b"\n_START_ARTICLE_\nVladimir Vauhnik\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nVladimir Vauhnik se je rodil 24. junija 1896 v Svetinjah v Slovenskih Goricah v u\xc4\x8diteljski dru\xc5\xbeini. Imel je \xc5\xa1e dva brata in sestro. Pred vpisom v peti razred realke v Mariboru se je odlo\xc4\x8dil za voja\xc5\xa1ko realko (kadetnico) v Mariboru. Bil je odli\xc4\x8den kadet in je po tretjem letniku voja\xc5\xa1ke realke \xc5\xbee dobil \xc4\x8din poro\xc4\x8dnika avstro-ogrske vojske ter od\xc5\xa1el na fronto. Med prvo svetovno vojno je slu\xc5\xbeil v slovitem 17. pehotnem polku. Po razpadu Avstro-Ogrske se je kot Maistrov borec boril za severno mejo. Bil je ranjen, odlikovan in povi\xc5\xa1an v stotnika._NEWLINE_Po vojni je postal \xc4\x8dastnik Kraljevine SHS, pozneje Kraljevine Jugoslavije, kjer je izredno hitro napredoval po hierarhi\xc4\x8dni lestvici. Kon\xc4\x8dal je general\xc5\xa1tabno \xc5\xa1olo v Beogradu, nato pa \xc5\xa1e slovito L'\xc3\x89cole Superi\xc3\xa9ure de Guerre v Parizu v Franciji. Tam je bil so\xc5\xa1olec poznej\xc5\xa1ega francoskega generala in predsednika republike Charlesa de Gaulla ter tudi poznej\xc5\xa1ega jugoslovanskega generala in voditelja \xc4\x8detni\xc5\xa1kega gibanja med 2. svetovno vojno, Dra\xc5\xbee Mihailovi\xc4\x87a. _NEWLINE_Leta 1936 je postal na\xc4\x8delnik \xc5\xa1taba Drinske divizije._NEWLINE_Leta 1938 je bil postavljen za stalnega reziden\xc4\x8dnega obrambnega, voja\xc5\xa1kega, letalskega in pomorskega ata\xc5\xa1eja Kraljevine Jugoslavije v Berlinu. Bil je tudi izredno nadarjen za tuje jezike, popolnoma je obvladal nem\xc5\xa1ki jezik, odli\xc4\x8dno angle\xc5\xa1\xc4\x8dino in franco\xc5\xa1\xc4\x8dino, dobro tudi italijan\xc5\xa1\xc4\x8dino, v Argentini pa \xc5\xa1e \xc5\xa1pan\xc5\xa1\xc4\x8dino. Polkovnik Vauhnik se je vpisal v vojno zgodovino, ko je nekaj dni pred nem\xc5\xa1ko operacijo Kazenska sodba obvestil general\xc5\xa1tab Vojske Kraljevine Jugoslavije, da namerava Tretji rajh napasti Kraljevino Jugoslavijo. Dr\xc5\xbeavni udar je odnesel vlado, ki je podpisala pristop k silam osi. Vauhnik je odkril to operacijo, skrito pod kodnim imenom Projekt 25._NEWLINE_Po njegovih besedah je do veliko skrivnih podatkov pri\xc5\xa1el \xc5\xbee samo s pazljivim poslu\xc5\xa1anjem, zato je prirejal zabave, sre\xc4\x8danja z veliko dobre hrane in pija\xc4\x8de. Med banketi, z izmenjavo podatkov z drugimi vojnimi ata\xc5\xa1eji, z nekaj sodelavci in predvsem z velikimi koli\xc4\x8dinami alkohola je pri\xc5\xa1el do za\xc5\xbeelenih podatkov. Nem\xc5\xa1kim \xc4\x8dastnikom in nacisti\xc4\x8dnim politikom so se pod vplivom dobre hrane in alkohola razvezali jeziki. Veliko podatkov so mu priskrbele osamljene soproge vi\xc5\xa1jih \xc4\x8dastnikov, katerim je dobavljal izbrano hrano iz Jugoslavije. Meso, maslo, jajca, sire, suhomesnate izdelke, \xc5\xa1unko, alkoholne pija\xc4\x8de itn je bilo takrat v Nem\xc4\x8diji \xc5\xbee izredno te\xc5\xbeko dobiti. Zelo so mu pomagali tudi nasprotniki nacistov med aristokracijo in vi\xc5\xa1jimi sloji nem\xc5\xa1ke dru\xc5\xbebe, s katerimi je prijateljeval. O tem obdobju