b'\n_START_ARTICLE_\nCvetko Golar\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nRodil se je v dru\xc5\xbeini s sedmimi otroki. Obiskoval je gimnazijo v Ljubljani. Tu je spoznal Otona \xc5\xbdupan\xc4\x8di\xc4\x8da in Josipa Murna, s katerim sta prebivala skupaj v ljubljanski Cukrarni. Ker gimnazije ni dokon\xc4\x8dal, se je na koncu \xc5\xa1estega letnika preselil v Zagreb in tam urejal dija\xc5\xa1ki list Nova nada. Med prvo svetovno vojno je slu\xc5\xbeil kot vojak v zaledju. Mladostno obdobje je pre\xc5\xbeivel bohemsko. Finan\xc4\x8dne zadrege je re\xc5\xa1eval z novinarskim delom. Njegov sin je Manko Golar. Ve\xc4\x8dino \xc4\x8dasa je pre\xc5\xbeivel v Ljubljani, nekaj v Celju, kjer je spoznal Antona Lajovica. Nazadnje pa se je ustalil v Ljutomeru, kjer se je ukvarjal s \xc4\x8debelarstvom in sadjarstvom. Po njem se imenuje osnovna \xc5\xa1ola v \xc5\xa0kofji Loki.\n_START_SECTION_\nDelo\n_START_PARAGRAPH_\nPisal je pesmi, novele, dramske igre, urejal pa je tudi \xc4\x8dasopise in almanahe, kot so Domovina, Novi slovenski \xc5\xa0tajerec, Na\xc5\xa1 list, Na novih potih, Ljubljanski zvon, Slovan, Slovenski narod. Objavljal je v ameri\xc5\xa1kem izseljenskem listu Glas naroda. Slikal je motive iz kme\xc4\x8dkega okolja, najve\xc4\x8dkrat za obmo\xc4\x8dja Sor\xc5\xa1kega polja. Pesmi spominjajo na ljudske, pel je o naravi, ljubezni, manj socialne vsebine._NEWLINE_Prevajal je iz ru\xc5\xa1\xc4\x8dine, nem\xc5\xa1\xc4\x8dine in hrva\xc5\xa1\xc4\x8dine. Glavna Golarjeva poezija je zbrana v dveh knjigah, Pisano polje (1910) in Ro\xc5\xbeni grm (1919). Pesni\xc5\xa1ke zbirke mu je ilustriral Maksim Gaspari. Skladatelji Danilo Bu\xc4\x8dar, Emil Adami\xc4\x8d in Peter Jereb so njegove pesmi uglasbili. Pogost je motiv \xc4\x8dloveka, spojenega z naravo, kme\xc4\x8dke preteklosti in obi\xc4\x8dajev pa tudi motiv trpljenja sodobnega delavca in okrutnost vojne. V kme\xc4\x8dkih povestih opisuje vsakdanje \xc5\xbeivljenje gorenjskih kmetov, pastirjev in lovcev. V pripovedi je vtkano ljudsko izro\xc4\x8dilo in vra\xc5\xbeeverje, tako v zgodbah nastopajo tudi ka\xc4\x8de, hudi\xc4\x8di in svetniki. To pogansko tradicijo zdru\xc5\xbeuje s kr\xc5\xa1\xc4\x8dansko simboliko. V Pastirjevi nevesti sp pripovedi iz kme\xc4\x8dkega \xc5\xbeivljenja z bajeslovnimi vrlinami. Pomen Golarjeve proze je dvojen. S knjigo Bratje in sestre v Gospodu je prikazal dobo bohemstva in moderne. Vrsto \xc4\x8dlankov je posvetil Murnu in \xc5\xbdupan\xc4\x8di\xc4\x8du._NEWLINE_Vseskozi je pisal pesmi za otroke. Zbral jih je v knjigi Veseli svatje (1942). Tudi te pripovedujejo o kmetovem delu in bo\xc5\xbejem blagoslovu, v otroku \xc5\xbeeli vzbuditi spo\xc5\xa1tovanje do delavca. Leta 1943 je iz\xc5\xa1la slikanica z verzi za najmlaj\xc5\xa1e z naslovom Razposajena. Razposajene otroke zaradi neposlu\xc5\xa1nosti doleti kazen. Po osvoboditvi je iz\xc5\xa1la mladinska zbirka Srp in klas (1952), v kateri se pokloni delavcu in novi politi\xc4\x8dni ideologiji. Njegova zadnja knjiga ima naslov \xc4\x8cez loke in potoke (1956). Ustvarjal je pod psevdonimi Baroda, Janez Jalen, Goste\xc5\xa1ki, Demeter C. G., Demeter, F. G., G.F. ali Tabor.\n_START_SECTION_\nGolarjeva dramatika\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1924 se je lotil dramske igre. Ljubezenski zapleti njegovih ljudskih iger so postavljeni v gorenjsko kme\xc4\x8dko okolje. Osrednji liki so vdove oz. vdovci, ki si \xc5\xbeelijo mlaj\xc5\xa1ega partnerja, a po navadi ne do\xc5\xbeivijo uresni\xc4\x8ditve svojih \xc5\xbeelja in vzbudijo posmeh. Pisal je klasi\xc4\x8dne igre v treh dejanjih z zapletom, vrhom in razpletom. Uporabljal je ljudske pregovore in reke npr.:\xc2\xa0\xc2\xbbNi vsak mo\xc5\xbe, ki klobuk nosi\xc2\xab,\xc2\xa0\xc2\xbbNevestina dota se hitro zmota\xc2\xab. Vdova Ro\xc5\xa1linka (1924) je njegova najbolj znana in najve\xc4\x8dkrat uprizorjena veseloigra. Uprizorili so jo tudi med izseljenci in na \xc4\x8ce\xc5\xa1kem. Do leta 1948 je bil takoj za Cankarjem najbolj igran slovenski avtor, celo v Ljubljanski Drami. Najve\xc4\x8dkrat je njegove drame re\xc5\xbeiral Fran Lipah. Isto leto je ljudska igra Zapeljivka ob uprizoritvi naletela na hud odpor. Sre\xc4\x8dko Kosovel in Tine Debeljak sta objavila protestne \xc4\x8dlanke proti nadaljnjim uprizoritvam. Za objavo v knjigi leta 1931 je Golar zgodbo predelal in omilil in pa preimenoval v Dekle z ro\xc5\xbemarinom. V Ljubljani je leta 1932 izdal komedijo Dve nevesti, z motivom \xc5\xbeenitve in nakazal na problematiko rev\xc5\xa1\xc4\x8dine, s katero se spopadajo kmetje. \xc4\x8cetrto Golarjevo dramsko delo je burka v treh dejanjih Ples v Trnovem (1942). Kme\xc4\x8dko okolje se je premaknilo v ljubljansko predmestje. Po vojni je napisal \xc5\xa1e ljudsko igro Slepe mi\xc5\xa1i, ki jo je kasneje imenoval Dva mlada para. V tem delu je pokazal na prepad med revnimi in bogatimi, vpletel je veliko ljudskih pregovorov in rekov, dogajanje pa je z omembo doma\xc4\x8dih znanih oseb in krajev (Loka, Goste\xc4\x8de) postavil v okolico \xc5\xa0kofje Loke. Napisal je nekaj prilo\xc5\xbenostnih enodejank: Njen soprog, Svatba dveh bratov, Take so.'