b'\n_START_ARTICLE_\nEkokritika\n_START_PARAGRAPH_\nEkokritika je interdisciplinarna metodolo\xc5\xa1ka usmeritev znotraj literarne vede, ki preu\xc4\x8duje povezave med literaturo in fizi\xc4\x8dnim okoljem. Izraz ekokritika je leta 1978 v smislu prenosa ekolo\xc5\xa1kih pojmov v literarno vedo ustvaril William Rueckert v razpravi Literature and Ecology: Experiment in ecocritics, ozna\xc4\x8duje pa razmeroma novo interdisciplinarno metodolo\xc5\xa1ko usmeritev znotraj literarne vede. Pojavljajo se tudi drugi izrazi, na primer ekopoetika, okoljska literarna kritika, zelena analiza kulture.\n_START_SECTION_\nNastanek in razvoj\n_START_PARAGRAPH_\nEkokritika (angle\xc5\xa1ko ecocriticism) kot literarnovedna disciplina je nastala v anglo-ameri\xc5\xa1kih akademskih krogih. Kljub temu da je okoljsko gibanje v ZDA za\xc5\xbeivelo \xc5\xbee na za\xc4\x8detku 20. stoletja, se je ekokritika uveljavila \xc5\xa1ele v devetdesetih letih prej\xc5\xa1njega stoletja. Odlo\xc4\x8dilno vlogo za uveljavitev pripisujejo omizju Ecocriticism: The Greening of Literary Studies, predstavljenem leta 1991 na osrednji letni konferenci MLA (MLA), dokon\xc4\x8dno pa se je uveljavila leta 1996 z zbornikom The Ecocriticism Reader: Landmarks in Literary Ecology, avtorjev Cheryll Glotfelty in Harolda Fromma. Leta 1992 so v ZDA ustanovili tudi Dru\xc5\xa1tvo za \xc5\xa1tudij literature in okolja (, ASLE), ki se je v obliki podobnih organizacij raz\xc5\xa1irilo tudi po dr\xc5\xbeavah Daljnega Vzhoda. V devetdesetih letih 20. stoletja se je ekokritika uveljavila tudi v Zdru\xc5\xbeenem kraljestvu, in sicer pod imenom zelene \xc5\xa1tudije (green studies). Britanski ekokritiki so zdru\xc5\xbeeni v dru\xc5\xa1tvo ASLE-UK in izdajajo revijo Green Letters.\n_START_SECTION_\nEkokritika na Slovenskem\n_START_PARAGRAPH_\nNa Slovenskem ekokritika \xc5\xa1e ni dosegla ve\xc4\x8dje odmevnosti in uveljavitve, do sedaj namre\xc4\x8d obstajajo zgolj ekokriti\xc5\xa1ko obravnavane diplomske naloge, projekti in konference ter nekaj razprav. Avtorji ekokriti\xc5\xa1ko zasnovanih razprav so Jo\xc5\xbeica \xc4\x8ceh Steger, Marjetka Gole\xc5\xbe Kau\xc4\x8di\xc4\x8d, Miha Javornik, Jelka Kernev \xc5\xa0trajn, Branislava Vi\xc4\x8dar itd. Narava v ekokriti\xc5\xa1kih besedilih ni zgolj ozadje nekega dogajanja, temve\xc4\x8d ima osrednje mesto. V slovensko knji\xc5\xbeevnost je narava opazneje stopila v \xc4\x8dasu romantike in realizma, in sicer s Pre\xc5\xa1ernovim Krstom pri Savici ter Vrazovim delom Djulabije. Pesmi o naravi in \xc5\xbeivalih so pisali Josip Stritar, Fran Levstik, in Simon Jenko. Pomembno vlogo imajo tudi potopisi, eseji in pripovedna proza z naravoslovno tematiko avtorjev Frana Erjavca, Frana Levstika, Janeza Mencingerja, Ivana Tu\xc5\xa1ka, Toneta Svetine in drugih. V sodobnej\xc5\xa1i slovenski knji\xc5\xbeevnosti je ekolo\xc5\xa1ka tematika najizraziteje opazna v poeziji, prozi in esejistiki pisatelja Iztoka Geistra, ki je izdal ve\xc4\x8d monografij o naravi: Ljubljansko barje (1995), Nenavadni izleti v slovensko naravo (2003), Se\xc4\x8doveljske soline (2004), Naravni zakladi Brda pri Kranju (2006), Narava slovenskih pokrajin (2007). Literarnovedne razprave na ekokriti\xc5\xa1ke teme so prepoznavne po standardnem naslovu Narava pri ...\n_START_SECTION_\nTematska podro\xc4\x8dja, zvrsti in \xc5\xbeanri ekokritike\n_START_PARAGRAPH_\nV ZDA je bila ekokritika sprva omejena na tipi\xc4\x8dni ameri\xc5\xa1ki \xc5\xbeanr nature writing. Besedila s tematiko narave so pogosto pisana v prvi osebi, vklju\xc4\x8dujejo osebna opazovanja in \xc4\x8dustvena do\xc5\xbeivetja narave ter filozofska razmi\xc5\xa1ljanja o njej. V Veliki Britaniji se je ekokritika oblikovala iz druga\xc4\x8dnih tematskih izhodi\xc5\xa1\xc4\x8d. Za prototip ekolo\xc5\xa1ko usmerjene literature je izbrala angle\xc5\xa1ko romantiko in za utemeljitelje ekolo\xc5\xa1ke zavesti razglasila romanti\xc4\x8dne pesnike, kot so Wordsworth, Coleridge, Shelley in Keats, saj romanti\xc4\x8dno literaturo in njeno poetiko v veliki meri dolo\xc4\x8da prav razmerje med znanostjo oziroma razumom in naravo. Tematsko in raziskovalno podro\xc4\x8dje angle\xc5\xa1ke ekokritike je bilo \xc5\xbee od vsega za\xc4\x8detka druga\xc4\x8de zasnovano kot ameri\xc5\xa1ko, saj se ne omejuje na nature writing niti na besedila o ekolo\xc5\xa1ki problematiki, temve\xc4\x8d nagovarja k raziskovanju upodobitve narave v knji\xc5\xbeevnem kanonu kot tudi v nekanoniziranih besedilih in si prizadeva za njihovo umestitev v literarni kanon ali za prevrednotenje njihovega mesta v njem._NEWLINE_Ekokritika je svoje raziskovalno podro\xc4\x8dje postopoma raz\xc5\xa1irila na celotno knji\xc5\xbeevnost, ki jo opazuje z ekolo\xc5\xa1kih vidikov. Raziskuje razli\xc4\x8dne koncepte in reprezentacije narave, kako se je narava v dolo\xc4\x8denih obdobjih in v posameznih kulturah razvijala, kako je definiran pojem narave, katere vrednostne predstave in kulturne funkcije ima v knji\xc5\xbeevnosti, kako so v njej dolo\xc4\x8deni odnosi med \xc4\x8dlovekom in naravnim okoljem itd. V sodobnem \xc4\x8dasu se ekokritika vse bolj odmika od shematskega raziskovanja odnosov med naravo in kulturo in se bolj posve\xc4\x8da teoretskim opredelitvam narave. Posebno zanimanje ka\xc5\xbee za preu\xc4\x8devanje \xc5\xbeivali oziroma za animalisti\xc4\x8dne \xc5\xa1tudije. Njeno tematsko podro\xc4\x8dje se \xc5\xa1e vedno \xc5\xa1iri, raziskuje tudi aktualna vpra\xc5\xa1anja, povezana s spreminjanjem naravnega okolja in upodobitev narave z globalno okoljsko problematiko.'