b'\n_START_ARTICLE_\nIliri\n_START_PARAGRAPH_\nIliri (anti\xc4\x8dno gr\xc5\xa1ko: \xe1\xbc\xb8\xce\xbb\xce\xbb\xcf\x85\xcf\x81\xce\xb9\xce\xbf\xce\xaf [Illyrio\xce\xaf], latinsko: Illyrii ali  Illyri), skupina plemen, ki so \xc5\xbee pred letom 2000 pr. n. \xc5\xa1t. naseljevala del zahodnega Balkana in skrajni jugovzhodni del obale Apeninskega polotoka Ozemlje, naseljeno z Iliri, so gr\xc5\xa1ki in rimski avtorji imenovali Ilirija in je obsegalo ve\xc4\x8dino biv\xc5\xa1e Socialisti\xc4\x8dne federativne republike Jugoslavije in severne Albanije med Jadranskim morjem na zahodu, rekama Dravo na severu in Moravo na vzhodu in izlivom reke Vjos\xc3\xab na jugu._NEWLINE_Ilirska plemena so v pisnih virih prvi\xc4\x8d omenjena v Periplu ali Obalnem potovanju, anti\xc4\x8dnem besedilu iz 4. stoletja pr. n. \xc5\xa1t.. Omenjena plemena, ali vsaj nekatera od njih, so imeli za \xc2\xbbprave Ilire\xc2\xab\xc2\xa0(Illyrii Proprie Dicti). Pravi Iliri so imeli verjetno skupen ilirski jezik, ki spada med jezike indoevropske jezikovne skupine- _NEWLINE_Rimljani so de\xc5\xbeelo osvojili leta 229 pr. n. \xc5\xa1t. in jo poimenovali Ilirikum. Po razpadu rimskega je obmo\xc4\x8dje leta 395 pri\xc5\xa1lo pod Bizantinski imperij. Iliri so se izognili asimilaciji. Do 5. stoletja je bilo kr\xc5\xa1\xc4\x8danstvo uveljavljeno. Isti \xc4\x8das so zaznamovali vpadi Vizigotov, Hunov in Ostrogotov, kasneje, med 6. in 8. stoletjem, pa so obmorska obmo\xc4\x8dja Balkana zavzela slovanska plemena. Ilirsko poreklo se \xc5\xa1e danes pripisuje tudi nekaterim anti\xc4\x8dnim ljudstvom v Italiji, predvsem Japigom, Davnom in Mesapom, ki so se najverjetneje priselila iz Ilirije. _NEWLINE_Ilirska ljudstva sama sebe nikoli niso imela za Ilire in niso zase uporabljala tudi nobenega drugega skupnega imena. Zdi se, da se je ime Iliri najprej uporabljalo samo za dolo\xc4\x8dena plemena, ki so z anti\xc4\x8dnimi Grki prvi\xc4\x8d pri\xc5\xa1la v stik v bronasti dobi, kasneje pa se je raz\xc5\xa1irilo tudi na druga plemena s podobnim jezikom in obi\xc4\x8daji.\n_START_SECTION_\nIliri v gr\xc5\xa1ki mitologiji\n_START_PARAGRAPH_\nV gr\xc5\xa1ki mitologiji sta imela gr\xc5\xa1ko-feni\xc4\x8danski kralj Kadem in boginja Harmonija sina Ilirija, ki je zavladal Iliriji in postal eponimni prednik vseh ilirskih ljudstev. Ilirij je imel sinove Enheleja, Avtarija, Dardana, Meda, Tavla in Perheba in h\xc4\x8derke Parto, Daorto, Dasaro in druge, ki so postali predniki Tevlantov, Partinov, Dardanov, Enhelejev, Avtariatov, Dasaretov in Daorsov. Avtarij je imel sina Panonija (ali Peona), ki je imel sinova Skordiska in Tribala._NEWLINE_Kasnej\xc5\xa1a razli\xc4\x8dica mita pravi, da sta imela kiklop Polifem in morska nimfa Galateja sinove Kelta, Gala in Ilirija.  Kasnej\xc5\xa1i mit bi lahko izviral iz podobnosti Keltov, Galcev in Ilirov.