b'\n_START_ARTICLE_\nPape\xc5\xbe Aleksander VII.\n_START_SECTION_\nMladost in sorodstvo\n_START_PARAGRAPH_\nFabio Chigi se je rodil v Sieni v Nadvojvodini Toskani, kot \xc4\x8dlan ugledne bankarske dru\xc5\xbeine Chigi in prane\xc4\x8dak  pape\xc5\xbea Pavla V. (1605\xe2\x80\x931621). _NEWLINE_Rodbina Chigi iz Siene je bila med najslavnej\xc5\xa1imi in najmogo\xc4\x8dnej\xc5\xa1imi italijanskimi rodbinami. V \xc4\x8dasu rimske renesanse je bil prednik Aleksandra VII. znan kot Magnifico. Dru\xc5\xbeina Chigi si je pridobila veliko bogastvo, ko je Agostino Chigi postal bankir pape\xc5\xbea Julija II., ki mu je bil tako naklonjen, da mu je dovolil, da je v svoj grb poleg \xc5\xbee obstoje\xc4\x8dih hribov privzel \xc5\xa1e hrast iz pape\xc5\xbeevega grba. _NEWLINE_Pape\xc5\xbeev o\xc4\x8de Flavio Chigi, ne\xc4\x8dak Pavla V., je dal svojemu sinu \xc4\x8dvrsto vzgojo. Veliko dolguje tudi svoji materi Lauri Marsili, ki je imela izredno vlogo in vpliv na vzgojo svojih otrok. V mladosti je bil Fabio bolehen, kar je bilo posledica mrtvoudnih napadov v otro\xc5\xa1tvu. Najprej ga je pou\xc4\x8devala mati, pozneje pa sposobni skrbniki, ki so odkrili njegovo nadarjenost in ljubezen do branja. _NEWLINE_Ker je imel temeljito znanstveno podlago \xc5\xbee od doma, si je na Sienski univerzi brez posebnih te\xc5\xbeav 1626 pridobil doktorate po petletnem \xc5\xa1tudiju iz modroslovja, po \xc5\xa1tiriletnem \xc5\xa1tudiju iz bogoslovja ter iz prava._NEWLINE_Fabijev starej\xc5\xa1i brat Mario se je poro\xc4\x8dil z Bereniko (Berenice), h\xc4\x8derjo Tiberija della Ciala, ki je rodila \xc5\xa1tiri otroke, od katerih sta Agnes in Flavio do\xc4\x8dakala odraslost. Flavia (1631-1693) je postavil za kardinala njegov stric 9. aprila 1657. Njegov brat Augusto Chigi (1595-1651) se je poro\xc4\x8dil z Olimpijo della Ciaia (1614-1640) in nadaljeval rodovno deblo kot roditelj kneza Farnese, Agostina Chigija. Fabijeva sestra Onorata Mignanelli se je poro\xc4\x8dila s Firmanom Bichijem; njun sin Antonio je postal \xc5\xa1kof v Montalcinu (1652-1656) in nato v Osimu (1656-1659); za kardinala ga je imenoval njegov stric Alexander VII.: in pectore 9. aprila 1657, a javno 10. novembra 1659.  Drugi njegov ne\xc4\x8dak je bil Giovanni Bichi, ki mu  je zaupal poveljstvo pape\xc5\xa1ke mornarice.\n_START_SECTION_\nV pape\xc5\xa1ki diplomatski slu\xc5\xbebi\n_START_PARAGRAPH_\n1627 je za\xc4\x8del svojo vajeni\xc5\xa1ko dobo kot vice-legat v Ferrari; na priporo\xc4\x8dilo dveh kardinalov je postal inkvizitor na Malti._NEWLINE_Chigi je bil posve\xc4\x8den v duhovnika decembra 1634. Prejel je naslov referendarius utriusque signaturae, s \xc4\x8dimer je postal prelat in dobil pravico delovanja na Pape\xc5\xa1kem rimskem dvoru. 