b'\n_START_ARTICLE_\nOgnjeno rde\xc4\x8da Friderika\n_START_PARAGRAPH_\nOgnjeno rde\xc4\x8da Friderika (Die feuerrote Friederike, 1970) je prva knjiga avstrijske pisateljice otro\xc5\xa1ke in mladinske literature Christine N\xc3\xb6stlinger, ki jo je sama tudi ilustrirala. Slovenski izvod smo dobili leta 2012 pod zalo\xc5\xbebo Ebesede.\n_START_SECTION_\nVsebina\n_START_PARAGRAPH_\nKnjiga govori o rde\xc4\x8delasi deklici Frideriki z debelu\xc5\xa1nimi in pegastimi lici. \xc5\xbdivi s teto Ano in govore\xc4\x8dim ma\xc4\x8dkonom, ki ima ognjeno rde\xc4\x8do dlako. Ko za\xc4\x8dne Friderika hoditi v \xc5\xa1olo, postane \xc5\xbertev nor\xc4\x8devanja so\xc5\xa1olcev zaradi njenih ognjeno rde\xc4\x8dih las. Lase si posku\xc5\xa1a ostri\xc4\x8di, vendar ji skoraj v trenutku ponovno zrastejo. U\xc4\x8diteljica razreda ne ve, kaj bi naredila, \xc5\xa1olski ravnatelj pa ji tudi ne zna dobro svetovati. Ena izmed "re\xc5\xa1itev" je bila, naj u\xc4\x8diteljic ne stori ni\xc4\x8d in mogo\xc4\x8de se bodo zaradi tega so\xc5\xa1olci naveli\xc4\x8dali nor\xc4\x8devati iz Friderike. Teta Ana ji tako po nasvetu ma\xc4\x8dkona pove dru\xc5\xbeinsko skrivnost. Friderika izve, da so njeni lasje dobesedno ognjeno rde\xc4\x8di lasje: na njen ukaz namre\xc4\x8d lahko zagorijo. Tak\xc5\xa1no mo\xc4\x8d imajo v dru\xc5\xbeini, saj je tudi teta Ana imela neko\xc4\x8d rde\xc4\x8de lase, preden so ji osiveli. Svojo mo\xc4\x8d prvi\xc4\x8d poizkusi, ko ji so\xc5\xa1olci grozijo, da jo bodo vrgli v potok. Tudi to ne pomaga, saj si otroci naslednji\xc4\x8d priskrbijo oro\xc5\xbeje, kot so fra\xc4\x8de in kamni ter za\xc4\x8dnejo nanjo streljati. Dru\xc5\xbeinski prijatelj Bruno, ki dela kot po\xc5\xa1tar, jo zaradi tega spremlja na poti v \xc5\xa1olo in nazaj ter zaradi tega dobi odpoved. Friderika se zate\xc4\x8de v svet knjig, ene knjige pa ne more in ne more prebrati. \xc5\xbdelela je namre\xc4\x8d prebrati rde\xc4\x8do knjigo, ob kateri teta Ana vsak dan zaspi, vendar je napisana v \xc4\x8dudnem jeziku. V njej pa najde mamino pismo, v katerem pi\xc5\xa1e, da je morala odpotovati. Ker je bila Friderika \xc5\xa1e drobcena, je ni mogla vzeti s seboj. \xc4\x8ce ni sre\xc4\x8dna, kjer je, lahko pride za njo z vso dru\xc5\xbeino. \xc5\xbdivijo namre\xc4\x8d v \xc4\x8dudoviti de\xc5\xbeeli, kjer vsi po\xc4\x8dnejo, kar si \xc5\xbeelijo. V rde\xc4\x8di knjigi pi\xc5\xa1e, kako se pride do tega kraja. Kmalu zatem Friderika izve, da lahko s pomo\xc4\x8djo njenih las tudi leti. Teta Ana ji tudi pove, da je za to knjigo vsak dan zaspala, ker \xc5\xbee leta in leta sku\xc5\xa1a razvozlati ta \xc4\x8dudni jezik, ki ga je neko\xc4\x8d znala. Ko jim tetin bratranec pomaga pri prevajanju knjige, vsi skupaj, vklju\xc4\x8dno s po\xc5\xa1tarjem in njegovo \xc5\xbeeno, za\xc4\x8dnejo na\xc4\x8drtovati odhod v to \xc4\x8dude\xc5\xbeno de\xc5\xbeelo.\n_START_SECTION_\nGovore\xc4\x8de \xc5\xbeivali\n_START_PARAGRAPH_\nGovore\xc4\x8de \xc5\xbeivali so pogosta tema v ljudskih pripovedkah, pa tudi v otro\xc5\xa1ki literaturi. Imamo dve vrsti govore\xc4\x8dih \xc5\xbeivali, in sicer tak\xc5\xa1no, ki razen govora ohrani vse svoje lastnosti oziroma predstavlja \xc5\xbeival, ki ima \xc4\x8dlove\xc5\xa1ke lastnosti in tak\xc5\xa1no, ki prevzame ve\xc4\x8dina \xc4\x8dlove\xc5\xa1kih lastnosti oziroma predstavlja \xc4\x8dloveka, ki ima \xc5\xbeivalske lastnosti. V tem primeru na\xc5\xa1 Ma\xc4\x8dek spada v prvo kategorijo. V drugo kategorijo spada na primer vsem znani Obuti ma\xc4\x8dek in najbolj znani slovenski govore\xc4\x8di ma\xc4\x8dek Ma\xc4\x8dek Muri._NEWLINE_Glede na to, da je Friderika nekak\xc5\xa1na \xc4\x8darovnica, ni ni\xc4\x8d \xc4\x8dudnega, da si je pisateljica za njenega spremljevalca izbrala Ma\xc4\x8dka. Simbolizem ma\xc4\x8dk je sicer zelo razli\xc4\x8den, odvisno od kulture, v kr\xc5\xa1\xc4\x8danstvu pa je pogosto povezan z zlobnim ali s \xc4\x8darovni\xc5\xa1tvom. Tako se lahko spomnimo tudi razli\xc4\x8dnih televizijskih nanizank, kot je npr. Sabrina, najstni\xc5\xa1ka \xc4\x8darovnica, ki je imela \xc4\x8drnega govore\xc4\x8dega ma\xc4\x8dka z imenom Salem. Evropska ljudstva so verjela, da so \xc4\x8darovnice vedno imele spremljevalca oziroma pomaga\xc4\x8da v \xc5\xbeivalski obliki, ki so ga imenovali tudi \xc5\xbeivalski vodnik. Ta je v ve\xc4\x8dini primerov prevzel formo kak\xc5\xa1ne manj\xc5\xa1e \xc5\xbeivali, predvsem pa ma\xc4\x8dke, \xc5\xbeabe, krasta\xc4\x8de, ptice, podgane itd. To nas lahko spomni tudi na Harryja Potterja, kjer ima Hermiona Granger svojega oran\xc5\xbenega ma\xc4\x8dka, Ron Weasley svojo podgano, ki se kasneje sicer izka\xc5\xbee kot nekaj drugega in Harry Potter svojo sovo z imenom Hedwig, ki pa sicer niso imele \xc4\x8dlove\xc5\xa1kih lastnosti.'