b'\n_START_ARTICLE_\nIvo Svetina\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nIvo Svetina se je rodil 6. septembra 1948 v Ljubljani. Diplomiral je leta 1977 iz primerjalne knji\xc5\xbeevnosti in literarne teorije na Filozofski fakulteti v Ljubljani. Objava njegove pesmi Slovenska apokalipsa v Tribuni (1968) je spro\xc5\xbeila odziv vodilnih slovenskih kulturnikov v pamfletu "Demokracija da - razkroj ne!". V poznih \xc5\xa1estdesetih in zgodnjih sedemdesetih letih je deloval v eksperimentalnih gledali\xc5\xa1\xc4\x8dih (Pupilija Ferkeverk, umetrni\xc5\xa1ki vodja eksperimentalnega gledali\xc5\xa1\xc4\x8da Pekarna), bil \xc4\x8dlan literarne skupine 441 oz. 442. ter se kasneje zaposlil kot dramaturg in urednik na RTV Slovenija. Med letoma 1985 in 1992 je deloval kot dramaturg in umetni\xc5\xa1ki vodja Slovenskega mladinskega gledali\xc5\xa1\xc4\x8da, od leta 1998 (do 20??) je bil direktor _NEWLINE_Slovenskega gledali\xc5\xa1kega muzeja ter \xc4\x8dlan \xc5\xbeirije na Ministrstvu za kulturo. 2014 je bil izvoljen za predsednika Dru\xc5\xa1tva slovenskih pisateljev, ponovno 2017, a je \xc5\xbee poleti 2018 odstopil._NEWLINE_Svetina je od leta 1980 dejaven tudi kot \xc4\x8dlan odbora Slovenskega dru\xc5\xa1tva za primerjalno knji\xc5\xbeevnost. Za svoja pesni\xc5\xa1ka in dramska dela je prejel ve\xc4\x8d nagrad, med njimi leta 2005 Veronikino nagrado za najbolj\xc5\xa1o pesni\xc5\xa1ko zbirko Lezbos. Izdal je ve\xc4\x8d kot 20 pesni\xc5\xa1kih zbirk, napisal ve\xc4\x8d gledali\xc5\xa1kih iger, pravljic in esejev. Prevedel je tudi Shakespearovo tragedijo Romeo in Julija, Tibetansko knjigo mrtvih in Tri tibetanske misterije (tradicionalne tibetanske igre)._NEWLINE_Prvo samostojno pesni\xc5\xa1ko zbirko, Plovi na jagodi pupa magnolija do zlatih vladnih pala\xc4\x8d, je izdal leta 1971. Sledile so \xc5\xa1e druge njegove pesni\xc5\xa1ke zbirke: Botticelli (1975), Joni (1976), Dissertationes (1977), Almagest (1991), Glasovi snega (1990), Disciplina bole\xc4\x8dine (1993), Zakoni vode in lesa (1997), Svitanice (1998), Lesbos (2005), Vrt pozabe (2005) ter Pes in Perzijci (2008). Poleg poezije Ivo Svetina ustvarja tudi poeti\xc4\x8dne drame, ki so postavljene v oddaljene zemeljske, mitolo\xc5\xa1ke in duhovne svetove. Njegove ideje izhajajo iz vzhodnih kultur, religij in filozofskih sistemov. Mednje sodijo: Lepotica in zver (1985), Biljard na Capriju (1986), \xc5\xa0eherezada (1988), Tibetanska knjiga mrtvih (1992) in Tako je umrl Zaratu\xc5\xa1tra (1995). Svetina je znan tudi kot esejist in pisatelj otro\xc5\xa1kih pravljic: Aves, pti\xc4\x8dji kralj (1990), Pravljica o jari ka\xc4\x8di (1990), De\xc4\x8dek in muha (1990), Kozel vrtnar (1993), Belin (1997).\n_START_SECTION_\nPesnik\n_START_PARAGRAPH_\nV prvi pesni\xc5\xa1ki zbirki Plovi na jagodi pupa magnolija do zlatih vladnih pala\xc4\x8d (1971) je Svetinovo pisanje polno erotike in metafor. Prav tako v zbirkah: Heliks in Tibija (1973), Va\xc5\xa1a partijska ljubezen, O\xc4\x8detje! Herojska smrt \xc5\xbeivljenje (1976). Metaforika dose\xc5\xbee svoj vrhunec v zbirki Botticelli (1975), pri zbirki Joni (1976) se je Svetina usmeril v poetiko oriaentalskega razumevanja telesa._NEWLINE_Z zbirkami Dissertationes (1977), Bulbul (1982), Marija in \xc5\xbeivali (1986) in P\xc3\xa9ti rokopisi (1987) prestopi v prostor neevropskega senzualizma. _NEWLINE_V zbirki Glasovi snega (1993) se Svetina pribli\xc5\xbea evropski civilizacijski matriki. V pesmih te zbirke je izpostavljeno postmoderno ob\xc4\x8dutje breztemeljnega, tesnobno v ni\xc4\x8d ujetega \xc4\x8dloveka. Pesmi so o\xc5\xa1tevil\xc4\x8dena besedila, povezujejo jih paradoksi, ki mi\xc5\xa1ljenje in poezijo postavljajo v prostor dvoma, upanja in iskanja. Vrnitev v svet \xc4\x8diste, simetri\xc4\x8dne lepote in estetike predstavlja zbirka Zakoni vode in lesa (1997)._NEWLINE_Svitanice (1998) so zadnja zbirka, kjer pesnik opisuje svet in njegovo kaoti\xc4\x8dno stanje, razdrobljeno v nize nejasnih podob.\n_START_SECTION_\nDramatik\n_START_PARAGRAPH_\nV dramskih delih Svetina funkcijo nasilnega dramskega junaka dodeli mo\xc5\xa1kemu, medtem ko \xc5\xbeenski pripade status zapostavljene \xc5\xbeene, mi\xc4\x8dne mladenke, torej orodje v slu\xc5\xbebi mo\xc5\xa1kega. Osrednji lik obi\xc4\x8dajno pooseblja zahodnjaka, ki ga \xc5\xbeelja po prevladi, preseganju povpre\xc4\x8dnosti obsuje z nesre\xc4\x8do in se sprevr\xc5\xbee v utopi\xc4\x8dno sanjarijo. Med letoma 1985 in 1999 je izdal naslednja dramska dela: Lepotica in zver ali Kaj se je zgodilo z Danico D.? (1985), Biljard na Capriju/\xc5\xa0eherezada (1989), Zgodba iz ju\xc5\xbenega gozda ali Kdo je ubil sonce (1989), Tibetanska knjiga mrtvih (1992), Kamen in zrno (1993), Vrtovi in golobica (1994), Zarika in son\xc4\x8dnica (1995), Tako je umrl Zaratu\xc5\xa1tra (1996), Babilon (1996) ter Ojdip v Korintu (1999).\n_START_SECTION_\nPisatelj otro\xc5\xa1kih pravljic\n_START_PARAGRAPH_\nDel literarne pozornosti je Svetina namenil tudi mlaj\xc5\xa1i populaciji s pravljicami: Aves, pti\xc4\x8dji kralj (1990), Pravljica o jari ka\xc4\x8di (1990), De\xc4\x8dek in muha (1990), Kozel vrtnar (1993) in Belin (1997).'