8. januarja 1635 je postal \xc5\xa1kof Narda v ju\xc5\xbeni Italiji; posve\xc4\x8denje mu je podelil 1. julija 1635 Miguel Juan Balaguer Camarasa, malte\xc5\xa1ki \xc5\xa1kof.  13. maja 1652 je bil prestavljen za \xc5\xa1kofa Imole._NEWLINE_\xc5\xa0kof Chigi je postal apostolski nuncij v Kelmorajnu (1639\xe2\x80\x931651) 11. junija 1639. Tam je podpiral obsodbo Urbana VIII. glede hereti\xc4\x8dne Jansenove knjige Augustinus, ki jo je obsodil z bulo In eminenti 1642._NEWLINE_Udele\xc5\xbeil se je pogajanj, ki so 1648 pripeljala do Vestfalskega miru; vendar so \xc5\xa1kof Chigi in drugi katoli\xc5\xa1ki delegati sklenili, da ne bodo imeli stika z osebami, ki jih je Cerkev smatrala za heretike. Chigi je seveda oporekal v imenu pape\xc5\xa1tva zoper dokon\xc4\x8dne sklepe, ki so pomenili za katoli\xc4\x8dane vsekakor hudo izgubo in poraz, vendar brez u\xc4\x8dinka.  _NEWLINE_Sam pape\xc5\xbe Inocenc X. je izjavil, da je Mir \xc2\xbbni\xc4\x8den, neveljaven, krivi\xc4\x8den, \xc5\xa1kodljiv, malopriden, prazen, brez pomena in u\xc4\x8dinka za vse \xc4\x8dase.\xc2\xab\xc2\xa0 Mir je vendarle kon\xc4\x8dal Tridesetletno vojno (1618\xe2\x80\x931648) in uvedel novo ravnote\xc5\xbeje med evropskimi silami, ki je trajalo do Francoske revolucije (1789)._NEWLINE_Leta 1651 je bil postavljen za dr\xc5\xbeavnega sekretarja Rimske kurije._NEWLINE_19. februarja 1652 je bil povzdignjen v kardinala._NEWLINE_13. maja 1653 pa je bil imenovan za nad\xc5\xa1kofa (osebni naziv) \xc5\xa1kofije Imola.\n_START_SECTION_\nIzredno dolg konklave\n_START_PARAGRAPH_\nKonklave, ki je sledil smrti pape\xc5\xbea Inocenca X. na dan 7. januarja 1655, se je zelo zavlekel in je bil najdalj\xc5\xa1i v celem stoletju; za\xc4\x8del se je 18. januarja in kon\xc4\x8dal 7. aprila, ko je bil izvoljen kardinal Fabio Chigi, rojen v Sieni. Izvolil si je ime Aleksander VII. v znamenje priznanja pape\xc5\xbeu Aleksandru III., ki je tudi bil Sien\xc4\x8dan. _NEWLINE_\xc5\xa0e nikoli se ni udele\xc5\xbeilo pape\xc5\xa1kih volitev toliko \xc5\xa1krlatnikov kot sedaj: kar 62. Ranke pravi, da \xc2\xbbso se sestali prvi\xc4\x8d brez zunanjih pritiskov. Ko so jim predlo\xc5\xbeili, naj se prostovoljno zdru\xc5\xbeijo okrog ene glave, so odgovarjali, \xc4\x8de\xc5\xa1 da ima vsakdo svojo lastno glavo in tudi noge. Bili so po ve\xc4\x8dini odli\xc4\x8dni mo\xc5\xbeje s samostojnim mi\xc5\xa1ljenjem \xe2\x80\x93 imenovali so jih squadrone volante - in se niso vdajali besedam kakega ne\xc4\x8daka, ampak so sledili le lastnemu prepri\xc4\x8danju in uvidevnosti.