b'\n_START_ARTICLE_\nStjepan Toma\xc5\xa1\n_START_SECTION_\nPoreklo\n_START_PARAGRAPH_\nStjepan Toma\xc5\xa1 je bil nezakonski sin bosanskega kralja Stjepana Ostoje. Imel je nezakonskega polbrata, kralja Stjepana Ostoji\xc4\x87a, ki je umrl leta 1422, in starej\xc5\xa1ega, tudi nezakonskega brata Radivoja, ki se je s Tvrtkom II. neuspe\xc5\xa1no boril za bosansko krono. Stjepan Toma\xc5\xa1 je bil vzgojen kot kristjan avtohtone bosanske cerkve, ker je bil tak tudi njegov o\xc4\x8de.\n_START_SECTION_\nDr\xc5\xbeavljanska vojna\n_START_PARAGRAPH_\nNovembra 1443 je umrl Toma\xc5\xa1ev stric, kralj Tvrtko II., ki ni imel potomcev. Umirajo\xc4\x8di kralj je za svojega naslednika verjetno proglasil Toma\xc5\xa1a, da na prestol ne bi pri\xc5\xa1el osovra\xc5\xbeeni Radivoj Ostoji\xc4\x87. Tvrtkovo odlo\xc4\x8ditev je potrdil tudi bosanski stanak (dr\xc5\xbeavni zbor) in ga uradno potrdil za kralja. Prenos oblasti je potekel relativno gladko._NEWLINE_Stanak je Toma\xc5\xa1a podprl verjetno zato, ker bi po Tvrtkovem sporazumu o nasledstvu iz leta 1427 bosanski kralji morali postati sorodniki Kotromani\xc4\x87ev grofje Celjski. Poudariti je treba, da je stanak odkrito nasprotoval prihodu Celjskih na bosanski prestol. Z izborom se ni strinjal vojvoda Stjepan Vuk\xc4\x8di\xc4\x87 Kosa\xc4\x8da in takoj podprl Toma\xc5\xa1evega brata Radivoja, ki je takrat \xc5\xbeivel na Kosa\xc4\x8devem dvoru in katerega je od leta 1432 do 1435 v borbi za prestol podpiralo tudi Osmansko cesarstvo. Isto\xc4\x8dasno je pape\xc5\xbe Evgen IV. na\xc4\x8drtoval veliko protiofenzivo proti Turkom in poslal svoje odposlance k Toma\xc5\xa1u in Kosa\xc4\x8di. Izkazalo se je, da zaradi dr\xc5\xbeavljanske vojne protiofenziva ni mogo\xc4\x8da. Kralj Stjepan Toma\xc5\xa1 se je odlo\xc4\x8dil, da se bo vojskoval tako proti Toma\xc5\xa1u kot proti Turkom. Maja 1444 je pregnal Turke iz Srebrenice in junija istega leta Toma\xc5\xa1a iz zahodnega Huma._NEWLINE_Toma\xc5\xa1a je takoj podprl vojvoda Ivani\xc5\xa1 Pavlovi\xc4\x87, za kralja pa ga je priznal tudi J\xc3\xa1nos Hunyadi, regent ogrskega kralja Ladislava Posmrtnega. Hunyadi mu kljub priznanju ni poslal svoje vojske. Vojske mu ni poslal niti novi zaveznik, neapeljskikralj Alfonz. Nasprotni strani je na pomo\xc4\x8d pri\xc5\xa1el srbski despot \xc4\x90ura\xc4\x91 Brankovi\xc4\x87, ki je kmalu zatem osvojil Srebrenico.\n_START_SECTION_\nPokatoli\xc4\x8devanje in pomiritev s Kosa\xc4\x8do\n_START_PARAGRAPH_\nToma\xc5\xa1 se je okrog leta 1445 spreobrnil v katoli\xc5\xa1ko vero in pape\xc5\xbe Evgen IV. je 29. maja 1445 objalil listino, s katero ga je priznal za kralja Bosne in ga legitimiral kot zakonskega sina kralja Ostoje. Z istim dokumentom je razveljavil Toma\xc5\xa1ev zakon z bogomilko Voja\xc4\x8do, s katero je imel prvorojenca Stjepana Toma\xc5\xa1evi\xc4\x87a. Na za\xc4\x8detku naslednjega leta je kon\xc4\x8dno sklenil mir s Kosa\xc4\x8do, ki ga je priznal za bosanskega kralja. Mir so potrdili s Toma\xc5\xa1evo poroko s Kosa\xc4\x8devo h\xc4\x8derko