\n_START_SECTION_\nPoreklo\n_START_PARAGRAPH_\nZgodovinski za\xc4\x8detek ljudstev, ki so se kasneje imenovala Iliri, sega pribli\xc5\xbeno v leto 1000 pr. n. \xc5\xa1t.,  njihovo poreklo pa je za sodobne zgodovinarje \xc5\xa1e vedno uganka. Strokovnjaki se strinjajo, da so se etno-lingvisti\xc4\x8dni predniki Ilirov, tako imenovani Prailiri, odcepili od glavnega praindoevropskega  jezikovnega debla \xc5\xbee pred \xc5\xbeelezno dobo. Trenutne teorije o poreklu Ilirov temeljijo na skromnih ostankih materialne kulture, ki so jih odkrili na njihovem ozemlju, toda arheolo\xc5\xa1ka odkritja sama po sebi niso zadostna, da bi odgovorila na vpra\xc5\xa1anje o etnogenezi Ilirov._NEWLINE_Kdaj so Protoiliri postali posebna narodnostna skupina, ostaja nejasno. Nastali so v \xc5\xbeelezni dobi  iz \xc5\xa1ir\xc5\xa1e prabalkanske skupine ljudstev, zaradi popolnega nepoznavanja njihovega jezika pa je te\xc5\xbeko dolo\xc4\x8diti, katera skupine se lahko na etnolingvisti\xc4\x8dni osnovi razvrsti med Ilire. Mnoga plemena, ki so se \xc5\xa1e nedavno uvr\xc5\xa1\xc4\x8dala med Ilire, se zdaj uvr\xc5\xa1\xc4\x8dajo med Venete._NEWLINE_Starej\xc5\xa1a teorija Gustava Kossinna trdi, da so se Iliri naselili na Balkan iz Lu\xc5\xbeice v Nem\xc4\x8diji okoli leta 1300 pr. n. \xc5\xa1t. in s tem spro\xc5\xbeili selitev Grkov. _NEWLINE_Sarajevska arheologa Alojz Benac in Borivoj \xc4\x8covi\xc4\x87 sta v 1960. letih za etnogenezo Ilirov predlagala model avtohtonosti, ki je v glavnem ovrgel prej\xc5\xa1nja mi\xc5\xa1ljenja o Ilirih kot pri\xc5\xa1lekih. Po njunem mnenju so \xc5\xbeeleznodobne skupnosti na Balkanu, poznane kot Iliri, ve\xc4\x8dinoma avtohtone in da ob\xc4\x8dasna priseljevanja, na primer hal\xc5\xa1tatske selitve in \xc5\xa1iritev latenske kulture v 4. in 3. st. pr. n. \xc5\xa1t.,  niso bistveno spremenile etni\xc4\x8dnega jedra doma\xc4\x8dega prebivalstva. Njuno teorijo podpirajo tudi albanski arheologi za ju\xc5\xbenoilirska plemena, medtem ko Aleksandar Stip\xc4\x8devi\xc4\x87 trdi, da je najbolj prepri\xc4\x8dljiv model za etnogenezo Ilirov, razen Liburnov, popolna avtohtonost.\n_START_SECTION_\nIdentiteta in raz\xc5\xa1irjenost\n_START_PARAGRAPH_\nIme Iliri (Illyrioi) so anti\xc4\x8dni Grki uporabljali za poimenovanje svojih severnih sosedov. Nana\xc5\xa1alo se je verjetno na ob\xc5\xa1irno in slabo razlo\xc4\x8dljivo skupino ljudstev, za katera \xc5\xa1e danes ni jasno, v kolik\xc5\xa1ni meri so bila jezikovno in kulturolo\xc5\xa1ko homogena.  Ilirska plemena sama sebe nikoli niso imela za Ilire in zase niso uporabljala tudi nobenega drugega skupnega imena. Izraz Ilyrioi je verjetno nastal iz imena enega samega ljudstva, ki je bilo zaradi svoje bli\xc5\xbeine dobro poznano vsem Grkom. To se je zgodilo \xc5\xbee v bronasti dobi, ko so gr\xc5\xa1ka plemena mejila na tako imenovane Prave Ilire (latinsko: Illyrii Proprie Dicti), najbolj ju\xc5\xbeno ilirsko pleme tistega \xc4\x8dasa, ki je naseljevalo Zetsko ravnico v sedanji \xc4\x8crni gori.  