b'\n_START_ARTICLE_\nKarl Ivanovi\xc4\x8d Opperman\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nKot \xc4\x8dlan nem\xc5\xa1kega plemstva se je rodil v Damstadtu, kjer je prejel in\xc5\xbeenirsko in matemati\xc4\x8dno izobrazbo; poleg tega je znal govoriti ve\xc4\x8d jezikov (nem\xc5\xa1ko, francosko, latinsko, gr\xc5\xa1ko in rusko). Leta 1799 je vstopil v hessensko vojsko in leta 1783 je bil povi\xc5\xa1an v in\xc5\xbeenirskega stotnika._NEWLINE_12. oktobra 1783 je vstopil v rusko vojsko s \xc4\x8dinom poro\xc4\x8dnika. Sodeloval je v rusko-\xc5\xa1vedski vojni 1789-90, zatrtju poljskega upora (1797) in 6. marca 1798 je bil povi\xc5\xa1an v polkovnika. Maja 1799 je zapustil voja\xc5\xa1ko slu\xc5\xbebo._NEWLINE_Car Pavel ga je prosil, da se vrne in 3. oktobra 1799 je bil povi\xc5\xa1an v generalmajorja. \xc4\x8cez dva dni se je vrnil v aktivno voja\xc5\xa1ko slu\xc5\xbebo in bil dodeljen oddelku za vodne komunikacije. 15. aprila 1801 je postal vodja svojega carskega oddelka in bil zadol\xc5\xbeen za izobra\xc5\xbeevanje carja. Marca 1803 je bil preme\xc5\xa1\xc4\x8den na Finsko za izbolj\xc5\xa1anje obrambnih fotifikacij. 6. januarja 1805 je bil poslan v Italijo, da v tajnosti pregleda francoske obrambne fortifikacije. V letih 1806-07 se je boril proti Francozom in v letih 1808-09 proti \xc5\xa0vedom. Leta 1809 je postal in\xc5\xa1pektor in\xc5\xbeenirskega oddelka vojnega ministra; naslednje leto je v Sankt Peterburgu ustanovil in\xc5\xbeenirsko \xc5\xa1olo._NEWLINE_30. avgusta 1811 je bil povi\xc5\xa1an v in\xc5\xbeenirskega generalporo\xc4\x8dnika in naslednje leto je nadzoroval oboro\xc5\xbeitev trdnjav med Rigo in Kijevom. Oktobra istega leta je bil dodeljen General\xc5\xa1tabu Imperialne ruske kopenske vojske. Julija 1813 je postal na\xc4\x8delnik \xc5\xa1taba poljske armade._NEWLINE_Po vojni je bil odgovoren za izobra\xc5\xbeevanje in\xc5\xbeenirskih enot in gradnje trdnjav po celotnem imperiju. Leta 1818 je postal pomo\xc4\x8dnik in in\xc5\xbeenirsko-voja\xc5\xa1ki in\xc5\xa1truktor velikega princa Nikolaja Pavlovli\xc4\x8da (poznej\xc5\xa1ega carja Nikolaja I.). 20. januarja istega leta je postal \xc5\xa1e generalni in\xc5\xa1pektor in\xc5\xbeenirskih enot. 12. decembra 1823 je bil povi\xc5\xa1an v generala in\xc5\xbeenirstva. _NEWLINE_20. decembra 1826 je postal \xc4\x8dastni \xc4\x8dlan Ruske akademije znanosti in Ruske mineralo\xc5\xa1ke dru\xc5\xbebe. Naslednje leto je postal dr\xc5\xbeavni svetnik in 1. julija 1829 je bil povzdignjen v grofa. _NEWLINE_Kljub temu, da je bil u\xc4\x8ditelj carja, ga je le-ta kaznoval zaradi slabo zgrajene voja\xc5\xa1nice v bobrujski trdnjavi, ki se je kmalu po izgradnji poru\xc5\xa1ila. _NEWLINE_Leta 1830 je umrl zaradi kolere.\n_START_SECTION_\nDru\xc5\xbeina\n_START_PARAGRAPH_\nOba njegova sinova, Aleksander in Leontij, sta bila v voja\xc5\xa1ki slu\xc5\xbebi.'