Katarino po katoli\xc5\xa1kem obredu na praznik Vstajenja 26. maja 1446 v Milodra\xc5\xbeu pri Fojnici. Katarina se je morala pred poroko spreobrniti v katoli\xc5\xa1ko vero._NEWLINE_\xc5\xa0tevilni bosanski veljaki so se pod Toma\xc5\xa1evim in pape\xc5\xbeevim vplivom za\xc4\x8deli zanimati za katoli\xc5\xa1tvo. Med njimi sta bila tudi Juraj Vojsali\xc4\x87, ki se je spreobrnil in se leta 1449 vrnil v bogomilstvo, in Toma\xc5\xa1ev tast Kosa\xc4\x8da, ki se ni spreobrnil. Razlogi so bili predvsem politi\xc4\x8dni, ker so vsi pri\xc4\x8dakovali pomo\xc4\x8d katoli\xc5\xa1kega Zahoda v borbah s Turki._NEWLINE_Kralj Toma\xc5\xa1 in kraljica Katarina sta v Bosni zgradila veliko rimskokatoli\xc5\xa1kih cerkva in utrdila veliko bosanskih mest, zlasti Vranduk. V Vranduku sta pod trdnjavo zgradila cerkev svojega za\xc5\xa1\xc4\x8ditnika sv. Toma\xc5\xbea, za katero sta od pape\xc5\xbea dobila posebne ugodnosti.\n_START_SECTION_\nSpori s Srbijo\n_START_PARAGRAPH_\nOsmanskemu cesarstvu ni ustrezalo sklepanje miru med kraljem in vojvodo, ker so upali, da bodo spori med njima razjedli Bosansko kraljestvo. Fran\xc4\x8di\xc5\xa1kani, ki so medtem okrepili svoj polo\xc5\xbeaj v Bosni, so kralja zato\xc5\xbeili rimski kuriji, da je obdr\xc5\xbeal dobre odnose z bogomili. Pape\xc5\xbe je od Toma\xc5\xa1a takoj zahteval, da \xc2\xbbz me\xc4\x8dem, ognjem in smrtjo izkorenini grozno manihejsko herezo\xc2\xab. \xc4\x8ce tega ne bo storil ga bo imel za \xc2\xbbsokrivca njihovega izdajstva\xc2\xab. Pape\xc5\xbe je enaki zahtevi poslal tudi hercegu Stjepanu in vojvodi Ivani\xc5\xa1u Pavlovi\xc4\x87u. Pritiski iz Rima so oslabili kraljev polo\xc5\xbeaj in nekateri velika\xc5\xa1i so se povsem lo\xc4\x8dili od njega. Ko so Turki marca 1448 vdrli v Bosno, je bilo kraljestvo skoraj povsem razdvojeno. Nezadovoljen je bil tudi \xc4\x90ura\xc4\x91 Brankovi\xc4\x87, ki se je s Kosa\xc4\x8devo pomo\xc4\x8djo s Toma\xc5\xa1em spopadal za oblast v bogatem rudarkem mestu Srebrenica. Stjepan se je \xc5\xa1e isto leto odrekel vojvodskemu naslovu, verjetno zato, da bi popravil odnose s Turki. Privzel je naziv herceg, da bi naredil vtis, da je njegova dr\xc5\xbeava neodvisna od Bosanskega kraljestva.\n_START_SECTION_\nZavezni\xc5\xa1tvo z Ogrsko\n_START_PARAGRAPH_\nPo njegovi odcepitvi od Bosne in odrekanju vojvode Ivani\xc5\xa1a Pavlovi\xc4\x87a, da bi prestopil v katoli\xc5\xa1tvo, se je Toma\xc5\xa1 po\xc4\x8dutil osamljenega. Naslonil se je lahko samo na Ogrsko in transilvanskega vojvodo Janosa Hunyadija. Slednji mu je leta 1449 v prisotnosti pape\xc5\xbeevega legata obljubil pomo\xc4\x8d pod pogojem, da se za\xc4\x8dne odlo\xc4\x8dno boriti proti heretikom. Kralj ni imel druge izbire in je leta 1450 za\xc4\x8del na veliko preganjati bogomile. \xc5\xa0tevilni pripadniki Crkve bosanske so zaradi strahu pred popolnim uni\xc4\x8denjem skupaj s svojimi stare\xc5\xa1inami zbe\xc5\xbeali v dr\xc5\xbeavo hercega Stjepana, kjer so dobili pomo\xc4\x8d in za\xc5\xa1\xc4\x8dito. Pape\xc5\xbe je hercega Stjepana zaradi \xc5\xa1\xc4\x8ditenja heretikov ostro obsodil, on pa se na to ni oziral.