b'\n_START_ARTICLE_\nJo\xc5\xbeef Petkov\xc5\xa1ek\n_START_SECTION_\nPetkov\xc5\xa1kova mladost\n_START_PARAGRAPH_\nRodil se je na Verdu, kot najmlaj\xc5\xa1i med \xc5\xa1estimi otroci. O\xc4\x8de je bil bogat kme\xc4\x8dki posestnik, vendar je umrl \xc5\xbee tri leta po Jo\xc5\xbeefovem rojstvu. Po o\xc4\x8detovi smrti je prevzel posestvo starej\xc5\xa1i sin Matev\xc5\xbe, ki pa je leta 1866 zbolel za kolero in umrl. Posestvo je za njim prevzel mladoletni sin Jo\xc5\xbee, kateremu so dolo\xc4\x8dili varuha, s posestvom pa je dejansko upravljal Petkov\xc5\xa1kov sosed, \xc5\xbeagar in posestnik Franc Kotnik, ki je imel tudi precej\xc5\xa1en vpliv na razvoj mladoletnega Jo\xc5\xbeefa. Jo\xc5\xbeef je hodil najprej v ljudsko \xc5\xa1olo na Vrhniki, kasneje pa v Idrijo. Obiskoval je tudi Realko v Ljubljani, vendar je tam zdr\xc5\xbeal le tri leta, nato se je vrnil na Verd. Mati mu je svetovala, naj se loti kmetovanja, njegov varuh posestnik Kotnik pa mu je prigovarjal, naj le \xc5\xa1tudira, saj je dovolj nadarjen. Kljub temu se ni mogel odlo\xc4\x8diti ne za eno, ne za drugo, pa\xc4\x8d pa je raje odhajal veselja\xc4\x8dit z mladimi va\xc5\xa1kimi fanti, ob tem pa je napravil tudi precej dolgov. Po mnogih materinih opominih proti takemu po\xc4\x8detju, se je nenadoma odlo\xc4\x8dil ter se prijavil za prostovoljca v bosansko okupacijsko vojsko. To je bil neprera\xc4\x8dunljiv korak 18-letnega fanta, s katerim se je njegovo \xc5\xbeivljenje obrnilo v popolnoma novo smer. Voja\xc5\xa1\xc4\x8dina je mlademu fantu sicer pomagala do samostojnosti, vendar ga je zaznamovala z brezobzirnostjo. Po okupaciji Bosne se je vrnil na Verd, je \xc5\xa1e naprej zapravljal denar in se pri\xc4\x8del ukvarjati s slikanjem. Znanci so ga napotili k slikarju Simonu Ogrinu na Vrhniko, ki je bil ilustrator Stritarjevega Zvona. Ogrinu Petkov\xc5\xa1kov neorganiziran zna\xc4\x8daj ni bil v\xc5\xa1e\xc4\x8d. Vseeno ga je nau\xc4\x8dil nekaj slikarskih ve\xc5\xa1\xc4\x8din, kakr\xc5\xa1ne so pa\xc4\x8d imeli slikarji dunajske akademije. Ogrin je bil pa\xc4\x8d slab risar z okusom povpre\xc4\x8dnega malome\xc5\xa1\xc4\x8dana, izdeloval je cerkvene freske in slike, Petkov\xc5\xa1ka pa je poslal na Dunaj, da je zanj kopiral nekaj slik. Na Ogrinov nasvet je Petkov\xc5\xa1ek od\xc5\xa1el leta 1882 v Benetke in poizkusil slikati na akademiji, vendar med u\xc4\x8dence ni bil nikoli vpisan. Petkov\xc5\xa1ek je na akademiji pozorno opazoval organiziran slikarski pouk, ki je bil poln klasicisti\xc4\x8dne doktrine in od sveta ter \xc5\xbeivljenja odmaknjenih receptov. Molmentijeva \xc5\xa1ola ga je razo\xc4\x8darala, vendar pa ga je ju\xc5\xbenja\xc5\xa1ko \xc5\xbeivljenje tako pritegnilo, da se je \xc5\xa1e ve\xc4\x8dkrat vra\xc4\x8dal v Benetke.'