b'\n_START_ARTICLE_\nSofonisba Anguissola\n_START_SECTION_\nDru\xc5\xbeina Anguissola\n_START_PARAGRAPH_\nPoreklo in ime plemenite dru\xc5\xbeine Anguissola (dru\xc5\xbeina iz Piacenze, ki je bila pripisana bene\xc5\xa1ki aristokraciji in uvr\xc5\xa1\xc4\x8dena med tako imenovane ne-bene\xc5\xa1ke patricije) je povezano s starodavno bizantinsko tradicijo, bogato z zgodovinskimi podrobnostmi._NEWLINE_V skladu s to tradicijo Anguissola izvira iz Konstantinoplskega vojskovodje Galvana Sorda ali Galvano de Soardi / Sourdi (\xce\xa3\xce\xbf\xcf\x8d\xcf\x81\xce\xb4\xce\xb7, priimek, ki se \xc5\xa1e danes uporablja v Gr\xc4\x8diji, Konstantinopolu in Smirni). Leta 717 je Galvano slu\xc5\xbeil v vojski bizantinskega cesarja Leona III. in \xc2\xbbz iznajdljivim umetnim ognjem prispeval k osvoboditvi mesta Konstantinopel od Saracenov, ki so ga obkro\xc5\xbeali po kopnem in morju\xc2\xab\xc2\xa0. \'Umetni ogenj\' je bil tako imenovani gr\xc5\xa1ki ogenj, v\xc5\xbeigalno oro\xc5\xbeje, razvito v poznem 7. stoletju, ki je bilo odgovorno za \xc5\xa1tevilne klju\xc4\x8dne bizantinske voja\xc5\xa1ke zmage, predvsem za re\xc5\xa1evanje Konstantinopla pred dvema arabskima obleganjema in je s tem zagotovilo pre\xc5\xbeivetje cesarstva._NEWLINE_Ker je Sourdijev \xc5\xa1\xc4\x8dit nosil znak ka\xc4\x8de (v latin\xc5\xa1\xc4\x8dini anguis) , po Galvanovi zmagi nad Omajadi, so njegovi bratje in prebivalci Konstantinopla vzkliknili: Anguis sola fecit victoriam!, se pravi: \'Ka\xc4\x8da je sama prinesla zmago!\' Ta izrek je postal zelo priljubljen in Galvana se je prijel vzdevek Anguissola. Cesar je na koncu podelil priimek Anguissola vsem njegovim potomcem. V zvezi s tem se domneva, da lahko monogram, prikazan na miniaturnem avtoportretu Sofonisbe, vsebuje dru\xc5\xbeinski moto Anguis sola fecit victoriam ali, bolj preprosto, ime Sofonisbinega o\xc4\x8deta, Amilcare._NEWLINE_Be\xc5\xbee\xc4\x8d pred kugo, ki je divjala po Konstantinoplu, so se prvi potomci Anguissole naselili v Italiji, se poro\xc4\x8dili z drugimi plemi\xc5\xa1kimi dru\xc5\xbeinami, kot so Komneni, Gonzaga, Caracciolo, Scotti in Visconti in gradili avtonomna posestva v Piacenzi, Cremoni, Vicenzi in drugih regijah Italije. Anguissola, ki se je naselil v Benetkah, je med letoma 1499 in 1612 pripadal tej aristokraciji.\n_START_SECTION_\nOtro\xc5\xa1tvo in usposabljanje\n_START_PARAGRAPH_\nSofonisba Anguissola se je rodila leta 1532 v Cremoni v Lombardiji, najstarej\xc5\xa1a od sedmih otrok, od tega \xc5\xa1est deklet . Njen o\xc4\x8de Amilcare Anguissola je bil \xc4\x8dlan cremonskega plemstva, njena mati Bianca Ponzone pa je bila tudi plemenitega porekla. Dru\xc5\xbeina je \xc5\xbeivela v bli\xc5\xbeini mesta znanega po bitki iz 2. st. pr. n. \xc5\xa1t., bitka pri Trebiji med Rimljani in Karta\xc5\xbeani, zato je bilo ve\xc4\x8d \xc4\x8dlanov dru\xc5\xbeine Anguissola poimenovanih po starodavnih kartuzijanskih zgodovinskih likih: Amilcare je svojo prvo h\xc4\x8der poimenoval po tragi\xc4\x8dni figuri Sophonisba, svojega edinega sina Asdrubale pa po vojskovodju Hasdrubalu Barci . Amilcare Anguissola, ki ga je navdihnila