\xc2\xab\xc2\xa0_NEWLINE_Brezvodstvena skupina, ki se je sicer skromno imenovala \xc2\xbbBo\xc5\xbeja stranka\xc2\xab, se je na videz kazala neodvisna; v resnici pa je dobivala navodila od oblastne \xc5\xbeenske, skrivajo\xc4\x8de se v svoji pala\xc4\x8di na Piazza Navona, Olimpije. Brata Barberini sta zopet delovala: Antonio je potegnil s Francozi, Francesco s \xc5\xa0panci \xe2\x80\x93 kot sta to po\xc4\x8dela \xc5\xbee v prej\xc5\xa1njem konklavu. Redkokdaj je bil konklave tako mnogostrankarski in nikoli \xc5\xa1e ni bil tako \xc5\xa1tevilen. 69 konklavistov je vstopilo v Vatikan 18. januarja, a od teh je bilo kar 32 mo\xc5\xbenih kandidatov. _NEWLINE_Rimljani so se seveda neznansko zabavali na ra\xc4\x8dun morebitnih pape\xc5\xbeev in vsakodnevne paskvinate so vedrile prebivalstvo in prodirale celo do odro\xc4\x8dnih vasi. V zaselku Arquato blizu Ascolije so se kmetavzarji oblekli v \xc5\xa1krlatnike in opona\xc5\xa1aje konklavske obrede; slovesno so izvolili za pape\xc5\xbea pastirja, ter ga okronali z lepenkasto tiaro. On je objavil bulo, s katero je odpravil vse mlinske dajatve in takse na sol ter so ga zmagoslavno vozili po vaseh. Ta nespo\xc5\xa1tljiva, \xc4\x8deprav ne\xc5\xa1kodljiva hudomu\xc5\xa1nost pa se je usodno kon\xc4\x8dala, saj so krivce naznanili izsledni\xc5\xa1tvu; in po treh dneh je bil papirnati-pape\xc5\xbe mrtev. Vsekakor pa je izredno \xc5\xa1tevilo kandidatov povzro\xc4\x8dalo resne te\xc5\xbeave in konklave se je zavlekel. Francija je zopet podpirala Sacchettija, \xc5\xa0panija pa Castagna \xe2\x80\x93 a bila je bolj zavzeta z zavra\xc4\x8danjem Mazarinovega varovanca kot s podpiranjem svoje zadeve. Toskanski kandidat pa je bil Chigi. _NEWLINE_Kardinal Ottobuono je \xc5\xbee ob smrti Inocenca X. dejal: \xc2\xbbPoiskati moramo po\xc5\xa1tenjaka.\xc2\xab\xc2\xa0Na to je odvrnil njegov zaveznik Azzolino: \xc2\xbb\xc4\x8ce ho\xc4\x8dete po\xc5\xa1tenjaka, tukaj ga imate,\xc2\xab\xc2\xa0in je pokazal na Fabia Chigija. Vsi so menili, da bodo takoj enoglasno izvolili Chigija; vendar se je ta konklave razvlekel v najdalj\xc5\xa1ega v celem stoletju. Kardinalski zbor je pa\xc4\x8d moral upo\xc5\xa1tevati marsikatero okoli\xc5\xa1\xc4\x8dino; sicer so se strinjali, da bi bil najbolj\xc5\xa1i Fabio; vendar je izboru nasprotoval vsemogo\xc4\x8dni francoski ministrski predsednik Mazarin, ker mu svoj\xc4\x8das kot nuncij v K\xc3\xb6lnu ni nudil pri\xc4\x8dakovane podpore v vojni zoper Nem\xc4\x8dijo. _NEWLINE_Fabio je sam prosil, naj volijo koga drugega \xe2\x80\x93 vendar je 7. aprila 1655 dobil potrebno ve\xc4\x8dino. Izvolitev je sprejel le obotavljaje, kot je sam dejal: \xc2\xbbiz