b'\n_START_ARTICLE_\nCanterburyjska stolnica\n_START_SECTION_\nRimsko obdobje\n_START_PARAGRAPH_\nV rimskem cesarstvu je kr\xc5\xa1\xc4\x8danstvo postalo mo\xc4\x8dno okoli 3. stoletja. Po spreobrnjenju Avgu\xc5\xa1tina iz Hipona v 4. stoletju je vpliv kr\xc5\xa1\xc4\x8danstva vztrajno rasel. Prvi \xc5\xa1kof  stolnice je bil Avgu\xc5\xa1tin Canterburyjski, prej opat benediktinske opatije svetega Andreja v Rimu; ko so bile ustanovljene \xc5\xa1e druge \xc5\xa1kofije v Angliji, je bil imenovan za nad\xc5\xa1kofa. Pape\xc5\xbe Gregor Veliki ga je leta 596 kot misijonarja poslal na Anglosa\xc5\xa1ko. Avgu\xc5\xa1tin je ustanovil  stolnico leta 597 in jo posvetil Jezusu Kristusu Odre\xc5\xa1eniku. _NEWLINE_Avgu\xc5\xa1tin je ustanovil tudi opatijo svetega Petra in Pavla zunaj obzidja, ki je bila pozneje posve\xc4\x8dena svetemu Avgu\xc5\xa1tinu in je bila dolga stoletja grobi\xc5\xa1\xc4\x8de zaporednih nad\xc5\xa1kofov. Samostan je del svetovne kulturne dedi\xc5\xa1\xc4\x8dine Canterburyja skupaj s  stolnico in starodavno cerkvijo svetega Martina.\n_START_SECTION_\nAnglosa\xc5\xa1ko obdobje\n_START_PARAGRAPH_\nBeda je zapisal, da je Avgu\xc5\xa1tin ponovno uporabil nekdanjo rimsko cerkev. Najstarej\xc5\xa1i ostanki, ki so bili najdeni med izkopavanji tal v ladji leta 1993, pa so deli temeljev anglosa\xc5\xa1ke zgradbe, ki so bili zgrajeni na rimski cesti.  Ti ka\xc5\xbeejo, da je bila prvotna cerkev sestavljena iz ladje, verjetno z narteksom in stranskimi kapelami na severu in jugu. Manj\xc5\xa1o podrejeno zgradbo so na\xc5\xa1li na jugozahodu teh temeljev. V 9. in 10. stoletju je bila ta cerkev nadome\xc5\xa1\xc4\x8dena z ve\xc4\x8djo strukturo (49 m x 23 m), s kvadratnim zahodnim koncem. Zdi se, da je imela kvadratni osrednji stolp. Kronist iz 11. stoletja Eadmer, ki je poznal sa\xc5\xa1ko stolnico \xc5\xbee kot fant, je zapisal, da je bila podobna baziliki svetega Petra v Rimu, kar ka\xc5\xbee bazilikalna oblika z vzhodno apsido._NEWLINE_Med Dunstanovimi reformami, nad\xc5\xa1kof je bil od leta 960 do svoje smrti leta 988 , je bila stolnici dodana benediktinska opatija z imenom  Opatija Kristusove cerkve (Christ Church Priory). Uradna ustanovitev samostana je bila verjetno okoli leta 997, skupnost pa je bila v celoti samostanska od  Lanfranca dalje (s samostanskimi pravili, ki jih je uvedel opat Henrik). Dunstan je bil pokopan na ju\xc5\xbeni strani glavnega oltarja._NEWLINE_Stolnica je bila hudo po\xc5\xa1kodovana ob danskih napadih Canterburyja leta 1011. Nad\xc5\xa1kof \xc3\x86lfheah je bil ujet za talca in so ga ubili v Greenwichu 19. aprila 1012. Bil je prvi od petih mu\xc4\x8deni\xc5\xa1kih nad\xc5\xa1kofov Canterburyja. Za tem je bila dodana zahodna apsida kot oratorij svete Marije, verjetno v \xc4\x8dasu nad\xc5\xa1kofa Lyfinga (1013\xe2\x80\x931020) ali Aethelnotha (1020\xe2\x80\x931038)._NEWLINE_Izkopavanja leta 1993 so pokazala, da je bila nova zahodna apsida poligonalna in sta jo obdajala \xc5\xa1estkotna stolpa, ki sta sestavljala westwerk. Tukaj je prestol nad\xc5\xa1kofa z oltarjem svete Marije na vzhodu. Ob pribli\xc5\xbeno enakem \xc4\x8dasu, ko je bil zgrajen westwerk, so okrepili arkadne stene in dodali stolpa na vzhodnih vogalih cerkve.