b'\n_START_ARTICLE_\n\xc5\xbdiga Lamberg\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xbdiga pl. Lamberg se je rodil med letoma 1410 in 1420 kot \xc5\xa1esti od osmih otrok Jurija I. Lamberga s sede\xc5\xbeem na gospostvu in gradu Gutenberg nad Bistrico pri Tr\xc5\xbei\xc4\x8du. \xc5\xbdiga je izhajal iz kranjskega plemi\xc5\xa1kega rodu Lambergov iz linije Kamen-gutenber\xc5\xa1kih. Ta rod je na Kranjsko pri\xc5\xa1el v 14. stoletju iz Gornje Avstrije, ter se kasneje izjemno uveljavil v voja\xc5\xa1kih in upravnih slu\xc5\xbebah Habsbur\xc5\xbeanov ter kot visoki cerkveni dostojanstveniki.\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdupnik\n_START_PARAGRAPH_\nVerjetno se je \xc5\xbdiga za\xc4\x8del \xc5\xa1olati v Kranju. Poznano nam je, da je leta 1444 \xc5\xbee bil \xc5\xbeupnik pri Sv. Martinu pri Kranju in poleg tega imel \xc5\xa1e dva beneficija, in sicer \xc5\xbeupnijo Sv. Mihaela v Pliberku in kanonikat v Freisingu. V Kranju je vodil tudi bratov\xc5\xa1\xc4\x8dino Sv. Re\xc5\xa1njega telesa. Z dovoljenjem je \xc5\xbeupnijo zapustil za tri leta (1446\xe2\x80\x931449), da bi se na vseu\xc4\x8deli\xc5\xa1\xc4\x8du v Italiji (verjetno Bologni) izpopolnil v teolo\xc5\xa1kih \xc5\xa1tudijah. Iz Italije se ni vrnil v Kranj, temve\xc4\x8d na cesarski dvor na Dunaju za dvornega kaplana.\n_START_SECTION_\nNa dunajskem dvoru\n_START_PARAGRAPH_\nZaradi dobrih odnosov Lambergov s cesarsko hi\xc5\xa1o je bil \xc5\xbdiga leta 1449 imenovan za kaplana na cesarskem dvoru in za spovednika cesarja Friderika III. ter vodil cesarski milo\xc5\xa1\xc4\x8dinski urad. Na dvoru se je seznanil z Enejem Silvio Piccolominijem, kasnej\xc5\xa1im tr\xc5\xbea\xc5\xa1kim \xc5\xa1kofom in pape\xc5\xbeem Pijem II., s katerim se je spoprijateljil do konca \xc5\xbeivljenja.\n_START_SECTION_\nLjubljanski \xc5\xa1kof\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xbdigo (Sigismunda) pl. Lamberga je cesar Friderik III. ob ustanovitvi ljubljanske \xc5\xa1kofije 6. decembra 1461 dolo\xc4\x8dil za prvega njenega \xc5\xa1kofa. Pape\xc5\xbe Pij II. je njegovo imenovanje potrdil 6. septembra 1462 in ga osebno posvetil in umestil v Rimu 6. junija 1463. (Pri ustanovitvi \xc5\xa1kofije si je cesar pridr\xc5\xbeal pravico imenovanja ljubljanskih \xc5\xa1kofov in enajstih kanonikov v dvanajst\xc4\x8dlanskem stolnem kapitlju.) Njegova posvetitev in umestitev se je nekoliko zavlekla zaradi upiranja posestno bogatega Benediktinskega samostana v Gornjem Gradu njegovi podreditvi in inkorporaciji v novo ustanovljeno \xc5\xa1kofijo. Novi \xc5\xa1kofiji in ljubljanskim \xc5\xa1kofom sta namre\xc4\x8d cesar in pape\xc5\xbe podelila v posest in kori\xc5\xa1\xc4\x8denje samostanskih posesti in dohodkov, pri \xc4\x8demer je imel \xc5\xa1kof tudi pravico nastavljati in odstavljati priorje, ki naj bi oskrbovali du\xc5\xa1no pastirstvo v okolici. V re\xc5\xa1evanje spora se je vklju\xc4\x8dil nominirani \xc5\xa1kof \xc5\xbdiga Lamberg, ki se je s samostanom pogodil, da mu bo za predajo