b'\n_START_ARTICLE_\nRadu I. Vla\xc5\xa1ki\n_START_SECTION_\nZa\xc4\x8detek vladanja\n_START_PARAGRAPH_\nRadu je bil edini sin Nikolaja Aleksandra in njegove druge \xc5\xbeene Klare Dobokay. Najmanj od leta 1372 je bil sovladar s svojim bratom Vladislavom I.. Kot samostojen knez je morda za\xc4\x8del vladati po 9. juliju 1374, ker je bil tega dne izdan zadnji dokument s podatkom, da je Vladislav \xc5\xa1e \xc5\xbeiv._NEWLINE_Na \xc5\xbealost ne obstaja noben vla\xc5\xa1ki dokument, ki bi potrjeval njegovo vladavino. Obstaja samo nekaj tujih dokumentov, zlasti izvirni dokumenti Ogrskega kraljestva in italijanske kronike iz tistega obdobja, napis na steni stolnice v prestolnici Curtea de Arge\xc8\x99 in znatna koli\xc4\x8dina njegovih kovancev \xe2\x80\x93 dukatov, dinarjev in banov.\n_START_SECTION_\nKonflikti z Ogrskim kraljestvom\n_START_PARAGRAPH_\nMed njegovo vladavino so bili odnosi med vla\xc5\xa1kim in ogrskih vladarji \xc5\xa1e vedno napeti in polni oboro\xc5\xbeenih spopadov. Podrobnosti o njih so \xc5\xa1e vedno nejasne. Italijanska kronika Cronaca Carrarese govori o pohodu Ludvika I. Velikega med 4. julijem in 14. avgustom 1377, katerega namen je bil podjarmiti \xc2\xbbRadano Principe di Bolgarija infedele\xc2\xab - nezvestega bolgarskega kneza Raduja. Napete odnose pred pohodom potrjujejo tudi registri Bene\xc5\xa1ke republike, ki omenjajo, da se je (pred kraljevo vojsko) \xc2\xbbpojavila dolga vrsta popolnoma oklepljenih konjenikov vla\xc5\xa1kega vojvode\xc2\xab. Njegova adura armadura da cavali naj bi \xc5\xa1tela 10.000 mo\xc5\xbe, kar je pretirano veliko. Italijanska kronika poudarja, da je Ludvik I. vla\xc5\xa1ko vojsko premagal._NEWLINE_Te\xc5\xbeko je re\xc4\x8di, ali so bili vojaki vla\xc5\xa1kega vojvode resni\xc4\x8dno premagani, saj je iz ogrskih dokumentov, objavljenih kmalu po bitki, razvidno, da je ogrski kralj \xc5\xa1e vedno nameraval podjarmiti nezvestega vojvodo. Razen tega je 19. novembra istega leta sa\xc5\xa1kim trgovcem iz Bra\xc5\x9fova v Transilvaniji obljubil, da bo potem, ko bo Vla\xc5\xa1ka postala njegova posest, zmanj\xc5\xa1al pristojbine. V nasprotju s tem je leta 1382 prepovedal vstop v Vla\xc5\xa1ko vsem tujim trgovcem in or\xc5\xa1ovskemu zemlji\xc5\xa1kemu gospodu ukazal, naj \xc2\xbbdan in no\xc4\x8d stra\xc5\xbei mejo in mu poro\xc4\x8da o vsem, kar se tam dogaja\xc2\xab. Ogrskega severinskega bana v ukazu ne omenja, kar bi lahko pomenilo, da je Severinsko banovino zasedel Radu I.._NEWLINE_S tem dejstvom je morda povezano tudi nenavadno ime Vlada III. Drakule v biografiji Sigismunda Luksembur\xc5\xa1kega, v kateri pi\xc5\xa1e, da je Vlad Drakula sin Merzeweydana (Mircee) in vnuk Pankraca Modrega. Ime Pankrac (Pankracij) se lahko razlaga kot popa\xc4\x8denka naslova severinskega bana, ki ga je Radu privzel po osvojitvi Severina. Radu se v drugih ogrskih dokumentih iz obdobja okrog leta 1377 omenja kot Godon, kar je tudi \xc4\x8dudno in nejasno.\n_START_SECTION_\nDrugi dose\xc5\xbeki\n_START_PARAGRAPH_\nPomemben dogodek, povezan z Radujem I., je preselitev posmrtnih ostankov sv. Filofteja iz Velikega T\xc7\x8ernovega v Arge\xc8\x99ko stolnico leta 1384. Radu I. je kot donator in pokrovitelj verskih ustanov postal eden od najbolj dejavnih vla\xc5\xa1kih vladarjev, ki je zgradil veliko cerkva, med katerimi so najpomembnej\xc5\xa1e tiste v Tismani, Cozii in Cotmeani. Zgradil je tudi katoli\xc5\xa1ki stolnici v Severinu (okrog 1380) in Arge\xc8\x99u (9. maj 1381) in katoli\xc5\xa1ki samostan v T\xc3\xa2rgovi\xc8\x99tu._NEWLINE_Drug pomemben in sporen trenutek njegovega vladanja je prevzem oblasti v Vidinskem cesarstvu. Domneva temelji na komaj \xc4\x8ditljivem napisu v stolnici v Curtei de Arge\xc8\x99, katerega so nekateri znanstveniki prebrali kot \xc2\xbbdomn Singur st\xc4\x83p\xc3\xa2nitor al Ungrovlahiei, al Vidinului \xc5\x9fi al oblastiei Vidinului\xc2\xab - edini vladar Ogrsko-vla\xc5\xa1ke, Vidina in Vidinske oblasti. Res je, da so bili odnosi med vla\xc5\xa1kma knezoma Vladislavom I. in Radujem I. ter bogarskima carjema iz Vidina in T\xc7\x8ernovega, Ivanom \xc5\xa0i\xc5\xa1manom in Ivanom Sracimirjem, zelo napeti, potem pa sta se slednja zapletla \xc5\xa1e v medsebojno vojno za nasledstvo. \xc4\x8cetudi je Radu I. uspel priklju\xc4\x8diti Vidin, so ga vla\xc5\xa1ki knezi kasneje vrnili zakonitemu bolgarskemu vladarju. Dokazi, da je to storil Radu I., niso zadostni.\n_START_SECTION_\nSmrt in grob\n_START_PARAGRAPH_\nNatan\xc4\x8den datum smrti in kraj njegovega pokopa niso znani. Arheologi so leta 1920 na vojvodski nekropoli na zemlji\xc5\xa1\xc4\x8du stolnice v Curtei de Arge\xc8\x99 odkrili bogat grob s konca 14. stoletja, za katerega se domneva, da je Radujev. Pokojnikova obla\xc4\x8dila, dodatki in nakit ka\xc5\xbeejo, da je bil mo\xc4\x8dan vladar, ki se ni mnogo razlikoval od takratnih zahodnoevropskih vladarjev in bizantinskih cesarjev.'