b'\n_START_ARTICLE_\nJo\xc5\xbeef Ruchini\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nRodil se je v dru\xc5\xbeini kovinostrugarja Leopolda in hi\xc5\xa1ne pomo\xc4\x8dnice Veronike Ruchini rojene Stepan\xc4\x8di\xc4\x8d. Leta 1933 se je dru\xc5\xbeina vrnila iz Argentine in se naselila v Gorici, kjer je Jo\xc5\xbeef kon\xc4\x8dal osnovno \xc5\xa1olo, ter se potem v Ljubljani vpisal na srednjo tehni\xc5\xa1ko gradbeno \xc5\xa1olo._NEWLINE_Po kon\xc4\x8danem \xc5\xa1olanju se je v Ajdov\xc5\xa1\xc4\x8dini zaposlil v gradbenem podjetju Primorje. V 50. letih 20. stoletja je na gradbi\xc5\xa1\xc4\x8dih v Novi Gorici vodil ve\xc4\x8d gradbenih del, med drugimi tudi gradnjo ob\xc4\x8dinske zgradbe, Park hotela, upravno zgradbo so\xc5\xa1kih elektrarn in upravno zgradbo Primorje Exporta. V letih 1956-1960 je v Novi Gorici pou\xc4\x8deval v Sredi\xc5\xa1\xc4\x8du za poklicno usposabljanje ter se nato preselil v Gorico. V 60. letih je v Gorici vodil gradnjo naselja Fatebenefratelli, projektiral ter nadziral gradnjo tekstilne tovarne Manifattura Goriziana, sodeloval pri projektiranju in gradnji \xc5\xa1portnega parka ob ulici Via San Michele. Sodeloval je tudi pri prenovi Dija\xc5\xa1kega doma in Kme\xc4\x8dke banke ter pri drugih delih. V letih 1964-1990 je bil odbornik Zbora industrijskih izvedencev, v letih 1976\xe2\x88\x921990 tudi njegov predsednik, ter v letih 1972\xe2\x88\x921992 \xc4\x8dlan gradbene komisije pri gori\xc5\xa1ki ob\xc4\x8dinski upravi. V \xc5\xa1olskem letu 1978/1979 je pou\xc4\x8deval tehni\xc4\x8dno vzgojo na gori\xc5\xa1ki srednji \xc5\xa1oli Ivana Trinka.'