b'\n_START_ARTICLE_\nBenjamin Ipavec\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis bratov Ipavec\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xbdivljenje in delo Benjamina ter njegovega dve leti mlaj\xc5\xa1ega brata Gustava Ipavca sta tesno povezana. Oba sta se \xc5\xa1olala v \xc5\xa0entjurju in v Celju, pozneje pa v Gradcu, kjer sta tudi maturirala. Kasneje sta se vpisala na triletno zdravstveno \xc5\xa1olo v Gradcu, kjer sta diplomirala. \xc5\xa0tudij sta nadaljevala na Dunaju. _NEWLINE_Po kon\xc4\x8danem \xc5\xa1olanju je Benjamin dobil zaposlitev v Gradcu, kjer je ostal do upokojitve. Delal je tudi kot primarij v otro\xc5\xa1ki bolni\xc5\xa1nici. Hkrati je bil tudi \xc4\x8dlan Dru\xc5\xa1tva zdravnikov na \xc5\xa0tajerskem, leta 1881 pa celo predsednik tega dru\xc5\xa1tva. Njegov trud in napore je cenila tudi dr\xc5\xbeava, saj mu je podelila posebno priznanje, kasneje pa je dobil tudi zlati kri\xc5\xbeec s krono. Organiziral je tudi rentgenski in\xc5\xa1titut v Mariborski bolni\xc5\xa1nici in je bil eden izmed prvih, ki se je lotil tudi te\xc5\xbeavnej\xc5\xa1ih ginekolo\xc5\xa1kih operacij. Brat Gustav se je po o\xc4\x8detovem vzgledu ukvarjal z o\xc4\x8desnim zdravstvom, vendar je slovel bolj kot zdravnik splo\xc5\xa1ne prakse. Posebno ve\xc5\xa1\xc4\x8d je bil tudi porodni\xc5\xa1tva.\n_START_SECTION_\nBenjaminova in Gustavova ustvarjalnost\n_START_PARAGRAPH_\nMed \xc5\xa1tudijem sta se Benjamin in Gustav Ipavec tudi glasbeno izobra\xc5\xbeevala. Osnovno izobrazbo sta dobila doma, v Celju sta \xc5\xa1olanje nadaljevala pri organistu Karlu Kopplu in pozneje pri bratih Vaclavu in Franti\xc5\xa1ku Fasslu, ki sta bila \xc4\x8de\xc5\xa1kega rodu. _NEWLINE_Iz let, ko je \xc5\xbeivel v Celju, nam je ohranjena Benjaminova znana skladba - val\xc4\x8dek \xc2\xbbPopki\xc2\xab\xc2\xa0(Knospen, Walzer f\xc3\xbcr das Piano-Forte) iz leta 1843. Skromna skladba, ki pa ka\xc5\xbee, da je Benjamin \xc5\xbee obvladal osnove kompozicijskega stavka._NEWLINE_V Gradcu sta se brata Ipavca zbli\xc5\xbeala z narodno zavednimi slovenskimi visoko\xc5\xa1olci, zdru\xc5\xbeenimi v politi\xc4\x8dnem dru\xc5\xa1tvu Slovenija. Leta 1850 je to dru\xc5\xa1tvo izbralo Benjamina za svojega glasbenega vodjo. Za\xc4\x8del je skladati pesmi na slovenska besedila, da so jih v dru\xc5\xa1tvu prepevali: sprva narodno budni\xc5\xa1ke zbore, pozneje tudi samospeve za bolj\xc5\xa1e pevce iz zbora. Benjamin je na glasbenem podro\xc4\x8dju sodeloval s celjsko in mariborsko \xc4\x8ditalnico, bil med prvimi \xc4\x8dlani (1872) Glasbene Matice v Ljubljani in njen poverjenik za \xc5\xa0tajersko. Leta 1859 je izdal pesmarico z naslovom \xc2\xbbPesmarica za kratek \xc4\x8das\xc2\xab, leta 1862 in 1864 pa\xc2\xa0\xc2\xbbSlovenske pesmi\xc2\xab. V tem \xc4\x8dasu je deloval kot skladatelj narodnoprebudnih pesmi in kot organizator slovenskega narodnega \xc5\xbeivljenja. Njegova