b'\n_START_ARTICLE_\nFrancosko-nizozemska vojna\n_START_PARAGRAPH_\nFrancosko-nizozemska vojna ali nizozemska vojna (1672-78) je druga osvajalna vojna Ludvika XIV. proti  Nizozemski._NEWLINE_Namen Ludvika XIV. je bil, osvojiti ozemlje \xc5\xa0panske Nizozemske, potem ko bi prisilil Republiko Nizozemsko v privolitev (in spremembo njene republikanske ureditve v monarhijo). Del francosko-nizozemske vojne sta tretja angle\xc5\xa1ko-nizozemska vojna (1672-74) in \xc5\xa1vedsko-brandenbur\xc5\xa1ka vojna (1674-79). Ludviku na\xc4\x8drt ni uspel. Republiki Nizozemski in \xc5\xa0paniji sta prisko\xc4\x8dila na pomo\xc4\x8d brandenbur\xc5\xa1ki Veliki knez in cesar Leopold I. Vojna se je raz\xc5\xa1irila v Porenje in Sredozemlje. Vseeno je Francija uspela z vojno iztrgati \xc5\xa0paniji Svobodno grofijo Burgundijo in nekatera ozemlja \xc5\xa0panske Nizozemske.\n_START_SECTION_\nUvod\n_START_PARAGRAPH_\nZa francoskega kralja Ludvika XIV. je bila \xc5\xa0panska Nizozemska del nekdanjega francoskega kraljestva. Prvi\xc4\x8d jo je posku\xc5\xa1al osvojiti v devolucijski vojni (1667-68). Tedaj je nanj pritisnila in ga zaustavila t. i. trojna aliansa (Republika Nizozemska, Anglija, \xc5\xa0vedska). Mir v Aachnu je bil zanj le premirje. Na drugi napad se je temeljito pripravil._NEWLINE_Leta 1670 je sklenil tajno napadalno zvezo s svojim bratrancem, angle\xc5\xa1kim kraljem Karlom II., ki so se ji pridru\xc5\xbeili \xc5\xa1e knezo\xc5\xa1kofa K\xc3\xb6lna in M\xc3\xbcnstra in volilna kneza Bavarske in Renskega palatinata; pri cesarju Leopoldu I. in drugih nem\xc5\xa1kih knezih si je zagotovil nevtralnost. Na drugi strani Republika Nizozemska ni bila pripravljena na vojno. Tam je zadnji dvajset let vladala republikanska stranka (trgovci, podjetniki), ki je skrbela predvsem za razvoj podjetni\xc5\xa1tva in trgovine in je zanemarjala vojsko.\n_START_SECTION_\nVojna na kopnem\n_START_PARAGRAPH_\nFrancoska vojska je maja 1672 pod vodstvom generalov Cond\xc3\xa9ja in Turenna preko ozemlja kne\xc5\xbeje \xc5\xa1kofije Liege in mimo Maastrichta vdrla v Republiko Nizozemsko, prekora\xc4\x8dila Ren in se ustavila tik pred Amsterdamom, na robu ozemelj, ki le\xc5\xbeijo pod nivojem gladine morja (v morski depresiji). Isto\xc4\x8dasno je bilo ob angle\xc5\xa1ki obali pripravljeno zdru\xc5\xbeeno angle\xc5\xa1ko-francosko ladjevje s \xc4\x8detami za invazijo z morja. Izgledalo je, da so Nizozemci v brezizhodnem polo\xc5\xbeaju. Ludvik jim je ponudil mir pod te\xc5\xbekimi pogoji, za ogromno odkupnino, kar pa je le \xc5\xa1e pod\xc5\xbegalo nizozemski odpor._NEWLINE_Med pogajanji je (republikancem nasprotna) oranska stranka s pomo\xc4\x8djo mno\xc5\xbeic izvedla prevrat in postavila na \xc4\x8delo dr\xc5\xbeave, s polnimi pooblastili, Viljema III. Oranskega, sina prej\xc5\xa1njega stadhouderja Viljema II. Na nizozemsko stran je stopil brandenbur\xc5\xa1ki Veliki knez, ki je prepri\xc4\x8dal tudi cesarja, da je obljubil voja\xc5\xa1ko pomo\xc4\x8d. Viljem in nova vlada so zavrnili Ludvikove mirovne pogoje, predrli nasipe, poplavili svoja ozemlja in s tem onemogo\xc4\x8dili napredovanje francoski vojski; na robu poplavljenega ozemlja so organizirali obrambo. _NEWLINE_Jeseni je za\xc4\x8del