b'\n_START_ARTICLE_\nPiron\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nPiron je \xc5\xbeivel v pokrajini Elida na gr\xc5\xa1kem polotoku Peloponez ob Jonskem morju. Po besedah biografa anti\xc4\x8dnih filozofov Diogena Laertija naj bi se Piron sprva ukvarjal s slikarstvom ter svoje slike razstavljal v lokalnem gimnaziju. Za filozofijo naj bi ga navdu\xc5\xa1ila Demokritova dela, pisana v jonskem nare\xc4\x8dju in zato Pironu la\xc5\xbeje razumljiva. Zanimal se je tudi za megarsko \xc5\xa1olo filozofije, ki jo je spoznaval ob pomo\xc4\x8di Brisona iz Ahaje._NEWLINE_Piron je ob spremstvu Anaksarha iz Abdere potoval skupaj z Aleksandrom Velikim, ko je slednji osvajal perzijsko Ahemenidsko cesarstvo. Tako je dobil prilo\xc5\xbenost, da se je u\xc4\x8dil pri indijskih gimnosofistih (gr\xc5\xa1ko poimenovanje za askete, modrece, ki so se odrekali materialnemu in hrani) in pri perzijskih magih ali sve\xc4\x8denikih. Izpostavljenost vzhodnja\xc5\xa1ki filozofiji ga je najverjetneje navdihnila, da je ob povratku v Elido \xc5\xbeivel samotno \xc5\xbeivljenje. Obenem je za\xc4\x8del predstavljati novo (anti)filozofijo, ki je kmalu privabila mnoge somi\xc5\xa1ljenike. Postajal je vedno bolj slaven - nekateri zapisi navajajo, da je bil v njegovo \xc4\x8dast postavljen spomenik na trgu njegovega rojstnega kraja ter da je bil Piron upravi\xc4\x8den pla\xc4\x8devanja mestnih davkov. Kljub revnim razmeram, v katerih je \xc5\xbeivel, je bil zelo spo\xc5\xa1tovan s strani Elidijcev ter celo Atencev, ki so mu dodelili dr\xc5\xbeavljanske pravice.\n_START_SECTION_\nPironov skepticizem\n_START_PARAGRAPH_\nSkeptiki so mnenja, da je ataraksijo ali du\xc5\xa1evni mir mo\xc4\x8d dose\xc4\x8di le, \xc4\x8de se vzdr\xc5\xbeimo sodbe, saj je resnica nespoznavna. V nasprotju s stoiki, ki so apati\xc4\x8dni in zagovorniki determinizma, prav skepsa ali dvom \xc5\xbeene skeptike v raziskovanje neznanega, predvsem znanosti. Pironov skepticizem imenujemo tudi pironizem, ker ne predstavlja edine smeri skepticizma._NEWLINE_Njegov filozofski pristop je po njegovih besedah precej prakti\xc4\x8den. Piron v skepticizmu ne vidi le dejstva, zanimivega zaradi \xc5\xa1pekulativnosti, vendar nekak\xc5\xa1no pot do sre\xc4\x8dnega \xc5\xbeivljenja._NEWLINE_Modrec naj bi si med iskanjem ataraksije zastavil tri vpra\xc5\xa1anja. Najprej naj se vpra\xc5\xa1a, kaj stvari so ter iz \xc4\x8desa so sestavljene. Nato se vpra\xc5\xa1a, kak\xc5\xa1na je povezava med stvarjo in njim samim. Nazadnje - kak\xc5\xa1en naj bi bil na\xc5\xa1 odnos do omenjene re\xc4\x8di. \xc5\xbde na prvo vpra\xc5\xa1anja ne moremo odgovoriti, poznamo le videz stvarnosti, a ne njene zgradbe. Enaka re\xc4\x8d ima namre\xc4\x8d mnogo razli\xc4\x8dnih interpretacij svojega biti, saj ima vsak posameznik svojo edinstveno idejo ali predstavo o njeni stvarnosti. Nemogo\xc4\x8de je dokazati, katero mnenje je resni\xc4\x8dno. Raznolikost mnenj med modreci in tudi med povpre\xc4\x8dne\xc5\xbei slednje zagotovo potrjuje. Vsaki trditvi lahko poi\xc5\xa1\xc4\x8demo nasprotje, ki je enako mo\xc4\x8dno utemeljeno. Ne glede na to, kak\xc5\xa1no je mnenje posameznika, si lahko protislovno mnenje ustvari nekdo drug, ki je enako pameten in je njegova presoja enako pristojna. Mnenje si lahko ustvarimo vsi, zato je vedenje nemogo\xc4\x8de. Torej se moramo v odnosu do stvarnosti vzdr\xc5\xbeati sodb. Niti o najbolj trivialnih trditvah