b"\n_START_ARTICLE_\nViennski koncil\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nViennski koncil je bil 15. vesoljni (=ekumenski) cerkveni zbor in je potekal leta 1311 in 1312 v Vienni - od 16. oktobra 1311 do 6. maja 1312, v mestecu na reki Roni v francoskem departmaju Is\xc3\xa8re (Dauphin\xc3\xa9), v Francoskem kraljestvu. \xc4\x8ceprav je bil na videz ta vesoljni cerkveni zbor enak drugim, se je v resnici od njih precej razlikoval; glavni razlog je bil hud pritisk, ki ga je nanj vr\xc5\xa1il francoski kralj Filip, ki je podkrepil svoje zahteve tudi z navzo\xc4\x8dnostjo \xc5\xa1tevilnega voja\xc5\xa1tva. Zato tega koncila ni mo\xc5\xbeno imeti za popolnoma svobodnega._NEWLINE_\xc5\xbde pri kronanju v Lyonu decembra 1305 je zahteval Filip IV. od pape\xc5\xbea sklicanje vesoljnega cerkvenega zbora (koncila), ki naj bi sodil pokojnemu pape\xc5\xbeu Bonifaciju VIII._NEWLINE__NEWLINE_Napovedal ga ja pape\xc5\xbe na ponovno zahtevo francoskega kralja dne 12. avgusta 1308 \xe2\x80\x93 iz Poitiersa, kjer se je tedaj mudil \xe2\x80\x93 pape\xc5\xbe Klemen V.; tam se je bil sre\xc4\x8dal 1307 s francoskim kraljem, ki je zelo omejil \xc5\xa1tevilo koncilskih o\xc4\x8detov. Zaradi teko\xc4\x8dih postopkov zoper \xc4\x8dlane templjarskega reda je pape\xc5\xbe odlagal za\xc4\x8detek koncila in ga kon\xc4\x8dno prestavil na 1. oktobra 1310, pa \xc5\xa1e takrat je bil potreben odlog. Za\xc4\x8del se je koncil kon\xc4\x8dno v stolnici svetega Mavricija v Vienni \xc5\xa1ele 16. oktobra 1311. Skupno \xc5\xa1tevilo navzo\xc4\x8dih koncilskih o\xc4\x8detov se je gibalo okrog \xc5\xa1tevila tristo._NEWLINE_Tozadevna pape\xc5\xa1ka bula izra\xc5\xbea predvsem namen, da bi ustrezno re\xc5\xa1ili zapleteno vpra\xc5\xa1anje vite\xc5\xa1kega reda templjarjev, ki ga je nasilno \xc5\xbee vzel v svoje roke francoski kralj Filip Lepi in ga na svoj na\xc4\x8din neustrezno re\xc5\xa1eval.\n_START_SECTION_\nOzadje templjarskega vpra\xc5\xa1anja\n_START_PARAGRAPH_\nKoncil je sklical Klemen V., da bi pravi\xc4\x8dno re\xc5\xa1il vpra\xc5\xa1anje vite\xc5\xa1kega reda templjarjev._NEWLINE_\xd0\xa2empljarji (francosko templiers od temple \xe2\x80\x93 tempelj, hram, torej hramovci)  so bili \xc4\x8dlani duhovno-vite\xc5\xa1kega reda, ki ga je osnovala v Sveti de\xc5\xbeeli pred 1119 skupina vitezov v zvezi s Prvo kri\xc5\xbearsko vojno._NEWLINE__NEWLINE_Konec 13. stoletja se je navdu\xc5\xa1enje za kri\xc5\xbearske vojne poleglo in nasprotovanje pape\xc5\xbeem okrepilo, kar se je pokazalo zlasti pri Bonifaciju VIII., ki je sku\xc5\xa1al poleg duhovne uveljaviti nad kr\xc5\xa1\xc4\x8danskimi vladarji tudi svetno oblast. Zaman so torej pape\xc5\xbei spodbujali evropske vladarje za ponovno osvojitev od mohamedancev nekdaj kr\xc5\xa1\xc4\x8danskih ozemelj, ki so druga za drugim padala pod njihovo oblast. Nedavno tega je padla - najve\xc4\x8d zaradi nesloge med branilci - v roke nevernikov \xc5\xa1e zadnja kri\xc5\xbearska trdnjava v Siriji \xe2\x80\x93 Akra (1291). Za njeno izgubo je neupravi\xc4\x8deno francoski kralj dol\xc5\xbeil pape\xc5\xbea Bonifacija VIII._NEWLINE__NEWLINE_Kri\xc5\xbearski vitezi \xe2\x80\x93 zlasti templjarji \xe2\x80\x93 