b'\n_START_ARTICLE_\nVzhodna filozofija\n_START_PARAGRAPH_\nVzhodna filozofija\xc2\xa0je izraz, ki ga\xc2\xa0od 19. stoletja dalje na \xc2\xbbZahodu\xc2\xab\xc2\xa0uporabljajo za razli\xc4\x8dne, zelo raznovrstne\xc2\xa0filozofije\xc2\xa0\xc2\xbbVzhoda\xc2\xab, se pravi\xc2\xa0Azije, vklju\xc4\x8dno s\xc2\xa0Kitajsko,\xc2\xa0Indijo,\xc2\xa0Japonsko\xc2\xa0in drugimi azijskimi obmo\xc4\x8dji._NEWLINE_Kljub splo\xc5\xa1ni rabi pa izrazi kot so \xc2\xbbfilozofije Vzhoda in Zahoda\xc2\xab\xc2\xa0in \xc2\xbbazijska filozofija\xc2\xab\xc2\xa0pripeljejo do marsikaterega nesporazuma, saj ravno to umetno zdru\xc5\xbeevanje raznolikih tradicij Azije vodi v zmotno prepri\xc4\x8danje, da gre za med seboj podobne filozofske \xc5\xa1ole. Realnost je povsem druga\xc4\x8dna, saj ima npr. indijska filozofija ve\xc4\x8d skupnega z evropsko, kot s kitajsko filozofijo, da niti ne omenjamo samih razlik med posameznimi obdobji in strujami znotraj posameznih predelov Azije. _NEWLINE_Ve\xc4\x8dina evro-ameri\xc5\xa1kih\xc2\xa0univerz\xc2\xa0se (z nekaterimi izjemami) v svojih filozofskih oddelkih in predmetnikih osredoto\xc4\x8da skoraj izklju\xc4\x8dno na zahodno filozofsko tradicijo in ideje. V zahodnem akademskem kontekstu se izraz\xc2\xa0\xc2\xbbfilozofija\xc2\xab\xc2\xa0navadno nana\xc5\xa1a na zahodno filozofsko tradicijo, za\xc4\x8den\xc5\xa1i s\xc2\xa0starimi Grki. Vzhodne filozofije so ve\xc4\x8dinoma prezrte, pa vendar v zadnjih letih nara\xc5\xa1\xc4\x8dajo\xc4\x8de akademske povezave med\xc2\xa0\xc2\xbbVzhodom in Zahodom\xc2\xab\xc2\xa0precej prispevajo k premo\xc5\xa1\xc4\x8danju kulturne vrzeli.\n_START_SECTION_\nFilozofske in verske tradicije\n_START_PARAGRAPH_\nSledi pregled ve\xc4\x8djih filozofskih tradicij Kitajske, Japonske in Indije. O vsaki tradiciji obstaja tudi poseben \xc4\x8dlanek z ve\xc4\x8d podrobnostmi o razli\xc4\x8dnih strujah ter vplivih na religijo in ljudske obi\xc4\x8daje.\n_START_SECTION_\nHinduizem\n_START_PARAGRAPH_\nHinduizem (\xe0\xa4\xb8\xe0\xa4\xa8\xe0\xa4\xbe\xe0\xa4\xa4\xe0\xa4\xa8 \xe0\xa4\xa7\xe0\xa4\xb0\xe0\xa5\x8d\xe0\xa4\xae; San\xc4\x81tana Dharma; pribli\xc5\xbeno ve\xc4\x8dna religija) velja za najstarej\xc5\xa1o glavno svetovno religijo, ki je \xc5\xa1e vedno \xc5\xbeiva, in prvo med verami dharme. Hinduizem zaznamuje raznolika paleta sistemov verovanja, verskih praks in svetih zapisov. Izvira iz starodavne vedske kulture s pisnimi viri iz let okoli 2000 pr. n. \xc5\xa1t. Z 1,05 milijarde pripadnikov, od katerih jih 96\xc2\xa0% \xc5\xbeivi na Indijski podcelini, je hinduizem tretja najve\xc4\x8dja religija._NEWLINE_Hinduizem v duhovnem smislu temelji na Vedah, odtod vedska dharma, in njihovih misti\xc4\x8dnih pogledih, Upani\xc5\xa1adah, kot tudi na pridiganjih mnogih velikih hindujskih gurujev vseh dob. Mnogi miselni tokovi se iz \xc5\xa1estih vedskih/hindujskih \xc5\xa1ol, lo\xc4\x8din bhaktijevcev in tantri\xc4\x8dnih agamskih \xc5\xa1ol stekajo v ocean hinduizma, prve od religij dharme._NEWLINE_Vsem hindujcem je skupna vera v dharmo, reinkarnacijo, karmo in mok\xc5\xa1e (osvoboditve) vsake du\xc5\xa1e skozi razli\xc4\x8dne nravne, dejavne in meditativne joge. \xc5\xa0e bolj temeljni principi vklju\xc4\x8dujejo ahim\xc5\xa1o (nenasilje), duhovni primat guruja, bo\xc5\xbeansko besedo aum in mo\xc4\x8d manter, ljubezen do Resnice v mnogih manifestacijah v podobi bogov in boginj, in spoznanje, da je osnovna iskra bo\xc5\xbeanskega (atman/brahman) v vsakem \xc4\x8dlove\xc5\xa1kem in \xc5\xbeivem bitju, s \xc4\x8dimer je torej dovoljeno ubirati mnoge duhovne poti, ki vodijo k eni sami univerzalni resnici._NEWLINE_Glej tudi: hindujska filozofija -- vedska civilizacija -- hindujski sveti zapisi -- joga -- vedanta - bhakti -- hindujska bo\xc5\xbeanstva\n_START_SECTION_\nKonfucijanstvo in konfucianizem\xc2\xa0\n_START_PARAGRAPH_\nKonfucijanstvo (\xe5\x84\x92\xe5\xae\xb6, Pinyin: r\xc3\xbaji\xc4\x81) je filozofska struja, ki se je razvila iz\xc2\xa0Konfucijevih (\xe5\xad\x94\xe5\xad\x90, Pinyin: K\xc7\x92ngz\xc7\x90)\xc2\xa0naukov o prakti\xc4\x8dni etiki in kasnej\xc5\xa1ih filozofskih interpretacij oz. nadgradenj in temelji na vrsti\xc2\xa0kitajskih klasi\xc4\x8dnih besedil \xc2\xa0Od \xc4\x8dasov\xc2\xa0dinastije Han (2. stol. p.n.