b'\n_START_ARTICLE_\nRimska arhitektura\n_START_PARAGRAPH_\nRimska arhitektura je sprejela zunanji jezik klasi\xc4\x8dne gr\xc5\xa1ke arhitekture za namene starodavnih Rimljanov, vendar se je od gr\xc5\xa1kih stavb razlikovala in postala nov arhitekturni slog. Oba sloga se pogosto veljata za klasi\xc4\x8dno arhitekturo. Nastajala je v Rimski republiki in \xc5\xa1e bolj pod cesarstvom, ko je bila zgrajena velika ve\xc4\x8dina pre\xc5\xbeivelih stavb. Uporabljala je nove materiale, zlasti beton in novej\xc5\xa1e tehnologije, kot sta lok in kupola, da bi bile zgradbe mo\xc4\x8dne in dobro zgrajene. \xc5\xa0tevilni so ostanki v kak\xc5\xa1ni obliki po celotnem biv\xc5\xa1em cesarstvu, v\xc4\x8dasih popolni in \xc5\xa1e vedno v uporabi._NEWLINE_Rimska arhitektura pokriva obdobje od ustanovitve Rimske republike v 509 pr. n. \xc5\xa1t. do okoli 4. stoletja na\xc5\xa1ega \xc5\xa1tetja, po katerem se prerazporedi v pozno anti\xc4\x8dno ali bizantinsko arhitekturo. Skoraj nobenih bistvenih primerov ni ohranjenih izpred pribli\xc5\xbeno 100 let pr. n. \xc5\xa1t., ve\xc4\x8dina glavnih ostankov je iz poznej\xc5\xa1ega imperija po pribli\xc5\xbeno letu 100. Rimski arhitekturni slog je \xc5\xa1e po ve\xc4\x8d stoletjih vplival na gradnjo na obmo\xc4\x8dju nekdanjega cesarstva, slog, ki se v Zahodni Evropi za\xc4\x8dne okoli leta 1000 in se imenuje romanska arhitektura, ter odra\xc5\xbea to odvisnost od osnovnih rimskih oblik._NEWLINE_Rimljani so za\xc4\x8deli ustvarjati izvirnost v arhitekturi okoli za\xc4\x8detka imperialnega obdobja, potem ko so zdru\xc5\xbeili vidike svoje prvotne etru\xc5\xa1\xc4\x8danske arhitekture z drugimi, ki so jih vzeli iz Gr\xc4\x8dije, vklju\xc4\x8dno z ve\xc4\x8dino elementov sloga, ki ga zdaj imenujemo klasi\xc4\x8dna arhitektura. Premaknili so se iz konstrukcije, ki je bila ve\xc4\x8dinoma zasnovana na stebrih in prekladah, ki so temeljile na masivnih stenah, in jih nadomestili z loki in kasneje kupolami, oba sistema sta se  zelo razvila prav pod Rimljani. Klasi\xc4\x8dni redi so postali ve\xc4\x8dinoma dekorativni in ne strukturni, razen v kolonadah. Slogovni razvoj je vklju\xc4\x8deval toskanske in kompozitne sloge, pri \xc4\x8demer je prvi skraj\xc5\xa1ana, poenostavljena varianta dorskega sloga in kompozitni, ki ima cvetli\xc4\x8dno okrasje korintskega in volute jonskega sloga. V obdobju od pribli\xc5\xbeno 40 pr. n. \xc5\xa1t. do pribli\xc5\xbeno leta 230, je nastala ve\xc4\x8dina najve\xc4\x8djih dose\xc5\xbekov, to je pred krizo tretjega stoletja in kasnej\xc5\xa1imi te\xc5\xbeavami, ki so  zmanj\xc5\xa1ale bogastvo in organizacijsko mo\xc4\x8d centralne vlade._NEWLINE_Rimljani so zgradili velike javne zgradbe in in\xc5\xbeenirske konstrukcije in so bili odgovorni za pomemben razvoj stanovanj in javne higiene, na primer njihova javna in zasebna kopali\xc5\xa1\xc4\x8da in latrine, talno ogrevanje v obliki hipokavsta, zasteklitev s sljudo (primeri v  Ostiji Antici), vodovodi s toplo in hladno vodo (primeri v Pompejih in Ostiji).