b'\n_START_ARTICLE_\nGrad Raka\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nPodro\xc4\x8dje in grad Raka (Arch) sta bila v drugi polovici 12. stoletja trdno v rokah grofov z Bogna, dedi\xc4\x8dev po rodu grofice Heme Bre\xc5\xa1ko-Seli\xc5\xa1ke. Pribli\xc5\xbeno tedaj je tudi nastalo prvotno utrjeno poslopje. In prav ta prvotni ra\xc5\xa1ki grad je bil med najstarej\xc5\xa1imi srednjeve\xc5\xa1kimi gradovi na Slovenskem. Konec istega stoletja je posest grofov z Bogna za\xc4\x8dela razpadati.\xc2\xa0_NEWLINE_Na Raki se leta 1444 omenjajo kar trije gradovi oziroma dvorci( drei Hof), kar pomeni manj\xc5\xa1o gra\xc5\xa1\xc4\x8dino, navadno ne posebej utrjeno. Dva gradova sta izginila in do danes ne vemo kje sta bila.\xc2\xa0_NEWLINE_Del, med drugim tudi Rako, so dobili sorodniki, grofje Ande\xc5\xa1ki, za njimi pa Spanheimi. Leta 1249 se je prvi\xc4\x8d omenjal plemi\xc4\x8d z Rake (Weriand). Bil je potomec bogenskih ministerialov, ki jih Ande\xc5\xa1ki in Spanheimi niso zamenjali._NEWLINE_\xc5\xbde leta 1266 je Miles de Archa Wolker izstavil listino v korist samostana v Kostanjevici, pri\xc4\x8dal pa je tudi dominus Wergandus de Archa. Intitulacija potrjuje soliden ugled, vite\xc5\xa1ko \xc4\x8dast in samozavest izstavitelja, ki je bil verjetno Wergandov sorodnik \xe2\x80\x93 ta pa je identi\xc4\x8den z Weriandom iz leta 1249._NEWLINE_Med letoma 1266 in 1268 je bil kostanjevi\xc5\xa1ki samostan torej dele\xc5\xbeen darovnic gospodov z Rake, ki pa so se \xc5\xbee pred tem letom izkazali za dobrotnike cisterce. 19. maja 1266 je vitez Volfker (v\xc4\x8dasih kot Wolker) z Rake vpri\xc4\x8do zastopnikov plemstva ter \xc5\xa1entjernejskega \xc5\xbeupnika Bertolda (Berchtoldus plebanus sancti Bartholomei) in duhovnika Menharda iz Kostanjevice (Menhardus sacerdos in foro Landestrost) podelil s svojo \xc5\xbeeno Eito samostanu kot nadomestilo za kmetijo v Ostrogu (in Oztrog) pri \xc5\xa0entjerneju, ki jo je cisterci podaril Volfkerjev brat Majnhard in ki jo je Volfker prejel od opata Ditrika v dosmrtno hasnovanje, kmetijo v zgoraj omenjeni vasi ter vinograd z gornino na Hrva\xc5\xa1ki gori (in monte neo Ladendorf) pri Lede\xc4\x8di vasi._NEWLINE_V priznanje te pogodbe pa je Volfker namenil samostanu na leto po tovor vina ali pa po \xc5\xa1tirideset denarjev de\xc5\xbeelne veljave. Volfker je obe kmetiji in vinograd namenil po svoji smrti samostanu. Tako je konvent pri\xc5\xa1el do dodatnih letnih dohodkov oziroma do tovora vina, po Volfkerjevi smrti pa \xc5\xa1e do ene kmetije. Volfker si je svojo zadnje bivali\xc5\xa1\xc4\x8de izbral v samostanu pod Gorjanci, pri tem pa dolo\xc4\x8dil, da so menihi dol\xc5\xbeni prepeljati ga v samostan sami, kolikor bi tega ne mogli njegovi prijatelji in sorodniki, ter ga pokopati tako, kakor pokopujejo svoje sobrate. Iz dokumenta je razvidno, da se je Volfker bal, da bi prevoz njegovega trupla utegnili prepre\xc4\x8diti nekateri ljudje, s katerimi je bil v smrtnem sovra\xc5\xa1tvu (propter aliquas inimicicias capitales)._NEWLINE_Spanheimsko gospostvo je bilo trdno vse do smrti vojvode Filipa leta 1279, zatem pa je grad ostal dedi\xc4\x8dem koro\xc5\xa1kih vojvod, tirolskim grofom. Nekdanji bogenski rod se je obdr\xc5\xbeal na Raki do izumrtja konec 15. stoletja. V 14. stoletju je bil dokaj \xc5\xa1tevil\xc4\x8den, vsi Rakarji pa so si bili v sorodu, na kar opozarjajo podobni grbi (razcepljen \xc5\xa1\xc4\x8dit, desno \xc5\xa1karnica, leva polovica \xc4\x8drna in rombasta). \xc5\xa0karnice so bile element, ki se je pojavljal tudi pri drugih bogenskih ministerialih. To krepi domnevo o kontinuiteti rodu iz obdobja Bogenskih. Rodbina je bila kar premo\xc5\xbena in ambiciozna, saj je imel Henrik okoli od leta 1341 celo hi\xc5\xa1o na Starem trgu v Ljubljani. Konec 13. stoletja so skupno rodbinsko posest upravljali bratje Stetwald, Wergand II. (v\xc4\x8dasih Weriand Pirian), Markvard, Ulrik in Gerhard (umrl pred letom 1285), pri \xc4\x8demer je imel Stetwald kot najstarej\xc5\xa1i dolo\xc4\x8dene ve\xc4\x8dje pravice.\xc2\xa0_NEWLINE_Vsi so bili verjetno sinovi Werianda (Werganda) I. Stetwald z Rake naj bi 25. marca 1286 (Stetwaldus de Archa) izro\xc4\x8dil kostanjevi\xc5\xa1kemu konventu za svoj du\xc5\xa1ni blagor \xc5\xbee prej omenjeno gornino na Hrva\xc5\xa1ki gori (in monte domini \xc2\xa0Heinzonis) pri Lede\xc4\x8di vasi pri \xc5\xa0entjerneju. Stetwaldu je ta gornina pripadla na osnovi dednega dele\xc5\xbea po o\xc4\x8detu. Veriand in Ulrik pa sta bila omenjena kot pri\xc4\x8di prodaje \xc5\xa1tirih kmetij sti\xc5\xa1kemu samostanu leta 1290._NEWLINE_Posest Ra\xc5\xa1kih je le\xc5\xbeala na vzhodnem Dolenjskem. Isto\xc4\x8dasno sta \xc5\xbeivela \xc5\xa1e Magens (umrl pred letom 1301) in sin Dankvard, ki sta bila z omenjenimi v daljnem sorodstvu. Vsaj Dankvard je najbr\xc5\xbe \xc5\xbeivel na dvoru v Ostrogu. 