\xc5\xa1. \xe2\x80\x93 2. stol. n.\xc5\xa1.)\xc2\xa0naprej se je iz teh temeljev razvila tudi ideologija poznana pod izrazom konfucianizem (\xe5\x84\x92\xe6\x95\x99, Pinyin: r\xc3\xbaji\xc3\xa0o), ki predstavlja glavno dr\xc5\xbeavno doktrino in dru\xc5\xbebeno-politi\xc4\x8dno ureditev\xc2\xa0Kitajske\xc2\xa0in sveta pod njenim vplivom, ter na teh podro\xc4\x8djih \xc5\xa1e vedno utegne biti glavni gradnik kulture Vzhodne Azije. _NEWLINE_Konfucijanstvo lahko razumemo kot dru\xc5\xbebeno-politi\xc4\x8dni,\xc2\xa0nravnostni\xc2\xa0in\xc2\xa0humanisti\xc4\x8dni\xc2\xa0sistem, ki se osredoto\xc4\x8da na red v kozmosu in povezuje ljudi, naravo in nebo. Konfucij je zagovarjal stali\xc5\xa1\xc4\x8de, da mora stvarnost ustrezati t.i. imenom, da bo na svetu vladal red. Ta red tudi dolo\xc4\x8da polo\xc5\xbeaj slehernega posameznika in razmerja med njimi, zato se mora vsak pripadnik dru\xc5\xbebe vesti v skladu s svojim polo\xc5\xbeajem. Temu primerno sta tako konfucijanstvo, kot konfucianizem zaznamovana s strogim hierarhi\xc4\x8dnim ustrojem, kjer je potrebno upo\xc5\xa1tevati pet oblik odnosov: vladar-podlo\xc5\xbenik, mo\xc5\xbe-\xc5\xbeena, star\xc5\xa1i-otroci, starej\xc5\xa1i brat-mlaj\xc5\xa1i brat, prijatelj-prijatelj. Vsak polo\xc5\xbeaj znotraj teh odnosov ima to\xc4\x8dno dolo\xc4\x8dene pravice in odgovornosti, vseh pet oblik pa skupaj ureja odnose na dru\xc5\xbeinski, dru\xc5\xbebeni in dr\xc5\xbeavni ravni. _NEWLINE_Izvorni Konfucijev nauk sta kasneje najbolj nadgradila Xunzi (\xe8\x8d\x80\xe5\xad\x90, Pinyin: X\xc3\xbanz\xc7\x90) in Mengzi (\xe5\xad\x9f\xe5\xad\x90, Pinyin: ), prvi bolj realisti\xc4\x8dne in racionalne vidike, drugi pa bolj misti\xc4\x8dne in idealisti\xc4\x8dne aspekte. _NEWLINE_V obdobju legalisti\xc4\x8dno obarvane dinastije Qin (3. stol. p.n.\xc5\xa1.) so konfucijanski nauk na\xc4\x8drtno iztrebljali, vendar je ta do\xc5\xbeivel ponovni razcvet v \xc4\x8dasu dinastije Han, ko je prevzel dolo\xc4\x8dene elemente legalizma. Glavni utemeljitelj tega prenovljenega konfucijanskega nauka je bil Dong Zhongshu (\xe8\x91\xa3\xe4\xbb\xb2\xe8\x88\x92, Pinyin: D\xc7\x92ng Zh\xc3\xb2ngsh\xc5\xab), ki je za temelj reforme vzel Xunzijevo filozofijo. V izvorni nauk je vnesel legalisti\xc4\x8dne elemente, ki so prej egalitarno in demokrati\xc4\x8dno miselnost spremenile v dogmati\xc4\x8dno dr\xc5\xbeavno doktrino z mnogimi avtokratskimi elementi. \xc2\xa0Dong Zhongshu je tudi za\xc4\x8del s tradicijo uradni\xc5\xa1kih izpitov, ki so predstavljali vstopnico do dr\xc5\xbeavnih slu\xc5\xbeb in politi\xc4\x8dno-ekonomske mo\xc4\x8di. Tako je iz filozofskega nauka nastala dr\xc5\xbeavno politi\xc4\x8dna doktrina - konfucijanstvo se je spremenilo v konfucianizem. Rigidnost te dr\xc5\xbeavne doktrine in zaprtost za kriti\xc4\x8dno prevpra\xc5\xa1evanje je marsikaterega uradnika spodbudila k prosto\xc4\x8dasnem \xc5\xa1tudiju budisti\xc4\x8dne in daoisti\xc4\x8dne miselnosti. Ortodoksna dr\xc5\xbeavna doktrina iz tega obdobja je tako skozi stoletja postala vedno bolj toga in izobra\xc5\xbeencem ni ve\xc4\x8d nudila duhovne in intelektualne izpopolnitve, kar je bil povod za razvoj neokonfucijanske doktrine v 12. stoletju, katere glavni predstavnik je filozof Zhu Xi (\xe6\x9c\xb1\xe7\x86\xb9, Pinyin: Zh\xc5\xab X\xc4\xab), ki je v konfucijanski nauk idealisti\xc4\x8dn obarvanega Mengzija vklju\xc4\x8dil elemente budizma in daoizma. Ta novi konfucijanski nauk je s svojo sistemsko kompleksnostjo in zaokro\xc5\xbeenostjo pripeljal do duhovne stagnacije, saj je v isti obliki tvoril temelje kitajske dru\xc5\xbebe ve\xc4\x8d stoletij. V 18. in 19. stoletju pa je stik z zahodom in zavedanje o zastarelosti ideologije pripomoglo k ponovni, tj. tretji reformi in nastanku Modernega konfucijanstva (trad.: \xe6\x96\xb0\xe5\x84\x92\xe5\xad\xb8, poen.: \xe6\x96\xb0\xe5\x84\x92\xe5\xad\xa6, Pinyin: X\xc4\xabn R\xc3\xbaxu\xc3\xa9), ki zdru\xc5\xbeuje prenovljene temelje konfucijanstva s kapitalisti\xc4\x8dnim razvojem. _NEWLINE_Na kratko povzeto torej poznamo dva izraza: _NEWLINE_1.