b'\n_START_ARTICLE_\nViktorija Britanska\n_START_SECTION_\nNaslednica\n_START_PARAGRAPH_\nPrincesa Viktorija Kentska se je rodila v Kensingtonski pala\xc4\x8di v \xc4\x8dasu vladavine svojega dedka Jurija III. Bila je edini otrok princa Edvarda Avgusta in Viktorije Sa\xc5\xa1ko-Cobur\xc5\xa1ko-Saalfeldske, takrat vojvode in vojvodinje Kentske. Petdesetletni princ je umrl za rakom osem mesecev po rojstvu svoje h\xc4\x8derke in smo \xc5\xa1est dni kasneje je zaradi sifilisa umrl Viktorijin dedek. Krona je tako pre\xc5\xa1la na Viktorijinega strica, Jurija IV._NEWLINE_Kot princesa se je med \xc5\xa1olanjem nau\xc4\x8dila nem\xc5\xa1\xc4\x8dino, angle\xc5\xa1\xc4\x8dino, italijan\xc5\xa1\xc4\x8dino, gr\xc5\xa1\xc4\x8dino, kitaj\xc5\xa1\xc4\x8dino in franco\xc5\xa1\xc4\x8dino. Poleg jezika se je u\xc4\x8dila \xc5\xa1e glasbo, aritmetiko in zgodovino._NEWLINE_Viktorijina sestri\xc4\x8dna princesa \xc5\xa0arlota, takrat naslednica svojega o\xc4\x8deta, je umrla leta 1817, tri leta kasneje pa je umrl njen o\xc4\x8de, katerega je nasledil njegov brat Viljem. Viljem je bil o\xc4\x8de desetih nezakonskih otrok, vendar pa so vsi njegovi zakoniti otroci s kraljico Adelajdo umrli v otro\xc5\xa1tvu in tako je bila Viktorija razgla\xc5\xa1ena za njegovega morebitnega naslednika. \xc4\x8ceprav je imel Viljem ve\xc4\x8d mlaj\xc5\xa1ih bratov, je bila Viktorija pred njimi v nasledstvu na prestol, ker je bil njen o\xc4\x8de starej\xc5\xa1i od njih in zato pred njimi. Zakon takrat ni imel posebnih omejitev glede starosti monarha, a \xc4\x8de bi Viktorija pri\xc5\xa1la na prestol kot otrok, bi v tem primeru njena mati vojvodinja Kentska upravljala z dr\xc5\xbeavo kot regent._NEWLINE_Svojega prvega bratranca in bodo\xc4\x8dega mo\xc5\xbea, princ Albert Sa\xc5\xa1ko-Cobur\xc5\xa1ko in Gothski, je sre\xc4\x8dala stara \xc5\xa1estnajst let, vendar je le tri leta kasneje v pismih omenjala svojo ljubezen do njega.\n_START_SECTION_\nVladavina\n_START_PARAGRAPH_\nViljem IV. je umrl star 71 zaradi sr\xc4\x8dnega napada. Osemnajstletna Viktorija je postala kraljica v zgodnjih urah 20. junija 1837 in njeno kronanje je se je odvilo 28. junija 1838. Mlada kraljica je obrnila osemnajst let manj kot mesec dni pred Viljemovo smrtjo, zato ni bilo potrebe za regentstvo. Smrt Viljema IV. je zaznamoval konec unije Zdru\xc5\xbeenega kraljestva in Hannovra, saj Viktorija kot \xc5\xbeenska ni mogla podedovati hannovrski prestol. Hannover je tako podedoval njen stric, Ernest Avgust I., ki je bil kralji\xc4\x8din mogo\xc4\x8di naslednik vse do rojstva njenega prvega otroka._NEWLINE_V \xc4\x8dasu, ko je Viktorija podedovala prestol, je bila vlada pod nadzorom whigovske stranke do leta 1830. Njihov predsednik vlade lord Melbourne je bil za kratek \xc4\x8das zelo vpliven svetovalec mlade in politi\xc4\x8dno neizku\xc5\xa1ene kraljice. Njegova vlada ni ostala dolgo na oblasti; postajala je vse manj priljubljena in bila soo\xc4\x8dena z velikimi te\xc5\xbeavami pri upravljanju kolonij. Leta 1839 je lord Melbourne odstopil, saj ni bil zmo\xc5\xbeen spopasti se s te\xc5\xbeavami v kolonijah.