b'\n_START_ARTICLE_\nBoris Godunov (opera)\n_START_PARAGRAPH_\nBoris Godunov je opera v \xc5\xa1tirih dejanjih (osmih slikah) Modesta Petrovi\xc4\x8da Musorgskega z ljudskimi prizori. Libreto je napisan skladatelj sam po Pu\xc5\xa1kinovem istoimenskem besedilu. Z uglasbitvijo je skladatelj za\xc4\x8del septembra 1868. Naslednje leto v novembru je bilo delo dokon\xc4\x8dano, med zimo 1869/70. pa je opero in\xc5\xa1trumentiral. Prva zasnova opere je bila mnogo kraj\xc5\xa1a, kakor poznej\xc5\xa1a; imela je le \xc5\xa1est slik. K predelavi so ga nagovarjali prijatelji in tudi gledali\xc5\xa1ko vodstvo, ki je v jeseni leta 1870 odklonilo uprizoritev\xc2\xa0\xc2\xbbBorisa Godunova\xc2\xab\xc2\xa0z razlogom, da ima preve\xc4\x8d zborov in nastopov mno\xc5\xbeice, glavne solisti\xc4\x8dne vloge pa da so ob\xc4\x8dutno prekratke. Tako se je leta 1871 med predelavo opere preselil k svojemu prijatelju Nikolaju Rimskemu-Korsakovu. Musorgski je zlo\xc5\xbeil ve\xc4\x8d novih scen k operi, ki jo je tudi druga\xc4\x8de temeljito predelal. Tako je bila prva izvedba 24. februarja 1874 v Peterburgu. Po smrti Musorgskega je Rimski-Korsakov ponovno temeljito predelal\xc2\xa0\xc2\xbbBorisa Godunova\xc2\xab\xc2\xa0in ga popolnoma na novo in\xc5\xa1trumentiral. V novi obliki je pri\xc5\xa1el zopet v spored peterbur\xc5\xa1ke opere in v tej obliki opero ve\xc4\x8dinoma izvajajo \xc5\xa1e danes.\n_START_SECTION_\nVsebina\n_START_PARAGRAPH_\nGodi se v letih od 1598 do 1605.\n_START_SECTION_\nPrva slika\n_START_PARAGRAPH_\nDvori\xc5\xa1\xc4\x8de novodevi\xc4\x8djega samostana v bli\xc5\xbeini Moskve._NEWLINE_Biri\xc4\x8d priganja ljudstvo, naj poklekne in prosi Borisa, da bi zasedel ruski prestol. Tajnik razglasi, da je Boris neizprosen. Romarji se bli\xc5\xbeajo; delijo amulete ter pozivajo ljudstvo, naj gre naproti carju, ki se je po dalj\xc5\xa1em obotavljanju le odlo\xc4\x8dil sprejeti carsko \xc5\xbeezlo.\n_START_SECTION_\nDruga slika\n_START_PARAGRAPH_\nTrg v moskovskem Kremlju._NEWLINE_Ljudstvo pozdravlja svo\xc2\xadjega novega vladarja. Med sve\xc4\x8danim kronanjem Boris prosi Vsemogo\xc4\x8dnega za blagoslov, nato povabi ljudstvo k dana\xc5\xa1njemu slavju. Povorka se obrne proti katedrali.\n_START_SECTION_\nPrva slika\n_START_PARAGRAPH_\nV \xc4\x8cudovskem samostanu._NEWLINE_Pimen sedi pri skromni le\xc5\xa1\xc4\x8derbi in pi\xc5\xa1e kroniko. Grigorij Otrepjev se prebudi in pripoveduje svoje sanje, ki so se mu \xc5\xbee tretji\xc4\x8d ponovile. V sanjah je po strmih stopnicah \xc5\xa1el na visok stolp in videl, kako se mu mo\xc2\xadskovsko ljudstvo porogljivo posmehuje in kako ka\xc5\xbeejo nanj s prstom; ko je padel, se je prebudil. Od starega meniha Pimena Grigorij izve, da bi imel umorjeni carjevi\xc4\x8d, ki ga je dal Boris umoriti, sedaj okrog 20 let in je pribli\xc5\xbeno Grigorijeve starosti. Tako pi\xc5\xa1e v kroniki, ki naj bi jo neko\xc4\x8d nadaljeval Grigorij. Usoda ubogega carjevi\xc4\x8da se je Grigorija mo\xc4\x8dno dotaknila. Borisu prerokuje kazen bo\xc5\xbejo.