b"\n_START_ARTICLE_\nClaude Henri de Rouvroy, Comte de Saint-Simon\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nKot potomec ene od najstarej\xc5\xa1ih in uglednih plemi\xc5\xa1kih dru\xc5\xbein se je po dru\xc5\xbeinski tradiciji usmeril v voja\xc5\xa1ko kariero. \xc5\xbde v najstni\xc5\xa1kih letih se je v ameri\xc5\xa1ki vojni za neodvisnost prostovoljno boril na strani Ameri\xc4\x8danov. Po vrnitvi v Francijo je podprl revolucijo in se odpovedal dru\xc5\xbeinskemu grbu. Zaradi dru\xc5\xbeinskega porekla ga je revolucionarna oblast med obdobjem terorja zaprla v je\xc4\x8do. Po osvoboditvi iz zapora je v zelo kratkem \xc4\x8dasu obogatel z nalo\xc5\xbebami v poceni zemlji\xc5\xa1\xc4\x8da, se poro\xc4\x8dil (zakon je propadel) in odprl salon, v katerem so se zbirali somi\xc5\xa1ljeniki. Leta 1804 je zaradi pretiranega zapravljanja do\xc5\xbeivel bankrot in do smrti \xc5\xbeivel v rev\xc5\xa1\xc4\x8dini kot pisar v zastavljalnici. Obdobje po bankrotu velja za intelektualno najustvarjalnej\xc5\xa1ih. Na Saint-Simona so vplivali francoski razsvetljenci: v mladosti d'Alembert, na katerega se je skliceval kot svojega u\xc4\x8ditelja, \xc4\x8deprav ni dokazov, da bi se kdaj sre\xc4\x8dala. V obdobju po bankrotu so nanj vplivala zlasti Montesquieu in Condorcet, od katerih je prevzel evolucionisti\xc4\x8dno-pozitivisti\xc4\x8dni pristop k raziskovanju dru\xc5\xbebe. \xc4\x8ceprav je za\xc4\x8del pisati razmeroma pozno, mu je uspelo dokon\xc4\x8dati veliko del, skic, projektov in pisem. Umrl je povsem osiroma\xc5\xa1en v ubo\xc5\xbenici, dve leti po poskusu samomora.\n_START_SECTION_\nFevdalni dru\xc5\xbebeni red in revolucija\n_START_PARAGRAPH_\nSvoje ideje je Saint-Simon raz\xc5\xa1irjal predvsem z organiziranjem kro\xc5\xbekov intelektualcev, med katerimi so njegove ideje najprej naletele na plodna tla. Eno od najpomembnej\xc5\xa1ih vpra\xc5\xa1anj na teh kro\xc5\xbekov je bilo\xc2\xa0\xc2\xbbZakaj je Francoska revolucija do\xc5\xbeivela neuspeh?\xc2\xab. Da pa bi pri\xc5\xa1el do razlogov za neuspeh politi\xc4\x8dne revolucije, je sklenil, da je potrebno skrbno prou\xc4\x8diti dru\xc5\xbebene skupine (redove) ter pri pridobivanju spoznanj o dru\xc5\xbebenih odnosih med posameznimi redovi uporabiti metode spoznanja iz naravoslovnih znanosti, ki bi se znali uporabiti v politi\xc4\x8dnem vodenju tako, kot si gospodarstvo pomaga z odkritji in izumi industrijske revolucije. Priznaval je nujnost Francoske revolucije kot oblike dru\xc5\xbebene revolucije, ki je odstranila predmoderne politi\xc4\x8dne strukture plemstva in klerikalizma (ancien regime). Toda posledi\xc4\x8dno je ob\xc5\xbealoval dru\xc5\xbebeno in moralno anarhijo, ki jo je povzro\xc4\x8dilo uni\xc4\x8denje starih in pre\xc5\xbeivetih fevdalnih dru\xc5\xbebenih struktur, brez premi\xc5\xa1ljene izgradnje novih in stabilnej\xc5\xa1ih, ki bi dru\xc5\xbebi ne samo zagotovile napredek v znanosti in proizvodnji, pa\xc4\x8d bi zagotovile stablino in funkcionalno delovanje dru\xc5\xbebe na temeljih morale. Klju\xc4\x8den dejavnik razkroja fevdalnega dru\xc5\xbebenega reda je po Saint-Simonu industrijski proces proizvodnje, ki je s svojim meritokratskim organizacijskim redom, v katerem