b'\n_START_ARTICLE_\nPape\xc5\xbe Martin IV.\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nSimon se je rodil okrog 1210 v naselju Mainpincien v \xc5\xbeupniji Andrezel , v pokrajini Brie. Zdi de, da je pripadal dru\xc5\xbeini malih posestnikov Brion pri Joignyju. Njegov o\xc4\x8de Jean de Brion je bil ugleden sodnik v Donnemarie-Dontillyju, ki je spadal v kapiteljstvo sv. Martina Turskega._NEWLINE_ _NEWLINE_Vstopil je v cerkveno slu\xc5\xbebo in postal arhidiakon v Rouenu, potem varuh pe\xc4\x8data in kancler Ludvika IX., od 1261 kardinal-duhovnik pri Santa Cecilia in Trastevere, je pod  Urbanom IV., Klemenom IV. in Gregorjem X. opravljal pomembno slu\xc5\xbebo stalnega pape\xc5\xa1kega poslanca na francoskem dvoru.\n_START_SECTION_\nPape\xc5\xa1ke volitve pod pritiskom\n_START_PARAGRAPH_\nNa novico o nenadni smrti pape\xc5\xbea Nikolaja je Karel An\xc5\xbeujski storil vse, da bi kardinalski zbor prevesil v korist Francozov in izvolil pape\xc5\xbea po njegovi volji. Takoj je pohitel v Viterbo, ki je poleg Soriano Viterbo, kjer je pape\xc5\xbe umrl. Dva najuglednej\xc5\xa1a italijanska kardinala iz rodbine Orsini je pognal v beg, druge pa dal zapreti v Viterbu v konklave in jih ni pustil ven, dokler ni dobil ve\xc4\x8dine francoski kardinal-duhovnik Simon de Brion. Ker je bil izvoljenec poprej kanonik pri svetem Martinu, si je izvolil ime Martin IV. Ker so v Rimu izbruhnili nemiri, v katerih so izgnali vse Orsinijeve, se pape\xc5\xbe ni upal tja, ampak so ga posvetili in kronali 23. marca 1281 v Orvietu. _NEWLINE_Svoje pape\xc5\xa1ko delovanje je uravnaval po volji tega kralja in s tem izni\xc4\x8dil predhodnikova prizadevanja za neodvisnost pape\xc5\xa1tva. Prej\xc5\xa1nji pape\xc5\xbe je pridr\xc5\xbeal rimsko senatorstvo Rimljanom, Martin je pa sicilijanskega kralja Karla An\xc5\xbeujskega imenoval celo za dosmrtnega rimskega senatorja.\n_START_SECTION_\n\xc2\xbbSicilijanske ve\xc4\x8dernice\xc2\xab\n_START_PARAGRAPH_\nZagrenjeni Sicilijanci so se pri pape\xc5\xbeu Martinu prito\xc5\xbeili zoper svojega kralja Karla I. An\xc5\xbeujskega, ki je bil uradno pape\xc5\xa1ki vazal in ki jih je vedno bolj stiskal z davki. Ko so se vra\xc4\x8dali od kardinalov, jih je tam navzo\xc4\x8di kralj Karel ujel in zaprl v je\xc4\x8do. Na Siciliji so izvolili novega kralja, Petra Aragonskega, Konstancijinega mo\xc5\xbea. On je zbral velikansko vojsko, da bi si osvojil Sicilijo._NEWLINE_Palermci so 31. marca 1282 - na Velikono\xc4\x8dni ponedeljek - po stari navadi \xc5\xa1li na \xc5\xbeegnanje v bli\xc5\xbenji Monreale . Neki francoski fant je za\xc4\x8del nadlegovati neko sicilijansko dekle, kar je Italijane tako razburilo, da so pobili vse v procesiji navzo\xc4\x8de Francoze. Vstaja se je naglo \xc5\xa1irila in samo po Palermu so pobili tisto no\xc4\x8d \xc5\xa1tiri tiso\xc4\x8d Francozov, veliko ve\xc4\x8d pa po celem kraljestvu. Ta pokol so poimenovali \xe2\x80\x9esicilijanske ve\xc4\x8dernice\xe2\x80\x9d. Karel, ki je bival tedaj v Rimu, je z vojsko zbrano zoper bizantinskega cesarja Mihaela Paleologa takoj krenil v Messino; medtem pa je prispel v Palermo Peter Aragonski, ki so ga tam oklicali za kralja. V bitki je premagal Karlovo ladjevje, njegovega sina Karla zajel in zaprl v mo\xc4\x8dno utrdbo. Pape\xc5\xbe Martin je Petra takoj po kronanju izob\xc4\x8dil in podaril v fevd Aragonijo mlaj\xc5\xa1emu sinu francoskega kralja Filipa III. Zoper njegove politi\xc4\x8dne nasprotnike je povedel celo kri\xc5\xbearsko vojno! Podprl je tudi njegove napadalne na\xc4\x8drte proti Bizancu. Cesarja Mihaela VIII. je kot krivoverca in razkolnika izob\xc4\x8dil, s \xc4\x8dimer je popolnoma zavrl dotedanja prizadevanja svojih predhodnikov za edinost._NEWLINE_Mo\xc4\x8dno pa je podpiral du\xc5\xa1nopastirsko dejavnost reda manj\xc5\xa1ih bratov ali minoritov ter bil osebno zelo dober in vedno pripravljen za pomo\xc4\x8d ljudem v stiski.'