\n_START_SECTION_\nPregled\n_START_PARAGRAPH_\nKljub tehni\xc4\x8dnemu razvoju Rimljanov, ki so gradili dale\xc4\x8d od osnovne gr\xc5\xa1ke koncepcije, kjer so bili potrebni stebri za podporo te\xc5\xbekih tramov in streh, so zelo neradi opustiti klasi\xc4\x8dne rede v javnih stavbah, \xc4\x8deprav so ti postali v bistvu dekorativni. Vendar pa niso bili v celoti gr\xc5\xa1ko skrbni ampak so imeli veliko svobode._NEWLINE_Inovacije so se za\xc4\x8dele v 3. ali 2. stoletju pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem, z razvojem rimskega betona kot zlahka dobavljivega dodatka za kamen in opeko ali za njihovo zamenjavo. Kmalu so sledile \xc5\xa1e bolj drzne zgradbe, s \xc5\xa1tevilnimi stebri, ki podpirajo \xc5\xa1iroke loke in kupole. Svoboda betona je prav tako navdihnila kolonadni zaslon, vrsto \xc4\x8disto dekorativnih stebrov pred nosilno steno. V manj\xc5\xa1ih strukturah je nosilnost betona osvobodila tloris iz pravokotne celice v bolj prosto oblikovano okolje._NEWLINE_Dejavniki, kot so bogastvo in velika gostota prebivalstva v mestih, so prisilili stare Rimljane, da odkrijejo nove lastne arhitekturne re\xc5\xa1itve. Uporaba obokov in lokov, skupaj z dobrim poznavanjem gradbenih materialov, jim je omogo\xc4\x8dila dose\xc4\x8di izjemne uspehe pri gradnji impozantne infrastrukture za javno uporabo. Primeri so rimski akvadukti, Dioklecijanove terme in Karakalove terme, bazilike in Kolosej. Ti so bili reproducirani v manj\xc5\xa1em obsegu v najpomembnej\xc5\xa1ih mestih v cesarstvu. Nekatere pre\xc5\xbeivele strukture so skoraj popolne, kot je mestno obzidje Luga v  Tarakonski Hispaniji, zdaj v severni \xc5\xa0paniji. Upravna struktura in bogastvo cesarstva sta omogo\xc4\x8dila zelo velike projekte tudi na lokacijah, ki so bile oddaljene od glavnih centrov , kot tudi pri uporabi su\xc5\xbeenjskega dela, tako usposobljenih kot nekvalificiranih._NEWLINE_Zlasti pod imperijem je bila arhitektura pogosto politi\xc4\x8dna funkcija, ki je pokazala mo\xc4\x8d rimske dr\xc5\xbeave na splo\xc5\xa1no in nekaterih posameznikov, odgovornih za gradnjo. Rimska arhitektura je morda dosegla svoj vrhunec pod vladavino Hadrijana, katerega \xc5\xa1tevilni dose\xc5\xbeki so ponovna izgradnja Panteona v svoji sedanji obliki in pustil pe\xc4\x8dat v severni pokrajini Anglije s  Hadrijanovim zidom.