b'\n_START_ARTICLE_\nGrad Kozljak\n_START_PARAGRAPH_\nGrad Kozljak (nem\xc5\xa1ko Wachsenstein), italijansko \xe2\x80\x9eCosliacco\xe2\x80\x9d) je bil srednjeve\xc5\xa1ki grad, ki je bil pozidan \xc5\xbee sredi 11. stoletja, se je nahajal nad zaselkom Ko\xc5\xbeljak, na zahodnem obronku U\xc4\x8dke, v vzhodnem delu Istre na ve\xc4\x8dstoletni bene\xc5\xa1ko-avstrijski meji. Kozljak se nahaja v vzhodnem delu Istre nad \xc4\x8cepi\xc4\x87kim poljem, na zahodnem delu U\xc4\x8dke. Grad se nahaja na strmem hribu na 184 m.n.v. 13 km severovzhodno od Labina. Grad je bil opu\xc5\xa1\xc4\x8den v drugi polovici 17. stoletja, danes o nekdanjem gradu pri\xc4\x8dajo skromne razvaline.\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nGrad Kozljak je bil najverjetneje zgrajen v drugi polovici 11 stoletju. Zgradili ga je najverjetneje istrski mejni grof Ulrik I. Weimar-Orlamunde. Stara rimska cesta, Pula \xe2\x80\x93 Tarastica (dana\xc5\xa1nja Rijeka), je potekala skozi to obmo\xc4\x8dje, obstajajo pa le predvidevanja, da je bil grad Ko\xc5\xbeljak zgrajen na temeljih rimske voja\xc5\xa1ke postojanke. Istrski mejni grof Ulrik Weimarski je posesti v Istri nad tem obmo\xc4\x8djem dobil z darovnico kralja Henrika IV. iz leta 1064. Prvi zapisi o Kozljaku izhajajo iz leta 1102, pod imenom Castrum Josilach. Takrat je Ulrik II. Weimarski grad in gospostvo podaril Oglejskemu patriarhu. V vsej svoji zgodovini je imel Kozljak ve\xc4\x8d imen. V srednjem veku so ga imenovali Castrum Gosilach in Coslaco, Wachsenstein so ga imenovali Nemci, Cosliacco pa Italijani in novej\xc5\xa1e hrva\xc5\xa1ko Ko\xc5\xbeljak. Pribli\xc5\xbeno \xc5\xa1est stoletij je Kozljak veljal za enega pomembnej\xc5\xa1ih gradov na obmo\xc4\x8dju reke Ra\xc5\xa1e. Gospostvo Kozljak je obsegalo upravno sredi\xc5\xa1\xc4\x8de Kozljak, Posert, Letaj, \xc5\xa0u\xc5\xa1njevico, Novo Vas, Jasenovik, Grobnik, Brdo, \xc4\x8cepi\xc4\x87 in Malakras._NEWLINE_Oglejski patriarhi so grad in gospostvo podelili fevd Puljski \xc5\xa1kofiji. Puljska \xc5\xa1kofija je Kozljak dodeljevala razli\xc4\x8dnim baronom, kateri so bili pod vplivom Gori\xc5\xa1ke grofije, Oglejskih patriarhov in vladarjev bli\xc5\xbenje pazinske regije. Od leta 1374, po smrti Gori\xc5\xa1kega grofa Alberta IV., je spadal Kozljak pazinski Grofiji, katera je istega leta pre\xc5\xa1la v roke avstrijske dru\xc5\xbeine Habsburg._NEWLINE_Prvi poznani gospadar Kozljaka je bil Filip de Coslaco iz leta 1234, imenovan tudi Filip Wachsensteinski po zpisih iz leta 1244. Skozi stoletja se je v Kozljaku menjala vrsta vladarjev predvsem zaradi kofliktov med gori\xc5\xa1ko grofijo in oglejskimi patriarhi. V za\xc4\x8detku 13. stoletja so patriarhi posest prepustili Gori\xc5\xa1kim, ki so grad in posest podeljevali