b'\n_START_ARTICLE_\nTaumatin\n_START_PARAGRAPH_\nTaumatin je me\xc5\xa1anica intenzivno sladkih beljakovin (taumatinov), med katerimi prevladujeta taumatin I in II, in se nahajajo v sade\xc5\xbeih zahodnoafri\xc5\xa1ke rastline Thaumatococcus daniellli. Uporablja se kot sladilo in oja\xc4\x8devalec okusa. Po sistemu ozna\xc4\x8devanja s \xc5\xa1tevili E ima \xc5\xa1tevilko E957.\n_START_SECTION_\nKemijska zgradba\n_START_PARAGRAPH_\nSestavlja ga 207 aminokislinskih ostankov in ima 8 intramolekularnih disulfidnih vezi,ki pomembno prispevajo k njegovi terciarni strukturi in zaradi katerih je termostabilen ter odporen na denaturacijo. \xc5\xbde cepitev ene same S-S vezi pomeni izgubo sladkega okusa.\n_START_SECTION_\nLastnosti in uporaba\n_START_PARAGRAPH_\nNe povzro\xc4\x8da zobne gnilobe, po zau\xc5\xbeitju pa se v \xc4\x8dlove\xc5\xa1kem organizmu presnavlja enako kot obi\xc4\x8dajne beljakovine. Spada med nizkokalori\xc4\x8dna naravna sladila in je 2000 do 3000-krat slaj\xc5\xa1i od saharoze (na masni ravni) in velja za eno najbolj sladkih naravnih substanc, odkritih do sedaj. Posebnost taumatina je v tem, da njegov intenzivno sladek okus zaznajo le vi\xc5\xa1ji primati, med njimi tudi \xc4\x8dlovek. Zanimivo pa je tudi to, da njegove kon\xc4\x8dne sladkosti ne zaznamo takoj po zau\xc5\xbeitju, ampak se le-ta pojavi \xc5\xa1ele nekaj trenutkov kasneje in pu\xc5\xa1\xc4\x8da rahel likorizen pookus. Taumatin se marsikje uporablja zlasti kot oja\xc4\x8devalec okusa, saj je znano, da pove\xc4\x8duje aromo. FDA tega sladila \xc5\xa1e ni odobrila za \xc5\xa1iroko uporabo, zato se taumatin v Ameriki lahko uradno uporablja le v \xc5\xbeve\xc4\x8dilnih gumijih, medtem ko je v Evropi in mnogih drugih dr\xc5\xbeavah uradno dovoljen tudi kot sladilo. V evropskem sistemu ozna\xc4\x8devanja aditivov ga najdemo pod oznako E957.'