Illyrioi so o\xc4\x8ditno naseljevali majhno in dobro prepoznavno ozemlje ob ju\xc5\xbeni jadranski obali okoli Skadarskega jezera na meji med sedanjo \xc4\x8crno goro in Albanijo. Ime se je kasneje raz\xc5\xa1irilo in se za\xc4\x8delo uporabljati tudi za druga, etni\xc4\x8dno druga\xc4\x8dna ljudstva, na primer za Liburne, Dalmate, Japode in Panonce. Kakorkoli \xc5\xbee, ve\xc4\x8dina sodobnih strokovnjakov je prepri\xc4\x8danih, da so bili Iliri zelo raznovrstna skupnost._NEWLINE_Plinij Starej\xc5\xa1i v svoji enciklopediji Naturalis Histori\xc3\xa6  izraz Iliri dosledno uporablja samo za Prave Ilire, ki so bili ena od skupnosti v rimski ju\xc5\xbeni Dalmaciji. Ob\xc5\xa1irnej\xc5\xa1a raba imena Iliri je razvidna iz odlomka v Apijanovi Illyriki, ki pravi, da so Iliri \xc5\xbeiveli "onstran Makedonije in Trakije od Haonije in Tesprotije do reke Donave".\n_START_SECTION_\nHelenisti\xc4\x8dno obdobje\n_START_PARAGRAPH_\nIliri so se v gr\xc5\xa1kem zgodovinopisju prvi\xc4\x8d pojavili v 4. stoletju pr. n. \xc5\xa1t.. Na osrednjem Balkanu  so ustanovili  ve\xc4\x8d kraljestev. Prvi poznani ilirski kralj je bil Bardilis. Kraljestva so se pogosto vojskovala z anti\xc4\x8dno Makedonijo, poznani pa so bili tudi ilirski pirati, ki so ogro\xc5\xbeali trgovanje v ju\xc5\xbenem Jadranu. _NEWLINE_Grki so imeli mo\xc4\x8dan vpliv na ilirske Daorse, ki so bili naseljeni v delti reke Neretve. Njihovo sredi\xc5\xa1\xc4\x8de je bil Daorson v sedanjih Or\xc5\xa1ani\xc4\x87ih  pri Stolcu v Hercegovini, ki je postal glavno sredi\xc5\xa1\xc4\x8de klasi\xc4\x8dne ilirske kulture. Mesto je bilo v 4. st. pr. n. \xc5\xa1t. obdano s pet metrov visokim obzidjem, zgrajenim iz velikih trapezastih kamnitih blokov, podobno tistemu v Mikenah. Daorsi so kovali svoje bakrene novce in izdelovali bakrene skulpture. Iliri z dalmatinske obale so pod vodstvom Ardijejcev osvojili gr\xc5\xa1ke kolonije na jadranskih otokih, njihova slavna kraljica Tevta in njeni nasledniki pa so se vojskovali z Rimljani. _NEWLINE_V ilirskih vojnah so Rimljani opusto\xc5\xa1ili ilirska naselja in zatrli piratstvo, zaradi katerega je trpelo italijansko trgovanje na ju\xc5\xbenem Jadranu. Prvo vojno so spro\xc5\xbeili leta 229 pr. n. \xc5\xa1t. proti kraljici Tevti, drugo leta 219 pr. n. \xc5\xa1t.  proti Demetriju Hvarskemu in tretjo leta 168 pr. n. \xc5\xa1t. proti kralju Genciju. V prvi ilirski vojni je rimsko ladjevje prvi\xc4\x8d v zgodovini pre\xc4\x8dilo Jadransko morje._NEWLINE_Rimska republika je v 2. st. pr. n. \xc5\xa1t. popolnoma podjarmila Ilire in leta 167. pr. n. \xc5\xa1t. ustanovila svojo provinco Ilirik. Po Avgustovi zadu\xc5\xa1itvi velike  ilirske vstaje so Rimljani Ilirik razdelili  na provinci Panonijo na severu in Dalmacijo na jugu.