b'\n_START_ARTICLE_\nAfajin tempelj, Ajgina\n_START_SECTION_\nOdkritje in arheologija\n_START_PARAGRAPH_\nPisatelj Pavzanias omenja mesto v svojih spisih iz 2. stoletja na\xc5\xa1ega \xc5\xa1tetja, vendar sveti\xc5\xa1\xc4\x8da ne opisuje tako podrobno kot mnoge druge.  V zahodni Evropi je bilo znano iz publikacije Antiquities of Ionia (London, 1797). Leta 1811 je mlad angle\xc5\xa1ki arhitekt Charles Robert Cockerell kon\xc4\x8dal \xc5\xa1olanje na svoji akademski Grand Tour, baron Otto Magnus von Stackelberg pa je odstranil padle fragmente kipov s pedimenta. Na priporo\xc4\x8dilo barona Carla Hallerja von Hallersteina, ki je bil tudi arhitekt, poleg tega pa varovanec umetnostnega mecena princa Ludvika Bavarskega, so marmor prepeljali v tujino in ga naslednje leto prodali kronskemu princu, kmalu kralju Ludviku I. Bavarskemu. Manj\xc5\xa1a izkopavanja vzhodne stene peribol so bila izvedena leta 1894 ob obnovi zadnjega templja._NEWLINE_Sistemati\xc4\x8dna izkopavanja so se za\xc4\x8dela v 20. stoletju. Nem\xc5\xa1ko \xc5\xa1olo v Atenah je sprva vodil Adolf Furtw\xc3\xa4ngler. Opredelili in prou\xc4\x8devali so to obmo\xc4\x8dje. Dela pod zadnjim templjem ni bilo mogo\xc4\x8de izkopati, ker bi ga lahko po\xc5\xa1kodovali. V \xc5\xbeepih v skalnati povr\xc5\xa1ini hriba so odkrili veliko ostankov iz bronaste dobe. Od leta 1966 do 1979 so bila obse\xc5\xbena druga nem\xc5\xa1ka izkopavanja pod vodstvom Dietra Ohlyja. Leta 1969 so odkrili precej ostankov starej\xc5\xa1ega arhai\xc4\x8dnega templja v polnilu poznej\xc5\xa1e terasne stene. Ernst-Ludwig Schwandner in Martha Ohly sta bila tudi povezana s tem izkopavanjem, ki se je po smrti Dietra Ohlyja nadaljevalo do leta 1988. Izkopanih je bilo dovolj ostankov, da je bilo mogo\xc4\x8de ekstrapolirati popolno arhitekturno rekonstrukcijo zgradbe; ostanki ogredja in pediment enega dela starej\xc5\xa1ega templja so rekonstruirali v muzeju na kraju samem.\n_START_SECTION_\nBronasta doba\n_START_PARAGRAPH_\nV najzgodnej\xc5\xa1em obdobju uporabe, v bronasti dobi, je bilo vzhodno obmo\xc4\x8dje hriba neobzidano, sveti\xc5\xa1\xc4\x8de na prostem namenjeno \xc5\xbeenski plodnosti in kmetijskim bo\xc5\xbeanstvom. Bronastodobni kipci preka\xc5\xa1ajo ostanke lon\xc4\x8denine. Odprtih posod je nenavadno veliko v primerjavi z zaprtimi. V bli\xc5\xbeini ni znanih naselij ali pokopov, ki bi utemeljevali uporabo. Na\xc5\xa1li so veliko majhnih kerami\xc4\x8dnih voz, prestolov in miniaturnih posod. Raztreseni so bili ostanki iz zgodnje bronaste dobe, na primer dva kamnita tjulnja, velike koli\xc4\x8dine ostankov, shranjenih v srednji bronasti dobi, sveti\xc5\xa1\xc4\x8de pa naj bi bilo najbolj v uporabi v obdobjih PHIIIa2 in PHIIIb. Te\xc5\xbeje je kult odkriti v submikenski in geometri\xc4\x8dni dobi, v katerih je kultna dejavnost \xc5\xa1e bolj razumno dolo\xc4\x8dena.