so na ta na\xc4\x8din zgubili svoj raison d'\xc3\xaatre . Svojih obilnih dohodkov niso ve\xc4\x8d rabili za vojskovanje, ampak so si s skrbnim gospodarjenjem in pretkanim posojanjem denarja (\xc4\x8deprav je bilo to po kr\xc5\xa1\xc4\x8danskem pojmovanju prepovedano) premo\xc5\xbeenje pove\xc4\x8devali iz dneva v dan. Tako so\xc2\xa0\xc2\xbbubogi\xc2\xab\xc2\xa0in neuki vitezi prihajali v nevarnost, da bodo postali lahek plen pogoltnih vladarjev, ki jim je vedno primanjkovalo denarja zaradi medsebojnega vojskovanja in razsipnega \xc5\xbeivljenja. Taka nevarnost je postala realnost pod tedaj najmo\xc4\x8dnej\xc5\xa1im evropskim vladarjem, francoskim kraljem Filipom IV., ki je pokazal svojo lakomnost in surovost \xc5\xbee v odnosih do Klemenovih predhodnikov Bonifacija VIII., ki ga je dejal dejansko napasti in je za posledicami kmalu umrl \xe2\x80\x93 ter Benedikta XI., ki ga je dal zastrupiti. Spor z Bonifacijem je za\xc4\x8del Filip ravno pri desetini, ki bi naj jo pobirali cerkveni ljudje in po\xc5\xa1iljali rimski kuriji za kri\xc5\xbearske vojne, pa jo je za\xc4\x8del pobirati sam, da bi napolnil prazno dr\xc5\xbeavno blagajno. Sedaj so bila na vrsti bogastva templjarjev, ki se jih je hotel polastiti zlepa ali zgrda.\n_START_SECTION_\nPape\xc5\xbe posku\xc5\xa1a z zdru\xc5\xbeitvijo uti\xc5\xa1ati govorice\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xbde 1305 sta od novega pape\xc5\xbea Klemena V. dobila pismi velika mojstra templjarjev in ivanovcev, Jacques de Molay in Fulk de Villaret s povabilom, da bi se posku\xc5\xa1ala s pape\xc5\xbeem dogovoriti o zdru\xc5\xbeitvi obeh vite\xc5\xa1kih redov v enega. De Molay je prispel v za\xc4\x8detku 1307; s pape\xc5\xbeem sta sogla\xc5\xa1ala, da so o\xc4\x8ditki na ra\xc4\x8dun templjarjev navadno obrekovanje; kljub temu je pape\xc5\xbe povabil kralja, naj nadzira preiskavo. Filip je bil hudo zadol\xc5\xbeen pri templjarjih zaradi dolgotrajne vojne z Anglijo; govorice je vzel za povod, da s pogromom nad templjarji oropa tudi njihovo bogastvo, pape\xc5\xbeeva pro\xc5\xa1nja pa mu je pri\xc5\xa1la kot naro\xc4\x8dena. _NEWLINE_Kralj Filip Lepi se je polastil cerkvenih pristojnosti ter je zaprl, mu\xc4\x8dil in obsodil ve\xc4\x8dje \xc5\xa1tevilo (140) templjarjev pod najhuj\xc5\xa1imi nesmiselnimi obto\xc5\xbebami; med stra\xc5\xa1nimi mu\xc4\x8denji so izsiljena priznanja slu\xc5\xbeila kot dokaz, da jih je obto\xc5\xbeil kot heretike ter jih dal tudi javno se\xc5\xbegati na grmadi, ko jim je poprej zasegel vse premo\xc5\xbeenje. Pape\xc5\xbe je sku\xc5\xa1al s koncilom razjasniti hude obto\xc5\xbebe. Kljub temu, da je bila ve\xc4\x8dina koncilskih o\xc4\x8detov zoper ukinitev templjarjev, je pape\xc5\xbe pod Filipovim pritiskom in sklicujo\xc4\x8d se na svojo petrinsko oblast red razpustil._NEWLINE__NEWLINE_Nikoli poprej niti poslej se ni kak koncil odvijal pod takimi gro\xc5\xbenjami in nasiljem. Kralj je odkrito grozil pape\xc5\xbeu in \xc5\xa1kofom, \xc4\x8de ne bodo obsodili pape\xc5\xbea-mu\xc4\x8denca Bonifacija VIII. in\xc2\xa0\xc2\xbbviteze Bo\xc5\xbejega groba\xc2\xab, templjarje. 