b'\n_START_ARTICLE_\n\xc5\xa0tefan B\xc3\xa1thory\n_START_SECTION_\nMladost\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xa0tefan B\xc3\xa1thory je sin sedmogra\xc5\xa1kega vojvode \xc5\xa0tefana B\xc3\xa1thoryja VIII. (\xe2\x80\xa01534) in njegove \xc5\xbeene Katarine Telegdi. Imel je vsaj \xc5\xa1e dva brata in tri sestre._NEWLINE_O njegovem otro\xc5\xa1tvu je malo znanega. Nekako v letih 1549-50 je na kratko obiskal Italijo, kjer je verjetno nekaj mesecev poslu\xc5\xa1al predavanja na padovski univerzi. Po povratku je vstopil v vojsko nem\xc5\xa1kega kralja Ferdinanda I. in se udele\xc5\xbeil bojev proti Turkom. Po letu 1553 so ga Turki ujeli. Ker je Ferdinand I. odklonil pla\xc4\x8dilo odkupnine, se je priklju\xc4\x8dil nasprotni strani in podprl Ivana II. Sigismunda Zapoljo v boju za ogrsko krono._NEWLINE__NEWLINE_Deloval je kot voja\xc5\xa1ki poveljnik in diplomat. Na enem od potovanj na Dunaj so ga za dve leti pridr\xc5\xbeali v hi\xc5\xa1nem priporu. V tem \xc4\x8dasu je izgubil naklonjenost Ivana Zapolje in njegov polo\xc5\xbeaj je prevzel drug ogrski plemi\xc4\x8d, G\xc3\xa1sp\xc3\xa1r Bekes. B\xc3\xa1thory se je za kratek \xc4\x8das umaknil iz politike, ohranil pa je precej\xc5\xa1en vpliv in je veljal za mo\xc5\xbenega naslednika Zapolje.\n_START_SECTION_\nSedmogra\xc5\xa1ki vojvoda\n_START_PARAGRAPH_\nSedmogra\xc5\xa1ki stanovi so po smrti Ivana Zapolje (1571) dejansko izvolili \xc5\xa0tefana B\xc3\xa1thoryja za vojvodo Sedmogra\xc5\xa1ke. G\xc3\xa1sp\xc3\xa1r Bekes, kateremu je Zapolja v oporoki namenil nasledstvo, je ob podpori Habsbur\xc5\xbeanov oporekal njegovi izvolitvi. Izbruhnila je dr\xc5\xbeavljanska vojna, iz katere je B\xc3\xa1thory leta 1573 iz\xc5\xa1el kot zmagovalec. Bekes se je umaknil na Dunaj. B\xc3\xa1thory je odtlej krmaril med Turki in Habsbur\xc5\xbeani, posku\xc5\xa1al izigravati ene proti drugim in s tem krepiti svoj polo\xc5\xbeaj na Sedmogra\xc5\xa1kem.\n_START_SECTION_\nKralj Poljske in veliki knez Litve\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1572 je na Poljskem brez naslednika umrl kralj Sigismund II. Avgust. Poljski sejm (parlament) je za novega kralja izvolil francoskega princa Henrika Valoisa. \xc5\xbde naslednje leto pa je umrl Henrikov brat, francoski kralj Karel VIII. Henrik je zapustil Poljsko in postal francoski kralj. B\xc3\xa1thory se je odlo\xc4\x8dil, da bo kandidiral na volitvah za novega poljskega kralja. Med tem je v bitki pri Sinpaulu (1575) premagal vojsko Bekesa, ki je ponovno posku\xc5\xa1al zasesti sedmogra\xc5\xa1ki prestol. (B\xc3\xa1thory in Bekes sta se kasneje pobotala; Bekes se je izkazal kot dober vojskovodja v B\xc3\xa1thoryjevi slu\xc5\xbebi.)