\n_START_SECTION_\nOsmanska osvajanja\n_START_PARAGRAPH_\nOsmani so leta 1455 osvojili velike dele Srbskega despotata, s \xc4\x8dimer je postala Bosna \xc5\xa1e bolj izpostavljena napadom Osmanskega cesarstva. Po oblaganju Smedereva in Beograda leta 1456 in smrti Janosa Hunyadija je Toma\xc5\xa1 za\xc4\x8del iskati podporo na zahodu. V Bosni je zaradi mogo\xc4\x8dega vpada Osmanov zavladala panika. Toma\xc5\xa1 se je v enem od pisem prito\xc5\xbeeval Benetkam, da ga sultan Mehmed II. stalno izsiljuje in zahteva, da mu \xc2\xbbpreda \xc5\xa1tiri mesta, da bi la\xc5\xbee osvojil preostali del Bosne\xc2\xab._NEWLINE_Toma\xc5\xa1 je sultanovo zahtevo odbil, zato so napadi Turkov postali vedno bolj pogosti. Sultan ni bil zadovoljen niti z davkom, ki mu ga je pla\xc4\x8devala Bosna. Toma\xc5\xa1 je leta 1457 pape\xc5\xbeevemu legatu izjavil, da je v zadnjih \xc5\xa1tirih letih Osmanskemu cesarstvu pla\xc4\x8dal 160.000 dukatov davka, sultan pa \xc5\xa1e vedno ni bil zadovoljen in mu je \xc5\xa1e naprej pretil. Na zahodu se na njegova opozorila, da Bosna bolj kot kdaj koli prej potrebuje pomo\xc4\x8d, nih\xc4\x8de ni zmenil. Ogrska je sicer bila njegova zaveznica, vendar je bila sama preobremenjena z notranjimi problemi. Bene\xc4\x8dani so branili svoje gospodarske interese in prepovedali, da se v Dalmaciji zbira denar za bosansko vojsko. Pape\xc5\xbe Toma\xc5\xa1u ni niti mogel niti \xc5\xbeelel pomagati, zato Toma\xc5\xa1 ni imel nobene druge mo\xc5\xbenosti, kot da sultanu \xc5\xa1e naprej pla\xc4\x8duje davek.\n_START_SECTION_\nZadnja leta vladanja\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1456 je umrl srbski despot \xc4\x90ura\xc4\x91, ki je imel slabe odnose s Toma\xc5\xa1em, vendar je na vzhodu branil Bosno. Nasledil ga je sin Lazar Brankovi\xc4\x87, ki \xc5\xbee je januarja 1458 umrl. Po njegovi smrti ni bilo v Srbiji nikogar, ki bi ga lahko nasledil, razen slepega Stefana Brankovi\xc4\x87a, ki je vladal za\xc4\x8dasno._NEWLINE_Stjepan Toma\xc5\xa1 je za\xc4\x8del razmi\xc5\xa1ljati, da bi sam zavladal v Srbiji, tako da bi se njegov sin poro\xc4\x8dil z najstarej\xc5\xa1o h\xc4\x8derko despota Lazarja, katero je Lazarjeva vdova Jelena Palelogina nameravala poro\xc4\x8diti. Toma\xc5\xa1 je izkoristil nemo\xc4\x8d Srbije in osvojil enajst mest ob Drini, vklju\xc4\x8dno s Srebrenico. 14. oktobra 1458 je logotetu smederevskega dvora Stefanu Ra\xc4\x8dkovi\xc4\x87u izdal listino, s katero mu je podelil nekaj vasi, kar pomeni, da se je \xc5\xbee imel za srbskega vladarja. Januarja 1459 je od\xc5\xa1el v Szeged, da bi dobil soglasje ogrskega dvora za poroko svojega sina Stjepana Toma\xc5\xa1evi\xc4\x87a s kneginjo Jeleno Brankovi\xc4\x87. Ko so Turki izvedeli za ogrsko soglasje, so za\xc4\x8deli 29. januarja oblegati Bobovac in Vranduk, vendar ju niso osvojili. Princ Stjepan Toma\xc5\xa1ev\xc4\x87 je pobegnil iz Bobovca v Smederevo. Kralj Toma\xc5\xa1 je 31. januarja pri\xc5\xa1el