b'\n_START_ARTICLE_\nMarian Smoluchowski\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nSmoluchowski je med letoma 1880 in 1890 obiskoval dunajski Terezijanski kolegij (Collegium Theresianum). Nato je za\xc4\x8del \xc5\xa1tudirati fiziko na Dunaju. Tu so bili med drugim njegovi u\xc4\x8ditelji: Stefan, Exner in Weyr. Boltzmann je bil med \xc5\xa1tudijem Smoluchowskega na Univerzi v M\xc3\xbcnchnu in se je na Dunaj vrnil leta 1894 po Stefanovi smrti. Tedaj je Smoluchowki slu\xc5\xbeil voja\xc5\xa1ki rok v Avstro-ogrski vojski. Zgleda da nista imela osebnih stikov, \xc4\x8deprav je delo Smoluchowskega sledilo tradiciji Boltzmannovih zamisli. Smoluchowski je doktoriral leta 1895 z dizertacijo Akusti\xc4\x8dne raziskave elesti\xc4\x8dnosti mehkih materialov. Nekaj let se je izpopolnjeval na drugih univerzah (Pariz, Eastbourne, London Glasgow in Berlin). Leta 1898 je postal privatni docent na Dunaju, leta 1899 pa je sprejel slu\xc5\xbebo privatnega docenta na Univerzi v Lvovu. Leta 1900 je tam postal izredni, leta 1903 pa redni profesor fizike._NEWLINE_Smoluchowski je leta 1913 od\xc5\xa1el v Krakov, kjer je na Jagielonski univerzi prevzel stolico na Oddelku za eksperimentalno fiziko in nasledil Witkowskega, ki je imel Smoluchowskega dolgo \xc4\x8dasa za svojega naslednika. Po izbruhu vojne so pogoji za delo postali nenavadno te\xc5\xbeki. Prostorno in sodobno zgradbo Oddelka za fiziko, ki jo je malo pred tem dal zgraditi Witkowski, so voja\xc5\xa1ke oblasti pretvorile v bolni\xc5\xa1nico. Na odlo\xc4\x8ditev Smoluchowskega da se preseli v Krakov so vplivali tudi dobri pogoji dela v tej zgradbi. Zaradi nastalega polo\xc5\xbeaja pa je bil prisiljen delati na nekdanjem oddelku leta 1915 preminulega profesorja Olszewskega. Med predavanji eksperimentalne fizike Smoluchowskega je bilo skoraj nemogo\xc4\x8de uporabljati tudi najpreprostej\xc5\xa1o eksperimentalno opremo._NEWLINE_Njegovi najbolj znani \xc5\xa1tudenti so bili: Patkowski, Loria in Dziewulski. Med drugim se je ukvarjal tudi s smu\xc4\x8danjem, planinstvom v Alpah in Tatrah, akvarelnim slikarstvom in igranjem na klavir. Jagielonska univerza ga je leta 1917 izbrala za svojega rektorja, vendar slu\xc5\xbebe ni nikoli opravljal, saj je tega leta umrl za posledicami epidemije gri\xc5\xbee. V svoji osmrtnici je profesor Natanson zapisal: \xc2\xbbZ velikim zadovoljstvom bom obudil privla\xc4\x8dnost njegovega \xc5\xbeivljenja, vite\xc5\xa1ko milino njegovega srca, zdru\xc5\xbeeni z izredno prijaznostjo. \xc5\xbdelim si da bi lahko obnovil nenavadno privla\xc4\x8dnost njegove osebnosti, priklical v spomin kako je bil preprost, skromen, plah, vendar vedno poln \xc4\x8diste, skoraj nenamerne radosti.\xc2\xab_NEWLINE_Bil je \xc4\x8dlan Kopernikovega dru\xc5\xa1tva naravoslovcev in Poljske akademije umetnosti. Leta 1901 se je poro\xc4\x8dil z Zofio Baraniecko. Imela sta dva otroka: h\xc4\x8der Aldono (1902\xe2\x80\x931984) in sina Romana (1910\xe2\x80\x931996).\n_START_SECTION_\nDelo\n_START_PARAGRAPH_\nNjegovo znanstveno delo je vsebovalo temeljne dose\xc5\xbeke na podro\xc4\x8dju molekularno-kineti\xc4\x8dne teorije snovi. Leta 1904 je prvi opazil obstoj sprememb v gostoti plinske faze. Leta 1908 je prvi pripisal pojav kriti\xc4\x8dne opalescence veliki gostoti sprememb, spremembam lomnega koli\xc4\x8dnika teko\xc4\x8din. Raziskoval je tudi modro barvo dnevnega neba kot posledico raztrosa svetlobe med spremembami v ozra\xc4\x8dju in leta 1906, neodvisno od Einsteina pojasnil Brownovo gibanje delcev. Podal je ena\xc4\x8dbo, ki je postala pomembna osnova teorije stohasti\xc4\x8dnih procesov.\n_START_SECTION_\nPriznanja\n_START_PARAGRAPH_\nOd leta 1965 Poljsko fizikalno dru\xc5\xa1tvo (PTF) za dose\xc5\xbeke v fiziki njemu v \xc4\x8dast podeljuje Medaljo Mariana Smoluchowskega.\n_START_SECTION_\nPoimenovanja\n_START_PARAGRAPH_\nMednarodna astronomska zveza je leta 1970 po njem imenovala udarni krater Smoluchowski na Luni.'