b'\n_START_ARTICLE_\nPisava\n_START_PARAGRAPH_\nPis\xc3\xa1va je grafi\xc4\x8dna predstavitev elementov jezika in stavkov z uporabo grafemov. Grafemi so zapisi posameznih glasov ali glasovnih skupin in sestavljajo nabor znakov pisave. Grafemi so abstraktne enote, konkretne znake pa imenujemo glifi. V isti pisavi se lahko glifi istega grafema med seboj v dolo\xc4\x8deni meri razlikujejo. Glifi so tudi ligature - znaki, ki so sestavljeni iz ve\xc4\x8d grafemov ter razlo\xc4\x8devalni znaki._NEWLINE_Vsako ljudstvo pozna jezik. Prvotni na\xc4\x8din sporazumevanja in \xc5\xa1irjenja sporo\xc4\x8dil med ljudmi je bilo ustno izro\xc4\x8dilo. Pisava je drugi na\xc4\x8din in sredstvo, ki je omogo\xc4\x8dilo shranjevanje in \xc5\xa1irjenje podatkov._NEWLINE_V \xc5\xa1ir\xc5\xa1em pojmovanju je pisava vsak pripomo\xc4\x8dek za la\xc5\xbeje in hitrej\xc5\xa1e posredovanje dolo\xc4\x8denih podatkov v primerih, ko abecedno zapisovanje ne ustreza potrebam.\n_START_SECTION_\nZgodovinski podatki\n_START_PARAGRAPH_\nPrvi naj bi pisavo razvili Sumerci proti koncu \xc4\x8detrtega tiso\xc4\x8dletja pr. n. \xc5\xa1t., kmalu za njimi pa so jo pri\xc4\x8deli uporabljati tudi v Egiptu in v dolini Inda._NEWLINE_Klasi\xc4\x8dna teorija, po kateri naj bi se bila pisava \xc5\xa1irila od Sumercev med druge narode, je danes sporna. Novej\xc5\xa1e teorije trdijo, da je pisava, kakor \xc5\xbee prej govorica, stopnja \xc4\x8dlovekovega razvoja. Potreba po sporazumevanju (komunikaciji) je rasla postopoma skupaj s splo\xc5\xa1nim in umskim razvojem \xc4\x8dlove\xc5\xa1kega telesa. Zato ne moremo trditi, da je pisavo nekdo ali neko ljudstvo izumilo, kakor ne moremo trditi, da je sposobnost ustnega izra\xc5\xbeanja plod dolo\xc4\x8dene primitivne kulture. Gre v obeh primerih le za naravni razvojni pojav, ki ga lahko primerjamo z za\xc4\x8detkom pokon\xc4\x8dne dr\xc5\xbee. Zato je popolnoma razumljivo, da se je pisava pojavila na raznih koncih sveta v razli\xc4\x8dnih oblikah, in to brez zunanjih vplivov._NEWLINE_Kakor je pojav pisave sprva pomenil sporazumevanje med pripadniki raznih kultur, tako je pozneje prav raznolikost pisav predstavljala te\xc5\xbeavo pri vzpostavitvi stikov. Zato se je s\xc4\x8dasoma pokazala potreba po poenotenju pisav, predvsem v Sredozemlju, kjer je isto\xc4\x8dasno obstajalo ve\xc4\x8d kultur, vsaka s svojo pisavo. V Aziji se ta potreba dolgo ni pojavila, ker so bila ljudstva dovolj \xc5\xa1tevilna in samostojna, da niso trgovala izven meja svoje dr\xc5\xbeave. Poenotenje pisav se je za\xc4\x8delo v Sredozemlju s \xc5\xa1irjenjem gr\xc5\xa1ke kulture, na Daljnem vzhodu z japonskim posnemanjem kitajskih znakov (prvi zapisi hiragana) okoli leta 800; drugod po svetu se je uveljavila pisava prevladujo\xc4\x8dih kultur. Pisave so namre\xc4\x8d postale sestavni del jezika.