b"\n_START_ARTICLE_\nCremona\n_START_SECTION_\nAntika\n_START_PARAGRAPH_\nCremona se prvi\xc4\x8d omenja v zgodovini kot naselje Cenomanov, galskega (Kelti) plemena, ki so pri\xc5\xa1li v Padsko ni\xc5\xbeino okoli 400 pr. n. \xc5\xa1t., a ime Cremona najverjetneje sega do zgodnej\xc5\xa1ih naseljencev, kar je dalo ve\xc4\x8d izmi\xc5\xa1ljenih razlag. Leta 218 pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem so Rimljani tu ustanovili svoje prvo voja\xc5\xa1ko opori\xc5\xa1\xc4\x8de (kolonijo, latinsko colonia) severno od reke Pad in ohranili staro ime. Cremona in bli\xc5\xbenja Placentia (danes Piacenza, na ju\xc5\xbenem bregu reke Pad), sta bili ustanovljeni v istem letu kot izhodi\xc5\xa1\xc4\x8de za prodor na ozemlja, ki so postala rimska provinca Cisalpske Galije). Cremona je hitro zrasla v eno najve\xc4\x8djih mest v severni Italiji, saj je bila ob glavni cesti, ki je povezovala Genovo in Oglej, Via Postumia. Mesto je dajalo na voljo vojake Juliju Cezarju in imelo koristi od njegove vladavine, kasneje pa podpiralo Marka Junija Bruta in senat pri njegovem sporu z Avgustom, ki je, potem ko je zmagal, leta 40 zaplenil zemljo Cremoni in jo prerazporedil svojim mo\xc5\xbeem. Slavni pesnik Vergil, ki je hodil v \xc5\xa1olo v Cremoni, je izgubil kmetijo prednikov, a jo kasneje dobil nazaj. Blaginja mesta se je \xc5\xa1e naprej pove\xc4\x8devala do leta 69, ko je bilo uni\xc4\x8deno v drugi bitki pri Bedriaku z Vespazijanovimi \xc4\x8detami, po kateri je Vespanzijan postal cesar namesto njegovega tekmeca Vitelija. Vespazijan je obnovil Cremono, vendar se zdi, da ne v nekdanji veli\xc4\x8dini. Do 6. stoletja je izginila iz zgodovine, ko je postala voja\xc5\xa1ko opori\xc5\xa1\xc4\x8de vzhodnega rimskega (bizantinskega) cesarstva med gotskimi vojnami.\n_START_SECTION_\nZgodnji srednji vek\n_START_PARAGRAPH_\nKo so Langobardi v drugi polovici 6. stoletja napadli velik del Italije, je Cremona ostala bizantinska trdnjava kot del Italijanskega eksarhata s sede\xc5\xbeem v Raveni. Mesto se je raz\xc5\xa1irilo proti severozahodu z oblikovanjem velikega obrambnega jarka ob tabori\xc5\xa1\xc4\x8du zunaj obzidja. Leta 603 jo je zavzel lombardski kralj Agilulf in spet je bila uni\xc4\x8dena. Njeno ozemlje je bilo razdeljeno med vojvodini Brescio in Bergamo. Vendar pa se je leta 615 kraljica Teodelinda, gore\xc4\x8da katoli\xc4\x8danka, odlo\xc4\x8dila, da bo spreobrnila svoje ljudi, obnovila Cremono in imenovala \xc5\xa1kofa. Nadzor mesta je pripadel \xc5\xa1kofu, ki je postal vazal Svetega rimskega cesarstva po Karlovi osvojitvi Italije. Na ta na\xc4\x8din je Cremona pove\xc4\x8dala svojo mo\xc4\x8d in blaginjo, nekateri njeni \xc5\xa1kofje so imeli med 10. in 11. stoletjem pomembno vlogo. \xc5\xa0kof Liutprand Kremonski je bil \xc4\x8dlan cesarskega dvora pod sa\xc5\xa1ko dinastijo in Olderik je dobil privilegije za svoje mesto, ki mu jih je dodelil cesar Oton III. Mestno gospodarstvo je o\xc5\xbeivilo re\xc4\x8dno pristani\xc5\xa1\xc4\x8de, ki je bilo zunaj nekdanje bizantinske trdnjave._NEWLINE_Dva \xc5\xa1kofa, Lambert in Ubaldo, sta ustvarila razdor med ljudmi v mestu. Cesar Konrad II. je poravnal prepir z vstopom v Cremono leta 1037 skupaj z mladim pape\xc5\xbeem Benediktom IX.