13. januarja 1301 je s privoljenjem svoje \xc5\xbeene Marjete prodal kostanjevi\xc5\xa1kemu opatu Janezu za enajst mark zagreb\xc5\xa1kih dinarjev dvor v Ostrogu (in Ostro), neko\xc4\x8d last Henrika. Pri tem pravnem dejanju je bila poleg samostanskega nadcelerarija Rapoda, priorja Valterja in notarja Wernerja navzo\xc4\x8da \xc5\xa1e vrsta laikov, med njimi tudi Veriand z Rake._NEWLINE_Weriand II. je imel sinova Werianda III. in Majnclina, ki sta iz virov izginila po letu 1320. Od tedaj pa lahko sledimo drugi veji s Fricom (1320) ter sinovoma Pentzlom (1322) in Henrikom (1312\xe2\x80\x931343). Ime zadnjega je ob\xc4\x8dasno \xc5\xbee imelo sufiks "-er", kar dopu\xc5\xa1\xc4\x8da sklepanje, da ni ve\xc4\x8d stalno \xc5\xbeivel na Raki, \xc5\xa1e posebej, ker je imel hi\xc5\xa1o v Ljubljani. Zatem naletimo na Ra\xc5\xa1ke \xc5\xa1ele konec 60. let 14. stoletja, ko sta bila dejavna brata Lovrenc (1368) in Hans (1368\xe2\x80\x931374). Od leta 1381 so bili aktivni Oton, verjetni sin ali vnuk leta 1320 imenovanega Otla, Markvard ll. (Merchel, 1392\xe2\x80\x931408), domnevni vnuk Markvarda iz konca 13. stoletja, in Erhard (1404). V letu 1420 sta Oton z Rake in njegova \xc5\xbeena za 122 \xc5\xa1ilingov furlanskega denarja prodala \xc5\xa1tiri kmetije in mlin v kraju Reber (an der Le\xc3\xbctten) pri \xc5\xa0kofljici sti\xc5\xa1kemu opatu Petru. Pri prodaji je bil prisoten tudi Markvard.Po avstrijski fevdni knjigi iz let 1470-1478 so imeli bratje Florjan, Jurij in Friderik Ra\xc5\xa1ki v lasti stolp, dva dvorca oziroma hi\xc5\xa1i (Hof) ter dva o\xc5\xa1lata (Hofstat)\n_START_SECTION_\nTur\xc5\xa1ki vpadi in kme\xc4\x8dki upori\n_START_PARAGRAPH_\nSredi 15. stoletja sta grajski kompleks sestavljala grad in opu\xc5\xa1\xc4\x8deni stolp, opasana s slabim obzidjem. Zadnjega iz rodu ra\xc5\xa1kih gospodov so leta 1471 ujeli Turki ob vdoru na Rako in ga odvedli s seboj. Kdo se je potem polastil gradu, ni znano._NEWLINE_Leta 1515 so ga uporni kmetje izropali in po\xc5\xbegali. O tem kme\xc4\x8dkem puntu pa je v Slavi vojvodine Kranjske pisal tudi Valvasor, ki je med drugim omenil tudi razdejanje in po\xc5\xbeig gradu na Raki. Grajske ljudi so po po\xc5\xbeigu vpregli v plug ter jih potem zaprli v podzemeljsko jamo v gozdu La\xc5\xa1\xc4\x8de v Peklu. Od tam so jih re\xc5\xa1ili gra\xc5\xa1\xc4\x8daki iz brestani\xc5\xa1kega gradu, po obvestilu krajanke iz vasi Ardro, ki je poslala jezdeca s sporo\xc4\x8dilom._NEWLINE_Po \xc5\xa1e \xc2\xa0\xc5\xbeivem ljudskem izro\xc4\x8dilu je grofica Barbara Bela ukazovala biri\xc4\x8dem, da so neposlu\xc5\xa1ne tla\xc4\x8dane pretepali in jih privezovali na sramotni steber, ki \xc5\xa1e danes stoji 5 metrov pro\xc4\x8d od ceste pri odcepu vozne poti v grad. Ker je ista grofica baje iz posebne naklonjenosti do nekega svobodnika iz Ardra osvobodila vse tamkaj\xc5\xa1nje kmete tla\xc4\x8danstva, so tla\xc4\x8dani drugih vasi Ardrijane imenovali Pesjajnarji._NEWLINE_Janez Vajkard Valvozorv knjigi Slava Vojvodine Kranjske v 8. knjigi, str. 697, omenja da je sti\xc5\xa1ki opat henrik (1280-1300) imel za velikega dobrotnika med drugim tudi gra\xc5\xa1\xc4\x8daka iz Rake (Borsium von Arch). V 2. knjigi, str. 176 omenja, da na Dolenjskem stojijo lepo zidani gradovi. na\xc5\xa1tel jih je 92. Nato na\xc5\xa1teva vse dolenjske gradov v nem\xc5\xa1kem in slovenskem jeziku. Pod \xc5\xa1t. 3: Arch-Raka. Vpopisu kme\xc4\x8dkega upora navaja gradove, ki so jih poru\xc5\xa1ili v tem uporu, med drugim tudi grad Raka. V 12. knjigi, str. 53 se imenuje v letu 1540 grof Feliks von Arch .Ta je vodil \xc4\x8deto vojakov za obrambo Vojvodine milanske zoper Francoze._NEWLINE_Po obdobjukme\xc4\x8dkih uporov so grad obnovili in v 17. stoletju je bil v lasti gospodov verni\xc5\xa1kih, kasneje pa rodbine Kajzelj 8pradedov znanih ljubljanskih zdravnikov)._NEWLINE_Raka naj bi bila v zapisih leta 1616 prvi\xc4\x8d omenjena tudi kot trg, in sicer ob prodaji de\xc5\xbeelnokne\xc5\xbejega gospostva Kostanjevica v zasebne roke. Tedaj je bil na Raki tudi prvi\xc4\x8d izpri\xc4\x8dan sodnik (des Hannsen Resman Richters zu Arch). Resman je bil leta 1616 med petimi Ra\xc4\x8dani, ki so prosili za podelitev kupnega prava. Raka je po tej prvi omembi kontinuirano dokumentirana kot tr\xc5\xa1ko naselje tako v svetnih kot tudi cerkvenih virih, vendar pa nekje nastopa le z lastnim imenom, nekje pa s tr\xc5\xa1kim atributom in zunaj te dogovorne uporabe tr\xc5\xa1kega imena s strani neposredne svetne in cerkvene oblasti ni imela Raka nikjer drugje priznanega statusa trga niti v najohlapnej\xc5\xa1em pomenu besede. Po pribli\xc5\xbeno 150 letih sta naslov trga in krajevnega \xe2\x80\x9crihtarja\xe2\x80\x9d skoraj so\xc4\x8dasno tudi izginila. Zadnji\xc4\x8d se Raka omenja kot trg leta 1767. Leta 1817 je Raka imela 58 hi\xc5\xa1 in 238 prebivalcev. V krstnih mati\xc4\x8dnih knjigah se kraj imenuje najve\xc4\x8dkrat "ex oppido Arch" (iz trga Raka)_NEWLINE_Leta 1525 je nadvojvoda Karel podelil Rako s posestvom v fevd Janezu Baltazarju pl. Werneckh, ki so ga posedovali do leta 1610, ko so si ga delili Wolf Andrej in Vert pl. Wernegkh na eni ter Ruess pl. Ruessenstein na drugi strani ._NEWLINE_Okrog leta 1565 je vpliv protestantizma oplazil tudi ra\xc5\xa1ko \xc5\xbeupnijo, saj mu je bila naklonjena rodbina Werneckh. Zaradi tega \xc5\xa1kof Pavel Bizancij v vizitacijskem poro\xc4\x8dilu iz opata Sti\xc4\x8dne, ki se danes nahaja v furlanskem arhivu ozna\xc4\x8duje rodbino Werneckh kot heretike._NEWLINE_Rodbina Werneckh je grad leta 1627 prodala Marku Kheysellu, kije pre\xc5\xa1el v last njegovega sina Janeza Jurija, potem pa v last njegovega ne\xc4\x8daka Karla Singrid Kheysella. Prvotno poslopje je predelal v \xc5\xa1tiritraktno dvonadstropno stavbo z arkadnim dvori\xc5\xa1\xc4\x8dem in okroglim stolpom ob vhodu v stavbo.  