\n_START_SECTION_\nRimska in bizantinska vladavina\n_START_PARAGRAPH_\nRimska provinca Ilirik je zajela ve\xc4\x8dino ilirskega ozemlja. Raztezala se je od reke Drilon v sedanji Albaniji na jugu do Istre na zahodu, reke Save na severu in Jadranskega morja na jugu. Glavno mesto province je bila Salona pri dana\xc5\xa1njem Splitu. Ve\xc4\x8dina ilirskih ozemelj je v naslednjih stoletjih ostal del Ilirika oziroma Panonije in Dalmacije, razen  skrajnega ju\xc5\xbenega dela, ki je postal provinca Epirus Nova. _NEWLINE_Bizantinci so na ozemlju ilirskih provinc ustanovili prefekturo Ilirik, katero so v 6. stoletju preplavili Slovani in na njenem ozemlju v 7. stoletju ustanovili svoje prve dr\xc5\xbeave: Prvo bolgarsko cesarstvo, srednjeve\xc5\xa1ko Srbijo, vojvodino Hrva\xc5\xa1ko in zgodnje Bosansko kraljestvo.\n_START_SECTION_\nIliri v gr\xc5\xa1ko-rimski etnografiji\n_START_PARAGRAPH_\nGrki in Rimljani so Ilire opisovali kot krvolo\xc4\x8dno, nepredvidljivo, vzkipljivo in bojevito ljudstvo.  Nanje in na vse druge severne barbare so gledali kot na divjake z roba nijhovega civiliziranega sveta. Tak\xc5\xa1no gledanje bi lahko bilo posledica strahu pred njimi in njihovo vztrajnostjo v boju proti njim.  Polibij (3. stoletje pr. n. \xc5\xa1t.) pi\xc5\xa1e,  da so "Rimljani osvobodili Grke od sovra\xc5\xbenikov vsega \xc4\x8dlove\xc5\xa1tva"._NEWLINE_Rimljani opisujejo Ilire kot visoke in mo\xc4\x8dno grajene ljudi.  Herodijan (okoli 170-240) pi\xc5\xa1e, da so "Panonci visoki in mo\xc4\x8dni in vedno pripravljeni na boj in soo\xc4\x8danje z nevarnostjo, toda tooglavi". Njegovo mnenje je seveda lahko \xc5\xa1e eden od stereotipov, ki so jih Rimljani uporabljali za prikaz barbarov. Rimski zgodovinar Livij (59 pr. n. \xc5\xa1t.-17 n. \xc5\xa1t.) o njih pi\xc5\xa1e: _NEWLINE_"... na obali Italije je pomanjkanje pristani\xc5\xa1\xc4\x8d,  na drugi strani (Jadrana) pa so divja\xc5\xa1ki Iliri, Liburni in Histri, ki se na splo\xc5\xa1no ukvarjajo s piratstvom in prihajajo vse do obal Venetov."\n_START_SECTION_\nReligija\n_START_PARAGRAPH_\nIliri so prakticirali mnogobo\xc5\xa1tvo. Na severu je prevladoval kult Sonca, v srednji Dalmaciji kult Meseca, na jugu pa kult ka\xc4\x8de. Imeli so mnogo bogov, od katerih so bili mnogi samo lokalni. Histri so imeli bogove Eja, Melesoka, Borija in Irija, Liburni Anzotiko, ki je istovetna z rimsko boginjo Venero, in Ico, ki ima svoj kip v Plominu. Poleg njih so imeli \xc5\xa1e Jutosika, Latra in Sentona. Glavni bog Japodov je bil Bindus, za\xc5\xa1\xc4\x8ditnik izvirov in voda, ki je povezan z rimskim Neptunom. Armat je bil lokalni bog vojne v Dalmaciji, Termin za\xc5\xa1\xc4\x8ditnik medu, Taden pa je bil istoveten z Apolonom. Mesto Rizon je imelo svojega za\xc5\xa1\xc4\x8ditnika Medavra, ki je bil verjetno bog zdravilstva. Upodabljali so ga kot jezdeca s kopjem v roki.  Na jugu ilirskega podro\xc4\x8dja so \xc4\x8dastili bo\xc5\xbeanski ka\xc4\x8dji par Drakona in Draceno. Silvana so imeli za boga pa\xc5\xa1nikov, pastirjev in \xc4\x8dred, medtem ko je bila Diana boginja lova in divjadi. Silvan se je na reliefih pogosto upodabljal kot bo\xc5\xbeanstvo, ki igra na pi\xc5\xa1\xc4\x8dal, okoli njega pa v kolu ple\xc5\xa1ejo obi\xc4\x8dajno \xc5\xa1tiri nimfe. \xc5\xa0tevilo nimf je na razli\xc4\x8dnih reliefih razli\xc4\x8dno. Nimfe so prikazane kot pomanjlkjivo oble\xc4\x8dena mlada dekleta. V ilirski mitologiji so se nimfe ljudem prikazovale po planinah in ob potokih, \xc5\xbeivele pa so globoko v gozdovih. _NEWLINE_Iliri so okoli vratu nosili amulete, da bi jih varovali pred grdimi pogledi.  _NEWLINE_V ilirskem obredju je pomembno vlogo igralo tudi \xc5\xbertvovanje ljudi. Arijan omenja poglavarja Klejta, ki je pred bitko z Aleksandrom Velikim \xc5\xbetrvoval tri fante, tri dekleta in tri ovne.\n_START_SECTION_\nPogrebni obi\xc4\x8daji\n_START_PARAGRAPH_\nIliri so svoje pokojne najpogosteje pokopavali v gomilah iz zemlje in kamenja skupaj z grobnimi pridatki, na primer oro\xc5\xbejem, okrasjem, obla\xc4\x8dili in lon\xc4\x8devino, ki so bili pokojnemu potrebni v posmrtnem \xc5\xbeivljenju. Vi\xc5\xa1ina gomile je bila povezana s statusom pokojnega. Uporabljali so tudi \xc5\xbearne pokope. Med pogrebom so plesali pogrebna plese. Nekateri Iliri so pokojne pokopavali pod svojimi hi\xc5\xa1ami, Liburni tudi v skr\xc4\x8denem polo\xc5\xbeaju.\n_START_SECTION_\nIlirski jezik\n_START_PARAGRAPH_\nIliri so do\xc5\xbeiveli razli\xc4\x8dne stopnje keltizacije,  helenizacije,  romanizacije, in kasneje slovanizacije. _NEWLINE_O ilir\xc5\xa1\xc4\x8dini je zaradi popolne odsotnosti pisnih dokumentov znano samo to, da je spadala med indoevropske jezike. Brez odgovora je celo vpra\xc5\xa1anje, ali je bila kentumski ali satemski jezik, vsekakor pa ni bila enoten jezik. Velika ve\xc4\x8dina na\xc5\xa1ega znanja o ilir\xc5\xa1\xc4\x8dini temelji na mesap\xc5\xa1\xc4\x8dini, za katero se zaradi razdrobljenih virov ne da zanesljivo trditi, da je spadala med ilirska nare\xc4\x8dja. Med poznavalci kljub temu prevladuje mnjenje, da je bila mesap\xc5\xa1\xc4\x8dina v nekaterih pogledih sorodna z ilir\xc5\xa1\xc4\x8dino. _NEWLINE_Domneva, da so bili ilirski jeziki sorodni z venet\xc5\xa1\xc4\x8dino, je opu\xc5\xa1\xc4\x8dena. Nekateri strokovnjaki so ilirske jezike povezovali tudi s sosednjimi tra\xc4\x8danskimi jeziki, vedar tudi ta domneva ni dobila splo\xc5\xa1ne podpore._NEWLINE_Vsi omenjeni jeziki so zelo verjetno izumrli v 5. stoletju n. \xc5\xa1t., \xc4\x8deprav se na alban\xc5\xa1\xc4\x8dino \xc5\xa1e vedno gleda kot na potomko ilirskih nare\xc4\x8dij, ki so se v srednjem veku ohranila  v odmaknjenih goratih podro\xc4\x8djih Balkana. Nare\xc4\x8dja, iz katerih se je razvila alban\xc5\xa1\xc4\x8dina, bi lahko pre\xc5\xbeivela ponekod ob meji med  latinskim  in gr\xc5\xa1kim in jezikovnim vplivom, se pravi na meji med Rimskim in Bizantinskim cesarstvom (Jire\xc4\x8dkova \xc4\x8drta). Alternativna hipoteza, ki jo zagovarjajo nekateri novej\xc5\xa1i jezikoslovci, trdi, da so Albanci potomci Da\xc4\x8danov ali Tra\xc4\x8danov.