\n_START_SECTION_\nNormansko obdobje\n_START_PARAGRAPH_\nStolnica je bila uni\xc4\x8dena v po\xc5\xbearu leta 1067, leto dni po zasedbi Normanov. Obnova se je za\xc4\x8dela leta 1070 v obdobju prvega normanskega nad\xc5\xa1kofa Lanfranca (1070\xe2\x80\x9377). O\xc4\x8distil je ru\xc5\xa1evine in rekonstruiral  stolnico v obliki opatije svetega Etienna v Caenu, kjer je bil prej opat, ter uporabil kamen, ki ga je prinesel iz Francije. Nova cerkev, njena osrednja os je bila  5 m ju\xc5\xbeno od predhodne zgradbe v obliki kri\xc5\xbea, je imela glavno ladjo z devetimi oboki, nekaj stolpov na zahodnem delu, transepta z apsidalnimi kapelami, nizek stolp na kri\xc5\xbeanju in kratek kor, ki se je kon\xc4\x8dal s tremi apsidami. Posve\xc4\x8dena je bila leta 1077._NEWLINE_Pod Lanfrancovim naslednikom Anselmom, ki je bil dvakrat izgnan iz Anglije, je bila odgovornost za obnovo ali izbolj\xc5\xa1anje strukture  stolnice v glavnem v rokah opatov. Po izvolitvi opata Ernulfa leta 1096 je bil Lanfrancov neustrezen vzhodni konec poru\xc5\xa1en in  nadome\xc5\xa1\xc4\x8den s 198 metrov dolgim vzhodnim krakom (podvojena dol\xc5\xbeina stolnice). Postavljen je bil nad veliko in dovr\xc5\xa1eno okra\xc5\xa1eno grobnico. Ernulfa je leta 1107 nadomestil Konrad, ki je dokon\xc4\x8dal delo do leta 1126. Nov kor je prevzel obliko cerkve s svojima transeptoma; vzhodni konec ima polkro\xc5\xbeni tloris s tremi kapelami, ki se odpirajo iz ambulatorija. Prosto stoje\xc4\x8d zvonik je bil zgrajen na kupu v bli\xc5\xbeini stolnice pribli\xc5\xbeno leta 1160. _NEWLINE_Kot pri mnogih romanskih cerkvenih zgradbah je bila notranjost kora bogato okra\xc5\xa1ena.  William Malmesbury, angle\xc5\xa1ki zgodovinar 12. stoletja, je zapisal: "Ni\xc4\x8d podobnega, kot je to, ni mogo\xc4\x8de videti v Angliji, niti takih steklenih oken, ble\xc5\xa1\xc4\x8de\xc4\x8dih marmornih tal ali toliko barvnih slik, ki privabljajo o\xc4\x8di na kasetni strop."_NEWLINE_\xc4\x8ceprav se stol svetega Avgu\xc5\xa1tina imenuje po nad\xc5\xa1kofu ustanovitelju iz 6. stoletja, je sve\xc4\x8dani prestol ustoli\xc4\x8denja canterburyjskega nad\xc5\xa1kofa iz normanskega obdobja. V listinah je bil prvi\xc4\x8d omenjen leta 1205.