b"\n_START_ARTICLE_\nKonstantni kapital\n_START_PARAGRAPH_\nKarl Marx pri kapitalu razlikuje tri ve\xc4\x8dje komponente: prva komponenta je konstantni kapital (oznaka k), druga variabilni kapital (oznaka v), tretja pa prese\xc5\xbena vrednost (oznaka pv). Skupna vrednost blaga (z oznako C) je tako definirana kot vsota konstantnega kapitala, variabilnega kapitala in prese\xc5\xbene vrednosti oziroma C = k + v + pv._NEWLINE_Konstantni in variabilni kapital tvorita stro\xc5\xa1kovno ceno kapitala; govorimo o vrednosti, ki jo mora kapitalist dati v cirkulacijo, da cirkulacija kapitala dejansko ste\xc4\x8de. To za prese\xc5\xbeno vrednost ne dr\xc5\xbei; slednjo si kapitalist prilasti, ne da bi za to moral dati karkoli v zameno. To lahko stori, ker ima monopol nad produkcijskimi sredstvi, s \xc4\x8dimer si tudi prilasti vso vrednost, ki se ustvari pod okriljem njegovega kapitala._NEWLINE_Temeljna lo\xc4\x8dnica med konstantnim in variabilnim kapitalom je, ali obravnavani del kapitala na nov produkt zgolj prenese \xc5\xbee obstoje\xc4\x8do vrednost ali pa nasprotno zajema sklop produkcije, ki ustvarja novo vrednost. \xc4\x8ce kapital na novo blago svojo vrednost zgolj prenese, je konstantni kapital; \xc4\x8de se pod obravnavanim delom kapitala ustvari nova vrednost, je to variabilni kapital._NEWLINE_Delitev na konstantni kapital, variabilni kapital in prese\xc5\xbeno vrednost izhaja iz delovne teorije vrednosti, ki postavlja izhodi\xc5\xa1\xc4\x8de, da menjalno vrednost blaga dolo\xc4\x8da koli\xc4\x8dina \xc4\x8dlove\xc5\xa1kega dela, ki ga povpre\xc4\x8den primerek (tj. v povpre\xc4\x8dnih produkcijskih pogojih, glede na dru\xc5\xbebeno potrebni delovni \xc4\x8das) tak\xc5\xa1nega blaga vsebuje.\n_START_SECTION_\nKonstantni kapital\n_START_PARAGRAPH_\nKonstantni kapital sestoji iz \xc5\xbee obstoje\xc4\x8dega, torej predhodno realiziranega, dela. V cirkulaciji kapitala tako ne ustvarja nove vrednosti; njegova vrednost se zgolj prenese na kon\xc4\x8dno blago. To stori tako, da se produkti omenjenega dela porabijo kot surovine v produkcijskem procesu._NEWLINE_Ponazorjeno na primeru: aluminij, jeklo in plastika, ki se porabijo za proizvodnjo avtomobila, imajo neko (menjalno) vrednost iz dveh razlogov; ker je za njihovo produkcijo potrebno vlo\xc5\xbeiti dolo\xc4\x8deno koli\xc4\x8dino dela in ker nastopajo na trgu kot blago (tj. da jih kapitalist kupi kot surovino). Njihova vrednost pa se tekom produkcije ne spreminja; v kon\xc4\x8dni vrednosti avtomobila imajo to\xc4\x8dno tak\xc5\xa1no vrednost, kot so jih imeli pred za\xc4\x8detkom produkcije._NEWLINE_Konstantni kapital se imenuje konstantni, ker govorimo o vrednosti, ki se tekom cirkulacije kapitala ne pove\xc4\x8duje; konstantni kapital je prisoten v vrednosti kon\xc4\x8dnega blaga, ampak v to\xc4\x8dno tak\xc5\xa1ni velikosti kot na za\xc4\x8detku cirkulacije. \xc4\x8ce konstantni kapital, na primer, zna\xc5\xa1a 100'000\xe2\x82\xac, bo tudi njegov dele\xc5\xbe v vrednosti kon\xc4\x8dnega blaga 100'000\xe2\x82\xac. Enako velja za dele\xc5\xbe konstantnega kapitala na nivoju posameznega kosa blaga, saj je ta dolo\xc4\x8dena kot alikvoten del celote; \xc4\x8de se omenjenih 100'000\xe2\x82\xac razdeli na 1'000 izdelkov, se bo na vsak izdelek preneslo 100\xe2\x82\xac konstantnega kapitala.