produkcijski proces upravljajo najbolj\xc5\xa1i strokovnjaki, spodnesla fevdalni dru\xc5\xbebeni red, ki izhaja iz politi\xc4\x8dnega gospostva prirojenega statusa plemstva nad podlo\xc5\xbeniki. Ker so se predrevolucijske dru\xc5\xbebene strukture izkazale za pre\xc5\xbeivete, je za ponovno stabilizacijo dru\xc5\xbebe na prenovljenih moralnih temeljih sklenil utemeljiti dru\xc5\xbebeno teorijo, ki bo raziskovala zakone dru\xc5\xbebenega napredka in bo v ta namen utemeljena na pozitivnih, to je naravoslovnih znanostih. Za nosilca dru\xc5\xbebenega napredka in vzpostavljanja reda je Saint-Simon postavil nov dru\xc5\xbebeni sloj znanstvenikov-strokovnjakov, ki bodo s svojim znanjem delovali v blaginjo celotne dru\xc5\xbebe, tudi deprivilegiranih slojev.\n_START_SECTION_\nDru\xc5\xbebena fiziologija\n_START_PARAGRAPH_\nSaint-Simon je to novo, pozitivno znanost, ki bo prou\xc4\x8devala dru\xc5\xbebo, imenoval dru\xc5\xbebena fiziologija. Kakor kasneje Durkheim Saint-Simon zagovorja stali\xc5\xa1\xc4\x8de, da je dru\xc5\xbeba realnost (oziroma fiziologija) posebnega reda in nikakor zgolj naklju\xc4\x8dni zbir posameznikov, ki delujejo samosvoje. Zato tudi povzame analogijo z biolo\xc5\xa1kim organizmom: dru\xc5\xbeba je organizem, pri katerem posamezni deli funkcionirajo v dobrobit celote organizma. Ta biologisti\xc4\x8dni vpogled v organiziranost dru\xc5\xbebe kot celote (oz. dru\xc5\xbebeno fiziologijo) je dopolnil \xc5\xa1e s primerjavo s strojem, kjer vsi deli prispevajo k funkcioniranju celote. Ta je odvisna od delovanja posameznih delov, koliko ti bolj ali manj pravilno opravljajo funkcije, ki so jim dodeljene. V njegovi teoriji zato prevladuje biologisti\xc4\x8dni element dru\xc5\xbebenih odnosov, vsak del dru\xc5\xbebe opravlja svojo funkcijo in delovanje celote je odvisno od pravilnega opravljanja funkcij posameznih delov dru\xc5\xbebe. V dru\xc5\xbebeni fiziologiji se izmenjujejo organska in kriti\xc4\x8dna obdobja. V organskih obdobjih dru\xc5\xbeba deluje brezhibno in brez konfliktov kot enoten organizem, v kriti\xc4\x8dnih obdobjih pa prihaja do spopadov, nestabilnosti, bojev med posameznimi deli dru\xc5\xbebe in kon\xc4\x8dno revolucij.\n_START_SECTION_\nPreseganje dru\xc5\xbebenih razlik\n_START_PARAGRAPH_\nMed delavskim razredom (proletariatom) ter industrialci (bur\xc5\xbeoazijo) ni videl nobenega nasprotja in dru\xc5\xbebenih konfliktov, kve\xc4\x8djemu sovpadanje v enoten progresisti\xc4\x8den razred proizvajalcev, ne glede na njihovo lastnino. Nasproti temu proizvajalnemu razredu se nahaja parazitski razred, ki predstavlja \xc5\xa1tevil\xc4\x8dno ne-delovno in ne-proizvajalno manj\xc5\xa1ino vladnih struktur voja\xc5\xa1tva, duhov\xc5\xa1\xc4\x8dine, plemstva, rentnikov in trgovcev. Prakti\xc4\x8dni primer, ki si ga je zastavljal je,\xc2\xa0\xc2\xbbkaj bi se zgodilo, \xc4\x8de bi v Franciji izginilo 10 \xc5\xa1kofov, 10 grofov in 10 politikov v nasprotju s tem, \xc4\x8de bi izginilo 10 najve\xc4\x8djih umetnikov, 10 najinovativnej\xc5\xa1ih industrialcev in 10 bankirjev?