b'\n_START_ARTICLE_\nZadnja ve\xc4\x8derja (Dirk Bouts)\n_START_SECTION_\nOpis\n_START_PARAGRAPH_\nZadnja ve\xc4\x8derja je tema osrednje oltarne plo\xc5\xa1\xc4\x8de, ki jo je leta 1464 naredil Bouts po naro\xc4\x8dilu Leuvenske bratov\xc5\xa1\xc4\x8dine Svetega zakramenta. Vsi pravokotniki v tej sestavi ka\xc5\xbeejo razumevanje linearne perspektive . Linije vodijo do ene izginjajo\xc4\x8de to\xc4\x8dke v sredi\xc5\xa1\xc4\x8du police nad Kristusovo glavo zunaj prostora, majhna stranska soba ima svojo lastno to\xc4\x8dko izginotja in niti ta niti to\xc4\x8dka izginotja glavne sobe ne padeta na obzorje pokrajine skozi okna._NEWLINE_Dirk Bouts ni bil rojen v Leuvenu. Tja se je preselil iz Haarlema in njegova Zadnja ve\xc4\x8derja je bila prva flamska tabelna slika te vrste. V tej osrednji plo\xc5\xa1\xc4\x8di je Bouts predstavil zamisel o skupinskem portretu okoli mize, temo, ki je bila znana \xc4\x8dlanom sveta v Haarlemu. Kristus je upodobljen ve\xc4\x8dji kot naravni velikosti v vlogi duhovnika, ki opravlja posve\xc4\x8denje evharisti\xc4\x8dnega gostitelja katoli\xc5\xa1ke ma\xc5\xa1e. Mo\xc5\xa1ki okoli njega so prikazani pol manj\xc5\xa1i in so verjetno natan\xc4\x8dni portreti uglednih pripadnikov bratov\xc5\xa1\xc4\x8dine. Bouts ni bil edini umetnik, ki je potoval med Haarlem in Leuvenom. Ko je delal na tem triptihu, je bila cerkev \xc5\xa1e vedno v gradnji, arhitekt Antoon I. Keldermans pa je bil isti \xc4\x8dlovek, ki ga je najela Haarlemska \xc5\xbeupnija._NEWLINE_Kot glavni prispevek flamskega slikarstva je bil njegov opis vsakodnevnih podrobnosti na glavni plo\xc5\xa1\xc4\x8di, kot so hi\xc5\xa1e na drugi strani trga, ki jih je mogo\xc4\x8de videti skozi okna in slu\xc5\xbeabniki, oble\xc4\x8deni v sodobna obla\xc4\x8dila, ki presegajo osrednjo sceno okoli mize. \xc4\x8ceprav so bili neko\xc4\x8d identificirani kot umetnik sam in njegovi sinovi, so ti uslu\xc5\xbebenci najverjetneje bolj portreti \xc4\x8dlanov bratov\xc5\xa1\xc4\x8dine, ki so odgovorni za naro\xc4\x8dilo oltarne slike. To sliko je kopiral Aelbrecht Bouts, ki je skozi okna prezrl arhitekturne elemente, ker se je takrat spremenila cerkev in mestni trg. Leuven je zgradil novo mestno hi\xc5\xa1o, za katero je Dirk tudi naredil veliko plo\xc5\xa1\xc4\x8do kot alegorijo pravi\xc4\x8dnosti.\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nDelo je dokumentiral arhivist iz Leuvena Edward van Even leta 1870 in posodil svojemu prijatelju Jamesu Wealeju za njegovo razstavo flamskih slikarjev iz Brugga 1902. _NEWLINE_Triptih Svetega zakramenta ima \xc5\xa1tiri dodatne plo\xc5\xa1\xc4\x8de, dve na vsaki strani. Ker so jih v 19. stoletju odpeljali v muzeje v Berlinu in M\xc3\xbcnchnu, je bila rekonstrukcija prvotnega oltarja te\xc5\xbeka.  Danes se zdi, da je plo\xc5\xa1\xc4\x8da z Abrahamom in Melhisedekom nad praznikom pasha na levi strani, medtem ko je Zbiranje mane nad Elijo in Angelom na desnem krilu. Vse to so tipolo\xc5\xa1ki predhodniki Zadnje ve\xc4\x8derje na osrednji po\xc5\xa1\xc4\x8di._NEWLINE_Cerkev ima dve sliki, ki jih je dal Bouts na ogled, poleg Zadnje ve\xc4\x8derje (1464-1468) \xc5\xa1e Mu\xc4\x8denec sv. Erazem (1465). Nacisti so leta 1942 zasegli Zadnjo ve\xc4\x8derjo.  Paneli s slike so bili legitimno prodani nem\xc5\xa1kim muzejem v 1800-ih, Nem\xc4\x8dija je bila prisiljena vrniti vse plo\xc5\xa1\xc4\x8de kot del zahtevanih povrnitev po Versajski pogodbi po prvi svetovni vojni. Prezbiterij in ambulatorij sta leta 1998 postala muzej, kjer obiskovalci lahko vidijo zbirko kipov, slik in kovinskih predmetov.'