b'\n_START_ARTICLE_\nPala\xc4\x8da Residenz, M\xc3\xbcnchen\n_START_SECTION_\nZgodovina in arhitektura\n_START_PARAGRAPH_\nPrve zgradbe na tem mestu so bile postavljene leta 1385 in so bile financirane s strani mestne ob\xc4\x8dine M\xc3\xbcnchen kot sankcija za neuspe\xc5\xa1en upor proti vojvodi Stefanu III. (1375-1413) in njegovim mlaj\xc5\xa1im bratom. Srebrni stolp (Silberturm), kot najmo\xc4\x8dnej\xc5\xa1i bastijon, je bil bistveno postavljen ob notranjih zidovih, ki so za\xc5\xa1\xc4\x8ditili grad pred mestom. Ta mogo\xc4\x8dni nov grad (Neuveste - nova trdnjava), obdan s \xc5\xa1irokimi jarki na samem severovzhodnem vogalu novega dvojnega obro\xc4\x8da mestnega obzidja, je nadomestil te\xc5\xbeko branljiv Alter Hof (Stari dvor), ki je bil sredi mesta kot rezidenca vladarjev Wittelsbachov. Neuveste je bil torej gotski grajski grad, do katerega je bilo mogo\xc4\x8de priti iz mesta prek utrjenega mostu. V okviru gradnje Neuveste so bila konec 14. stoletja zgrajena Neuvestova vrata v severovzhodnem kotu drugega zidnega obro\xc4\x8da. Vojvode pogosto razdeljene dr\xc5\xbeave so \xc4\x8dutili potrebo po tem, da se na eni strani nekoliko oddaljijo od pogosto uporni\xc5\xa1kih mestnih prebivalcev, na drugi strani pa obranijo pred svojimi voja\xc5\xa1kimi sorodniki. Zato so si prizadevali, da bi si zgradili zato\xc4\x8di\xc5\xa1\xc4\x8de, ki bi bilo nepremagljivo in ga bi bilo enostavno zapustiti (neposredno proti Glacisu, ne da bi morali vstopiti v mesto). _NEWLINE_Okoli leta 1470, pod Albertom IV. (1465-1508), so bili pozidani trdnjavski zidovi in vrata na severu, sledila je izgradnja dveh stolpov. Leta 1470/71 je bil Albrechtov brat Kri\xc5\xa1tof Mo\xc4\x8dni interniran v Neuveste. Grad je s\xc4\x8dasoma izgubil svoj utrdbeni zna\xc4\x8daj, ki je postal zastarel zaradi pove\xc4\x8danega pojava topov, ki bi lahko predrli stene._NEWLINE_Gotski temelji zidov in kletni oboki starega gradu, vklju\xc4\x8dno z okroglimi stebri tako imenovane plesne kletne dvorane (Ballsaalkeller) so danes najstarej\xc5\xa1i ohranjeni deli pala\xc4\x8de. Razvoj Residenze skozi stoletja ni potekal le iz njenega glavnega sredi\xc5\xa1\xc4\x8da, Neuveste, temve\xc4\x8d je nastal tudi iz ve\xc4\x8d posameznih delov in raz\xc5\xa1iritev, od katerih je bila prva neko\xc4\x8d Antiquarium. Kon\xc4\x8dno, po ve\xc4\x8d kot \xc5\xa1tirih stoletjih razvoja, je velikanska pala\xc4\x8da prakti\xc4\x8dno zamenjala celo nekdanjo mestno \xc4\x8detrt z voja\xc5\xa1nicami, samostanom, hi\xc5\xa1ami in vrtovi. Zdru\xc5\xbeuje sloge pozne renesanse, baroka, rokokoja in neoklasicizma.