b'\n_START_ARTICLE_\n\xc5\xa0panska vojna za neodvisnost\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xa0panska vojna za neodvisnost je konflikt, ki se je razvil med letoma 1808 in 1814 v \xc4\x8dasu Napoleonskih vojn. \xc5\xa0panija, Velika Britanija ter Portugalska so zdru\xc5\xbeile mo\xc4\x8di in se spopadle s Francozi, ki so \xc5\xbeeleli na \xc5\xa1panski prestol postaviti Napoleonovega brata._NEWLINE_Konflikt se razvil, medtem ko je bila dr\xc5\xbeava Borbonov v veliki politi\xc4\x8dni, ekonomski in socialni krizi. Stari re\xc5\xbeim je propadal, vse pa je poslab\xc5\xa1ala \xc5\xa1e politi\xc4\x8dna in moralna kriza na dvoru Karla IV \xc5\xa0panskega in njegovega predsednika vlade Mariana Godoya. Dogajale so se pomembne dru\xc5\xbebene in politi\xc4\x8dne spremembe, ki so temeljile na \xc5\xa1panski narodni zavednosti in idejah razsvetljenstva ter francoske revolucije._NEWLINE_Oktobra 1807 sta \xc5\xa0panija in Francija v Fontainebleauju podpisali dogovor, ki je dovoljeval prisotnost francoskih \xc4\x8det na \xc5\xa1panskem ozemlju. Francozi so \xc5\xbeeleli prodreti do Portugalske, da bi jo prisilili, da zapre svoja pristani\xc5\xa1\xc4\x8da in tako onemogo\xc4\x8di trgovanje z Anglijo, francosko sovra\xc5\xbenico. Takrat so Napoleonove \xc4\x8dete zavzele tudi strate\xc5\xa1ko pomembna mesta v \xc5\xa0paniji, kar je kasneje pripomoglo k Napoleonovem prevzemu oblasti._NEWLINE_Nezadovoljstvo \xc5\xa1panskega ljudstva se je zaradi prisotnosti tuje vojske na lastnem ozemlju stopnjevalo. Marca 1808 se je v pri\xc4\x8del upor v Aranjuezu, katerega so vodili plemi\xc4\x8di, ki so podpirali kraljevega sina Ferdinanda. Zaradi dr\xc5\xbeavnega udara se je kralj Karel IV \xc5\xa0panski odpovedal prestolu, Godoy pa polo\xc5\xbeaju predsednika vlade. Sin kralja Karla IV je postal \xc5\xa1panski kralj, Ferdinand VII. Ko je ta \xc5\xbeelel vstopiti v Madrid, je bilo mesto \xc5\xbee zasedeno s strani francoskih \xc4\x8det pod vodstvom generala Joaquina Murata. Kasneje je Napoleon zahteval prihod o\xc4\x8deta in sina v mesto Bayona v Franciji. Tam so podpisali dokument, s katerim sta se Karel IV in Ferdinand VII odpovedala prestolu v korist Napoleonovemu bratu Jo\xc5\xbeefu Bonaparteju, ki je postal \xc5\xa1panski kralj Jo\xc5\xbeef I Bonaparte._NEWLINE_2. maja 1808 sta splo\xc5\xa1no nezadovoljstvo ljudstva in novica o odhodu \xc5\xa1panske kraljeve dru\xc5\xbeine iz Madrida povzro\xc4\x8dila nemire, ki so se kmalu sprevrnili v vstajo celotnega mesta in kasneje tudi celotne dr\xc5\xbeave. Za\xc4\x8dela se je \xc5\xa1panska vojna za neodvisnost in tako tudi patriotski boj proti Francozom. Kmalu se je zgodil prvi poraz francoske vojske. Porazi so bili vzrok za to, da je poleti 1808 Jo\xc5\xbeef I zapustil Madrid. Takrat je mo\xc4\x8d za kratek \xc4\x8das pristala v rokah vrhovne centralne skup\xc5\xa1\xc4\x8dine, ki je za\xc4\x8dela oblikovati osnove nove, bolj liberalne dr\xc5\xbeave in kasneje tudi sestavila novo konstitucijo._NEWLINE_Novembra 1808 se je Napoleon odlo\xc4\x8dil, da bo prepre\xc4\x8dil ponovne vstaje. Prevzel je nadzor nad 250500 francoskimi vojaki in zavzel velik del \xc5\xa1panskega ozemlja z izjemo perifernih in gorskih obmo\xc4\x8dij, kjer se je oblikovala gverila, ki so jo oblikovale skupine oboro\xc5\xbeenih doma\xc4\x8dinov, ki so izkoristili svoje poznavanje terena ter pomo\xc4\x8d prebivalstva. Bila je klju\xc4\x8dnega pomena, saj je povzro\xc4\x8dila destabilizacijo francoske vojske._NEWLINE_Vojna je potekala brez ve\xc4\x8djih sprememb do leta 1812. Takrat je britanska vojska pod vodstvom generala Arthurja Wellesleya, ki so ga imenovali tudi grof Wellingtonski, osvojila Salamanko in Extremaduro. Britanska vojska je s podporo gverile ter \xc5\xa1panske in portugalske vojske pregnala francosko vojsko. Klju\xc4\x8den dogodek je bil poraz francoske armade v Rusiji, ki je povzro\xc4\x8dil umik francoskih \xc4\x8det iz \xc5\xa0panije. Posledi\xc4\x8dno je dvor marca 1813 dokon\xc4\x8dno zapustil Jo\xc5\xbeef I._NEWLINE_11. decembra 1813 so v Valencayu podpisali sporazum, s katerim se je kon\xc4\x8dala \xc5\xa1panska vojna za neodvisnost. Marca 1814 se je v Madrid vrnila \xc5\xa1panska kraljeva dru\xc5\xbeina, Ferdinand VII pa je ponovno pridobil pravico do prestola in vzpostavil stari re\xc5\xbeim.'