b'\n_START_ARTICLE_\nMarcelina Bole\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nSlovenska redovnica \xc5\xa1olskih sester III. cerkvenega reda se je rodila v \xc5\xa0epuljah pri Tomaju. Ljudsko \xc5\xa1olo je obiskovala v Tomaju in nato nadaljevala \xc5\xa1olanje na u\xc4\x8ditelji\xc5\xa1\xc4\x8du v Mariboru, ter tam stopila redovni\xc5\xa1ki red (1908) ter postala u\xc4\x8diteljica ro\xc4\x8dnih spretnosti na mariborskem \xc5\xbeenskem u\xc4\x8ditelji\xc5\xa1\xc4\x8du. Leta 1912 je z drugimi sestrami od\xc5\xa1la v Egipt, kjer je bila po zaslugi fran\xc4\x8di\xc5\xa1kana patra B. Snoja (1867-1942) ustanovljena Franc Jo\xc5\xbeefova jubilejna \xc5\xa1ola. To ljudsko \xc5\xa1olo in vrtec so sestre vodile za otroke Slovenskih izseljencev do 1. svetovne vojne. 28. septembra 1914 se je vrnila v Maribor. Tu je stregla v voja\xc5\xa1ki bolni\xc5\xa1nici. Leta 1917 je bila v isti slu\xc5\xbebi v kraju Buttrio. Ko je 1918 Avstro-Ogrska propadla, se je vrnila v Egipt in v Aleksandriji vodila dom za brezposelne slovenske hi\xc5\xa1ne pomo\xc4\x8dnice\xc2\xa0\xc2\xbbAsilo San Francesco\xc2\xab. Predstojnica zaveti\xc5\xa1\xc4\x8da je bila do 1968, ko se je 17. avgusta 1968 vrnila v hi\xc5\xa1o \xc5\xa1olskih sester v Trst.'