\n_START_SECTION_\nUmor Toma\xc5\xbea Becketa\n_START_PARAGRAPH_\nKlju\xc4\x8dni trenutek v zgodovini stolnice je bil umor nad\xc5\xa1kofa Toma\xc5\xbea Becketa v severozahodnem transeptu (znan tudi kot mu\xc4\x8deni\xc5\xa1tvo) v torek, 29. decembra 1170, ko so ga ubili vitezi kralja Henrika II. Kralj se je z njim pogosto sprl in menda rekel "kdo me bo odre\xc5\xa1il tega nemirnega duhovnika". \xc5\xa0tirje vitezi so to razumeli dobesedno in so umorili Becketa v njegovi stolnici. Po anglosa\xc5\xa1kem \xc3\x86lfheahu je bil Becket drugi canterburyjski nad\xc5\xa1kof, ki so ga ubili._NEWLINE_Posmrtno \xc4\x8da\xc5\xa1\xc4\x8denje Becketa je stolnico preoblikovalo v romarski kraj. Zato jo je bilo treba raz\xc5\xa1iriti in narediti \xc4\x8dim bogatej\xc5\xa1o.\n_START_SECTION_\nObnova kora\n_START_PARAGRAPH_\nSeptembra 1174 je bil kor hudo po\xc5\xa1kodovan v po\xc5\xbearu, kar je zahtevalo ve\xc4\x8djo rekonstrukcijo [16] po na\xc4\x8drtu, ki ga je v podrobnostih pripravil menih z imenom Gervase. Kripta je pre\xc5\xbeivela po\xc5\xbear nepo\xc5\xa1kodovana in ohraniti je bilo mogo\xc4\x8de zunanje stene kora, ki so bile med obnovo v vi\xc5\xa1ino pove\xc4\x8dane za 3,7 m, oblika okroglih glav oken je ostala nespremenjena. Vse drugo je bilo zamenjano v novem gotskem slogu s koni\xc4\x8dastimi loki, rebrastimi oboki in plavajo\xc4\x8dimi oporniki. Uporabljen je bil apnenec, uvo\xc5\xbeen iz Caena v Normandiji in purbe\xc5\xa1ki marmor za nosilce. Kor je bil spet v uporabi leta 1180 in v tem letu so bili ostanki Dunstana in \xc3\x86lfheaha preseljeni iz kripte._NEWLINE_Za glavnega kamnoseka pri obnovi kora je bil imenovan Francoz Viljem iz Sensa. Po po\xc5\xa1kodbi pri padcu z odra leta 1179 ga je nadomestil eden njegovih nekdanjih pomo\xc4\x8dnikov, znan kot "Viljem Angle\xc5\xbe".\n_START_SECTION_\nKapela svete Trojice in sveti\xc5\xa1\xc4\x8de Toma\xc5\xbea Becketa\n_START_PARAGRAPH_\nMed letoma 1180 in 1184 je bila na kraju starega kvadratnega konca vzhodne kapele zgrajena kapela svete Trojice, \xc5\xa1irok podalj\xc5\xa1ek z ambulatorijem, ki je bila namenjena za sveti\xc5\xa1\xc4\x8de svetega Toma\xc5\xbea Becketa. Nadaljnja kapela, kro\xc5\xbena v tlorisu, dodana po tem, ko so bile name\xc5\xa1\xc4\x8dene dodatne Becketove relikvije, ki po splo\xc5\xa1nem prepri\xc4\x8danju vsebujejo vrh lobanje, odsekane ob njegovem umoru. Slednja kapela je postala znana kot Corona ali Becketova krona. Ti novi deli vzhodnega kora transepta so bili postavljeni na vi\xc5\xa1ji kripti Ernulfovega kora, kar je zahtevalo stopnice med dvema nivojema. Kapela je bila kon\xc4\x8dana leta 1184, vendar Becketa niso preselili iz njegovega groba v kripto do leta 1220. Nadaljnji pomemben pokop v kapeli svete Trojice je Edvard Plantagenet ("\xc4\x8crni princ") in kralj Henrik IV._NEWLINE_Sveti\xc5\xa1\xc4\x8de v kapeli svete Trojice je neposredno nad Becketovim prvotnim grobom v kripti. Marmorno podno\xc5\xbeje, postavljeno na stebrih, podpira, kot je