\n_START_SECTION_\nFiksni in cirkulirajo\xc4\x8di kapital\n_START_PARAGRAPH_\nKonstantni kapital se nadalje deli na fiksni in cirkulirajo\xc4\x8di kapital, pri \xc4\x8demer je glavno vpra\xc5\xa1anje, v kak\xc5\xa1nem obdobju se ta kapital povrne. Izdatki cirkulirajo\xc4\x8dega kapitala se povrnejo ob koncu prvega obrata in se v celoti prenesejo na kon\xc4\x8dni produkt. Primeri cirkulirajo\xc4\x8dega kapitala so surovine in energija (tako v obliki primarnega energenta, kot na primer energenta, kot \xc5\xbee predelana oblika energije, kot je na primer elektri\xc4\x8dna energija), potrebna za pogon strojev. Fiksni kapital, kot na primer stroji in gradbeni objekti, ima po drugi strani dalj\xc5\xa1e \xc5\xbeivljenjsko obdobje in se povrne \xc5\xa1ele po ve\xc4\x8d obratov, zato je njegov dele\xc5\xbe v posameznem obratu prera\xc4\x8dunan glede na dru\xc5\xbebeno povpre\xc4\x8dje; tak\xc5\xa1en delen prenos kapitala Marx imenuje obraba; v sedanjosti se uporablja tudi izraz amortizacija._NEWLINE_Obraba se izra\xc4\x8duna tako, da se velikost celotnega fiksnega kapitala deli z njegovo predvideno \xc5\xbeivljenjsko dobo (za prera\xc4\x8dune je osnovna enota dol\xc5\xbeina ene cirkulacije kapitala). Ponazorjeno na primeru: \xc4\x8de je vrednost stroja 800'000\xe2\x82\xac, njegova predvidena \xc5\xbeivljenjska doba 5 let, kapital pa opravi dve cirkulaciji na leto, bo obraba zna\xc5\xa1ala 80'000\xe2\x82\xac na posamezno cirkulacijo kapitala.\n_START_SECTION_\nVariabilni kapital in prese\xc5\xbena vrednost\n_START_PARAGRAPH_\nVariabilni kapital, ki se od konstantnega kapitala razlikuje po tem, da je del vrednosti, ki se pod cirkulacijo kapitala na novo ustvari. Marxova analiza kapitalizma, ki temelji na delovni teoriji vrednosti, tako postavi, da variabilni kapital sestoji iz izdatkov, namenjenih delovni sili. Variabilni kapital je torej del vrednosti, ki jo mezdni delavec ustvari in jo tudi dobi nazaj; najbolj neposredna oblika je mezda, a pod izdatke variabilnega kapitala spadajo tudi stro\xc5\xa1ki, kot na primer izdatki za varnost na delovnem mestu._NEWLINE_Prese\xc5\xbena vrednost je nasprotno del vrednosti, ki ostane kapitalistu v obliki prese\xc5\xbenega dela, ki se nahaja v prese\xc5\xbenem produktu. Obstoj prese\xc5\xbene vrednosti je mogo\xc4\x8d, ker produkcija poteka v okviru privatne lastnine kapitalista. Ta z lastni\xc5\xa1tvom produkcijskih sredstev nadzira delovanje produkcije in si tudi prilasti celoten ustvarjen produkt, ki