_NEWLINE_Decembra 1575, po letu in pol brezvladja, se je poljski primat Jakub Ucha\xc5\x84ski v vlogi interrexa (predsedujo\xc4\x8di sejmu v \xc4\x8dasu interregnuma) povezal s prohabsbur\xc5\xa1kim taborom in skupaj z nekaterimi poljskimi senatorji proglasil cesarja Maksimilijana II. za novega poljskega kralja. Toda kancler Jan Zamoyski in drugi nasprotniki Habsbur\xc5\xbeanov so prepri\xc4\x8dali ve\xc4\x8dino \xc5\xa1lahte, da je zahtevala poljskega (pjastovskega) kralja. Po vro\xc4\x8dih debatah so se odlo\xc4\x8dili, da bodo za kraljico izvolili Ano Jagelonsko, sestro umrlega kralja Sigismunda II. Avgusta, ta pa se bo poro\xc4\x8dila s \xc5\xa0tefanom B\xc3\xa1thoryjem._NEWLINE_Januarja 1576 je \xc5\xa0tefan prepustil pla\xc5\xa1\xc4\x8d (znak vojvodskega dostojanstva) sedmogra\xc5\xa1kega vojvode svojemu bratu Kri\xc5\xa1tofu B\xc3\xa1thoryju in odpotoval na Poljsko. 1. maja 1576 se je poro\xc4\x8dil z Ano Jagelonsko in bil kronan za kralja Poljske in velikega kneza Litve. Po nastopu poljsko-litvanskega prestola je za\xc4\x8del uporabljati tudi naslov knez Sedmogra\xc5\xa1ke.\n_START_SECTION_\nUtrjevanje mo\xc4\x8di\n_START_PARAGRAPH_\nSprva je bi \xc5\xa0tefanov polo\xc5\xbeaj izredno te\xc5\xbeak, saj se mnogi niso strinjali z njegovo izvolitvijo. Cesar Maksimilijan II. je vztrajal pri svojem prvotnem imenovanju, vzpodbujal notranjo opozicijo in se pripravljal, da bo svojo zahtevo podprl z oro\xc5\xbejem. Sprva so tudi litvanski predstavniki oporekali \xc5\xa0tefanovi izvolitvi in so priznanje polo\xc5\xbeaja velikega kneza Litve pogojevali s koncesijami: zahtevali so, da vrne posesti \xc5\xbeene Ane Litvanski zakladnici, da se dr\xc5\xbei dogovorov s sejmom v Litvi enako kot na Poljskem, da rezervira najvi\xc5\xa1je dr\xc5\xbeavne polo\xc5\xbeaje v Litvi za Litovce. B\xc3\xa1thory je pogoje sprejel. Junija 1575 je tako Litva priznala \xc5\xa0tefana B\xc3\xa1thoryja za velikega kneza Litve, kneza Rutenije in \xc5\xbdemaitije._NEWLINE_\xc5\xa0tefanovi izvolitvi pa je \xc5\xa1e vedno nasprotovala Prusija. Nenadna smrt cesarja Maksimilijana II. je sicer izbolj\xc5\xa1ala \xc5\xa0tefanov polo\xc5\xbeaj, toda bogato in utrjeno mesto Gdansk, ki so ga na skrivaj podpirali Habsbur\xc5\xbeani, ga \xc5\xa1e vedno ni hotelo priznati za vladarja, ne da bi dobilo od njega pomembne koncesije. Nasprotja so se zaostrila do voja\xc5\xa1kega spopada. B\xc3\xa1thoryjeva vojska, sestavljena iz poljskih, litvanskih, ogrskih in vla\xc5\xa1kih \xc4\x8det, je \xc5\xa1est mesecev oblegala Gdansk. Decembra 1577 je v bitki zunaj trdnjave tudi mo\xc4\x8dno zmagala. Ker pa mesta kljub temu ni mogla zavzeti, je pri\xc5\xa1lo do kompromisne re\xc5\xa1itve: Gdansku so bili priznani poseben status in privilegiji, ki so mu jih dodelili prej\xc5\xa1nji poljski kralji, mesto pa je priznalo B\xc3\xa1thoryja za vladarja Poljske in pla\xc4\x8dalo 200.000 zlotov vojne od\xc5\xa1kodnine. B\xc3\xa1thory je upravljanje Kne\xc5\xbeje Prusije prepustil Juriju Frideriku von Brandenburg-Ansbach v zameno za pla\xc4\x8devanje fevdnega davka.