b'\n_START_ARTICLE_\nLuigi Frausin\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nIzu\xc4\x8dil se je za tesarja in se zaposlil v tr\xc5\xbea\xc5\xa1kih ladjedelnicah. \xc5\xbde kot mlad fant se je pridru\xc5\xbeil socialisti\xc4\x8dnemu gibanju. Dejaven je bil v protifa\xc5\xa1isti\xc4\x8dnih_NEWLINE_akcijah ter bil med ustanovitelji Komunisti\xc4\x8dne partije Italije (KPI) v Miljah. Da bi se leta 1926 zaradi politi\xc4\x8dnega delovanja izognil aretaciji je izselil na Dunaj in nato v Luksemburg, kjer je med protifa\xc5\xa1isti\xc4\x8dnimi emigranti nadaljeval s politi\xc4\x8dnim delom. Iz Luksemburga se je preselil v Francijo, kjer je 1929 brez volitev postal novi \xc4\x8dlan centralnega komiteja KPI. V centralnem komiteju je bil zadol\xc5\xbeen za protifa\xc5\xa1isti\xc4\x8dno delovanje v Bene\xc4\x8diji in Furlaniji - Julijski krajini. Aprila 1931 je bil na IV. kongresu KPI izvoljen v centralni komite KPI, \xc5\xbee pred tem pa je bil marca 1931, ko se je vrnil v Italijo, aretiran in pred posebnim sodi\xc5\xa1\xc4\x8dem za za\xc5\xa1\xc4\x8dito dr\xc5\xbeave obsojen na 20 let zapora. Z amnestijo 1937 je bil izpu\xc5\xa1\xc4\x8den in nato konfiniran na Tremitsko oto\xc4\x8dje. Osvobojen je bil 18. avgusta 1943. Po vrnitvi domov je pri\xc4\x8del reorganizirati celico KPI v Miljah po kapitulaciji italijanske vojske pa je sodeloval pri ustanavljanju italijanskih partizanskih enot, pri tem pa je veliko skrb posvetil sodelovanju z Osvobodilno fronto. Zaradi izdaje ga je gestapo avgusta 1944 aretiral. Po aretaciji je bil zaprt v tr\xc5\xbea\xc5\xa1ki Ri\xc5\xbearni, kjer so ga strahovito mu\xc4\x8dili in usmrtili. Posmrtno je 1957 prejel zlato medaljo, najvi\xc5\xa1je italijansko voja\xc5\xa1ko odlikovanje. Njegovo ilegalno ime je bilo Franz.'