b'\n_START_ARTICLE_\nSuhe ju\xc5\xbeine\n_START_SECTION_\nTelesna zgradba\n_START_PARAGRAPH_\n\xc4\x8ce izvzamemo noge so suhe ju\xc5\xbeine razmeroma majhni \xc4\x8dlenono\xc5\xbeci; ve\xc4\x8dina meri v dol\xc5\xbeino med pet in deset milimetrov, telo najve\xc4\x8djih tropskih vrst pa v dol\xc5\xbeino meri do 20 mm. Skupaj z nogami merijo prek 15 cm. Na drugi strani so najmanj\xc5\xa1e vrste, ki so podobne pr\xc5\xa1icam in skupaj z nogami dolge komaj 1 mm (te imajo tudi kratke noge v primerjavi z velikostjo telesa)._NEWLINE_Njihov kratek, \xc4\x8dlenjen zadek se pritrja na glavoprsje (prosomo) po celotni \xc5\xa1irini in med njima ni zo\xc5\xbeitve (kot npr. pri pajkih), zaradi \xc4\x8desar ima telo ovalno obliko. Na vrhu prosome je v sredini dvignjena struktura, t. i. tuberkel, ob straneh katerega sta o\xc4\x8desi. Pri nekaterih skupinah je tuberkel zelo \xc5\xa1irok, zaradi \xc4\x8desar se zdi, da so o\xc4\x8di ob robu glavoprsja namesto v sredini. Druge vrste so brez o\xc4\x8di. Na spodnji strani so izvodila smradnih \xc5\xbelez, ki izlo\xc4\x8dajo jedko teko\xc4\x8dino, namenjeno obrambi. Helicere so majhne, vitke in \xc5\xa1karjaste. Pedipalpi so lahko podobni nogam, le da so v tem primeru po navadi kraj\xc5\xa1i, ali mo\xc4\x8dni in pora\xc5\xa1\xc4\x8deni s trni ter namenjeni grabljenju plena._NEWLINE_Najopaznej\xc5\xa1a zna\xc4\x8dilnost suhih ju\xc5\xbein so dolge, tanke in mo\xc4\x8dno \xc4\x8dlenjene noge, ki lahko po dol\xc5\xbeini mnogokrat presegajo dol\xc5\xbeino telesa. Njihovo stopalce (tarzus) je vedno zgrajeno iz mnogo \xc4\x8dlenov in zelo gibljivo. Drugi par nog je najdalj\xc5\xa1i in ima tudi \xc4\x8dutilno funkcijo; \xc5\xbeival z njim tipa po podlagi.\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nS svojimi navidez okornimi dolgimi nogami se lahko premikajo presenetljivo hitro. Plezajo tako, da stopalce noge, ki je sestavljeno iz mnogih \xc4\x8dlenov, ovijejo okrog stebla ali lista. Pred plenilci se branijo z izlo\xc4\x8dki obrambnih \xc5\xbelez, lahko pa tudi odvr\xc5\xbeejo katero od nog. Odpadla noga jim ne zraste ponovno._NEWLINE_Parjenje je enostavno, brez posebnega dvorjenja. Samci imajo penis, ki ga med sami\xc4\x8dinimi helicerami vstavijo v njeno vaginalno odprtino. Poleg suhih ju\xc5\xbein imajo poseben mo\xc5\xa1ki spolni ud med pajkovci samo \xc5\xa1e pr\xc5\xa1ice. Samica iztegne leglico iz vaginalne odprtine in z njo odlo\xc5\xbei jaj\xc4\x8deca v prst, mah, gnil les ipd. Naenkrat odlo\xc5\xbei na stotine jaj\xc4\x8dec. \xc5\xbdivljenjska doba v obmo\xc4\x8djih z zmernim podnebjem zna\xc5\xa1a okoli enega leta. Prezimijo bodisi v jaj\xc4\x8decih, bodisi kot neodrasli osebki.\n_START_SECTION_\nEkologija\n_START_PARAGRAPH_\nVe\xc4\x8dina vrst \xc5\xbeivi v tropskih in subtropskih krajih, najve\xc4\x8dkrat v vla\xc5\xbenih habitatih, kot so gozdna tla, podrta drevesa, humus in jame. Ve\xc4\x8dinoma so plenilci, nekatere vrste pa so tudi mrhovinarske. Plenilske lovijo ve\xc4\x8dinoma druge majhne \xc4\x8dlenono\xc5\xbece, nekatere tudi pol\xc5\xbee. Za razliko od pajkov lahko prebavijo tudi trdne delce hrane._NEWLINE_Obstaja zmotno prepri\xc4\x8danje, da imajo suhe ju\xc5\xbeine enega najnevarnej\xc5\xa1ih strupov med pajkovci in da so \xc4\x8dloveku nenevarni le zato, ker ne morejo predreti njegove ko\xc5\xbee. To ne dr\xc5\xbei; suhe ju\xc5\xbeine sploh nimajo strupnih \xc5\xbelez in njihove helicere se namesto s strupnikom kon\xc4\x8dujejo s \xc5\xa1karjasto strukturo.\n_START_SECTION_\nSistematika in evolucija\n_START_PARAGRAPH_\nSuhe ju\xc5\xbeine veljajo za zelo staro skupino pajkovcev. Nekateri fosili iz devona (pred okrog 400 milijoni let) \xc5\xbee ka\xc5\xbeejo znake, zna\xc4\x8dilne zanje, kot so penis in vzdu\xc5\xa1nice. To pomeni, da so \xc5\xbeivele na kopnem vse od takrat. Bolj so sorodne \xc5\xa1\xc4\x8dipalcem in pr\xc5\xa1icam kot pajkom._NEWLINE_Njihova taksonomija je razmeroma slabo raziskana, saj je dolo\xc4\x8danje vrst zaradi drobnih in krhkih struktur te\xc5\xbeavno. Specialisti so zato redki; skoraj tretjino od 6.500 znanih vrst je opisal en znanstvenik, nem\xc5\xa1ki arahnolog Carl Friedrich Roewer. Takson je prvi formalno opredelil \xc5\xa1vedski naravoslovec Karl Sundevall. Ime Opiliones izvira iz latinske besede opilio, ki pomeni \xc2\xbbov\xc4\x8dji pastir\xc2\xab, vendar asociacija ni jasna._NEWLINE_V Sloveniji \xc5\xbeivi okrog 55 vrst suhih ju\xc5\xbein, nobena od katerih ni endemna. Najbolj znan in najpogostej\xc5\xa1i v \xc4\x8dlovekovih bivali\xc5\xa1\xc4\x8dih je gotovo pozidni matija (Opilio parietinus), nekoliko manj pogost pa je ve\xc4\x8dji navadni matija (Phalangium opilio). Favnisti\xc4\x8dno zanimive so jamske vrste, kot sta jamski vele\xc5\xa1karnik (Ischyropsalis muellneri) in savinjski vele\xc5\xa1karnik (I. hadzii), mnoge pa v jamah samo prezimujejo.'