b"\n_START_ARTICLE_\nBernard Williams\n_START_SECTION_\nZgodnje \xc5\xbeivljenje in izobrazba\n_START_PARAGRAPH_\nWilliams se je rodil v predmestju Essexa z imenom Westcliff-on-Sea. Hilda Amy Williams, njegova mama je delala kot osebna pomo\xc4\x8dnica, o\xc4\x8de Owen Pasley Denny Williams pa se je pre\xc5\xbeivljal kot glavni in\xc5\xa1pektor na ministrstvu za delo. Mladi Williams se je sprva izobra\xc5\xbeeval na \xc5\xa1oli v Chigwellu, kjer se je tudi prvi\xc4\x8d sre\xc4\x8dal s filozofijo. Rad je bral romanopisca Davida Herberta Lawrenca, kar ga je vodilo do razmi\xc5\xa1ljanja o temeljnih eti\xc4\x8dnih problemih. V svojem prvem delu z naslovom Mortality: An Introduction to Ethics (1972), ga je celo citiral in izrazil odobravanje do Lawrencovega razmi\xc5\xa1ljanja, da mora \xc4\x8dlovek najti svoj najgloblji \xc4\x8dut in mu slediti. Izobra\xc5\xbeevanje je nadaljeval v Oxfordu, kjer je Bernard Williams prebiral dela anti\xc4\x8dnih in drugih svetovno znanih filozofov. Najve\xc4\x8djo influenco nanj na Oxfordu so imeli WS Watt, R Meiggs, RM Hare, Elizabeth Anscombe, Eric Dodds, Eduard Fraenkel, David Pears in Gilbert Ryle. Williams je briljiral predvsem pri pisanju latinskih verzov v stilu Ovidija (rimski pesnik, pisatelj in mitograf). Diplomiral je z odliko leta 1951, postal pa je tudi \xc4\x8dlan All Souls-a. Po kon\xc4\x8dani izobrazbi je Williams dve leti slu\xc5\xbeil v vojski v Kanadi za Royal Air Force. Kasneje se je Williams vrnil v Anglijo in zasedel \xc4\x8dastno podeljeno mesto na Oxfordu, pozicijo pa je obdr\xc5\xbeal vse do leta 1959.\n_START_SECTION_\nOdnos do \xc5\xbeensk\n_START_PARAGRAPH_\nBernard Williams se je leta 1955 poro\xc4\x8dil z Shirley Brittain Caitlin, ki je bila prav tako kot Williams karierno zelo uspe\xc5\xa1na. \xc5\xa0tevilni \xc4\x8dasniki so jo videli celo kot idealno predsednico dr\xc5\xbeave. Imela sta eno h\xc4\x8derko. Leta 1974 sta se lo\xc4\x8dila in istega leta se je poro\xc4\x8dil s Patricio Skinner, s katero je imel \xc5\xa1e dva sinova._NEWLINE_Leta 1972 je imel osrednjo vlogo pri sprejetju \xc5\xbeensk na univerzo v Cambridgu. Ameri\xc5\xa1ka filozofinja Martha Nussbaum je napisala, da je bil Williams tako blizu feminista, kot je v njegovem \xc4\x8dasu vpliven mo\xc5\xa1ki lahko bil. V obeh svojih zakonih je pomagal pri delu z otroki in podpiral \xc5\xbeenino kariero bolj kot je bilo v tistem \xc4\x8dasu zna\xc4\x8dilno.\n_START_SECTION_\nBerkley, Oxford\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1979 je bil Williams izvoljen za rektorja na King's College in to mesto je obdr\xc5\xbeal do leta 1987. Leta 1986 je pre\xc5\xbeivel semester na University of California, Berkley kot gostujo\xc4\x8di profesor in je leta 1988 zapustil Anglijo, da je tam postal nem\xc5\xa1ki profesor filozofije. V njegovem \xc4\x8dasu je bil njegov odhod ozna\xc4\x8den za\xc2\xa0\xc2\xbbbeg mo\xc5\xbeganov\xc2\xab. Leta 1990 se je vrnil v Anglijo in na Oxfordu postal profesor moralne filozofije. Njegova sinova sta ostala v Kaliforniji. Ob\xc5\xbealoval je, da je bil njegov odhod, ki je bil ozna\xc4\x8den za\xc2\xa0\xc2\xbbbeg mo\xc5\xbeganov\xc2\xab\xc2\xa0tako javen. To naj bi storil z namenom opozorila na nizke britanske akademske pla\xc4\x8de.