v fevd svojim ministerialom. Leta 1300 je bil Kozljak v posesti Henrika II. Gori\xc5\xa1kega, 1325 pa v posesti Huga IV. Devinskega. Leta 1331 sta bila njegova naslednika Filip II. in Ulrik Wachsensteinska. V tistem \xc4\x8dasu so Kozljak imenovali Wachsenstein, njegovi gospodarji pa so uporabljali naziv Wachsenstainski. Istega leta so Bene\xc4\x8dani posku\xc5\xa1ali osvojiti grad in zajeti Filipa II. in Ulrika, katera sta bila obsojen na smrt vendar je jih je vojska oglejskih patriarhov prehitela in osvojila grad. Nekaj let kasneje, leta 1342, pa dajo oglejski patriarhi ponovno Kozljak v fevd in sicer naslednikom Huga Devinskega. Od leta 1363 pa je bil gospodar fevda Filip Gotni\xc5\xa1ki ali Gutene\xc5\xa1ki (Filippo di Guteneck), katerega rod je izhajal iz vitezov, ki so imeli za mati\xc4\x8dni grad Gotnik pri Ilirski Bistrici in imenovani tudi Gutenegker, Gvothicar in Wodnikar). Leta 1374 je gori\xc5\xa1ki grof Albert IV. potrdil Filipu Gotni\xc5\xa1kemu dedni fevd nad Kozljakom in nekaj drugimi vasicami. Tako je Filip postal novi gospodar Wachsensteina in njegovi nasledniki so posedovali Kozljak vse do leta 1436._NEWLINE_Leta 1385 je Filip Gotni\xc5\xa1ki zgradil Pavlinski samostan nedale\xc4\x8d od Kozljaka. Pavlinski samostan je poznan kot tak\xc5\xa1en, ko sta Filipova naslednika Nikolaj in Herman leta 1395, podarila samostan s cerkvijo Pavlinskemu redu. Gospodarji Kozljaka so uporabljali samostan kot pokopali\xc5\xa1\xc4\x8de svojcev. Po Filipu je na Kozljaku gospodaril Herman. Leta 1430 pa postane novi gospodar Kozljaka njegov sin, Janez Gotni\xc5\xa1ki (Gutene\xc5\xa1ki) Wachsensteinski, kateri je poro\xc4\x8dil Ano Schomberg. Ker otrok nista imela ga po njegovi smrti nasledi sorodnik, Jurij Moyses (Mojsijevi\xc4\x87) iz patricijske dru\xc5\xbeine iz Senja._NEWLINE_Leta 1436 Jurija Mojsijevi\xc4\x87a nasledijo trije bratje: Martin, Pavel in Jurij I. Mojsijevi\xc4\x87. Pavel in Jurij sta padla v bojih s Turki in tako postane Martin edini naslednik. Leta 1494 prevzame oblast njegov sin, Jurij II.. Ker ta ni imel potomcev je leta 1525 Kozljak zapustil sestrinim sinovom. Leta 1529 si bratje Castellano, Jurij Nikoli\xc4\x87 in Janez Barbo razdelijo nekaj vasic, ki so bile v lasti Kozljaka. Dru\xc5\xbeini Barbo in Nikoli\xc4\x87 sta ostali na gradu Kozljak. V spodnjem delu je \xc5\xbeivela dru\xc5\xbeina Nikoli\xc4\x87, v zgornjem pa dru\xc5\xbeina Barbo. Leta 1574 bil v kme\xc4\x8dkem uporu ubit naslednik Nokoli\xc4\x87ev, Jo\xc5\xbeef Nikoli\xc4\x87. Dru\xc5\xbeina Barbo zapusti Kozljak leta 1620 in se preseli v Belaj. Obe dru\xc5\xbeini, Barbo in Nikoli\xc4\x87, sta dodali k njihovim priimkom vzdevek Wachsensteinski. Nikoli\xc4\x87evi izumrejo v za\xc4\x8detku 17. stoleja, njih pa nadomestijo