knjiga Baldassarea Castiglionea Il Cortigiano, je vse svoje h\xc4\x8dere (Sofonisba, Elena, Lucia, Europa, Minerva in Anna Maria) spodbudil k gojenju in izpopolnjevanju njihovih talentov. \xc5\xa0tiri od sester (Elena, Lucia, Europa in Anna Maria) so postale slikarke, toda Sofonisba je bila dale\xc4\x8d najbolj uspe\xc5\xa1na in priznana ter je u\xc4\x8dila svoje mlaj\xc5\xa1e brate in sestre. Elena Anguissola (ok. 1532 - 1584) je opustila slikarstvo, da bi postala redovnica. Anna Maria in Europa sta se ob poroki odrekli umetnosti, Lucia Anguissola (1536 ali 1538 - c. 1565-1568), najbolj\xc5\xa1a slikarka od sester Sophonisbe, pa je umrla mlada. Preostala sestra Minerva je postala pisateljica in latinologinja. Brat Asdrubale je \xc5\xa1tudiral glasbo in latin\xc5\xa1\xc4\x8dino, ne pa slikanja._NEWLINE_Njen aristokratski o\xc4\x8de je poskrbel, da so Sofonisba in njene sestre dobile dobro zaokro\xc5\xbeeno izobrazbo, ki je vklju\xc4\x8devala likovno umetnost. Sofonisba je bila stara \xc5\xa1tirinajst let, ko jo je o\xc4\x8de poslal skupaj s sestro Eleno na \xc5\xa1tudij k Bernardinu Campiju, cenjenem portretnem in verskem slikarju lombardske \xc5\xa1ole. Ko se je Campi preselil v drugo mesto, je Sofonisba nadaljevala \xc5\xa1tudij pri slikarju Bernardinu Gattiju (znan kot Il Sojaro), Correggiovem u\xc4\x8dencu. Vajeni\xc5\xa1tvo z lokalnimi slikarji je postalo precedens, da so \xc5\xbeenske lahko sprejete kot \xc5\xa1tudentke umetnosti  Anguissola\'s apprenticeship with local painters set a precedent for women to be accepted as students of art. Datumi so negotovi, toda Sofonisba je verjetno nadaljevala \xc5\xa1tudij pri Gattiju pribli\xc5\xbeno tri leta (1551\xe2\x80\x931553)._NEWLINE_Eno najpomembnej\xc5\xa1ih zgodnjih del Sofonisba Anguissola je bilo Bernardino Campi slika Sofonisbo Anguissola (pribli\xc5\xbeno 1550). Nenavaden dvojni portret prikazuje Sofonisbinega u\xc4\x8ditelja umetnosti v dejanju slikanja njenega portreta._NEWLINE_Leta 1554 je Sofonisba, pri dvaindvajsetih letih, odpotovala v Rim, kjer je pre\xc5\xbeivljala \xc4\x8das za skiciranje razli\xc4\x8dnih prizorov in ljudi. Medtem ko je bila v Rimu, je bila predstavljena Michelangelu, \xc5\xa1e en slikar, ki je bil seznanjen z njenim delom. Sofonisba je Michelangelu na za\xc4\x8detku pokazala risbo smehljajo\xc4\x8de se deklice, vendar jo je slikar izzival, da bi narisala jokajo\xc4\x8dega fanta, predmet, za katerega se mu zdi, da bi bil ve\xc4\x8dji izziv . Ko jo je Michelangelo zaprosil, da bi narisala jokajo\xc4\x8dega de\xc4\x8dka, je Sofonisba narisala de\xc4\x8dka, ki ga je ugriznil rak in ga poslala nazaj Michelangelu, ki je takoj prepoznal njen talent. Michelangelo ji je nato iz svojih zvezkov dal skice, ki so jih narisali v njej lastnem slogu in ji svetoval. Sofonisba je vsaj dve leti nadaljevala ta neuradni \xc5\xa1tudij, pri \xc4\x8demer je od Michelangela dobila veliko nasvetov .