b'\n_START_ARTICLE_\nPadli astronavt\n_START_PARAGRAPH_\nPadli astronavt (v izvirniku angle\xc5\xa1ko Fallen Astronaut) je 8,5 cm visoka aluminijasta skulptura \xc4\x8dloveka, delo belgijskega kiparja Paula Van Hoeydoncka iz leta 1971, ki je eno redkih umetni\xc5\xa1kih del, postavljenih na Luni. Je spomenik astronavtom in kozmonavtom, ki so umrli v zgodnjih letih raziskovanja vesolja. Skulpturo so naro\xc4\x8dili \xc4\x8dlani ameri\xc5\xa1ke odprave Apollo 15, skrivoma odnesli s seboj na Luno in jo postavili 1. avgusta 1971 v depresiji Rima Hadley, skupaj s spominsko plo\xc5\xa1\xc4\x8do z imeni 14 do tedaj umrlih pripadnikov ameri\xc5\xa1kega in sovjetskega vesoljskega programa._NEWLINE_\xc4\x8clani odprave so obstoj Padlega astronavta prikrivali vse do vrnitve na Zemljo. Ko je ta pri\xc5\xa1la v javnost, je umetnik na pro\xc5\xa1njo izdelal eno repliko za Narodni muzej letalstva in astronavtike (National Air and Space Museum), ter kasneje \xc5\xa1e eno za belgijskega kralja. Hkrati je pri\xc5\xa1lo do spora, saj se Van Hoeydonck ni strinjal, da ostane njegovo avtorstvo zamol\xc4\x8dano. Namenil se je izdelati in prodati skoraj tiso\xc4\x8d replik, tako naj bi namre\xc4\x8d razumel dogovor z astronavti. Na\xc4\x8drtu se je odpovedal zaradi pritiska Nase, ki strogo prepoveduje komercialno izkori\xc5\xa1\xc4\x8danje ameri\xc5\xa1kega vesoljskega programa.\n_START_SECTION_\nOzadje\n_START_PARAGRAPH_\nVan Hoeydoncka, navdu\xc5\xa1enca nad vesoljem, so kolegi iz newyor\xc5\xa1ke galerije Waddell, kjer je gostoval, na vi\xc5\xa1ku vesoljske tekme konec 1960. let prepri\xc4\x8dali, naj izdela koncept vesoljske skulpture. Z njihovo pomo\xc4\x8djo je pri\xc5\xa1el v stik z astronavti, ki so se pripravljali na odpravo Apollo 15. Na skupni ve\xc4\x8derji so se odli\xc4\x8dno ujeli, zato mu je poveljnik David Scott predlagal, naj mu preskrbi skulpturo, da jo bodo vzeli s seboj. Dal mu je natan\xc4\x8dna navodila glede velikosti, materiala in izgleda: delo je moralo biti majhno in lahko, dovolj trpe\xc5\xbeno da prestane ekstremne pogoje na Luninem povr\xc5\xa1ju in nevtralno glede spola in rase._NEWLINE_Preostanek dogovora pa si Van Hoeydonck in Scott razlagata razli\xc4\x8dno. Umetnik si je zamislil navdihujo\xc4\x8d spomenik \xc4\x8dlovekovim dose\xc5\xbekom, medtem ko so Scott in drugi \xc4\x8dlani odprave \xc5\xbeeleli z njim po\xc4\x8dastiti astronavte, ki so izgubili \xc5\xbeivljenja na tej poti. Tako so se odlo\xc4\x8dili po takratni nesre\xc4\x8di sovjetske odprave Sojuz 11, v kateri so v vesolju umrli vsi trije \xc4\x8dlani posadke. V ta namen je Scott oblikoval tudi spremljajo\xc4\x8do spominsko plo\xc5\xa1\xc4\x8do s 14 imeni ameri\xc5\xa1kih in ruskih astronavtov, umrlih v vesolju ali v pripravah na odprave, skulpturo pa so brez vednosti avtorja poimenovali Padli astronavt. Poleg tega Van Hoeydonck trdi, da ni sogla\xc5\xa1al s tem, da ostane neimenovan, kot je \xc5\xbeelel Scott, prav tako zaradi prepovedi izkori\xc5\xa1\xc4\x8danja vesoljskega programa.