\n_START_SECTION_\nIzvor\n_START_PARAGRAPH_\nMedtem ko so si veliko izposodili iz prej\xc5\xa1nje etru\xc5\xa1\xc4\x8danske arhitekture, kot je uporaba hidravlike in gradnja lokov, je rimska presti\xc5\xbena arhitektura ostala trdno pod vplivom stare gr\xc5\xa1ke arhitekture in klasi\xc4\x8dnimi redi. Ta je sprva pri\xc5\xa1la iz Magne Graecie, gr\xc5\xa1kih kolonij v ju\xc5\xbeni Italiji in posredno iz gr\xc5\xa1kega vpliva na Etru\xc5\xa1\xc4\x8dane, a po rimski osvojitvi Gr\xc4\x8dije neposredno iz najbolj\xc5\xa1ih klasi\xc4\x8dnih in helenisti\xc4\x8dnih primerov v gr\xc5\xa1kem svetu. Vpliv je o\xc4\x8diten na ve\xc4\x8d na\xc4\x8dinov; na primer pri uvajanju in uporabi tricliniuma v rimskih vilah kot prostor in na\xc4\x8din jedilnice. Rimski graditelji so zaposlovali \xc5\xa1tevilne Grke, zlasti v velikem razcvetu gradenj v zgodnjem cesarstvu.\n_START_SECTION_\nRimska arhitekturna revolucija\n_START_PARAGRAPH_\nRimska arhitekturna revolucija, znana tudi kot betonska revolucija , je predstavljala raz\xc5\xa1irjeno uporabo prej redko uporabljenih arhitekturnih oblik loka, oboka in kupole. Prvi\xc4\x8d v zgodovini je bil njihov potencial v celoti izkori\xc5\xa1\xc4\x8den pri gradnji \xc5\xa1iroke palete gradbenih in\xc5\xbeenirskih objektov, javnih zgradb in voja\xc5\xa1kih objektov. Sem spadajo amfiteatri, akvadukti, terme, mostovi, cirkusi, jezovi, kupole, pristani\xc5\xa1\xc4\x8da in templji._NEWLINE_Klju\xc4\x8dni dejavnik tega razvoja, ki je zaznamoval trend monumentalne arhitekture, je bil izum rimskega betona (opus caementicium), ki je privedel do osvoboditve oblik iz diktatov tradicionalnih materialov kamna in opeke._NEWLINE_To je omogo\xc4\x8dilo gradnjo \xc5\xa1tevilnih akvaduktov po celotnem cesarstvu, kot so akvadukt v Segoviji, Pont du Gard in enajst akvaduktov v Rimu. Po istem principu so nastali \xc5\xa1tevilni mostovi, od katerih so nekateri \xc5\xa1e vedno v uporabi, na primer Puente Romano v M\xc3\xa9ridi v \xc5\xa0paniji, Pont Julien in most v Vaison-la-Romaine, oba v Provansi v Franciji._NEWLINE_Kupola je dovoljevala gradnjo obokanih stropov brez pre\xc4\x8dnih pregrad in omogo\xc4\x8dila \xc5\xa1irok javni prostor, kot so javne terme in bazilike._NEWLINE_Rimljani so najprej sprejeli lok od Etru\xc5\xa1\xc4\x8danov. Uporaba lokov, ki so izvirali neposredno iz vrhov stebrov, je bil rimski razvoj, ki je bil viden iz 1. stoletja n. \xc5\xa1t., in je bil zelo \xc5\xa1iroko sprejet v srednjeve\xc5\xa1ki zahodni, bizantinski in islamski arhitekturi.\n_START_SECTION_\nKupole\n_START_PARAGRAPH_\nRimljani so bili prvi graditelji v zgodovini arhitekture, ki so spoznali potencial kupol za ustvarjanje velikih in dobro opredeljenih notranjih prostorov. Kupole so bile uvedene v \xc5\xa1tevilnih rimskih zgradbag, kot so templji, terme, pala\xc4\x8de, mavzoleji in kasneje tudi cerkve. Pol-kupole so postale prednostni arhitekturni element in so bile sprejete kot apside v kr\xc5\xa1\xc4\x8dansko versko arhitekturo._NEWLINE_Monumentalne kupole so se za\xc4\x8dele pojavljati v 1. stoletju pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem v Rimu in provincah okoli Sredozemskega morja. Skupaj z oboki so postopoma zamenjale tradicionalno konstrukcijo iz stebrov in arhitrava. Gradnjo kupol je mo\xc4\x8dno olaj\xc5\xa1al izum betona. Njihove velike dimenzije so ostale nepremagane do uvedbe strukturnih jeklenih okvirov konec 19. stoletja.).