\n_START_SECTION_\nKraljevi komiteji, odbori\n_START_PARAGRAPH_\nWilliams je sodeloval na ve\xc4\x8d kraljevih in vladnih komitejih: za javne \xc5\xa1ole (the Public Schools Commision 1965-1970), zlorabo drog (Drug abuse 1971), igre na sre\xc4\x8do (Gambling 1976-1978), odbor za opolzkost in cenzuriranost filmov (the Committee on Obscenity and Film Censorship 1979) in komisiji o socialni pravi\xc4\x8dnosti (Social Justice 1993-1994). Med komisijo o igrah na sre\xc4\x8do je dejal, da je sam naredil \xc5\xbee vse tovrstne pregrehe. Mary Warnock, angle\xc5\xa1ki filozof, se je kot predsedujo\xc4\x8di \xc4\x8dlan komiteja o cenzuriranost filmov iz leta 1979 z Williamsovim poro\xc4\x8dilom glede pornografije strinjal. Zapisal je namre\xc4\x8d, da dokler so mladoletniki pred le-to za\xc5\xa1\xc4\x8diteni, bi morali imeti odrasli prost dostop do nje, dokler ni z zakonom dokazano, da komu \xc5\xa1kodi. V poro\xc4\x8dilu je ovrgel trditev, da pornografija spodbuja spolna kazniva dejanja.\n_START_SECTION_\n\xc4\x8casti in smrt\n_START_PARAGRAPH_\nWilliams je postal \xc4\x8dlan Britanske Akademije leta 1971 in \xc4\x8dastni \xc4\x8dlan Ameri\xc5\xa1ke umetni\xc5\xa1ke in znanstvene akademije leta 1983, naslednje leto je postal \xc4\x8dlan odbora Fitzwilliam muzeja v Cambridgu in kasneje predsednik. Leta 1993 je bil izbran v dru\xc5\xbebo Royal Society of Arts in leta 1999 postal vitez. Ve\xc4\x8d univerz ga je nagradilo s \xc4\x8dastnim doktoratom, med drugim tudi Yale in Harvard. Williams je umrl zaradi odpovedi srca 10. junija 2003, na po\xc4\x8ditnicah v Rimu. Leta 1999 je bil diagnosticiran za Diseminiranim plazmacitom, znanim tudi kot multipli mielom, vrsta raka. Pre\xc5\xbeiveli so ga njegova \xc5\xbeena, dva sinova in h\xc4\x8derka. Upepeljen je bil v Rimu.\n_START_SECTION_\nPristop do etike\n_START_PARAGRAPH_\nA. W. Moore je zapisal, da je Williamsovo delo mo\xc4\x8dno zna\xc4\x8dilno za analiti\xc4\x8dno tradicijo. Williams je vedno ohranjal standard jasnosti in strogosti izra\xc5\xbeanja. Za njegovo delo pravijo, da je briljantno, domi\xc5\xa1ljijsko in pomensko poglobljeno. \xc5\xa0tevilni Williamsovi citati so \xc5\xbee vsebovali predvidevanje ugovora na to tezo, zato so morebitni kritiki Williamsove teze izpodbijali zelo te\xc5\xbeko. Williams ni opredelil oziroma opisal nobene eti\xc4\x8dne teorije oziroma sistema, zato mu mnogi o\xc4\x8ditajo, da je bil zgolj kritik. Williams pa se s podobnim kriticizmom ni ukvarjal. Odli\xc4\x8dni filozof le ni dovolil, da bi razli\xc4\x8dne filozofske teorije vplivale na eti\xc4\x8dno naravo \xc4\x8dloveka. Eti\xc4\x8dne teorije je ozna\xc4\x8dil kot ideje, ki pa ne morajo v celoti opisati \xc4\x8dlove\xc5\xa1kega \xc5\xbeivljenja in motivov. Williams nikoli ni izgubil stika s temeljnimi eti\xc4\x8dnimi vpra\xc5\xa1anji, na katere so po njegovem mnenju, \xc5\xa1tevilni