Leta 1720 je baron Karel Siegfrid Kheysell v gradu uredil kapelo ter pod gradom, dogradil grajska gospodarska poslopja uredil tople grede in ribnik, v katerem so gojili rake, dokler jih ni uni\xc4\x8dila kuga._NEWLINE_Lastniki gradu so se ve\xc4\x8dkrat menjavali. Omeniti je potrebno 1725 ignac Jurij pl .Edling, 1730 Ferdinand Ernest baron Mordax, 1745 njegov sin Ferdinand in njegova soproga Ivana Kristina, rojena Juri\xc4\x8d, drugi\xc4\x8d poro\xc4\x8dena s F. A baronom Hallerjem von Hallersteinom, 1755 dsoprog Ivane Kristine Franc Adam baron Haller von Hallerstein, 1764 njuni mladoletni otroci, 1784 najstarej\xc5\xa1i sin Franca Adama Franc Karl baron Haller von Hallerstein, ki postane po poravnavi s sestrami edini lastnik gospostva. Grad je v \xc4\x8dasu rodbine Hallerjem von Hallersteini, postal eden najlep\xc5\xa1ih in najbogatej\xc5\xa1ih na pode\xc5\xbeelju Kranjske.  Med letoma 1784 in 1825 je s svojo navzo\xc4\x8dnostjo Franc Karl baron Haller von Hallerstein re\xc5\xa1il stari grad pred propadanjem in mu dal povsem novo in polep\xc5\xa1ano obliko._NEWLINE_Leta 1800 je pove\xc4\x8dal Rako s tem, da je dokupil delno prodano posestvo Studenice, leta 1811 pa Dolenje Radulje._NEWLINE_Naslednji znani lastnik gradu je bil Feliks plemeniti Lenck, ki je bil lastnik poslopja proti koncu 19. stoletja ter si kupil plemi\xc5\xa1ki naslov. Po poroki z bogato Ameri\xc4\x8danko okrog leta 1880 je dal Lenck v kraju postaviti \xc5\xbeago ,ki je rezala les velikega gozda na Kripsarju ter zasaditi vinograde v kraju senice, saj je grajske vinograde takrat uni\xc4\x8dila trtna u\xc5\xa1. Svoje posestvo je imel tudi v Gradcu in pri \xc5\xa0kocjanu. Kasneje je dal v grad napeljati tudi vodovod iz bli\xc5\xbenjega studenca Polterja.\n_START_SECTION_\n20. stoletje\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1904 je od Lencka grad kupil dav\xc4\x8dni blagajnik Josip Lavren\xc4\x8di\xc4\x8d iz Ljubljane in lesni trgovec Franc \xc5\xa0erko iz Cerknice in Modicu iz Blok. Sledna sta bila lesna trgovca.Ta konzorcij je svojo ob\xc5\xa1irno ra\xc5\xa1ko posest razprodal. Grad pa je kupil vinski trgovec Bon iz Kr\xc5\xa1kega, grajska gospodarska poslopja pa novembra 1917 tedanji ra\xc5\xa1ki \xc5\xbeupan Franc Bajc._NEWLINE_Vinski trgovec bon je grad odprodal, saj ni videl perspektive v saditvi trt in prodaje na tem koncu. V grajskih gospodarskih poslopjih so Baj\xc4\x8devi uredili vinske kleti in prostore za predelavo grozdja. Zadnji lastnik pred II. svetovno vojno pa je bil od leta 1927 ob\xc4\x8dinski tajnik Drnov\xc5\xa1ek. Omeniti je potrebno tudi grajsko kopali\xc5\xa1\xc4\x8de,  sedaj imenovano "Brigitino kopali\xc5\xa1\xc4\x8de" na ju\xc5\xbeni strani gradu v obsegu 30m2, ki se je polnilo iz bli\xc5\xbenjega potoka._NEWLINE_Med drugo svetovno vojno je bila v gradu postojanka nem\xc5\xa1ke vojske oziroma carinski urad "Grenz-zollamt" nem\xc5\xa1ko-italijanska meja je tekla nedale\xc4\x8d stran pri kraju Zame\xc5\xa1ko. Doma\xc4\x8dini so bili med okupacijo izseljeni v Nem\xc4\x8dijo oziroma tabori\xc5\xa1\xc4\x8da, v kraju Raka pa so naselili Ko\xc4\x8devarji (Nemci iz Ko\xc4\x8devskega). Po vojni ni bil preve\xc4\x8d razdejan ali opusto\xc5\xa1en zaradi bojev na tem obmo\xc4\x8dju. Gradu Nemci niso uporabljali za skladi\xc5\xa1\xc4\x8denje municije, temve\xc4\x8d so jo hranili v drugi hi\xc5\xa1i v Raki, ki so jo leta 1945 razstrelili, da ne bi pri\xc5\xa1la v roke partizanom. 9. maja 1945 se je nem\xc5\xa1ka postojanka po napadu partizanov predala in oddala oro\xc5\xbeje. V gradu je ohranjena slika kuharja in nem\xc5\xa1kega vojaka._NEWLINE_24.aprila 1948 so se v gradu naselile iz svojih dosedanjih postojank pregnane sestre usmiljenke, H\xc4\x8dere kr\xc5\xa1\xc4\x8danske ljubezni iz svojih zavodov in samostanov najve\xc4\x8d iz Marijinega doma v Ljubljani. V gradu so imele svoj dom onemoglih sester.. Ko so za silo po\xc4\x8distile in uredile prostore na novo prekrile streho, so za\xc4\x8dele po svojih mo\xc4\x8deh prenavljati grad. Ko so doma\xc4\x8dini izvedeli, da bodo oblasti vanj naselile sestre usmiljenke, temu niso mogli verjeti, saj je bilo grajsko poslopje v zelo slabem stanju: okna in vrata so bila razbita, ni bilo ne vode ne elektrike, sobe pa so bile prazne in zanemarjene. \xc2\xa0Elektriko so dobile leta 1949. Za prve tri zime so si