\n_START_SECTION_\nKasnej\xc5\xa1e dogajanje\n_START_PARAGRAPH_\nDavid Scott je skulpturo be\xc5\xbeno omenil na tiskovni konferenci teden dni po pristanku, a takrat v vsej evforiji ni bila dele\xc5\xbena pozornosti. Van Hoeydonck je bil za\xc4\x8duden nad ti\xc5\xa1ino in nejevoljen, ko je izvedel za ime, ki so ji ga dali astronavti, bistveno druga\xc4\x8de od njegove vizije. Na kasnej\xc5\xa1em sre\xc4\x8danju mu je Scott zapovedal, da vsaj eno leto ne sme nikomur povedati o svojem prispevku. Nejevolja je pre\xc5\xa1la v jezo, ko je umetnik opazil, da ni omenjen niti z besedo v gradivu za javnost o odpravi, kjer je Padli astronavt sicer predstavljen. Ta se je \xc5\xa1e poglobila, ko so mu nekaj mesecev kasneje posredovali pro\xc5\xa1njo Smithsonian Institution po izdelavi replike, v kateri je naveden zgolj kot\xc2\xa0\xc2\xbbrokodelec\xc2\xab. Presodil je, da \xc5\xbeeli Scott vso pozornost le zase, kot \xc4\x8dlovek, ki je postavil spomenik na Luni, in prikriti Van Hoeydonckov umetni\xc5\xa1ki prispevek. Kljub temu je potla\xc4\x8dil svoj ponos in izpolnil pro\xc5\xa1njo._NEWLINE_Sklenil pa se je javno izpostaviti kot avtor. Sodelavci so mu uredili intervju za televizijsko hi\xc5\xa1o CBS pri znamenitemu voditelju Walterju Cronkiteu 16. aprila 1972, na dan izstrelitve odprave Apollo 16, kjer je pojasnil svojo vizijo skulpture. Kmalu je naletel na izrazito negativen odziv iz umetni\xc5\xa1kih krogov, kjer naj bi mu zamerili status umetnika z delom, razstavljenim na tako presti\xc5\xbeni lokaciji, ob \xc4\x8demer je bil v ZDA prakti\xc4\x8dno neznan. Za\xc5\xa1el je tudi v finan\xc4\x8dne te\xc5\xbeave, saj so se kupci za\xc4\x8deli izogibati njegovi galeriji._NEWLINE_Zato je bila sprejeta usodna odlo\xc4\x8ditev: v julijski \xc5\xa1tevilki revije Art in America je, kljub nasprotovanju astronavtov in z umetnikovo privolitvijo, galerija objavila celostranski oglas za 950 o\xc5\xa1tevil\xc4\x8denih in podpisanih replik po ceni 750 dolarjev na kos, podjetje Milgo/Bufkin pa je izdelalo poskusno serijo. To se je zgodilo v nekoliko neugodnem \xc4\x8dasu, ko je javna evforija nad vesoljsko tekmo \xc5\xbee po\xc4\x8dasi bledela, NASA ni bila ve\xc4\x8d tako idolizirana in ekipa astronavtov s Scottom na \xc4\x8delu je bila \xc5\xbee v preiskavi zaradi incidenta izdaje o\xc5\xbeigosanih dopisnic z Lune, ki so se brez avtorizacije pojavile na trgu. Reakcija je bila burna. V medijih je bil Van Hoeydonck obto\xc5\xbeen dobi\xc4\x8dkarstva, vladni agenti pa so pritisnili nanj, njegovo galerijo in na podjetje Milgo/Bufkin naj ustavijo prodajo. Astronavte je vlada za oba incidenta javno o\xc5\xa1tela, proizvodnja replik pa bila prekinjena po 50 kosih, ki so ve\xc4\x8dinoma ostali v umetnikovi lasti. Zaradi mr\xc5\xbenje je \xc5\xa1la galerija Waddell v roku treh let v ste\xc4\x8daj, Van Hoeydonck pa se je umaknil nazaj v rodno Belgijo. \xc5\xa0ele \xc5\xa1tirideset let kasneje je dobil vabilo Smithsonian Institution naj izvede javno predavanje o svojem delu, v intervjuju pa je izjavil, da je \xc5\xa1e vedno razo\xc4\x8daran nad potekom dogodkov in prizadet, ker njegov umetni\xc5\xa1ki prispevek v javnosti ni cenjen.'