\n_START_SECTION_\nStara rezidenca\n_START_PARAGRAPH_\nZ ukazom Viljema IV. (1508\xe2\x80\x931550) pribli\xc5\xbeno leta 1540 je pri\xc5\xa1lo do gradnje zunanjega Christophsturma in tako imenovanega Rundstubenbausa, 1560/70 je sledila gradnja banketne dvorane na jugozahodnem vogalu in ustanovitev prvega dvornega parka. Tako se je za\xc4\x8dela zgodovina m\xc3\xbcnchenske Residenz kot reprezentativne pala\xc4\x8de. V zgodovinski cikel tega vrtnega paviljona je v\xc4\x8dasih spadala tudi slika Bitka pri Isu, Albrechta Altdorferja._NEWLINE_Pod Albertom V. (1550\xe2\x80\x931579) je Wilhelm Egkl poleg banketne dvorane Neuveste (dvorane sv. Jurija) zgradil umetni\xc5\xa1ko sobo v stavbi nekdanjega kne\xc5\xbejega hleva, od koder izvirajo \xc5\xa1tevilne zbirke v M\xc3\xbcnchnu. Ker ni bilo dovolj prostora za obse\xc5\xbeno zbirko skulptur, je bila med letoma 1568\xe2\x80\x931571 ustvarjena stavba  Antiquarium. Zgraditi jo je bilo treba zunaj gradu, saj v Neuvestu ni bilo prostora. To je Residenz dalo novo smer razvoja. Antiquarium, ki je na celotnem pritli\xc4\x8dju stavbe, je najve\xc4\x8dja renesan\xc4\x8dna dvorana severno od Alp. V zgornjem nadstropju nove stavbe je bila name\xc5\xa1\xc4\x8dena dvorna knji\xc5\xbenica, ki je tvorila jedro kasnej\xc5\xa1e Bavarske dr\xc5\xbeavne knji\xc5\xbenice._NEWLINE_Viljem V. (1579\xe2\x80\x931597) je naro\xc4\x8dil gradnjo Witwenstock (vdovino krilo) za vdovsko vojvodino Anno in leta 1581-1586 \xc5\xa1tiri manieristi\xc4\x8dna krila Grottenhof. Arhitekt je bil Friedrich Sustris. Ime so dobila po zahodni fasadi Antiquariuma, ki so jo tvorili vodnjaki in stene iz \xc5\xa1koljk. Okoli leta 1590 se je za\xc4\x8dela gradnja \xc4\x8crne dvorane na jugovzhodu Antiquariuma. Pod vodstvom Sustrisa je bil dodan Erbprinzentrakt (Prin\xc4\x8devo krilo), severno od Witwenstocka._NEWLINE_Maksimilijan I. (1597\xe2\x80\x931651) je naro\xc4\x8dil, kar se zdaj imenuje Maximilianische Residenz (Maksimilijanova rezidenca), zahodno krilo pala\xc4\x8de. Do 19. stoletja je bila edina javno vidna fasada in je \xc5\xa1e vedno ohranjena. Portale varujeta dva leva in kip Marije kot za\xc5\xa1\xc4\x8ditnice Bavarske v zidni ni\xc5\xa1i med portaloma na zahodni strani reziden\xc4\x8dnega kompleksa. Maksimilijan je obnovil in povezal obstoje\xc4\x8de stavbe. Poleg tega je od leta 1612 predelal velike dele ju\xc5\xbenega in zahodnega krila Neuveste s poru\xc5\xa1enim Srebrnim stolpom. Med letoma 1611 in 1619 je na severu kompleksa nastalo krilo velikega cesarjevega dvori\xc5\xa1\xc4\x8da (Kaiserhof). Je dokument visokih politi\xc4\x8dnih zahtev Maksimilijana._NEWLINE_Njegove velike dimenzije so zadovoljevale Maksimilijanove naslednike do 19. stoletja, ko so se zadovoljili z nadgradnjo notranjosti in manj\xc5\xa1imi raz\xc5\xa1iritvami, kot sta krilo za Gr\xc3\xbcne Galerie (1730) in gledali\xc5\xa1\xc4\x8de (1751).\n_START_SECTION_\nDvori\xc5\xa1\xc4\x8da\n_START_PARAGRAPH_\nV velikem kompleksu je deset dvori\xc5\xa1\xc4\x8d: dvori\xc5\xa1\xc4\x8de Grottenhof s Perzejevim vodnjakom je bilo zgrajeno med letoma 1581\xe2\x80\x931586 pod vodstvom Viljema V. (1579\xe2\x80\x931597), delo Friedricha Sustrisa in je dobil ime po jami na zahodni fasadi Antiquariusa._NEWLINE_Osmerokotni Brunnenhof je slu\xc5\xbeil kot prostor za turnirje, preden je leta 1610 sredi dvori\xc5\xa1\xc4\x8da