b'\n_START_ARTICLE_\nPolde \xc4\x8cernigoj\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nRodil se je v dru\xc5\xbeini tesarja Leopolda in gospodinje Marije \xc4\x8cernigoj v Ajdov\xc5\xa1\xc4\x8dini. Ljudsko \xc5\xa1olo je kon\xc4\x8dal v rojstnem kraju, potem pa je do odhoda k vojakom pomagal o\xc4\x8detu pri sezonskih delih. Ko so zavezniki junija 1943 osvobodili Sicilijo je z drugimi primorskimi fanti, ki so bili mobilizirani v italijansko vojsko pri\xc5\xa1el v zavezni\xc5\xa1ko ujetni\xc5\xa1tvo. Iz Porto Empodecele so jih odpeljalo v Afriko. Najprej v tabori\xc5\xa1\xc4\x8de pri  Bizerti, potem v Al\xc5\xbeir in nazadnje v Corso. Okoli \xc4\x8cernigoja so se za\xc4\x8deli na pevskih vajah zbirati primorski vojni ujetniki, ki so delali v zavezni\xc5\xa1kih letalskih bazah. Nastal je pevski zbor, ki je \xc5\xa1tel okoli 35 pevcev in ni imel posebnega imena. Na prireditvah so ga najavljali kot zbor primorskih letalskih enot v Afriki. Kasneje so se pevci tega zbora v Beogradu priklju\xc4\x8dili zboru \xc2\xbbSre\xc4\x8dko Kosovel\xc2\xab, sedaj MoPZ Sre\xc4\x8dko Kosovel, v katerem je deloval brat Mirko \xc4\x8cernigoj. Polde \xc4\x8cernigoj je v zboru pel prvi bas. Kot prvi basist je po osvoboditvi vse do upokojitve nastopal tudi v ansamblu ljubljanske Opere. V Ljubljani je kon\xc4\x8dal srednjo glasbeno \xc5\xa1olo za klavir, solffegio (glasbena vaja v solmizacijskem petju; petje brez teksta, le v zlogih, s katero se pevci privajajo na petje po notah) in kontrapunkt (1949-1953).'