b'\n_START_ARTICLE_\nPaladij (klasi\xc4\x8dna antika)\n_START_PARAGRAPH_\nV gr\xc5\xa1ki in rimski mitologiji je bil paladij ali paladium kultna podoba, od katere je bila odvisna varnost Troje in pozneje Rima; lesen kip (hoanon) Atene Palade, ki sta ga Odisej in Diomed ukradla iz citadele v Troji in ga je pozneje Enej prinesel v mesto Rim. Rimska zgodba je povezana z Vergilijevo Eneido in drugimi deli._NEWLINE_Okoli leta 1600 se je beseda paladij za\xc4\x8dela uporabljati v pomenu svetinja ali varuh \xc4\x8desar koli, za kar so verjeli, da zagotavlja varstvo ali varnost, v kr\xc5\xa1\xc4\x8danstvu je bila to sveta relikvija ali ikona, za katero so verjeli, da \xc5\xa1\xc4\x8diti in varuje (vojsko, celotno mesto, ljudi ali narod). Taka prepri\xc4\x8danja so bila prvi\xc4\x8d o\xc4\x8ditna v vzhodni cerkvi v obdobju po vladavini bizantinskega cesarja Justinijana I. in so se nato raz\xc5\xa1irila na zahodno cerkev. Paladije so nosili v procesiji po obzidju okrog obleganih mest, v\xc4\x8dasih so jih odnesli s seboj v boj.\n_START_SECTION_\nIzvor\n_START_PARAGRAPH_\nTrojanski paladij je bil lesena podoba Palade Atene (rimska Minerva), ki je padla z neba v odgovor na molitev Ilosa, ustanovitelja Troje. Paladij je bil tri komolce (nekdanja dol\xc5\xbeinska mera, 44 cm) visok, imel je stisnjene noge, v desnici je dr\xc5\xbeal kopje, v levici pa \xc5\xa1op prediva in vreteno._NEWLINE_\xc2\xbbNajstarej\xc5\xa1i talismani v podobi Atene,\xc2\xab\xc2\xa0poro\xc4\x8data Ruck in Staples,\xc2\xa0\xc2\xbb... so bili \xc4\x8darobni predmeti, stebri brez obraza, preden so boginji prisodili \xc4\x8dlove\xc5\xa1ke lastnosti in je dobila \xc4\x8dlove\xc5\xa1ko obliko s posredovanjem \xc4\x8dlove\xc5\xa1kega intelektualnega vme\xc5\xa1avanja.\xc2\xab\xc2\xa0\n_START_SECTION_\nPaladij v Troji\n_START_PARAGRAPH_\nPaladij v Troji v podobi Atene, ki ob\xc5\xbealuje smrt Palade,  je del legende o ustanovitvi mesta in je bil omenjen v razli\xc4\x8dnih besedilih, na katera so se Grki sklicevali od 7. stoletja pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem dalje. Paladij je bil povezan s samotra\xc5\xa1ko skrivnostjo o predolimpski podobi Elektre, matere Dardana, prao\xc4\x8deta trojanske kraljeve rodbine, in Jazionom, povzro\xc4\x8diteljem samotra\xc5\xa1ke skrivnosti.  Ali je Elektra pri\xc5\xa1la do sveti\xc5\xa1\xc4\x8da Atene s paladijem kot nose\xc4\x8dnica in prosila zanj, ali je bog paladij vrgel na ozemlje Ilium, ker je bil oskrunjen z rokami \xc5\xbeenske, ki ni bila devica, ali ga je Elektra prinesla sama ali je bil dan neposredno Dardanu, so razli\xc4\x8dice, odvisne od vira in sholij (komentarjev). V Ilionu (Troji) je kralj Ilos oslepel, ko je re\xc5\xa1eval paladij iz gore\xc4\x8dega templja.\n_START_SECTION_\nKraja\n_START_PARAGRAPH_\nMed trojansko vojno je pomembnost paladija za Trojo Grkom razkril Helen, prero\xc5\xa1ki Priamov sin. Po Parisovi smrti je Helen zapustil mesto, a ga je ujel Odisej. Grkom je uspelo prepri\xc4\x8dati bojevnike, da so razkrili slabost Troje. Grki so izvedeli od Helena, da Troja ne bo padla, \xc4\x8de bo paladij, slika ali kip Atene, ostal znotraj obzidja. Te\xc5\xbeka naloga kraje tega svetega kipa je spet padla na ple\xc4\x8da Odiseja in Diomeda. Ker Troje ni bilo mogo\xc4\x8de zavzeti, dokler je bila za\xc5\xa1\xc4\x8ditnica tega kipca, sta se Grka Diomed in Odisej skrivaj prikradla do citadele v Troji skozi tajni prehod in jo odnesla. Tako so Grki potem lahko vstopili v Trojo in jo zavzeli s pomo\xc4\x8djo trojanskega konja._NEWLINE_Odisej je po epu, v Proklusovem povzetku Male Iliade, \xc5\xa1el pono\xc4\x8di