drugorazredni filozofi premalo pozorni. V njegovem prvem delu z naslovom Morality: An Introduction to Ethics (1972), je zapisal, da je ve\xc4\x8dina moralne filozofije dolgo\xc4\x8dasna in prazna. Osebno je menil, da bi morala biti \xc5\xa1tudija etike klju\xc4\x8dna, nujna in te\xc5\xbeka, odgovore na vpra\xc5\xa1anja pa bi mogla iskati predvsem v psihologiji in zgodovini. Williams se ni opisal kot eti\xc4\x8dni realist, saj je v nasprotju z nekaterimi strokovnjaki, ki so menili, da obstaja koncept absolutne resni\xc4\x8dnosti, trdil da je resni\xc4\x8dnost odvisna od zornega kota posameznika- je zelo subjektivna. Tudi za vrednote je menil, da so zelo subjektivne, posamezniku pa niso zlahka vsiljene.\n_START_SECTION_\nKritika Kanta\n_START_PARAGRAPH_\nSkozi dela Morality: An Introduction to Ethics (1972), Problems of the Self (1973), Utilitarianism: For and Against (1973), Moral Luck (1981) in Ethics and the Limits of Philosophy (1985) je Williams jasno izrazil kritiko do nem\xc5\xa1kega filozofa Kanta in dveh stebrov etike: utilitarizma in moralne filozofije. Obe teoriji sta po njegovem mnenju poenostavljali \xc4\x8dlove\xc5\xa1ko moralo, zanemarjali \xc4\x8dlove\xc5\xa1ka \xc4\x8dustva in splet okoli\xc5\xa1\xc4\x8din, ki vpliva na odlo\xc4\x8ditve posameznika. Jasno je lo\xc4\x8dil med posameznikovim razmi\xc5\xa1ljanjem in njegovimi dejanji, kar je o\xc4\x8dital Kantu, da zanemarja. Williams je dejal, da posameznik razmi\xc5\xa1lja racionalno, ko zdru\xc5\xbei svoja prepri\xc4\x8danja z resnico. Kant po drugi strani obravnava mi\xc5\xa1ljenje in dejanja kot eno, za kar pa Williams meni, da je absolutno narobe.\n_START_SECTION_\nKritika utilitarizma\n_START_PARAGRAPH_\nWilliams je za\xc4\x8del primer proti utilitarizmu \xe2\x80\x93 filozofski nazor, ki podpira dejanja, ki prinesejo najve\xc4\x8d koristi najve\xc4\x8djemu \xc5\xa1tevilu ljudi \xe2\x80\x93 v knjigi Utilitarism\xc2\xa0: For and Against (1973), ki jo je napisal skupaj s filozofom J. J. C. Smartom. V enem izmed primerov v knjigi nastopa Jim, botanik, ki opravlja raziskave v Ju\xc5\xbeni Ameriki, v dr\xc5\xbeavi ki jo vodi krut diktator. Jim se znajde v majhni vasici, kjer je 20 Indijancev zaradi uporni\xc5\xa1tva obsojenih na smrt. Kapitan, ki jih je ujel, se odlo\xc4\x8di, da \xc4\x8de Jim ubije enega, bodo ostali pre\xc5\xbeiveli v \xc4\x8dast Jimovemu prihodu kot gost, sicer pa bo sam ubil vse zapornike. Utilitarizem pravi, da mora Jim ubiti enega in s tem pripomo\xc4\x8di k vi\xc5\xa1jemu cilju. Williams pa se ne strinja in pravi, da je klju\xc4\x8dna razlika med tem, \xc4\x8de osebo ubije Jim, ali pa \xc4\x8de je oseba ubita s strani kapitana zaradi Jimove opustitve. Kapitan, \xc4\x8de se odlo\xc4\x8di moriti, to ni samo u\xc4\x8dinek, ki ga spro\xc5\xbei Jimovo dejanje. Kapitan je namre\xc4\x8d moralni vr\xc5\xa1ilec dejanja in ima svoje namere. Utilitarist po Williamsovem mnenju izgubi to razliko, kar nas spremeni v brez\xc4\x8dutne ljudi iz katerih izhajajo posledice. Williams je trdil, da morajo moralne odlo\xc4\x8ditve ohraniti na\xc5\xa1o psiholo\xc5\xa1ko identiteto in integriteto. Pravi da bi morali zavra\xc4\x8dati vsak sistem, ki \xc4\x8dlove\xc5\xa1ke moralne odlo\xc4\x8ditve zmanj\xc5\xa1uje na nekaj algoritmov.