Walter iz Coventryja opisal, "krsta iz \xc4\x8dudovito kovanega zlata in srebra ter \xc4\x8dudovito okra\xc5\xa1ena z dragocenimi dragulji". Jasno je, da je zlato naneseno na leseno skrinjo, ki vsebuje \xc5\xbeelezno \xc5\xa1katlo, v kateri so Becketovi ostanki. Dodatni votivni zakladi so bili dodani v naslednjih letih in so name\xc5\xa1\xc4\x8deni na podstavkih ali tramovih v bli\xc5\xbeini ali pritrjeni na vise\xc4\x8di draperiji. Dolgo \xc4\x8dasa je bila skrinja (ali relikviarij) skrita za lesenim pokrovom, ki so ga z vrvmi dvignili, ko je pri\xc5\xa1la mno\xc5\xbeica romarjev. Nizozemski humanist Erazem Rotterdamski, ki jo je obiskal leta 1512\xe2\x80\x9314, je zapisal, da "opat ... poka\xc5\xbee vsak dragulj, pove njegovo ime v franco\xc5\xa1\xc4\x8dini, koliko je vreden in ime darovalca; glavne so darovali knezi dr\xc5\xbeav", ko je dvignjen pokrov._NEWLINE_Z denarjem, ki so ga dali romarji (na primer takih, kot jih je opisal Geoffrey Chaucer v Canterburyjskih povestih), ki so obiskali Becketovo sveti\xc5\xa1\xc4\x8de kot kraj zdravljenja, so obnovili stolnico in z njo povezane objekte. Prodajali so namre\xc4\x8d romarske zna\xc4\x8dke s podobo Becketa, njegovega mu\xc4\x8deni\xc5\xa1tva ali njegovega sveti\xc5\xa1\xc4\x8da._NEWLINE_Sveti\xc5\xa1\xc4\x8de je bilo odstranjeno leta 1538. Henrik VIII. je poklical mrtvega svetnika na sodi\xc5\xa1\xc4\x8de, da se soo\xc4\x8di z obto\xc5\xbebami izdaje. Ker se ni pojavil, je bil spoznan za krivega v odsotnosti in zakladi sveti\xc5\xa1\xc4\x8da so bili zaplenjeni. Odnesli so jih v dveh blagajnah in 26 vozi\xc4\x8dkih.\n_START_SECTION_\nSamostanske zgradbe\n_START_PARAGRAPH_\nPogled s pti\xc4\x8dje perspektive na stolnico in samostanske zgradbe, narejene okoli leta 1165 in znane kot "vodovodni na\xc4\x8drt",  hranijo v Eadwinovem psaltru v knji\xc5\xbenici kolid\xc5\xbea Trinity v Cambridgeu. Na\xc4\x8drt dokazuje, da je Canterbury imel enaka splo\xc5\xa1na na\xc4\x8dela ureditve skupnosti kot vsi samostani benediktincev, \xc4\x8deprav je nenavadno, da so bili kri\xc5\xbeni hodnik in samostanska poslopja na severu in ne ju\xc5\xbeno od cerkve. Tam je bila posebna kapiteljska dvorana. _NEWLINE_Stavbe so oblikovane v lo\xc4\x8dene skupine okoli cerkve. Na severni strani so stali samostan in zgradbe, namenjene meni\xc5\xa1kemu \xc5\xbeivljenju. Na vzhodu in zahodu so bile namenjene gostom. Na severu je veliko odprto dvori\xc5\xa1\xc4\x8de, ki deli samostanske zgradbe od tistih za oskrbo, kot so hlevi, ka\xc5\xa1\xc4\x8de, skedenj, pekarna, kuhinja in pralnica, in so jih uporabljali lai\xc4\x8dni bratje. Oddelek za dobrodelne namene je bil ob robu samostana, precej oddaljen od cerkve. Prostor za razdeljevanje milo\xc5\xa1\xc4\x8dine z veliko dvorano je bil bera\xc5\xa1ki hospic._NEWLINE_Skupina stavb, namenjenih