\xc2\xa0\xc2\xa0\xc2\xa0 Konfucijanstvo kot izvorni nauk Konfucija in kasnej\xc5\xa1e filozofske interpretacije (tj. neokonfucijanstvo in moderno konfucijanstvo), ki so predstavljale temelj za razvoj dr\xc5\xbeavne doktrine in politi\xc4\x8dno-socialnih norm._NEWLINE_2.\xc2\xa0\xc2\xa0\xc2\xa0 Konfucianizem se nana\xc5\xa1a na dr\xc5\xbeavno doktrino in politi\xc4\x8dni ter socialni skupek religiozno obarvanih ljudskih obi\xc4\x8dajev, ki so jih na podlagi kozmogoni\xc4\x8dnih \xc5\xa1pekulacij eti\xc4\x8dno utemeljili konfucijanci dinastije Han. Te zdru\xc5\xbeujejo obrede \xc4\x8da\xc5\xa1\xc4\x8denja kulta prednikov s tradicionalnimi poljedelskimi obredi. Pri tem je tudi treba poudariti, da Konfucij v teh religioznih praksah nima statusa bo\xc5\xbeanstva, ampak predstavlja avtoriteto u\xc4\x8ditelja, ki je razvil in raz\xc5\xa1irjal prakti\xc4\x8dni nauk dru\xc5\xbebene etike.\n_START_SECTION_\nDaoizem\n_START_PARAGRAPH_\nKot filozofski nauk o \xc5\xbeivljenju posameznika in pa tudi kot doktrina oblasti se daoizem (\xe9\x81\x93\xe5\xae\xb6, Pinyin: D\xc3\xa0oji\xc4\x81)\xc2\xa0osredoto\xc4\x8da na ideal mirne smrti po polnem \xc5\xbeivljenju, ki ga \xc5\xbeivimo v skladu z na\xc4\x8delom nedelovanja (trad.: \xe7\x84\xa1\xe7\x82\xba, poen.: \xe6\x97\xa0\xe4\xb8\xba, Pinyin: w\xc3\xbaw\xc3\xa9i) . Koncept je mnogokrat interpretiran v smislu pasivnosti, vendar pa je njegov pomen bli\xc5\xbeje odsotnosti nasilnega poseganja v naravni tok stvari. Daoizem poudarja Naravo, svobodo posameznika, zavrnitev socialnih vezi in je bil doktrina, ki so jo zagovarjali tisti, ki so se\xc2\xa0iz mest \xc2\xbbumaknili v gore\xc2\xab. _NEWLINE_Daoizem je tradicionalni spremljevalec konfucijanstva. Sredi\xc5\xa1\xc4\x8dne knjige daoizma so\xc2\xa0Dao de jing (trad.: \xe9\x81\x93\xe5\xbe\xb7\xe7\xb6\x93 , poen.:\xe9\x81\x93\xe5\xbe\xb7\xe7\xbb\x8f, Pinyin: D\xc3\xa0od\xc3\xa9j\xc4\xabng, pribli\xc5\xbeen prevod Knjiga poti in kreposti)\xc2\xa0, ki jih tradicionalno pripisujejo\xc2\xa0Laoziju (\xe8\x80\x81\xe5\xad\x90, Pinyin: L\xc7\x8eoz\xc7\x90),\xc2\xa0in pa Zhuangzijevo (trad.: \xe8\x8e\x8a\xe5\xad\x90, poen.: \xe5\xba\x84\xe5\xad\x90, Pinyin: Zhu\xc4\x81ngz\xc7\x90) delo Klasik ju\xc5\xbenega cvetovja (trad.: \xe5\x8d\x97\xe8\x8f\xaf\xe7\xb6\x93, poen.: \xe5\x8d\x97\xe5\x8d\x8e\xe7\xbb\x8f, Pinyin: N\xc3\xa1nhu\xc3\xa1j\xc4\xabng) ._NEWLINE_Tako kot konfucijanstvo in konfucianizem, se je tudi daoizem razvil tako v filozofsko \xc5\xa1olo, kot tudi skupek verskih obi\xc4\x8dajev.\xc2\xa0\n_START_SECTION_\nLegalizem\n_START_PARAGRAPH_\nOsrednji pojem legalisti\xc4\x8dne doktrine (\xe6\xb3\x95\xe5\xae\xb6, Pinyin: F\xc7\x8eji\xc4\x81) predstavlja koncept fa (\xe6\xb3\x95, Pinyin: f\xc7\x8e), ki predstavlja zakon kot sredstvo za vzpostavitev reda v mo\xc4\x8dni dr\xc5\xbeavi in temelji na centralizirani oblasti absolutnega vladarja. Legalizem tako zapoveduje strogo upo\xc5\xa1tevanje\xc2\xa0zakonodaje. Morala ni bila pomembna, vodilo je bilo upo\xc5\xa1tevanje \xc4\x8drke zakona. _NEWLINE_Med predstavnike legalisti\xc4\x8dne \xc5\xa1ole sodijo filozofi Shang Yang (\xe5\x95\x86\xe9\x9e\x85, Pinyin: Sh\xc4\x81ng Y\xc4\x81ng), Shen Buhai (\xe7\x94\xb3\xe4\xb8\x8d\xe5\xae\xb3, Pinyin: Sh\xc4\x93n B\xc3\xb9h\xc3\xa0i), Shen Dao (\xe6\x85\x8e\xe5\x88\xb0, Pinyin: Sh\xc3\xa8n D\xc3\xa0o) in Han Fei (trad.: \xe9\x9f\x93\xe9\x9d\x9e, poen.: \xe9\x9f\xa9\xe9\x9d\x9e, Pinyin: H\xc3\xa1n F\xc4\x93i), ter politika Li Si (\xe6\x9d\x8e\xe6\x96\xaf, Pinyin: L\xc7\x90 S\xc4\xab) in L\xc3\xbc Buwei (trad.: \xe5\x91\x82\xe4\xb8\x8d\xe9\x9f\x8b, poen.: \xe5\x90\x95\xe4\xb8\x8d\xe9\x9f\xa6, Pinyin: \xc2\xa0L\xc7\x9a B\xc3\xb9w\xc3\xa9i)._NEWLINE_Legalizem je bil prvotna filozofska podlaga kitajske\xc2\xa0dinastije Qin.