b'\n_START_ARTICLE_\nGrad Rifnik\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nV fevdu so ga imeli \xc5\xbdovne\xc5\xa1ki do leta 1281, ko se mu je odpovedal Gebhard III. \xc5\xbdovne\xc5\xa1ki in so upravitelji postali vitezi Plo\xc5\xa1tajnski. Leta 1326 se omenja kot \xc2\xbbvest Reichenekk\xc2\xab\xc2\xa0v listini, ki pri\xc4\x8da, da je Viljem Vrbov\xc5\xa1ki ob poroki s h\xc4\x8derko Leopolda Plo\xc5\xa1tajnskega (Blomenstein) dobil stolp pri Rifniku. Od leta 1359 so imeli grad v fevdu Celjski grofje, ki so ga leta 1400 dobili v last od kr\xc5\xa1kih \xc5\xa1kofov. Martin II. Rifni\xc5\xa1ki je stopil v slu\xc5\xbebo Celjskih grofov, ki so mu grad podelili v najem. H\xc4\x8di Martina II. Rifni\xc5\xa1kega, Katarina F\xc3\xbcrstenfelder je leta 1404 dobila ve\xc4\x8d kr\xc5\xa1kih fevdov. Leta 1426 prodala polovico gradu, katerega je podedovala od svoje ne\xc4\x8dakinje Beatrix,  Erazmu Liechtenbergerju, grajskemu upravitelju celjskih grofov. Ko je Liechtenberger umrl, so posest delili, rifni\xc5\xa1ko gospo\xc5\xa1\xc4\x8dino pa so leta 1456 dobili neposredno od kr\xc5\xa1kega \xc5\xa1kofa njegovi sinovi. Po smrti zadnjega Liectenbergerja Franca so grad leta 1541 podedovali njegovi sorodniki Sauraui, ostala dedi\xc5\xa1\xc4\x8dina pa je pri\xc5\xa1la v druge roke. Gospo\xc5\xa1\xc4\x8dina se je v naslednjem stoletju  povsem razdrobila, njen najve\xc4\x8dji del pa je pre\xc5\xa1el na Blagovno (Reifenstein) pri \xc5\xa0entjurju._NEWLINE_Med letom 1403 in 1458 je ve\xc4\x8dkrat omenjen dvor pod grajskim hribom, ki je obsegal \xc5\xa1est domcev in mlin in ga je leta 1418 imel Mert Rifni\xc5\xa1ki._NEWLINE_Ljudsko izro\xc4\x8dilo pravi, da so grad leta 1635 opusto\xc5\xa1ili uporni kmetje, vendar to ni dokumentirano. Vendar so ga v drugi polovici 17. stoletja \xc5\xbee opustili, saj je na upodobitvi v Vischerjevi topografiji ve\xc4\x8didel \xc5\xbee razkrit._NEWLINE_Nekateri viri pi\xc5\xa1ejo, da so bile nekdaj na gradu Rifnik je\xc4\x8de, kamor so zapirali uporni\xc5\xa1ke kmete (podlo\xc5\xbenike) in ostale kaznjence, ki so \xc4\x8dakali na nadaljnjo usodo.\n_START_SECTION_\nOpis\n_START_PARAGRAPH_\nGrad ima gotsko zasnovo, ki je nastala z dodajanjem novih sestavin k starej\xc5\xa1emu, verjetno romanskemu poslopju. Nekateri zidovi segajo \xc5\xa1e do prvotne vi\xc5\xa1ine. Jedro je obsegalo ve\xc4\x8dnadstropni stanovanjski stolp in manj\xc5\xa1e peterokotno dvori\xc5\xa1\xc4\x8de. V zidovih je ohranjenih ve\xc4\x8d originalnih srednjeve\xc5\xa1kih arhitekturnih elementov: gotski portal v drugem nadstropju zahodnega stolpa, okna z zna\xc4\x8dilnimi obstenskimi sede\xc5\xbei, stare svetlobne line, ipd. Renesan\xc4\x8dne prezidave, ki niso bile tako trdne kot srednjeve\xc5\xa1ke, danes komaj \xc5\xa1e prepoznamo. Srednjeve\xc5\xa1ko jedro je danes v osnovi \xc5\xa1e vedno vidno. Tik pod vrhnjima nadstropjema je stolpa obtekal lesen zunanji obrambni hodnik, ki se ni ohranil, na zahodnem stolpu so vidne odprtine, v katerih so nekdaj le\xc5\xbeali leseni nosilci hodnikov._NEWLINE_Grajski prostor so z leti dalj\xc5\xa1ali, zgodaj so zazidali prvotno dvori\xc5\xa1\xc4\x8de, kasneje pa so poslopja raz\xc5\xa1irili predvsem proti zahodu. Na severni strani le\xc5\xbei strma skalnata vzpetina, na ju\xc5\xbeni pa visok skalni pomol.'