b'\n_START_ARTICLE_\nSamo Hubad\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nRodil se je kot sin Mateja Hubada, slovenskega skladatelja, zborovodje in pedagoga._NEWLINE_Kompozicijo in dirigiranje je \xc5\xa1tudiral pri Slavku Ostercu in Danilu \xc5\xa0vari, izpopolnjeval pa se je pri C. Schmeidlu in Carlu Zecchiju ter pri Vaclavu Talichu v Pragi. Kot vsestranski glasbenik se je v mladosti posve\xc4\x8dal tudi jazzu in je bil \xc4\x8dlan prve zasedbe Big Banda Radia Ljubljana, ki jo je spomladi 1945 sestavil skladatelj Bojan Adami\xc4\x8d. V vsem svojem aktivnem obdobju je bil vodilni slovenski dirigent. Med letoma 1942 in 1958 je dirigiral v operi in baletu SNG v Ljubljani, kjer je bil med letoma 1948 in 1952 tudi direktor, med letoma 1959 in 1964 je bil stalni gostujo\xc4\x8di dirigent v Zagreb\xc5\xa1ki operi, med letoma 1955 in 1957 pa tudi \xc5\xa1ef dirigent Zagreb\xc5\xa1ke filharmonije. V obdobju med 1947 in 1966 je bil \xc5\xa1ef dirigent Slovenske filharmonije. Maestro Hubad je razvil tudi uspe\xc5\xa1no mednarodno kariero. Dirigiral je ve\xc4\x8d kot \xc5\xa1estdesetim orkestrom po vsem svetu, med drugim m\xc3\xbcnchenski, budimpe\xc5\xa1tanski, var\xc5\xa1avski, bukare\xc5\xa1tanski in leningrajski filharmoniji, radijskim orkestrom v Helsinkih, Parizu, Bratislavi, Bukare\xc5\xa1ti in Moskvi, Tokijskemu simfoni\xc4\x8dnemu orkestru, ve\xc4\x8dkrat je dirigiral tudi na presti\xc5\xbenem festivalu Maggio musicale Fiorentino. Vodil je predstave v opernih hi\xc5\xa1ah v Beogradu, Zagreb\xc5\xa1ko opero je vodil na gostovanjih v Parizu, v Holandiji in v Italiji, kot edini slovenski dirigent do danes je dirigiral v Teatru Verdi v Trstu.\n_START_SECTION_\nPriznanja in nagrade\n_START_PARAGRAPH_\nSamo Hubad je za svoje delo prejel ve\xc4\x8d nagrad in priznanj. Je dvakratni dobitnik nagrade Pre\xc5\xa1ernovega sklada, prejel je \xc5\xbdupan\xc4\x8di\xc4\x8devo nagrado, ve\xc4\x8d nagrad na festivalih jugoslovanske glasbe, nagrado Dru\xc5\xa1tva slovenskih skladateljev za zaslu\xc5\xbenega interpreta slovenske glasbe, priznanje Jugoslovanske glasbene tribune v Opatiji, 5 nagrad Orfej, ki jih je Jugoslovanska radiotelevizija (JRT) podeljevala za najbolj\xc5\xa1e glasbene posnetke, spomenico Hrvatskega narodnega kazali\xc5\xa1ta (1960), jugoslovanski red zaslug za ljudstvo s srebrnimi \xc5\xbearki ter srebrni \xc4\x8dastni znak Svobode Republike Slovenije.'