b'\n_START_ARTICLE_\n\xc4\x8cebele\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nPoleg obiskovanja cvetov iz katerih srkajo nektar, je najo\xc4\x8ditnej\xc5\xa1a zna\xc4\x8dilnost \xc5\xbeivljenja \xc4\x8debel skrb za potomstvo, ki je eden od predpogojev za razvoj kompleksnih kolonij, kot jih poznamo pri doma\xc4\x8di \xc4\x8debeli. Samica poleg nektarja na cvetovih nabira pelod; nektar ji slu\xc5\xbei kot vir energije za fizi\xc4\x8dne aktivnosti, delno prebavljen pelod pa predstavlja glavni vir beljakovin za li\xc4\x8dinke. Hrana za li\xc4\x8dinke je izbljuvan izlo\xc4\x8dek obustnih \xc5\xbelez, sestavljen iz nektarja, peloda in dolo\xc4\x8denih prebavnih encimov. Li\xc4\x8dinke mnogih vrst \xc5\xbeivijo zaprte v kamricah v gnezdu, ki jih \xc4\x8debela zalaga s tako izbljuvano hrano po potrebi, dokler ne odrastejo. Kamrice so zgrajene iz voska, tega \xc4\x8debele izlo\xc4\x8dajo iz \xc5\xbelez na zadku._NEWLINE_\xc5\xbdivljenjska doba \xc4\x8debele in \xc5\xa1tevilo njenih potomcev sta zelo odvisna od tega, ali je vrsta samotarska, ali \xc5\xbeivi v skupnosti, ter od intenzivnost dela. Spomladi in v prvi polovici poletja \xc4\x8debele lahko veliko delajo, zato je njihova \xc5\xbeivljenjska doba samo 40 dni, medtem ko v drugi polovici leta delajo manj in tako lahko \xc5\xbeivijo dlje, tudi do 60 dni. Nazadnje vzgojene \xc4\x8debele pa \xc5\xbeivijo do naslednje pomladi.\n_START_SECTION_\nNastanek kolonij\n_START_PARAGRAPH_\nVe\xc4\x8dina vrst \xc4\x8debel je samotarskih, gnezdijo najve\xc4\x8dkrat v luknjah, ki si jih izkopljejo v tleh, ali votlem lesu. Skupina pa je najbolj poznana po predstavnikih, ki tvorijo kolonije. Znotraj skupine socialnih \xc4\x8debel poznamo ve\xc4\x8d stopenj kompleksnosti kolonij, od enostavnih gnezd, ki jih zavzemajo osebki iz iste generacije in skrbijo vsak za svoje potomstvo (npr. pri vitkih in pe\xc5\xa1\xc4\x8dinskih \xc4\x8debelah), do dovr\xc5\xa1enih skupnosti, ki jih sestavljajo morfolo\xc5\xa1ko razli\xc4\x8dni osebki z razli\xc4\x8dnimi funkcijami (t. i. evsocialnost), kot jih tvori doma\xc4\x8da \xc4\x8debela. Fosilni dokazi ka\xc5\xbeejo tudi na to, da se je socialnost med \xc4\x8debelami razvila ve\xc4\x8dkrat, zaradi \xc4\x8desar so \xc4\x8debele priro\xc4\x8den subjekt za preu\xc4\x8devanje evolucije socialnosti. Kot drugi ko\xc5\xbeekrilci imajo tudi \xc4\x8debele haplodiploidni mehanizem dolo\xc4\x8danja spola. Samci so haploidni, samice pa diploidne \xe2\x80\x93 imajo samo eno garnituro kromosomov, posledica \xc4\x8desar je, da so potomke ene matice in enega trota bolj podobne med seboj po genskem zapisu. Genetsko gledano imajo tako potomke ene \xc4\x8debele ve\xc4\x8djo korist od skrbi za potomstvo sester kot bi jo imele, \xc4\x8de bi bile diploidne. To je drugi dejavnik, ki pospe\xc5\xa1uje razvoj evsocialnosti, tretji pa