\n_START_SECTION_\nArheolo\xc5\xa1ka nahajali\xc5\xa1\xc4\x8da\n_START_PARAGRAPH_\nNa zahodnem Balkanu je zelo malo ostankov iz bronaste dobe, povezanih z Iliri. Slabo poznana so tudi njihova naselja. Izjema je naselje Pod pri Bugojnu v zgornji dolini Vrbasa in nekaj hribnih naselij v zahodni Srbiji. Najpomembnej\xc5\xa1a  arheolo\xc5\xa1ka gradiva prihajajo s pokopali\xc5\xa1\xc4\x8d, ki so bila obi\xc4\x8dajno sestavljena iz majhne skupine gomil (tumulov). Na pokopali\xc5\xa1\xc4\x8dih v Beloti\xc4\x87u in Beli Crkvi v severo-zahodni Srbiji so potekali obredi pokopavanja in kremiranja, kar dokazujejo majhne kamnite grobnice in \xc5\xbeare. V grobovih so poleg kamnitih tudi kovinski pridatki. Ve\xc4\x8dina ostankov je iz razvite srednje bronaste dobe. _NEWLINE_\xc4\x8clove\xc5\xa1ki ostanki ka\xc5\xbeejo, da so bili mo\xc5\xa1ki v povpre\xc4\x8dju visoki najve\xc4\x8d 165 cm, \xc5\xbeenske pa 153 cm._NEWLINE_Iliri kot etni\xc4\x8dna skupina s prepoznavno izoblikovano kulturo in umetnostjo so se pojavili na za\xc4\x8detku bronaste dobe v 7. stoletju pr. n. \xc5\xa1t.. Razli\xc4\x8dna ilirska plemena so pod vplivom hal\xc5\xa1tatske kulture s severa organizirala svoja regionalna sredi\xc5\xa1\xc4\x8da.  V \xc5\xbeivljenju Ilirov je pomembno vlogo igral kult mrtvih, kar je razvidno iz skrbno urejenih grobi\xc5\xa1\xc4\x8d in bogastva grobnih pridatkov. V severnih delih Balkana so pokojne kremirali in pokopavali v plitva grobove, medtem ko so v njegovih ju\xc5\xbenih delih pokojne pokopavali v velike kamnite ali zemljene gomile. V Hercegovini so nekatere gomile dosegle izredne velikosti. Dolge so bile tudi ve\xc4\x8d kot 50 m in visoke 5 m.  Med japodskimi plemeni od Istre na Hrva\xc5\xa1kem do Biha\xc4\x87a v Bosni je bil priljubljen nakit, na primer zelo velike  ogrlice iz rumene, modre ali bele steklovine, velike bronaste zaponke (fibule), spiralne zapestnice, diademi in bronaste \xc4\x8delade. Zanje so zna\xc4\x8dilne tudi majhne skulpture iz \xc5\xbeada, podobne arhai\xc4\x8dnim jonskim plastikam.  Ohranile so se \xc5\xa1tevilne veli\xc4\x8dastne skulpture in  obzidje citadele Nezakcija blizu Pulja, enega od \xc5\xa1tevilnih istrskih naselij iz \xc5\xbeelezne dobe.  Ilirski poglavarji so okoli vratu nosili bronaste obro\xc4\x8de, podobno kot Kelti. Iliri so bili pod keltskim vplivom tudi v mnogih kulturnih in materialnih pogledih. Nekatere plemena so se povsem keltizirala, predvsem v Dalmaciji in Panoniji._NEWLINE_Ilirom se pripisuje tudi situla z Va\xc4\x8d, ki so jo odkrili leta 1882.\n_START_SECTION_\nSrednji vek\n_START_PARAGRAPH_\nIliri so bili zadnjikrat omenjeni v 7. stoletju v  Miracula Sancti Demetrii. Po razpadu Rimskega cesarstva so Balkan preplavila gotska in hunska plemena, pred katerimi so se Iliri umaknili v bolj odro\xc4\x8dne hribovite kraje. Po prihodu Slovanov v 6 stoletju se je ve\xc4\x8dina ilirskih plemen slovanizirala. Nekaj romaniziranih Ilirov na jadranski obali je uspelo ohraniti svojo me\xc5\xa1ano kulturo. Mnogi so pobegnili v gore in se pre\xc5\xbeivljali z ov\xc4\x8darstvom in \xc5\xa1e naprej govorili svoj romanski jezik. Imenovali so jih Morlahi ali \xc4\x8crni Vlahi.  