nastal velik Wittelsbachov vodnjak. Stavbe okrog Kaiserhofa s stolpom so bile postavljene leta 1612 do leta 1618, v \xc4\x8dasu vladavine Maksimilijana I. Obe dvori\xc5\xa1\xc4\x8di sta na fasadi okra\xc5\xa1eni z opti\xc4\x8dnimi iluzijami, enako kot fasada Alte Residenz._NEWLINE_Dvori\xc5\xa1\xc4\x8de K\xc3\xb6nigsbauhof je zamenjal vrt. Na njegovi vzhodni strani stoji rokoko fasada Gr\xc3\xbcne Galerie (Zelena galerija), ki jo je zasnoval Fran\xc3\xa7ois Cuvilli\xc3\xa9s starej\xc5\xa1i leta 1731\xe2\x80\x9333._NEWLINE_Druga dvori\xc5\xa1\xc4\x8da so Kapellenhof (dvori\xc5\xa1\xc4\x8de kapele), veliko Apothekenhof (dvori\xc5\xa1\xc4\x8de apoteke) zadaja Festsaalbau, Puderh\xc3\xb6fchen (majhno dvori\xc5\xa1\xc4\x8de prahu), K\xc3\xbcchenhof (kuhinjsko dvori\xc5\xa1\xc4\x8de), Kabinettsgarten (vrt kabinetov), nato pa Zierh\xc3\xb6fchen (dekorativno dvori\xc5\xa1\xc4\x8de ali dvori\xc5\xa1\xc4\x8de Comit\xc3\xa9).\n_START_SECTION_\nKraljeva pala\xc4\x8da\n_START_PARAGRAPH_\nDana\xc5\xa1nja zgradba je iz \xc4\x8dasa bavarskega kralja Ludvika I. (1825\xe2\x80\x931848), ki je svojemu arhitektu Leu von Klenzeju naro\xc4\x8dil, naj raz\xc5\xa1iri pala\xc4\x8do. Med letoma 1825 in 1835 je bila kraljeva stavba (K\xc3\xb6nigsbau) zgrajena na jugu v slogu florentinske pala\xc4\x8de Pitti. Stavba je visoka 30 metrov._NEWLINE_V K\xc3\xb6nigsbau so \xc5\xa1tevilni apartmaji, vklju\xc4\x8dno z dr\xc5\xbeavnim apartmajem Ludvika I. v prvem nadstropju in Nibelun\xc5\xa1ko dvorano v pritli\xc4\x8dju. Danes je v pritli\xc4\x8dju K\xc3\xb6nigsbaua tudi zakladnica. \xc5\xa0e vedno so ohranjene kraljeve dnevne sobe, ki so slu\xc5\xbeile predvsem za reprezentanco in jih je bilo mogo\xc4\x8de obiskati \xc5\xbee v tistem \xc4\x8dasu. Dejanski zasebni apartmaji kraljevega para na zadnji strani K\xc3\xb6nigsbaua niso ohranjeni zaradi uni\xc4\x8denja v drugi svetovni vojni. V drugem nadstropju so bili tako imenovani Festgem\xc3\xa4cher, ki so bili namenjeni manj\xc5\xa1im dvornim praznovanjem. Prostorsko zaporedje je bilo razdeljeno na bivalni prostor, sprejemni salon, plesno dvorano, dvorano za ro\xc5\xbee in zasebne sobe za kralja. Ti prostori so \xc5\xa1e vedno ohranjeni, vendar v zelo poenostavljeni obliki in so zdaj sede\xc5\xbe Bavarske akademije za likovne umetnosti. Od leta 2016 do leta 2018 je bilo obnovljeno Klenzejevo Rumeno stopni\xc5\xa1\xc4\x8de. Neko\xc4\x8d je bilo glavni vhod v kraljeve apartmaje v K\xc3\xb6nigsbau._NEWLINE_Spomenik Maksimilijanu-Josefu na trgu Max-Joseph-Platz stoji pred K\xc3\xb6nigsbauom. Nastal je kot spomin na kralja Maksimilijana Josefa (1799\xe2\x80\x931825), in ga je naredil Christian Daniel Rauch in postavil Johann Baptist Stiglmaier. Leta 1835 je bil odkrit, ko ga je kralj zavrnil, ker je bil sede\xc4\x8d.