\n_START_SECTION_\nIzku\xc5\xa1nje kot umetnice\n_START_PARAGRAPH_\nIzobra\xc5\xbeevanje in usposabljanje Sofonisbe Anguissola je imelo druga\xc4\x8dne posledice kot za mo\xc5\xa1ke, saj so mo\xc5\xa1ki in \xc5\xbeenske delali v lo\xc4\x8denih sferah. Njeno usposabljanje ni bilo zato, da bi ji pomagalo pri poklicu, v katerem bi se potegovala za naro\xc4\x8dila z mo\xc5\xa1kimi umetniki ampak za to, da bi bila bolj\xc5\xa1a \xc5\xbeena, spremljevalka in mati . \xc4\x8ceprav je Sofonisba u\xc5\xbeivala bistveno ve\xc4\x8djo spodbudo in podporo kot povpre\xc4\x8dna \xc5\xbeenska tistega \xc4\x8dasa, ji dru\xc5\xbebeni razred ni dopustil, da bi presegla omejitve svojega spola. Brez mo\xc5\xbenosti \xc5\xa1tudija anatomije ali risanja iz \xc5\xbeivljenja (za damo je bilo to nesprejemljivo), se ni mogla lotiti zapletenih ve\xc4\x8d\xc4\x8dlanskih kompozicij, potrebnih za obse\xc5\xbene verske ali zgodovinske slike._NEWLINE_Namesto tega je eksperimentirala z novimi slogi portretiranja in neformalno postavljala predmete. Avtoportreti in dru\xc5\xbeinski \xc4\x8dlani so bili njeni najpogostej\xc5\xa1i subjekti, kar je vidno na slikah Avtoportret (1554, Muzej Kunsthistoriches, Dunaj), Portret Amilcare, Minerva in Asdrubale Anguissola (pribli\xc5\xbeno 1557\xe2\x80\x931558, Nivaagaards Malerisambling, Niva, Danska) in njeno najslavnej\xc5\xa1o sliko \xc5\xa0ahovska igra (1555, Muzeum Narodowe, Pozna\xc5\x84), na kateri so bile upodobljene njene sestre Lucia, Minerva in Europa. Naslikana, ko je bila Sofonisba stara 23 let, je \xc5\xa0ahovska igra intimna upodobitev vsakdanjega dru\xc5\xbeinskega prizora, ki zdru\xc5\xbeuje prefinjena formalna obla\xc4\x8dila z zelo neformalnimi izrazi obraza, kar je bilo za italijansko umetnost v tistem \xc4\x8dasu nenavadno. Slika je raziskovala novo vrsto \xc5\xbeanrskega slikarstva, ki svoje modele ume\xc5\xa1\xc4\x8da v doma\xc4\x8de okolje, namesto v formalne ali alegori\xc4\x8dne nastavitve, ki so bile takrat priljubljene . Ta slika je bila obravnavana kot del pogovora, ki je neformalni portret skupine, ki se ukvarja z \xc5\xbeivahnim pogovorom ali kak\xc5\xa1no dejavnostjo._NEWLINE_Anguissolini avtoportreti prav tako ponujajo dokaze o tem, kaj se ji je zdelo kot \xc5\xbeenski umetnici. Obi\xc4\x8dajno so mo\xc5\xa1ki upodobljeni kot ustvarjalni igralci in \xc5\xbeenske kot na pasivni predmeti, toda Anguissola se v svojem avtoportretu iz leta 1556 predstavlja kot umetnica in se lo\xc4\x8di od vloge kot predmeta, ki ga je treba slikati . Dodatni deli ka\xc5\xbeejo, kako se upira ideji, da so \xc5\xbeenske predmeti, v bistvu instrument, na katerega igrajo mo\xc5\xa1ki. Njen avtoportret iz leta 1561 prikazuje njeno igranje na instrument in prevzemanje druga\xc4\x8dne vloge ._NEWLINE_Postala je znana zunaj Italije, zato jo je leta 1559 \xc5\xa1panski kralj Filip II. zaprosil za dvorno damo in umetni\xc5\xa1ko u\xc4\x8diteljico kraljice Elizabete Valois, ki je imela takrat komaj 14 let. Kraljica Elizabeta Valois in Sofonisba sta postali dobri prijateljici. Ko je kraljica devet let pozneje umrla, je Sofonisba zapustila dvor, ker je bila tako \xc5\xbealostna. Naslikala je vso kraljevo dru\xc5\xbeino in celo pape\xc5\xbe ji je naro\xc4\x8dil, naj naredi kralji\xc4\x8din portret.