b'\n_START_ARTICLE_\nRimskokatoli\xc5\xa1ka cerkev in prostozidarstvo\n_START_PARAGRAPH_\nOdnos med Rimskokatoli\xc5\xa1ko cerkvijo in prostozidarstvom zaznamujejo \xc5\xa1tevilne okro\xc5\xbenice pape\xc5\xbeev proti prostozidarstvu. Prva je bila izdana leta 1738. Kljub temu so v lo\xc5\xbeah \xc5\xa1tevilni duhovniki in cerkveni dostojanstveniki Rimskokatoli\xc5\xa1ke cerkve._NEWLINE_Po letu 1814 se je odnos Cerkve do prostozidarstva zaostril in dosegel vi\xc5\xa1ek v drugi polovici 19. stoletja, po priklju\xc4\x8ditvi Pape\xc5\xa1ke dr\xc5\xbeave k Italiji, in z leta 1884 izdano encikliko pape\xc5\xbea Leona XIII. z naslovom Humanum genus. V 20. stoletju je pri\xc5\xa1lo med obema stranema do posameznih pogovorov in do prizadevanj za stvarnej\xc5\xa1i dialog. Ta se je za\xc4\x8del po Drugem vatikanskem koncilu. Zakonik cerkvenega prava iz leta 1983 je \xc4\x8drtal \xc4\x8dlen o izob\xc4\x8denju prostozidarjev. So\xc4\x8dasno s sprejetjem novega zakonika pa je Kongregacija za nauk vere sprejela Deklaracijo o prostozidarskih zdru\xc5\xbeenjih, ki je moralno obsodila \xc4\x8dlanstvo v prostozidarskih zdru\xc5\xbeenjih. Deklaracija je naletela na razli\xc4\x8dne odzive in interpretacije.'