b'\n_START_ARTICLE_\nVojvodina Ferrara\n_START_SECTION_\nOzadje\n_START_PARAGRAPH_\nIzvor Ferrare je negotov. Verjetno so jo naselili prebivalci lagun pri ustju reke Pad. Na\xc5\xa1li so dve zgodnji sredi\xc5\xa1\xc4\x8di poseljenosti: eno je okrog stolnice, [1] drugo, bizantinska hi\xc5\xa1a (castrum bizantino), je v okro\xc5\xbeju San Pietro, na nasprotni obali, kjer se Primaro izliva v kanal Volano. Ferrara je prvi\xc4\x8d omenjena v dokumentu langobardskega kralja Deziderija leta 753 [2] kot mesto, ki je bilo del eksarhata Ravena. Deziderij je leta 757 prisegel za ducatus ferrariae ("vojvodino Ferrara") pape\xc5\xbeu \xc5\xa0tefanu II.\n_START_SECTION_\nSrednji vek\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 984 je Ferraro dobil kot fevd Tedaldo, grof Modene in Canossa, ne\xc4\x8dak cesarja Otona I. Ferrara je postala neodvisna, toda leta 1101 jo je oblegala in prevzela Matilda Toskanska. V tem \xc4\x8dasu so jo ve\xc4\x8dinoma obvladovale \xc5\xa1tevilne velike dru\xc5\xbeine, med njimi pomembna dru\xc5\xbeina Adelardi (ali Aleardi)._NEWLINE_Leta 1146 je umrl Guglielmo II. Adelardi, zadnji iz rodbine Adelardi, in njegova posest je kot dota njegove ne\xc4\x8dakinje Marcheselle pre\xc5\xa1la na Obizza I. iz rodbine Este. Med novo nastalo dru\xc5\xbeino in ugledno dru\xc5\xbeino Salinguerra je vladalo sovra\xc5\xa1tvo, vendar se je po precej\xc5\xa1njih bojih Azzo VII. iz Este leta 1242 ustoli\xc4\x8dil kot dosmrtni podesta. Leta 1259 je Azzo v bitki premagal Ezzelina III. da Romano iz Verone. Nasledil ga je Azzov vnuk Obizzo II. (1264\xe2\x80\x931293) in leta 1264 postal dosmrtni vladar mesta Ferrara._NEWLINE_Rodbina Este se je preselila v Ferraro. Obizzo je leta 1288 postal \xc5\xa1e gospodar bli\xc5\xbenje Modene in leta 1289 Reggia._NEWLINE_Niccol\xc3\xb2 III. (1393\xe2\x80\x931441) je izjemno veli\xc4\x8dastno sprejel nekaj pape\xc5\xbeev, \xc5\xa1e posebej Evgena IV., ki je tam leta 1438 vodil koncil. Leta 1452 je cesar Friderik III. dodelil Niccolovemu sinu in nasledniku Borsu cesarski fevd Modena in Reggio (tega leta se je v Ferrari rodil Girolamo Savonarola). Leta 1471 je bila Ferrara uradno priznana kot fevd Pape\xc5\xa1ke dr\xc5\xbeave, Borso pa je postal vojvoda Ferrara. Ercole I. (1471\xe2\x80\x931505) je nadaljeval vojno z Benetkami in pove\xc4\x8dal veli\xc4\x8dastnost mesta.\n_START_SECTION_\nRenesansa\n_START_PARAGRAPH_\nErcole I. Este je bil eden najpomembnej\xc5\xa1ih pokroviteljev umetnosti v poznem 15. in zgodnjem 16. stoletju v Italiji po Medi\xc4\x8dejcih. Med svojim vladanjem je Ferrara postala kulturno sredi\xc5\xa1\xc4\x8de, znana tudi po glasbi in vizualni umetnosti. Slikarji so vzpostavili povezave s flamskimi umetniki in njihovimi tehnikami ter izmenjavali vplive v barvah in izbiri kompozicije._NEWLINE_Skladatelji so pri\xc5\xa1li v Ferraro iz \xc5\xa1tevilnih delov Evrope, zlasti iz Francije in Flandrije. Josquin des Prez je delal za vojvodo Ercola (zanj je napisal ma\xc5\xa1o