\n_START_SECTION_\nRazlogi za dejavnost\n_START_PARAGRAPH_\nWilliams je trdil, da obstajajo samo notranji razlogi za dejanja: na primer A ima razlog za dejanje X, \xc4\x8de ima \xc5\xbeeljo, ki jo bo dejanje X pote\xc5\xa1ilo. Zunanji razlog bi bil, da ima A razlog za dejanje X, \xc4\x8detudi A nima osebne \xc5\xbeelje po dejanju X. Trdil je, da ni smiselno re\xc4\x8di, da so zunanji razlogi; sam razlog ljudi namre\xc4\x8d ne pripravi k dejanju. Filozofinja Sophie Grace Chappel, v kritiko Williamsu trdi, da brez zunanjega razloga za dejanja ni mogo\xc4\x8de ohranjati za vse ljudi enake morale. V primerih kjer nekdo nima notranjega razloga, da naredi pravo stvar, jih namre\xc4\x8d ne moremo krivit, ker je niso storili, \xc4\x8de ne obstajajo zunanji razlogi, da jo stori. Williams je dejal, da nekoga lahko krivimo, samo, \xc4\x8de je imel notranji razlog za pravilno dejanje, pa tega ni storil.\n_START_SECTION_\nResnica\n_START_PARAGRAPH_\nV svoji zadnji dokon\xc4\x8dani knjigi, Truth and Truthfulness: An Essay in Genealogy (2002), Williams lo\xc4\x8di dve osnovni vrednoti resnice kot natan\xc4\x8dnost in iskrenost in posku\xc5\xa1a najti razmerje med zahtevo po resnici in dvomom, da ta sploh obstaja. O\xc4\x8ditna je Williamsova navezava na Nietzscheja in \xc4\x8deprav je bil del Williamsove namere napasti tiste, za katere je menil da zavra\xc4\x8dajo vrednoto resnice, knjiga opozarja da \xc4\x8de jo tako razumemo zgre\xc5\xa1imo glavni namen: Kot je zapisal Kenneth Baker, je to Williamsov razmislek o moralnih stro\xc5\xa1kih intelektualne resni\xc4\x8dnosti, s katerim razbremenimo koncept resnice.\n_START_SECTION_\nZapu\xc5\xa1\xc4\x8dina\n_START_PARAGRAPH_\nWilliams ni zapustil nobene sistemati\xc4\x8dne filozofske teorije, saj je bil glede njih izjemno skepti\xc4\x8den. Poznan je postal zaradi svojih dialekti\xc4\x8dnih sposobnostih. Ene najbolj opaznih zapu\xc5\xa1\xc4\x8din njegovega dela so tudi \xc5\xa1tevilne to\xc4\x8dke, ki jih je poudarjal in so se na videz zdele zelo o\xc4\x8ditne, vendar pa so nanje \xc5\xa1tevilni filozofi pozabili: etika je del \xc4\x8dlove\xc5\xa1ke narave, ki je zelo zapleten in bi filozofi zato morali upo\xc5\xa1tevati tudi socialne razmere, psihologijo in zgodovino, sama pamet pa ni merilo vrednote za \xc4\x8dloveka. Temeljni motiv Williamsovega dela je to, da mora vsak izraziti svojo integriteto in verodostojnost. Leta 2002 je izjavil\xc2\xa0\xc2\xbb\xc4\x8ce bi v vseh mojih delih na\xc5\xa1li skupno bistvo je to, da nekatere stvari izra\xc5\xbeajo tvojo pravo osebnost in naravo, spet druge pod vplivom druga\xc4\x8dnih okoli\xc5\xa1\xc4\x8din pa ne. Williams je premaknil temeljno vpra\xc5\xa1anje moralne filozofije iz\xc2\xa0\xc2\xbbKaj je moja dol\xc5\xbenost\xc2\xab\xc2\xa0na vpra\xc5\xa1anje iz anti\xc4\x8dne Gr\xc4\x8dije,\xc2\xa0\xc2\xbbKako bi moral \xc5\xbeiveti.\xc2\xab"