b'\n_START_ARTICLE_\nBertil Lindblad\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nLindblad je diplomiral na Univerzi v Uppsali. Bil je predstojnik Observatorija v Stockholmu od leta 1927 do 1965. Lindblad je vodstvo observatorija nasledil od Karla Bohlina, ki se je upokojil. Observatorij, tedaj \xc5\xa1e pod okriljem Kraljeve akademije znanosti, je \xc5\xa1vedski kralj leta 1931 uradno slovesno odprl in so ga prestavili izven mesta v Saltsj\xc3\xb6baden._NEWLINE_Ukvarjal se je z gibanjem Oson\xc4\x8dja glede na sredi\xc5\xa1\xc4\x8de krajevne Galaksije. Dolo\xc4\x8dil je obhodni \xc4\x8das Son\xc4\x8devega tira. Potrdil je Shapleyjevo oceno smeri in pribli\xc5\xbene razdalje do sredi\xc5\xa1\xc4\x8da krajevne Galaksije. Leta 1925 je skupaj z Oortom dokazal neenako vrtenje Rimske ceste. Po njegovih ocenah je celotna masa krajevne Galaksije 110.000 oziroma 180.000 milijonkrat ve\xc4\x8dja od Son\xc4\x8deve._NEWLINE_Najpomembnej\xc5\xa1e je njegovo delo o zgradbi in dinamiki zvezdnih sestavov in fotometri\xc4\x8dna opazovanja spiralnih galaksij. Izdelal je spektroskopsko metodo za lo\xc4\x8devanje orjakinj od zvezd iz glavnega niza._NEWLINE_Vrste resonanc v vrtenju zvezdnih ali plinskih diskov se imenujejo po njem, Lindbladove resonance._NEWLINE_Leta 1938 je imel nagovor ob podelitvi Nobelove nagrade za knji\xc5\xbeevnost ameri\xc5\xa1ki pisateljici Pearl Buckovi._NEWLINE_Med letoma 1948 in 1952 je bil predsednik Mednarodne astronomske zveze (IAU). Leta 1965 je bil izvoljen za predsednika izvr\xc5\xa1nega odbora Nobelovega sklada, a je to delo opravljal samo nekaj mesecev preden je zbolel in istega leta umrl._NEWLINE_Tudi njegov sin Per-Olof je postal astronom.\n_START_SECTION_\nNagrade\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1948 mu je Kraljeva astronomska dru\xc5\xbeba (RAS) podelila zlato medaljo, leta 1954 pa je prejel medaljo Bruceove.\n_START_SECTION_\nPoimenovanja\n_START_PARAGRAPH_\nPo njem se imenuje asteroid glavnega asteroidnega pasu 1448 Lindbladia, ki ga je leta 1938 odkril V\xc3\xa4is\xc3\xa4l\xc3\xa4, ter udarni krater Lindblad na oddaljeni strani Lune.'