\n_START_SECTION_\nKraljica Irske\n_START_PARAGRAPH_\nMlada kraljica se je zaljubila v Irsko. Odlo\xc4\x8dila se je, da bo pre\xc5\xbeivela po\xc4\x8ditnice tam, in tako je Irska postala ena izmed najbolj priljubljenih turisti\xc4\x8dnih destilacij v 19. stoletju. Njeno ljubezen do otoka je spremljala toplina, s katero so Irci pozdravili mlado kraljico. Leta 1845 je Irsko zadela velika lakota zaradi slabe letine krompirja. Med lakoto je na Irskem umrlo kar milijon ljudi, dva milijona ljudi pa je dr\xc5\xbeavo zapustilo. V tem te\xc5\xbekem polo\xc5\xbeaju z Irci se je Viktorija odzvala z donacijo 2000 funtov. Otomanski sultan Abdulaziz je ponudil finan\xc4\x8dno pomo\xc4\x8d v vi\xc5\xa1ini 10.000 funtov, a Viktorija je izjavila, da bo sprejela samo 1000 funtov. Otomanski Sultan je vseeno s 1000 funti na skrivaj poslal tri ladje polne hrane, ki so jih je otomanski mornarji pustili na obali v bli\xc5\xbeini Dublina._NEWLINE_Viktorijin prvi uradni obisk Irske leta 1849 je organiziral George Villiers, lord-zastopnik Irske in vodja britanske uprave, da bi odvrnil pozornost od krize in pritegnili pozornost politikov skozi kralji\xc4\x8dino navzo\xc4\x8dnostjo in se obrnil pozornost na resnost problema pomanjkanja hrane. Ne glede na negativen vpliv pomanjkanja njene priljubljenosti, je kraljica ostala dovolj priljubljena med nacionalisti, da so \xc5\xa1e vedno peli God Save the Queen po sestankih strank._NEWLINE_Mnogi predsedniki vlad, lordi in celo \xc4\x8dlani kraljevske dru\xc5\xbeine so pritiskali na kraljico, da izbere Irsko za svoje stalno prebivali\xc5\xa1\xc4\x8de, za kar je odlo\xc4\x8dno zavrnila. V svojih spominih iz leta 1930 je William Brodrick, nekdanji vodja irskih unionistov, opisal Viktorijino odlo\xc4\x8dbo kot katastrofalno za britansko vladavino na Irskem._NEWLINE_Viktorijin zadnji obisk Irske je potekal leta 1900, ko je pri\xc5\xa1la pozvati Irce, da se pridru\xc5\xbeijo britanski vojski in da se bojujejo v drugi burski vojni. Nacionalisti\xc4\x8dni protesti proti njenemu obisku je \xc5\xa1iril Arthur Griffith. Ustanovil je organizacijo Galska liga (Cumann na nGaedheal), da bi zdru\xc5\xbeil opozicijo. Pet let kasneje je Griffith uporabili stike, osnovane v \xc4\x8dasu kampanje pred obiskom kraljice, da se oblikuje novo politi\xc4\x8dno gibanje, Sinn F\xc3\xa9ina.\n_START_SECTION_\nIndijsko cesarstvo\n_START_PARAGRAPH_\nViktorija je ugotovila, da bo nekega dne njena najstarej\xc5\xa1a h\xc4\x8di, prav tako imenovana Viktorija, postala nem\xc5\xa1ka cesarica od dneva, ko bo njen mo\xc5\xbe postal cesar. To bi pomenilo, da bo kraljico v ranku presegla h\xc4\x8derka - cesarica, tudi \xc4\x8de bi dobila ta naziv \xc5\xa1ele po poroki. Viktorija se je zato 1. maja 1876 odlo\xc4\x8dila, po nasvetu predsednika vlade Benjamina Disraela, da bo svojo dolgoletno kolonijo spremenila v cesarstvo in se razglasila za njegovo prvo cesarico. Po njeni smrti so Indiji vladali \xc5\xa1e \xc5\xa1tirje britanski kralji. Naziv je prenehal obstajati v \xc4\x8dasu vladavine Jurija VI., ko je Indija pridobila neodvisnost.