ne moremo govoriti z gotovostjo. Pironisti so skrbno ume\xc5\xa1\xc4\x8dali dvom v tudi najbolj nepomembne trditve, s katerimi so sre\xc4\x8devali v vsakdanjem \xc5\xbeivljenju. Namesto izraza\xc2\xa0\xc2\xbbto je res\xc2\xab, so raje uporabili\xc2\xa0\xc2\xbbzdi se, da je to res\xc2\xab. Prav vsak trditev je bila opremljena z\xc2\xa0\xc2\xbbverjetno\xc2\xab,\xc2\xa0\xc2\xbbzdi se\xc2\xab,\xc2\xa0\xc2\xbbmorda\xc2\xab\xc2\xa0itd._NEWLINE_Piron je odsotnost gotovosti opazoval v teoriji in v praksi. Pravi, da ni\xc4\x8d ni pravilno ali narobe - le mnenja, zakoni, navade ustvarjajo ta ob\xc4\x8dutek. Ko modrec skepticizem razume ter ga ponotranji, bo prenehal izbirati, kar mu je ljub\xc5\xa1e - rezultat bo apatija. Vsako dejanje je posledica preference, prepri\xc4\x8danja, da je nekaj bolj\xc5\xa1e od ne\xc4\x8desa drugega. \xc4\x8ce to prepri\xc4\x8danje potla\xc4\x8dimo, spoznamo, da nobena odlo\xc4\x8ditev v bistvu ni bolj\xc5\xa1a od druge, kar vodi do odsotnosti dejanj, kar je obenem Pironov cilj. Biti brez sodbe je sam vrhunec pironizma, saj je v praksi to pomenilo apatijo (ataraksijo). Vsa dejanja izvirajo iz prepri\xc4\x8danja, vsako prepri\xc4\x8danje je zabloda, potemtakem je odsotnost dejanj idealno stanje modreca. V tej apatiji se bo odrekel vsem \xc5\xbeeljam, saj je \xc5\xbeelja mnenje, da je nekaj bolj\xc5\xa1e od ne\xc4\x8desa drugega. \xc5\xbdivel bo v popolnem mirovanju, pri nemoteni spokojnosti du\xc5\xa1e, re\xc5\xa1en vseh zablod. Nezadovoljstvo, na primer, je posledica nedoseganja za\xc5\xbeelenega ali njegovo izgubo. Modrec, re\xc5\xa1en vseh \xc5\xbeelja, torej ne bore biti nezadovoljen. Piron se zaveda, da se ljudje zaman borijo za uresni\xc4\x8ditev svojih \xc5\xbeelja, ker so vse re\xc4\x8di enako brezbri\xc5\xbene in ni\xc4\x8d ni zares pomembno. Med zdravjem in boleznijo, \xc5\xbeivljenjem ter smrtjo ni razlike. A vendar, \xc4\x8de smo primorani ukrepati, bomo sledili verjetnosti, mnenjem, navadam in zakonom, toda brez prepri\xc4\x8danja v bistveno veljavnost ali resnico teh meril.\n_START_SECTION_\nPomen\n_START_PARAGRAPH_\nIdeje Pironove filozofije so pou\xc4\x8devali mnogi filozofi skozi zgodovino in obravnavana tematika je aktualna \xc5\xa1e danes. Na Platonovi akademiji sta od leta 265 pr. n. \xc5\xa1t. skepticizem pou\xc4\x8devala najprej Arkesilaj in kasneje Karnead. Kasneje, v novem veku, se je pod vplivom empirizma debatiralo o dvomu v zgodovinsko resni\xc4\x8dnost. Na tak na\xc4\x8din so se obujale ideje pironizma. Francoski filozof in urednik Enciklopedije Denis Diderot je na enem mestu zapisal, da prav teolo\xc5\xa1ka promocija slepe vere na novo odpira vpra\xc5\xa1anja skepticizma in resnice. Skepticizem je opazen tudi pri \xc5\xa1kotskem razsvetljenskem filozofu Davidu Humeu, ki je zelo kritiziral tradicionalne metafizi\xc4\x8dne pojme (npr. vzrok, substanca) in praznoverje. Hume je s skepti\xc4\x8dno kritiko metafizike vplival nem\xc5\xa1kega filozofa Immanuela Kanta, ki pa je sam skepticizem presegel (ti. kopernikanski obrat).\n_START_SECTION_\nDelo\n_START_PARAGRAPH_\nPiron za seboj ni pustil nobenega dela. Kar vemo o njegovem \xc5\xbeivljenju in filozofiji, je zapisal njegov u\xc4\x8denec Timon iz Flijunta in biograf anti\xc4\x8dnih filozofov Diogen Laertij. Samo Pironovo filozofijo pa najla\xc5\xbeje spoznavamo iz knjige Obrisi pironizma, ki jo je napisal gr\xc5\xa1ki zdravnik in skeptik Sekst Empirik.'