b'\n_START_ARTICLE_\nBiblioteca Ambrosiana\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nMed bivanjem kardinala Borromea v Rimu, 1585-95 in 1597-1601, je na\xc4\x8drtoval razvoj te knji\xc5\xbenice v Milanu kot odprto do u\xc4\x8denjakov in da bi slu\xc5\xbeila kot branik katoli\xc5\xa1kim u\xc4\x8denjakom v slu\xc5\xbebi protireformacije proti razpravam, ki so prihajale od protestantskih piscev. Gradnja hi\xc5\xa1e za kardinalovih 15.000 rokopisov in dvakrat toliko tiskanih knjig, se je za\xc4\x8dela leta 1603 na podlagi na\xc4\x8drtov in usmeritev Lelio Buzzija in Francesca Maria Richinija. Njena prva \xc4\x8ditalnica, Sala Federiciana, je bila odprta za javnost 8. december 1609 in je bila po Bodleianovi knji\xc5\xbenici v Oxfordu druga javna knji\xc5\xbenica v Evropi. Imela je novost, da so bile njegove knjige zlo\xc5\xbeene v primernih \xc5\xa1katlah ob stenah, namesto priklenjene na bralne table, kot je ta srednjeve\xc5\xa1ka praksa videti \xc5\xa1e danes v Medi\xc4\x8dejski knji\xc5\xbenici v Firencah. V knji\xc5\xbenici je bil tudi tiskarski stroj in \xc5\xa1ola za pouk klasi\xc4\x8dnih jezikov._NEWLINE_Stalne pridobitve novega gradiva so kmalu zahtevale \xc5\xa1iritev prostora. Borromeo je ustanovil akademijo (ki je bila odprta leta 1625) in zbirko slik, za katere je zgradil nov objekt v 1611-18. Hi\xc5\xa1a kardinalovih slik in risb je postala jedro Pinacotece. Kardinal Borromeo je dal svojo zbirko slik in risb v knji\xc5\xbenico. Kmalu po njegovi smrti, je njegova knji\xc5\xbenica pridobila dvanajst rokopisov Leonarda da Vincija, vklju\xc4\x8dno Codex atlanticus. Knji\xc5\xbenica zdaj vsebuje okoli 12.000 risb evropskih umetnikov, od 14. do 19. stoletja, ki so pri\xc5\xa1li iz zbirk \xc5\xa1tevilnih pokroviteljev in umetnikov, akademikov, zbiralcev umetnin in arhitektov. Cenjene rokopise, vklju\xc4\x8dno z Leonardovimi kodeksi, so zasegli Francozi v \xc4\x8dasu Napoleonove okupacije in jih le delno vrnili po letu 1815._NEWLINE_15. oktobra 1816 je romanti\xc4\x8dni pesnik Lord Byron obiskal knji\xc5\xbenico. Bil je navdu\xc5\xa1en nad pismi med Lukrecijo Borgia in Pietro Bemba (\xc2\xbbnajlep\xc5\xa1ah ljubezenska pisma na svetu\xc2\xab\xc2\xa0) in trdil, da mu je uspelo ukrasti pramen njenih las. _NEWLINE_Romanopiska Mary Shelley je obiskala knji\xc5\xbenico 14. septembra 1840, vendar je bila razo\xc4\x8darana zaradi poostrene varnosti, ki je bila posledica nedavnega poskusa kraje\xc2\xa0\xc2\xbbnekaterih redkosti Petrarce\xc2\xab. _NEWLINE_Med 30.000 rokopisi, ki segajo od gr\xc5\xa1\xc4\x8dine in latin\xc5\xa1\xc4\x8dine do hebrej\xc5\xa1\xc4\x8dine, sir\xc5\xa1\xc4\x8dine, arab\xc5\xa1\xc4\x8dine, etiop\xc5\xa1\xc4\x8dine, tur\xc5\xa1\xc4\x8dine in perzij\xc5\xa1\xc4\x8dine, je Muratorijev fragment iz okoli leta 170, najzgodnej\xc5\xa1i primer svetopisemskega kanona in izvirna kopija De divina proportione, Luca Paciolija. Med kr\xc5\xa1\xc4\x8danskimi in islamskimi arabskimi rokopisi so razprave o medicini, edinstven diwan pesnikov iz 11. stoletja in najstarej\xc5\xa1i izvod Kitab Sibawayh. Knji\xc5\xbenica ima kolegij doktorjev, podobno kot skriptorji Vatikanske knji\xc5\xbenice. Med vidnej\xc5\xa1imi osebami so bili Giuseppe Ripamonti, Ludovico Antonio Muratori, Giuseppe Antonio Sassi, kardinal Angelo Mai in na za\xc4\x8detku 20. stoletja, Antonio Maria Ceriani, Achille Ratti, bodo\xc4\x8di pape\xc5\xbe Pij XI. in Giovanni Mercati._NEWLINE_Stavba je bila po\xc5\xa1kodovana v drugi svetovni vojni, z izgubo arhivov opernih libretov La Scala, vendar je bila obnovljena leta 1952 in je do\xc5\xbeivela veliko obnovo tudi v 1990-97._NEWLINE_Umetni\xc5\xa1ka dela Pinacotece Ambrosiana so tudi da Vincijev Portret glasbenika, Caravaggiov Ko\xc5\xa1arica sadja in Rafaelova risanka Atenska \xc5\xa1ola.'