\n_START_SECTION_\nPolitika\n_START_PARAGRAPH_\nViktorija je zaupala nastanek novega ministrstva torijevcu Robertu Peelu, vendar se je sre\xc4\x8dal s te\xc5\xbeavo, imenovano kriza spalnice (en. Bedchamber Crisis). V tem \xc4\x8dasu je bilo obi\xc4\x8dajno, da je kraljevsko osebje imenoval predsednik vlade imenovan na podlagi strankarske pripadnosti. Ve\xc4\x8dina dvorskih dam je bilo poro\xc4\x8denih z whigovcmi, vendar jih je Peel \xc5\xbeelel zamenjati z \xc5\xbeenami torijcev. Viktorija je odlo\xc4\x8dno nasprotovala odstranitvi teh \xc5\xbeensk iz dvora, ki jih je imela za tesne prijateljice namesto navadne \xc4\x8dlane slavnostnih institucij. Ker je Robert Peel menil, da ne bi mogel delovati v skladu s pravili kraljice, je odstopil in potem se je na oblast vrnil Melbourne._NEWLINE_Peelova uprava je bila soo\xc4\x8dena z drugim vpra\xc5\xa1anjem - zakonu o \xc5\xbeitu. Veliko torijcev je nasprotovalo temu zakonu, medtem ko so ga drugi \xc4\x8dlani te stranke (t.i. "Peeliti") skupaj z ve\xc4\x8dino liberalcev podpirali. Kmalu po tem, ko je bil predlog komaj sprejet, je Peel odstopil in zamenjal ga je John Russell. \xc4\x8ceprav je bil liberalen, niti Russell niti njegova uprava niso bili pod kralji\xc4\x8dino voljo. Najbolj predrzen je bil zunanji minister, Lord Palmerston, ki je pogosto delal brez predhodnega posvetovanja s kabinetom, predsednikom vlade ali z njo kot kraljico. Leta 1849 se je Viktorija prito\xc5\xbeila lordu Johnu Russellu in trdila, da Palmerston po\xc5\xa1ilja uradne po\xc5\xa1iljke tujim voditeljem brez njene vednosti. Prito\xc5\xbebo je ponovila leta 1850, vendar brez uspeha. To je bilo \xc5\xa1ele leta 1851, ko je bil lord Palmerston odstavljen. Takrat je Palmerston najavil odobritev britanske vlade o dr\xc5\xbeavnem udaru predsednika Louisa-Napoleona Bonaparta v Franciji brez posvetovanja s predsednikom vlade.\n_START_SECTION_\nPoskusi atentata\n_START_PARAGRAPH_\nMed Viktorijino prvo nose\xc4\x8dnostjo je osemnajstletni Edward Oxford posku\xc5\xa1al narediti atentat na kraljico, ko se je vozila v ko\xc4\x8diji s princem Albertom. Fant je dvakrat posku\xc5\xa1al, vendar je obakrat zgre\xc5\xa1il. Sojeno mu je bil z veleizdajo, vendar pa je bil opro\xc5\xa1\xc4\x8den zaradi nepri\xc5\xa1tevnosti. Ljudje so takoj posumili, da je to na\xc4\x8drtoval Viktorijin bratranec, ki je \xc5\xbeelel eliminirati Viktorijo in prevzeti njeno krono. Ta teorija o namenu tujca, da \xc5\xa1koduje kraljici, je pri ljudeh povzro\xc4\x8dil ob\xc4\x8dutek domoljubja in lojalnosti. Kasneje so se zgodili \xc5\xa1e trije podobni poskusi atentata, iz katerih je Viktorija \xc5\xa1la nepo\xc5\xa1kodovana._NEWLINE_Leta 1842 je bila Viktorija tar\xc4\x8da atentatorjev dvakrat. 