dokumentov in odstop pravic in privilegijev izpla\xc4\x8dano 120 dukatov, kar pa na koncu ni bilo realizirano._NEWLINE_Zaradi moralnega in disciplinskega upada v samostanu in zmanj\xc5\xa1anja \xc5\xa1tevila redovnikov zaradi tur\xc5\xa1kih vpadov \xe2\x80\x93 Turki so Gornji Grad opusto\xc5\xa1ili leta 1471 \xe2\x80\x93 je pape\xc5\xbe Sikst IV. na predlog \xc5\xa1kofa Lamberga leta 1473 samostan tudi uradno razpustil. Hkrati je bilo \xc5\xa1kofu nalo\xc5\xbeeno, naj ustanovi kolegij svetnih duhovnikov z du\xc5\xa1nopastirskimi nalogami na obmo\xc4\x8dju dotedanjega samostana. Gornji grad je postal tudi rezidenca ljubljanskih \xc5\xa1kofov._NEWLINE_Kot prvi \xc5\xa1kof novoustanovljene \xc5\xa1kofije je imel Lamberg za prvo nalogo uveljavitev \xc5\xa1kofove jurisdikcije v \xc5\xbeupnijah na Kranjskem, \xc5\xa0tajerskem in Koro\xc5\xa1kem, ki so bile iz oglejskega patriarhata in salzbur\xc5\xa1ke nad\xc5\xa1kofije dodeljene ljubljanskemu \xc5\xa1kofu. Oglejski patriarhat namre\xc4\x8d ni maral takoj priznati izvzetja obmo\xc4\x8dja nove ljubljanske \xc5\xa1kofije._NEWLINE_Druga naloga \xc5\xa1kofa Lamberga je bila izgradnja \xc5\xa1kofovskega sede\xc5\xbea, to je stolnice in \xc5\xa1kofijskega dvorca. S podporami, za katere je izposloval pri pape\xc5\xbeu posebne odpustke, je popravil in prezidal staro cerkev Sv. Miklav\xc5\xbea v Ljubljani, ki so jo leta 1469 za\xc5\xbegali Turki, v obliki, ki jo je ohranila do gradnje nove stolnice leta 1704. Pri tem je imel podporo cesarja s cesarico, ki sta prispevala za popravilo stolne cerkve. Cesar je \xc5\xa1kofu dovolil nakup treh hi\xc5\xa1, da iz njih in iz podarjene prej\xc5\xa1nje \xc5\xa1miklav\xc5\xa1ke kaplanije sezida \xc5\xa1kofijski dvorec. Do tega pa ni pri\xc5\xa1lo zaradi tur\xc5\xa1ke nevarnosti in bremen, ki jih je ta nevarnost nalagala. Dvorec je dogradil \xc5\xa1ele Lambergov naslednik leta 1512.\n_START_SECTION_\nCerkveno in versko delovanje\n_START_PARAGRAPH_\nPo svojem udejstvovanju in nazorih je bil \xc5\xa1kof Lamberg humanist. \xc5\xa0e kot \xc5\xbeupnik v Sv. Martinu pri Kranju je bil prista\xc5\xa1 cerkvene reforme in bazelskega razkolnega koncila. Je pa bil izrazito naklonjen cesarju. Naklonjenost bratov\xc5\xa1\xc4\x8dini Sv. Re\xc5\xa1nega telesa, katere predstojnik je bil v Kranju, ko je bil \xc5\xa1e \xc5\xbeupnik, je nadaljeval tudi kot \xc5\xa1kof v Ljubljani, kjer je isto bratov\xc5\xa1\xc4\x8dino ustanovil leta 1461. Leta 1464 ga je lavantinski \xc5\xa1kof Rudolf pl. R\xc3\xbcdesheim imenoval za komisarja protitur\xc5\xa1ke kri\xc5\xbearske vojske, \xc4\x8desar pa niso potrdile posvetne oblasti. Leta 1466 je bil imenovan za \xc4\x8dlana komisije, ki je v Krki na Koro\xc5\xa1kem preiskovala glas svetosti bla\xc5\xbeene Heme za njeno kanonizacijo._NEWLINE_\xc5\xa0kof Lamberg je umrl 18. junija 1488 v Ljubljani in je bil pokopan v \xc5\xa1entmiklav\xc5\xa1ki cerkvi (ljubljanski katedrali), od koder so ga leta 1678 prekopali v dru\xc5\xbeinsko grobnico na Grad Kamen pri Begunjah.'