b"\n_START_ARTICLE_\nThomas Carlyle\n_START_SECTION_\nZGODNJE \xc5\xbdIVLJENJE IN \xc5\xa0OLANJE\n_START_PARAGRAPH_\nThomas Carlyle je bil rojen 4. decembra v majhni vasici Ecclefechan v ju\xc5\xbenem delu \xc5\xa0kotske. \xc5\xbdivel je v hi\xc5\xa1i, kjer je vladala mo\xc4\x8dna kalvinisti\xc4\x8dna miselnost. O\xc4\x8de je veljal za skrajnega puritanca. Leta 1805 je obiskoval Annan Academy, kjer je pokazal nadarjenost za matematiko in zanimanje za franco\xc5\xa1\xc4\x8dino in latin\xc5\xa1\xc4\x8dino. Star\xc5\xa1i so mu omogo\xc4\x8dili \xc5\xa1olanje in \xc5\xbeeleli, da bi postal duhovnik. S tem namenom je bil poslan na Edinbur\xc5\xa1ko univerzo leta 1809. Po petih letih \xc5\xa1tudija je leta 1814 zapustil univerzo in postal u\xc4\x8ditelj matematike.\n_START_SECTION_\nKARIERA\n_START_PARAGRAPH_\nKot u\xc4\x8ditelj matematike je sprva leta 1814 delal na Annan Academy. Leta 1816 ga je pot popeljala na drugo \xc5\xa1olo v Kirkcaldy, kjer je u\xc4\x8dil \xc5\xa1kotski duhovnik Edward Irving. Kasneje sta mo\xc5\xbea postala prijatelja in Edward Irving je eden redkih ljudi, ki jih je Thomas Carlyle spo\xc5\xa1toval. Po \xc5\xa1tirih letih pou\xc4\x8devanja se je naveli\xc4\x8dan vrnil na Edinbur\xc5\xa1ko univerzo, kjer je leta 1819 za\xc4\x8del \xc5\xa1tudirati pravo. Po neuspe\xc5\xa1nem \xc5\xa1tudiju je postal privatni u\xc4\x8ditelj in hkrati pisal \xc4\x8dlanke za Edinbur\xc5\xa1ko enciklopedijo. Vzporedno se je tudi ukvarjal z nem\xc5\xa1ko literaturo. Pri tem je pri\xc5\xa1el v stik z nem\xc5\xa1kim idealizmom predvsem skozi dela Johanna Gottlieba Fichtea in ob tem postal strokovnjak za nem\xc5\xa1ko literaturo. V tem \xc4\x8dasu je izdal prvi prevod Wilhelm Meister's Apprenticeship leta 1824. Prevedel je roman nem\xc5\xa1kega pisatelja Johanna Wolfganga Goethea z naslovom Wilhelm Meisters Lehrjahre. Napisal je tudi delo Life of Schiller, ki je iz\xc5\xa1lo v London magazine leta 1823. Leta 1826 se je poro\xc4\x8dil z Jane Baille Welsh. Spoznala sta se prek Edwarda Irvinga. Njun zakon se je izkazal za enega najbolj dokumentiranih in nesre\xc4\x8dnih. Pisma, ki sta si jih izmenjevala prikazujejo njune prepire. Na za\xc4\x8detku je par ve\xc4\x8dino \xc4\x8dasa pre\xc5\xbeivel na kmetiji Craigenputtock v Ju\xc5\xbenem delu \xc5\xa0kotske. V tem \xc4\x8dasu je Thomas Carlyle pisal prispevke za Edinburgh Review in pisal delo z naslovom Sartor Resartus. Leta 1827 se je neuspe\xc5\xa1no potegoval za mesto na univerzi St. Andrews University. V \xc4\x8dasu, ki ga je pre\xc5\xbeivel na kmetiji ga je obiskal ameri\xc5\xa1ki esejist po imenu Ralph Waldo Emerson, s katerim je postal prijatelj. Thomas Carlyle se prijavljal na razli\xc4\x8dna mesta na univerzah, vendar je bil povsod neuspe\xc5\xa1en. Leta 1834 se je odlo\xc4\x8dil, da se bo z \xc5\xbeeno preselil v London. Z \xc5\xbeeno sta kupila stanovanje na Cheyne Row, ki danes slu\xc5\xbei kot muzej v spomin