pripravile, nekajkrat s pomo\xc4\x8djo deklet, drva v cerkvenem gozdu. Lokalni ljudje so jih zvozili na grad, kjer so jih same raztovarjale. Na za\xc4\x8detku so zmrzovale.V letih po vojni je takratna oblast namestila oboro\xc5\xbeenega \xc4\x8duvarja, ki je sestram usmiljenkam prepre\xc4\x8deval stike z doma\xc4\x8dini. Vodo so dobivale iz studenca Cerin globoko pod hribom tako, da so naredile \xc5\xbeivo verigo in si jo v vedrih podajale iz rok v roke ter tako polnile kadi na dvori\xc5\xa1\xc4\x8du pred kuhinjo. S\xc4\x8dasoma so si naredile stopni\xc4\x8dke v zemljo. Ve\xc4\x8dkrat se je zgodilo, da so jih na\xc5\xa1le razdrte, material pa zmetan v potok. Vodo so na gradu dobile \xc5\xa1ele leta 1960 \xe2\x80\x93 za dve uri dnevno, \xc4\x8de je de\xc5\xbeevalo, je bila kalna. V ko\xc5\xa1ih so nosile ali pozneje z vozi\xc4\x8dkom vozile prat perilo na studenec Polter. Udba jih je ve\xc4\x8dkrat obiskala, zasli\xc5\xa1evala, premetala hi\xc5\xa1o in vse kov\xc4\x8dke. Ko so odhajale v Ljubljano, so zaradi varnosti oblekle civilno obleko, saj so ve\xc4\x8dkrat do\xc5\xbeivele zasramovanja in tudi prometno nezgodo. Mlaj\xc5\xa1e, bolehne sestre so poslali tudi na prisilno delo. Do leta 1950 so pla\xc4\x8devale davek na dohodek. Vzdr\xc5\xbeevale so se le s skromnimi pokojninami tistih, ki so jo prejemale (od okoli leta 1960)._NEWLINE_Sestre usmiljenke so ve\xc4\x8dkrat med prepevanjem odprle okna gradu, doma\xc4\x8dini pa so hodili poslu\xc5\xa1at. Leta 1998 so sestre usmiljenke zapustile grad, ki je pri\xc5\xa1el v last Ob\xc4\x8dine Kr\xc5\xa1ko._NEWLINE_Sestre usmiljenke takole opisujejo grad ob prihodu:_NEWLINE_"24 aprila 1948, na obletnico rojstva sv. Vincencija Pavelskega - ustanovitelja Dru\xc5\xbebe, so se sestre iz Marijinega doma v Ljubljani za\xc4\x8dele seliti v grad na Rako. Ta dan je bil za Dru\xc5\xbebo usmiljenih sester zgodovinskega pomena. Pred selitvijo si je \xc5\xa1la ogledat grad s. ekonominja. Bil je v tako \xc5\xbealostnem stanju,da je skoraj izgubila pogum,da bi to sprejela. Toda \xc5\xbeupnik jo je opogumil, \xc4\x8de\xc5\xa1, naj le sprejme, da se bo ohranila vsaj pe\xc5\xa1\xc4\x8dica skupnosti. Tudi neka \xc5\xbeena ji je obljubila,da bodo sestram pomagali va\xc5\xa1\xc4\x8dani s tem, kar bodo imeli. Na dvori\xc5\xa1\xc4\x8du \xc5\xa1tirikotnega dvorca je bila kapnica. Bil je v razpadajo\xc4\x8dem stanju, brez elektrike,z enojnimi nezasteklenimi okni. Razen v dveh sobah so bili podi do kraja izrabljeni, na stopni\xc5\xa1\xc4\x8du velika raz- poka, po sobah so manjkale pe\xc4\x8di,nekatere pa so bile tako slabe, da jih je bilo treba nadomestiti z novimi. Streho je bilo treba prekriti.V kuhinji je bil majhen zidan \xc5\xa1tedilnik, pa \xc5\xa1e ta ni bil ve\xc4\x8d uporaben. Na\xc5\xa1a tedanja dru\xc5\xbeina pa je \xc5\xa1tela preko petdeset stalnih \xc4\x8dlanic._NEWLINE_Kljub vsemu temu smo prevzele grad in se ve\xc4\x8d dni vanj vseljevale. Tu je bila nekaj let tudi provincialna hi\xc5\xa1a. Pozneje se je ta preselila v Beograd. Tja in \xc5\xa1e dalje na jug se je iz Slovenije preselilo tudi veliko sester, ki so bile \xc5\xa1e zmo\xc5\xbene za delo. Stare in onemogle so ostale na Raki, kjer se je razvil sedanji Dom onemoglih sester. Tako so ga krstili, ker so bile v njem res samo stare sestre. V tem \xc4\x8dasu so namre\xc4\x8d za stare in onemogle ljudi za\xc4\x8deli v posameznih krajih ustanavljali domove,da so tako pomagali takim ki niso imeli nikogar, ki bi skrbel zanje. Ra\xc5\xa1ki sestrski dom so predstojniki z leti veliko popravili in obnovili. Prvo je bilo najpotrebnej\xc5\xa1e: napeljava elektrike in vode. Kak\xc5\xa1no veselje je zavladalo med sestrami, ko ni bilo treba ve\xc4\x8d pri\xc5\xbeigati petrolejk in ne nositi vsak dan vode iz doline in z njo polniti posode pred kuhi- njo, da smo jo imeli za ves dan.Najprej smo zgradile kapelo. V tistih te-\xc5\xbekih dneh smo se pridno zatekale k Bogu po pomo\xc4\x8d. V ta namen smo izbrale sobo sredi ju\xc5\xbenega krila. Ima son\xc4\x8dno lego in je na obe strani obdana s soba- mi, ki so najbolj pripravne za sestre, ki so bolne in pove\xc4\x8dini stalno le\xc5\xbee. Takoj smo dobile za stalno tudi hi\xc5\xa1nega duhovnika. Je \xc4\x8dlan Dru\xc5\xbebe sv. Vincencija. Oskrbuje nas z vsem, kar je potrebno za na\xc5\xa1o duhovno rast in blaginjo."_NEWLINE_V gradu je bilo za kratek \xc4\x8das nastanjeno poveljstvo vaje NATA, ki je imelo voja\xc5\xa1ke vaje v bli\xc5\xbeini._NEWLINE_Ob\xc4\x8dina Kr\xc5\xa1ko je obnovila del strehe ter odkupila posest v izmeri 2.000 m2 od soseda. Decembra 2014 je Ob\xc4\x8dina Kr\xc5\xa1ko grad prodala na javni dra\xc5\xbebi._NEWLINE_Novi lastnik je postal Rok Mejak iz Ljubljane.