Viljem z voja\xc5\xa1kimi operacijami proti francoski vojski. Med tem je na morju nizozemski admiral Michiel de Ruyter z relativno majhno floto, toda aktivno taktiko in natan\xc4\x8dnim poznavanjem obalnega morja, prepre\xc4\x8dil izkrcanje sovra\xc5\xbenih \xc4\x8det na morski obali. Naslednje leto mu je uspelo trikrat poraziti angle\xc5\xa1ko-francosko mornarico, tako da so napadalci morali opustiti na\xc4\x8drt izkrcanja in zavzetja Nizozemske z morja (tretja angle\xc5\xa1ko-nizozemska vojna). Februarja 1674 je Anglija s Francijo sklenila westminstrski mir in izstopila iz vojne._NEWLINE_Brandenbur\xc5\xa1ke in cesarske \xc4\x8dete so avgusta 1672 prispele v Spodnje Porenje. Turenne jim je \xc5\xa1el nasproti. Ker pa je cesarski vojskovodja grof Montecuccoli dobil od Leopolda I. navodilo, naj se izogiba spopadom, ni mogel prepre\xc4\x8diti Turennovi vojski, da je vdrla v Vestfalijo. Leta 1673 je Montcuccoli z manevriranjem uspel izriniti Francoze z desnega brega Rena. Na Nizozemskem se je francoska vojska umaknila proti jugu in junija 1673 po trinajstih dneh obleganja zavzela Maastricht. _NEWLINE_Junija 1674 je Cond\xc3\xa9 drugi\xc4\x8d zavzel Svobodno grofijo Burgundijo (prvi\xc4\x8d jo je zavzel med devolucijsko vojno). Avgusta 1674 sta se spopadla Cond\xc3\xa9 in Viljem III v Hainautu v bitki pri kraju Seneffe, a bitka ni prinesla zmagovalca._NEWLINE_Istega leta je Turenne pri Philippsburgu prekora\xc4\x8dil Ren in junija v bitki pri Sinsheimu premagal cesarsko vojsko, zavzel Renski Palatinat in ga popolnoma opusto\xc5\xa1il. To je vzpodbudilo cesarski reichstag, da je Franciji napovedal vojno. Bitka pri Enzheimu v Alzaciji (danes v departmaju Bas-Rhin) med Turennovo in cesarsko vojsko je bila neodlo\xc4\x8dena. Koncem leta 1674 je \xc5\xa1vedska vojska s francosko podporo vdrla v Brandenburg, zaradi \xc4\x8desar je brandenbur\xc5\xa1ka vojska zapustila rensko fronto (in v \xc5\xa1vedsko-brandenbur\xc5\xa1ki vojni, v kateri je na strani Brandenburga sodelovala tudi Danska, junija 1675 pri Fehrbelinu, severozahodno od Berlina, dosegla veliko zmago nad \xc5\xa0vedi)._NEWLINE_Januarja 1675 je cesarska vojska izgubila bitko pri Turckheimu (danes departma Haut-Rhin) in se umaknila iz Alzacije. Turenne je v Zgornjem Porenju prekora\xc4\x8dil Ren in se julija pri Sasbachu (severno od Freiburga am Breisgau) sre\xc4\x8dal z Montecucollijevo vojsko. Pri ogledu polo\xc5\xbeaja pred bitko ga je 27. julija zadela topovska krogla. Francozi so se po njegovi smrti umaknili na zahodno stran Rena. Cesarska vojska je v avgustu 1675 v bitki pri Konz\xc5\xa1kem mostu (mesto Konz blizu Triera) dosegla pomembno zmago, osvobodila Trier (ki so ga dve leti zasedali Francozi) in zavzela Alzacijo._NEWLINE_Na Nizozemskem so francoske \xc4\x8dete \xc5\xa1e naprej zmagovale. Aprila 1677 je francoska vojska premagala vojsko Viljema III. v bitki pri Mont Casselu. Francoska osvojitev mesta Ieper je izzvala negodovanje Anglije. Ludvik XIV. se je ustra\xc5\xa1il, da se bo Anglija spet vklju\xc4\x8dila v vojno, to pot na njemu nasprotni strani, in se je za\xc4\x8del pogajati o miru._NEWLINE_Vzporedno z boji na kopnem so \xc5\xbee od leta 1674 potekali boji tudi na morju, predvsem v Sredozemlju.