b'\n_START_ARTICLE_\nSlavko Jug\n_START_SECTION_\nBiografija\n_START_PARAGRAPH_\nRodil se je 27. aprila 1934 v Mariboru kot Slavko Ko\xc4\x8devar. Njegova mama, na katero je bil zelo navezan, je bila po rodu Makedonka (z juga). Verjetno si je zato izbral pesni\xc5\xa1ko ime Slavko Jug, ki ga je uporabljal celo \xc5\xbeivljenje. V srednje\xc5\xa1olskih letih je obiskoval Prvo gimnazijo v Mariboru. Po \xc5\xa1tudiju primerjalne knji\xc5\xbeevnosti v Ljubljani in kraj\xc5\xa1em obdobju knji\xc5\xbeevnega delovanja v svobodnem poklicu, se je kot novinar zaposlil pri radiu v Mariboru in kmalu postal priljubljen urednik literarnih oddaj. Tudi po upokojitvi (leta 1991)je \xc5\xbeivel v Mariboru in tam 25. novembra 1997 tudi umrl. Pokopan je na mariborskem pokopali\xc5\xa1\xc4\x8du na Pobre\xc5\xbeju.\n_START_SECTION_\nDelo\n_START_PARAGRAPH_\nTudi njegovo literarno delo je v veliki meri povezano s knji\xc5\xbeevnim dogajanjem v Mariboru. \xc5\xbde kot dijak je za\xc4\x8del urejati tiskan list Svit (1952-1955), namenjen sprva srednje\xc5\xa1olcem, a so v njem kmalu za\xc4\x8deli sodelovati \xc5\xa1e dijaki od drugod in drugi mladi literati. Vsa leta je bil glavni urednik Svita in njegov glavni pesnik, dokler ni list prenehal izhajati, ker ni ve\xc4\x8d dobival podpore. Nato so iz\xc5\xa1le vse \xc5\xa1tiri pesni\xc5\xa1ke zbirke, namenjene odraslim: Dobro sonce, Verzi, Kanar\xc4\x8dkovi \xc5\xa1kornji in ob \xc5\xa1estdesetletnici izbrane pesmi Ko mine \xc4\x8das, ki jih je uredil Matja\xc5\xbe Kmecelj. Napisal je \xc5\xa1e enodejanko in radijsko igro ter uspe\xc5\xa1no prevajal poezijo, zlasti iz makedon\xc5\xa1\xc4\x8dine. Ob tem je zgodaj za\xc4\x8del pisati tudi pesmi za otroke. \xc5\xbde leta 1955 sta z glasbenikom Jakobom Je\xc5\xbeem za koprski radio pripravila oddajo njegovih otro\xc5\xa1kih pesmi s klavirsko spremljavo. Od leta 1958 dalje je svoje otro\xc5\xa1ke pesmi tudi objavljal.\n_START_SECTION_\nPo\xc4\x8desane ribe\n_START_PARAGRAPH_\nPo\xc4\x8desane ribe, je slikanica, ki je iz\xc5\xa1la leta 2000. V njej je 7 otro\xc5\xa1kih pesmi, vsebuje pa tudi veliko ilustracij, katerih avtor je Silvan Omerzu_NEWLINE_O otroku, ki uhaja od doma in se zateka v naravo govori pesem Mali potepuh. Pisana je z vidika o\xc4\x8deta. Ta z razumevanjem sprejema otrokovo domi\xc5\xa1ljijsko pripoved o igri s poosebljeno veverico._NEWLINE_V pesmi Vlak otroci domi\xc5\xa1ljijsko o\xc5\xbeivljajo risbe, ki jih v vrtcu sami nari\xc5\xa1ejo. _NEWLINE_Pesmi Saj ni mogo\xc4\x8de in Vesela riba segata v odrasel svet in sta zgrajeni na domislici in sta spro\xc5\xa1\xc4\x8deni. V pesmi Saj ni mogo\xc4\x8de si pol\xc5\xbeek opremi svojo hi\xc5\xa1o z anteno, tako da lahko zve\xc4\x8der gleda televizijo. Sporo\xc4\x8dilo o tem prinese otrokom ve\xc4\x8derna ptica, kar ji dodaja pravlji\xc4\x8dnost in \xc4\x8darobnost. \xc5\xa0e bolj samosvoja je pesem Vesela riba, ki