\n_START_SECTION_\nPozna geometri\xc4\x8dna doba\n_START_PARAGRAPH_\nFurtw\xc3\xa4ngler predlaga tri obdobja gradnje sveti\xc5\xa1\xc4\x8da; v najzgodnej\xc5\xa1e spada oltar na vzhodnem koncu, datiran okoli 700 pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem. Precej to\xc4\x8dno datirani sta cisterna na severovzhodnem kraku in struktura, opredeljena kot zakladnica, vzhodno od propilona (vhoda) sveti\xc5\xa1\xc4\x8da. Tempelj ustreza polo\xc5\xbeaju poznej\xc5\xa1ih templjev, tako se ne da izkopati. Furtw\xc3\xa4ngler meni, da je ta tempelj ojkos (hi\xc5\xa1a) in se sklicuje na napis iz sredine 7. stoletja pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem, da jo je zgradil duhovnik za Afajo; predpostavlja, da je to hi\xc5\xa1a boginje (tempelj), zgrajena iz kamnitega podstavka, zgornje stene iz ne\xc5\xbegane opeke in lesenega ogredja. Vrh hriba je bil nekoliko spremenjen, zravnan z zagozditvijo kamnov v skalne razpoke.\n_START_SECTION_\nArhai\xc4\x8dna doba (Afajin tempelj I)\n_START_PARAGRAPH_\nOhly je zaznal (kamnit podstavek in zgornji del iz ne\xc5\xbegane opeke) zid peribol, ki obdaja obmo\xc4\x8dje, veliko okoli 40 \xc3\x97 45 m, datirano v to fazo. Ni bil poravnan z osjo templja. Med templjem in oltarjem je bila za povezavo zgrajena dvignjena in tlakovana plo\xc5\xa1\xc4\x8dad. Tam je bil propilon (formalna vhodna vrata) z leseno nadgradnjo na jugovzhodni strani peribola. 14 m visok steber se je kon\xc4\x8dal s sfingo, stal je na severovzhodni strani sveti\xc5\xa1\xc4\x8da. Celotno \xc5\xa1tudijo in obnovo templja je naredil Schwandner, ki ga datira pred 570 pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem. V njegovi rekonstrukciji je tempelj prostil \xe2\x80\x93 tetrastil v tlorisu in ima pronaos, in kar je bistveno, aditon, ni\xc5\xa1o na hrbtni strani cele. Kot v Artemidinih templjih v Bravronu in Avlisu (med drugimi) imajo \xc5\xa1tevilni take zadnje sobe, ki lahko ka\xc5\xbeejo podobnost \xc4\x8da\xc5\xa1\xc4\x8denja kulta. Cela Afajinega templja je imela nenavadno vlogo z dvema vrstama dvojnih stebrov, ki podpirajo drugo raven stebrov, ki so dosegli streho. Arhitrav tega templja je bil zgrajen v dveh vrstah, kar daje vi\xc5\xa1ino 1,19 m, odvisno od vi\xc5\xa1ine friza od 0,815 m; ta dele\xc5\xbe je nenavaden med templji v regiji, vendar je znan v templjih na Siciliji. Triglif in metopa friza sta tudi na notranji strani pronaosa. Metope so bile o\xc4\x8ditno brez kiparskega okrasa in ni dokazov o pedimentnih kiparskih skupinah. Tempelj in veliko sveti\xc5\xa1\xc4\x8de sta bila uni\xc4\x8dena v po\xc5\xbearu okrog 510 pr. n. \xc5\xa1t.\n_START_SECTION_\nKipi pedimenta\n_START_PARAGRAPH_\nMarmornate skupine kipov iz poznega arhai\xc4\x8dnega Afajinega templja, ki so bili na vzhodnem in zahodnem pedimentu, so na ogled v Gliptoteki v M\xc3\xbcnchnu, kjer so bili obnovljeni pod vodstvom danskega neoklasi\xc4\x8dnega kiparja Bertela Thorvaldsena. Oblika teh del je vplivala na neoklasicizem v M\xc3\xbcnchnu, kar je vidno v arhitekturi Lea von Klenzeja. Vsak pediment je osredoto\xc4\x8den na podobo Atene s skupinami borcev, padlih bojevnikov in z oro\xc5\xbejem napolnjenimi ni\xc5\xbejimi koti pedimentov. Tema, ki jo prikazuje ta pediment, je bila veli\xc4\x8dina Ajgine, kot je znana iz podvigov njenih lokalnih junakov v dveh trojanskih vojnah, v eni s Heraklejem proti Laomedontu in drugi, ki jo je vodil Agamemnon