\n_START_SECTION_\nBojevanje na morju\n_START_PARAGRAPH_\nPotem ko je Anglija februarja 1674 z westminstrskim mirom izstopila iz vojne, je nizozemski admiral Cornelis Tromp junija 1674 izkrcal nizozemske \xc4\x8dete na otoku Noirmoutier, ju\xc5\xbeno od ustja Loire, kjer so vzpostavile opori\xc5\xa1\xc4\x8de. Z glavnino svoje flote je koncem julija odplul v Sredozemsko morje, kjer je na Siciliji v Messini proti \xc5\xa1panski oblasti izbruhnila vstaja, ki je zajela skoraj ves otok; vstajniki so izgnali \xc5\xa1panskega kraljevega namestnika ter zahtevali francosko pomo\xc4\x8d in za\xc5\xa1\xc4\x8dito. Francozi, obve\xc5\xa1\xc4\x8deni o prihodu nizozemske flote, so umaknili svoje sredozemsko ladjevje v pomorsko bazo Toulon. \xc5\xa0pansko ladjevje je tako dobilo mo\xc5\xbenost, da prepelje na Sicilijo svoje \xc4\x8dete, ki so za\xc4\x8dele oblegati Messino. Ob za\xc4\x8detku zime se je Tromp vrnil na Nizozemsko. V istem letu je Michiel Ruyter posku\xc5\xa1al izkrcati vojsko na francoskem otoku Martinique, a mu ni uspelo in se je vrnil domov._NEWLINE_Za\xc4\x8detkom leta 1675 je pri\xc5\xa1lo v Sredozemlju do ve\xc4\x8d neodlo\xc4\x8denih spopadov med \xc5\xa1panskim in francoskim ladjevjem. Po bitki pri Stromboliju v Eolskem oto\xc4\x8dju (februar), so dobil Francozi premo\xc4\x8d na morju in bi lahko pomagali oblegani Messini. Na zahtevo \xc5\xa0panije in za za\xc5\xa1\xc4\x8dito svojih trgovskih interesov je Nizozemska poslala v Sredozemlje ladjevje admirala Ruyterja. Spopad z mo\xc4\x8dnej\xc5\xa1im francoskim ladjevjem pri Stromboliju (januar 1676) ni prinesel zmagovalca. Tudi bitka pri Augusti na vzhodni obali Sicilije (april) je bila neodlo\xc4\x8dena. Zadnja v tej vojni, bitka pri Palermu (junij), pa se je kon\xc4\x8dala s hudim porazom \xc5\xa1pansko-nizozemskega ladjevja. V bitki je padel admiral Ruyter. Nizozemci so se umaknili iz Sredozemlja in prepustili premo\xc4\x8d na morju Francozom._NEWLINE_Koncem leta 1676 so Nizozemci na vhodu v Karibsko morje zavzeli francoski otok Tobago, ki pa so ga Francozi \xc4\x8dez leto dni ponovno osvojili.\n_START_SECTION_\nNijmegenski mirovni sporazumi\n_START_PARAGRAPH_\nMirovna pogajanja so potekala v Nijmegnu na Nizozemskem. Prva je sklenila separatni mir s Francijo avgusta 1678 Republika Nizozemska; njeni trgovci so si premo\xc4\x8dno \xc5\xbeeleli miru, da bi lahko do\xc4\x8dakali konec pogajanj. Zavezniki Republike, ki so ji pravzaprav v vojni prisko\xc4\x8dili na pomo\xc4\x8d, so se \xc4\x8dutili opeharjene in dr\xc5\xbeave se je \xc5\xa1e dolgo dr\xc5\xbeal sloves nezanesljivega partnerja. Septembra je k miru pristopila tudi \xc5\xa0panija._NEWLINE_Republika Nizozemska ni izgubila nobenega ozemlja. \xc5\xa0panija je morala odstopiti Franciji Svobodno grofijo Burgundijo in nekatera ozemlja \xc5\xa0panske Nizozemske ob severni francoski meji, med njimi mesta Longwy, Valenciennes in Cassel. Februarja 1679, je k miru pristopil tudi cesar Leopold I., ki je dobil nazaj Philippsburg, Franciji pa je prepustil Freiburg im Breisgau in Kehl. Brandenburg je potrdil nijmegenski sporazum junija 1679 v mirovnem sporazumu iz Saint-Germaina, ki je zaklju\xc4\x8dil \xc5\xa1vedsko-brandenbur\xc5\xa1ko vojno.'