meni\xc5\xa1kemu \xc5\xbeivljenju, je vklju\xc4\x8devala dva samostana. Veliki kri\xc5\xbeni hodnik je bil obkro\xc5\xbeen s stavbami, v glavnem povezanimi z vsakdanjim \xc5\xbeivljenjem menihov \xe2\x80\x93 cerkve na jugu, z refektorijem, postavljenim kot vedno na nasprotni strani, dormitorij (spalnice), postavljene nad obokano kletjo in kapiteljsko dvorano v bli\xc5\xbeini, in cellarium (shrambe), ki so bile potrebne za zagotavljanje hrane menihom in gostom, na zahodu. Prehod pod dormitorijem je peljal vzhodno do manj\xc5\xa1ega kri\xc5\xbenega hodnika za bolne in nemo\xc4\x8dne menihe. _NEWLINE_Dvorana in kapela v ambulanti sta se raz\xc5\xa1irili vzhodno od tega samostana, ki spominja po obliki in razporeditvi na ladjo in prezbiterij neke triladijske cerkve. Pod dormitorijem s pogledom na zeleno dvori\xc5\xa1\xc4\x8de ali herbarij so postavili pisalis ali kalifaktorij, skupno sobo menihov. Na severovzhodnem vogalu je bilo za dormitorijem \xc5\xa1e strani\xc5\xa1\xc4\x8de (necessarium), stavba v obliki normanske dvorane, 44,2 m x 7,6 m s 55 sede\xc5\xbei. Bila je skrbno urejena, da je bila zagotovljena higiena, voda je stalno tekla. _NEWLINE_Drugi manj\xc5\xa1i dormitorij za vodstvo je bil od vzhoda proti zahodu. Blizu refektorija, a zunaj samostana, so bile pisarne, povezane z njim: na severu sta bili kuhinja (200 m\xc2\xb2) s piramidalno streho in dvori\xc5\xa1\xc4\x8dna kuhinja; na zahodu so bile kleti, shrambe itd. Ambulanta je imela majhno lastno kuhinjo. Nasproti refektorija v kri\xc5\xbenem hodniku sta bila dva umivalnika, pri katerih so se menihi umili pred obrokom in po njem. _NEWLINE_Stavbe, namenjene gostom, so bile razdeljene v tri skupine. Opatova skupina je "vstopila na jugovzhodnem kotu zelenega dvori\xc5\xa1\xc4\x8da, ki je bil v bli\xc5\xbeini najbolj svetega dela stolnice, kot se spodobi za klerike ali plemstvo". Kletni prostori, v katerih so se zabavali obiskovalci srednjega razreda, so stali ob zahodnem delu ladje. Romarji in bera\xc4\x8di so bili potisnjeni v severno dvorano ali hospic, takoj za vrati. _NEWLINE_Opata v samostanu Kristusove cerkve sta bila John Sittingbourne (izvoljen 1222, prej menih v samostanu) in William Chillenden (izvoljen leta 1264, prej menih in blagajnik samostana).  Samostan je imel pravico voliti svoje opate, \xc4\x8de se je sprostilo mesto, ki ga je odredil pape\xc5\xbe, od Gregorja IX. dalje pravico do svobodnih volitev (\xc4\x8deprav z nad\xc5\xa1kofom, ki nadzoruje njihovo izbiro). Menihi opati so bili \xc3\x86thelric I., \xc3\x86thelric II., Walter d\'Eynsham, Reginald fitz Jocelin (priznan kot sobrat tik pred smrtjo), Nigel de Longchamps in Ernulf. Menihi so pogosto predlagali kandidate za canterburyjskega nad\xc5\xa1kofa med svojimi \xc4\x8dlani ali zunanje, saj je bil nad\xc5\xa1kof uradno njihov opat, vendar bi to lahko povzro\xc4\x8dilo spopad s kraljem in/ali pape\xc5\xbeem, \xc4\x8de bi predlagali druga\xc4\x8dnega \xc4\x8dloveka \xe2\x80\x93 na primer volitve Baldwina Fordeskega in Thomasa Cobhama.