b'\n_START_ARTICLE_\nMary Astell\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in kariera\n_START_PARAGRAPH_\nMary Astell se je rodila 12. novembra 1666, v Newcastlu,\xc2\xa0o\xc4\x8detu Petru in materi Mary Astell. Imela je dva brata: Williama, ki je umrl v otro\xc5\xa1tvu, in mlaj\xc5\xa1ega brata Petra. O\xc4\x8de je bil konservativen anglikanski rojalist, ki je upravljal lokalno premogovno podjetje. Mary je ve\xc4\x8dino svojega otro\xc5\xa1tva z dru\xc5\xbeino \xc5\xbeivela v Newcastlu. Astellovo je na domu pou\xc4\x8deval njen stric in nekdanji duhovnik Ralph Astell, ki je bil zaradi alkoholizma izob\xc4\x8den iz anglikanske cerkve. Ralph je sodeloval s platonisti\xc4\x8dno filozofsko \xc5\xa1olo, ki je svoj sede\xc5\xbe imela v Cambridgeu. \xc5\xa0ola je podpirala prepri\xc4\x8danja, ki je zdru\xc5\xbeevala novoplatonisti\xc4\x8dna kritika novove\xc5\xa1ke mehanicisti\xc4\x8dne filozofije (Hobbes, Descartes) in dogmatsko toge religije._NEWLINE_Ko je bila stara 12 let, je preminil njen o\xc4\x8de. Leto pozneje je umrl tudi stric. Ovdovela mati je preostanek financ vlo\xc5\xbeila v vi\xc5\xa1jo izobrazbo sina Petra, skupaj s h\xc4\x8derjo pa sta se preselili k Maryini teti._NEWLINE_Po smrti svoje matere in tete, leta 1688, se je Mary Astell preselila v London. Tam se je seznanila s krogom vplivnih \xc5\xbeensk (Lady Mary Chudleigh, Elizabeth Thomas, Judith Drake, Elizabeth Elstob, in Lady Mary Wortley Montagu ), ki ji je pomagal pri razvoju in objavi njenih del. Bila je tudi v stiku s canterburyjskim nad\xc5\xa1kofom Williamom Sancroftom, ki je Mary finan\xc4\x8dno podprl, ter ji predstavil njenega prihodnjega zalo\xc5\xbenika._NEWLINE_Bila je ena izmed prvih angle\xc5\xa1kih \xc5\xbeensk, ki so zagovarjale idejo, da so \xc5\xbeenske enakopravne mo\xc5\xa1kim in si prav tako zaslu\xc5\xbeijo izobrazbo. Njena prva knjiga Serious Proposal to the Ladies for the Advancement of their True and Greatest Interest, predstavlja na\xc4\x8drt za \xc5\xbeensko fakulteto, kjer bi se \xc5\xbeenske lahko izobra\xc5\xbeevale._NEWLINE_Po umiku iz javnega \xc5\xbeivljena leta 1709 je Mary Astell ustanovila dobrodelno \xc5\xa1olo za dekleta v Chelseaju. \xc5\xa0olski u\xc4\x8dni na\xc4\x8drt je pripravila sama, s finan\xc4\x8dno pomo\xc4\x8djo Lady Catherine Jones in Lady Elizabeth Hastings.\xc2\xa0_NEWLINE_Astellova je zbolela za rakom dojke. Umrla je 9. maja 1731, v \xc5\xa1tiriin\xc5\xa1estdesetem letu starosti v Chelseaju, kjer je bila tudi pokopana.\xc2\xa0\n_START_SECTION_\nKnjige\n_START_PARAGRAPH_\nNjeni dve najbolj znani knjigi sta A Serious Proposal to the Ladies, for the Advancement of Their True and Greatest Interest (1694) in A Serious Proposal, Part II (1697). V prvi knjigi je predstavljen na\xc4\x8drt za ustanovitev nove in\xc5\xa1titucije, ki bi \xc5\xbeenskam pomagala pri zagotavljanju verskega in posvetnega izobra\xc5\xbeevanja. Astellova je \xc5\xbeelela, da bi imele vse \xc5\xbeenske enake mo\xc5\xbenosti kot mo\xc5\xa1ki, da bi pre\xc5\xbeivele ve\xc4\x8dnost v nebesih z Bogom. Verjela je da za to potrebujejo izobrazbo. Njen predlog ni bil nikoli sprejet, saj so kritiki dejali, da je\xc2\xa0\xc2\xbbpreve\xc4\x8d katoli\xc5\xa1ki\xc2\xab. Leta 1709 je pisatelj Jonathan Swift napisal delo Tatler, ki je parodija na Maryjine ideje o \xc5\xa1oli za \xc5\xbeenske. Pisatelj Daniel Defoe je Maryine predloge ob\xc4\x8dudoval, vendar je menil, da so neizvedljivi. Nekaj let pozneje je Astellova objavila drugi del, A Serious Proposal, podrobnej\xc5\xa1o vizijo o izobrazbi dvornih dam. \xc2\xa0_NEWLINE_Leta 1700 je Mary Astell objavila knjigo Some Reflections upon Marriage, v kateri duhovito kritizira filozofske temelje zakonske zveze. \xc5\xbdenske opozarja o nevarnostih prenagljene ali slabo premi\xc5\xa1ljene izbire. Astellova trdi, da bi izobrazba pomagala \xc5\xbeenskam pri delanju bolj\xc5\xa1ih odlo\xc4\x8ditev in soo\xc4\x8danju z izzivi zakona. Astellova opozarja, da lahko razlike v inteligenci in zna\xc4\x8daju povzro\xc4\x8dijo nesre\xc4\x8do, in priporo\xc4\x8da, naj zakonska zveza raje temelji na dolgotrajnem prijateljstvu kot pa na kratkotrajni privla\xc4\x8dnosti._NEWLINE_V zgodnjih devetdesetih letih sedemnajstega stoletja si je Mary Astell dopisovala s cambri\xc5\xa1kim platonistom Johnom Norrisom. Pisma osvetljujejo Maryjine misli o Bogu in teologiji. Norris je menil, da so pisma vredna objave, zato jih je s soglasjem Astellove objavil v knjigi Letters Concerning the Love of God (1695). Maryjino ime se v knjigah sicer ne pojavlja, vendar je bila njena identiteta kmalu razkrita in njen retori\xc4\x8dni slog je dobil veliko pohval sodobnikov.'