\n_START_SECTION_\n\xc5\xa0panski dvor\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1558, \xc5\xbee uveljavljena kot slikarka, je Anguissola od\xc5\xa1la v Milano, kjer je naslikala vojvodo Alba. Po drugi strani jo je priporo\xc4\x8dil \xc5\xa1panskemu kralju Filipu II. Naslednje leto je bila Anguissola povabljena, da se pridru\xc5\xbei \xc5\xa1panskemu dvoru, kar je bila prelomnica v njeni karieri._NEWLINE_Anguissola je imela pribli\xc5\xbeno \xc5\xa1estindvajset let, ko je zapustila Italijo, da bi se pridru\xc5\xbeila \xc5\xa1panskemu dvoru. Pozimi 1559\xe2\x80\x931560 je pri\xc5\xa1la v Madrid in slu\xc5\xbeila kot dvorna slikarka in dvorna dama nove kraljice, Elizabete Valois, Filipova tretja \xc5\xbeena je bila ljubiteljska portretistka. Anguissola si je kmalu pridobila ob\xc4\x8dudovanje in zaupanje Elizabete in naslednja leta naredila veliko uradnih portretov za dvor, vklju\xc4\x8dno s sestro Filipa II., Ivano in njegovega sina don Carlosa._NEWLINE_Te vrste slik so bile veliko bolj zahtevne od neformalnih portretov, na katerih je Anguissola temeljila  svoj zgodnji sloves, saj je bilo potrebnega ogromno \xc4\x8dasa in energije, da so uprizorili \xc5\xa1tevilne zapletene zasnove iz fine tkanine in izdelan nakit, povezan s kraljevimi predmeti. Kljub izzivu so bile Anguissoline  slike Elisabeth Valois - in kasneje Ane Avstrijske, \xc4\x8detrte \xc5\xbeene Filipa II. - \xc5\xbeivahne in polne \xc5\xbeivljenja._NEWLINE_V 14-letnem bivanju je vodila umetni\xc5\xa1ki razvoj kraljice Elizabete in vplivala na umetnost, ki sta jo ustvarili njeni h\xc4\x8derki Isabella Clara Eugenia in Catherine Michelle. Anguissola je leta 1561 za pape\xc5\xbea Pija IV. naslikala portret kraljeve sestre Margarete Parmske in po smrti kraljice Elizabete ob rojstvu otroka leta 1568, \xc5\xa1e lik Ane Avstrijske, \xc4\x8detrte Filipove \xc5\xbeene. Anguissola je za kraljevo dru\xc5\xbeino pripravila podrobne prizore njihovega \xc5\xbeivljenja, ki zdaj visijo v muzeju Prado. Z darili in doto v znesku 12.000 skudov, ki jih je zaslu\xc5\xbeila skupaj s svojo pla\xc4\x8do kot dvorna slikarka in dvorna dama, je zbrala ob\xc4\x8dudovanja vredno povra\xc4\x8dilo iz svoje obrti._NEWLINE_Medtem ko je slu\xc5\xbeila Elizabeti Valois, je Anguissola tesno sodelovala z  Coellom. Tako tesno v resnici je bilo, da je bila znamenita slika srednjeve\xc5\xa1kega kralja Filipa II. dolgo pripisana Coellu ali Juanu Pantoji de la Cruzu. \xc5\xa0ele pred kratkim je bila Anguissola prepoznan kot avtorica slike.\n_START_SECTION_\nOsebno \xc5\xbeivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nPo smrti Elizabete Valois leta 1568 se je Filip II. posebej zanimal za prihodnost Anguissole. \xc5\xbdelel jo je poro\xc4\x8diti z enim od plemi\xc4\x8dev na \xc5\xa1panskem dvoru. Leta 1571, ko se je bli\xc5\xbeala 40. letom, je Anguissola sklenila zakonsko zvezo s siciljskim plemi\xc4\x8dem, ki ga je zanjo izbral \xc5\xa1panski dvor. Filip II. je pla\xc4\x8dal 12.000 scudov za poroko s Fabriziom Moncadom Pignatellijem, sinom princa Patern\xc3\xb2ja, podkralja Sicilije. Za Fabrizio naj bi jo podpiral pri njenem slikanju. Anguissola in njen mo\xc5\xbe sta s kraljevim