\n_START_SECTION_\nOb\xc4\x8dina\n_START_PARAGRAPH_\nPod Henrikom IV. je Cremona zavrnila pla\xc4\x8dilo zatiralskih davkov, ki sta jih zahtevala imperij in \xc5\xa1kof. Po legendi se je  veliki gonfalonjer (\xc5\xbeupan) Giovanni Baldesio sam spopadel s cesarjem v dvoboju. Ko je Henrik padel s konja, je mesto prihranilo letno pla\xc4\x8dilo  3 kg zlate krogle, ki jo je tisto leto dobila Berta, Giovannijevo dekle, za doto. Prva zgodovinska novica o svobodni Cremoni je iz leta 1093, ko so se pridru\xc5\xbeili proticesarskemu zavezni\xc5\xa1tvu, ki ga je vodila Matilda Toskanska skupaj z Lodijem, Milanom in Piacenzo. Spopad se je kon\xc4\x8dal s porazom Henrika IV. in njegovim znamenitim poni\xc5\xbeanjem pred pape\xc5\xbeem Urbanom II. leta 1098. Cremona je pridobila v last otok Fulcheria, obmo\xc4\x8dje okoli bli\xc5\xbenjega mesta Crema. Nato se je nova ob\xc4\x8dina bojevala z bli\xc5\xbenjimi mesti za pove\xc4\x8danje svojega ozemlja. Leta 1107 je Cremono premagala Tortona, vendar je bila \xc5\xa1tiri leta kasneje vojska Tortone pora\xc5\xbeena v bli\xc5\xbeini Bressanora. Kot v mnogih severnih italijanskih mestih so se ljudje razdelili na dve nasprotujo\xc4\x8di si strani, na gvelfe, ki so bili mo\xc4\x8dnej\xc5\xa1i v novem mestu, in gibeline, ki so imeli svoje opori\xc5\xa1\xc4\x8de v starem mestu. Strani sta bili tako nezdru\xc5\xbeljivi, da so gvelfi zgradili drugo ob\xc4\x8dinsko pala\xc4\x8do, \xc5\xa1e danes stoje\xc4\x8do Palazzo Cittanova (nova mestna hi\xc5\xa1a)._NEWLINE_Ko je Friderik I. Barbarossa pri\xc5\xa1el v Italijo, da bi uveljavil svojo oblast, je bila Cremona na njegovi strani, ker so hoteli pridobili njegovo podporo proti Cremi, ki se je uprla s pomo\xc4\x8djo Milana. Poznej\xc5\xa1a zmaga in njegovo zvesto cesarsko stali\xc5\xa1\xc4\x8de je Cremoni leta 1154 omogo\xc4\x8dilo uresni\xc4\x8diti pravico do kovnice za kovance._NEWLINE_Leta 1162 so cesarske sile in sile Cremone napadle Milano in ga uni\xc4\x8dile. Leta 1167 je mesto spremenilo strani in se pridru\xc5\xbeilo lombardski zvezi. Njene enote kot del vojske so 29. maja 1176 premagale Barbaroso v bitki za Legnano, a zveza ni dolgo \xc5\xbeivela. Leta 1213 so pri Castelleoneju Cremono premagali Milanska zveza, Lodi, Crema, Novara, Como in Brescia. Leta 1232 se je Cremona povezala s cesarjem Friderikom II., ki je spet posku\xc5\xa1al potrditi avtoriteto imperija nad severno Italijo. V bitki pri Cortenuovi je bila Cremona na zmagovalni strani. Friderik je s svojim dvorom pogosto prebival v mestu. V bitki pri Parmi pa so bili gibelini premagani, skoraj dva tiso\xc4\x8d je bilo zaprtih. Nekaj let kasneje se je Cremona ma\xc5\xa1\xc4\x8devala in premagala vojsko Parme. Vojska pod poveljstvom Umberta Pallavicina je zajela parmski carroccio (voja\xc5\xa1ki \xc5\xa1tirikolesni voz s praporjem). Stoletja so hranili sovra\xc5\xbenikove hla\xc4\x8de, ki so visele s stropa stolnice kot znak poni\xc5\xbeanja tekmeca._NEWLINE_Leta 1301 je bil v Cremoni podesta trubadur Luchetto Gattilusio. V tem obdobju je Cremona cvetela in imela do 80.000 prebivalcev, kar je ve\xc4\x8d kot danes.