b"\n_START_ARTICLE_\nFilip Kumbatovi\xc4\x8d Kalan\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nGimnazijo je obiskoval v Mariboru, kjer je leta 1928 maturiral.   Leta 1936 je diplomiral na oddelku za arhitekturo tehni\xc5\xa1ke fakultete v Ljubljani. \xc5\xa0e pred diplomo je bil asistent, nato do 2. svetovne vojne predavatelj na tej fakulteti._NEWLINE_V Narodnoosvobodilni boorbi je sodeloval od leta 1941, bil je delegat na obeh ilegalnih plenumih kulturnih delavcev Osvobodilne fronte in sekretar mati\xc4\x8dnega odbora kulturnikov, nato nekaj \xc4\x8dasa zaprt v italijanskem zaporu, septembra 1943 je od\xc5\xa1el v partizane, kjer je bil najprej \xc4\x8dlan upravne komisije Izvr\xc5\xa1nega odbora OF od januarja 1944 pa ravnatelj Slovenskega narodnega gledali\xc5\xa1\xc4\x8da na osvobojnem ozemlju. Od konca vojne do upokojitve je bil redni profesor za zgodovino slovenskega in evropskega gledali\xc5\xa1\xc4\x8da na Akademiji za igralsko umetnost (danes AGRFT) in njen prvi rektor. Zaslu\xc5\xbeen je za razvoj pedagogike in raziskovalnega dela na podro\xc4\x8dju dramaturgije. Bil je zelo dejaven tudi v Dru\xc5\xa1tvu slovenskih pisateljev in po letu 1965 v znova ustanovljenem Slovenskem centru PEN. Od leta 1952 je bil \xc4\x8dlan mednarodnih teatrolo\xc5\xa1kih zdru\xc5\xbeenj. Tako je sodeloval \xc5\xbee na prvem svetovnem kongresu gledali\xc5\xa1kih zgodovinarjev leta 1955 v Londonu. Kalan je postal leta 1955 \xc4\x8dlan mednarodnih teatrolo\xc5\xa1kih zdru\xc5\xbeenj. Leta 1957 je bil med ustanovitelji, od leta 1963 tudi stalni \xc4\x8dlan Izvr\xc5\xa1nega komiteja in po 1972 predsednik Mednarodne zveze za gledali\xc5\xa1ke raziskave (F\xc3\xa9d\xc3\xa9ration internationale pour la recherche th\xc3\xa9\xc3\xa2trale). Leta 1961 je bil tudi med ustanovitelji Mednarodnega in\xc5\xa1tituta za gledali\xc5\xa1ke raziskave (Instituto internazionale per la ricera teatrale) v Benetkah in bil dolga leta v njenem direktoriju. Leta 1978 je postal zaslu\xc5\xbeni profesor ljubljanske univerze, nato 1981 dopisni in od 23. maja 1985 redni \xc4\x8dlan SAZU. Kalan je 1981 je prejel za podro\xc4\x8dje leposlovja, esejistike in teatrologije Pre\xc5\xa1ernovo nagrado. Za svoje delo je dobil  \xc5\xa1e Zlato zna\xc4\x8dko Bor\xc5\xa1tnikovega sre\xc4\x8danja in Zlato zna\xc4\x8dko Sterijevega Pozorja, bil je Vitez reda umetnosti in literature (Chevalier de l'Ordre des arts et des lettres)._NEWLINE_V tridesetih letih se je uveljavil kot novelist (Pustolovci), hkrati je sodeloval v revijah s slovstvenimi in gledali\xc5\xa1kimi kritikami in eseji (Sodobnost, Modra ptica). Pisal je teatrolo\xc5\xa1ke \xc5\xa1tudije in razprave (ve\xc4\x8dina le-teh je objavljena v prvotni razli\xc4\x8dici le v tujih jezikih), besedila z mednarodnih simpozijev in seminarjev gledali\xc5\xa1ke zgodovine, gledali\xc5\xa1ke komentarje na televiziji in prispevke v doma\xc4\x8dih in tujih leksikografskih priro\xc4\x8dnikih. Objavil je vrsto teatrolo\xc5\xa1kih knjig s portreti igralcev in teoreti\xc4\x8dnimi \xc5\xa1tudijami, tudi z novimi pogledi na literarnozgodovinska vpra\xc5\xa1anja. Uredil in komentiral je ve\xc4\x8d knji\xc5\xbenih izdaj, antologij in pesni\xc5\xa1kih izborov (Pavel Golia, Alojz Gradnik)."