\xc2\xa0\n_START_SECTION_\nZen (Chan) budizem\n_START_PARAGRAPH_\nBodhidharma\xc2\xa0je bil napol legendarni indijski\xc2\xa0menih, ki je v\xc2\xa05. stoletju\xc2\xa0potoval na Kitajsko in tam je v\xc2\xa0shaolinskem\xc2\xa0templju ustanovil \xc5\xa1olo\xc2\xa0chan (trad.: \xe7\xa6\xaa, poen.: \xe7\xa6\x85, Pinyin: ch\xc3\xa1n)\xc2\xa0budizma. Chan tako predstavlja zlitje\xc2\xa0mahajanskega\xc2\xa0budizma z na\xc4\x8deli daoizma in izvornega konfucijanstva v \xc4\x8dasu kitajske dinastije Tang (7.-10. stol.). Od tod se je nauk raz\xc5\xa1iril v druge dr\xc5\xbeave Vzhodne Azije, med drugim tudi na Japonsko, kjer se je uveljavilo tudi nam bolj poznano poimenovanje zen budizem. Sama beseda chan oz. zen izhaja iz indijskega izraza dhyana, kar v prevodu pomeni meditacija. _NEWLINE_Sledilci zena izvajajo sede\xc4\x8do meditacijo\xc2\xa0zazen oz. zuochan (trad.: \xe5\x9d\x90\xe7\xa6\xaa , poen.: \xe5\x9d\x90\xe7\xa6\x85, Pinyin: zu\xc3\xb2ch\xc3\xa1n).\xc2\xa0\n_START_SECTION_\nKitajska logika\n_START_PARAGRAPH_\nMoisti\xc4\x8dna \xc5\xa1ola_NEWLINE_Moisti\xc4\x8dna \xc5\xa1ola \xc2\xa0(\xe5\xa2\xa8\xe5\xae\xb6, Pinyin: M\xc3\xb2ji\xc4\x81), ki je ime dobila po filozofu Mo Diju (\xe5\xa2\xa8\xe7\xbf\x9f, Pinyin: M\xc3\xb2 D\xc3\xad ), je predstavljala eno od glavnih filozofskih struj, ki so se razvile med 770-221 p.n.\xc5\xa1. Po Mo Diju se tudi imenuje glavno besedilo te \xc5\xa1ole, Mozi (\xe5\xa2\xa8\xe5\xad\x90, Pinyin: M\xc3\xb2z\xc7\x90), ki vsebuje ene najpomembnej\xc5\xa1ih poglavij o tradicionalni kitajski logiki. Moistom se pripisuje razvoj oz. nadgradnja teorije imen, vzorcev analogi\xc4\x8dnega sklepanja in teorij disputov ter paradoksev. _NEWLINE_Primeri vklju\xc4\x8dujejo razmejitev \xc4\x8dasa na dejstva (sedanjost in preteklost) in mo\xc5\xbenosti (prihodnost), problem konsistence in lastnosti, identitete in diference, itd. _NEWLINE_Med najbolj znane eti\xc4\x8dne koncepte te \xc5\xa1ole sodi t.i. nepristranska ljubezen oz. skrb (trad.: \xe5\x85\xbc\xe6\x84\x9b, poen.: \xe5\x85\xbc\xe7\x88\xb1, Pinyin: ji\xc4\x81n \xc3\xa0i), saj so zagovarjala, da naj bi ljudje enako skrbeli za vse soljudi, brez izjem. Ta brezpogojna ljubezen je najvi\xc5\xa1ja vrlina moisti\xc4\x8dne etike, hkrati pa je bila v nasprotju s konfucijanskimi pogledi na hierarhijo odnosov. _NEWLINE_Poleg filozofije, so se moisti ukvarjali tudi z drugimi podro\xc4\x8dji, kot npr. geometrijo, mehaniko, optiko in ekonomijo._NEWLINE_Kasneje so se zna\xc4\x8dilnosti te \xc5\xa1ole absorbirale v legalizem in daoizem. _NEWLINE_Nomenalisti\xc4\x8dna \xc5\xa1ola _NEWLINE_Nomenalisti\xc4\x8dna \xc5\xa1ola oz. \xc5\xa0ola imen (\xe5\x90\x8d\xe5\xae\xb6, Pinyin: M\xc3\xadngji\xc4\x81) se je razvila iz zgoraj omenjene Moisti\xc4\x8dne \xc5\xa1ole v obdobju vojskujo\xc4\x8dih se dr\xc5\xbeav (trad.: \xe6\x88\xb0\xe5\x9c\x8b\xe6\x99\x82\xe4\xbb\xa3, poen.: \xe6\x88\x98\xe5\x9b\xbd\xe6\x97\xb6\xe4\xbb\xa3, Pinyin: Zh\xc3\xa0ngu\xc3\xb3 sh\xc3\xadd\xc3\xa0i), 475\xe2\x80\x93221 p.n.