b'\n_START_ARTICLE_\nGornja Germanija\n_START_SECTION_\nPrvi spopadi z Rimljani\n_START_PARAGRAPH_\nNaziva Gornja in Spodnja Germanija se v Cezarjevih Komentarjih galskih vojn ne pojavljata, \xc4\x8detudi so v njih opisana ljudstva, ki so bila naseljena na njunem ozemlju. V Spodnji Germaniji so bili naseljeni Belgi, v Gornji Germaniji pa galska plemena vklju\xc4\x8dno s Helveti, Sekvani, Levki in Treverji. Na severni obali srednjega Rena so prebivali ostanki germanskih \xc4\x8det, ki so pod Ariovistovim poveljstvom posku\xc5\xa1ale zavzeti Vesontio (Besan\xc3\xa7on), vendar jih je Cezar leta 58 pr. n. \xc5\xa1t. porazil._NEWLINE_Rimljani zasedenega ozemlja niso ve\xc4\x8d zapustili. Kasij Dion pi\xc5\xa1e, da je cesar Avgust v prvih petih letih svojega vladanja (28-23 pr. n. \xc5\xa1t.) sam prevzel upravljanje vseh glavnih senatskih provinc, v katerih je bila nevarnost vstaje, in sam poveljeval \xc4\x8detam, ki so ponovno vzpostavljale red. Po desetih letih je province vrnil senatu in so pri\xc5\xa1le pod oblast v senatu izvoljenih prokonzulov._NEWLINE_Med temi neodvisnimi provincami je bila tudi Gornja Germanija, ki je o\xc4\x8ditno postala provinca v zadnjih letih Rimske republike. Kot provinco jo omenja tudi Tacit v svojih Analih._NEWLINE_Kasij Dion je germanska plemena pri\xc5\xa1teval h Keltom, morda zato, ker se je Spodnja Germanija takrat imenovala Belgica. Dion ne omenja njenih meja, ampak trdi, da se razteza do izvira Rena. Njegova trditev ka\xc5\xbee, da verjetno ni vedel, da je gornji Ren v \xc5\xa0vici in izvira iz Bodenskega jezera.\n_START_SECTION_\nMeja cesarstva\n_START_PARAGRAPH_\nAvgust je nameraval vso osrednjo Germanijo zdru\xc5\xbeiti v eno samo provinco Veliko Germanijo (Germania Magna). Na\xc4\x8drt so mu prepre\xc4\x8dila germanska plemena v bitki v Tevtobur\xc5\xa1kem gozdu. Avgust je zato sklenil mejo cesarstva postaviti na Renu in Donavi. Na meji so bili od samega za\xc4\x8detka stalni konflikti, ki so Rimljane prisilili na povra\xc4\x8dilne ukrepe in utrjevanje Gornje Germanije._NEWLINE_Do leta 12 pr. n. \xc5\xa1t. sta bili zgrajeni veliki voja\xc5\xa1ki bazi Castra Vetera (Xanten) in Mogontiacum (Mainz), iz katerih je operiral Avgustov posinovljenec in general Neron Klavdij Druz. Okoli opori\xc5\xa1\xc4\x8d se je postopoma razvil sistem utrdb. Leta 69-70 n. \xc5\xa1t. so bile v veliki germanski vstaji in dr\xc5\xbeavljanski vojni med legijami vse rimske utrdbe ob Renu in Donavi uni\xc4\x8dene. Ko se je stanje umirilo, so utrdbe obnovili in jih raz\xc5\xa1irili in zgradili cesto med Mainzom in Augsburgom (Augusta Vindelicorum)._NEWLINE_Domicijan je bil leta 83-85 v vojni s Hati, ki so bili naseljeni seveno od Frankfurta (po njih se imenuje Hessen). V tem obdobju je bila zgrajena prva neprekinjena utrjena meja. Sestavljena je bila iz o\xc4\x8di\xc5\xa1\xc4\x8denega terena, ki je omogo\xc4\x8dal opazovanje, palisade, kjer je bilo mogo\xc4\x8de, lesenih opazovalnih stolpov in trdnjav na cestnih kri\xc5\xbei\xc5\xa1\xc4\x8dih. Sistem je dosegel svoj najve\xc4\x8dji obseg leta 90. Skozi Odenwald je bila zgrajena rimska voja\xc5\xa1ka cesta in mre\xc5\xbea cest, ki so povezovale vse trdnjave in stolpe.