30.000 kraljevih vojakov je stalo v pripravljenosti, da bi vdrli v mesto in pozaprli vse koncilske o\xc4\x8dete; pa vendar je bil koncil na neki na\xc4\x8din sodi\xc5\xa1\xc4\x8de pravice: kot en \xc4\x8dlovek so se zedinili vsi \xc5\xa1kofje in razglasili za nedol\xc5\xbenega tako Bonifacija kot templjarje. _NEWLINE__NEWLINE_Koncilske listine so izginile, razen odlomka, ki ga je kot rokopis na\xc5\xa1el v Pari\xc5\xa1ki narodni knji\xc5\xbenici kardinal in zgodovinar Ehrle. Zato tudi ni gotovo, kako je koncil potekal in koliko je bilo udele\xc5\xbeencev. Villani navaja v svoji\xc2\xa0\xc2\xbbNovi kroniki\xc2\xab:_NEWLINE_Oktobra leta Gospodovega 1311, je pape\xc5\xbe Klemen slavil koncil v Vienni v Burgundiji zaradi obljube, ki jo je dal francoskemu kralju glede spomina na pape\xc5\xbea Bonifacija; tam je bilo navzo\xc4\x8dih ve\xc4\x8d ko tristo \xc5\xa1kofov, brez opatov in prelatov. Na tem koncilu so objavili, da je bil pape\xc5\xbe Bonifacij katoli\xc4\x8dan in ne kak krivoverec, kot mu je to podtikal francoski kralj.\n_START_SECTION_\nPogrom nad templjarji\n_START_PARAGRAPH_\nNajbolj znana koncilska seja je bila tista o templjarjih. Ustanovljena je bila komisija, ki naj bi preu\xc4\x8dila razmere v redu; v njej so bili predstavniki razli\xc4\x8dnih stanov in razli\xc4\x8dnih narodov; od \xc4\x8dlanov te komisije je bil sestavljen odbor iz \xc5\xa1kofov in nad\xc5\xa1kofov, ki mu je predsedoval oglejski nad\xc5\xa1kof, ki je iz\xc4\x8drpno preu\xc4\x8dil uradno poro\xc4\x8dilo in povzetke le-tega. Ve\xc4\x8dina kardinalov in skoraj vsi \xc4\x8dlani komisije so bili mnenja, da je treba vite\xc5\xa1kemu redu templjarjev podeliti pravico, da se brani in da ni bilo do takrat zbranih dovolj dokazov, da bi red obsodili kot krivoverski, za kar so ga nezakonito obsojali. \xc5\xbde v za\xc4\x8detku decembra 1311 so kardinali in komisija glasovali o tej zadevi. Pape\xc5\xbe je bil v te\xc5\xbeavnem polo\xc5\xbeaju zaradi hudega pritiska francoskega kralja. Februarja 1312 se je pojavil sam kralj z mo\xc4\x8dnim voja\xc5\xa1kim spremstvom pred vrati mesta Vienne. Odlo\xc4\x8dno je zahteval zatrtje templjarjev v dopisu z dne 2. marca naslovljenem na pape\xc5\xbea. Klemen se je sedaj odlo\xc4\x8dil za razpustitev vite\xc5\xa1kega reda templjarjev in sicer ne po pravni poti (de jure), ampak po poti skrbi za Cerkev in z apostolskim pooblastilom (per modum provisionis seu ordinationis apostolicae). Pape\xc5\xbe je oznanil to odlo\xc4\x8ditev kardinalskemu zboru 22. marca. 3. aprila 1312 je potekalo drugo zasedanje cerkvenega zbora, na katerem so bili navzo\xc4\x8di tudi francoski kralj in njegovi trije sinovi: odlok o zatrtju templjarjev je bil razgla\xc5\xa1en; tozadevna bula \xc2\xbbVox clamantis\xc2\xab pa nosi datum 22. marca 1312._NEWLINE__NEWLINE_O\xc4\x8ditno so na tem zasedanju obravnavali Bonifacijevo zadevo; potrdili so, da je bil zakoniti pape\xc5\xbe in zavrnili vse obto\xc5\xbebe zoper njega. Za protiuslugo so oprostili - na njegovo izre\xc4\x8dno zahtevo - vseh obto\xc5\xbeb v zvezi z napadom na pape\xc5\xbea in Cerkev (v Anagniju 7. septembra 1303 in ob drugih prilo\xc5\xbenostih) tudi francoskega kralja, pod neznatno pokoro, pa tudi glavnega dejavnika vojskovodja Nogareta."