\n_START_SECTION_\nVpliv na poznej\xc5\xa1o arhitekturo\n_START_PARAGRAPH_\nRimska arhitektura je dobila osnovni besednjak predromanske in romanske arhitekture in se raz\xc5\xa1irila po kr\xc5\xa1\xc4\x8danski Evropi, kar je precej preseglo stare meje cesarstva, tudi na Irsko in v Skandinavijo. Na vzhodu je bizantinska arhitektura razvila nove sloge v cerkvah, vendar je ve\xc4\x8dina drugih stavb ostala zelo blizu poznorimskim oblikam. Enako je mogo\xc4\x8de povedati za vrsto islamske arhitekture, kjer se rimske oblike \xc5\xa1e dolgo pojavljajo, zlasti v zasebnih stavbah, kot so hi\xc5\xa1e in tur\xc5\xa1ke kopeli, ter in\xc5\xbeenirske gradnje, kot so utrdbe in mostovi._NEWLINE_V Evropi je italijanska renesansa obudila pravilne klasi\xc4\x8dne sloge, ki so na za\xc4\x8detku temeljili le na rimskih primerih. Vitruvija spo\xc5\xa1tljivo reinterpretira vrsta arhitekturnih piscev, toskanski in kompozitni red pa sta prvi\xc4\x8d formalizirana in sicer pet, namesto treh redov (slogov). Po razko\xc5\xa1ju baro\xc4\x8dne arhitekture je neoklasicisti\xc4\x8dna arhitektura 18. stoletja ponovno obudila \xc4\x8distej\xc5\xa1o razli\xc4\x8dico klasi\xc4\x8dnega sloga in prvi\xc4\x8d dodala neposredni vpliv gr\xc5\xa1kega sveta._NEWLINE_Razvili so \xc5\xa1tevilne lokalne klasi\xc4\x8dne sloge, kot so paladijevska arhitektura, jurijanska arhitektura in regentska arhitektura v angle\xc5\xa1ko govore\xc4\x8dem svetu, v Zdru\xc5\xbeenih dr\xc5\xbeavah Amerike pa zvezna arhitektura, kasneje trakast klasicizem in PWA Moderne._NEWLINE_Rimske vplive lahko najdemo danes okoli nas, v bankah, vladnih poslopjih, velikih hi\xc5\xa1ah in celo majhnih hi\xc5\xa1ah, morda v obliki verande z dorskimi stebri in pedimentom ali v kaminu ali mozaiku v prhi, ki izvira iz rimskega izvirnika, pogosto iz Pompejev ali Herkulaneja. Mo\xc4\x8dni stebri, kupole in oboki iz Rima se odzivajo tudi v Novem svetu, kjer jih v Washingtonu vidimo v stavbi Kapitolu, v Beli hi\xc5\xa1i, v Lincolnovem spomeniku in v drugih vladnih stavbah. Po vseh ZDA so bili sede\xc5\xbei regionalne vlade obi\xc4\x8dajno zgrajeni v rimskih tradicijah, z velikimi stopni\xc5\xa1\xc4\x8di, ogromnimi kupolami, pozla\xc4\x8denimi ali okra\xc5\xa1enimi znotraj z enakimi ali podobnimi temami, ki so bile priljubljene v Rimu._NEWLINE_V Veliki Britaniji se je podobno navdu\xc5\xa1enje pojavilo tudi v na tiso\xc4\x8de neoklasicisti\xc4\x8dnih zgradbah v zadnjih petih stoletjih, tako dr\xc5\xbeavni\xc5\xa1kih kot tudi zasebnih, \xc5\xa1tevilni pode\xc5\xbeelski dvorci so v klasi\xc4\x8dnem slogu, o\xc4\x8ditni primer pa je Buckinghamska pala\xc4\x8da.