v Jajce._NEWLINE_Stjepan Toma\xc5\xa1evi\xc4\x87 je marca 1459 prevzel dol\xc5\xbenosti srbskega despota, vendar je \xc5\xbee junija istega leta Smederevo predal Turkom. Treba je poudariti, da so bogomili obto\xc5\xbeevali Toma\xc5\xa1a in njegovega sina za padec Smedereva, po drugi strani pa omeniti, da je Stjepan pisno obvestil vse evropske vladarje, da bo predal Smederevo, \xc4\x8de ne bo dobil njihove voja\xc5\xa1ke pomo\xc4\x8di. Na pomo\xc4\x8d mu je pri\xc5\xa1el samo odred ogrske vojske s 300 konjeniki._NEWLINE_Po osmanski osvojitvi Srbije je bila Bosna izpostavljena napadu Osmanskega cesarstva. Sultan Mehmed II. je \xc5\xbee januarja od Toma\xc5\xa1a zahteval dovoljenje za prost prehod njegove vojske skozi Bosno za napad na Slavonijo. Toma\xc5\xa1 je prehod dovolil, Osmani pa so mimogrede osvojili Zvornik, Srebrenico, Soli in del Usore. Novembra 1459 so napadli tudi hercega Stjepana, po\xc5\xbegali samostan Mile\xc5\xa1eva in vznemirili celo regijo. Bene\xc4\x8dani so 5. februarja 1461 v Bosno poslali svojo delegacijo, ki je uspela zbli\xc5\xbeati Toma\xc5\xa1a in hercega Stjepana in ju uskladiti. Po teh dogodkih je pape\xc5\xbe Pij II. objavil bulo za kri\xc5\xbearsko vojno, \xc4\x8de bi Turki napadli Bosno in Kosa\xc4\x8do._NEWLINE_Treba je omeniti, da je imel Toma\xc5\xa1 slabe odnose tudi s hrva\xc5\xa1kim banom Pavlom Speran\xc4\x8di\xc4\x87em, ki je imel nalogo, da v imenu ogrskega kralja Matije Korvina zaustavi osmansko prodiranje na Hrva\xc5\xa1ko in v Dalmacijo.\n_START_SECTION_\nPreganjanje bogomilov\n_START_PARAGRAPH_\nKo so za\xc4\x8deli Turki vedno bolj pritiskati na Bosansko kraljestvo, je Toma\xc5\xa1 zaprosil za pomo\xc4\x8d pape\xc5\xbea Pija II.. Pape\xc5\xbe je pomo\xc4\x8d zavrnil, dokler Toma\xc5\xa1 ne za\xc4\x8dne ukrepati proti \xc5\xa1tevilnim heretikom \xe2\x80\x93 bogomilom v svojem kraljestvu. Toma\xc5\xa1a so obto\xc5\xbeevali tudi Ogri, \xc4\x8de\xc5\xa1 da so Bosanci slabi kristjani in da so Smederevo predali Turkom. Kralj se je zaradi pritiskov odlo\xc4\x8dil za nekaj, \xc4\x8desar ni dotlej storil \xc5\xa1e noben bosanski vladar: za\xc4\x8del je preganjati bogomile. Vsi prej\xc5\xa1nji bosanski vladarji so kljub temu, da so bili uradno katoliki, tolerirali pripadnike drugih veroizpovedi na svojem ozemlju. Toma\xc5\xa1 je leta 1459 dal bogomilom na izbiro spreobrnitev v katoli\xc5\xa1tvo ali izgon. Veliko bogomilov se je pred pregonom zateklo v vojvodino Toma\xc5\xa1evega tasta. Kralj je po izgonu zaplenil njihovo premo\xc5\xbeenje.\n_START_SECTION_\nSmrt\n_START_PARAGRAPH_\nKralj Stjepan Toma\xc5\xa1 je nepri\xc4\x8dakovano umrl 10. julija 1461. Legenda pravi, da sta ga ubila njegov brat Radivoj in sin Stjepan Toma\xc5\xa1evi\xc4\x87, vendar za to ni nobenega trdnega dokaza. Pokopan je v kraljevem mavzoleju na Bobovcu. Antropolog \xc5\xbdivko Miki\xc4\x87 je po pregledu njegovih zob zaklju\xc4\x8dil, da je bil ob smrti star okrog petdeset let._NEWLINE_Na bosanskem prestolu ga je nasledil sin Stjepan Toma\xc5\xa1evi\xc4\x87.'