\n_START_SECTION_\nArhitektura\n_START_PARAGRAPH_\nGrad je zasnovan kot enonadstropna, delno podkletena \xc5\xa1tiritraktna stavba s poudarjenim rizalitnim osrednjim delom pro\xc4\x8delja. Ima enajstosno pro\xc4\x8delje na severni strani in osemosno bo\xc4\x8dno fasado na levi oziroma vzhodni strani._NEWLINE_Na zahodu in jugu grad objema gozd, go\xc5\xa1\xc4\x8dava, mo\xc5\xbeen je obhod po ozki stezi, ki je neurejena. Skozi mogo\xc4\x8den, klasicisti\xc4\x8den kamnit portal vstopimo na arkadno dvori\xc5\xa1\xc4\x8de. Vhodni portal je kamnit. Na sklepnem kamnu je vgravirana baronska krona s petimi roglji in inicijalkami F.K. - verjetno Franca Karla barona Hallerja von Hallersteina. Okna v nadstropju stavbe so obrobljena z maltastimi, neprofiliranimi okvirji in opremljena s kovanimi re\xc5\xa1etkami._NEWLINE_Nune so v grad napeljale vodovod, zaprle, z lesom in steklom, arkade, delno popravile streho, ki pa je ponovno v slabem stanju, zgradile preprosto zidano gara\xc5\xbeo na dvori\xc5\xa1\xc4\x8du. Na stavbi sta podkletena le ju\xc5\xbeni in zahodni trakt, kleti sta dostopni po \xc5\xa1irokih, lesenih stopnicah neposredno z dvori\xc5\xa1\xc4\x8da._NEWLINE_Pritli\xc4\x8dje je v bli\xc5\xbenji preteklosti imelo predvsem gospodarsko funkcijo. V visokem pritli\xc4\x8dju zahodnega trakta je bila ka\xc5\xa1\xc4\x8da in shramba, opremljena na tleh s prekati za shrambo polj\xc5\xa1\xc4\x8din, pod lesenim stropom pa s \xc5\xa1tevilnimi nosilci pre\xc4\x8dk, kjer so bili obe\xc5\xa1eni izdelki, pridelki in drugo. Po \xc5\xa1irokih kamnitih stopnicah, ume\xc5\xa1\xc4\x8denih sredi vzhodnega trakta, se iz arkadnega hodnika povzpnemo v nadstropje. Tu so sobe, nekatere so pregrajene, tla so lesena, nekje prekrita z linolejem._NEWLINE_V osrednjem delu ju\xc5\xbenega trakta je ravno stropana dvorana. Tu je v baro\xc4\x8dni tradiciji oblikovan parket . Iz spodnjega nadstropja je na zunanji strani narejeno ro\xc4\x8dno dvigalo za prenos hrane iz kuhinje do sob. Razdelilnica hrane je zanimiva, ohranjena je majhna vgradna omara in pregrada, razdelilni pult z omarami._NEWLINE_Ta prostor je tudi ve\xc4\x8dji od ostalih sob, ni sredi\xc5\xa1\xc4\x8den, ampak povezuje ju\xc5\xbeni trakt z zahodnim, preko katerega se pride do edinih odprtih arkad nad vhodom na severu, kjer je samo prehod. Podstre\xc5\xa1je je tlakovano, ponekod \xc5\xa1e z originalnim tlakom._NEWLINE_Na ju\xc5\xbeni, vzhodni in zahodni strani so ohranjene strelne line, na zahodni strani strehe pa je delno viden kri\xc5\xbe sestavljen iz boborvcev._NEWLINE_Iz grajskih kleti vodi podzemni tunel do izvira Cerin, ki je slu\xc5\xbeil pobegu ter je danes zaprt.\n_START_SECTION_\nStavbni razvoj gradu Raka\n_START_PARAGRAPH_\nNovej\xc5\xa1e stavbnozgodovinske raziskave so pokazale, da sedanja novove\xc5\xa1ka zasnova dvorca Raka v svojem jedru skriva visokosrednjeve\xc5\xa1ki oziroma poznoromanski grad obodnega tipa iz 13. stoletja. Starej\xc5\xa1i raziskovalci na\xc5\xa1e grajske dedi\xc5\xa1\xc4\x8dine so domnevali, da je ta grad propadel \xc5\xbee v poznem srednjem veku in nato povsem izginil ter da ni stal na lokaciji sedanjega dvorca.  Srednjeve\xc5\xa1ki ra\xc5\xa1ki grad je v pisnih virih prvi\xc4\x8d posredno izpri\xc4\x8dan leta 1249, ko je omenjen vitez Veriand iz Rake - Weriandus de Archa.  Kraj Raka je sicer izpri\xc4\x8dan \xc5\xbee od leta 1161, vendar grad v tistem obdobju najverjetneje \xc5\xa1e ni stal.  Grad je prvi\xc4\x8d izrecno izpri\xc4\x8dan \xc5\xa1ele leta 1279 kot castrum Arch.  Ta omemba ka\xc5\xbee, da je bil \xc5\xbee takrat tudi utrjen. Do leta 1279, ko so ga dedovali grofje Tirolsko-Gori\xc5\xa1ki, je bil last Spanheimov in Bogenskih. Gospodje z Rake oziroma Archerji, ki jih omenja tudi Janez Vajkard Valvasor v Slavi vojvodine Kranjske, so bili sprva ministeriali Bogenskih. _NEWLINE_N(iklas) Archer ni bil poslednji tega rodu, kot to v Slavi vojvodine Kranjske navaja Valvasor, saj se omenja \xc5\xa1e njegov sin Peter. Rod vitezov Ra\xc5\xa1kih je izumrl konec 15. stoletja.  Zdi se, da bi mogel biti srednjeve\xc5\xa1ki grad tako kakor \xc5\xa1tevilni drugi gradovi okoli leta 1440 razdejan v bojih med grofi Celjskimi in Habsbur\xc5\xbeani, a nedvomno ga zatem niso opustili in nadomestili s povsem novo grajsko stavbo \xe2\x80\x93 sedanjim dvorcem. Starej\xc5\xa1i raziskovalci niso uspeli odkriti alternativne lokacije srednjeve\xc5\xa1kega gradu, po drugi strani pa so pri stavbnozgodovinski analizi novove\xc5\xa1kega dvorca spregledali njegovo odli\xc4\x8dno strate\xc5\xa1ko lego na pomolu, zna\xc4\x8dilno za srednjeve\xc5\xa1ke gradove. Srednjeve\xc5\xa1ki ra\xc5\xa1ki grad je podobno kakor bli\xc5\xbenja gradova Klevev\xc5\xbe in Stari grad, ki sta prav tako nastala v 13. stoletju, mogel s skrbno izbrano lego na razglednem pomolu dobro obvladovati severno obrobje tega dela doline reke Krke._NEWLINE_Nadrobnej\xc5\xa1a analiza zasnove in strukture zidave sedanjega \xc5\xa1tiritraktnega enonadstropnega dvorca s trapezasto talno ploskvijo in notranjim dvori\xc5\xa1\xc4\x8dem je pokazala, da sta stranska vzhodni in zahodni trakt sekundarno prislonjena k starej\xc5\xa1i manj\xc5\xa1i osnovi, pozidani na trapezasti talni ploskvi s stranicami dolgimi med 26 in 37 metrov. Na zahodnem delu proti dolini obrnjene visoke trieta\xc5\xbene ju\xc5\xbene grajske