\n_START_SECTION_\nLogografske pisave\n_START_PARAGRAPH_\nNajstarej\xc5\xa1a oblika pisave je bila logografija ali izra\xc5\xbeanje s podobami, ki so pomenile besede. Sprva so bile te besede omejene na predmete. To je bila piktografija, ki seveda ni bila vezana na jezik, ki ga je govoril avtor podobe; pisavo/podobo je vsakdo bral v svojem jeziku. Na ta na\xc4\x8din so se na primer sporazumevali prva ljudstva Amerike, \xc4\x8deprav je vsako pleme imelo svoj jezik. Sem lahko uvr\xc5\xa1\xc4\x8damo tudi sodobne obve\xc5\xa1\xc4\x8devalne znake, kot so telefon za mo\xc5\xbenost telefonske zveze ali skodelica za bli\xc5\xbeino okrep\xc4\x8devalnice._NEWLINE_Iz piktografije, ki je upodabljala le predmete, se je razvila ideografija, ki je za\xc4\x8dela predstavljati tudi pojme. Risba o\xc4\x8desa ni ve\xc4\x8d predstavljala le oko, temve\xc4\x8d je lahko pomenila tudi\xc2\xa0\xc2\xbbgledati\xc2\xab. Tako je nastal sumerski klinopis, egip\xc4\x8danski hieroglifi in seveda kitajska pisava. Danes se ideogrami zelo pogostoma uporabljajo bodisi v reklamnih sporo\xc4\x8dilih, kakor tudi v statistiki. Na primer iz sli\xc4\x8dice desetih oseb na enem avtomobilu ni te\xc5\xbeko razumeti, da ima v dolo\xc4\x8denem kraju in \xc4\x8dasu avto ena oseba od desetih. Prav tako v algebri znak minus (-) brezpogojno pomeni negativnost.\n_START_SECTION_\nZlogovne pisave\n_START_PARAGRAPH_\nIz logografskih pisav so se postopoma razvijale nekatere zlogovne pisave, kjer je vsak grafem pomenil samo del besede. Ta razvojna stopnja je bila potrebna, ko se je za\xc4\x8dela \xc5\xa1iriti trgovina in so jeziki za\xc4\x8deli sprejemati tujke v doma\xc4\x8da gesla. Nove besede so lahko bile zlo\xc5\xbeene iz dveh ali ve\xc4\x8d besed, zato je njih zapis zahteval dva ali ve\xc4\x8d grafemov. Po tak\xc5\xa1nem postopku sta se razvili na primer japonski hiragana in katakana po prevzemu pisave od Kitajcev._NEWLINE_V zlogovnih pisavah predstavlja vsak grafem po en zlog. Navadno isti za\xc4\x8detni soglasnik ne vpliva na podobo zloga;\xc2\xa0\xc2\xbbka\xc2\xab\xc2\xa0in\xc2\xa0\xc2\xbbke\xc2\xab\xc2\xa0se pi\xc5\xa1eta popolnoma razli\xc4\x8dno, \xc4\x8deprav se oba pri\xc4\x8denjata z glasom\xc2\xa0\xc2\xbbk\xc2\xab._NEWLINE_Zlogovne pisave niso najbolj primerne za zapisovanje zaporedij soglasnikov. Nekatere zlogovne pisave so dolo\xc4\x8denim grafemom dodale druge grafeme ali razlo\xc4\x8devalne znake in s tem zapisale dolo\xc4\x8deno konkretno zaporedje soglasnikov. Na primer v japonskih zlogovnih pisavah grafem za zlog\xc2\xa0\xc2\xbbki\xc2\xab, ki mu sledi pomanj\xc5\xa1an grafem za zlog\xc2\xa0\xc2\xbbya\xc2\xab\xc2\xa0(\xc2\xbbyu\xc2\xab,\xc2\xa0\xc2\xbbyo\xc2\xab), pomeni zaporedje\xc2\xa0\xc2\xbbkya\xc2\xab, (\xc2\xbbkyu\xc2\xab,\xc2\xa0\xc2\xbbkyo\xc2\xab) in podobno za ostale zloge\xc2\xa0\xc2\xbbmi\xc2\xab,\xc2\xa0\xc2\xbbri\xc2\xab\xc2\xa0... Vendar pa zlogovne pisave niso razvile sistema za zapisovanje poljubnih zaporedij glasov.