\n_START_SECTION_\n14. In 15. stoletje\n_START_PARAGRAPH_\nZgodaj v 14. stoletju je opat Eastry postavil kamnito korno pregrado  in obnovil kapiteljsko dvorano, njegov naslednik, opat Oxenden, pa vstavil veliko petpoljno svetlobno okno v kapeli svetega Anselma._NEWLINE_Stolnica je bila hudo po\xc5\xa1kodovana po potresu leta 1382, izgubila je zvonove in zvonik._NEWLINE_V poznem 14. stoletju so obnovili ladjo in transepte na temeljih normanskega pali\xc4\x8dastega sloga pod vodstvom znanega zidarskega mojstra Henryja Yeveleja. V nasprotju s sodobno obnovo ladje v Winchestru, kjer je bil velik del obstoje\xc4\x8de strukture zadr\xc5\xbean in predelan, so bili stebri v celoti odstranjeni in zamenjani z manj zajetnimi gotskimi, stare oltarne stene popolnoma odstranjene, razen nizke polo\xc5\xbene plo\xc5\xa1\xc4\x8de levo na ju\xc5\xbeni strani. Bolj normanski material je bil ohranjen v ladjah, zlasti na vzhodni steni, stare apsidalne kapele niso bile nadome\xc5\xa1\xc4\x8dene do sredine 15. stoletja. Oboki novih ladijskih arkad so izredno visoki v sorazmerju s svetlobnim nadstropjem. Nova transepta, stranske in glavna ladja so bili pokriti z zvezdastimi oboki, obogatenimi s sklepniki. Ve\xc4\x8dina dela je bila opravljena v \xc4\x8dasu opata Thomasa Chillendna (1391\xe2\x80\x931411): Chillenden je zgradil tudi novo korno pregrado na vzhodnem koncu ladje, v katero je bila vklju\xc4\x8dena obstoje\xc4\x8da Eastryjeva. Normanska kamnita tla ladje so ostala do zamenjave leta 1786. _NEWLINE_Od leta 1396 so bili popravljeni in predelani kri\xc5\xbeni hodniki, delo je vodil Yevelejev u\xc4\x8denec Stephen Lote, ki je dodal zvezdaste oboke. V tem obdobju je bilo narejeno novo obokanje v kapiteljski dvorani._NEWLINE_Pomanjkanje denarja in prednost pri obnovi kri\xc5\xbenih hodnikov in kapiteljske dvorane sta pomenila, da je bila obnova zahodnih stolpov zanemarjena. Jugozahodni stolp ni bil zamenjan do leta 1458, normanski severozahodni stolp je pre\xc5\xbeivel do leta 1834, ko je bil nadome\xc5\xa1\xc4\x8den s kopijo svojega pali\xc4\x8dastega spremljevalca. _NEWLINE_Okoli leta 1430 je bila odstranjena apsida ju\xc5\xbenega transepta, da bi naredili prostor za kapelo, ki jo je ustanovila Margareta Holandska in jo posvetila svetemu Mihaelu in vsem angelom. Apsida v severnem transeptu je bil nadome\xc5\xa1\xc4\x8dena z Marijino kapelo leta 1448\xe2\x80\x9355. _NEWLINE_72,6 m visok stolp nad kri\xc5\xbeanjem so za\xc4\x8deli graditi leta 1433, \xc4\x8deprav so priprave potekale \xc5\xbee pod opatom Chillendnom, ko so bili okrepljeni stebri. Nadaljnja krepitev je bila potrebna po za\xc4\x8detku 16. stoletja, ko so bili dodani oporni loki pod ju\xc5\xbenim in zahodnim stolpom. Stolp je pogosto znan kot "Angelov zvonik", po pozla\xc4\x8denem angelu, ki je stal na enem od njegovih vrhov.