\n_START_SECTION_\nFestivalska stavba\n_START_PARAGRAPH_\nNeoklasicisti\xc4\x8dno krilo (Festsaalbau) dolgo 250 metrov v severnem delu Residenze je med leti 1832 in 1842 dodal Klenze po navodilih kralja Ludvika I. Tu so bile Velika prestolna soba in kraljeve sprejemne dvorane. Eden glavnih koncertnih prostorov Simfoni\xc4\x8dnega orkestra Bavarskega radia je Herkulessaal (Herkulova dvorana), ki je nadomestila uni\xc4\x8deno Veliko prestolno sobo. Danes je v Festsaalbau tudi Bavarska akademija znanosti in humanistike ter gledali\xc5\xa1\xc4\x8de Cuvilli\xc3\xa9s._NEWLINE_Zimski vrt je naro\xc4\x8dil kralj Ludvik II. Bavarski (1864-1886) okoli leta 1870. Po kraljevi smrti je bil 1897. leta 1897 poru\xc5\xa1en na strehi Festsaalbau pala\xc4\x8de Residenz. Razlog za to je bila voda, ki je pu\xc5\xa1\xc4\x8dala iz okrasnega jezera skozi strop spodaj. Fotografije in skice \xc5\xa1e vedno bele\xc5\xbeijo to neverjetno stvaritev, ki je vklju\xc4\x8devala jamo, mavrski kiosk, indijski kraljev \xc5\xa1otor, umetno osvetljeno mavrico in ob\xc4\x8dasno mese\xc4\x8dino.\n_START_SECTION_\nGledali\xc5\xa1\xc4\x8de Stara rezidenca\n_START_PARAGRAPH_\nStavba gledali\xc5\xa1\xc4\x8da Residenz ob cerkvi je bila zgrajena \xc5\xbee pod volilnim knezom Maksimilijanom III. (1745-1777) leta 1751. Pred drugo svetovno vojno je bilo v njem postavljeno gledali\xc5\xa1\xc4\x8de Alte Residenz. Odlikovanje starega gledali\xc5\xa1\xc4\x8da, skrbno razstavljeno in odstranjeno, je bilo po vojni premaknjeno v jugovzhodno krilo Festsaalbau ob cerkvi Vseh svetih. Tukaj je bilo ponovno odprto kot gledali\xc5\xa1\xc4\x8de Cuvilli\xc3\xa9s. Leta 2008 je bilo tudi dvori\xc5\xa1\xc4\x8de pred gledali\xc5\xa1\xc4\x8dem preoblikovano in prekrito z novo stekleno streho. Po Comit\xc3\xa9 Cuvilli\xc3\xa9s, pobudi, ki je omogo\xc4\x8dila obnovo gledali\xc5\xa1\xc4\x8da z zbiranjem donacij, se je dvori\xc5\xa1\xc4\x8de imenovalo Comit\xc3\xa9.\n_START_SECTION_\nDvorna cerkev Vseh svetih\n_START_PARAGRAPH_\nDvorna cerkev Vseh svetih ( Allerheiligen-Hofkirche)  na vzhodni strani Residenze je leta 1825 naro\xc4\x8dil kralj Ludvik I. Navdihnila ga je Cappella Palatina, bogato okra\xc5\xa1ena kapela normanskih kraljev v prvem nadstropju v sredi\xc5\xa1\xc4\x8du Palazzo Reale v Palermu na Siciliji. Ker so leta 1944 bombe uni\xc4\x8dile vse, razen zunanjih zidov, je bil njegov bogat notranji ornament skoraj popolnoma izgubljen. Cerkev se sedaj uporablja za koncerte in prireditve.\n_START_SECTION_\nMarstall\n_START_PARAGRAPH_\nStavba za nekdanjo \xc5\xa1olo jahanja (Hofreitschule) je bila v \xc4\x8dasu od 1817 do 1822 postavljena pred cerkvijo, ki jo je postavil kralj Maksimilijan Josef (Kofelze). Gradnja monumentalnega portalnega loka, ki je bil nadgrajen z doprsnimi kipi Kastorja in Poluksa, velja za enega najbolj zrelih Klenzejevih del. Obse\xc5\xbene zgradbe za kraljeve hleve ne obstajajo ve\xc4\x8d. Od leta 1923 je Marstall vseboval Marstallmuseum, ki se je leta 1941 preselil v pala\xc4\x8do Nymphenburg. Danes stavba slu\xc5\xbei kot kulisa, delavnica in \xc5\xa1tudijska faza gledali\xc5\xa1\xc4\x8da Residenz.