\n_START_SECTION_\nAbecedne pisave\n_START_PARAGRAPH_\nNajstarej\xc5\xa1a vrsta abecedne pisave je abd\xc5\xbead, v katerih obstajajo grafemi samo za soglasnike, samoglasnikov pa sploh ne zapisujejo. Poimenoval jih je jezikoslovec Peter T. Daniels. Nekateri neideografski egip\xc4\x8danski hieroglifi so zapisani v abd\xc5\xbeadu, zato \xc5\xa1e danes ne moremo to\xc4\x8dno vedeti, kako so se nekatera imena izgovarjala, ker ne moremo dolo\xc4\x8diti samoglasnikov. Dana\xc5\xa1nji abd\xc5\xbeadi imajo posebne znake za samoglasnike, vendar ti ne predstavljajo neodvisnih grafemov, temve\xc4\x8d jih zapisujejo kot razlo\xc4\x8devalna znamenja poleg soglasnikov._NEWLINE_Abeceda je abd\xc5\xbead, ki ima poleg grafemov za soglasnike, tudi grafeme za samoglasnike. Sprememba abd\xc5\xbeadov v abecede je nastala iz praktri\xc4\x8dnih razlogov, in sicer za la\xc5\xbeje trgovanje. Abecedno pisavo so iz abd\xc5\xbeada izpeljali Feni\xc4\x8dani, trgovci in pomor\xc5\xa1\xc4\x8daki antike. Starogr\xc5\xa1ka abeceda sloni prav na temeljih feni\xc4\x8danskega na\xc4\x8dina zapisovanja in je prva abeceda, ki zapisuje tudi vse samoglasnike. Je torej prava abeceda, iz katere izhajajo latinica, cirilica in druge dana\xc5\xa1nje abecedne pisave._NEWLINE_Prav tako so iz semitskih abd\xc5\xbeadov nastale abecedno-zlogovne pisave (alphasyllabary) oziroma abugide, kot jih je poimenoval jezikoslovec Peter T. Daniels. Kot \xc5\xbee ime pove so te pisave nekako med zlogovnimi pisavami in abecedami in sicer na razli\xc4\x8dnih stopnjah med enimi in drugimi. Abugide raz\xc5\xa1irijo sistem abd\xc5\xbeadov tako, da ima vsak grafem dolo\xc4\x8den privzeti samoglasnik - grafem tako ne predstavlja samo soglasnik\xc2\xa0\xc2\xbbk\xc2\xab, ampak zvezo soglasnik + privzeti samoglasnik, recimo\xc2\xa0\xc2\xbbka\xc2\xab. Grafeme z drugimi samoglasniki, na primer\xc2\xa0\xc2\xbbke\xc2\xab, dobimo na sistemati\xc4\x8den na\xc4\x8din s spremembami originalnega grafema; v tem se abugide bistveno razlikujejo od zlogovnih pisav. Spremembe so lahko recimo obrat znaka v razli\xc4\x8dne smeri (indijanske abugide, glej sliko) ali dodajanje razlo\xc4\x8devalnih znamenj (etiopska pisava giz). Prav tako kot zlogovne abecede pa tudi tak\xc5\xa1ne abugide niso najbolj primerne za zapisovanje zaporedij soglasnikov._NEWLINE_Indijske abugide imenujejo tudi zlogovne abecede (syllabic alphabet), saj so popolne abecede, ki vsebujejo grafeme tako za soglasnike kot tudi za samoglasnike. Kljub temu pa ohranjajo sistem pisave abugid, kjer grafem, ki predstavlja soglasnik, vsebuje tudi privzeti samoglasnik (kratki\xc2\xa0\xc2\xbba\xc2\xab). Privzeti samoglasnik lahko spremenimo v drugega z dodajanjem razlo\xc4\x8devalnega znaka. Indijske abugide so razvile tudi sistemati\xc4\x8den na\xc4\x8din za kombiniranje bistvenih delov grafemov soglasnikov v ligature zlogov. Zlogi so sestavljeni iz poljubnega zaporedja soglasnikov + privzeti samoglasnik; privzeti samoglasnik lahko zlogu prav tako spremenimo z razlo\xc4\x8devalnim znamenjem. \xc4\x8ce samoglasnik stoji samostojno ali pa za prej\xc5\xa1njim samoglasnikom, pa uporabimo posebni grafem tega samoglasnika. Sistem zapisovanja tako omogo\xc4\x8da, da prav tako kot z abecedami, zapisujemo poljubna zaporedja glasov.