29. maja je John Francis streljal na kraljico, vendar brez uspeha. Le dan pred dolo\xc4\x8deno kaznijo za Francisovo kriminalno dejanje, je \xc5\xa1e en fant, John William Bean, streljal na kraljico. Princ Albert je menil, da je te poskuse navdihnil Oxfordov napad 3. julija istega leta. \xc4\x8ceprav je bila Beanova pu\xc5\xa1ka nalo\xc5\xbeena s papirjem in tobakom, je bila kazen za poskus atentata smrtna. Princ Albert pa je videl smrtno kazen za prestrogo in predlagal parlamentu, naj sprejme pravni akt, kjer bo uporaba strelnega oro\xc5\xbeja v prisotnosti kraljice ali \xc4\x8de bi bila kraljica nadlegovana, bi bila kazen sedem let zapora in dnevno bi\xc4\x8danje. Bean je bil obsojen na osemnajst mesecev zapora, vendar niti on niti drugi zaporniki niso bili bi\xc4\x8dani._NEWLINE_Za Viktorijo je bilo zelo stresno obdobje, v katerem je bil predsednik vlade Russell. Leta 1849 je brezposelnih in nesre\xc4\x8den Irec, William Hamilton, posku\xc5\xa1al izraziti svoje nezadovoljstvo s streli, medtem ko se je kraljica vozila s ko\xc4\x8dijo. V skladu z zakonom iz leta 1842, je bil obsojen na sedem let zapora. Leta 1850 je kraljico ranil tudi njen biv\xc5\xa1i \xc4\x8dastnik in verjetno psihi\xc4\x8dno nezdrav Robert Pate. Pate jo je udaril s pi\xc5\xa1tolo, pri \xc4\x8dem je prejela manj\xc5\xa1e po\xc5\xa1kodbe. Ker mu ni uspelo dokazati norosti, je bil obsojen v Hamilton.\n_START_SECTION_\nKasnej\xc5\xa1e vladanje in smrt\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1887 je britanski imperij praznoval kralji\xc4\x8din zlati jubilej. Viktorija je 20. junija praznovala petdeseto obletnico prihoda na prestol. Priredila je banket, na katerega je povabila ve\xc4\x8d kot petdeset evropskih vladarjev. Irski anarhisti so na\xc4\x8drtovali, vendar jim ni uspelo, da bi razstrelili Westminstrsko opatijo, kjer je kraljica sodelovala v slovesnosti. Te proslave in razko\xc5\xa1ne plesi so Viktorijo spet vrnili na mesto najbolj priljubljenih evropskih vladarjev._NEWLINE_Viktorija je 22. septembra 1896 zamenjala svojega deda na mestu najdalj\xc5\xa1ega vladajo\xc4\x8dega britanskega monarha. Kraljica je odredila, da se vse uradne proslave odlo\xc5\xbeijo do leta 1897 oziroma do njenega diamantnega jubileja. Joseph Chamberlain, kolonialni sekretar, je predlagal, da se jubilej proglasi za festival britanskega imperija in da so na praznovanje povabljeni vodje vseh kolonij. V praznovanje diamantnega jubileja so bili vklju\xc4\x8deni vojaki iz vseh britanskih kolonij njenega ozemlja, skupaj z vojaki, ki so jih v \xc4\x8dast cesarici poslali indijske maharad\xc5\xbee. Diamantni jubilej je zaznamoval velik izliv spo\xc5\xa1tovanja sedemdesetletni kraljici._NEWLINE_Vse od Albertove smrti je Viktorija pre\xc5\xbeivela bo\xc5\xbei\xc4\x8d na domu Osborn na otoku Wight. Umrla je 22. januarja 1901 v starosti 81 let in z 63. leti vladavine. Poleg nje so bili njen sin Edvard VII. in njen vnuk, nem\xc5\xa1ki cesar Viljem II. Pokopana je bila 2. februarja in po njeni izbiri so krsto so nosili njeni sinovi. \xc4\x8ceprav je \xc5\xa1tirideset let nosila \xc4\x8drno, \xc5\xbealujo\xc4\x8da za Albertom, Viktorija ni \xc5\xbeelela \xc4\x8drnega pogreb in tako je London zaznamovala vijoli\xc4\x8dna in bela barva. Vtis je okrepil sneg, ki je za\xc4\x8del padati med njenim pogrebom. Pokopana je bila v mavzoleju Frogmore poleg svojega mo\xc5\xbea._NEWLINE_Viktorijo je nasledil njen najstarej\xc5\xa1i sin, Edvard VII., njegov prihod na prestol pa je dinastija Sa\xc5\xa1ka-Coburg in Gotha nadomestila dinastijo Hannover.'