glasbena nadarjenost ga je privedla do soo\xc4\x8danja z zahtevnej\xc5\xa1imi glasbenimi oblikami. Posebno pomembno mesto imajo njegovi samospevi, ki jim je dal posebno umetni\xc5\xa1ko veljavo. Sprva je komponiral samospeve na nem\xc5\xa1ka besedila, \xc5\xbee kmalu pa je posegel po slovenskih. Njegovi samospevi, kot so Nezakonska mati, Ciganka Marija, Menih, Oblaku, Mak \xc5\xbeari, \xc4\x8cez no\xc4\x8d, Na poljani, Bo\xc5\xbeji volek, Pozabil sem mnogo kaj, dekle, Pomladni veter in drugi, so zimzelene melodije slovenske glasbe romanti\xc4\x8dnega obdobja. Benjamin je znal tudi prisluhniti otro\xc5\xa1kemu \xc4\x8dustvovanju v vrsti otro\xc5\xa1kih pesmic, ki so iz\xc5\xa1le v reviji Vrtec med letoma 1876 in 1881. Bolj prilo\xc5\xbenostne se zdijo njegove klavirske skladbe, ki so namenjene salonskemu razvedrilu, vendar med njimi najdemo tudi fugo ali fugeto. Dokaz Benjaminovih ambicij in vsestranskost njegovega talenta predstavlja tudi odrska glasba._NEWLINE_Gustav pa se je po kraj\xc5\xa1em bivanju v Budimpe\xc5\xa1ti naselil v \xc5\xa0entjur, kjer je prevzel o\xc4\x8detovo zdravni\xc5\xa1ko prakso. Ve\xc4\x8d desetletij je bil \xc5\xa1entjurski \xc5\xbeupan. V zakonu s Karolino Amon iz La\xc5\xa1kega je imel deset otrok, med njimi Josipa, poznej\xc5\xa1ega zdravnika in skladatelja. Organiziral je kulturno in gospodarsko \xc5\xbeivljenje, sodeloval z Glasbeno Matico. Njegova velika zasluga je, da je postal \xc5\xa0entjur trdnjava slovenske narodne zavednosti._NEWLINE_Benjamin in Gustav Ipavec sta \xc5\xbeivela v \xc4\x8dasu, ki je tudi na glasbenem podro\xc4\x8dju zahteval stvaritve, potrebni so bili zbori, samospevi in sploh glasba, ki je imela primerno besedilo in ki je znala navdu\xc5\xa1iti poslu\xc5\xa1alce ter izra\xc5\xbeati njihovo slovensko pripadnost. Temu delu se je Gustav docela posvetil. Zato ne presene\xc4\x8da, da so v njegovem opisu ob nekaj klavirskih delih (Kadrilja za klavir) samo vokalne skladbe: \xc4\x8detverospevi, zbori in samospevi. Njegove spevne melodije so se hitro priljubile po vsej Sloveniji in \xc5\xa1e danes niso izgubile svojevrstne mi\xc4\x8dnosti. \xc5\xbde njihovi naslovi so zgovorni:\xc2\xa0\xc2\xbbSlovenec sem\xc2\xab, Slovensko dekle, Budnica, Planinska ro\xc5\xbea, Danici, O mraku, Kjer so moje ro\xc5\xbeice, Le predi, dekle itd... V osemdesetih letih je Gustav v \xc5\xa0entjurju ustanovil me\xc5\xa1ani zbor in zanj tudi komponiral.\n_START_SECTION_\nSmrt bratov Ipavec\n_START_PARAGRAPH_\nV za\xc4\x8detku leta 1907 je Gustav Ipavec te\xc5\xbeko zbolel za vnetjem ledvic in vodenico. Ve\xc4\x8dinoma se je zdravil sam, z nasveti pa mu je pomagal sin Josip, takrat \xc5\xbee zdravnik v \xc5\xa0entjurju. Umrl je 20. avgusta 1908. \xc5\xa0entjur\xc4\x8dani so mu priredili velik pogreb. 20. decembra 1908 pa je v Gradcu umrl Benjamin Ipavec. Pokopali so ga na \xc5\xa1entlenar\xc5\xa1kem pokopali\xc5\xa1\xc4\x8du.'