gradnja stalnega gnezda, ki ga lahko zasedajo \xc5\xbeivali ve\xc4\x8d zaporednih generacij._NEWLINE_Komunikacija med osebki je klju\xc4\x8dna za vzdr\xc5\xbeevanje skupnosti. S telesnim stikom, natan\xc4\x8dneje z otipavanjem s tipalnicami, si \xc4\x8debele izmenjujejo informacije o kakovosti in vrsti pa\xc5\xa1e, glavnino komunikacijskih signalov pa predstavljajo vibracije. Te proizvajajo z ritmi\xc4\x8dnim nihanjem oprsja, pri \xc4\x8demer sodelujejo tudi krila. Pogosto je te signale mo\xc5\xbeno sli\xc5\xa1ati \xe2\x80\x93 pri doma\xc4\x8di \xc4\x8debeli kot t. i. \xc2\xbbpipanje\xc2\xab\xc2\xa0in \xc2\xbbtutanje\xc2\xab\xc2\xa0\xe2\x80\x93 vendar \xc4\x8debele zaznajo predvsem komponento signala, ki se prena\xc5\xa1a po podlagi, z mehanoreceptorji v no\xc5\xbenih sklepih, pa tudi zra\xc4\x8dne vibracije s \xc4\x8dutilnimi dlakami, tipalnicami in drugimi nespecifi\xc4\x8dnimi receptorji. Poseben primer komunikacije pa je zibajo\xc4\x8di ples delavk doma\xc4\x8de \xc4\x8debele in sorodnih vrst, ki je abstraktno sporo\xc4\x8dilo o smeri, kakovosti in oddaljenosti pa\xc5\xa1e. Komunikacijske signale so preu\xc4\x8devali predvsem pri doma\xc4\x8di \xc4\x8debeli, vendar je njihova interpretacija te\xc5\xbeavna, saj je pomen za sprejemnika odvisen tako od njegove motivacije kot od konteksta, v katerem so uporabljeni.\n_START_SECTION_\nEkologija\n_START_PARAGRAPH_\nPredstavnike \xc4\x8debel najdemo na vseh celinah, razen na Antarktiki._NEWLINE_Skoraj vse \xc4\x8debele so rastlinojede, po \xc4\x8demer jih enostavno lo\xc4\x8dimo od os in drugih ko\xc5\xbeekrilcev, tudi kadar so jim zelo podobne. Ve\xc4\x8dina \xc4\x8debel je specializirana na obiskovanje nekaj sorodnih rastlinskih vrst (so oligolekti\xc4\x8dne), nekatere med njimi pa so izrazito polilekti\xc4\x8dne \xe2\x80\x93 nabirajo pelod iz mnogo razli\xc4\x8dnih vrst rastlin. Znotraj skupine so se lo\xc4\x8deno razvile \xc5\xa1e nekatere druge prilagoditve na gostiteljske rastline, kot je uporaba rastlinskega materiala za gradnjo gnezd in zbiranje rastlinskih olj poleg peloda in nektarja. Pri rastlinah, ki jih specifi\xc4\x8dno obiskuje dolo\xc4\x8dena \xc4\x8debelja vrsta, so se razvile strukture, ki privabljajo to vrsto \xc4\x8debel, kot so barvni vzorci, ki jo usmerjajo proti viru nektarja in razmno\xc5\xbeevalne strukture (pra\xc5\xa1niki in pesti\xc4\x8di) na poti do tja. Opra\xc5\xa1evanju \xc4\x8debel pravimo melitofilija in je poseben primer zoofilije (opra\xc5\xa1evanja s strani \xc5\xbeivali). Danes obstaja mnogo parov \xc4\x8debeljih in rastlinskih vrst, ki drug brez drugega ne bi mogli pre\xc5\xbeiveti. Obiskovanje cvetov izkori\xc5\xa1\xc4\x8dajo \xc5\xa1tevilni plenilci, ki lovijo \xc4\x8debele, npr. pajki, roparske stenice in druge \xc5\xbeu\xc5\xbeelke, v letu pa jih plenijo pti\xc4\x8di, najbolj znan med katerimi je \xc4\x8deb\xc3\xa9lar._NEWLINE_Poleg \xc5\xbeivljenja v kolonijah se je med \xc4\x8debelami razvilo tudi mnogo primerov zajedavstva. Gre za t. i. kleptoparazitizem, kjer ena \xc4\x8debelja vrsta zajeda drugo. Mnogo zajedavskih vrst je izgubilo strukture za nabiranje peloda in postale so bolj podobne osam, sicer pa obstaja ve\xc4\x8d vrst zajedavstva. Nekatere take \xc4\x8debele izle\xc5\xbeejo jaj\xc4\x8dece v zalo\xc5\xbeeno celico v satju, od koder li\xc4\x8dinka nato izrine li\xc4\x8dinko gostiteljske vrste (podobno kot kukavice)._NEWLINE_Najve\xc4\x8dje kolonije doma\xc4\x8dih \xc4\x8debel, ki jim gnezdo (panj) zagotovi \xc4\x8dlovek, lahko dose\xc5\xbeejo do 40.000 osebkov, ve\xc4\x8dina drugih vrst pa tvori manj\xc5\xa1e skupnosti po nekaj deset do najve\xc4\x8d nekaj sto osebkov.\n_START_SECTION_\nPomen za \xc4\x8dloveka\n_START_PARAGRAPH_\nPribli\xc5\xbeno tretjina svetovnega pridelka hrane zraste na rastlinah, ki so jih opra\xc5\xa1ile \xc5\xbeivali, velik dele\xc5\xbe \xc4\x8desar s svojim na\xc4\x8drtnim zbiranjem peloda prispevajo \xc4\x8debele. Zaradi tega je pomen \xc4\x8debel za pre\xc5\xbeivetje \xc4\x8dlove\xc5\xa1tva kriti\xc4\x8den. Med je poleg tega eden redkih prehrambenih izdelkov, ki ga ljudje u\xc5\xbeivamo nepredelanega. Vrednost pridelka, za katerega opra\xc5\xa1itev so poskrbele \xc4\x8debele, samo v ZDA ocenjujejo na 15 milijard dolarjev. Tamkaj\xc5\xa1nji pridelovalci sadja, detelje in drugega pogosto pove\xc4\x8dujejo pridelek tako, da najamejo \xc4\x8debelarje, ki pripeljejo panje doma\xc4\x8dih \xc4\x8debel v bli\xc5\xbeino nasadov._NEWLINE_\xc4\x8clovek ogro\xc5\xbea \xc4\x8debele predvsem z neselektivnim \xc5\xa1kropljenjem polj\xc5\xa1\xc4\x8din s pesticidi. Pesticidi lahko zastrupijo \xc4\x8debele neposredno ali s kontaminacijo vira hrane. Pri doma\xc4\x8dih \xc4\x8debelah, kjer se populacijska dinamika najpozorneje spremlja, je to \xc5\xbee privedlo do opaznega pove\xc4\x8danja smrtnosti. Verjetno so pesticidi eden izmed faktorjev, ki prispeva k sindromu propada \xc4\x8debeljih dru\xc5\xbein (angle\xc5\xa1ko Colony Collapse Disorder oz. CCD), ki je v zadnjem \xc4\x8dasu dele\xc5\xbeen veliko pozornosti strokovne in \xc5\xa1ir\xc5\xa1e javnosti. \xc4\x8ce upo\xc5\xa1tevamo, da so \xc4\x8debele neposredno odgovorne za velik del svetovnega pridelka hrane, lahko izginjanje doma\xc4\x8dih \xc4\x8debel ob hkratnem izginjanju drugih opra\xc5\xa1evalcev privede do globalnih te\xc5\xbeav s preskrbo s hrano. V splo\xc5\xa1nem naj bi se \xc5\xa1kropljenje izvajalo zve\xc4\x8der, ko \xc4\x8debele niso aktivne. Vse \xc4\x8debele poleg kemikalij ogro\xc5\xbea tudi izguba habitatov in sajenje monokultur, kar \xc5\xa1e pove\xc4\x8duje odvisnost pridelka od doma\xc4\x8dih \xc4\x8debel.