\n_START_SECTION_\nUkinitev samostana\n_START_PARAGRAPH_\nStolnica je prenehala biti tudi samostan ob razpustitvi samostanov, ko so zaprli vse verske hi\xc5\xa1e. Canterbury je bil ukinjen marca 1539, ko se je vrnil v prej\xc5\xa1nje stanje "kolegija sekularnih kanonikov". Nova stolnica je nastala 8. aprila 1541.\n_START_SECTION_\nOprema\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1688 je mizar Roger Davis, dr\xc5\xbeavljan Londona, odstranil mizerikordije iz 13. stoletja in jih nadomestil z dvema vrstama lastnih del na vsaki strani kora. Nekatere Davisove mizerikordije so imele izrazito srednjeve\xc5\xa1ko obliko in jih je morda kopiral po izvirnih. Ko je sir George Gilbert Scott prenavljal cerkev v 19. stoletju, je zamenjal prvo vrsto Davisovih mizerikordij z novimi lastnimi, za katere se zdi, da so kopije iz stolnic v Gloucestru, Worcestru in v Oxfordu (New College).\n_START_SECTION_\nKipi na zahodni fasadi\n_START_PARAGRAPH_\nVe\xc4\x8dina kipov, ki krasi zahodno fasado stolnice, je bila name\xc5\xa1\xc4\x8dena v 1860-ih, ko so obnavljali ju\xc5\xbeno verando. V tistem \xc4\x8dasu so bili ni\xc5\xa1e nezasedene in dekan stolnice je mislil, da bi se izbolj\xc5\xa1al videz, \xc4\x8de bi bile napolnjene. Viktorijanski kipar Theodore Pfyffers je dobil naro\xc4\x8dilo za izdelavo kipov in ve\xc4\x8dina je bila name\xc5\xa1\xc4\x8dena do konca leta 1860. Trenutno je 53 kipov, ki predstavljajo razli\xc4\x8dne figure, pomembne v \xc5\xbeivljenju stolnice in angle\xc5\xa1ke cerkve, kot so duhovniki, \xc4\x8dlani kraljeve dru\xc5\xbeine, svetniki in teologi. Zastopani so tudi nekateri canterburyjski nad\xc5\xa1kofi.\n_START_SECTION_\n18. stoletje do danes\n_START_PARAGRAPH_\nPrvotni normanski severozahodni stolp, ki je imel vodilni zvonik do leta 1705, je bil leta 1834 poru\xc5\xa1en zaradi strukturnih te\xc5\xbeav. Nadome\xc5\xa1\xc4\x8den je bil v pali\xc4\x8dastem slogu dvoj\xc4\x8dka jugozahodnega stolpa, ki je zdaj znan kot Arundlov stolp. To je bila zadnja velika strukturna sprememba stolnice._NEWLINE_Septembra 1872 je velik del strehe kapele svete Trojice popolnoma uni\xc4\x8dil po\xc5\xbear. Ne bistveno po\xc5\xa1kodovan kamen in notranjost so hitro popravili. _NEWLINE_Leta 2015 sta Sarah Mullally in Rachel Treweek postali prvi \xc5\xbeenski, posve\xc4\x8deni v \xc5\xa1kofinji v  stolnici. _NEWLINE_Stolnica je mati\xc4\x8dna cerkev kraljevega polka vali\xc5\xbeanske princese._NEWLINE_Stolnica je tudi eno od prizori\xc5\xa1\xc4\x8d maturitetnih slovesnostih canterburyjske Univerze Kristusove cerkve.'