b'\n_START_ARTICLE_\nTriboluminiscenca\n_START_PARAGRAPH_\nTriboluminisc\xc3\xa9nca (gr\xc5\xa1ko \xcf\x84\xcf\x81\xce\xb9\xce\xb2\xce\xb5\xce\xaf\xce\xbd \xe2\x80\x93 drgniti + latinsko lumen \xe2\x80\x93 lu\xc4\x8d) je opti\xc4\x8dni fenomen, pri katerem svetloba nastaja v primeru lomljenja, raztrganja, praskanja, zdrobljenja in drgnjenja dolo\xc4\x8denega materiala. Na molekularnem nivoju pride do prekinitve kemijski vezi, zaradi \xc4\x8desar se elektroni po tem zopet zdru\xc5\xbeijo, pri tem pa ionizirajo neposredno okolico, energija pa se sprosti v obliki fotonov. Znani primer triboluminiscence je drgnjenje kristala kamene strele, minerala silicijevega dioksida (SiO\xe2\x82\x82), pri katerem nastane zna\xc4\x8dilna rumeno-oran\xc5\xbena svetloba._NEWLINE_Triboluminiscenco se pogosto ena\xc4\x8di s fraktoluminiscenco, ki se v o\xc5\xbejem smislu nana\xc5\xa1a na nastanek svetlobe pri razbitju kristalov. V nasprotju s tem se triboluminiscenca razlikuje od piezoluminiscence, saj gre pri slednji za nastanek svetlobe pri deformaciji materiala, tj. pri prerazporeditvi kemijskih vezi, in ne za mehansko obdelovanje, katerega posledica je pretrganje vezi. Omenjene tipe luminiscenc uvr\xc5\xa1\xc4\x8damo zaradi mehanizma vzbujanja svetlobe v mehanoluminiscence.\n_START_SECTION_\nMehanizem nastanka\n_START_PARAGRAPH_\nPopolni mehanizem nastanka svetlobe pri triboluminiscenci je \xc5\xa1e vedno nejasen, kljub temu pa je glede na kristalografske, spektroskopske in druge eksperimentalne dokaze sprejeta splo\xc5\xa1na teorija. Po slednji torej pride pri mehanskem delovanju na asimetri\xc4\x8dni material do separacije nabojev, nato pa se pri razelektritvi ionizira zrak v neposredni okolici, kar pozvro\xc4\x8di nastanek svetlobe. Tovrsten material (najpogosteje kristal) mora biti asimetri\xc4\x8den in slabi prevodnik. Pri nekaterih snoveh navkljub simetri\xc4\x8dnosti pride to triboluminiscence, verjetno zaradi prisotnosti raznih ne\xc4\x8disto\xc4\x8d.\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nPrva dokumentirana skupina ljudi, ki je izrabljala pojav triboluminiscence in nasploh princip mehanoluminiscence, je bilo pleme ameri\xc5\xa1kih staroselcev Uncompahgre Ute v gorovjih Utaha in osrednjem Koloradu. Njihovi \xc5\xa1amani, t. i.\xc2\xa0\xc2\xbbSveti mo\xc5\xbeje\xc2\xab, so zbirali kristale kamene strele, s katerimi so napolnili votli del obrednih ropotulj, ki so bile odete v polprozorno ko\xc5\xbeo ameri\xc5\xa1kega bizona. Te ropotulje so bile \xc5\xa1amanovi najsvetej\xc5\xa1i predmeti, ki so jih uporabljali med no\xc4\x8dnimi obredi pri klicanju duhov: ropotulje so \xc5\xa1amani torej stresali, zaradi \xc4\x8desar je pri\xc5\xa1lo do drgnjenja kristalov in s tem do nastanka svetlobe._NEWLINE_Leta 1620 je Sir Francis Bacon v knjigi Novi Organon (latinsko Novum organum) o sladkorju zapisal, da se pri drobljenju kristal\xc4\x8dkov sladkorja pojavijo iskrice v temnih pogojih. Pri koncu 18. stoletja se je za\xc4\x8dela proizvodnja \xc4\x8distej\xc5\xa1ega (tj. rafiniranega) sladkorja v oblikih ve\xc4\x8djih sto\xc5\xbecev za transport in prodajo. Za uporabnej\xc5\xa1e manj\xc5\xa1e kose sladkorja so ljudje doma uporabljali t. i.\xc2\xa0\xc2\xbbsladkorne kle\xc5\xa1\xc4\x8de\xc2\xab, s katerimi so torej strli ve\xc4\x8dje kose, pri tem pa je bilo v temi ve\xc4\x8dkrat opa\xc5\xbeeno modro svetlikanje.'