ponazarja ostarelo brezzobo meter. Ta poi\xc5\xa1\xc4\x8de pomo\xc4\x8d pri zdravniku, ta pa ji da dragoceno re\xc5\xa1itev. Ribini novi zobje, dva mala glavnika, spremenijo malim ribicam jutranje \xc4\x8desanje v najbolj veselo in razigrano zabavo, ko svoji materi nasmejano sko\xc4\x8dijo skozi usta. _NEWLINE_V pesmi Mi\xc5\xa1ka beremo, da ima njena stara hi\xc5\xa1ka dve luknji, skozi kateri silijo k njej nevarnosti. A ko se mi\xc5\xa1ka odpravi od doma, pride z de\xc5\xbeja pod kap. Pesmica, ki se zdi samo preprosta slika iz poosebljenega \xc5\xbeivalskega sveta, upodablja dom, ki kljub vsem pomanjkljivostim nudi ve\xc4\x8djo varnost kakor \xc5\xbeivljenje zunaj doma. \xc5\xa0e bolj odlo\xc4\x8dno je tako ob\xc4\x8dutje povedano v pesmi Mravlja, kjer poosebljena mravlja zaradi \xc4\x8drnih oblakov in de\xc5\xbeja ostane doma, v svoji hi\xc5\xa1ki, dokler se spet ne zvedri. _NEWLINE_V njih nastopajo predvsem \xc5\xbeivali in otroci. Pesmi so preproste, zabavne in pribli\xc5\xbeane otro\xc5\xa1kemu svetu. Rime v pesmih so ve\xc4\x8dinoma zaporedne, opaziti pa je tudi miselne prestope.\n_START_SECTION_\nNasmejane \xc4\x8drke\n_START_PARAGRAPH_\nNasmejane \xc4\x8drke je zbirka otro\xc5\xa1kih pesmi, ki jo je leta 1974 izdala Dr\xc5\xbeavna zalo\xc5\xbeba Slovenije v Ljubljani. Pesmi je ilustrirala Marjanca Jemec-Bo\xc5\xbei\xc4\x8d. V to knjigo je Slavko Jug vklju\xc4\x8dil trinajst doslej \xc5\xbee objavljenih pesmi in dodal \xc5\xa1e neobjavljene, tako da obsega zbirka trideset pesni\xc5\xa1kih besedil. Naslov Nasmejane \xc4\x8drke obljublja pesmi, ki so polne smeha in \xc5\xa1al. Veliko jih je zares takih, vmes pa so tudi pesmi o bolj resnih, v\xc4\x8dasih celo \xc5\xbealostnih stvareh._NEWLINE_\xc5\xbde pesem Bar\xc4\x8dica, ki jo je pesnik postavil na za\xc4\x8detek zbirke, ne spada med \xc5\xa1aljive. Pripoveduje o fantu, otroku, ki se igra ob poto\xc4\x8dku z bar\xc4\x8dico, pa mu pobegne \xc2\xbbin veselo, brez skrbi po poto\xc4\x8dku odhiti\xc2\xab, kakor da je \xc5\xbeiva. Prav tako brezskrbno te\xc4\x8de poto\xc4\x8dek. Le fant je verjetno \xc5\xbealosten, \xc4\x8deprav pesnik o tem ne pove nobene besede. Tako to preprosto pesmico lahko beremo kot pesem o otrokovi igri v poosebljeni naravi, lahko pa ob njej za\xc4\x8dutimo tudi, da nam sporo\xc4\x8da, kako more \xc4\x8dloveka prizadeti kaj nepri\xc4\x8dakovanega, v tem pa ostaja sam. Deloma sorodna je pesem O \xc4\x8drnem vrabcu. To je bila prva otro\xc5\xa1ka pesem, ki jo je Slavko Jug objavil, leta 1958 v Pioniorju. Tam je nosila naslov Pravljica o \xc4\x8drnem vrabcu, a ker ne prina\xc5\xa1a pravlji\xc4\x8dne snovi in sre\xc4\x8dnega konca, je pesnik iz naslova izpustil besedo pravljica. Vtej pesmi je pesnik spregovoril o svoji \xc5\xbeivljenjski usodi. Dogajanje v pesmi ni dolo\xc4\x8deno ne \xc4\x8dasovno ne krajevno, v njem nastopajo poosebljeni vrabci tihotapci in izmed njih