preoble\xc4\x8den v Trojo in vstopil v mesto kot bera\xc4\x8d. Tam ga je prepoznal Helen, ki mu je povedal, kje je paladij. Po usmrtitvi nekaj Trojancev se je vrnil na ladjo. Z Diomedom sta nato ponovno vstopila v mesto in ukradla paladij._NEWLINE_Diomeda v\xc4\x8dasih obravnavajo kot osebo, ki je fizi\xc4\x8dno odstranil paladij in ga odnesel na ladjo. Je ve\xc4\x8d kipov in mnogo starodavnih risb, na katerih je uprizorjen s paladijem. V delu Pripovedi mitografa Konona iz Avgustovega obdobja, povzeto po Fotiju, je Odisej na poti do ladje na\xc4\x8drtoval, da bo ubil Diomeda in zahteval paladij zase. Dvignil je me\xc4\x8d, da bi ga zabodel v hrbet. Diomed je opazil lesk me\xc4\x8da v mese\xc4\x8dini. Razoro\xc5\xbeil je Odiseja, mu zvezal roke in ga vlekel pred sabo ter tepel po hrbtu z me\xc4\x8dem.  Ker je bil Odisej bistven za uni\xc4\x8denje Troje, se je Diomed vzdr\xc5\xbeal kaznovanja._NEWLINE_Diomed je vzel paladij s seboj, ko je zapustil Trojo. Po nekaterih zgodbah ga je prinesel v Italijo. Nekateri pravijo, da mu je bil ukraden na poti.\n_START_SECTION_\nPaladij v Rimu\n_START_PARAGRAPH_\nPo razli\xc4\x8dnih legendah je trojanski paladij na\xc5\xa1el svojo pot v Atene ali Argos ali \xc5\xa0parto (vse v Gr\xc4\x8diji) ali Rim v Italiji. V Rim ga je prinesel Enej, ko je bil izgnan iz Troje (Diomed je v tej razli\xc4\x8dici imel kopijo kipa), ali pa sam Diomed. Tam je bil stoletja shranjen v templju Veste v Rimskem forumu. Obravnavali so ga kot enega od pignora imperii, sveti simbol ali poro\xc5\xa1tvo rimske vladavine (imperium)._NEWLINE_Plinij starej\xc5\xa1i je zapisal, da je Lucij Cecilij Metel oslepel, ko je re\xc5\xa1eval paladij iz templja Veste leta 241 pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem, kar nakazujeta tudi Ovid in Valerij Maksim._NEWLINE_Ko je sporen cesar Elagabal (vladal 218\xe2\x80\x93222) prenesel najbolj svete relikvije rimske religije iz svojih sveti\xc5\xa1\xc4\x8d na Elagabalium, je bil paladij med njimi. _NEWLINE_V pozni antiki se je govorilo, da je bil paladij prenesen iz Rima v Konstantinopel v \xc4\x8dasu Konstantina Velikega in pokopan pod Konstantinov steber v forumu.  To bi spodkopalo primat Rima in je seveda videti kot poteza Konstantina, da legitimizira svojo vladavino.\n_START_SECTION_\nAtenski paladij\n_START_PARAGRAPH_\nBoginjo Ateno so \xc4\x8dastili na Akropoli v Atenah pod \xc5\xa1tevilnimi imeni in kulti, med katerimi je bil najslavnej\xc5\xa1i Atena Palada, "za\xc5\xa1\xc4\x8ditnica mesta". Kultna podoba je bila lesena, pogosto imenovana kot h\xc3\xb3anon dipet\xc3\xa9s (v nadaljevanju "rezbarija, ki je padla z neba"), izdelana iz lesa oljke in je stala v klasi\xc4\x8dni dobi obrnjena proti vzhodu v krilu templja Erehtejon. Artefakta naj ne bi izdelal \xc4\x8dlovek, ampak je bo\xc5\xbejega izvora in je bila najsvetej\xc5\xa1a podoba boginje ter dele\xc5\xbena najve\xc4\x8djega spo\xc5\xa1tovanja. Postavljen je bil pod bronasto podobo palme in zlato svetilko, pri\xc5\xbegano pred njim. Osrednji praznik panateneja je bil zamenjava kipovega volnenega paj\xc4\x8dolana z novo stkanim. Odpeljan je bil tudi na morje, kjer so ga sve\xc4\x8denice slovesno oprale enkrat letno, na praznik, ki se imenuje plinterija ("pranje"). Njegovo zadnjo omenjeno prisotnost pripisujejo cerkvenemu patru Tertulijanu (Apologeticus 16.6), ki ga je v poznem 2. stoletju na\xc5\xa1ega \xc5\xa1tetja opisal posmehljivo, kot da ni ni\xc4\x8d, ampak "grob, brezobli\xc4\x8den kos lesa" (latinski izvirnik: Pallas Attica quae sine effigie rudi palo et informi ligno prostat?). Starej\xc5\xa1i opisi kipa niso ohranjeni.'