b'\n_START_ARTICLE_\nIglasti gozd\n_START_PARAGRAPH_\nIglasti gozd (ljudsko tudi \xc4\x8drni gozd) je gozdno zemlji\xc5\xa1\xc4\x8de, na katerem je ve\xc4\x8d kot 75\xc2\xa0% dreves iglavcev.\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivali v iglastem gozdu\n_START_PARAGRAPH_\nIglavci so pred rastlinojedimi \xc5\xbeivalmi ve\xc4\x8dinoma mnogo bolj zavarovani kot listavci. Imajo trde liste ter pogosto vsebujejo smolo, ki z jedkostjo od\xc5\xbeene \xc5\xa1tevilne rastlinojedce. Lepljiva smola se cedi iz po\xc5\xa1kodovanih delov iglavcev in prepre\xc4\x8di vdor \xc5\xa1kodljivih \xc5\xbeu\xc5\xbeelk, ki se ujamejo vanjo kot v lepilo. \xc5\xa0tevilnih \xc5\xbeivali to sploh ne moti in se vse \xc5\xbeivljenje hranijo z iglavci. Med najbolj pogostimi so li\xc4\x8dinke rastlinskih os. Te \xc4\x8drvaste li\xc4\x8dinke vrtajo valjaste rove globoko v les in se hranijo z glivicami, ki se razvijejo na stenah teh rovov. V iglastih gozdovih so doma tudi nekatere najve\xc4\x8dje vrste detlov na svetu, ki s kljunom kle\xc5\xa1ejo v les in pridejo do li\xc4\x8dink. Z li\xc4\x8dinkami rastlinskih os se hranijo tudi najezdniki, ki z dolgo leglico vrtajo v les in odlagajo jaj\xc4\x8deca na li\xc4\x8dinke, ki jih najbr\xc5\xbe odkrijejo s pomo\xc4\x8djo vonjav ali vibracij. Z iglicami se hranijo tudi divji petelini in severnoameri\xc5\xa1ki je\xc5\xbeevci, ki pojedo ogromno iglic, najpomembnej\xc5\xa1i listojedci v iglastih gozdovih pa so gosenice no\xc4\x8dnih metuljev. \xc5\xa0tevilo njihovih vrst v iglastih gozdovih je sicer majhno, vendar lahko povzro\xc4\x8dijo veliko \xc5\xa1kodo. To \xc5\xa1e posebej velja za navadnega gobarja in druge vrste, ki jih je \xc4\x8dlovek nehote zanesel v razli\xc4\x8dne dele drevesa.\n_START_SECTION_\nIzogibanje plenilcem\n_START_PARAGRAPH_\nIglavci nimajo pravih cvetov in plodov, a vseeno rodijo semena. Bogata letina je dragocen vir zimske energije za \xc5\xa1tevilne ptice in male sesalce. \xc5\xbdivali v iglastem gozdu so razvile razli\xc4\x8dne na\xc4\x8dine pobiranja semen, \xc5\xa1e preden jih drevesa raztrosijo po gozdnih tleh. Veverice se lotijo mehkega, \xc5\xa1e nezrelega stor\xc5\xbea. Detli radi pobirajo odpadle stor\xc5\xbee. V primerjavi s semeni je lubje manj kakovostna hrana, vendar je pozimi nujno potrebno za pre\xc5\xbeivetje nekaterih vrst._NEWLINE_\xc5\xbdivi svet v severnih iglastih gozdovih mora biti sposoben pre\xc5\xbeiveti dolge in izjemno mrzle zime. Volkovi in druge \xc5\xbeivali, ki zime ne prespijo, porabijo za kljubovanje mrazu veliko energije in se morajo redno hraniti. Ve\xc4\x8dina \xc5\xbeivali, ki se hrani predvsem z iglavci, ima posebne fizolo\xc5\xa1ke in vedenjske prilagoditve, ki jim omogo\xc4\x8dajo izkori\xc5\xa1\xc4\x8dati te te\xc5\xbeko dosegljive in slabo prebavljive vire hrane.