b'\n_START_ARTICLE_\nAleksander II. Gika\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nAleksander je bil \xc4\x8dlan albanske dru\xc5\xbeine Gika, mlaj\xc5\xa1i sin Dimitrija Aleksandra Gike in Marije Vekeresku. Starej\xc5\xa1i brat Grigorij IV. Gika je bil od leta 1822 do 1828 vla\xc5\xa1ki knez, o\xc4\x8de pa je skoraj petdeset let zasedal visoke dr\xc5\xbeavne polo\xc5\xbeaje. Od leta 1769 do 1804 je bil na polo\xc5\xbeaju velikega bana._NEWLINE_Donavski kne\xc5\xbeevini Vla\xc5\xa1ka in Moldavija sta bili od leta 1828 do 1834 pod rusko okupacijo in rusko voja\xc5\xa1ko upravo. Aleksander Gika je v tem \xc4\x8dasu sodeloval z ruskim generalom Pavlom Dimitrijevi\xc4\x8dem Kiseljevim, na\xc4\x8delnikom ruske carske uprave donavskih kne\xc5\xbeevin._NEWLINE_2. aprila 1834 ga je na priporo\xc4\x8dilo generala Kiseljeva tur\xc5\xa1ka vlada imenovala za vla\xc5\xa1kega kneza. Postal je prvi od reglementskih vladarjev Vla\xc5\xa1ke. Poleti 1831 so osmanske oblasti objavile tako imenovani Organski statut (romunsko Regulamentul Organic), ki je urejal politi\xc4\x8dne, gospodarske, finan\xc4\x8dne in upravne zadeve._NEWLINE_Leta 1837 je knez Aleksander Gika pri\xc5\xa1el v konflikt z Zakonodajno skup\xc5\xa1\xc4\x8dino zaradi svojega odloka, s katerim je kmetom dovolil selitev v mesta. Odlok je razjezil predvsem vla\xc5\xa1ke bojarje, lastnike velikih zemlji\xc5\xa1kih posesti, ki so ostali brez cenene delovne sile. Knez je hkrati posku\xc5\xa1al omejiti pristojnosti dr\xc5\xbeavnega zbora z zahtevo, da morata vse zakone odobriti Rusija in Tur\xc4\x8dija, kar je naletelo na velik odpor republikancev. Aleksander Gika je s pomo\xc4\x8djo Rusije in Tur\xc4\x8dije opozicijo povsem zatrl._NEWLINE_Leta 1840 je ju\xc5\xbeno od Budimpe\xc5\xa1te sebi v \xc4\x8dast ustanovlil mesto Aleksandrija. Leta 1842 je od tur\xc5\xa1kega sultana Abdula Med\xc5\xbeida I. prejel \xc4\x8dastno oro\xc5\xbeje \xe2\x80\x93 sabljo._NEWLINE_Istega leta so zagovorniki zdru\xc5\xbeenja donavskih kne\xc5\xbeevin proti njemu organizirali zaroto, katero so oblasti razkrile. Vodjo zarotnikov Nikolaja Belchescuja so aretirali. Naslednje leto se je Zakonodajna skup\xc5\xa1\xc4\x8dina zaradi njegovega neprimernega vladanja prito\xc5\xbeila ruskim in tur\xc5\xa1kim oblastem. 7. oktobra 1842 je bil obto\xc5\xbeen kr\xc5\xa1enja dolo\xc4\x8dil Organskega statuta in razre\xc5\xa1en s polo\xc5\xbeaja kneza._NEWLINE_Julija 1856 je osmanska vlada Aleksandra Giko imenovala za kajmakama Vla\xc5\xa1ke. Polo\xc5\xbeaj je moral oktobra 1858 zapustiti. Namesto njega so bili imenovani trija kajmakami, Ioan Manu, Emanoil B\xc4\x83leanu in Ioan Filipide, ki so zagovarjali zdru\xc5\xbeitev Vla\xc5\xa1ke in Moldavije._NEWLINE_Aleksander Gika je emigriral v Italijo, kjer je v Neaplju januarja 1862 umrl. Pokopali so ga v Bukare\xc5\xa1ti. Leta 1994 so njegove posmrtne ostanke prenesli v cerkev v Aleksandriji.'