\n_START_SECTION_\nSinjorija\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1266 je bil Pallavicino izgnan iz Cremone in oblast gibelinov se je kon\xc4\x8dala, ko je njegov naslednik Buoso da Dovara odpovedal nadzor konzorciju dr\xc5\xbeavljanov. Leta 1271 je bil ustanovljen polo\xc5\xbeaj capitano del popolo (ljudski poglavar). Leta 1276 je sinjorija pripadla markizu Cavalcabu Cavalcabu, leta 1305 ga je nasledil njegov sin Guglielmo Cavalcab\xc3\xb2, ki je imel oblast do 1310. V tem \xc4\x8dasu je bilo zgrajenih in obnovljenih veliko zgradb, vklju\xc4\x8dno Torrazzo, romanska cerkev svetega Fran\xc4\x8di\xc5\xa1ka, stolni\xc4\x8dna transepta in Loggia dei Militi. Poleg tega so se pove\xc4\x8dali pridelki zaradi novega omre\xc5\xbeja kanalov. Po nekaterih tujih vpadih (predvsem cesarja Henrika VII. leta 1311) se je Cavalcab\xc3\xb2 obdr\xc5\xbeal do 29. novembra 1322, ko je mo\xc4\x8dnej\xc5\xa1a dru\xc5\xbeina Visconti z Galeazzom I. pri\xc5\xa1la v ospredje in je v Cremoni vladala stoletje in pol. Viscontijevo sinjorijo je prekinil leta 1327 Ludvik IV. Wittelsba\xc5\xa1ki, leta 1331 Ivan \xc4\x8ce\xc5\xa1ki in 1403 po kratkotrajni vrnitvi Cavalcab\xc3\xb2. 25. julija 1406 je Poveljnik (kondotjer) Cabrino Fondulo ubil svojega delodajalca Ubalda Cavalcab\xc3\xb2ja skupaj z vsemi mo\xc5\xa1kimi \xc4\x8dlani njegove dru\xc5\xbeine in prevzel nadzor nad Cremono. Ker ni bil kos novim nalogam, odstopil mesto dru\xc5\xbeini Visconti za 40.000 zlatih goldinarjev._NEWLINE_Tako je Filippo Maria Visconti podedoval sinjorijo. Cremona je postala del Milanske vojvodinedo zdru\xc5\xbeitve Italije. Pod vladavino dru\xc5\xbeine Visconti in kasneje dru\xc5\xbeine Sforza se je Cremona kulturno in versko zelo razvila. Leta 1411 je pala\xc4\x8da Cittanova postala sede\xc5\xbe univerze tekstilnih trgovcev. Leta 1441 je bila v mestu poroka Francesca I. Sforze in Bianche Marie Visconti v templju, ki so ga zgradili benediktinci in je danes cerkev svetega Sigismunda Cremonskega. Ob tej prilo\xc5\xbenosti je bila narejena nova sladica, znameniti mandolat (torrone), iz  medu, sladkorja, beljakov, ope\xc4\x8denih mandljev ali drugih ore\xc5\xa1kov, obdana z oblati. Ludovico Sforza (tudi Ludovico il Moro) je pomagal pri financiranju nekaterih projektov pri gradnji stolnice, cerkve svete Agate in ob\xc4\x8dinske pala\xc4\x8de._NEWLINE_Leta 1446 so Cremono obkro\xc5\xbeile sile kondotjerjev pod vodstvom Francesca Piccinina in Luigija dal Vermeja. Obleganje se je za\xc4\x8delo po prihodu Scaramuccie da Forl\xc3\xac iz Benetk.