Drugi so se zatekli v utrjena mesta ob obali, kjer so za ve\xc4\x8d stoletij obdr\xc5\xbeali svojo rimsko kulturo, dokler jih niso asimilirali Slovani. _NEWLINE_Prva zgodovinska omemba Albancev je v poro\xc4\x8dilu bizantinskega cesarja Alekseja I. Komnena o njihovem odporu proti Normanom iz ju\xc5\xbene Italije, ki so na vzpodbudo Vatikana leta 1081 napadli z Albanci naseljeno ozemlje na ju\xc5\xbenem Jadranu. Najstarej\xc5\xa1a omemba albanskega jezika (Lingua Albanesca) je v dubrovni\xc5\xa1kem dokumentu iz leta 1285. Najstarej\xc5\xa1i dokument, napisan v alban\xc5\xa1\xc4\x8dini, je iz 15. stoletja. Poreklo Albancev \xc5\xa1e vedno ni dokon\xc4\x8dno pojasnjeno, njihova povezava z Iliri pa je zelo verjetna.\n_START_SECTION_\nKasnej\xc5\xa1a raba imena\n_START_PARAGRAPH_\nV poznem srednjem veku in renesansi se je ime Ilir uporabljal za Hrvate na ozemlju Hrva\xc5\xa1ke, Bosne in Hercegovine, Italije, Avstrije, Ogrske, Srbije in drugod. Na ozemlju Bene\xc5\xa1ke Albanije, ki je obsegalo bene\xc5\xa1ke posesti v Boki Kotorski in njeni okolici in jadransko obalo do Ulcinja, se je isto ime uporabljalo za Albance. _NEWLINE_Izrazi "ilirski" se je v poznosrednjeve\xc5\xa1kih spisih, na primer v Mazarijevem Potovanju v Had, ki je bilo napisano med januarjem 1414 in oktobrom 1415, uporabljal  za Albance (Arvanite)._NEWLINE_Ime Iliri je ponovno o\xc5\xbeivelo v Habsbur\xc5\xa1ki monarhiji za Ju\xc5\xbene Slovane.\n_START_SECTION_\nIlirsko gibanje in albanski nacionalizem\n_START_PARAGRAPH_\nKo je Napoleon na za\xc4\x8detku 19. stoletja  osvojil del ju\xc5\xbenoslovanskih ozemelj, je na osvojenih ozemljih 14. oktobra 1809 ustanovil Ilirske province, ki so obsegale zahodni del Koro\xc5\xa1ke, Kranjsko, Hrva\xc5\xa1ko in Vojno krajino jugozahodno od Save, Gori\xc5\xa1ko, Trst in Istro. _NEWLINE_V prvi polovici 19. stoletja je kot prilagoditev teorije Jana Kollarja o slovanski vzajemnosti (panslavizmu) nastalo ju\xc5\xbenoslovansko knji\xc5\xbeevno-kulturno  ilirsko gibanje. _NEWLINE_Ilirsko ime so v 30. letih 19. stoletja pod vplivom romanti\xc4\x8dnega nacionalizma uporabili hrva\xc5\xa1ki narodnjaki, ki so \xc5\xbeeleli dobiti nevtralno poimenovanje za vse Hrvate in Ju\xc5\xbene Slovane.  Ime so prevzeli iz tradicije humanisti\xc4\x8dnega zgodovinopisja, ki je zagovarjalo tezo o slovanski avtohtonosti na Balkanu in je Ju\xc5\xbene Slovane ena\xc4\x8dilo s potomci anti\xc4\x8dnih Ilirov. Habsbur\xc5\xa1ka dr\xc5\xbeava je po neuspeli revoluciji leta 1848 gibanje zatrla._NEWLINE_Mo\xc5\xbena kontinuiteta med anti\xc4\x8dnim ilirskim prebivalstvom zahodnega Balkana in Albanci je od 19. stoletja do danes igrala pomembno vlogo tudi v albanskem nacionalizmu. Zna\xc4\x8dilen je primer Ibrahima Rugove, prvega predsednika Kosova pod upravo Organizacije zdru\xc5\xbeenih narodov, ki je 29. oktobra 2000 uvedel dardansko zastavo. Ozemlje tra\xc4\x8dansko-ilirske pokrajine Dardanije se je namre\xc4\x8d v grobem ujemalo z ozemljem dana\xc5\xa1njega Kosova.'