\n_START_SECTION_\nKamen\n_START_PARAGRAPH_\nMarmor ni bil posebej blizu Rimu in so ga tam le redko uporabljali pred Avgustom, ki se je znano pohvalil, da je na\xc5\xa1el Rim iz opeke in ga je zapustil v marmorju, \xc4\x8deprav je bil to predvsem opeka ali beton. Tempelj Herkula Victorja iz poznega 2. stoletja pr. n. \xc5\xa1t. je najstarej\xc5\xa1a izjema v Rimu. Od vladavine Avgusta so bili kamnolomi v Carrari obse\xc5\xbeno razviti za kapitele, izkori\xc5\xa1\xc4\x8dali pa so tudi druge vire okoli cesarstva, zlasti presti\xc5\xbene gr\xc5\xa1ke kamnolome, kot je Paros. Travertinski apnenec je bil precej bli\xc5\xbeje, okoli Tivolija, in so ga uporabljali od konca republike; Kolosej je v glavnem zgrajen iz tega kamna, ki je dobro nosilen, z ope\xc4\x8dnim jedrom. Okoli cesarstva so bili uporabljeni drugi bolj ali manj lokalni kamni._NEWLINE_Rimljani so bili izjemno navdu\xc5\xa1eni nad luksuznimi uvo\xc5\xbeenimi barvnimi kamni, ki so imeli \xc4\x8dudovite vzorce; notranjost najpomembnej\xc5\xa1ih stavb je bila zelo pogosto obdana s plo\xc5\xa1\xc4\x8dami teh, ki so jih obi\xc4\x8dajno odstranili tudi tam, kjer je stavba pre\xc5\xbeivela. Uvoz iz Gr\xc4\x8dije za ta namen se je za\xc4\x8del v 2. stoletju pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem.\n_START_SECTION_\nFlavijev amfiteater\n_START_PARAGRAPH_\nGradnja Flavijevega amfiteatra je povezana z rodbino Flavijcev. Stoji na kraju, kjer je v parku Neronove Zlate hi\xc5\xa1e za cesarjevo zabavo bilo umetno jezero. Je najve\xc4\x8dji, kar jih je bilo zgrajenih. Ime Kolosej je dobil zaradi kolosalnega Neronovega kipa, ki naj bi stal na njegovem mestu. Zgrajen je bil za vsakovrstne prireditve, kot so boji gladiatorjev in gledali\xc5\xa1ke prireditve. Elipsaste oblike je zaradi prostornosti, hoteli so narediti za najve\xc4\x8d ljudi kar je mo\xc5\xbeno. V dol\xc5\xbeino meri 188 m, v \xc5\xa1irino pa 156 m, sama arena pa meri 86 metrov v dol\xc5\xbeino in 54 v \xc5\xa1irino. Visok je 48,5 metra.\n_START_SECTION_\nSvetilnik\n_START_PARAGRAPH_\nMain article: Roman lighthouse_NEWLINE_\xc5\xa0tevilni svetilniki so bili zgrajeni okoli Sredozemlja in obale cesarstva, vklju\xc4\x8dno s Herkulovim stolpom v A Coru\xc3\xb1i v severni \xc5\xa0paniji, struktura, ki je ohranjena do danes. Manj\xc5\xa1i svetilnik v Dovru v Angliji obstaja do pribli\xc5\xbeno polovice vi\xc5\xa1ine izvirnika. Svetlobo bi zagotovljali z ognjem na vrhu konstrukcije.\n_START_SECTION_\nVodni mlini\n_START_PARAGRAPH_\nZdi se, da je za\xc4\x8detni izum vodnega mlina nastal v heleniziranem vzhodnem Sredozemlju po osvajanju Aleksandra Velikega in vzponu helenisti\xc4\x8dne znanosti in tehnologije.  