fasade sta vidna sekundarno obzidna vogala, ki sta sestavljena iz dokaj pravilnih kamnitih blokov. Struktura zidave ka\xc5\xbee, da je najverjetneje iz 13. stoletja. Vogala sta med seboj oddaljena okoli 8 metrov in to ka\xc5\xbee, da je v sedanjo ju\xc5\xbeno fasado najverjetneje vklju\xc4\x8den ostanek prvotnega visokega glavnega grajskega stolpa \xe2\x80\x93 bergfrida, ki je imel kvadratno talno ploskev v izmeri okoli 8 \xc3\x97 8 metrov. _NEWLINE_Podoben stolp je \xc5\xa1e sedaj ohranjen na bli\xc5\xbenjem Starem gradu, do druge svetovne vojne pa so bili tak\xc5\xa1ni stolpi iz 13. stoletja fragmentarno ohranjeni tudi na gradovih Klevev\xc5\xbe in Mokronog. Tudi tam so stolpa pozneje zni\xc5\xbeali in ju vklju\xc4\x8dili v mlaj\xc5\xa1e trakte. Smiselna je tudi primerjava z nekdanjim osrednjim stolpom gradu \xc5\xbdu\xc5\xbeemberk, ki se je, \xc5\xbeal, leta 1948 skoraj povsem sesul, in z nekdanjim stolpom trdnjave Kostanjevica oziroma Starega gradu nad Podbo\xc4\x8djem, katerega ostanke so pred nekaj leti razkrile arheolo\xc5\xa1ke raziskave._NEWLINE_Ra\xc5\xa1ki stolp ima razmeroma majhno talno ploskev in tudi to ka\xc5\xbee, da so hkrati z njim okoli dvori\xc5\xa1\xc4\x8da zgradili tudi obodno obzidje in stanovanjsko poslopje \xe2\x80\x93 palacij. Tako je v 13. stoletju tudi na Raki nastala zna\xc4\x8dilna visokosrednjeve\xc5\xa1ka oziroma poznoromanska zasnova ministerialskega gradu, kakr\xc5\xa1ne so bile v tistem obdobju zelo pogoste skoraj na celotnem sedanjem slovenskem ozemlju. Zaradi prilagajanja naravni izoblikovanosti pomola gradu niso zgradili na povsem pravilni pravokotni talni ploskvi, ampak so zlasti njegovo ju\xc5\xbeno stranico v tlorisnem poteku postavili nekoliko po\xc5\xa1evno. Grad so na zahodni, ju\xc5\xbeni in vzhodni strani varovala pobo\xc4\x8dja naravnega pomola, na severni strani, pred sedanjo glavno fasado, pa je bil najverjetneje umetno izkopan \xc5\xa1iroki obrambni jarek. Najbr\xc5\xbe je imel sedanji severni fasadni zid sprva obliko mo\xc4\x8dnega \xc5\xa1\xc4\x8ditnega zidu brez odprtin. _NEWLINE_Sedanji glavni grajski portal v tistem obdobju \xc5\xa1e ni obstajal. Vhod v grad je bil sprva morda na mestu sedanjega stranskega vhoda v dvorec na vzhodni strani. V sedanji stavbni zasnovi je najte\xc5\xbeje opaziti prvotni palacij. Natan\xc4\x8dnej\xc5\xa1a analiza ka\xc5\xbee, da je skrit v ju\xc5\xbenem traktu in da so ga zgradili takoj za bergfridom, z naslonitvijo na njegovo vzhodno dvori\xc5\xa1\xc4\x8dno stranico. Ju\xc5\xbeni zid palacija je bil obenem ju\xc5\xbena stranica grajskega obodnega obzidja in \xc5\xa1e sedaj je na tisti strani pod odpadlim ometom mogo\xc4\x8de razbrati zna\xc4\x8dilno strukturo zidave iz 13. stoletja. Na Raki so najverjetneje zgradili podobno zasnovo kakor na mokrono\xc5\xa1kem tr\xc5\xa1kem gradu, kjer so palacij oziroma poznej\xc5\xa1i ju\xc5\xbeni trakt prav tako neposredno naslonili na bergfrid._NEWLINE_Palacij je bil najverjetneje \xc5\xbee na za\xc4\x8detku dvonadstropen oziroma trieta\xc5\xbeen. Sedanja kletna eta\xc5\xbea je bila sprva pritli\xc4\x8dje in \xc5\xa1ele, ko so v 17. stoletju dvori\xc5\xa1\xc4\x8de z nasipavanjem izravnali, se je vhod vanjo zna\xc5\xa1el pod nivojem dvori\xc5\xa1\xc4\x8dnih tal. Na podoben na\xc4\x8din so v 16. stoletju prvotno pritli\xc4\x8dje spremenili v klet tudi na bli\xc5\xbenjem gradu Rajhenburg. Na sedanjem dvori\xc5\xa1\xc4\x8du je ob severovzhodnem vogalu opazna sled nekdanje cisterne za zbiranje kapnice. Tovrsten element je bil obvezna sestavina slehernega srednjeve\xc5\xa1kega gradu in seveda tudi na ra\xc5\xa1kem gradu ni smel manjkati. Z ustreznimi arheolo\xc5\xa1kimi raziskavami bi sedaj zasuta cisterna gotovo mogla odstreti marsikatero zanimivo podrobnost in grajske preteklosti. K srednjeve\xc5\xa1kemu ra\xc5\xa1kemu gradu je gotovo \xc5\xbee v 13. stoletju spadalo tudi predgradje z gospodarskimi poslopji; stalo je onkraj nekdanjega obrambnega jarka, zahodno ob lokaciji sedanjih novove\xc5\xa1kih gospodarskih poslopij._NEWLINE_V novem veku se je utrjeni srednjeve\xc5\xa1ki ra\xc5\xa1ki grad s temeljitimi prezidavami prelevil v neutrjeni dvorec. Ta proces je bil verjetno postopen in povezan z razli\xc4\x8dnimi lastniki. Leta 1501 se omenja kot lastnik gradu Leonhard Heri\xc4\x8d iz Kompolja, leta 1525 pa je gospostvo Raka \xc5\xbee pripadalo gospodom Wernegkhom/Verne\xc5\xa1kim._NEWLINE_Med letoma 1614 in 1725 je gospostvo pripadalo gospodom Kheysellom in prav takrat so na grajski stavbi izvedli najve\xc4\x8d gradbenih posegov.  Da pri tem ni \xc5\xa1lo za nadomestitev srednjeve\xc5\xa1kega gradu s povsem novim dvorcem, ka\xc5\xbee tudi opis v Slavi vojvodine Kranjske; Valvasor ne poro\xc4\x8da posebej o starem gradu. Zgolj ugibati moremo, kdaj so poru\xc5\xa1ili zgornji del bergfrida, ki je imel nad pritli\xc4\x8djem sprva najverjetneje \xc5\xa1e \xc5\xa1tiri ali pet nadstropij. Morda se je to zgodilo \xc5\xbee pred sredino 15. stoletja, ko se omenja opu\xc5\xa1\xc4\x8deni stolp, verjetneje pa \xc5\xa1ele pozneje. Morda so stolp zni\xc5\xbeali zatem, ko so leta 1515 grad po\xc5\xbegali uporni kmetje.  