b'\n_START_ARTICLE_\nAlasdair MacIntyre\n_START_SECTION_\nFilozofski pristop\n_START_PARAGRAPH_\nMacIntyrov pristop do moralne filozofije ima \xc5\xa1tevilna kompleksna prizadevanja. Posku\xc5\xa1al je restavrirati Aristotelovo moralno filozofijo, in svoj poskus opisuje kot \xc2\xbbnenavadno moderno razumevanje\xc2\xab\xc2\xa0naloge._NEWLINE_To se najve\xc4\x8d ukvarja s Maclntyrovom pristopom k moralnim sporom. Za razliko od nekaterih analiti\xc4\x8dnih filozofov, ki posku\xc5\xa1ajo ustvariti moralno soglasje na podlagi ideala racionalnosti, MacIntyre predstavlja zgodovinsko naracijo o razvoju etike in osvetliti sodoben problem "neprimerljivih" moralnih predstav (pojme, katerih vrednost ni mogo\xc4\x8de zmanj\xc5\xa1ati s skupnim ukrepom)._NEWLINE_Ena od glavnih to\xc4\x8dk je MacIntyr opisal v svojem najbolj znanem delu, After Virtue, je, da je po neuspelem poskusu z razli\xc4\x8dnimi razsvetljenskimi misleci, da ustvarijo kon\xc4\x8dna univerzalna pravila moralne racionalnosti privedla do zavrnitve moralne racionalnosti skupaj s poznej\xc5\xa1imi misleci, kot so Charles Stevenson, Jean-Paul Sartre in Friedrich Nietzsche._NEWLINE_Nasprotno pa se MacIntyre ukvarja z vztrajanjem razli\xc4\x8dne oblike moralne racionalnosti in argumentacije, ki se zavzemajo niti za kon\xc4\x8dno pravno mo\xc4\x8d niti za neustavljivo varnost. Vendar ne samo dno relativisti\xc4\x8dnega ali emocijskega zanikanja katerekoli moralne racionalnosti. To po\xc4\x8dne z vrnitvijo na tradicijo aristotelske etike s teleolo\xc5\xa1kimi trditvami zaradi dobrih in moralnih oseb, ki so bili prvotno zavrnjeni z razsvetljenstva in je dosegel popolnej\xc5\xa1o artikulacijo v srednjeve\xc5\xa1kih spisih Thomas Aquinas. Ta Aristotelska-Thomisti\xc4\x8dna tradicija, predlaga, predstavlja "najbolj\xc5\xa1e teorije doslej," o tem, kako so stvari in kako bi morali ukrepati._NEWLINE_Na splo\xc5\xa1no, v skladu s MacIntyre, je v primeru, da moralni spori vedno potekajo znotraj in med rivalskimi tradiciji misli, zaradi katerih zatekanje k idejami, predpostavk, vrste argumentov in skupnih dogovorov in pristopov, ki so podedovane iz preteklosti . Tako kljub temu, da ni dokon\xc4\x8dna pot za eno tradicijo moralne filozofije, \xc4\x8deprav to pomeni premagati in izklju\xc4\x8diti mo\xc5\xbenosti \xc5\xa1e enega, pa lahko nasprotna stali\xc5\xa1\xc4\x8da poklicati drug drugega pod vpra\xc5\xa1ajnji z razli\xc4\x8dnimi sredstvi, vklju\xc4\x8dno z vpra\xc5\xa1anji notranje skladnosti, domiselno rekonstrukcijo dilem, epistemolo\xc5\xa1ke krize, in rodovitnost.\n_START_SECTION_\nAfter Virtue (1981)\n_START_PARAGRAPH_\nNjegovo najbolj brano delo je najverjetneje After Virtue. Na splo\xc5\xa1no je naloga Po Virtue da ra\xc4\x8duna tako za disfunkcionalne kakovost moralnega diskurza v sodobni dru\xc5\xbebi in sanirati, kar MacIntyre meni, pozabljenost alternativa v teleolo\xc5\xa1ki racionalnosti aristotelske vrlina etike. MacIntyre misel je revolucionarna, saj artikulira politiko samoobrambe za lokalne skupnosti, ki si prizadevajo, da bi za\xc5\xa1\xc4\x8ditili svoje prakse in ohranjajo svoj na\xc4\x8din \xc5\xbeivljenja iz koroziji kapitalisti\xc4\x8dnega gospodarstva.\n_START_SECTION_\nWhose Justice? Which Rationality? (1988)\n_START_PARAGRAPH_\nNjegovo drugo najve\xc4\x8dje delo se od Maclntyreja Whose Justice? Which Rationality? ukvarja s tem, da, ne samo daje primere bralcu dejanskih konkuren\xc4\x8dnih tradicij na razli\xc4\x8dne na\xc4\x8dine, vendar jih lahko razdelimo narazen, vklju\xc4\x8diti, ali poraziti drug drugega, ampak tudi z utemeljitvijo, kako prakti\xc4\x8dna je racionalnost in pojmovanje pravi\xc4\x8dnosti pomagajo tem tradicijam. MacIntyre trdi, da so kljub nesorazmernim, razli\xc4\x8dni na\xc4\x8dini, na katere bi lahko tuje tradicije sodelovale med seboj racionalno - najbolj zlasti po obliki imanentne kritike, ki omogo\xc4\x8da uporabo so\xc4\x8dutne domi\xc5\xa1ljije potem pa dati konkuren\xc4\x8dno tradicijo v "epistemolo\xc5\xa1ke krize", ampak tudi, da bi lahko za re\xc5\xa1evanje skupne ali podobne probleme in dileme, od znotraj lastne tradicije, ki ostanejo netopne od tekmeca pristopa.'