b'\n_START_ARTICLE_\nTriglav\n_START_SECTION_\nIme\n_START_PARAGRAPH_\nSkozi zgodovino je imela gora ve\xc4\x8d imen. Star zemljevid iz leta 1567 jo je imenoval Ocra mons, Janez Vajkad Valvasor jo je v drugi polovici 17. stoletja imenoval Krma. Po nem\xc5\xa1kem alpinistu in profesorju Adolfu Gstirnerju, se ime Triglav prvi\xc4\x8d pojavi zapisano kot Terglau leta 1452, toda originalen vir je bil izgubljen. Naslednji znani pojav Terglaua navaja Gstirner iz sodnega opisa meje leta 1573. Zgodnje oblike imena Triglava, prav tako vklju\xc4\x8dujejo Terglau leta 1612, Terglou leta 1664 in Terklou okrog 1778-89. Ime prihaja iz besedne zveze \'\'tri glave\'\' (kar pomeni \'\'tri vrhove\'\'), kar se lahko razume kot dobesedno, saj je iz ve\xc4\x8dine Gorenjske videti, kakor da ima gora tri vrhove. Ime najverjetneje nima povezave s slovanskim bo\xc5\xbeanstvom Triglavom. Najve\xc4\x8dji vrh nekateri imenujejo tudi Veliki Triglav, da bi ga lo\xc4\x8dili od Malega Triglava na vzhodu, ki meri 2738 metrov.\n_START_SECTION_\nTriglav kot simbol slovenstva\n_START_PARAGRAPH_\nIzvor stiliziranega Triglava s srednjim, vi\xc5\xa1jim vrhom, ni znan. Taka oblika je bila prisotna v ve\xc4\x8d kranjskih grbih, vendar ni mogo\xc4\x8de dokazati, da so ponazarjali Triglav. Med drugo svetovno vojno je bil Triglav simbol Osvobodilne fronte, po njej pa del grba Socialisti\xc4\x8dne republike Slovenije. Po osamosvojitvi je Triglav postal del slovenskega grba in zastave, nestilizirana podoba Triglava pa je bila najprej na hrbtni strani za\xc4\x8dasnih bonov, po uvedbi evra pa na hrbtni strani slovenskega evrokovanca za 50 centov. Triglav kot ime ali kot simbol je tudi del \xc5\xa1tevilnih kulturnih in \xc5\xa1portnih dru\xc5\xa1tev.\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nPrvi vzpon na Triglav se je 26. avgusta 1778 na pobudo gospodarstvenika in polihistorja \xc5\xbdige Zoisa posre\xc4\x8dil \xc5\xa1tirim doma\xc4\x8dinom iz Bohinja: Luki Koro\xc5\xa1cu (rudarju iz Gorju\xc5\xa1), Matev\xc5\xbeu Kosu (rudarju iz Jereke), \xc5\xa0tefanu Ro\xc5\xbei\xc4\x8du (lovcu na gamse) in Lovrencu Willomitzerju (ranocelniku iz Stare Fu\xc5\xbeine), ki je vodil odpravo. Balthasar Hacquet v svojem delu Oryctographia Carniolica opisuje, da je na vrh prvi, morda odkar svet stoji, stopil Luka Koro\xc5\xa1ec. Prvi \xc5\xbeenski vzpon je leta 1870 opravila dvajsetletna Rozalija \xc5\xa0kantar iz Srednje vasi, ki je bila kasneje oskrbnica Vodnikovega doma na Velem Polju. Njen o\xc4\x8de Jo\xc5\xbee \xc5\xa0kantar - \xc5\xa0est (* 1809, \xe2\x80\xa0 1891) je bil poznan bohinjski gorski vodnik._NEWLINE_Podatki za leto 1897 ka\xc5\xbeejo, da je vrh obiskalo 313 planincev. Rivalstvo med nem\xc5\xa1kimi (Du\xc3\x96AV - Deutschen und \xc3\x96sterreichischen Alpenverein) in slovenskimi dru\xc5\xa1tvi se je kazalo predvsem v uni\xc4\x8devanju ka\xc5\xbeipotnih tabel in napisov, Nemci so ve\xc4\x8dinoma uporabljali druge ko\xc4\x8de kot Slovenci. Leta 1900 je bila v Kapeli Marije Sne\xc5\xbene na Kredarici organizirana prva poroka._NEWLINE_Ena od klju\xc4\x8dnih oseb pri razvoju slovenskega planinstva je bil dov\xc5\xa1ki \xc5\xbeupnik Jakob Alja\xc5\xbe. Prvi\xc4\x8d je pri\xc5\xa1el v Vrata leta 1883 in se povzpel na Triglav leta 1887. Za 1 goldinar je na lastne stro\xc5\xa1ke od dov\xc5\xa1ke ob\xc4\x8dine odkupil vrh Triglava (16 m\xc2\xb2) in na njem zgradil stolp, ki se imenuje po njem. Gradnjo stolpa je zaupal Antonu Belcu iz \xc5\xa0entvida pri Ljubljani. Ta je izdelal stolp iz \xc5\xa1estih delov, ki so jih z vlakom prepeljali v Mojstrano, nato pa jih je 6 nosa\xc4\x8dev v enem tednu znosilo na Triglav. Stolp so postavili v petih urah, dne 7. 