\n_START_SECTION_\nOtvoritev za javnost in po\xc5\xa1kodbe v drugi svetovni vojni\n_START_PARAGRAPH_\nPrinc regent Luitpold (1886-1912) je odredil obnovitev kamnitih sob za svoje namene, saj ni hotel \xc5\xbeiveti v kraljevih stanovanjih. V njegovem \xc4\x8dasu je nastala nova zakladnica, ki jo je zasnoval Julius Hofmann. Danes tvori vhod v blagajno. Kralj Ludvik III. (1912\xe2\x80\x931918) je zasedel pala\xc4\x8do le za kratek \xc4\x8das pred revolucijo leta 1918. Najprej se je preselil kot njegov o\xc4\x8de v kamnite prostore v traktu Kaiserhof in kasneje v K\xc3\xb6nigsbau. Takrat so bile izvedene tehni\xc4\x8dne nadgradnje, kot sta centralno ogrevanje in elektri\xc4\x8dna razsvetljava, ki jo je \xc5\xa1e vedno zavra\xc4\x8dal princ regent. Poleg tega je Nibelun\xc5\xa1ke dvorane uporabljala kraljica Marija Terezija za ustvarjanje z drugimi \xc5\xbeenskami predmetov za bavarske vojake med prvo svetovno vojno._NEWLINE_\xc5\xbde v \xc4\x8dasu vladanja kralja Ludvika I. so lahko zainteresirani dr\xc5\xbeavljani po dogovoru (ko kraljevi par ni \xc5\xbeivel v Residenzi) obiskali K\xc3\xb6nigsbau. Pod knezom regentom Luitpoldom je bilo mo\xc5\xbeno obiskati vse neizkori\xc5\xa1\xc4\x8dene dele pala\xc4\x8de in staro zakladnico. Leta 1897 je bil izdan prvi vodnik za Residenzo v M\xc3\xbcnchnu. Po revoluciji leta 1918 je Residenza postala javni muzej._NEWLINE_Pala\xc4\x8da je bila med drugo svetovno vojno mo\xc4\x8dno bombardirana, zlasti leta 1944 (od povr\xc5\xa1ine strehe 23.500 m\xc2\xb2 je ostalo le 50 m\xc2\xb2 nepo\xc5\xa1kodovane). Ve\xc4\x8dina prostorov je bila obnovljena do 1980-ih, zahvaljujo\xc4\x8d dejstvu, da je bilo skoraj vse pohi\xc5\xa1tvo in ve\xc4\x8dina stenskih in stropnih oblog prenesena na varno \xc5\xa1e pred prvimi bombnimi napadi, sicer bi bila obnova v sedanji obliki nepredstavljiva. Nekatere zgradbe so bile poenostavljeno prenovljene. Primeri za to so fasada Alte Residenz na Residenzstrasse ali arkade pred nekdanjo prestolno sobo v prvem nadstropju Festsaalbau. Precej\xc5\xa1njo izgubo je povzro\xc4\x8dilo uni\xc4\x8denje neoklasicisti\xc4\x8dnih sob in dvoran v Festssalbau (vklju\xc4\x8dno z Veliko prestolno dvorano, zdaj koncertno Herkulovo dvorana in Veliko stopni\xc5\xa1\xc4\x8de), bogatega dekorja pape\xc5\xa1kih sob, vklju\xc4\x8dno s stropom Zlate dvorane in stanovanje kralja Ludvika II. (1864-1886). Prav tako so bile popolnoma uni\xc4\x8dene freske dvorne cerkve Vseh svetih.\n_START_SECTION_\nMuzej\n_START_PARAGRAPH_\nDvorana starin (Antiquarium), zgrajena med 1568-1571 za anti\xc4\x8dno zbirko vojvode Alberta V. (1550\xe2\x80\x931579) delo Wilhelma Egkl-a in Jacoba Stradeja, je najve\xc4\x8dja renesan\xc4\x8dna dvorana severno od Alp. Leta 1586-1600 jo je Friedrich Sustris preoblikoval v banketno dvorano. Antiquarium je bil do leta 1581 name\xc5\xa1\xc4\x8den v Kne\xc5\xbeji knji\xc5\xbenici. Nizko dvorano so nato prekrili s sod\xc4\x8dkastim obokom, ki je imel 17 okenskih lunet. Dvorano so krasile slike