\n_START_SECTION_\nPadec v \xc5\xa1tevilu opra\xc5\xa1evalcev\n_START_PARAGRAPH_\nZa upad populacij \xc4\x8debel je ve\xc4\x8d vzrokov. Pesticidi za za\xc5\xa1\xc4\x8dito zrnja, kot so neonikotinoidi klotianidin, imidakloprid in tiametoksam, spadajo med najbolj znane osumljence. Kot nadomestek za medonosne vrste se vse bolj goji in za opra\xc5\xa1evanje uporablja druge \xc4\x8debelje vrste, kot so na primer samotarske \xc4\x8debele zidarice._NEWLINE_Izvirni opra\xc5\xa1evalci so med drugim \xc4\x8dmrlji in \xc4\x8debele samotarke, ki pogosto pre\xc5\xbeivijo v zavetju divjine, pro\xc4\x8d od  \xc5\xa1kropljenih poljedelskih povr\xc5\xa1in. Kljub temu lahko postanejo \xc5\xbertev mno\xc5\xbei\xc4\x8dnega \xc5\xa1kropljenja proti  komarjem, ve\xc5\xa1\xc4\x8dam, ali drugim \xc5\xbeu\xc5\xbeel\xc4\x8djim nadlogam. Uporaba pesticidov je dalje razlog za zaskrbljenost, vendar je za opra\xc5\xa1evalce, med njimi za \xc4\x8debele, resen problem tudi izguba habitatov z bogato floro kot virom hrane. Zadnjih 70 let je severna polobla do\xc5\xbeivela intenzifikacijo kmetijstva, kar je zmanj\xc5\xa1alo obilnost in raznolikost divjih ro\xc5\xbe._NEWLINE_Maja 2013 je Evropska unija sprejela direktivo, ki omejuje uporabo neonikotinoidov. Leta 2014 je Medvladni forum o podnebnih spremembah izdal poro\xc4\x8dilo, po katerem globalno segrevanje pomeni vse ve\xc4\x8djo nevarnost za pre\xc5\xbeivetje \xc4\x8debel in drugih \xc5\xbeu\xc5\xbeelk opra\xc5\xa1evalk. Vzrok so premiki njihovih \xc5\xbeivljenjskih prostorov in spremembe v letnih \xc4\x8dasih. Podnebne spremembe so povzro\xc4\x8dile premikanje naravnih pa\xc5\xa1nih obmo\xc4\x8dij, ki jim \xc4\x8debele niso mogle slediti. Poleg tega so se \xc4\x8debele za\xc4\x8dele prebujati v \xc4\x8dasu, ko rastline \xc5\xa1e niso za\xc4\x8dele cveteti.\n_START_SECTION_\nSistematika in evolucija\n_START_PARAGRAPH_\nFosilni ostanki \xc4\x8debel so izjemno redki, presenetljivo je predvsem, da jih ni v ostankih iz ve\xc4\x8djega dela krede. Najstarej\xc5\xa1i fosil pripada vrsti Cretotrigona prisca iz dru\xc5\xbeine pravih \xc4\x8debel (Apidae), datirajo ga v konec krede. Kljub temu, da gre samo za en osebek, pa iz dejstva, da pripada eni od \xc2\xbbmodernih\xc2\xab\xc2\xa0dru\xc5\xbein utemeljeno sklepajo, da so \xc4\x8debele starej\xc5\xa1i takson, znotraj katerega je \xc5\xbee pred tem pri\xc5\xa1lo do radiacije \xc4\x8debeljih taksonov. Po fosilih sorodnih ko\xc5\xbeekrilcev in hitri radiaciji kritosemenk v tistem obdobju sklepajo, da so se od skupnih prednikov lo\xc4\x8dile v sredini krede, pred 110 do 120 milijoni let. Do konca krede je tako obstajala \xc5\xbee ve\xc4\x8dina modernih taksonov._NEWLINE_Kljub temu je verjetno pretirano mnenje nekaterih znanstvenikov, da so ravno \xc4\x8debele omogo\xc4\x8dile tak\xc5\xa1en uspeh kritosemenk, saj v za\xc4\x8detku njihova vloga opra\xc5\xa1evalcev gotovo ni bila tako pomembna kot