Ko je okoli leta 1678 nastala Valvasorjeva upodobitev gradu, je bil stolp vsekakor \xc5\xbee zni\xc5\xbean.  V Valvasorjevem \xc4\x8dasu je imela grajska stavba \xc5\xbee sedanji obseg._NEWLINE_Srednjeve\xc5\xa1ki grajski zasnovi so s temeljitimi prezidavami v 16. in/ali 17. stoletju povsem odvzeli njen obrambni zna\xc4\x8daj in ji nadeli podobo sodobnega neutrjenega poznorenesan\xc4\x8dnega dvorca s tremi oziroma \xc5\xa1tirimi vi\xc5\xa1insko izena\xc4\x8denimi stavbnimi trakti in enonadstropnimi slopastimi arkadnimi hodniki na vseh \xc5\xa1tirih straneh notranjega dvori\xc5\xa1\xc4\x8da. Domnevati smemo, da so glavnino del opravili okoli leta 1673 za Karla Sigfrida barona Kheysella (\xe2\x80\xa0 1725) pod vodstvom kranjskega de\xc5\xbeelnega stavbnega mojstra Francesca Rosine (\xe2\x80\xa0 1675).  Karl Sigfrid baron Kheysell je dal leta 1720 v dvorcu urediti tudi novo kapelo.  Ob stavbi so uredili tudi slikoviti geometri\xc4\x8dni parterni vrt in postavili nova gospodarska poslopja, ker je razvidno iz Valvasorjeve upodobitve. Z naslonitvijo na zunanjo stran vzhodne in zahodne stranice grajskega obodnega obzidja iz 13. stoletja so zgradili deloma podkletena enonadstropna trakta, ki so ju po dol\xc5\xbeini prilagodili staremu obzidju, z vi\xc5\xa1ino pa staremu palaciju na ju\xc5\xbeni strani. Tako so izoblikovali tritraktni povezani sestav vi\xc5\xa1insko izena\xc4\x8denih poslopij z bivalnimi prostori v vrhnjem nadstropju. Na severni strani niso postavili novega trakta, marve\xc4\x8d so ohranili in predelali staro obzidje oziroma romanski \xc5\xa1\xc4\x8ditni zid._NEWLINE_Srednjeve\xc5\xa1ki bergfrid so najpozneje takrat zni\xc5\xbeali in ga izena\xc4\x8dili z vi\xc5\xa1ino palacija, predelanega v ju\xc5\xbeni trakt. Tako je nastala razmeroma homogeno u\xc4\x8dinkujo\xc4\x8da stavbna zasnova, ki samo na te\xc5\xbeko dostopni ju\xc5\xbeni strani \xc5\xbee na prvi pogled ka\xc5\xbee, da ni iz enega liva. U\xc4\x8dinek enovitosti stavbne zasnove so bistveno pove\xc4\x8dali tudi z nadstropnimi dvori\xc5\xa1\xc4\x8dnimi arkadnimi hodniki. Masivne slopaste arkade so bile sprva okra\xc5\xa1ene z arhitekturno poslikavo, ki je bila najverjetneje podobna poslikavi na dvori\xc5\xa1\xc4\x8dnih arkadah gradu Bogen\xc5\xa1perk. Tako so reprezentativni u\xc4\x8dinek arkad, ki s svojimi proporci sicer ne u\xc4\x8dinkujejo posebno elegantno, spretno pove\xc4\x8dali. V tak\xc5\xa1ni obliki ka\xc5\xbee dvorec Valvasorjeva upodobitev iz okoli leta 1678. Na tisti upodobitvi je viden tudi okrogli stolp ob severovzhodnem vogalu stavbne zasnove, ki je bil na vrhu pod sto\xc5\xbe\xc4\x8dasto streho opremljen s konzolnim podstre\xc5\xa1nim vencem. Ta stolp sedaj ni ve\xc4\x8d ohranjen in odstranili so ga pred nastankom franciscejskega katastra leta 1825._NEWLINE_Najverjetneje se je ta stolp naslanjal na severovzhodni vogal grajske stavbe in je imel podobno obliko kakor okrogla vogalna stolpa na gradu Bogen\xc5\xa1perk. Po drugi strani ni mogo\xc4\x8de povsem izklju\xc4\x8diti sicer manj verjetne mo\xc5\xbenosti, da je stolp stal povsem samostojno v sklopu grajskega predgradja._NEWLINE_Za Karlom Sigfridom baronom Kheysellom je grajska stavba leta 1725 pripadla Ignacu Juriju pl. Edlingu, leta 1730 Ferdinandu Ernestu baronu Mordaxu, leta 1745 Ferdinandu baronu Mordaxu, leta 1746 njegovi vdovi Ivani Kristini, leta 1755 Francu Adamu baronu Hallersteinu in leta 1764 njegovim \xc5\xa1tirim otrokom.  V tistem obdobju grajska stavba ni bila dele\xc5\xbena obse\xc5\xbenej\xc5\xa1ih gradbenih sprememb._NEWLINE_Novo pomembno stavbnorazvojno obdobje je za dvorec Raka nastopilo leta 1784, ko je gospostvo v celoti pripadlo Francu Karlu baronu Hallerju pl. Hallersteinu, sinu Franca Adama. Dvorec je obdr\xc5\xbeal do smrti leta 1820 in ga z bli\xc5\xbenjo okolico vred temeljito prenovil.  Takrat so v poznobaro\xc4\x8dni oziroma klasicisti\xc4\x8dni maniri na novo oblikovali glavno grajsko fasado na severni strani in najbr\xc5\xbe so takrat odstranili tudi okrogli stolp, ki ga ka\xc5\xbee Valvasorjeva upodobitev. V tistem obdobju so delno preuredili tudi druge zunanje fasade grajske stavbe in zamenjali staro stavbno pohi\xc5\xa1tvo. Triosni osrednji del glavne fasade so rizalitno poudarili s pilastrsko \xc4\x8dlenitvijo in ga dopolnili s trikotnim \xc4\x8delom in maltastimi okenskimi okviri z bogato profiliranimi prekladami. V osrednji osi rizalita so postavili nov kamniti glavni portal s precej potla\xc4\x8denim lokom in vklesanimi inicialkami F. K. (H. H.) (Franc Karl Haller Hallerstein). Na dvori\xc5\xa1\xc4\x8dni strani so enonadstropnemu arkadnemu hodniku severnega trakta nadzidali podstre\xc5\xa1no poleta\xc5\xbeo, ki jo poudarjajo \xc5\xa1tiri simetri\xc4\x8dno razvr\xc5\xa1\xc4\x8dene velike ovalne slepe line. Preuredili in na novo opremili so tudi notranj\xc5\xa1\xc4\x8dino, ki je v tistem obdobju v glavnem