b'\n_START_ARTICLE_\nPeter I. Bolgarski\n_START_SECTION_\nZgodnje vladanje\n_START_PARAGRAPH_\nPeter I. je bil sin carja Simeona I. Bolgarskega in njegove druge \xc5\xbeene Marije Sursuvul, sestre prvega ministra in regenta Georga Sursuvula. Rojen je bil na za\xc4\x8detku 10. stoletja. Zgleda, da je imel na za\xc4\x8detku Petrovega vladanja zelo velik vpliv njegov stric po materini strani. Leta 913 je s starej\xc5\xa1im bratom Mihaelom morda obiskal cesarski dvor v Konstantinoplu. Car Simeon je iz neznanega razloga prisilil Mihaela, da je od\xc5\xa1el v samostan in za svojega naslednika imenoval Petra._NEWLINE_Da bi se dokazal kot dostojen naslednik svojega o\xc4\x8deta tako doma kot v tujini, je svoje vladanje leta 927 za\xc4\x8del s pohodom v bizantinsko Trakijo, ki je bil zadnji v bolgarsko-bizantinskih vojnah 913-927. Uspe\xc5\xa1nemu pohodu so hitro sledila tajna mirovna pogajanja \xc5\xa1e preden bi se Bizantinci lahko ma\xc5\xa1\xc4\x8devali. Bizantinski cesar Roman I. Lekapen je z veseljem sprejel mirovne predloge in organiziral diplomatsko poroko svoje vnukinje Marije z bolgarskim monarhom. Oktobra 927 se je Peter pri Konstantinoplu sestal s Romanom in podpisal mirovno pogodbo. Poroka z Marijo je bila 8. novembra v cerkvi Zo\xc3\xb6dochos Pege v Konstantinoplu. V znak dobre volje in za\xc4\x8detka novega obdobja bizantinsko-bolgarskih odnosov se je carica Marija preimenovala v Ireno (mir). Mirovna pogodba, podpisana leta 927, je bila v resnici sad voja\xc5\xa1kih in diplomatskih uspehov carja Simeona, ki jih je spretno nadaljeval njegov sin. Meje cesarstev so se vrnile na tiste, dolo\xc4\x8dene z mirovnima pogodbama leta 897 in 904. Bizantinci so bolgarskim vladarjem priznali naslov cesar (basileus, car) in avtokefalen polo\xc5\xbeaj Bolgarskega patriarhata. Pla\xc4\x8devanje bizantinskega letnega tributa Bolgarom se je obnovilo.\n_START_SECTION_\nUpori in vdori\n_START_PARAGRAPH_\nPetrovim za\xc4\x8detnim uspehom je sledilo ve\xc4\x8d manj\xc5\xa1ih protiudarov. Okoli leta 930 se je moral Peter soo\xc4\x8diti z uporom mlaj\xc5\xa1ega brata Ivana, ki je bil pora\xc5\xbeen in je pobegnil v Bizanc. Kmalu zatem je starej\xc5\xa1i brat Mihael pobegnil iz samostana in spro\xc5\xbeil velik upor, ki se je kon\xc4\x8dal z njegovo smrtjo. Najmlaj\xc5\xa1ega brata Benjamina (ali Bojana) je italijanski \xc5\xa1kof Liutprand Kremonski obto\xc5\xbeil \xc4\x8darovni\xc5\xa1tva in da je volkodlak, kar Petrove avtoritete o\xc4\x8ditno ni ogrozilo._NEWLINE_Dogajanja je v Bolgariji je morda izkoristil srbski knez \xc4\x8caslav Klonimirovi\xc4\x87, ki je leta 933 pobegnil iz bolgarske prestolnice Preslav in z bizantinsko pomo\xc4\x8djo dvignil upor proti bolgarski oblasti. Upor je uspel in Srbija je dosegla neodvisnost. Peter se je moral soo\xc4\x8diti tudi z vpadi Ogrov, katere je njegov o\xc4\x8de leta 896 porazil in jih prisilil na umik v Panonijo. Po za\xc4\x8detnih porazih se je Peter verjetno pomiril s sovra\xc5\xbenikom in ga uporabil kot zaveznika proti Srbiji. Na takrat \xc5\xa1e bolgarskem ozemlju severno od Donave so se za\xc4\x8dela naseljevati razli\xc4\x8dna ogrska plemena, ki so morda postala bolgarski federati, neodvisni od dinastije \xc3\x81rp\xc3\xa1d. Dogovor je morda utrl pot dokon\xc4\x8dni izgubi regije pribli\xc5\xbeno pol stoletja po Petrovi smrti. Peter je skupinam Ogrov o\xc4\x8ditno dovolil tudi pre\xc4\x8dkanje bolgarskega ozemlja in ropanje bizantinskega ozemlja v Trakiji in Makedoniji. Dovoljenje je bilo morda tajna reakcija na bizantinsko podporo v srbskem uporu.