b"\n_START_ARTICLE_\nJohannes Kepler\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nKepler je \xc5\xa1tudiral teologijo in klasiko na Univerzi v T\xc3\xbcbingenu. Tam je nanj vplival profesor matematike Michael Maestlin in Kopernikova teorija. Kepler je takoj sprejel Kopernikovo teorijo, saj je verjel, da mora biti enostavnost Kopernikovih tirnic bo\xc5\xbeje delo._NEWLINE_Leta 1594 je od\xc5\xa1el iz T\xc3\xbcbingena v Gradec. Tam je za\xc4\x8del delati na obse\xc5\xbeni geometrijski domnevi, ki se je nana\xc5\xa1ala na oddaljenosti planetov._NEWLINE_V letu 1596 je objavil svoje prvo astronomsko delo Kozmografska nedoumljivost (latinsko Mysterium cosmographicum). To delo je pomembno, ker je predstavljalo prvo razumljivo in neizpodbitno poro\xc4\x8dilo geometrijskih prednosti Kopernikove teorije._NEWLINE_Od leta 1594 do 1600 je bil v Gradcu profesor astronomije in matematike, od koder pa je bil zaradi protestantske vere izgnan in je zato\xc4\x8di\xc5\xa1\xc4\x8de na\xc5\xa1el v dvorcu Kasteli\xc5\xa1\xc4\x8de, katerega ostanke lahko najdemo na Petanjcih v Prekmurju. Na Petanjcih je prebival nekaj mesecev, preden se je \xc2\xbbpokesal\xc2\xab\xc2\xa0in spreobrnil nazaj v katoli\xc5\xa1ko vero. Leta 1600 je postal pomo\xc4\x8dnik de Braheja blizu Prage, po njegovi smrti leta 1601 pa cesarski dvorni astronom in kraljevi matematik Rudolfa II., svetega rimskega kralja._NEWLINE_17. oktobra 1604 je v ozvezdju Ka\xc4\x8denosca opazoval supernovo SN 1604, ki je dobila ime po njem Keplerjeva supernova, oziroma Keplerjeva zvezda. Prvi\xc4\x8d so jo zapazili \xc5\xbee 9. oktobra._NEWLINE_V svoji knjigi Nova astronomija (Astronomia nova), ki je bila objavljena leta 1609, je pojasnil svoj zakon o ravninah, ki ga je odkril leta 1602, in zakon o elipti\xc4\x8dnem gibanju, ki ga je odkril leta 1605._NEWLINE_Leta 1612 je bil matematik v Zgornji Avstriji (Ober\xc3\xb6sterreich). Leta 1614 je izvedel za B\xc3\xbcrgijeve logaritme, leta 1617 pa je \xc5\xbee poznal Napierjevo knjigo Descriptio. V tem \xc4\x8dasu se ni uspel ukvarjati z logaritmi, ker je bil zaposlen z zakonom o gibanju planetov in je v Linzu leta 1619 izdal knjigo Ubranost sveta (Harmonices mundi), v kateri je pojasnil svoj 3. Keplerjev zakon o gibanju planetov. S pomo\xc4\x8djo vrednosti Napierjevih logaritmov za funkcijo sinus je izra\xc4\x8dunal numeri\xc4\x8dno-logaritemske tabele. Nekako v tem \xc4\x8dasu je za\xc4\x8del z objavo knjige, ki je iz\xc5\xa1la 3 leta pozneje Epitom Kopernikovi astronomiji (Epitome Astronomiae Copernicanae), 1618 - 1621. V njej so bili zbrani vsi njegovi zakoni. Pomembna je tudi zato, ker je bila to prva astronomska knjiga na osnovi Kopernikovih na\xc4\x8del._NEWLINE_Leta 1624 je izdal svoje tabele Chilias Logarithmorum ad totidem Numerus Rotundus (v prvi izdaji je tudi opis, kako so logaritmi izra\xc4\x8dunani) in nato \xc5\xa1e 1627 (1625) Rudolfove (Rudolfinske) tabele (tablice) (Tabulae Rudolphinae), kjer je dodal posamezne tabele za logaritem kosinusa po koraku 10 sekund, vendar na zelo majhnem intervalu. Tabele so temeljile na de Braheovih podatkih in z njihovo pomo\xc4\x8djo so se zmanj\xc5\xa1ale glavne napake resni\xc4\x8dnih polo\xc5\xbeajev planetov od 5\xc2\xb0 na samo 10'. Newton se je pri oblikovanju svojega splo\xc5\xa1nega gravitacijskega zakona zelo zana\xc5\xa1al na Keplerjevo teorijo in opazovanja. Kepler je veliko prispeval tudi v optiki in je razvil sistem infinitezimal, s \xc4\x8dimer je bil tudi predhodnik integralnega ra\xc4\x8duna.\n_START_SECTION_\nPrvi Keplerjev zakon\n_START_PARAGRAPH_\nPlanet se giblje okrog Sonca po elipsi. Sonce je v njenem gori\xc5\xa1\xc4\x8du. Kepler je ugotovil, da se planet ne giblje po kro\xc5\xbenici, kot so prvotno mislili, temve\xc4\x8d okrog Sonca po elipsi ter, da se Sonce nahaja v enem izmed gori\xc5\xa1\xc4\x8d te elipse. To\xc4\x8dko na elipsi, ki je najbli\xc5\xbeje Soncu, je poimenoval prison\xc4\x8dje (perihelij), to\xc4\x8dko, ki je najbolj oddaljena od Sonca pa odson\xc4\x8dje (afelij)._NEWLINE_Matemati\xc4\x8dna formula za ta zakon se glasi:\xc2\xa0:\n_START_SECTION_\nDrugi Keplerjev zakon\n_START_PARAGRAPH_\nZveznica planeta in Sonca pokrije v enakih \xc4\x8dasih enake plo\xc5\xa1\xc4\x8dine. Nadalje je ugotovil, da se planeti okrog Sonca po elipsi ne gibljejo enakomerno, saj se takrat, ko so bli\xc5\xbeje Soncu gibljejo hitreje, kot takrat ko so od Sonca bolj oddaljeni.\n_START_SECTION_\nTretji Keplerjev zakon\n_START_PARAGRAPH_\nKub velike polosi in kvadrat obhodnega \xc4\x8dasa sta za vse planete v enakem razmerju. Kepler je na podlagi poskusov in napak, ki jih je pri tem izvedel ugotovil, da se planeti po elipsi ne gibljejo s konstantno hitrostjo in, da je hitrost planeta odvisna od njegove lege na tirnici. Vzrok za to, je bila po njegovem mnenju gravitacijska sila Sonca. Predvideval je, da je kub velike polosi planetove kro\xc5\xbenice enak kvadratu obhodnega \xc4\x8dasa, lahko pa se ga pojasni tudi tako, da je kvocient med kvadratom obhodnega \xc4\x8dasa planeta in kubom velike polosi njegove tirnice konstanten za vse planete. Tega zakona Kepler ni nikoli dokazal, kasneje pa je to uspelo Isaacu Newtonu.\n_START_SECTION_\nPoimenovanja\n_START_PARAGRAPH_\nPo Keplerju se med drugim imenujeta kraterja na Luni (Kepler) in na Marsu (Kepler), ter asteroid 1134 Kepler."