\n_START_SECTION_\nNelinearne pisave\n_START_PARAGRAPH_\nPo definiciji so nelinearne ali ne\xc4\x8drtne tiste pisave, kjer znaki niso za\xc4\x8drtani, vendar je ta opredelitev sporna. V to skupino namre\xc4\x8d spadajo tudi razne oblike kodiranja in kriptografije ali tajnega zapisovanja, kjer so ve\xc4\x8dinoma vsi znaki navadne \xc4\x8drke ali \xc5\xa1tevilke, le z drugim smislom._NEWLINE_Tudi Braillova pisava za slepe bi se lahko vklju\xc4\x8dila v navadne abecedne pisave, saj je predviden za vsako \xc4\x8drko svoj znak. Vklju\xc4\x8duje se v nelinearne pisave samo zato, ker podlaga (papir) ni\xc2\xa0\xc2\xbbpopisana\xc2\xab, pa\xc4\x8d pa\xc2\xa0\xc2\xbbpreluknjana\xc2\xab\xc2\xa0in so zaradi tega\xc2\xa0\xc2\xbb\xc4\x8drte\xc2\xab\xc2\xa0neizvedljive._NEWLINE_Podobno je z Morsejevo pisavo, ki bi jo prav tako lahko pri\xc5\xa1tevali med abecedne pisave, a ne odgovarja pojmu o ro\xc4\x8dnem\xc2\xa0\xc2\xbbpisanju\xc2\xab, saj se znaki ustvarjajo s pritiskom na ro\xc4\x8dico._NEWLINE_V to kategorijo spada tudi obve\xc5\xa1\xc4\x8danje s pomo\xc4\x8djo zastav, ki se uporablja predvsem v pomorstvu, in je najsodobnej\xc5\xa1a med ideografskimi pisavami. A tudi v tem primeru odpade pojem\xc2\xa0\xc2\xbbpisanja\xc2\xab._NEWLINE_\xc5\xa0e najbolj ustreza pojmu nelinearne pisave notno zapisovanje glasbe. Note se ne morejo pojmovati kot abeceda ali kot logografi, so pa u\xc4\x8dinkovito sredstvo za zapisovanje. Edina sporna to\xc4\x8dka je, da je ta pisava omejena na glasbo in ni uporabna za zapisovanje besed._NEWLINE_Vsi zgoraj navedeni primeri se nana\xc5\xa1ajo torej le na pripomo\xc4\x8dke pri izra\xc5\xbeanju dolo\xc4\x8denih informacij in niso grafi\xc4\x8dne predstave govorice. \xc4\x8ce pa pojmujemo pisavo kot sredstvo za trajno zapisovanje, to je za shranjevanje podatkov, teh sistemov sploh ne moremo sprejeti med\xc2\xa0\xc2\xbbpisave\xc2\xab.\n_START_SECTION_\nSodobne tehnike zapisovanja\n_START_PARAGRAPH_\nKot je zgoraj omenjeno, je bila uporaba pisav drugi na\xc4\x8din sporazumevanja in pozneje glavno sredstvo za posredovanje in shranjevanje podatkov. Danes so na razpolago razne druge mo\xc5\xbenosti bodisi za medsebojno obve\xc5\xa1\xc4\x8devanje, kot tudi za zgodovinska pri\xc4\x8devanja. Magnetofonski ali digitalni zapis seveda niso pisave, jo pa lahko nadome\xc5\xa1\xc4\x8dajo._NEWLINE_\xc4\x8ceprav bodo elektronski arhivi verjetno izpodrinili knjige, bodo najbr\xc5\xbe vsebovali vsaj nekaj besedila. Elektronsko zapisovanje besedil sloni na kodiranju znakov, kjer \xc5\xa1tevil\xc4\x8dne kode nadome\xc5\xa1\xc4\x8dajo \xc4\x8drke in lo\xc4\x8dila ali skeniranje dokumentov v digitalni zapis._NEWLINE_Zgodovinsko najbolj uporabljeni kodeksi so ASCII in EBCDIC, s katerimi pa moremo prikazati le omejeno \xc5\xa1tevilo znakov. Zato je bil sestavljen kodeks Unicode, ki se danes uporablja pri ve\xc4\x8dini informacijskih sistemov, saj lahko zapisuje desettiso\xc4\x8de znakov, prakti\xc4\x8dno torej vse znake vseh obstoje\xc4\x8dih in mrtvih jezikov._NEWLINE_Sodobne tehnike pisav izpodrinjajo grafologijo.'