\n_START_SECTION_\nPolitika\n_START_PARAGRAPH_\nPotem ko si je zagotovil oblast v Poljski-Litvi, se je B\xc3\xa1thory posvetil urejanju notranjih problemov, pri \xc4\x8demer ga je podpiral kancler, hetman Jan Zamoyski, ki je kmalu postal najbolj zaupen kraljev svetovalec. B\xc3\xa1thory je pristal na ustanovitev sodnih tribunalov (kronski tribunal 1578 in litvanski tribunal 1581), s katerimi je \xc5\xa1lahta dobila tudi sodne pristojnosti. V zameno mu je sejm dovolil pove\xc4\x8dati davke in izpeljati vrsto reform, ki so okrepile vojsko, vklju\xc4\x8dno z ustanovitvijo kme\xc4\x8dke pehote (piechota wybraniecka). Vojsko je reformiral po izku\xc5\xa1njah, ki jih je dobil kot poveljnik sedmogra\xc5\xa1ke vojske._NEWLINE_Nekdanji jezuitski kolegij v Vilni je pove\xc4\x8dal v tretjo univerzo Poljske-Litve. Ustanovil je ve\xc4\x8d drugih jezuitskih kolegijev in podpiral rekatolizacijo de\xc5\xbeele, isto\xc4\x8dasno pa je spo\xc5\xa1toval politiko verske tolerance in priznaval manj\xc5\xa1ine kot so bili sa\xc5\xa1ki luterani, ogrski kalvinisti in socinijanci. Izdal je \xc5\xa1tevilne odloke, ki so nudili za\xc5\xa1\xc4\x8dito poljskim judom in prebivalstvo odvra\xc4\x8dali od religioznega nasilja._NEWLINE_V zunanji politiki je iskal mo\xc4\x8dne zaveznike in tako sku\xc5\xa1al dr\xc5\xbeavi zagotoviti mir. Vzdr\xc5\xbeeval je tradicijo dobrih odnosov z zahodnimi sosedi. \xc4\x8ceprav je ostal nezaupljiv do Habsbur\xc5\xbeanov, je vzdr\xc5\xbeeval diplomatske odnose z novim cesarjem Rudolfom II. in potrdil \xc5\xbee sklenjene pogodbe med Poljsko-Litvo in Svetim rimskim cesarstvom. Napetosti z Osmanskim cesarstvom je za\xc4\x8dasno umiril z mirovnima sporazumoma, podpisanima v juliju 1577 in aprilu 1579. Januarja 1578 je v Var\xc5\xa1avi prepri\xc4\x8dal sejm, da mu je odobril denarna sredstva za neizbe\xc5\xbeno vojno proti Rusiji._NEWLINE_\xc5\xa0tevilni \xc5\xa0tefanovi zaupni svetovalci so bili Ogri in dogajanja na Ogrskem so ga \xc5\xa1e vedno zanimala. Svoji rodni de\xc5\xbeeli bi \xc5\xbeelel povrniti neodvisnost in nekdanjo mo\xc4\x8d, toda neugodne mednarodne okoli\xc5\xa1\xc4\x8dine mu tega niso dovoljevale. Poleg ogrskega jezika je dobro obvladal latin\xc5\xa1\xc4\x8dino, govoril je italijansko in nem\xc5\xa1ko, nikdar pa se ni nau\xc4\x8dil govoriti po poljsko._NEWLINE_V osebnem \xc5\xbeivljenju ga opisujejo kot skromnega v izdatkih, njegovi glavni razvedrili sta bili lov in branje.