki ga je navdu\xc5\xa1il za poezijo. Perne je pregovoril je star\xc5\xa1e, da so ga dali (po priporo\xc4\x8dilu doma\xc4\x8dega \xc5\xbeupnika Janeza Kromarja) v gori\xc5\xa1ko malo semeni\xc5\xa1\xc4\x8de. V Gorici sta se na\xc5\xa1la z Marijem Kogojem, oba navdu\xc5\xa1ena za poezijo in glasbo; tu pa so bili \xc5\xa1e: Gojmir Anton Kos, Stano Kosovel, Dolfe Ivan\xc4\x8di\xc4\x8d in France Bevk. Gimnazijo v Gorici je zaradi spora s katehetom zapustil in nadaljeval v Ljubljani in tu leta 1914 maturiral. \xc5\xbde v Gorici je bil \xc4\x8dlan Preporoda. Po za\xc4\x8detku 1. svetovne vojne je bil v vpoklican v avstro-ogrsko vojsko, od\xc5\xa1el na vzhodno fronto, kjer je med prebojem generala Brusilova pobegnil k Rusom in bil ujetnik v ve\xc4\x8d ruskih tabori\xc5\xa1\xc4\x8dih. Ko je zvedel, da v tabori\xc5\xa1\xc4\x8dih agitirajo za vstop v prostovoljne odrede, kateri so se oblikovali v okolici Odese, se je pridru\xc5\xbeil jugoslovanskim prostovoljcem in z njimi od\xc5\xa1el na Solunsko fronto, \xc5\xa1e prej pa je bil v odsotnosti obsojen od avstrijskega vrhovnega voja\xc5\xa1kega sodi\xc5\xa1\xc4\x8da na smrt z obe\xc5\xa1enjem. Po kon\xc4\x8dani vojni je \xc5\xbeelel \xc5\xa1tudirati medicino, ostal pa je v slu\xc5\xbebi pokrajinske vlade za Dalmacijo v Splitu, kasneje pa je diplomiral na zagreb\xc5\xa1ki Pravni fakulteti. Nekaj \xc4\x8dasa je bil pomo\xc4\x8dnik obmejnega komisarja na Jesenicah in pomagal \xc4\x8dlanom organizacije TIGR pri prenosu ilegalnega materiala preko dr\xc5\xbeavne meje v Italijo ter bil zaradi tega na 1. tr\xc5\xbea\xc5\xa1kem procesu septembra 1930 v odsotnosti obsojen. Po odhodu z Jesenic je kot in\xc5\xa1pektor notranjega ministrstva slu\xc5\xbeboval v raznih krajih (Ljubljana, Sarajevo, Beograd, Novi Sad) in bil po napadu na Jugoslavijo aprila 1941 zajet s strani usta\xc5\xa1ev ter poslan v delovna tabori\xc5\xa1\xc4\x8da v kraje: Annaburg, N\xc3\xbcrnberg, Strasbourg, Berkenb\xc3\xbcrgge, Alexidorf in Fallingbostel. Po osvoboditvi se je preselil v Opatijo. Bil je dru\xc5\xbeinski prijatelj pesnika Alojza Gradnika._NEWLINE_Anton Batagelj je za\xc4\x8del prve pesmi objavljati 1910 v reviji Angel\xc4\x8dek, otrokom u\xc4\x8ditelj in prijatelj, nadaljeval v listu za srednje\xc5\xa1olsko dija\xc5\xa1tvo Mentor in mese\xc4\x8dniku za zabavo in pouk Dobri prijatelj. V ruskem obdobju je veliko ustvarjal, vendar je dva zvezka pesmi izgubil v Odesi. Po 1. svetovni vojni je objavljal v Ljubljanskem zvonu, v reviji Mladika (s podnaslovom Dru\xc5\xbeinski list s podobami) Novem rodu, po 2. svetovni vojni pa v Razgledih, Cicibanu in Tovari\xc5\xa1u. Njegove pesmi so predvsem ljubezenske narave. Pisal je tudi prozo.'