b'\n_START_ARTICLE_\nWilhelm Eduard Weber\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nNjegov o\xc4\x8de Michael Weber je bil v Wittenbergu profesor teologije. Wilhelm je bil drugi od treh bratov. Starej\xc5\xa1i brat, Ernst Heinrich (1795\xe2\x80\x931878) je bil fiziolog in anatom, mlaj\xc5\xa1i Eduard Friedrich (1806\xe2\x80\x931871) pa fiziolog in zdravnik. Po razpustitvi Univerze v Wittenbergu je o\xc4\x8de leta 1815 od\xc5\xa1el v Halle. Najprej ga je u\xc4\x8dil o\xc4\x8de, kasneje pa so ga poslali u\xc4\x8diti v zaveti\xc5\xa1\xc4\x8de za sirote in klasi\xc4\x8dno gimnazijo v Halleju. Nato je za\xc4\x8del \xc5\xa1tudirati na univerzi in se posvetil naravoslovju. Bil je zelo dober \xc5\xa1tudent in se je iskazal po svojem izvirnem delu. Po doktoratu je postal privatni docent (Privatdozent) in kasneje izredni profesor naravoslovja v Halleju._NEWLINE_Leta 1831 so ga na Gaussovo priporo\xc4\x8dilo s sedemindvajsetimi leti imenovali za profesorja fizike na Univerzi v G\xc3\xb6ttingenu. Njegova predavanja so bila zanimiva, pou\xc4\x8dna in vzpodbudna. Menil je, da so za globlje razumevanje fizike in njeno uporabo v vsakdanjem \xc5\xbeivljenju premalo zgolj predavanja z dodanimi poskusi. Zaman je v univerzitetnem laboratoriju spodbujal svoje \xc5\xa1tudente, naj sami izvajajo poskuse. Pri triindvajsetih je skupaj s starej\xc5\xa1im bratom Ernstom, profesorjem anatomije v Leipzigu, napisal knjigo o valovni teoriji in teko\xc4\x8dinah, po kateri sta postala znana. V tem \xc4\x8dasu je izdelal ob\xc4\x8dutljive magnetometre in druge in\xc5\xa1trumente za merjenje magnetizma._NEWLINE_Zelo se je zanimal za akustiko in je s tega podro\xc4\x8dja objavil ve\xc4\x8d \xc4\x8dlankov v revijah Poggendorffs Annalen, Schweiggerjevi Jahrb\xc3\xbccher f\xc3\xbcr Chemie und Physik in v glasbeni Carcilia. Sodeloval je tudi mlaj\xc5\xa1im bratom Eduardom, svoja raziskovanja pa sta objavila med letoma 1825 in 1838._NEWLINE_Zaradi svojih svobodomiselnih nazorov ga je hanoverska vlada odpustila in je nekaj \xc4\x8dasa potoval. Med drugim je obiskal Anglijo. Leta 1843 je postal profesor fizike v Leipzigu, kjer je ostal do leta 1849. Nato se je vrnil v G\xc3\xb6ttingen._NEWLINE_Leta 1855 je z Dirichletom postal za\xc4\x8dasni predstojnik tamkaj\xc5\xa1njega observatorija.\n_START_SECTION_\nDose\xc5\xbeki\n_START_PARAGRAPH_\nEno od njegovih najpomembnej\xc5\xa1ih del je bil Atlas geomagnetizma (Atlas des Erdmagnetismus), niz zemljevidov o magnetizmu. Z njegovim prizadevanjem so ustanovili observatorije za prou\xc4\x8devanje magnetizma. Njegovo delo o razmerju med elektrodinami\xc4\x8dnimi in elektrostati\xc4\x8dnimi enotami naboja je bilo zelo pomembno za razvoj Maxwellove elektromagnetne teorije svetlobe. Z Gaussom je prou\xc4\x8deval magnetizem in leta 1864 je objavil svoje delo Elektrodinami\xc4\x8dne sorazmernostne meritve, ki je vsebovalo sistem absolutnih meritev za elektri\xc4\x8dne tokove. Te meritve so pomembne za prakso.\n_START_SECTION_\nNagrade\n_START_PARAGRAPH_\nKraljeva dru\xc5\xbeba iz Londona mu je leta 1859 za njegove raziskave, objavljene v njegovem delu Maasbestimmungen, ter druge raziskave o elektriki, magnetizmu in akustiki podelila svojo Copleyjeveo medaljo.\n_START_SECTION_\nPoimenovanja\n_START_PARAGRAPH_\nPo njem se imenuje izpeljana enota SI za magnetni pretok weber z oznako Wb, ter krater Weber na oddaljeni strani Lune.'