\n_START_SECTION_\nVojna z Rusijo\n_START_PARAGRAPH_\nOd leta 1558 je v Livoniji potekala vojna, v katero so bile poleg Poljske-Litve in Rusije vpletene tudi \xc5\xa0vedska in Danska-Norve\xc5\xa1ka. V \xc4\x8dasu brezvladja na Poljskem je Ivan Grozni zavzel skoraj vso Livonijo (ozemlje dana\xc5\xa1nje Latvije in Estonije). Z nastopom \xc5\xa0tefana B\xc3\xa1thoryja pa so se razmere spremenile. Kralj in hetman Jan Zamoyski sta leta 1578 dosegla v Livoniji vrsto zmag in za\xc4\x8dela izrivati rusko vojsko. Leta 1579 sta zavzela Polock in leta 1580 Velikije Luki._NEWLINE_Leta 1581 je \xc5\xa0tefan \xc5\xa1e enkrat prodrl v Rusijo in 22. avgusta za\xc4\x8del oblegati Pskov. Ker pa se je mesto trdovratno branilo, je 13. decembra 1581 za\xc4\x8del pogajanja z Ivanom Groznim. Pogajanja so se zaklju\xc4\x8dila z mirom v Jam Zapolskem, 15. januarja 1582. Mir je bil za Poljsko-Litvo ugoden: Ivan Grozni se je odpovedal Polocku, Veli\xc5\xbeu in ve\xc4\x8dini Livonije v zameno pa je ponovno pridobil utrjeni mesti Velikije Luki in Nevel.\n_START_SECTION_\nZadnja leta\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1584 je izvr\xc5\xa1itev smrtne obsodbe nad magnatom Samuelom Zborowskim zaostrila odnose med sejmom in kraljem. Samuelov primer se je vlekel \xc5\xbee iz \xc4\x8dasa Henrika Valoisa, ki je Samuela izgnal iz dr\xc5\xbeave, ker je bil kriv smrti poljskega plemi\xc4\x8da. Samuel se je umaknil v Sedmogra\xc5\xa1ko, kjer je slu\xc5\xbeil rodbini B\xc3\xa1thory in zaman upal, da ga bo \xc5\xa0tefan rehabilitiral. \xc5\xa0tefan si je zatiskal o\xc4\x8di ob njegovih ob\xc4\x8dasnih prihodih na Poljsko. Ko pa se je izvedelo, da rodbina Zborowskih pripravlja zaroto proti kralju, je B\xc3\xa1thory dal Janu Zamoyskemu, tradicionalnemu sovra\xc5\xbeniku Zborowskih, pristanek, da ga aretira in da obglaviti. Del poljskega plemstva je dejanje sprejel kot tiranijo samovoljnega kralja. Nastala je politi\xc4\x8dna kriza, ki je ote\xc5\xbeila komunikacijo med kraljem in sejmom, ohladilo pa se je tudi sodelovanje med kraljem in kanclerjem. Sejm ni hotel odobriti zvi\xc5\xa1anja davkov za vojsko. \xc5\xa0tefanov na\xc4\x8drt za novo vojno proti Rusiji, s katero bi dr\xc5\xbeavi zdru\xc5\xbeil pod poljsko oblastjo, je propadel._NEWLINE_\xc5\xa0tefanovo zdravje se je slab\xc5\xa1alo \xc5\xbee nekaj let. Umrl je decembra 1586. Avtopsija je leta 1934 pokazala, da je bila vzrok smrti kroni\xc4\x8dna bolezen ledvic. \xc5\xa0tefan ni imel zakonskih otrok. Moderni zgodovinarji tudi niso potrdili govoric o nezakonskih otrocih. _NEWLINE_B\xc3\xa1thoryjevi smrti je sledilo enoletno brezvladje. Poljski sejm je bil razdeljen med habsbur\xc5\xa1kim kandidatom, avstrijskim nadvojvodo Maksimilijanom III. (sinom cesarja Maksimilijana II.), ki ga je podpirala rodbina Zborowski in \xc5\xa1vedskim princem Sigismundom iz dinastije Vasa, ki sta ga podpirala Jan Zamoyski in poljski primat Stanis\xc5\x82av Karnkowski. Dogovor med sprtima stranema ni bil mo\xc5\xbeen. Najprej je pri\xc5\xa1lo do krvavega spopada v sejmu in potem do voja\xc5\xa1kega spopada med vojskama obeh kandidatov. Zamoyski je januarja 1588 premagal Maksimilijana v bitki pri Byczyni in njegov kandidat je postal novi poljsko-litvanski vladar kot Sigismund III.'