b'\n_START_ARTICLE_\nBernardin Gantin\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\n14. januarja 1951 je prejel duhovni\xc5\xa1ko posve\xc4\x8denje._NEWLINE_11. decembra 1956 je bil imenovan za pomo\xc5\xbenega \xc5\xa1kofa Cotonoua in za naslovnega \xc5\xa1kofa mavretanske Tipase; 3. februarja 1957 je prejel \xc5\xa1kofovsko posve\xc4\x8denje. 5. januarja 1960 je postal nad\xc5\xa1kof Cotonoua._NEWLINE_28. junija 1971 je postal uradnik Kongregacije za evangelizacijo ljudstev in 26. februarja 1973 je postal tajnik iste kongregacije._NEWLINE_20. decembra 1975 je bil imenovan za podpredsednika Pape\xc5\xa1kega sveta za pravi\xc4\x8dnost in mir, medtem ko je 5. januarja 1976 postal podpredsednik Pape\xc5\xa1kega sveta Cor Unum. 15. decembra 1976 je postal sopredsednik Pape\xc5\xa1kega sveta za pravi\xc4\x8dnost in mir._NEWLINE_27. junija 1977 je bil povzdignjen v kardinala in imenovan za kardinal-diakona S. Cuore di Cristo Re. Posledi\xc4\x8dno je bil 29. junija imenovan za predsednika Pape\xc5\xa1kega sveta za pravi\xc4\x8dnost in mir in 7. novembra istega leta je postal sopredsednik Cor Unuma. Predsedstvo slednjega sveta pa je prevzel 4. septembra 1978._NEWLINE_8. aprila 1984 je odstopil z obeh polo\xc5\xbeajev predsednika, saj je bil isti dan imenovan za prefekta Kongregacije za \xc5\xa1kofe in za predsednika Pape\xc5\xa1ke komisije za Latinsko Ameriko. 25. junija istega leta je postal kardinal-\xc5\xa1kof S. Cuore di Cristo Re._NEWLINE_29. septembra 1986 je bil imenovan za kardinal-\xc5\xa1kofa Palestrine. 5. junija 1993 je postal kardinal-\xc5\xa1kof Ostie in bil isto\xc4\x8dasno potrjen za dekana Kolegija kardinalov._NEWLINE_25. junija 1998 se je upokojil s polo\xc5\xbeaja prefekta in predsednika, 30. novembra 2002 pa se je upokojil \xc5\xa1e s polo\xc5\xbeaja kardinal-\xc5\xa1kofa ter dekana.'