\xc2\xab\xc2\xa0 V prvem primeru \xc5\xa1kofov se ne bi zgodilo ni\xc4\x8d, ker gre za parazitske razrede, ki so racionalno in znanstveno organiziranemu novemu dru\xc5\xbebenemu redu odve\xc4\x8dni. \xc4\x8ce pa bi izginili po 10 najbolj\xc5\xa1ih umetnikov, industrialcev in bankirjev, ki jih je uvr\xc5\xa1\xc4\x8dal v progresivno-znanstveno dru\xc5\xbebeno skupino, bi Francija po njegovem mnenju propadla._NEWLINE_Kljub vsemu Saint-Simon ne pozablja na mo\xc5\xbeno polarizacijo razredov, ki mu predstavlja gro\xc5\xbenjo dru\xc5\xbebeni stabilnosti in morali, a vendar ostaja optimist v mnenju, da jo organiziran znanstven pristop v dru\xc5\xbebenem upravljanju odpravi konflikte v dru\xc5\xbebi. Lastnino dojema kot osnovni regulativni element v dru\xc5\xbebi in vsaka politi\xc4\x8dna ureditev je zanj zgolj odsev lastninskih zakonov in razmerij. Ni pa se zavedal zapletenosti dru\xc5\xbebenih konfliktov, ki izhahajo iz neenakih predpogojev lastninskih razmerij, ko lastniki izkoristijo svoj prednostni lastninski polo\xc5\xbeaj in si podredijo manj\xc5\xa1e lastnike ali nelastnike produkcijskih sredstev. Toda kljub vsemu v dru\xc5\xbebenih spremembah daje prednost etiki nenasilja in racionalno vodenim postopnim reformam pred neracionalnim nasiljem in spontanostjo revolucij. Vsaka dru\xc5\xbebena reorganizacija naj zato poteka nenasilno in racionalno preudarno, z ob\xc4\x8dutkom za pravi\xc4\x8dnost, kjer gresta pla\xc4\x8dilo in mo\xc5\xbenost odlo\xc4\x8danja o dru\xc5\xbebenih vpra\xc5\xa1anjih vsakemu po njegovih zaslugah v dobrobit vseh. Saint-Simon je bil zagovornik emancipacije \xc5\xbeensk in njihove enakopravnosti z mo\xc5\xa1kimi, kar pomeni, da je mesta nabolj\xc5\xa1ih upravljalcev v svoji viziji namenil tudi \xc5\xbeenskam.\n_START_SECTION_\nSaint-Simon in Cerkev\n_START_PARAGRAPH_\nkakor razsvetljenci pred njim je bil tudi Saint-Simon kritik kr\xc5\xa1\xc4\x8danske Cerkve. Vendar si religije v dru\xc5\xbebi ni zami\xc5\xa1ljal za odve\xc4\x8dno, meni, da je nujno potrebna za stabilno delovanje dru\xc5\xbebe kot celote. Pri Saint-Simonovem stali\xc5\xa1\xc4\x8du do religije je zato potrebno lo\xc4\x8diti njegovo kritiko tradicionalnih religioznih sistemov, predvsem kr\xc5\xa1\xc4\x8danstva, ki so dedi\xc5\xa1\xc4\x8dina obdobij srednjega veka, in pa sprejemljivost nove, sodobne oblike religije, ki bi ustrezala modernemu, proizvajalnemu svetu. Saint-Simon si je zamislil humano religijo, prenovljeno novo kr\xc5\xa1\xc4\x8danstvo (fr. le noveau christianisme), ki bi povezalo najbolj\xc5\xa1e med proizvajalci - znanstvenike, umetnike, industrialce in bankirje \xe2\x80\x93 v glavne voditelje \xc4\x8dlove\xc5\xa1tva, ki bodo zamenjali staro, neproizvajalno klerikalno elito. Religioznost teh najbolj\xc5\xa1ih po zaslugah bi bila zgolj metodi\xc4\x8dna in ne dejanska, saj bi s svojim zgledom, vzori in predvsem uspe\xc5\xa1no izpeljanimi projekti, ki bi koristili blaginji celotne dru\xc5\xbebe, kot najsposobnej\xc5\xa1i voditelji \xc4\x8dlove\xc5\xa1tva postali moralni vzor in duhovna opora celotne dru\xc5\xbebe in s tem vrhovni sve\xc4\x8deniki v novi pomlajeni religiji vseh produktivnih sil.