danes. Povezave med rastlinami in razli\xc4\x8dnimi opra\xc5\xa1evalci so obstajale \xc5\xbee milijone let pred nastankom \xc4\x8debel, kar so slednje le izkoristile. So pa \xc4\x8debele radiacijo nedvomno pospe\xc5\xa1ile, saj so se v pozni kredi razvile mnoge rastlinske prilagoditve na opra\xc5\xa1evanje s strani \xc5\xbeu\xc5\xbeelk. Pred okoli 90 milijoni let so tako \xc5\xbee obstajali tipi cvetov, ki so danes tesno povezani s \xc4\x8debeljim opra\xc5\xa1evanjem. Fosili \xc4\x8debel iz oligocena in kasnej\xc5\xa1i imajo v grobem \xc5\xbee enake zna\xc4\x8dilnosti kot dana\xc5\xa1nje \xc4\x8debelje skupine, tako da iz njih ni mogo\xc4\x8de preu\xc4\x8devati sorodnosti._NEWLINE_Po telesni zgradbi so \xc4\x8debele zelo podobne osam greba\xc4\x8dam (skupina Spheciformes), s katerimi tvorijo naddru\xc5\xbeino \xc4\x8debeljelikih ko\xc5\xbeekrilcev (Apoidea). Od njih se lo\xc4\x8dijo predvsem po strukturah, namenjenih zbiranju in prena\xc5\xa1anju peloda ter nektarja. Dolgo \xc4\x8dasa so obe skupini ko\xc5\xbeekrilcev obravnavali lo\xc4\x8deno, kasneje pa se je izkazalo, da so ose greba\xc4\x8de parafiletske v odnosu do \xc4\x8debel in obe naddru\xc5\xbeini je bilo potrebno zdru\xc5\xbeiti v eno naravno skupino. Ker je znanstveno ime za \xc4\x8debele starej\xc5\xa1e od tistega za greba\xc4\x8de, se je za skupno naddru\xc5\xbeino uveljavilo ime Apoidea, \xc4\x8debelje dru\xc5\xbeine pa sedaj zdru\xc5\xbeujemo v neformalno skupino, imenovano Anthophila (v\xc4\x8dasih tudi Apiformes).\n_START_SECTION_\n\xc4\x8cebele v Sloveniji\n_START_PARAGRAPH_\nZa Slovenijo je do zdaj znanih okoli 550 vrst \xc4\x8debel, najve\xc4\x8d med njimi iz rodu pe\xc5\xa1\xc4\x8dinskih \xc4\x8debel (Andrena), ki gnezdijo v tleh. Najbolj znana pa je doma\xc4\x8da \xc4\x8debela (Apis mellifera), natan\xc4\x8dneje njena podvrsta kranjska sivka (Apis mellifera carnica), okoli katere se je razvila tradicija \xc4\x8debelarstva. V Sloveniji se na\xc4\x8drtno vzgaja izklju\xc4\x8dno kranjsko sivko, le ob meji z Italijo se lahko pojavljajo kri\xc5\xbeanci z apeninsko podvrsto \xe2\x80\x93 italijansko \xc4\x8debelo (Apis mellifera ligustica). Najve\xc4\x8dje slovenske vrste so lesne \xc4\x8debele iz rodu Xylocopa, ki dose\xc5\xbeejo do 2,5\xc2\xa0cm dol\xc5\xbeine.\n_START_SECTION_\nKulturne reference\n_START_PARAGRAPH_\nLjudje se \xc5\xbee dolgo zavedajo pomena \xc4\x8debel za pridelavo hrane, zaradi \xc4\x8desar so le-te, \xc5\xa1e posebej doma\xc4\x8da \xc4\x8debela, trdno zasidrane v mitologiji, religiji in kulturi._NEWLINE_V anti\xc4\x8dnih kulturah ob Egejskem morju in na Bli\xc5\xbenjem vzhodu so imeli \xc4\x8debele za svete \xc5\xbeivali, ki povezujejo naravni svet s podzemljem. \xc4\x8cebelji motivi so pogosti v okrasju grobnic, pogrebne komore (Tholosi) Mikencev iz bronaste dobe pa so bile celo oblikovane kot satje.'