b'\n_START_ARTICLE_\nMala vodna ka\xc4\x8da (ozvezdje)\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nMala vodna ka\xc4\x8da je eno od 12 ozvezdij, ki jih je Petrus Plancius ustvaril po opazovanjih Pietra Dirkszoona Keyserja in Fredericka de Houtmana, ki sta odpotovala na prvi nizozemski trgovski odpravi ("Eerste Schipvaart") proti Vzhodni Indiji. Prvi\xc4\x8d se je pojavilo na globusu s premerom 35 cm iz leta 1597/8 v Amsterdamu. Izdelala sta ga Plancius in Jodocus Hondius. De Houtman ga je vklju\xc4\x8dil v svoj katalog ju\xc5\xbenih zvezd kot "De Waterslang" - Vodna ka\xc4\x8da in predstavlja ka\xc4\x8do, na katero je naletel med odpravo in ne kak\xc5\xa1nega bitja iz mitov.\xc2\xa0Francoski raziskovalec in astronom Nicolas Louis de Lacaille ga je na nebesnem zemljevidu ju\xc5\xbenega neba iz leta 1756 poimenoval\xc2\xa0l\'Hydre M\xc3\xa2le, s \xc4\x8dimer ga je \xc5\xbeele lo\xc4\x8diti on \xc5\xbeenske ka\xc4\x8de Hidre. Jean Fortin je v svojem\xc2\xa0Atlas C\xc3\xa9leste iz leta 1776 obdr\xc5\xbeal ime, medtem ko ga je Lacaille v delu\xc2\xa0Coelum Australe Stelliferum\xc2\xa0iz leta 1763 latiniziral v Hydrus.\n_START_SECTION_\nZna\xc4\x8dilnosti\n_START_PARAGRAPH_\nOzvezdje je nepravilne oblike.\xc2\xa0Na jugovzhodu meji na Mizo, na vzhodu na Eridana, na severovzhodu na Uro in Mre\xc5\xbeo, na severu na Feniksa, na severozahodu in zahodu na Tukana, na jugu pa na Oktant; Lacaille je ozvezdju skraj\xc5\xa1al rep, da bi naredil prostor za to svoje zadnje ozvezdje. Pokrivna povr\xc5\xa1ino 243 kvadratnih stopinj oz. 0.589% no\xc4\x8dnega neba, s \xc4\x8dimer se uvr\xc5\xa1\xc4\x8da na 61. mesto med 88 sodobnimi ozvezdji.\xc2\xa0Tri\xc4\x8drkovna oznaka za ozvezdje Mednarodne astronomske zveze iz leta 1992 je\xc2\xa0"Hyi\'.\xc2\xa0Uradne meje ozvezdja je leta 1930 za\xc4\x8drtal belgijski astronom\xc2\xa0Eug\xc3\xa8ne Delporte\xc2\xa0in jih opredelol z dvanajstkotnikom. V ekvatorskem koordinatnem sistemu le\xc5\xbeijo koordinate\xc2\xa0rektascenzije teh meja med 00\xca\xb0\xc2\xa006.1\xe1\xb5\x90 in 04\xca\xb0\xc2\xa035.1\xe1\xb5\x90, koordinate deklinacije pa med\xc2\xa0-57.85\xc2\xb0 in -82.06\xc2\xb0.\xc2\xa0Ker le\xc5\xbei globoko na ju\xc5\xbenem nebu, ga lahko na severni polobli v celotni vidijo samo opazovalci ju\xc5\xbeno od zemljepisne \xc5\xa1irine 30\xc2\xb0N, za opazovalce ju\xc5\xbeno od \xc5\xa1irine 50\xc2\xb0S je ozvezdje na nebu celotno leto.\xc2\xa0Herman Melville ga omenja skupaj z biv\xc5\xa1im ozvezdjem Argo Navis v Moby Dicku "pod svetlim nebom Antarktike", kar ka\xc5\xbee na njegovo poznavanje ju\xc5\xbenih ozvezdij zaradi kitolovskih odprav.\xc2\xa0\xc4\x8crta, ki poteka po dalj\xc5\xa1em kraku Ju\xc5\xbenega kri\xc5\xbea do Bete Male vodne ka\xc4\x8de in se potem podalj\xc5\xa1a 4,5-krat, ka\xc5\xbee na ju\xc5\xbeni nebesni te\xc4\x8daj.\xc2\xa0Mala vodna ka\xc4\x8da kulminira\xc2\xa0ob polno\xc4\x8di okoli 26. oktobra.'