\n_START_SECTION_\nBeg pred lakoto\n_START_PARAGRAPH_\nZaloge hrane v severnih iglastih gozdovih so odvisne od vremena in od \xc5\xa1tevil\xc4\x8dnosti \xc5\xbeivali. V zimah, ki sledijo hladnim poletjem, ve\xc4\x8dimoma primankuje semen in plodov, zato grozi lakota predvsem semenojedim in plodojedim pticam. Da ptice ne bi stradale, odletijo na jug in v valovih vdirajo na obmo\xc4\x8dja, ki so do 1500 km ju\xc5\xbeneje od meja njihovih obi\xc4\x8dajnih bivali\xc5\xa1\xc4\x8d. Tako se zimskemu pomankanju hrane izgogibajo predvsem krivokljuni, pegami in sinice, pogosto pa tudi krekovti in \xc5\xa1tevilne druge semenojede vrste iz dru\xc5\xbeine vranov.\n_START_SECTION_\nVelikost populacij\n_START_PARAGRAPH_\nV servenih iglastih gozdovih \xc5\xbeivi razmeroma malo \xc5\xbeivalskih vrst, zato je raven populacije plenilcev mo\xc4\x8dno odvisna od \xc5\xa1tevil\xc4\x8dnosti njihovega najpomebnej\xc5\xa1ega plena. V ugodnih razmerah lahko bujna rast dreves spro\xc5\xbei populacijsko eksplozijo malih sesalcev, posledica tega pa je nara\xc5\xa1\xc4\x8danje populacij plenilcev, ki se hranijo z njimi. Ko rastlinojede \xc5\xbeivali iz\xc4\x8drpajo zaloge hrane, za\xc4\x8dne njihovo \xc5\xa1tevilo upadati, zaradi \xc4\x8desar se za\xc4\x8dnejo zmanj\xc5\xa1evati tudi populacije plenilcev. Populacijska nihanja se dogajajo v precej pravilnem zaporedju. O \xc4\x8dem pri\xc4\x8dajo tudi zapiski severnoameri\xc5\xa1kih lovcev, ki so ve\xc4\x8d kot 100 let bele\xc5\xbeili ulov in prodajo krzen.\n_START_SECTION_\nDe\xc5\xbeevni gozd zmernega pasu\n_START_PARAGRAPH_\nNajve\xc4\x8dji de\xc5\xbeevni gozdovi zmernega pasu so na ameri\xc5\xa1kem severozahodu, drevesa v njih pa so skoraj izklju\xc4\x8dno iglavci. Nekatera drevesa so visoka ve\xc4\x8d kot 75m in stara ve\xc4\x8d kot 500let. Ti iglasti gozdovi se mo\xc4\x8dno razlikujejo od drugih iglastih gozdov. V podrasti rastejo predvsem praproti, povr\xc5\xa1ino tal pa prekrivajo z vodo preprojeni mahovi. Kvi\xc5\xa1ku se vspenjajo tesno skupaj rasto\xc4\x8da debla, nekatera s premerom ve\xc4\x8d kot 3 m, nad kro\xc5\xa1njami pa so vse leto de\xc5\xbeevni oblaki._NEWLINE_De\xc5\xbeevni gozd zmernega pasu je bivali\xc5\xa1\xc4\x8de \xc5\xa1tevilnih \xc5\xbeivali iz iglastih gozdov vsega sveta, zaradi posebni razmer pa se vseeno razlikuje od drugih gozdov zmernega pasu. Zmerne temperature in vla\xc5\xbenost ustrezajoi pol\xc5\xbeem lazarjem in mo\xc4\x8deradom, ogromne koli\xc4\x8dine podrtega drevja pa so primerno okolje za \xc5\xbeu\xc5\xbeelke, ki se hranijo z mrtvim lesom. V neokrjenih gozdovih je veliko sesalcev, pa tudi sov in drugih ptic, ki gnezdijo v velikih starih drevesih. Zaradi velikega povpra\xc5\xa1evanja po lesu iglavcev je tudi v zmernem pasu vse manj nedotaknjenih de\xc5\xbeevnih gozdov.'