Petra Candida, Antonia Ponzana in Hansa Thonauerja starej\xc5\xa1ega, \xc4\x8deprav jih je v za\xc4\x8detku oblikoval sam Sustris. Sodna kapela (Hofkapelle), cesarsko stopni\xc5\xa1\xc4\x8de (Kaisertreppe) in cesarska dvorana (Kaisersaal), kamnite sobe (Steinzimmer; 1612\xe2\x80\x931617; splo\xc5\xa1na zasnova Hansa Krumperja) in sobe Trier (Trierzimmer); stropne freske Petra Candida, zgrajene za volilnega kneza Maksimilijana I., so tipi\xc4\x8dni primeri iz za\xc4\x8detka 17. stoletja._NEWLINE_Baro\xc4\x8dno obdobje predstavljajo pape\xc5\xa1ke sobe (P\xc3\xa4pstlichen Zimmer), ki so bile postavljene pod njegovim sinom, volilnim knezom Ferdinandom Mario (1651\xe2\x80\x931679). Pape\xc5\xbe Pij VI. je tu \xc5\xbeivel med svojim obiskom v M\xc3\xbcnchnu leta 1782. Posledi\xc4\x8dno so bile po njem imenovane sobe. Raz\xc5\xa1iritev Maksimilijana II. Emanuela (1679\xe2\x80\x931726), \xc5\xa1e posebej Aleksandrove sobe in poletne sobe, so reprezentativne dnevne sobe. Spreminjali so jih kmalu po njegovi smrti. Ostanki so bili uni\xc4\x8deni v \xc4\x8dasu po\xc5\xbeara iz leta 1729._NEWLINE_Galerija prednikov (Ahnengallerie; 1726\xe2\x80\x931731) skupaj s kabinetom porcelana (ki jo je izdelal Joseph Effner) in bogato opremljenimi sobami (Reichen Zimmer), ki jih je zasnoval Fran\xc3\xa7ois de Cuvilli\xc3\xa9s za Karla Alberta (1726\xe2\x80\x931745), so veli\xc4\x8dastni primeri dvornega rokoko sloga. Bogato okrasje so izdelali Johann Baptist Zimmermann, Joachim Dietrich in Wenzeslaus Miroffsky. Dvonadstropna zunanja fasada Zelene galerije (Gr\xc3\xbcne Gallerie) s sedmimi obokanimi okni, ki gledajo na dvori\xc5\xa1\xc4\x8de K\xc3\xb6nigsbau, je mojstrovina Cuvilliesa. Zelena galerija, ki je dobila ime po stenski oblogi iz zelenega svilenega damasta, ni bila le plesna dvorana, temve\xc4\x8d tudi galerija slik in ogledal. Veli\xc4\x8dastna spalnica (Paradeschlafzimmer) je slu\xc5\xbeila kot prostor za obla\xc4\x8denje volilnega kneza. Tako so vse strukture, ki so jih postavili dvorni arhitekti Joseph Effner in Fran\xc3\xa7ois de Cuvilli\xc3\xa9s, slu\xc5\xbeili samo slavitvi hi\xc5\xa1e Wittelsbach in doseganju cesarske krone, kar jim je kon\xc4\x8dno uspelo leta 1742. Januarja 1745 je Karel Albert umrl kot cesar Karel VII. v Residenzi, ki je bila tako tudi za kraj\xc5\xa1i \xc4\x8das cesarska pala\xc4\x8da Svetega rimskega cesarstva. V \xc4\x8dasu volilnega kneza Maksimilijana III. (1745\xe2\x80\x931777) so med letoma 1746 in 1763 zgradili rokoko stanovanja princa (Kurf\xc3\xbcrstenzimmer). Za delo sta bila odgovorna Cuvilli\xc3\xa9s in Johann Baptist Gunetzrhainer._NEWLINE_Neoklasicisti\xc4\x8dno epoho predstavljajo sobe Charlotte (Charlottenzimmer), kraljeve sobe in dvorane bitk (Schlachtens\xc3\xa4le) v K\xc3\xb6nigsbau. Zidne in stropne slike so Juliusa Schnorra von Carolsfelda v Nibelungens\xc3\xa4le (Nibelun\xc5\xa1kih dvoranah; 1827\xe2\x80\x931834). To so prve monumentalne predstavitve pesmi o Nibelungih ( Nibelungenlied). Dejanske zasebne sobe kraljevega para na zadnjem delu K\xc3\xb6nigsbaua niso ve\xc4\x8d ohranjene, saj so bile uni\xc4\x8dene v drugi svetovni vojni. Leo von Klenze ni bil le odgovoren za arhitekturo, temve\xc4\x8d je tudi oblikoval tla, stenske slike in vse pohi\xc5\xa1tvo. V Festsaalbau so bile prostorne dvorane, ki so vsebovale Veliko prestolno sobo v sredi\xc5\xa1\xc4\x8du, cesarske dvorane, plesno dvorano in dvorano bitk v severovzhodnem paviljonu. Ti objekti so bili namenjeni samo dr\xc5\xbeavnim prilo\xc5\xbenostim in so bili dostopni le preko velikega stopni\xc5\xa1\xc4\x8da, ki ne obstaja ve\xc4\x8d. Tu so potekale najpomembnej\xc5\xa1e kraljeve slovesnosti, obdane z dvanajstimi velikanskimi kipi, ki jih je oblikoval Ferdinand von Miller, ki predstavlja glavne bavarske vladarje._NEWLINE_Poleg bogate zbirke pohi\xc5\xa1tva, slik in skulptur danes muzej vsebuje bronasta dela, ure, tapiserije, porcelan in nekaj posebnih zbirk, kot so umetni\xc5\xa1ke mojstrovine, evropske miniature in liturgi\xc4\x8dna obla\xc4\x8dila. Zbirka porcelana dinastije Wittelsbach vklju\xc4\x8duje predmete iz lastne tovarne porcelana iz Nymphenburga, pa tudi od znanih proizvajalcev porcelana, kot so S\xc3\xa8vres v Franciji in Royal Porcelain iz Berlina. Vzhodnoazijska zbirka Wittelsbachov vsebuje ve\xc4\x8d kot 500 kosov porcelana in nekaj slik. V kraljevih srebrnih sobah so shranjeni dragoceni deli. Zbirka relikvij m\xc3\xbcnchenske Residenz izvira iz obdobja protireformacije. V Festsaalbau so predstavljene bronaste skulpture iz poznega 16. in za\xc4\x8detka 17. stoletja, ena najbogatej\xc5\xa1ih zbirk evropske bronaste umetnosti iz manierizma in zgodnjih baro\xc4\x8dnih obdobij.\n_START_SECTION_\nZakladnica\n_START_PARAGRAPH_\nZaklad, ki ga je ustanovil vojvoda Albert V., skriva dragulje dinastije Wittelsbach. Ta veli\xc4\x8dasten prikaz v Schatzkammer je v desetih dvoranah vzhodnega krila K\xc3\xb6nigsbaua. Zbirka je ena najpomembnej\xc5\xa1ih na svetu in se razteza 1000 let od zgodnjega srednjega veka do neoklasicizma. Velikodu\xc5\xa1no so predstavljeni kraljevske insignije, krone, me\xc4\x8di, \xc4\x8da\xc5\xa1e, zlatarska dela, gorski kristali, dela iz slonovine, ikone in \xc5\xa1tevilni drugi zakladi, kot so dragocena namizna posoda in toaletne potreb\xc5\xa1\xc4\x8dine._NEWLINE_Med razstavnimi eksponati je molitvena knjiga cesarja Karla Balda iz leta 860, oltar-ciborij cesarja Arnulfa Koro\xc5\xa1kega iz okoli leta 890, krona cesarice Kunigunde, relikviarij pravega kri\xc5\xbea, ki je pripadal cesarju Henriku II., kri\xc5\xbe, ki je pripadal kraljici Giseli, vse od okrog leta 1000, relikviarij krona Henrika II. iz okoli leta 1270, krona angle\xc5\xa1ke kraljice iz okrog leta 1370 (najstarej\xc5\xa1a ohranjena angle\xc5\xa1ka krona, ki je pri\xc5\xa1la v palatinatsko hi\xc5\xa1o Wittelsbachov kot dota Blanche Angle\xc5\xa1ke, h\xc4\x8dere kralja Henrika IV.), znamenita statueta sv. Jurija (M\xc3\xbcnchen, pribl. 