\n_START_SECTION_\nTuja zasedba\n_START_PARAGRAPH_\nOd 1499 do 1509 je bila Cremona pod bene\xc5\xa1ko oblastjo. Zmaga Italijanske zveze v bitki za Agnadello je mesto vrnila Milanski vojvodini. S pogodbo iz Noyona (1513) v (vojni Svete lige) je bila dodeljena \xc5\xa0paniji. Cremona je dobila nove oblastnike \xc5\xa1ele leta 1524, ko se je predal grad Santa Croce. Francozi so bili dokon\xc4\x8dno izklju\xc4\x8deni iz vojvodine dve leti kasneje, s pogodbo iz Madrida in Cremona je ostala pod tujo oblastjo ve\xc4\x8d let. V tem \xc4\x8dasu je bilo prenovljenih ve\xc4\x8d zgradb, zgrajeni dodatki, tudi lo\xc5\xbea v portiku stolnice, delo Lorenza Trottija (1550), in novi cerkvi San Siro in Sepolcro, delo Antonia Gialdinija (1614)._NEWLINE_\xc5\xa0panska oblast je bila povpre\xc4\x8dna, mesto je pestila lakota leta 1628 in kuga leta 1630. Vojvodstvo je po kratkotrajni francoski osvojitvi leta 1701 med vojno za \xc5\xa1pansko nasledstvo 10. aprila 1707 pripadlo Avstriji._NEWLINE_Za kasnej\xc5\xa1o zgodovino glej Lombardija\n_START_SECTION_\nGospodarstvo\n_START_PARAGRAPH_\nGospodarstvo Cremone je tesno povezano s kmetijstvom na pode\xc5\xbeelju. Pridelujejo soljeno meso, znane so sla\xc5\xa1\xc4\x8dice (mandolat), rastlinsko olje, sir grana padano in provolone ter znane so sla\xc5\xa1\xc4\x8dice (mandolat, mostarda, to je kandirano sadje z gor\xc4\x8dico). Te\xc5\xbeka industrija vklju\xc4\x8duje jeklo, olje in en elektri\xc4\x8dni obrat. Re\xc4\x8dno pristani\xc5\xa1\xc4\x8de je primerno za \xc4\x8dolne, ki preva\xc5\xbeajo blago po reki Pad.\n_START_SECTION_\nGlasba\n_START_PARAGRAPH_\nCremona ima ugledno glasbeno zgodovino. Stolnica iz 12. stoletja je bila v poznem srednjem veku sredi\xc5\xa1\xc4\x8de organizirane glasbene dejavnosti v regiji. V 16. stoletju je mesto postalo znano glasbeno sredi\xc5\xa1\xc4\x8de. Danes imajo pomembne ansamble za renesan\xc4\x8dno in baro\xc4\x8dno glasbo, kot je zbor Costanzo Porta, in festivale, ki uvr\xc5\xa1\xc4\x8dajo Cremono med najpomembnej\xc5\xa1a mesta glasbe v Italiji. Tukaj je u\xc4\x8dil skladatelj Marc'Antonio Ingegneri Monteverdija, ki je bil njegov najbolj znan u\xc4\x8denec, pred odhodom v Mantovo leta 1591. Cremona je rojstno mesto Pierra-Francisqua Caroubela, sodelavca znanega nem\xc5\xa1kega skladatelja Michaela Praetoriusa. \xc5\xa0kof Cremone, Nicol\xc3\xb2 Sfondrati, gore\xc4\x8d zagovornik protireformacije, je postal v 1590 pape\xc5\xbe Gregor XIV. Ker je bil enako gore\xc4\x8d za\xc5\xa1\xc4\x8ditnik glasbe, je sloves mesta kot glasbene okolice \xc5\xa1e pove\xc4\x8dal._NEWLINE_V za\xc4\x8detku 16. stoletja je Cremona postala znana kot sredi\xc5\xa1\xc4\x8de izdelave glasbil z violinami dru\xc5\xbeine Amati, kasneje delavnice Guarneri in Stradivari.  Do dana\xc5\xa1njih dni za njihovo delo velja, da so dosegli vrh pri oblikovanju vrste glasbil. Cremona \xc5\xa1e vedno slovi po izdelavi visokokakovostnih glasbil._NEWLINE_Cremona je imela tradicijo ansamblov, povezano z Narodno gardo, ustanovljeno pod Napoleonovem vplivom. Leta 1864 je postal njegov vodja Amilcare Ponchielli, skladatelj, rojen v Cremoni, in ustvaril enega najve\xc4\x8djih ansamblov vseh \xc4\x8dasov. Kot vodja je Ponchielli ustanovil \xc5\xa1olo in tradicijo, ki je upadla le na za\xc4\x8detku prve svetovne vojne.\n_START_SECTION_\nFilm\n_START_PARAGRAPH_\nV japonskem animiranem romanti\xc4\x8dnem filmu Studia Ghibli \xc5\xa0epet srca (Whisper of the Heart) de\xc4\x8dek Seid\xc5\xbei odhaja v Cremono, da bi postal vajenec izdelovalca violin."