\xc5\xa1., in predstavlja eno od struj na zahodu manj znane kitajske logike, v kateri ima aplikativnost prednost pred zakonitostmi in je zato izhajala iz utilitaristi\xc4\x8dnih predpostavk. Predstavniki te \xc5\xa1ole so se posve\xc4\x8dali izrazni obliki in semanti\xc4\x8dnim konotacijam pojmov, kategorizacijam, raz\xc4\x8dlenitvam in definicijam, ki so zapisane v obliki disputov, ter razmerji med njimi, npr. med relativnim in absolutnim, med identiteto in diferenco, med imenom in stvarnostjo, itd. Njihov cilj je bil razvoj metode, ki onemogo\xc4\x8da kognitivne zmote in bi tako lahko slu\xc5\xbeila dr\xc5\xbeavi in oblikovanju jasne zakonodaje. Med najprepoznavnej\xc5\xa1e predstavnike sodijo Deng Xi (trad.: \xe9\x84\xa7 \xe6\x9e\x90, poen.: \xe9\x82\x93\xe6\x9e\x90,\xc2\xa0 Pinyin: D\xc3\xa8ng X\xc4\xab), Hui Shi (\xe6\x83\xa0\xe6\x96\xbd, Pinyin: Hu\xc3\xac Sh\xc4\xab) in Gongsun Long (poen.: \xe5\x85\xac\xe5\xad\x99\xe9\xbe\x99; trad.: \xe5\x85\xac\xe5\xad\xab\xe9\xbe\x8d; Pinyin: G\xc5\x8dngs\xc5\xabn L\xc3\xb3ng),\xc2\xa0_NEWLINE_Dela nomenalisti\xc4\x8dne \xc5\xa1ole so se tekom zgodovine izgubila, z izjemo delno ohranjenih spisov filozofa Gongsun Longa in disputov v 33. poglavju daoisti\xc4\x8dnega besedila Zhuangzi (trad.: \xe8\x8e\x8a\xe5\xad\x90, poen.: \xe5\xba\x84\xe5\xad\x90, Pinyin: Zhu\xc4\x81ngz\xc7\x90).\n_START_SECTION_\nSinizacija marksizma in maoizem\n_START_PARAGRAPH_\nPrvi zametki sinizacije marksizma segajo \xc5\xbee v konec 19. stoletja, kasneje pa je ta zaradi politi\xc4\x8dne direktive v 20. stoletju predstavljala enega najve\xc4\x8djih miselnih projektov na Kitajskem. Med utemeljitelje sinizacije marksizma sodita Chen Duxiu (trad.: \xe9\x99\xb3\xe7\x8d\xa8\xe7\xa7\x80, poen.:\xe9\x99\x88\xe7\x8b\xac\xe7\xa7\x80, Pinyin: Ch\xc3\xa9n D\xc3\xbaxi\xc3\xb9 ) in Li Dazhao (trad.: \xe6\x9d\x8e\xe5\xa4\xa7\xe9\x87\x97, poen.: \xe6\x9d\x8e\xe5\xa4\xa7\xe9\x92\x8a, Pinyin: L\xc7\x90 D\xc3\xa0zh\xc4\x81o), ki sta postavila temelje siniziranega dialekti\xc4\x8dnega materializma na Kitajskem. Za najbolj razdelano reinterpretacijo in nadgradnjo marksisti\xc4\x8dnega nauka \xc5\xa1tejemo filozofijo Feng Qija (trad.:\xe9\xa6\xae\xe5\xa5\x91, poen.: \xe5\x86\xaf\xe5\xa5\x91, Pinyin: F\xc3\xa9ng Q\xc3\xac), ki je marksizem ne le kvalitativno nadgradila, ampak je tudi obravnavala sodobne dru\xc5\xbebene problematike. Feng Qi je bil tako tudi oster kritik zlorabe filozofije za namene raz\xc5\xa1irjanja politi\xc4\x8dne ideologije._NEWLINE_Maoizem je\xc2\xa0komunisti\xc4\x8dna\xc2\xa0miselnost iz\xc2\xa020. stoletja, ki jo pripisujejo vodji revolucionarne KP Kitajske\xc2\xa0Mao Zedongu (trad.: \xe6\xaf\x9b\xe6\xb3\xbd\xe4\xb8\x9c, poen.: \xe6\xaf\x9b\xe6\xb3\xbd\xe4\xb8\x9c, Pinyin: M\xc3\xa1o Z\xc3\xa9d\xc5\x8dng). Maoizem v filozofiji ne velja za originalno filozofsko strujo, saj temelji na zdru\xc5\xbeitvi konfucijanskih elementov s koncepti iz prej\xc5\xa1njih teorij\xc2\xa0Marxa\xc2\xa0in\xc2\xa0Lenina, ter mnogih drugih sovjetskih in kitajskih filozofov. Kar maoizem dela nekoliko druga\xc4\x8den pa je poudarjanje specifik kitajske dru\xc5\xbebe in reinterpretacija koncepta permanentne revolucije. Slednji temelji na na\xc4\x8delu korelativne dialektike in predstavlja kvalitativne izbolj\xc5\xa1ave dru\xc5\xbebe skozi konstanto interakcijo med nasprotujo\xc4\x8dima si poloma. Zaradi specifik kitajske dru\xc5\xbebe maoizem med drugim zavra\xc4\x8da urbani\xc2\xa0proletariat\xc2\xa0in\xc2\xa0leninisti\xc4\x8dno\xc2\xa0poudarjanje te\xc5\xbeke industrializacije v korist revolucije, ampak najde svojo podporo v\xc2\xa0 kme\xc4\x8dkem stanu. Maoizem tako poudarja decentralizirano agrarno ekonomijo, ki temelji na mnogih kolektivno upravljanih komunah. \xc5\xa0tevilni menijo, da je uvedba maoizma, ki je pripomogla k zmagi komunisti\xc4\x8dne revolucije na\xc2\xa0Kitajskem, povzro\xc4\x8dila tudi uni\xc4\x8dujo\xc4\x8do\xc2\xa0lakoto\xc2\xa0z milijoni do smrti izstradanih ljudi. Kitajski komunisti\xc4\x8dni voditelj\xc2\xa0Deng Xiaoping (trad.: \xe9\x84\xa7\xe5\xb0\x8f\xe5\xb9\xb3, poen.: \xe9\x82\x93\xe5\xb0\x8f\xe5\xb9\xb3, Pinyin: D\xc3\xa8ng Xi\xc7\x8eop\xc3\xadng)\xc2\xa0je pretolma\xc4\x8dil maoizem tako, da je dovolil\xc2\xa0tr\xc5\xbeno gospodarstvo, zaradi \xc4\x8desar si je de\xc5\xbeela po\xc4\x8dasi opomogla. V filozofskem pogledu je Dengov glavni prispevek zavra\xc4\x8danje prvenstva teorije v razlaganju\xc2\xa0marksizma\xc2\xa0in pozivanje k politiki ugotavljanja resnice iz dejstev._NEWLINE_Kljub temu je maoizem ostal popularna ideologija \xc5\xa1tevilnih komunisti\xc4\x8dnih revolucionarnih skupin, posebno\xc2\xa0kambo\xc5\xa1kih\xc2\xa0Rde\xc4\x8dih Khmerov,\xc2\xa0perujskega\xc2\xa0gibanja\xc2\xa0Sendero Luminoso, in nepalske\xc2\xa0maoisti\xc4\x8dne vstaje v za\xc4\x8detku leta\xc2\xa02005.