\n_START_SECTION_\nRacionalna organizacija proizvodnje\n_START_PARAGRAPH_\nNjegova u\xc4\x8denca Saint-Armand Bazard in Barte\xc3\xa9lemy-Prosper Enfantin sta na podlagi zapiskov z zasebnih razprav in predavanj zgradila sistem saint-simonizma. Glavni dokument saint-simonizma je njuno delo Doctrine de Saint-Simon iz leta 1829/1830. Sanit-Simonova programska stali\xc5\xa1\xc4\x8da o reformi kr\xc5\xa1\xc4\x8danstva, ki bi bilo prirejeno novi tehnolo\xc5\xa1ki dobi, so privedla do nastanka saint-simonisti\xc4\x8dne\xc2\xa0\xc2\xbbCerkve\xc2\xab. Bazard in\xc2\xa0\xc2\xbbo\xc4\x8de\xc2\xab\xc2\xa0Enfantin sta iz saint-simonizma ustvarila deisti\xc4\x8dno religiozno gibanje oziroma sekto s svojo ideologija izbranosti, cerkveno hierarhijo, slavnostnim obla\xc4\x8denjem in obredjem. Kljub temu je zaradi ideolo\xc5\xa1kih sporov ta\xc2\xa0\xc2\xbbcerkev\xc2\xab\xc2\xa01835 razpadla. Mnogi \xc4\x8dlani so se kasneje izkazali na in\xc5\xbeenirskem in ekonomskem podro\xc4\x8dju znanj in pripomogli k modernizaciji Francije._NEWLINE_Saint-Simon je imel neposreden vpliv s svojimi idejami, v katerih je zagovarjal racionalno organizacijo proizvodnje in vero v napredek znanosti, tudi na ekonomiste in podjetni\xc5\xa1tvo v \xc5\xa1ir\xc5\xa1e, izven svojega o\xc5\xbejega idejnega kro\xc5\xbeka saint-simonizma. \xc5\xbde v mladosti je Saint-Simon napravil na\xc4\x8drte za Mehi\xc5\xa1ki prekop, ki bi povezal Atlantik s Pacifikom. Njegove ideje so vplivale na ambiciozne na\xc4\x8drte izgradnje Sue\xc5\xa1kega prekopa, dr\xc5\xbeavnega \xc5\xbeelezni\xc5\xa1kega omre\xc5\xbeja ter nastanek ban\xc4\x8dnih posojilnic za nalo\xc5\xbebe industrije.\n_START_SECTION_\nPozitivizem\n_START_PARAGRAPH_\nSaint-Simon je z dru\xc5\xbebeno fiziologijo kot pozitivno znanostjo neposredno najbolj vplival na Avgusta Comta, ki je nekaj \xc4\x8dasa pri njem slu\xc5\xbeboval kot tajnik, po nekem sporu pa sta se leta 1823 raz\xc5\xa1la. Podobno kot Saint-Simon in njegov u\xc4\x8denec Enfantin je tudi Comte uprizarjal ezoteri\xc4\x8dni kult svoje osebnosti in kro\xc5\xbeka istomisle\xc4\x8dih, ne brez odpora univerzitetnih zdru\xc5\xbeenj. Vseeno pa je bil Comtov vpliv na filozofijo, sociologijo, socialno antropologijo prav tako dale\xc4\x8d presegel religiozne motive njegovega zdru\xc5\xbeenja. Comtova delitev na socialno statiko in socialno dinamiko je tesno povezana s saint-simonizmom in si je na\xc5\xa1la mesto tudi na brazilski zastavi (\xc2\xabOrdem e progresso\xc2\xab - Red in napredek).\n_START_SECTION_\nDru\xc5\xbeba kot realnost posebne vrste\n_START_PARAGRAPH_\nVplivi na Durkheima se ka\xc5\xbeejo v izpostavitvi dru\xc5\xbebenega organizma kot realnosti posebne vrste (lat. sui generis), cikli\xc4\x8dnim menjavanjem organskih obdobij reda in kriti\xc4\x8dnih obdobij dru\xc5\xbebene anarhije/anomije, kot tudi z izpostavitvijo povezovalnega dejavnika religije.\n_START_SECTION_\nSocializem\n_START_PARAGRAPH_\nSaint-Simona ne moremo striktno imeti za predstavnika t. i. utopi\xc4\x8dnega socializma, saj ni napisal nobene Utopije, kakor so jo npr. Thomas More, Robert Owen in Charles Fourier. Mladoheglovci, med njimi Karl Marx, so saint-simonizem pogosto diskriminirali kot\xc2\xa0\xc2\xbbutopi\xc4\x8dnega\xc2\xab, pri \xc4\x8dimer so hoteli s pojmom kriti\xc4\x8dno utopi\xc4\x8dni socializem narediti zarezo med idealizmom in njegovim ekonomsko znanstvenim pristopom k dru\xc5\xbebeni znanosti."