8. 1895. Vse stro\xc5\xa1ke izdelave, 300 goldinarjev, je prevzel Jakob Alja\xc5\xbe. Alja\xc5\xbeev stolp je kot zaveti\xc5\xa1\xc4\x8de postal premajhen takoj po postavitvi, zato je dal Jakob Alja\xc5\xbe leta 1895 izklesati in opremiti zaveti\xc5\xa1\xc4\x8de 55 m pod vrhom na ju\xc5\xbeni strani, poimenovan je po Valentinu Stani\xc4\x8du. Razstrelila in izdolbla sta ga Janez Klinar - Po\xc5\xbeganc in Kobar iz Mojstrane. Zaveti\xc5\xa1\xc4\x8de je veliko 2,4 \xc3\x97 2,2 \xc3\x97 2 m in je imelo dovolj prostora za 8 sede\xc4\x8dih ali 16 stoje\xc4\x8dih oseb. Prvotno je imelo tudi lesena vrata, klopi, mizo in stol, po izgraditvi Doma na Kredarici leta 1896 (ponovno po zamisli Jakoba Alja\xc5\xbea) pa je izgubilo na pomenu._NEWLINE_Med prvo svetovno vojno so bile celotne Julijske Alpe zaprte za tujski promet, po njej pa je SPD prevzela ko\xc4\x8de Du\xc3\x96AV, a izgubila tiste za rapalsko mejo. Med obema vojnama je meja potekala prav preko Triglava. Alja\xc5\xbeev stolp se je nahajal na jugoslovanski strani, natan\xc4\x8dno 2,55 metra od meje z Italijo. V tem \xc4\x8dasu so Italijani vrh slovesno preimenovali v Tricorno (Julius Kugy ob tem dogodku opisuje pretep na vrhu med \xc4\x8dlani italijanskih in slovenskih dru\xc5\xa1tev), Alja\xc5\xbeev stolp naj bi bil prebarvan v belo-rde\xc4\x8de-zeleno vendar se je to kasneje izkazalo za propagando ORJUNE. Italija je za nadzorovanje meje \xc5\xbee leta 1919 zgradila manj\xc5\xa1o leseno voja\xc5\xa1nico Morbegno, leta 1933/1934 pa nedale\xc4\x8d od nje \xc5\xa1e veliko Triglavsko voja\xc5\xa1nico Viktorja Emanuela III.\n_START_SECTION_\nPostojanke in ozna\xc4\x8dene poti\n_START_PARAGRAPH_\nV okolici Triglava so \xc5\xa1tevilne planinske ko\xc4\x8de: Triglavski dom na Kredarici, Dom Planika pod Triglavom, Dom Valentina Stani\xc4\x8da, Tr\xc5\xbea\xc5\xa1ka ko\xc4\x8da na Doli\xc4\x8du, Vodnikov dom na Velem polju, Alja\xc5\xbeev dom v Vratih in \xc5\xa1e druge, nekoliko bolj oddaljene. Tik pod Glavo v Zaplanji (2556 m) stoji tudi ru\xc5\xa1evina italijanske voja\xc5\xa1nice, imenovane Vittorio Emanuelle III (po italijanskem kralju). Ime Morbegno se je nanjo preneslo s sosednjega lesenega objekta, ki je obstajal od septembra 1919 do 1924. Vse do 80. let so obstajali \xc5\xa1tevilni na\xc4\x8drti njene preureditve v planinsko ko\xc4\x8do z imenom "Kugyjev dom" vendar je zgradba propadala naprej. _NEWLINE_\xc5\xa0tevilni mno\xc5\xbei\xc4\x8dni pohodi na Triglav obi\xc4\x8dajno vodijo z Rudnega polja na Pokljuki preko Velega polja do Kredarice in nato po grebenu Malega Triglava na vrh. Opisani smeri se priklju\xc4\x8dijo tudi dostopi iz Krme in Voj, mo\xc5\xbeen je tudi dostop iz Planike na Mali Triglav po ju\xc5\xbeni strani. Obi\xc4\x8dajni dostopi s Primorske vodijo preko Prehodavcev in/ali Doli\xc4\x8da na Triglavsko \xc5\xa1krbino in na vrh z zahodne strani, na Prehodavcih se priklju\xc4\x8di tudi pot iz Doline Triglavskih jezer. Iz doline Vrat vodijo ozna\xc4\x8dene poti \xc4\x8dez Prag in po Tomin\xc5\xa1kovi poti do Stani\xc4\x8deve ko\xc4\x8de in Kredarice (vmes se priklju\xc4\x8di pot iz Kota) ali preko Luknje \xc4\x8dez Plemenice.