\n_START_SECTION_\n\xc5\xa0intoizem\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xa0intoizem je vera japonskih domorodcev, zapletena oblika animizma, ki meni, da vse stvari naseljujejo duhovi, imenovani kami. Le-te \xc4\x8dastijo v javnih templjih ali v malih templjih v svojih domovih.\n_START_SECTION_\nArgumenti proti ozna\xc4\x8devanju za \xc2\xbbVzhodno filozofijo\xc2\xab\n_START_PARAGRAPH_\nVendar velja opozoriti na dejstvo, da je razlikovanje vzhodne in zahodne filozofije samovoljno in povsem zemljepisno pogojeno, da to umetno razlikovanje ne upo\xc5\xa1teva ogromno medsebojnega vplivanja med vzhodnim in zahodnim razmi\xc5\xa1ljanjem, in da je ta razlo\xc4\x8ditev bolj zavajajo\xc4\x8da kot pojasnjujo\xc4\x8da. Poleg tega trdijo, da izraz \xc2\xbbvzhodna filozofija\xc2\xab\xc2\xa0namiguje na podobnosti med filozofskimi \xc5\xa1olami, ki jih morda niti ni, in zamegljuje razlike med vzhodnimi filozofijami. Tak\xc5\xa1no posplo\xc5\xa1evanje pri\xc4\x8da o nepoznavanju idejnih sistemov, ki ne sodijo v domeno evropske filozofije: pri tem gre za kalup, v katerega se vsevprek pospravlja vso nepregledno vrsto najrazli\xc4\x8dnej\xc5\xa1ih idejnih struj, ki so plod indijske, kitajske, japonske (in \xc5\xa1e marsikatere druge, manj znane azijske) tradicije. Ne glede na dejstvo, da so \xc5\xbee razlike med posami\xc4\x8dnimi filozofskimi \xc5\xa1olami anti\xc4\x8dne, srednjeve\xc5\xa1ke in novove\xc5\xa1ke Kitajske tako velike in \xc4\x8desto tako polne vzajmenih nasprotij, da jih je te\xc5\xbeko povzeti v nek skupni metodolo\xc5\xa1ki in epistemolo\xc5\xa1ki okvir, je njihova umestitev v skupno kategorijo z bogato idejno tradicijo Indije \xc5\xa1e toliko bolj neumestna. Indijska filozofija je namre\xc4\x8d v marsikaterem pogledu celo bli\xc5\xbeja tradicionalni evropski miselnosti, saj obe temeljita na transcendentni metafiziki in na striktnem lo\xc4\x8devanju ideje in materije, kar je tradicionalni kitajski filozofiji povsem tuje. Vse to se seveda odra\xc5\xbea tudi v jezikih sovpadajo\xc4\x8dih kulturnih krogov. Ker sta jezik in miselnost tesno povezana, nikakor ni slu\xc4\x8daj, da sodijo indijski jeziki v indoevropsko, kitajski pa v sino-tibetansko jezikovno skupino. _NEWLINE_Drugi argument proti tvorstnemu razlo\xc4\x8devanju je zgodovinski. Prvi \xc2\xbbbe\xc5\xbeen zgodovinski pogled\xc2\xab\xc2\xa0zahodne filozofije nas pravzaprav popelje v Malo Azijo. Morda ne bomo nikoli vedeli ali njene korenine le\xc5\xbeijo v Indiji (ali pa korenine indijske filozofije izhajajo iz indo-arijske invazije), vendar je zagotovo verjetno, da je bil Bli\xc5\xbenji Vzhod kri\xc5\xbei\xc5\xa1\xc4\x8de starodavnih verskih filozofskih sistemov._NEWLINE_Soroden argument je jezikoslovni, ki temelji na razvrstitvi sanskrta za enega od prvih indoevropskih jezikov. (Znan je Nietzschejev navedek, da sta kr\xc5\xa1\xc4\x8danstvo in budizem \xc2\xbbv krvnem sorodstvu\xc2\xab.)