na Thomasa Carlyla. Thomas Carlyle je postal del literarnega kroga, katerega \xc4\x8dlana sta bila esejist Leigh Hunt in filozof John Stuart Mill. Na za\xc4\x8detku sta izredno te\xc5\xbeko shajala, saj Thomas Carlyle ni \xc5\xbeelel sprejeti slu\xc5\xbebe pri novinarski hi\xc5\xa1i The Times, ki mu je slu\xc5\xbebo ponujala od prihoda v mesto. Namesto tega se je lotil naslednjega velikega dela French Revolution. V letu 1865 mu je bilo ponujeno mesto rektorja na Edinbur\xc5\xa1ki univerzi. V \xc4\x8dasu, ko je bil na severu in prevzemal mesto rektorja mu je umrla \xc5\xbeena. Po njeni smrti ni bil nikoli enak.\n_START_SECTION_\nVKLJU\xc4\x8cEVANJE V POLITIKO\n_START_PARAGRAPH_\nV jeseni 1866 se je pridru\xc5\xbeil odboru, ki je deloval kot obramba za guvernerja Jamajke Edwarda Johna Eyra. Edward John Eyre je bil odpu\xc5\xa1\xc4\x8den z mesta guvernerja po kontroverznem zatrtju upora s strani \xc4\x8drnske populacije na Jamajki. Thomas Carlyle je skupaj z Johnom Ruskinom zagovarjal njegovo oprostitev. Thomas Carlyle je trdil, da je Edward John Eyre re\xc5\xa1il angle\xc5\xa1ko regijo imenovano West Indies. Svoje vme\xc5\xa1avanje v politi\xc4\x8dne zadeve je nadaljeval za \xc4\x8das Francosko-pruske vojne leta 1870. Postavil se je na stran Prusije, za kar je dobil leta 1874 najvi\xc5\xa1je voja\xc5\xa1ko odlikovanje Kraljevine Prusije imenovano Pour le M\xc3\xa9rite. Poleg Prusije mu je odlikovanje ponudil tudi angle\xc5\xa1ki premier Benjamin Disraeli. Ponujeno odlikovanje Grand Cross of the Order of the Bath bi pri\xc5\xa1lo s pokojnino. Odlikovanje mu je bilo ponujeno s strani britanskega reda imenovanega Most Honourable Order of the Bath. Thomas Carlyle je umrl 5. februarja 1881 in bil pokopan v rojstnem kraju Ecclefechan.\n_START_SECTION_\nSartor Resartus (1836)\n_START_PARAGRAPH_\nSartor Resartus je delo, ki govori o \xc5\xbeivljenju izmi\xc5\xa1ljenega nem\xc5\xa1kega filozofa Diogenesa Teufelsdr\xc3\xb6ckha. Delo je bilo sprva objavljeno kot \xc4\x8dlanek v angle\xc5\xa1ki publikaciji Fraser's Magazine. Sartor Resartus je delo v kateri je Diogenes Teufelsdr\xc3\xb6ckh predstavljen kot osrednja tema. Neimenovani urednik pi\xc5\xa1e kritiko o delu Clothes, Their Origin and Influence, katerega avtor je Diogenes Teufelsdr\xc3\xb6ckh. Urednik se prebija skozi filozofijo, ki jo v izmi\xc5\xa1ljenem delu obravnava Teufelsdr\xc3\xb6ckh. Urednik pi\xc5\xa1e avtorju, saj \xc5\xbeeli nadaljnje informacije v zvezi s samo knjigo. Avtor sam mu nato po\xc5\xa1lje vre\xc4\x8de papirjev, na katerih je napisana avtobiografija Diogenes Teufelsdr\xc3\xb6ckh. Papirji so ozna\xc4\x8deni z znamenji zodiaka. Urednik uspe razbrati vrstni red in tako se poka\xc5\xbee celotna avtobiografija. Delo se posmehuje nem\xc5\xa1ki filozofiji, ki je nastala v prvi polovici 19. stoletja. Hkrati naj bi Thomas Carlyle uporabil delo za izra\xc5\xbeanje svojih pogledov na svet.