dobila sedanje tlake in ravne ometane strope. Veliko visokopritli\xc4\x8dno \xc5\xa1tiritraktno gospodarsko poslopje, ki je na starej\xc5\xa1i osnovi severovzhodno od dvorca nastalo v 18. stoletju, so na severni strani dopolnili z novim samostojnim podkletenim pritli\xc4\x8dnim pravokotnim poslopjem. Hkrati so preuredili tudi vrt ob gradu._NEWLINE_Pozneje dvorec ni bil ve\xc4\x8d dele\xc5\xbeen pomembnej\xc5\xa1ih gradbenih sprememb. Po smrti Franca Karla barona Hallerja pl. Hallersteina je leta 1820 lastnica gospostva postala njegova h\xc4\x8di Alojzija, poro\xc4\x8dena grofica Auersperg. Njej je leta 1859 sledila h\xc4\x8di Luiza, poro\xc4\x8dena Cavriani, ki je leta 1860 Rako prodala Jo\xc5\xbeefu Mariju pl. Millerju. Od njega je leta 1869 dvorec kupil Alojz baron Roner. Po njegovi smrti leta 1872 je dvorec pripadel njegovim otrokom, ki so ga leta 1873 prodali stotniku Jakobu Ferdinandu pl. Lencku. On je leta 1886 dvorec daroval svojemu sinu Feliksu pl. Lencku.  Po poroki z neko znano Ameri\xc4\x8danko je dal Lenck v kraju postaviti \xc5\xbeago in zasaditi vinograde, v grajsko stavbo pa je iz bli\xc5\xbenjega studenca Polter napeljal vodovod. Morda so \xc5\xa1ele takrat trikotno klasicisti\xc4\x8dno \xc4\x8delo vrh rizalita glavne fasade preoblikovali v historisti\xc4\x8dni maniri in mu dali stopnjevano obliko. Gospodarska poslopja ob dvorcu so preuredili in najverjetneje so takrat severno poslopje s prizidkom povezali z glavnim, ki je ob tem izgubilo severni trakt, pozneje pa \xc5\xa1e vzhodni trakt. _NEWLINE_Leta 1904 je Feliks pl. Lenck dvorec prodal ljubljanskemu dav\xc4\x8dnemu blagajniku Josipu Lavren\xc4\x8di\xc4\x8du in cerkni\xc5\xa1kemu lesnemu trgovcu Francu \xc5\xa0erku. Leta 1917 je posestvo kupil Franc Bajec.  Dvorec je potem \xc5\xa1e nekajkrat menjal lastnike. Med drugo svetovno vojno je bila v njem nem\xc5\xa1ka voja\xc5\xa1ka postojanka in to ga je obvarovalo partizanskega po\xc5\xbeiga \xe2\x80\x93 usode, ki je takrat doletela veliko ve\xc4\x8dino drugih dolenjskih grajskih stavb. Leta 1948 so se v izpraznjenem dvorcu naselile nune usmiljenke, H\xc4\x8dere kr\xc5\xa1\xc4\x8danske ljubezni, ki so ga deloma na novo prekrile in poskrbele za provizori\xc4\x8dno zaprtje dvori\xc5\xa1\xc4\x8dnih arkad. Leta 1998 so stavbo zapustile.  Dvorec je zatem pre\xc5\xa1el v last Ob\xc4\x8dine Kr\xc5\xa1ko, ki ga je leta 2007 razglasila za kulturni spomenik. Ob\xc4\x8dina Kr\xc5\xa1ko je leta 2014 poskrbela za sanacijo velikega dela strehe grajske stavbe, nato pa jo je prodala zasebniku, ki se je obvezal, da bo nadaljeval z njeno sanacijo.\n_START_SECTION_\nLastniki gradu Raka - Arch\n_START_PARAGRAPH_\n1249 - Weriand (Weriandus de Archa)_NEWLINE_- Winter iz Rake,Stugelin iz Rake in njegova \xc5\xbeena \xc2\xa0Maru\xc5\xa1a N._NEWLINE_- Grofje Ande\xc5\xa1ki_NEWLINE_- Rodbina Spanheim_NEWLINE_1279 vojvoda Filip Spanheim_NEWLINE_1279 - grofje Tirolsko-Gori\xc5\xa1ki_NEWLINE_1286 - Grof Bogen Weriand (Wergand I.) (Stetwaldus de Arch)_NEWLINE_- Weriand II. Bogen (v\xc4\x8dasih Weriand Pirian in brat Stetwald Bogen_NEWLINE_1320  Weriand III. in Majnclin Bogen_NEWLINE_1341 Henrik von Bogen_NEWLINE_1405 Merlin Bogen_NEWLINE_1421 Markard  Bogen_NEWLINE_- Ulrik Bogen_NEWLINE_- Gerhard Bogen (do 15. stoletja)_NEWLINE_- N(iklas) Archer_NEWLINE_- Peter Archer_NEWLINE_1501 - Leonhard Heri\xc4\x8d_NEWLINE_1515 - grofica Barbara Bella_NEWLINE_1525 - Janez Baltazar pl. Werneckh_NEWLINE_1540 - grof Feliks von Arch_NEWLINE_1610 \xc2\xa0- Wolf Andrej in Vert pl. Wernegkh in Ruess pl. Ruessenstein_NEWLINE_1614-1725 gospoda Kheysell_NEWLINE_1627 - Mark Kheysell_NEWLINE_- Janez Jurij Kheysell_NEWLINE_- Karl Singrid Kheysell_NEWLINE_1673-1725 - Karl Sigfrid baron Kheysell_NEWLINE_1725 - Ignac Jurij pl .Edling_NEWLINE_1730 - Ferdinand Ernest baron Mordax_NEWLINE_1745 - Ferdinand  Mordax in njegova soproga Ivana Kristina_NEWLINE_1746 - Ivana Kristina (vdova)_NEWLINE_1755 - Franc Adam baron Haller von Hallerstein in Ivana Kristina_NEWLINE_1764 - mladoletni 4 otroci Franca Adama barona Haller von Hallerstein-a in Ivana Kristine_NEWLINE_1784-1820 - Franc Karl baron Haller von Hallerstein_NEWLINE_1820 - Alojzija von Hellerstein (poro\xc4\x8dena grofica Auersperg)_NEWLINE_1859 - Luiza Ausperg (poro\xc4\x8dena Cavriani)_NEWLINE_1860-1869 Jo\xc5\xbeef Marija l. Miller_NEWLINE_1869-1872 - Alojz baron Roner_NEWLINE_1872 - otroci Alojza barona Ronerja_NEWLINE_1873-1886 Jakob Ferdinand pl. Lenck_NEWLINE_1873-1904 Feliks plemeniti Lenck_NEWLINE_1904 Josip Lavren\xc4\x8di\xc4\x8d in Franc \xc5\xa0erk_NEWLINE_- Bon (vinski trgovec iz Kr\xc5\xa1kega)_NEWLINE_1917 - Drnov\xc5\xa1ek (ob\xc4\x8dinski tajnik)_NEWLINE_1917-1927 Franc Bajec_NEWLINE_1937- 1941 Weiss (veleposestnik)_NEWLINE_1941-1945 (postojanka nem\xc5\xa1ke vojske)_NEWLINE_1945-1948 FNRJ (Socialisti\xc4\x8dna republika Slovenija)_NEWLINE_1948-1998 sestre usmiljenke (* stanovanjska pravica)_NEWLINE_1998 -  Republika Slovenija_NEWLINE_1998 - Ob\xc4\x8dina Kr\xc5\xa1ko'