V poznej\xc5\xa1i rimski dobi je bila uporaba vodne energije raznolika, uvedene so bile razli\xc4\x8dne vrste vodnih mlinov. Ti vklju\xc4\x8dujejo vse tri razli\xc4\x8dice navpi\xc4\x8dnega vodnega kolesa in vodoravno vodno kolo. Poleg glavne uporabe za mletju moke, je bila tudi vodna mo\xc4\x8d uporabljena za mlatenje zrnja, drobljenje rude, \xc5\xbeaganje kamnov in morebiti polnjenje in meh za \xc5\xbeelezne pe\xc4\x8di\n_START_SECTION_\nMonoliti\n_START_PARAGRAPH_\nV arhitekturi je monolit struktura, ki je bila izkopana kot enota iz okoli\xc5\xa1kega materiala ali izkr\xc4\x8ditve kamnine. Monolite najdemo v vseh vrstah rimskih stavb. Bili so bodisi: bilo so izkopani kamni, ne da bi jih premaknili ali izkopani in premaknjeni ali izkopani, premaknjeni in dvignjeni od tal v nov polo\xc5\xbeaj (na primer arhitrav) ali izkopani, premaknjeni in postavljeni v pokon\xc4\x8den polo\xc5\xbeaj (npr. steber)._NEWLINE_Prevoz je potekal po kopnem ali vodi (ali kombinaciji obeh), v slednjem primeru pogosto s posebnimi ladjami, kot so plo\xc5\xa1\xc4\x8dadi za obelisk. Pri dviganju so bila od leta 515 pr. n. \xc5\xa1t. uporabljeni anti\xc4\x8dni \xc5\xbeerjavi (latinsko magna rota) , kot pri gradnji Trajanovega stebra.\n_START_SECTION_\nKanali\n_START_PARAGRAPH_\nRimski kanali so bili obi\xc4\x8dajno ve\xc4\x8dnamenske strukture, namenjene namakanju, odvodnjavanju, melioraciji, nadzoru poplav in plovbi, kjer je bilo to izvedljivo. Nekatere plovne kanale so opisali anti\xc4\x8dni geografi in jih sodobna arheologija \xc5\xa1e vedno i\xc5\xa1\xc4\x8de._NEWLINE_Gr\xc5\xa1ki in\xc5\xbeenirji so prvi uporabili zapornice za kanale, s katerimi so regulirali pretok vode v anti\xc4\x8dnem Sue\xc5\xa1kem prekopu \xc5\xbee v 3. stoletju pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem . Tudi Rimljani pod Trajanom so zagotovili vhod v Rde\xc4\x8de morje z zapornicami, medtem ko so prekop podalj\xc5\xa1ali proti jugu do vi\xc5\xa1ine modernega Kaira, da bi izbolj\xc5\xa1ali dotok vode . \xc5\xa0tevilni avtorji so navajali obstoj starih zapornic za premostitev vi\xc5\xa1inskih razlik, vendar se zdi, da je vpra\xc5\xa1anje brez jasnih arheolo\xc5\xa1kih dokazov trajno neodlo\xc4\x8deno.\n_START_SECTION_\nZbiralniki\n_START_PARAGRAPH_\nSladkovodni zbiralniki so bili obi\xc4\x8dajno postavljeni na odsekih glavnega akvadukta in njegovih krakih, ki so oskrbovali urbana gospodinjstva, kmetijska zemlji\xc5\xa1\xc4\x8da, cesarske pala\xc4\x8de, terme ali pomorske baze rimske mornarice.