proti Priamu. V skladu s klasi\xc4\x8dnimi miti je Zevs posilil nimfo Ajgino, ki je rodila prvega kralja otoka Ajaka. Ta kralj je imel sinova Telamona (o\xc4\x8de homerskega junaka Ajanta in Peleja (o\xc4\x8deta homerskega junaka Ahila). Kipi so ohranili obse\xc5\xbene sledove kompleksnega sistema barve, ki so klju\xc4\x8dnega pomena za \xc5\xa1tudij slikarstva anti\xc4\x8dnih skulptur. Marmor so obdelali celo na hrbtni povr\xc5\xa1ini figur, kljub temu da so obrnjeni v pediment in zato niso bili vidni._NEWLINE_Ohly je trdil, da so bile na pedimentih \xc5\xa1tiri skupine (dva popolna kompleta pedimentov za vzhodno in zahodno stran templja); Bankel je uporabil arhitekturne ostanke templja, za katere trdijo, da so bile le tri pedimentalne skupine; pozneje je Ohly za\xc4\x8del verjeti, da sta bili samo dve, ki ju je prepri\xc4\x8dljivo pokazal Eschbach.  Za pritrditev kipov na zahodni pediment (zadnji del templja) so bili mnogi mozniki v plitvej\xc5\xa1ih vdolbinah. Vzhodni pediment je uporabljal globoke vdolbine in manj moznikov. Tam so bili tudi \xc5\xa1tevilni gejzonski bloki, ki so imeli plitve vdolbine in veliko moznikov kot zahodni pediment, vendar tja ne spadajo. Bankel trdi, da so kipi pritrjeni na vzhodnem in zahodnem pedimentu s temi plitvimi vdolbinami in da so bili odstranjeni kipi vzhodnega pedimenta (skupaj z gejzonskimi bloki razrezani) in nadome\xc5\xa1\xc4\x8deni z drugo kiparsko skupino. Zdi se, da je bila ta zamenjava pred razrezom gejzona, saj koti\xc4\x8dka niso razrezali: tako imenovana prva faza vzhodnega pedimenta je bila nadome\xc5\xa1\xc4\x8dena z drugo fazo pred kon\xc4\x8danjem templja. Ker je bila vzhodna fasada templja (sprednja) vidno najpomembnej\xc5\xa1a, ni presenetljivo, da so se graditelji odlo\xc4\x8dili, da se dodatno potrudijo pri ureditvi.\n_START_SECTION_\nVzhodni pediment\n_START_PARAGRAPH_\nTema je prva trojanska vojna, ne tista, ki jo opisuje Homer, ampak vojna Herakleja, ko se s Telamonom bori proti trojanskemu kralju Laomedontu. Menijo, da je ta pediment poznej\xc5\xa1i od zahodnega in ka\xc5\xbee \xc5\xa1tevilne zna\xc4\x8dilnosti klasi\xc4\x8dnega obdobja: kipi ka\xc5\xbeejo dinami\xc4\x8dno dr\xc5\xbeo, zlasti Atena, hiasti\xc4\x8dno strukturo \xe2\x80\x93 kri\xc5\xbeno sestavo in zapleteno polnjenje prostora s pomo\xc4\x8djo nog padlih borcev za zapolnitev te\xc5\xbekih kotov pedimenta. Del vzhodnega pedimenta je bil uni\xc4\x8den med perzijskimi vojnami, morda tudi zaradi nevihte. Kipi, ki so pre\xc5\xbeiveli, so bili shranjeni v komori sveti\xc5\xa1\xc4\x8da, tisti, ki so bili uni\xc4\x8deni, so bili pokopani po starodavnem obi\xc4\x8daju. Stara sestava je bila nadome\xc5\xa1\xc4\x8dena z novo, s prizori\xc5\xa1\xc4\x8dem bitke in spet z Ateno v sredi\xc5\xa1\xc4\x8du.\n_START_SECTION_\nZahodni pediment\n_START_PARAGRAPH_\nDruga trojanska vojna \xe2\x80\x93 opisal jo je Homer \xe2\x80\x93 tema je Ajant (Telamonov sin) kot najvidnej\xc5\xa1i kip. Slog teh kipov je iz arhai\xc4\x8dnega obdobja. Sestava se ni\xc5\xbea s pribli\xc5\xbeevanjem kotom pedimenta z zapolnjevanjem prostora z uporabo \xc5\xa1\xc4\x8dita in \xc4\x8delade.'