je leta 1952 napisal knjigo Nevidna fronta. Pomemben del njegovih zapiskov o tistem \xc4\x8dasu je \xc5\xbeal za vedno izgubljen._NEWLINE_Po kapitulaciji Jugoslavije je bil sprva zaprt in nato izgnan iz Nem\xc4\x8dije. Postal je \xc4\x8dastnik Vojske NDH, a se je 21. novembra 1941 vrnil v okupirano Ljubljano. Tu je \xc5\xa1e istega leta ustanovil obve\xc5\xa1\xc4\x8devalno slu\xc5\xbebo Berliner B\xc3\xb6rsen-Zeitung (BBZ), ki je delovala za potrebe Zdru\xc5\xbeenega kraljestva. Ta skupina je delovala vse do leta 1944._NEWLINE_Zgodaj leta 1944 ga je Dra\xc5\xbea Mihailovi\xc4\x87 postavil za vr\xc5\xa1ilca dol\xc5\xbenosti poveljnika Jugoslovanske vojske za Slovenijo (slovenski del Jugoslovanske vojske v domovini, JVvD). Begunska jugoslovanska kraljeva vlada ga je povi\xc5\xa1ala v brigadnega generala, v tem \xc4\x8dasu je uporabljal tudi psevdonim general Ra\xc4\x8di\xc4\x8d . Bil je no\xc4\x8dna mora Walterja Schellenberga, poznej\xc5\xa1ega naslednika vodje Abwehra, admirala Wilhelma Canarisa. Schellenberg je nato v knjigi V labirintu vohunstva Vauhniku posvetil c\xc3\xa8lo 17. poglavje. Ta knjiga je bila v dveh zvezkih izdana tudi v Sloveniji (Ve\xc4\x8der, Maribor, 1961). Zaradi sodelovanja z zahodnimi zavezniki, je Gestapo sredi leta 1944 aretiral ve\xc4\x8d vodilnih poveljnikov JVvD, Vauhnik je oktobra istega leta uspel pobegniti v \xc5\xa0vico. Od tam je tudi posku\xc5\xa1al dose\xc4\x8di zavezni\xc5\xa1ko izkrcanje na Jadranu, pri tem pa je zelo poudarjal strate\xc5\xa1ki pomen Trsta in Slovenije. Leta 1948 je iz \xc5\xa0vice emigriral v Argentino in se tam zaposlil kot navaden uradnik in nesebi\xc4\x8dno pomagal mnogim slovenskim emigrantom. Vabili so ga tudi v povojno jugoslovansko vojsko in diplomatsko slu\xc5\xbebo, a je sodelovanje zavrnil. Bil je dober prijatelj slovenskega pravnika in vidnega povojnega politika Maksa \xc5\xa0nuderla, prijateljevala sta se \xc5\xa1e z mariborske realke._NEWLINE_Z napadom Nem\xc4\x8dije na Kraljevino Jugoslavijo in s tem nastalo vojno, je izgubil diplomatsko imuniteto, Schellenberg ga je aretiral. V nem\xc5\xa1kih zaporih je zaradi mu\xc4\x8denj zbolel za Parkinsonovo boleznijo. Umrl je za posledicami neuspele zdravni\xc5\xa1ke operacije 31. marca 1955 v Buenos Airesu v Argentini. Vladko (tako so ga klicali doma\xc4\x8di) je od leta 1985 pokopan v rodni Sloveniji pri Sv. Jakobu v Slovenskih Goricah._NEWLINE_Kot literarni junak Vauhnik nastopa v biografskem romanu Kajnov \xc5\xbeulj (Kainov o\xc5\xbeiljak) avtorjev Vladimirja Kecmanovi\xc4\x87a in Dejana Stojiljkovi\xc4\x87a, v katerem avtorja obravnavata mandat veleposlanika Iva Andri\xc4\x87a v \xc4\x8dasu od 1939 do 1941 v nacisti\xc4\x8dni Nem\xc4\x8diji. Ve\xc4\x8dji del knjige je posve\xc4\x8den \xc4\x8dasu pred napadom Nem\xc4\x8dije na kraljevino Jugoslavijo. Vauhnik je prikazan kot zelo sposoben in izredno inteligenten, a hkrati tudi nekoliko skrivnosten obve\xc5\xa1\xc4\x8devalec, ki je bil zmo\xc5\xbeen pridobiti najbolj tajne informacije. \xc4\x8ceprav je bil do njega malce zadr\xc5\xbean, ga je veleposlanik Andri\xc4\x87 vseeno obravnaval kot svojega zaupnika."