dovoljenjem zapustila \xc5\xa0panijo in verjamejo, da sta \xc5\xbeivela v Patern\xc3\xb2ju (blizu Katanije) med 1573 in 1579, \xc4\x8deprav nekatere nedavne raziskave ka\xc5\xbeejo, da je par ostal v \xc5\xa0paniji. Prejela je kraljevo pokojnino v vi\xc5\xa1ini 100 dukatov, kar ji je omogo\xc4\x8dilo nadaljevanje dela in pou\xc4\x8devanje bodo\xc4\x8dih slikarjev. Njeno zasebno bogastvo je podprlo tudi njeno dru\xc5\xbeino in brata Asdrubala po finan\xc4\x8dnem zatonu in smrti Amilcare Anguissola. V Patern\xc3\xb2ju je naslikala in podarila La Madonna dell\'Itria._NEWLINE_Anguissolin mo\xc5\xbe je leta 1579 umrl v skrivnostnih okoli\xc5\xa1\xc4\x8dinah. Dve leti pozneje se je med potovanjem v Cremono na morju zaljubila v kapitana ladje, morskega trgovca Orazia Lomellina. Proti \xc5\xbeeljam njenega brata sta se poro\xc4\x8dila v Pisi 24. decembra 1584 in sta \xc5\xbeivela v Genovi do leta 1620. Ni imela otrok, je pa ohranila prisr\xc4\x8dne odnose z ne\xc4\x8dakinjami in pastorkom Giuliom.\n_START_SECTION_\nPozna leta\n_START_PARAGRAPH_\nLomellinovo bogastvo in velikodu\xc5\xa1na pokojnina Filipa II. sta Anguissoli omogo\xc4\x8dila prosto slikanje in udobno \xc5\xbeivljenje. Do zdaj \xc5\xbee znana Anguissola je sprejela \xc5\xa1tevilne kolege, ki so pri\xc5\xa1li na obisk in z njo razpravljali o umetnosti. Kar nekaj teh je bilo mlaj\xc5\xa1ih umetnikov, \xc5\xbeeljnih u\xc4\x8denja in posnemanja njenega zna\xc4\x8dilnega sloga._NEWLINE_Anguissola je v svojem poznej\xc5\xa1em \xc5\xbeivljenju slikala ne le portrete, ampak religiozne teme, kot je to storila v mladosti, \xc4\x8deprav je bilo veliko slednjih izgubljenih. Bila je vodilna portretna slikarka v Genovi, dokler se v zadnjih letih ni preselila v Palermo. Leta 1620 je naslikala svoj zadnji avtoportret._NEWLINE_12. julija 1624 je Anguissolo obiskal mladi flamski slikar Anthony van Dyck, ki je v svoje skicirke zapisal skice z obiska pri njej . Van Dyck, ki je verjel, da je stara 96 let (dejansko je imela pribli\xc5\xbeno 92 let), je ugotovila, da je bila Anguissola kljub temu, da je imela oslabljen njen vid, \xc5\xa1e vedno du\xc5\xa1evno budna . Odlomki nasvetov, ki mu jih je dala o slikarstvu, so ohranjeni od tega obiska in naj bi se trdilo, da ga je njun pogovor nau\xc4\x8dil ve\xc4\x8d o \'pravih principih\' slikarstva kot o kar koli drugega v njegovem \xc5\xbeivljenju. Van Dyck je med obiskom narisal njen portret. Zadnji portret Anguissole je ohranjen v zbirki Sackville v hi\xc5\xa1i Knole . Naslednje leto se je vrnila na Sicilijo._NEWLINE_Anguissola je po poslab\xc5\xa1anju vida postala bogata pokroviteljica umetnosti. Leta 1625 je umrla v starosti 93 let v Palermu._NEWLINE_Obo\xc5\xbeevala je drugega mo\xc5\xbea, ki jo je ozna\xc4\x8dil za majhno, vendar \'veliko med smrtniki\' in jo s \xc4\x8dastjo pokopal v Palermu v cerkvi San Giorgio dei Genovesi. Sedem let pozneje, na 100. obletnico rojstnega dne, je njen mo\xc5\xbe na njen grob postavil napis, katerega del je:_NEWLINE_Sofonisbi, moji \xc5\xbeeni, ki je zapisana med vidne \xc5\xbeenske sveta, izjemna pri upodabljanju podob \xc4\x8dloveka. Orazio Lomellino je v \xc5\xbealosti zaradi izgube svoje velike ljubezni leta 1632 posvetil ta majhen poklon tako veliki \xc5\xbeenski. _NEWLINE_\xe2\x80\x94Orazio Lomellino ,\xc2\xa0Inscription on Sofonisba\'s tomb.