\n_START_SECTION_\nTriglavska severna stena\n_START_PARAGRAPH_\nNad dolino Vrat dominira skoraj 4 km \xc5\xa1iroka in 1\xc2\xa0km visoka Triglavska severna stena, dostikrat imenovana kar \xc2\xbbStena\xc2\xab. S tem je med najve\xc4\x8djimi stenami v Evropi (v dru\xc5\xbebi s severnimi stenami Eigerja, Grandes Jorassess, Civette, ju\xc5\xbene stene Marmolade, vzhodne stene Watzmanna). Triglavska severna stena ima mnoge skalnate stebre (Slovenski, Nem\xc5\xa1ki, Osrednji), proti zahodu pa postaja vse bolj strma, na nekaterih delih tudi previsna. Najte\xc5\xbeje alpinisti\xc4\x8dne smeri so speljane po 200 m visokem ostenju Sfinge, po Osrednjem stebru in po zahodnem delu Stene. Stena je nastala pri silovitem gubanju pred 30 mil. let, ko so se kamninske plasti pod silovitem pritisku prelomile, sestavljena pa je iz skladov triasnega (200 mil. let) in jurskega (180 mil. let) apnenca ter dolomita. Prav dokaj\xc5\xa1na kru\xc5\xa1ljivost teh kamnin je pripomogla, da je ledenik pred 10.000 leti steno \xc5\xa1e bolj poglobil in jo dokon\xc4\x8dno izoblikoval. Zaradi severne lege je ve\xc4\x8dino leta v senci, zato lahko pod pobo\xc4\x8djem in v kotanjah v steni najdemo sne\xc5\xbei\xc5\xa1\xc4\x8da \xc5\xa1e globoko v poletju. Steno se lahko pre\xc4\x8di po vsej \xc5\xa1irini po Zlatorogovih policah. _NEWLINE_Severna stena Triglava je pomembna za zgodovino alpinizma in je ena najbolj priljubljenih v Julijskih Alpah. Prvi so v Steni plezali lovci konec 19. stoletja, med drugim leta 1890 trentarski lovec Ivan Berginc, ki je verjetno plezal v obmo\xc4\x8dju poznej\xc5\xa1e Vzhodne smeri, torej levo od Slovenske smeri. Prvi zanesljivo dokumentirani vzpon \xc4\x8dez Steno je Nem\xc5\xa1ka smer, ki so jo 9-10. julija 1906 preplezali Avstrijci (Nemci) Felix K\xc3\xb6nig, Hans Reinl in Karl Domenigg (slovenske de\xc5\xbeele so bile do 1918 del Avstrijskega cesarstva). Druga smer v Steni je bila Slovenska, ki jo je septembra 1909 sam preplezal Jo\xc5\xbee Komac-Pavr, po njej pa naslednje leto vodil Henrika Tumo. Med dvema svetovnima vojnama sta za glavni izziv veljala levi in desni raz Osrednjega stebra. Zgornji del levega raza so splezali leta 1928 (Gorenjska smer, avtorji Jo\xc5\xbea \xc4\x8cop, Stane Tomin\xc5\xa1ek, Miha Poto\xc4\x8dnik), spodnji del pa leta 1929 (Skala\xc5\xa1ka smer, avtorja Pavla Jesih, Milan Gosti\xc5\xa1a); desni raz sta 1929 splezala Avstrijca Karl Prusik in Roman Szalay. Med najbolj znane smeri spada \xc4\x8copov steber, ki sta ga 26.-30. junija 1945 v zgornjem delu Osrednjega stebra preplezala Jeseni\xc4\x8dan Jo\xc5\xbea \xc4\x8cop in Ljubljan\xc4\x8danka Pavla Jesih. Najte\xc5\xbeje smeri so nastale v 80-ih in 90-ih letih 20. stoletja. Med najte\xc5\xbejimi in najdalj\xc5\xa1imi sta Korenina (Fran\xc4\x8dek Knez, Lidija Painkiher, Dani Ti\xc4\x8d, 1982 in 1992) in Ulina (Toma\xc5\xbe Jakof\xc4\x8di\xc4\x8d, Tina di Batista, 2011), ki te\xc4\x8deta po sredini Osrednjega stebra. Eno od najbolj znamenitih imen Stene je Fran\xc4\x8dek Knez, ki je v njej preplezal 42 prvenstvenih smeri.'