b'\n_START_ARTICLE_\nGrad \xc5\xa0tatenberk\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nGrad so  verjetno pozidali \xc5\xbee v 12. stoletju freisin\xc5\xa1ki ministeriali, gospodje Stattenbergi, ki so ga tudi upravljali. Vitez Friderik \xc5\xa0tatenber\xc5\xa1ki je prvi\xc4\x8d omenjen leta 1201, grad sam pa izrecno kot \xc2\xbbCastrum Stettenberg\xc2\xab\xc2\xa0\xc5\xa1ele leta 1250,. \xc5\xa0tatenberk je v prvi polovici 13. stoletja  postal alod gospodov  Planinskih, nato  pa sredi 13. stoletja posest  Svibenskih.  Zgodovinar Janez Vajkard Valvasor v svojem delu \xc2\xbbSlava Vojvodine Kranjske\xc2\xab\xc2\xa0med \xc5\xa0tatenber\xc5\xa1kimi vitezi omenja leta 1220 Viljema, leta 1250 njegovo vdovo Geburgo, ki je bila lastnica gradu in je v drugo poro\xc4\x8dila Henrika (Ostrovrharja) Svibenskega.  Leta  1277 se pojavlja sin Viljema in Geburge Rupert, kot zadnji tega rodu pa vitez Wild \xc5\xa0tatenber\xc5\xa1ki, ki je padel v vojni med vojvodom Albertom Habsbur\xc5\xa1kim in \xc5\xa0tajerci leta 1291._NEWLINE_Pred letom 1386 so grad in gospostvo  kot  alod imeli Celjski grofje, tega leta pa ga je Katarina Celjska  kot del svojega  dosmrtnega preu\xc5\xbeitka prodala Ortenbur\xc5\xbeanom. Leta 1418  so ga po dedni pogodbi z  Ortenbur\xc5\xa1kimi zopet dobili Celjani.  Herman II. Celjski  je nato leta 1431 nekatere biv\xc5\xa1e  ortenbur\xc5\xa1ke  posesti izro\xc4\x8dil Habsbur\xc5\xbeanom, avstrijskim  vojvodom Frideriku  Starej\xc5\xa1emu, Frideriku Mlaj\xc5\xa1emu in Albertu \xc2\xbbgospostva utrdbe, gradove in posestva Kostanjevico, Novo mesto, \xc5\xa0tatenberg, Litijo, \xc5\xa0entvid in kmetije na Metli\xc5\xa1kem, ki jih je podedoval po svojem stricu Frideriku grofu Ortenbur\xc5\xa1kem\xc2\xab._NEWLINE_Med zastavnimi gospodi in lastniki gradu so omenjeni Herbert pl. Auersperg (pred letom 1440), leta 1441 Sebastijan pl. Erkensteiner iz Bo\xc5\xa1tanja pri Sevnici,  ki ga je prepustil v zastavo Jakobu Lengenheimerju; le-ta pa ga je leta 1496 kupil na dra\xc5\xbebi, o \xc4\x8demer mu je dal potrdilo kranjski de\xc5\xbeelni upravitelj Ulrik pl. Paradeiser.2  Valvasor trdi, da je bil leta 1510 zastavni gospod \xc5\xa0tatenberga Janez pl. \xc4\x8crnomaljski, za njim pa Jurij baron Lenkovi\xc4\x8d; le-temu je nadvojvoda Karel gospostvo prodal leta 1589._NEWLINE_Grad je razpadel v za\xc4\x8detku 17. stoletja, \xc4\x8de ne \xc5\xbee prej, saj ga Valvazor ni upodobil ne v Slavi vojvodine Kranjske ne v svoji Topografiji Kranjske. Po skromnih ostankih gradu je mo\xc4\x8d sklepati, da je \xc5\xa1lo za romaniko zna\xc4\x8dilno stolpasto stavbo, zavarovano z mo\xc4\x8dnim obzidjem in obrambnim jarkom._NEWLINE_Med lastniki  gospo\xc5\xa1\xc4\x8dine z grajskimi  razvalinami so bili \xc5\xa1e Jurij Dovoli\xc4\x8d, za \xc4\x8dasa Valvazorja  Volf Jakob  pl. Sonce, do leta 1804 kostanjevi\xc5\xa1ki samostan, nato pa  rodbini  Guttmann in Pehani.'