_NEWLINE_Osrednja konceptualna struktura, ki jo indijska filozofija deli s klasi\xc4\x8dno zahodno filozofijo (in v vzhodnjeazijski misli pred budisti\xc4\x8dno \xc2\xbbinvazijo\xc2\xab\xc2\xa0manjka) vsebuje nasprotke dihotomij med razumom nasproti \xc4\x8dustvu, videzu nasproti resni\xc4\x8dnosti, enemu nasproti mnogim in stalnosti nasproti spremembi. Indijska in zahodna misel si, s svojim robustnim konceptualnim dualizmom um-telo, delita posledi\xc4\x8dno stremljenje za subjektivnim idealizmom ali dualizmom. Tudi kitajska filozofija sicer operira z dualnimi pari, ki jih uporablja kot metodolo\xc5\xa1ko orodje tkim. binarnih kategorij (npr. yin-yang, ti-yong, ming-shi, ben-mo, itd). Le te pa ne temeljijo na vzajemnem protislovju oz. izklju\xc4\x8devanju obeh protipolov, temve\xc4\x8d na korelativnem in komplementarnem odnosu med njima._NEWLINE_Tudi formalno si indijska in evropska idejna tradicija delita osnove zahodne\xc2\xa0\xc2\xbbljudske psihologije\xc2\xab\xc2\xa0-- psihologijo in semantiko stavkov npr. prepri\xc4\x8danje in (podmensko) znanje, resni\xc4\x8dnost in neresni\xc4\x8dnost gramati\xc4\x8dnega para osebek-povedek (in metafizi\xc4\x8dno osebek-predmet), in sklepanje. Te zamisli so zagotavljali odkritje (ali morda raz\xc5\xa1irjanje) logike v Gr\xc4\x8diji in Indiji. V okviru diskurzov anti\xc4\x8dne kitajske logike ni prevladala formalna logika, temve\xc4\x8d logika disputov, ki se je kasneje razvila v specifi\xc4\x8dno semanti\xc4\x8dno logiko. Prej omenjene binarne kategorije so tudi osnova kitajskega modela analogije, ki je v tradicionalni kitajski filozofiji predstavljal specifi\xc4\x8dni model sklepanja._NEWLINE_Druge pomembne podobnosti med indijsko in evropsko mislenostjo vklju\xc4\x8dujejo strukturne lastnosti sorodnih pojmov \xc4\x8dasa, prostora, predmetnosti in povzro\xc4\x8ditve; kar so vse pojmi, ki jih je v pojmovnem prostoru stare kitaj\xc5\xa1\xc4\x8dine te\xc5\xbeko osamiti._NEWLINE_Eden od glavnih razlogov za razlo\xc4\x8ditev je, da se zahodne \xc5\xa1tudije \xc2\xbbzgodovine filozofije\xc2\xab\xc2\xa0nagibale k marginalizaciji ali celo prezrtju obeh tradicij vzhodne filozofije, zato sta bili v prej\xc5\xa1njem stoletju na zahodnih univerzah tako indijska, kot tudi kitajska filozofija pregnani v oddelke za svetovna verstva, ali v newageovska neakademska dela. V zadnjih desetletjih sta se obe (v okviru indologije oziroma sinologije tudi na mednarodni ravni uveljavili kot resni disciplini, ki lahko s svojimi specifi\xc4\x8dnimi metodami in spoznanji nemalo prispevata k razvoju svetovne miselnosti.\n_START_SECTION_\nDojemanje Boga in bogov\n_START_PARAGRAPH_\nZaradi vpliva monoteizma in \xc5\xa1e posebej abrahamskih religij, so se zahodne filozofije soo\xc4\x8dile z vpra\xc5\xa1anje narave Boga in Njegove povezave z vesoljstvom. To vpra\xc5\xa1anje je zahodne filozofije razcepilo na posvetne in verske; slednje so se (in se \xc5\xa1e) glede Boga in vesoljstva razvijale znotraj dogem dolo\xc4\x8dene monoteisti\xc4\x8dne religije._NEWLINE_Vzhodne filozofije se niso tako ukvarjale z vpra\xc5\xa1anji, povezanimi z naravo enega samega Boga kot stvarnika in vladarja vesolja. Razlo\xc4\x8dek med verskim in posvetnim je v vzhodnih filozofijah precej manj oster in iste filozofske \xc5\xa1ole pogosto vsebujejo tako verske kot filozofske sestavine. Nekateri ljudje tako sprejemajo metafizi\xc4\x8dna na\xc4\x8dela budizma, brez \xc4\x8da\xc5\xa1\xc4\x8denja in ne da bi obiskovali tempelj. Nekateri versko \xc4\x8dastijo taoisti\xc4\x8dna bo\xc5\xbeanstva, ne da bi se poglabljali v filozofske temelje, medtem ko drugi sprejemajo taoisti\xc4\x8dno filozofijo in prezrejo verske vidike._NEWLINE_Tak\xc5\xa1na ureditev je izrazito nasprotje ve\xc4\x8dine filozofij Zahoda, ki so tradicionalno vsiljevale bodisi popolnoma poenoten filozofski/verski sistem verovanja (npr. razli\xc4\x8dne lo\xc4\x8dine in pridru\xc5\xbeene filozofije kr\xc5\xa1\xc4\x8danstva, judovstva in islama), bodisi s filozofijo ostro in popolnoma zavra\xc4\x8dale vero (npr. Nietzsche, Marx, Voltaire, itd.) Razlikovanje med vero in filozofijo na Vzhodu ni tako pomembno.