Hercules dux Ferrari\xc3\xa6). Jacob Obrecht je dvakrat pri\xc5\xa1el v Ferraro (in umrl med izbruhom kuge leta 1505). Antoine Brumel je bil glavni dvorni glasbenik od leta 1505. Alfonso I., Ercolov sin, je bil tudi pomemben pokrovitelj; njegov odnos do instrumentalne glasbe je omogo\xc4\x8dil, da je Ferrara postala pomembno sredi\xc5\xa1\xc4\x8de komponiranja za lutnjo._NEWLINE_Arhitektura Ferrare je izkoristila genija Biagia Rossettija, ki ga je leta 1484 pozval Ercole I., da bi preoblikoval na\xc4\x8drt mesta. Rezultat Addizione Erculea je med najpomembnej\xc5\xa1imi in najlep\xc5\xa1imi primeri urbanisti\xc4\x8dnega na\xc4\x8drtovanja renesanse in je prispeval k izbiri Ferrare kot obmo\xc4\x8dja Unescove svetovne dedi\xc5\xa1\xc4\x8dine. _NEWLINE_Alfonso se je poro\xc4\x8dil z zloglasno Lukrecijo Borgia in z uspehom nadaljeval vojno z Benetkami. Leta 1509 ga je izob\xc4\x8dil pape\xc5\xbe Julij II. in leta 1512 je premagal pape\xc5\xa1ko vojsko, ko je branil Ravenno (Gaston de Foix je padel v tej bitki kot Alfonsov zaveznik). Lukrecija je skupaj z drugimi \xc4\x8dlani rodbine Este pokopana v samostanu svetega Re\xc5\xa1njega telesa (Corpus Domini)._NEWLINE_Alfonso je sklenil mir z naslednjimi pape\xc5\xbei. Od leta 1518 naprej je bil pokrovitelj Ludovica Ariosta. Njegov sin Ercole II. se je poro\xc4\x8dil s h\xc4\x8derko Ludvika XII. Ren\xc3\xa9e iz Francije. Tudi med njegovo vladavino (1534\xe2\x80\x931559) so krasili Ferraro._NEWLINE_Njegov sin Alfonso II. se je poro\xc4\x8dil z Lukrecijo, h\xc4\x8derko velikega vojvode Cosima I. iz Toskane, potem Barbaro Avstrijsko, sestro cesarja Maksimilijana II. in kon\xc4\x8dno Margherito Gonzaga, h\xc4\x8derko vojvode iz Mantove. Dvignil je slavo Ferrare na najvi\xc5\xa1jo to\xc4\x8dko in bil pokrovitelj Tassa, Guarinija in Cremoninija ter dajal prednost umetnosti in znanosti. Med vladanjem Alfonsa II. je Ferrara ponovno razvila razko\xc5\xa1en dvor z veli\xc4\x8dastno glasbeno ustanovo, ki je v Italiji tekmovala samo s sosednjim mestom Benetke in tradicionalnimi glasbenimi centri, kot so Rim, Firence in Milano. Skladatelji, kot so Luzzasco Luzzaschi, Lodovico Agostini in kasneje Carlo Gesualdo, so predstavljali avantgardisti\xc4\x8dno te\xc5\xbenjo skladateljev, ki so pisali za nadarjene virtuozne izvajalce, med njimi za concerto di donne \xe2\x80\x93 za tri virtuozne \xc5\xbeenske pevke: Laura Peverara, Anna Guarini in Livia d\'Arco. Vincenzo Galilei, glasbeni teoretik, je hvalil delo Luzzaschija in Girolama Frescobaldija, ki je \xc5\xa1tudiral z njim._NEWLINE_Mesto je leta 1570 mo\xc4\x8dno prizadel potres._NEWLINE_Ko je Alfonso leta 1597 umrl, ni imel zakonitega mo\xc5\xa1kega dedi\xc4\x8da. Posesti je podedoval Alfonsov bratranec Cesare d\'Este, vendar pa pape\xc5\xbe Klemen VIII. zapu\xc5\xa1\xc4\x8dine ni priznal. Ferrara je bila nezaseden pape\xc5\xbeev fevd. Rodbina Este je obdr\xc5\xbeala Modeno in Reggio, ki so ju imeli do 1796, razen kratkih vmesnih obdobij.'