izstopa predrzni \xc4\x8drni vrabec. Iz sosedove \xc5\xbeitnice so pretihotapili \xc5\xbeito in se dosita najedli ter za\xc4\x8deli izrekati napitnice \xc4\x8drnemu vrabcu. Ta se je nadut hvalil, vendar pa ni opazilma\xc4\x8dke Belota\xc4\x8dke, ki je planila nanj. O njegovem \xc5\xbealostnem koncu ne izvemo ni\xc4\x8d ve\xc4\x8d, a si lahko predstavljamo, kaj ga je doletelo. Konec pesmi slavi \xc5\xbeivljenje, kakr\xc5\xa1nokoli \xc5\xbee je. Iz tega konca pesmi lahko zaslutimo, da se je pesnik ena\xc4\x8dil z usodo \xc4\x8drnega vrabca. Konec namre\xc4\x8d govori o trpkem spoznanju, da ob\xc4\x8dutek povezanosti v skupini izgine v trenutku, ko pride do nevarnosti, tisti pa, ki se nevarnosti izmaknejo, se prilagodijo razmeram. _NEWLINE_Tako sta v tej pesmi izra\xc5\xbeena dva temelja Jugove poezije. Na eni strani poudarjeno veselje do \xc5\xbeivljenja, vitalizem, na drugi pa spoznanje o \xc5\xbealostnem, tragi\xc4\x8dnem izteku mnogih zanosnih na\xc4\x8drtov in upov. Hkrati pa se iz te dvojnosti oblikuje sprijaznenje z usodo, kakr\xc5\xa1na pa\xc4\x8d je.\n_START_SECTION_\nNa prisojni strani\n_START_PARAGRAPH_\nV za\xc4\x8detku februarja 1996, dvaindvajset let po izidu prve pesni\xc5\xa1ke zbirke za otroke, je Slavko Jug dokon\xc4\x8dno pripravil svojo drugo zbirko otro\xc5\xa1kih pesmi, ki jo je za\xc4\x8dasno naslovil Pesmi za otroke. Vanjo je uvrstil devetinpetdeset pesmi, od katerih je bilo vseh trideset pesmi iz zbirke Nasmejane \xc4\x8drke, dodal pa je skoraj enako \xc5\xa1tevilo- devetindvajset novih pesmi. Kasneje jo je naslovil Na prisojni strani._NEWLINE_\xc5\xbde uvodna pesem Vedno manj je grmovja ne ostaja ve\xc4\x8d samo v okviru otrokovega dojemanja sveta, temve\xc4\x8d razodeva strah zaradi vsesplo\xc5\xa1nega opusto\xc5\xa1enja narave in ogro\xc5\xbeenosti ljudi. Vklju\xc4\x8duje pa tudi prispodobo o rimi, ki ho\xc4\x8de zbe\xc5\xbeati iz pesmi, torej s tem izreka potrebo po glasovni u\xc4\x8dinkovitosti pesni\xc5\xa1kega besedila za otroke. Pesnik je to vedno upo\xc5\xa1teval, \xc4\x8deprav na razli\xc4\x8dne na\xc4\x8dine. Naslednja pesem Vsak dan skoraj pou\xc4\x8dno na\xc5\xa1teva v obliki otrokove izpovedi, kaj mu je potrebno vsak dan: prijatelji, o\xc4\x8detov nasmeh, mamina prijazna beseda, osnovne dobrine in svoboda. V tem smislu je grajena ve\xc4\x8dina Jugovih pesmi novej\xc5\xa1ega \xc4\x8dasa. Pesem Kri\xc5\xbeem po Mariboru prehaja od vsesplo\xc5\xa1no veljavnih ozna\xc4\x8ditev otrokovega okolja k dolo\xc4\x8dno navedenim o\xc5\xbejim mariborskim okoli\xc5\xa1em, ki jih pesnik igrivo rima z naklju\xc4\x8dnimi domislicami o prebivalcih teh obmo\xc4\x8dij. Igrivost pa po vzoru ljudskih otro\xc5\xa1kih pesmi kon\xc4\x8da s pomenljivima verzoma o Pobre\xc5\xbeju, kamor je najte\xc5\xbeje priti \xc5\xbeivim. Tu je prikazana misel na smrt, na Pobre\xc5\xbeju je namre\xc4\x8d staro mariborsko pokopali\xc5\xa1\xc4\x8de.'