b'\n_START_ARTICLE_\nIvan Fajdiga\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nIvan Fajdiga, o\xc4\x8de teologa Vilka Fajdige, se je rodil v dru\xc5\xbeini Toma\xc5\xbea Fajdige, oskrbnika kamni\xc5\xa1kega gradu Zaprice. Kon\xc4\x8dal je samo ljudsko \xc5\xa1olo, potem pa se je izobra\xc5\xbeeval ob delu v raznih slu\xc5\xbebah. \xc4\x8clanke je najve\xc4\x8d objavljal v primorskih \xc4\x8dasopisih. Napisal je tudi dolgo vrsto leposlovnih podlistkov v razne revije in \xc4\x8dasopise. Izdal je tudi nekaj knjig: Na\xc5\xa1i narodni grehi: kako bo z vojsko? (COBISS), povest Zadnji tihotapec (COBISS), Deset let v peklu (Gorica, 1903), roman Nebesa (Gorica, 1905) in bro\xc5\xa1uro Ob enajsti uri (Gorica, 1900)._NEWLINE_\xc4\x8ceprav brez vi\xc5\xa1je izobrazbe je Fajdiga posegel v slovensko literarno dogajanje v izredno pomembnem \xc4\x8dasu ob za\xc4\x8detku slovenskega naturalisti\xc4\x8dnega vala in dovolj globoko ne le dojel, temve\xc4\x8d tudi ocenil naturalizem, saj ga je celo klasificiral, se pravi odkril v njem ve\xc4\x8d zvrsti.'