b'\n_START_ARTICLE_\nNicolas-Louis de Lacaille\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nDe Lacaille je meril dol\xc5\xbeino poldnevni\xc5\xa1kega loka v_NEWLINE_Franciji in Afriki. Oblikoval je 14 novih ju\xc5\xbenih ozvezdij. Izdal je zvezdni katalog z 10.000 ju\xc5\xbenimi zvezdami skupaj z 42. meglicami. Ta katalog so z naslovom Coelum Australe Stelliferum objavili po njegovi smrti leta 1763. _NEWLINE_Izmeril je Lunino paralakso. Leto po nastanku teorije o precesiji in nutaciji je leta 1750 na\xc5\xa1el vrednost za splo\xc5\xa1no precesijo v longitudi \xce\xa8 = 50,16", ko je uporabil svoj zvezdni katalog in kataloga Albatanija in de Braheja. _NEWLINE_Leta 1751 in 1752 je ponovil meritve Marsove deklinacije na observatoriju Dobrega upanja in dobil prakti\xc4\x8dno enako vrednost za Son\xc4\x8devo paralakso 9,5" in od tod astronomsko enoto a\xe2\x82\x80 = 138,5 \xc2\xb7 10\xe2\x81\xb9 m kot \xc5\xbee Giovanni Cassini I. leta 1672. Leta 1756 je izmeril dol\xc5\xbeino poldnevni\xc5\xa1kega loka z napako 0,0003. Leta 1758 je predlagal ime Halleyjevemu kometu.'