ga nato proda na trgu kot blago. Druga\xc4\x8de: prese\xc5\xbena vrednost je razlika med vrednostjo, ki jo delavec ustvari pod okriljem kapitalisti\xc4\x8dne produkcije, ter vrednostjo, ki jo dobi nazaj v obliki mezde, prispevkov in ostalih\xc2\xa0\xc2\xbbstro\xc5\xa1kov\xc2\xab\xc2\xa0kapitalista za delovno silo._NEWLINE_To je po Marxu na nivoju dru\xc5\xbebenega kapitala, \xc4\x8de torej kapitalisti\xc4\x8dno ekonomijo dru\xc5\xbebe pojmujemo kot celoto, edini izvor profita, saj je to hkrati edini izvor profita, kjer se tudi ustvari nova vrednost. Metode, kot so \xc5\xa1pekulacije in prilo\xc5\xbenostno goljufanje nasprotne strani v blagovni menjavi (tj. kupca ali prodajalca), sicer vodijo v pozitivni profit, a isto\xc4\x8dasno vodijo tudi v izgubo (negativni profit) na drugi strani. So vpra\xc5\xa1anje prerazporeditve (redistribucije) \xc5\xbee obstoje\xc4\x8de, ne pa ustvarjanja nove vrednosti. Neto sprememba na nivoju dru\xc5\xbebenega kapitala je s tem enaka ni\xc4\x8d, ne pojasni torej, kako ima tudi na tem nivoju kapital profit; iz tega razloga Marx uvede koncept prese\xc5\xbene vrednosti in njene produkcije.\n_START_SECTION_\nOrganska sestava kapitala.\n_START_PARAGRAPH_\nVariabilni kapital in prese\xc5\xbena vrednost tvorita \xc5\xbeivo delo kapitala; sta delo, ki se dejansko realizira v okviru cirkulacije kapitala. Tako definirano \xc5\xbeivo delo je postavljeno nasproti\xc2\xa0\xc2\xbbmrtvemu delu\xc2\xab\xc2\xa0konstantnega kapitala, ki lahko nadalje obstaja kot vrednost le, \xc4\x8de vsrkava \xc5\xbeivo delo. To je pomembna podlaga za razvoj koncepta organska sestava kapitala, ta pa ima nadalje pomemben vpliv na profitno mero._NEWLINE_Iz vidika dela je organska sestava kapitala definirana kot razmerje med mrtvim in \xc5\xbeivim delom. \xc4\x8ce isto izrazimo s kapitali, je organska sestava kapitala razmerje med konstantnim kapitalom v \xc5\xa1tevcu ter vsoto variabilnega kapitala in prese\xc5\xbene vrednosti v imenovalcu ._NEWLINE_Organska sestava kapitala je eden izmed indikatorjev produktivnosti delovne sile. Visoka organska sestava kapitala pomeni, da ista koli\xc4\x8dina \xc5\xbeivega dela po\xc5\xbeene v tek bistveno ve\xc4\x8dji obseg materiala in produkcijskih sredstev; dele\xc5\xbe \xc5\xbeivega dela v celotnem kapitalu se tako relativno zmanj\xc5\xa1a, \xc4\x8detudi se isto\xc4\x8dasno njegov obseg absolutno gledano pove\xc4\x8da. Ker je profitna mera, ki je za kapitalista tudi pomembnej\xc5\xa1i indikator kot mera prese\xc5\xbene vrednosti, definirana kot razmerje prese\xc5\xbene vrednosti (sestavnega elementa \xc5\xbeivega dela) nasproti celotnemu kapitalu (torej vsoti konstantnega in variabilnega kapitala), Marx v Kapitalu s kombinacijo organske sestave kapitala in nara\xc5\xa1\xc4\x8danja produktivnosti dela, ki je zna\xc4\x8dilna za kapitalizem, razvije tezo o tenden\xc4\x8dnem padanju profitne mere."