\n_START_SECTION_\nNotranje zadeve\n_START_PARAGRAPH_\nS Petrovim prihodom na prestol se je za\xc4\x8delo dolgo obdobje relativnega miru, ki je tako v doma\xc4\x8dih kot tujih virih slabo dokumentirano. Kljub izzivom na za\xc4\x8detku vladanja in kriti\xc4\x8dnim situacijam na samem koncu \xc5\xbeivljenja se zdi, da je bila Petrova Bolgarija uspe\xc5\xa1na dr\xc5\xbeava z dobro organiziranim upravnim aparatom, ki so ga opazili tudi tuji popotniki in potrdili \xc5\xa1tevilni najdeni cesarski pe\xc4\x8dati. Peter je bil \xc5\xa1e posebej radodaren do pravoslavne cerkve, katero je obdaroval skozi celo vladavino. Cesarjeva velikodu\xc5\xa1nost je dosegla tak obseg, da so jo celo kleriki, med njimi prezbiter Kozma, imeli za korupcijo. Razko\xc5\xa1je in socialne napetosti so verjetno prispevale k \xc5\xa1irjenju bogomilske herezije, s katero se je Peter po nasvetu slavnih pu\xc5\xa1\xc4\x8davnikov in \xc5\xbeeninega strica, konstantinopelskega patriarha Teofilakta, odlo\xc4\x8dno spoprijel.\n_START_SECTION_\nKonflikt z Bizantinci in Kijevsko Rusijo\n_START_PARAGRAPH_\nPo smrti Petrove \xc5\xbeene Irene sredi 960. let so se odnosi z Bizantinci poslab\xc5\xa1ali. Cesar Nikifor II. Fokas je po zmagi nad Arabci leta 966 odklonil pla\xc4\x8devanje letnega davka Bolgarom. Prito\xc5\xbeeval se je nad bolgarskim zavezni\xc5\xa1tvom z Ogri in za\xc4\x8del na bolgarski meji razkazovati svojo mo\xc4\x8d. Napad na Bolgarijo so mu odsvetovali, zato je poslal delegacijo h kijevskemu knezu Svjatoslavu Igorjevi\xc4\x8du, ki naj bi se dogovorila za ijevski napad s severa._NEWLINE_Svjatoslav se je takoj odpravil na pohod z vojsko 60.000 mo\xc5\xbe. Napadel je Bolgare ob Donavi in jih v bitki pri Silistri porazil. Leta 968 je osvojil pribli\xc5\xbeno osemdeset bolgarskih utrdb. Nikifof II., presene\xc4\x8den zaradi zaveznikovih uspehov in nezaupljiv do njegovih dejanskih namenov, je na hitro sklenil mir z Bolgari in se dogovoril za poroko mladoletnih cesarjev Bazilija II. in Konstantina VIII. z bolgarskima princesama. Peter I. je kot pogajalca in hkrati \xc4\x8dastna talca v Konstantinopel poslal svoja sinova. V tem \xc4\x8dasu mu je uspelo nagovoriti tradicionalne bolgarske zaveznike Pe\xc4\x8denege, da napadejo Kijev, s \xc4\x8dimer je dosegel umik kijevske vojske._NEWLINE_Bolgari so se morali kljub za\xc4\x8dasnim uspehom in spravi z Bizantinci \xc5\xbee naslednje leto soo\xc4\x8dati z novim napadom Svjatoslava Kijevskega in novim porazom. Petra I. je zadela kap in ga prisilila k odstopu in odhodu v samostan. 30. januarja 930 je umrl.\n_START_SECTION_\nSloves\n_START_PARAGRAPH_\nNa Petra I. se je v primerjavi z njegovim o\xc4\x8detom tradicionalno gledalo kot na \xc5\xa1ibkega vladarja, ki je izgubil ozemlje in presti\xc5\xbe, dopustil nazadovanje voja\xc5\xa1ke mo\xc4\x8di, medtem ko so po Bolgariji pusto\xc5\xa1ili tuji vsiljivci, in pretvoril Bolgarijo v bizantinskem satelit, ki so ga upravljali bizantinski agenti, poosebljeni v cesarici in njenem spremstvu. \xc5\xa0tevilni sodobni zgodovinarji se s tak\xc5\xa1nim mnenjem ne strinjajo in poudarjajo bogastvo in mir, ki ga je do\xc5\xbeivljala dr\xc5\xbeava med njegovim dolgoletnim vladanjem. Ponovno vrednotijo tudi razmerja med Bolgarijo in njenimi na pol nomadskimi sosedi Ogri in Pe\xc4\x8denegi in vpra\xc5\xa1anje domnevno zlove\xc5\xa1\xc4\x8de vloge Romanove vnukinje in njenega spremstva._NEWLINE_Med Petrovim vladanjem se je v Bolgariji raz\xc5\xa1irilo bogomilstvo, ki je bilo verjetno bolj demografsko kot socialno gibanje. Njegov za\xc4\x8detek so morda navdihnili armenski heretiki pavli\xc4\x8dani, katere je cesar Konstantin V. Kopronim preselil v Trakijo kot grani\xc4\x8darje. Cesar Ivan I. Cimisk je leta 970 v Trakijo za obrambo pred Bolgari v okolico sedanjega Plovdiva prisilno preselil \xc5\xa1e 200.000 Armencev. Bolgarska pravoslavna cerkev je Petra zaradi borbe proti njim razglasila za svetnika. Peter I. je bil za srednjeve\xc5\xa1ke razmere dober vladar. Po padcu Bolgarije pod bizantinsko oblast so voditelji poskusov za obnovitev bolgarske neodvisnosti (Peter Delijan in Konstantin Bodin) celo privzeli njegovo ime za poudarjanje legitimnosti in kontinuitete bolgarskega prestola.\n_START_SECTION_\nZanimivost\n_START_PARAGRAPH_\nPo Petru I. Bolgarskem se imenuje Peter Peak na Livingstonovem otoku v Ju\xc5\xbenih \xc5\xa1etlandskih otokih na Antarktiki.'