\n_START_SECTION_\nJezovi\n_START_PARAGRAPH_\nGradnja jezov se je za\xc4\x8dela v zgodnjem cesarskem obdobju. V glavnem se je osredoto\xc4\x8dila na polsu\xc5\xa1na obmo\xc4\x8dja cesarstva in sicer v provinci Severna Afrika, na Bli\xc5\xbenjem vzhodu in Hispaniji . Relativna \xc5\xa1tevil\xc4\x8dnost \xc5\xa1panskih jezov je delno posledica intenzivnej\xc5\xa1ega terenskega dela na tem obmo\xc4\x8dju; za Italijo je potrjen samo jez Subiaco, ki ga je zgradil cesar Neron (54-68) za rekreativne namene. Ti jezovi so pomembni, \xc4\x8deprav zaradi svoje izjemne vi\xc5\xa1ine, ki je ostala nepremagana do poznega srednjega veka. _NEWLINE_Najpogostej\xc5\xa1i tipi jezov so bili zemeljski jezovi ali jezovi napolnjeni s kamnom in kamniti te\xc5\xbenostni jezovi . Ti so slu\xc5\xbeili \xc5\xa1tevilnim namenom, kot so namakanje, poplavna kontrola, preusmeritev reke, zadr\xc5\xbeevanje tal ali kombinacija teh funkcij.  Nepropustnost rimskih jezov se je pove\xc4\x8dala z uvedbo vodoodporne hidravli\xc4\x8dne malte in \xc5\xa1e posebej betona. Ti materiali so omogo\xc4\x8dili tudi izgradnjo ve\xc4\x8djih konstrukcij, kot so jez jezera Homs, morda najve\xc4\x8dja vodna pregrada do danes  in jez Harbaqa, oba sestavljena iz betonskega jedra._NEWLINE_Rimski graditelji so bili prvi, ki so spoznali stabilizacijski u\xc4\x8dinek lokov in opornikov, ki so jih vklju\xc4\x8dili v svoje zasnove jezov. Prej neznani tipi jezov, ki so jih uvedli Rimljani, so bili lo\xc4\x8dni te\xc5\xbenostni jezovi, lo\xc4\x8dni jezovi, jezovi z oporniki in kombinirane konstrukcije.\n_START_SECTION_\nObrambni zidovi\n_START_PARAGRAPH_\nRimljani so navadno utrjevali mesta, ne pa trdnjave, vendar obstajajo nekatera utrjena tabori\xc5\xa1\xc4\x8da, kot je devet britanskih trdnjav ob saksonski obali Notitia Dignitatum, in grad Porchester v Angliji. Mestno obzidje je bilo pomembno \xc5\xbee v etru\xc5\xa1\xc4\x8danski arhitekturi. V boju za nadzor nad Italijo v zgodnji republiki pa so bila zgrajena \xc5\xa1tevilna druga, za kar so uporabljali razli\xc4\x8dne tehnike. To so bili tesno prilegajo\xc4\x8di masivni nepravilni poligonalni bloki, oblikovani tako, da so se prilegali to\xc4\x8dno na na\xc4\x8din, ki spominja na kasnej\xc5\xa1a inkovska dela. Rimljani so to poimenovali preprosto zidano obzidje - agger; v tem \xc4\x8dasu velika vi\xc5\xa1ina ni bila potrebna. Servijev zid okoli Rima je bil ambiciozen projekt zgodnjega 4. stoletja pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem. Zid je bil visok do 10 metrov, \xc5\xa1irok 3,6 metra pri temelju, 11 km dolg in je verjetno imel 16 glavnih vrat, ki so omenjena samo iz zapisov brez znanih ostankov. Nekatera so imeli fossa ali jarek spredaj in agger zadaj, kar je bilo dovolj, da bi odvrnilo Hanibala. Kasneje ga je nadomestil Avrelijanov zid, ki je obdajal raz\xc5\xa1irjeno mesto in uporabljal bolj prefinjeno oblikovanje, z majhnimi utrdbami v presledkih._NEWLINE_Rimljani so obkro\xc5\xbeali ve\xc4\x8dja mesta na obmo\xc4\x8djih, ki so se jim zdela ranljiva, pri kasnej\xc5\xa1ih obrambnih delih pa so bili vklju\xc4\x8deni tudi deli mnogih starej\xc5\xa1ih