\n_START_SECTION_\nBo\xc5\xbeji odnos do vesolja\n_START_PARAGRAPH_\nDruga pogosta poanta, ki pogosto razlikuje vzhodno filozofijo od zahodne, je verovanje glede odnosa med Bogom ali bogovi in vesoljem. Zahodne filozofije bodisi zanikajo obstoj Boga, ali pa trdijo, da so Bog ali bogovi nekaj lo\xc4\x8denega in razli\xc4\x8dnega od vesolja. Tudi to prihaja od vpliva abrahamskih religij, ki u\xc4\x8dijo, da je vesolje ustvaril en sam vsemogo\xc4\x8dni Bog, ki je obstajal pred tem in lo\xc4\x8den od tega vesolja. Prava narava tega Boga je nam, njegovim stvaritvam, nedoumljiva._NEWLINE_Vzhodne filozofije se v splo\xc5\xa1nem manj ukvarjajo z obstojem ali neobstojem bogov. \xc4\x8ceprav v nekaterih vzhodnih tradicijah verujejo v nadnaravna duhovna bitja in celo mogo\xc4\x8dne bogove, teh nimajo za lo\xc4\x8dene od vesolja, pa\xc4\x8d pa za njegov del. Nasprotno z zahodnim verovanjem, mnoga vzhodna verstva u\xc4\x8dijo, da lahko navadna dejanja vplivajo na nadnaravno sfero.\n_START_SECTION_\nVloga in narava posameznika\n_START_PARAGRAPH_\nTrdili so, da je v mnogih zahodnih filozofijah o posamezniku mo\xc4\x8d re\xc4\x8di isto: zahodne filozofije na splo\xc5\xa1no privzemajo, da je posameznik nekaj razli\xc4\x8dnega od vesoljstva, in zahodne filozofije sku\xc5\xa1ajo opisati in opredmetiti vesolje iz oddeljenega, nepristranskega gledi\xc5\xa1\xc4\x8da. Vzhodne filozofije, na drugi strani, tipi\xc4\x8dno verjamejo, da so ljudje notranji in nelo\xc4\x8dljivi deli vesolja, in da so poskusi razlage vesolja z nepristranskega vidika, kot da bi bil govore\xc4\x8di posameznik nekaj lo\xc4\x8denega in oddeljenega od celote, sami po sebi absurdni.\n_START_SECTION_\nSinteza vzhodne in zahodne filozofije\n_START_PARAGRAPH_\nDandanes obstajajo poskusi zdru\xc5\xbeitve zahodnih in vzhodnih filozofskih tradicij._NEWLINE_Nem\xc5\xa1ki filozof Hegel se je zelo zanimal za taoizem. Njegov sistem dialektike v\xc4\x8dasih tolma\xc4\x8dijo kot formalizacijo taoisti\xc4\x8dnih vodil._NEWLINE_Heglov smrtni sovra\xc5\xbenik Schopenhauer je razvil filozofijo, ki je v bistvu sinteza hinduizma in budizma z zahodno mislijo. Predvideval je, da bodo Upani\xc5\xa1ade (prvotno hindujski zapisi) imele na Zahodu veliko ve\xc4\x8dji vpliv, kot so ga imele. Vendar je Schopenhauer delal z mo\xc4\x8dno pomanjkljivimi zgodnjimi prevodi (in v\xc4\x8dasih prevodi iz prevodov), zato mnogi menijo, da ni nujno natan\xc4\x8dno dojel vzhodne filozofije, ki so ga zanimale._NEWLINE_Prvi poskusi prenove starokitajske duhovne tradicije oziroma njene prilagoditve sodobnim dru\xc5\xbebenim pogojem segajo na prag 20. stoletja in so nasali pod peresi idejnih in politi\xc4\x8dnih reformatorjev, med katere sodijo Kang Youwei, Liang Qichao in Tan Sitong. V svojih delih so te\xc5\xbeili k idejnim sintezam, ki povezujejo kitajsko klasiko z elementi zahodne kulture in filozofije. Velik vpliv na kitajske filozofe in njihovo reinterpretacijo oz. prenovo tradicionalne kitajske filozofije sta imeli predvsem struji nem\xc5\xa1ke klasi\xc4\x8dne filozofije, britanskega realizma in ameri\xc5\xa1kega pragmatizma. Zanimivo sintezo Russelovih, starokitajskih in zen budisti\xc4\x8dnih elementov je v svojem sistemu panstrukturalisti\xc4\x8dne oz. pluralne epistemologije razvil Zhang Dongsun. Kot posebno vrsto sinteze obeh diskurzov lahko omenimo tudi sinizacijo marksisti\xc4\x8dne miselnosti; v teh kontekstih so najbolj inovativne teoretske pristope prispevali Feng Youlan, Feng Qi in Zhang Dainian. V sodobni Kitajski pa sinteze evroameri\xc5\xa1ke in   _NEWLINE_tradicionalne kitajske filozofije nastajajo zlasti v okviru struje Modernega konfucijanstva, katerega osrednji predstavniki so Xiong Shili, Zhang Junmai, Mou Zongsan, Tu Weiming idr._NEWLINE_Na Japonskem dana\xc5\xa1nji poskusi vklju\xc4\x8devanja zahodne filozofije v vzhodno misel vklju\xc4\x8dujejo kjotsko \xc5\xa1olo filozofov, ki so zdru\xc5\xbeevali Husserlovo fenomenologijo z vpogledi zen budizma.'