pokor\xc5\xa1\xc4\x8dine in z \xc5\xbeeljo, da izpolnim Bo\xc5\xbejo voljo\xc2\xab. Ko je vstopil v Baziliko sv. Petra, da bi sprejel poklon kardinalov, se ni hotel po starem obi\xc4\x8daju povzpeti k oltarju, ampak je ostal na stopnici in stiskal v rokah razpelo. V ve\xc4\x8d rimskih cerkvah je dolo\xc4\x8dil \xc4\x8de\xc5\xa1\xc4\x8denje za sre\xc4\x8dno vladanje; da bi imel v spominu minljivost \xc5\xbeivljenja, je imel v svoji sobi mrtva\xc5\xa1ko glavo, ki mu jo je iz marmorja napravil Bernini._NEWLINE_Ko je bil 18. aprila istega leta ustoli\xc4\x8den in kronan, je namesto obi\xc4\x8dajne pojedine pogostil reve\xc5\xbee in pomilostil \xc5\xa1tevilne zapornike.\n_START_SECTION_\nDelovanje\n_START_PARAGRAPH_\nNjegov pontifik\xc3\xa1t so posebej obremenjevali odnosi s Francijo. Mladi kralj Ludvik XIV. si je sku\xc5\xa1al v smislu galikanizma pridobiti razne pravice v Cerkvi, posebej se je potegoval za to, da bi lahko sam imenoval \xc5\xa1kofe. Ko je pape\xc5\xa1ka korzi\xc5\xa1ka stra\xc5\xbea napadla kraljevo poslanstvo in je bilo tudi nekaj mrtvih, je pri\xc5\xa1lo do hude zamere; pape\xc5\xa1ka zaveznika \xc5\xa0panija in Nem\xc4\x8dija sta bila zapletena v vojno in tako so lahko Francozi v znak ma\xc5\xa1\xc4\x8devanja zasegli pape\xc5\xa1ko posest v Avignonu. Aleksander VII. je moral pod poni\xc5\xbeujo\xc4\x8dimi pogoji potrditi kraljeve \xc2\xbbpravice\xc2\xab\xc2\xa0do imenovanje \xc5\xa1kofov. _NEWLINE_Tudi v organiziranju skupne obrambe pred Turki pape\xc5\xbe ni imel uspehov.\n_START_SECTION_\nOdnos do nepotizma\n_START_PARAGRAPH_\nOb izvolitvi je dejal: \xc2\xbbKot Fabio Chigi sem imel dru\xc5\xbeino; kot Aleksander VII. je nimam.\xc2\xab\xc2\xa0 V za\xc4\x8detku je bil torej hud nasprotnik nepotizma in je trdo prijel predhodnikovo svakinjo Olimpijo, ki je imela (pre)velik vpliv na nekatere pape\xc5\xa1ke odlo\xc4\x8ditve; zagrozil ji je z izgonom iz Rima in ji pravzaprav vsilil prisilno upravo v njeni kne\xc5\xbeevini. Pozneje pa je za\xc5\xa1el tudi sam v pretiravanje, ter je velikodu\xc5\xa1no za\xc4\x8del deliti visoke slu\xc5\xbebe svojim sorodnikom, \xc4\x8deprav \xc5\xa1e zdale\xc4\x8d niso dobili takega vpliva na pape\xc5\xa1ke odlo\xc4\x8ditve kot pri njegovem predhodniku; vendar dovolj, da je Paskvina pod\xc5\xbegal k omembi \xc2\xbbprocesije sorodnikov, ki se pomikajo od Siene do Rima\xc2\xab..\n_START_SECTION_\nMontium custos\n_START_PARAGRAPH_\nMalahijeva prerokba pravi o njem, da je Gorski varuh. (latinsko Montium custos; angle\xc5\xa1ko Guard of the mountains). Grb pape\xc5\xbea Aleksandra VII. ima \xc5\xa1est hribov; v zvezi z varuhom pa je te\xc5\xbeje najti ustrezno povezavo.'