\n_START_SECTION_\nMNENJE O SU\xc5\xbdENJSTVU\n_START_PARAGRAPH_\nThomas Carlyle je \xc5\xbeivel v \xc4\x8dasu, ko je Anglija do\xc5\xbeivljala preporod. Dr\xc5\xbeava je \xc5\xbeelela ukiniti su\xc5\xbeenjstvo. Thomas Carlyle je prispeval svoje mnenje k problemu. Postavil se je na stran tistih, ki so zagovarjali su\xc5\xbeenjstvo. Svoje mnenje je izrazil v delu Occasional Discourse on the Negro Question. Potrebno je poudariti, da Carlyle ni zagovarjal vrnitve na su\xc5\xbenje lastni\xc5\xa1ki sistem. Carlyle je idealiziral fevdalno dru\xc5\xbebo, v kateri ima vsak posameznik svojo vlogo. Zagovarjal je vrnitev na sistem v katerem je imel podlo\xc5\xbenik oziroma drug subjekt dosmrtno zaposlitev pri gospodarju. Ta ideja je v \xc4\x8dasu industrializacije in prehoda na kapitalisti\xc4\x8dno dru\xc5\xbebo v Angliji zamirala. Tako naj bi delavci v kapitalisti\xc4\x8dnem sistemu postali le nomadi, ki potujejo in tekmujejo za slu\xc5\xbebe ter \xc5\xbeivijo v \xc5\xbeelji za negotovo pla\xc4\x8dilo. Carlyle je trdil, da je tak sistem celo slab\xc5\xa1i kot su\xc5\xbeenjstvo. Njegovo podpiranje su\xc5\xbeenjstva izhaja iz dejstva, da je bil prepri\xc4\x8dan o obstoju nad rase. S tem mi\xc5\xa1ljenje je druge rase veliko la\xc5\xbeje postavil na mesto su\xc5\xbenjev.\n_START_SECTION_\nSEZNAM DEL\n_START_PARAGRAPH_\nThe Life of Friedrich Schiller (1825) German Romance (1827) Sartor Resartus (1836) The French Revolution: A History (1837) Critical and Miscellaneous Essays (1838) Chartism (1839) On Heroes, Hero-Worship & the Heroic in History (1841) Past and Present (1843) Oliver Cromwell's Letters and Speeches (1845-1846) Latter-Day Pamphlets, eight pamphlets bound together (1850) The Life of John Sterling (1851) Occasional Discourse on the Nigger Question (1853) History of Friedrich II. of Prussia, called Frederick the Great, 6 volumes (1858-1865) Inaugural Address at Edinburgh (April 2nd, 1866) Shooting Niagara: and After? (1867) The Early Kings of Norway: Also An Essay on the Portraits of John Knox (1875) Reminiscences by Thomas Carlyle, edited by James Anthony Froude (1881)\n_START_SECTION_\nLITERATURA V SLOVEN\xc5\xa0\xc4\x8cINI\n_START_PARAGRAPH_\nZgodovina histori\xc4\x8dne misli II: od Homerja do za\xc4\x8detka 21. stoletja. 2016. Ljubljana\xc2\xa0: Zalo\xc5\xbeba ZRC, ZRC SAZU. ISBN 978-961-254-900-8. (stran 200-202) Zgodovina histori\xc4\x8dne misli\xc2\xa0: od Homerja do za\xc4\x8detka 21. stoletja. 2006. Ljubljana\xc2\xa0: ZRC SAZU, Zalo\xc5\xbeba ZRC.ISBN 961-6568-12-4 . (stran 487-489) FELICIJAN, Josip. 2010. Carlylov nazor o zgodovini: inauguralna disertacija, katero je dipl. phil. Jo\xc5\xbee Felicijan predlo\xc5\xbeil za dosego doktorske \xc4\x8dastiSlovenska kme\xc4\x8dka povest [online]. Ljubljana\xc2\xa0: NUK. [Citirano 23. 1. 2018]. Dostopno na spletnem naslovu: http://www.dlib.si/details/URN:NBN:SI:doc-B0SIHHI5. (Dostop z namenskega ra\xc4\x8dunalnika v prostorih NUK)"