zidov, kot v C\xc3\xb3rdobi (2. stoletje pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem), Chester (zemlja in les iz 70 n. \xc5\xa1t., kamen iz leta 100)  in York (od leta 70). Strate\xc5\xa1ki zidovi preko odprte krajine so bili precej redkej\xc5\xa1i, Hadrijanov zid (iz leta 122) in Antoninov zid (od 142, opu\xc5\xa1\xc4\x8den le 8 let po zaklju\xc4\x8dku) sta najpomembnej\xc5\xa1a primera, oba na severu Britanskega otoka in \xc5\xa0kotskem.\n_START_SECTION_\nRimske strehe\n_START_PARAGRAPH_\nNa Siciliji so ogrodja streh najverjetneje nastala \xc5\xbee leta 550 pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem.  Njihov potencial je bil popolnoma realiziran v rimskem obdobju, v katerem je bilo izvedenih ve\xc4\x8d kot 30 ogrodij streh, ki so prekrila pravokotne prostore monumentalnih javnih zgradb, kot so templji, bazilike in kasnej\xc5\xa1e cerkve. Tak\xc5\xa1ne konstrukcije so bile trikrat \xc5\xa1ir\xc5\xa1e kot naj\xc5\xa1ir\xc5\xa1e prej\xc5\xa1nje stropne konstrukcije, in so jih presegle le najve\xc4\x8dje rimske kupole. _NEWLINE_Najve\xc4\x8dja streha starodavnega Rima je pokrivala prestolno sobo (Aula Regia), zgrajeno za cesarja Domicijana (81-96 n. \xc5\xa1t.) na Palatinskem hribu v Rimu. Lesena streha je imela \xc5\xa1irino 31,67 m, rahlo prekora\xc4\x8dila nastavljeno mejo 30 m za rimske stre\xc5\xa1ne konstrukcije. Stre\xc5\xa1ni nosilci so dovoljevali za veliko ve\xc4\x8dje razpone od starej\xc5\xa1ih prekladnih sistemov in celo betonskih obokov. Devet od desetih najve\xc4\x8djih pravokotnih prostorov v rimski arhitekturi je bilo premo\xc5\xa1\xc4\x8denih na ta na\xc4\x8din, edina izjema je bila obokana Maksencijeva bazilika.\n_START_SECTION_\nSpiralna stopni\xc5\xa1\xc4\x8da\n_START_PARAGRAPH_\nSpiralno stopni\xc5\xa1\xc4\x8de je vrsta stopni\xc5\xa1\xc4\x8da, ki je bila zaradi svoje zapletene vija\xc4\x8dne strukture, sorazmerno pozno uvedena v arhitekturo. \xc4\x8ceprav najstarej\xc5\xa1i primer sega v 5. stoletje pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem, je bila vplivna zasnova Trajanovega stebra tista, ki je trajno zasedla mesto v rimski arhitekturi._NEWLINE_Poleg stebrov zmagovalcev v imperialnih mestih v Rimu in v Konstantinoplu so bile tudi druge vrste zgradb, kot so templji, terme, bazilike in grobnice, opremljene s spiralnim stopni\xc5\xa1\xc4\x8dem. Njihova opazna odsotnost v stolpih Avrelijevega zidu ka\xc5\xbee, da jih v srednjeve\xc5\xa1kih gradovih, \xc4\x8deprav se niso uporabljali v rimskem voja\xc5\xa1kem in\xc5\xbeenirstvu, \xc5\xa1e niso opazili. V pozni antiki so bili lo\xc4\x8deni stopni\xc5\xa1\xc4\x8dni stolpi zgrajeni v bli\xc5\xbeini glavnih stavb, kot v baziliki San Vitale._NEWLINE_Gradnja spiralnih stopnic je bila uporabljena tako v kr\xc5\xa1\xc4\x8danski kot za islamski arhitekturi.'