\n_START_SECTION_\nObrambna strategija\n_START_PARAGRAPH_\nNa\xc4\x8drt za nadziranje in razvoj limesa je bil relativno enostaven. S strate\xc5\xa1kega stali\xc5\xa1\xc4\x8da je ozemlje med Renom in Donavo, imenovano Agri Decumates, tvorilo izboklino na meji med Kelti in Germani, ki so jo posku\xc5\xa1ali izkoristiti Germani pod Ariovistovim poveljstvom. Ker so ob\xc5\xa1irni gozdovi omogo\xc4\x8dali neopazne premike napadalcev, so se Rimljani izboklini odrekli in zgradili obrambni sistem na njeni osnovnici in s tem skraj\xc5\xa1ali obrambno \xc4\x8drto._NEWLINE_Klju\xc4\x8dna to\xc4\x8dka obrambe je bila rama izbokline pri Mainzu, kjer so bile zbrane velike takti\xc4\x8dne in strate\xc5\xa1ke rezerve. Utrdbe v gozdu so bile dokaj slabo branjene in so jih zato pogosto po\xc5\xbegali Alemani. Rimljani so bili kljub temu vedno pravo\xc4\x8dasno obve\xc5\xa1\xc4\x8deni o germanskih premikih, tako da so legije iz Mainza in Strasburga ali celo Augsburga pravo\xc4\x8dasno ukrepale._NEWLINE_Celoten obrambni sistem je uspe\xc5\xa1no deloval samo takrat, ko je bilo v Mainzu dovolj te\xc5\xbeko oboro\xc5\xbeenih voja\xc5\xa1kih enot. Stalna obramba sama po sebi ni nudila kak\xc5\xa1ne posebne za\xc5\xa1\xc4\x8dite in je lahko v najbolj\xc5\xa1em primeru samo zadr\xc5\xbeevala nasprotnika, dokler niso v protinapad krenile dodatne enote._NEWLINE_Ko se je stanje na meji umirilo, je limes izgubil svoj prvotni namen in okoli utrdb so za\xc4\x8dela nastajati naselja. Po letu 150 so lesene utrdbe in stolpe zamenjali kamniti. Vojaki so se preselili v udobne kamnite voja\xc5\xa1nice, ki so bile znotraj celo poslikane s freskami. Spremenilo se je tudi germansko prebivalstvo. Borne ko\xc4\x8de Svebov, narejene iz vejevja, ki jih opisoval Cezar, so zamenjale udobne romanizirane vasi Hatov in Alemanov._NEWLINE_Gornja Germanija kot cesarska provinca je bila ponovno ustanovljena leta 90 in zajela velik del ozemlja Lugdunske Galije in ozemlje, naseljeno s Helveti. Eden od njenih prvih in najslavnej\xc5\xa1ih guvernerjev je bil cesar Trajan, ki jo je upravljal od leta 96 do 98, ko je postal rimski cesar.\n_START_SECTION_\nKonec province\n_START_PARAGRAPH_\nRim je okoli leta 300 izgubil oblast v svojih najsevernej\xc5\xa1ih provincah. Deli ju\xc5\xbene \xc5\xa0vice, ki so spadali v Gornjo Germanijo, so bili priklju\xc4\x8deni k Veliki Sekvaniji (Provincia Maxima Sequanorum) in v zgodnjem 5. stoletju postali del Burgundije. Severni deli so postali del Alemanije.'