\n_START_SECTION_\nSlog\n_START_PARAGRAPH_\nVpliv Campija, katerega sloves je temeljil na portretiranju, je viden v Anguissolijinih zgodnjih delih, kot je Avtoportret (Firence, Uffizi). Njeno delo je bilo podobno svetovni tradiciji Cremone, na katero je mo\xc4\x8dno vplivala umetnost Parme in Mantove, v kateri so bila celo verska dela pre\xc5\xbeeta z izjemno dobroto in \xc5\xa1armom. Zdi se, da je od Gattija absorbirala elemente, ki spominjajo na Correggia in  za\xc4\x8denjajo trend cremonskega slikarstva poznega 16. stoletja. Ta nova smer se odra\xc5\xbea v Lucia, Minerva in Europa Anguissola igrajo \xc5\xa1ah (1555; Pozna\xc5\x84, N. Mus.), v katerih se portretiranje zdru\xc5\xbei v kvazi-\xc5\xbeanrski prizor, zna\xc4\x8dilnost, ki izhaja iz brescianskih modelov._NEWLINE_Glavno telo prej\xc5\xa1njega dela Anguissole sestavljajo avtoportreti (\xc5\xa1tevilni "avtoritratti" odra\xc5\xbeajo dejstvo, da so portrete pogosto zahtevali zaradi njene slave) in portrete njene dru\xc5\xbeine, ki jih mnogi ocenjujejo kot njena najbolj\xc5\xa1a dela._NEWLINE_Pribli\xc5\xbeno petdeset del je bilo pripisanih Anguissoli. Njene slike si lahko ogleda v galerijah v Baltimoru (Walters Art Museum), Bergamu, Berlinu (Gem\xc3\xa4ldegalerie), Gradcu (Joanneum Alte Galerie), Madridu (Museo del Prado), Milanu (Pinacoteca di Brera), Milwaukeeju (Muzej umetnosti Milwaukee), Neapelj (Narodni muzej Capodimonte), Pozna\xc5\x84 (Narodni muzej, Pozna\xc5\x84), Siena (Pinacoteca Nazionale), Southampton (Mestna umetni\xc5\xa1ka galerija) in Dunaj (Kunsthistorisches Museum\n_START_SECTION_\nZgodovinski pomen\n_START_PARAGRAPH_\nOpus Sofonisbe Anguissole je imel trajen vpliv na naslednje generacije umetnikov. Njen portret kraljice Elizabete Valois z zibellinom (krznen modni dodatek z glavo in nogami iz zlata) so na \xc5\xa1iroko prerisovali \xc5\xa1tevilni najbolj\xc5\xa1i umetniki tistega \xc4\x8dasa, na primer Peter Paul Rubens, Caravaggio pa naj bi navdih prevzel iz Anguissolinega dela De\xc4\x8dek, ki ga je ugriznil rak._NEWLINE_Anguissola je pomembna za feministi\xc4\x8dne zgodovinarke umetnosti. \xc4\x8ceprav v zahodni zgodovini \xc5\xa1e nikoli ni bilo obdobja, v katerem bi bile \xc5\xbeenske v vizualni umetnosti popolnoma odsotne, je velik uspeh Anguissole odprl pot ve\xc4\x8djemu \xc5\xa1tevilu \xc5\xbeensk, da bi se kot umetnice lotile resne kariere: Lavinia Fontana je v pismu, napisanem leta 1579, izrazila, da sta si ona in \xc5\xa1e ena \xc5\xbeenska, Irene di Spilimbergo, \xc2\xbbpostavili svoje srce za u\xc4\x8denje slikanja\xc2\xab, potem ko sta videli enega od Anguissolinih portretov. Nekatere njene bolj znane naslednice so Lavinia Fontana, Barbara Longhi, Fede Galizia in Artemisia Gentileschi._NEWLINE_Cremonska \xc5\xa1ola nosi ime Liceo Statale Sofonisba Anguissola.\n_START_SECTION_\nKrater\n_START_PARAGRAPH_\n4. avgusta 2017 so po njej imenovali krater na Merkurju.'