1599), insignije in ordeni bavarskih monarhov, vklju\xc4\x8dno s kronami in oznakami cesarja Karla VII. (1742), bavarska krona (1807), obredni me\xc4\x8di in rubinast nakit, ki je pripadal kraljici Terezi. Dragocena zbirka ustreznih jedi je slu\xc5\xbeila francoski cesarici Marie Louise med potovanjem. Na ogled so tudi neevropski umetni\xc5\xa1ki in obrtni\xc5\xa1ki predmeti, vklju\xc4\x8dno s kitajskim porcelanom, slonovino iz Cejlona in zajetimi tur\xc5\xa1kimi bode\xc5\xbei.\n_START_SECTION_\nZbirka kovancev\n_START_PARAGRAPH_\nResidenz hrani zbirko bavarskih dr\xc5\xbeavnih kovancev, Staatliche M\xc3\xbcnzsammlung. Na\xc5\xa1el jo je vojvoda Albert V.. S pristopom palatinskega volilnega kneza Karla Teodorja (1777\xe2\x80\x931799) sta bili zdru\xc5\xbeeni palatinska in bavarska zbirka. V Napoleonovih \xc4\x8dasih so \xc5\xa1tevilne kraljeve zbirke kovancev pri\xc5\xa1le pod skrb Bavarske dr\xc5\xbeave. Prestolonaslednik Ludvik, kasneje kralj Ludvik I., je bil zelo navdu\xc5\xa1en nad starogr\xc5\xa1kimi kovanci in porabil veliko \xc4\x8dasa za pregledovanje zbirke. V prvih treh desetletjih 20. stoletja so zbirko raz\xc5\xa1irili z renesan\xc4\x8dnimi kovanci, medaljami in oznakami. Leta 1963 so v M\xc3\xbcnchnu odprli sedanje razstavne prostore. Z ve\xc4\x8d kot 300.000 kovanci, medaljami in bankovci iz anti\xc4\x8dnega sveta do danes je ena vodilnih svetovnih zbirk.\n_START_SECTION_\nPark\n_START_PARAGRAPH_\nDvorni park (Hofgarten) je na severni strani Residenze nasproti Festsaalbau. urejen je bil pod kraljem Maksimilijanom I.. Na sredi parka v francoskem slogu je kro\xc5\xbeni tempelj, zgrajen leta 1615, kronan s kipom Bavarie, ki ga je leta 1594 ustvaril Hubert Gerhard. Zahodne arkade Hofgarten z vrati (Hofgartentor) je izdelal Klenze. Severno krilo obsega nekdanjo galerijo, ki jo je leta 1780/81 zgradil dvorni arhitekt Karl Albert von Lespilliez, danes prostor gledali\xc5\xa1kega muzeja (Deutsches Theatermueum)._NEWLINE_Ostanki renesan\xc4\x8dnih arkad na severovzhodu parka so bili leta 1992 vklju\xc4\x8deni v Bayerische Staatskanzlei. M\xc3\xbcnchen\xc4\x8dani jo zavra\xc4\x8dajo kot Straussoleum, imenovan po nekdanjem dr\xc5\xbeavnem premieru, ki ga je naro\xc4\x8dil ali celo M\xc3\xbcnchenska bela hi\xc5\xa1a, v zvezi z dolgimi in te\xc5\xbekimi boji, ki so dr\xc5\xbeavni vladi prepre\xc4\x8dili, da bi namesto enega postavila tri ogromna krila. Ta krila naj bi uni\xc4\x8dila celoten vtis dvornih vrtov. Njegov osrednji del z rekonstruirano kupolo so edini ohranjeni deli nekdanjega muzeja bavarske vojske, zgrajenega med letoma 1900 in 1905 in skoraj popolnoma uni\xc4\x8deni med bombardiranjem v drugi svetovni vojni. Muzej je zdaj v Neues Schloss (Nova pala\xc4\x8da) v Ingolstadtu, pribli\xc5\xbeno 80 kilometrov severno od M\xc3\xbcnchna.\n_START_SECTION_\nFilm\n_START_PARAGRAPH_\nUsodna leta kraljevega gradu; Obnova m\xc3\xbcnchenske rezidence. Filmski dokumentarec Bernharda Grafa, BR 2004.'