\n_START_SECTION_\nDruga slika\n_START_PARAGRAPH_\nV kr\xc4\x8dmi ob litovski meji._NEWLINE_Kr\xc4\x8dmarica poje veselo pesem. Dva pobo\xc5\xbena meniha Misail in Varlaam vstopita; pridru\xc5\xbeil se jima je spotoma \xc5\xa1e Grigorij Otrepjev, da bi la\xc5\xbee pri\xc5\xa1el preko ruske meje. Varlaam zapoje pesem o Ivanu Groznemu; pri kozar\xc4\x8dku vina po\xc2\xad staja vedno bolj \xc5\xbelahtne volje. Dobrosr\xc4\x8dna kr\xc4\x8dmarica opi\xc5\xa1e Grigo\xc2\xadriju skrivno stezo, ki pelje \xc4\x8dez mejo v Litvo. Medtem vstopi ob\xc2\xad mejna patrulja, ki ima tiralico za pobeglim Grigorijem. Ker na\xc2\xad\xc4\x8delnik stra\xc5\xbee ne zna brati, opravi to Grigorij, ki prikroji tiralico tako, kakor da bi se nana\xc5\xa1ala na Varlaama. Ta se brani aretacije in iz listine ugotovi prave podatke v tiralici. Vsi spoznajo, da je Grigorij zasledovani begunec, preden pa ga primejo, sko\xc4\x8di ta skozi okno in zbe\xc5\xbei proti litovski meji.\n_START_SECTION_\nDrugo dejanje\n_START_PARAGRAPH_\nV carski sobi moskovskega Kremlja._NEWLINE_Cari\xc4\x8dna Ksenija objokuje smrt svojega zaro\xc4\x8denca, prestolonaslednik, carjevi\xc4\x8d Feodor pa \xc5\xa1tudira pri atlasu. Dojilja poje tragikomi\xc4\x8dno pes\xc2\xadmico o muhi, mravlji in kobilici, da bi cari\xc4\x8dno razvedrila. Feodor sledi vzgledu dojilje in tudi sam zapoje veselo pesem. Boris vstopi ter ne\xc5\xbeno pozdravi svoja otroka. Ko ostane s Feodorjem sam, mu govori o te\xc5\xbeki vladarjevi odgovornosti. Carjevi\xc4\x8d odide, nato vstopi knez \xc5\xa0ujski. Car ga ne sprejme preve\xc4\x8d prijazno, ker je izvedel, da se dru\xc5\xbei z upornimi bojarji. Knez je pri\xc5\xa1el Borisu sporo\xc4\x8dit, da se baje iz Poljske bli\xc5\xbea la\xc5\xbeni Dimitrij, ki ga podpirajo kralj, pape\xc5\xbe in plemstvo. \xc5\xa0ujski mora \xc5\xa1e enkrat podrobno poro\xc4\x8dati o umoru carje\xc2\xadvi\xc4\x8da v Ugli\xc4\x8du, toda Borisa tako pretrese to pripovedovanje, da ga prekine in \xc5\xa0ujskega odslovi. Boris je pod te\xc5\xbeo svoje vesti ves strt in bolan. Pred o\xc4\x8dmi se mu prika\xc5\xbee privid mrtvega otroka. Od bo\xc2\xadle\xc4\x8din skru\xc5\xa1eni car prosi Boga usmiljenja.\n_START_SECTION_\nTretje dejanje\n_START_PARAGRAPH_\nV grajskem vrtu._NEWLINE_La\xc5\xbeni Di\xc2\xadmitrij pri\xc4\x8dakuje svojo ljubljeno Marino Mni\xc5\xa1ek, h\xc4\x8derko vojvode iz Sandomira na Poljskem. Marina ni zaljubljena, temve\xc4\x8d samo \xc4\x8dastihlepna. \xc5\xbdeli si postati ruska carica, zato podpihuje Dimitrija na boj in mu obljubuje ljubezen, \xc4\x8de bo postal car velike Rusije.\n_START_SECTION_\nPrva slika\n_START_PARAGRAPH_\nGozdni rovt pod mestom Kromi._NEWLINE_Pri\xc2\xadsta\xc5\xa1i Otrepjeva (la\xc5\xbenega Dimitrija) so na\xc5\xa1\xc4\x8duvali sodrgo zoper Bo\xc2\xadrisa in njegovo oblast. Gru\xc4\x8da vagabundov privede zvezanega Bori\xc2\xadsovega bojarja Hru\xc5\xa1\xc4\x8dova, zama\xc5\xa1ijo mu usta ter ga zasmehujejo. Medtem pride blazni Ivani\xc4\x8d, simbol uboge Rusije, ki jo lahko tepta vsak, komur se ho\xc4\x8de. Tudi iz njega se drhal nor\xc4\x8duje. Meniha Misail in Varlaam \xc5\xa1\xc4\x8duvata s svojimi pesmimi ljudstvo zoper Borisa in navdu\xc5\xa1ujeta za\xc2\xa0\xc2\xbbplemenitega carja Dimitrija\xc2\xab. S fanati\xc4\x8dnim izbruhom vsi zahtevajo smrt carjevi\xc4\x8devemu morilcu, toda ko zasli\xc5\xa1ijo petje jezuitov\xc2\xa0\xc2\xbbSalvum fac regem\xc2\xab, se ves srd obrne na te krivoverce; \xc4\x8deprav se tudi ti poganjajo za Demetriusa, zahteva mno\xc5\xbeica njihovo smrt. Tedaj prijezdi na konju Dimitrij in re\xc5\xa1i jezuita iz rok mno\xc5\xbeice, tudi bojarja Hru\xc5\xa1\xc4\x8dova re\xc5\xa1i, ki se iz hvale\xc5\xbenosti priklju\xc4\x8di ljudstvu v boju za novega carja. Vsi odidejo, le blazni Ivani\xc4\x8d ostane sam in izpove svojo to\xc5\xbebo ubogemu narodu.'