dru\xc5\xbeini Diotalevi in Calotti, kateri so gospodarili nekaj vasem v bli\xc5\xbeini Kozljaka._NEWLINE__NEWLINE_Ve\xc4\x8dino imetja Kozljaka si je na koncu lastil Castellano Barbo Wachsensteinski. Imel je tri sinove: Bernardina, Jurija in Franca. Bernardin je bil gospodar na gradu Pazu, Jurij je gospodaril na gradu Belaju, medtem, ko je Franc ostal na gradu Kozljak z dru\xc5\xbeino Calotti vse do leta 1630._NEWLINE_Jurij se je odselil iz Istre, Franc pa ni imel naslednikov. Tako je ve\xc4\x8dji del Kozljakove lastnine podedoval Barnardinov naslednik. Leta 1668, Franc Karel Barbo proda Wachsensteinsko imetje princu Turja\xc5\xa1kemu (Auerspergu), kateri je imel takrat v lasti Pazinsko provinco. S tem je grad Kozljak izgubil vso svojo pomembnost. Med leti 1400 in 1567 je bil \xc5\xa1e zadnji\xc4\x8d obnovljen, po vojni med Avstrijo in Bene\xc4\x8dani v za\xc4\x8detku 17. stoletja pa izgubi ves svoj strate\xc5\xa1ki pomen. Nekaj desetletij za tem se upravljanje Wachsensteina preseli v prelepi Belaj, grad pa je prepu\xc5\xa1\xc4\x8den propadu. Na gradu ali utrdbi Kozljak je na tretjem nivoju bila grajska cerkev, ki je bila najprej manj\xc5\xa1a enoladijska grajska kapela, potem pa pregrajena v farno cerkev Sv. Hadrijana, ki je bila leta 1834 raz\xc5\xa1irjena. Izven grajskega obzidja se na pokopali\xc5\xa1\xc4\x8du nahajata \xc5\xa1e dve kapele: kapela sv. Jurija (v kateri je plo\xc5\xa1\xc4\x8da z glagolja\xc5\xa1kim napisom iz 1590) in kapela sv. Kri\xc5\xbea.\n_START_SECTION_\nZanimivosti\n_START_PARAGRAPH_\nDru\xc5\xbeina Barbo je imela veliko vlogo v zgodovini Istre. Pripadali so stari bene\xc5\xa1ki patricijski dru\xc5\xbeini. Ena veja se je v 15. stoletju naselila v Istri in v 16. stoletju zavladala v predelih pod habsbur\xc5\xa1ko upravo. Takrat so se \xc4\x8dlani tudi razdelili katolicizmom in protestantizmom. Eden iz bene\xc5\xa1ke linije je kasneje postal celo pape\xc5\xbe. V Istri se je pri protestantizmu izpostavil Franc Barbo, ki je na Kozljaku naredil pravi center protestantizma in glagolja\xc5\xa1ke kulturne tradicije. Leta 1563 je na gradu gostil \xc5\xa0tefana Konzula Istrana._NEWLINE_O oholosti, krutosti in nenavadnosti Jo\xc5\xbeefa Nikoli\xc4\x87a, ki je bil leta 1574 ubit v kme\xc4\x8dkem uporu imamo dve posebni pisni zapu\xc5\xa1\xc4\x8dini. Valvasor v svoji Slavi Vojvodine Kranjske omenja, da je ta Jurij, ki naj bi \xc5\xbeivali bolj ljubil kot ljudi, dal konja pokopati po katoli\xc5\xa1kem obredu. Vladimir Nazor pa po ljudskem izro\xc4\x8dilu napisal pripovedko po kateri naj bi prisilil svojo \xc5\xbeeno, s katero ni mogel imeti otrok, da je dojila mlade pse. Navaja tudi, da je prakticiral obi\xc4\x8daj, da so morale neveste prvo poporo\xc4\x8dno no\xc4\x8d prespati pri njemu na gradu.'