b'\n_START_ARTICLE_\nCarlo Andrea Pozzo di Borgo\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nRodil se je v dru\xc5\xbeini Giuseppeja di Borgo, korzi\xc5\xa1kega plemi\xc4\x8da, ki je bil v daljnem sorodstvu s Napoleonom. V Franciji je prejel pravno izobrazbo, nato pa je deloval v politiki in diplomaciji._NEWLINE_Leta 1796 je emigriral v Anglijo, nato pa se je leta 1799 pridru\xc5\xbeil italijansko-\xc5\xa1vicarski kampanji. 28. septembra 1805 je vstopil v rusko slu\xc5\xbebo in sicer je bil dodeljen diplomatski slu\xc5\xbebi. 28. septembra istega leta je bil kot diplomat poslan na Dunaj in v Neapelj._NEWLINE_Leta 1807 je bil povi\xc5\xa1an v \xc4\x8din polkovnika oskrbovalne slu\xc5\xbebe in poslan na Dunaj s posebno zadol\xc5\xbeitvijo. Udele\xc5\xbeil se je mirovnih pogajanj s Tur\xc4\x8dijo leta 1807. Potem se je upokojil in naselil na Dunaju. Potem ko je Napoleon zahteval njegovo izro\xc4\x8ditev, se je preselil v London, a se je leta 1812 vrnil v Rusijo._NEWLINE_Za zasluge med patriotsko vojno je bil 3. septembra 1813 povi\xc5\xa1an v generalmajorja. V za\xc4\x8detku leta 1814 je bil poslan v Anglijo s ponudbo o zavezni\xc5\xa1tvu. 2. aprila istega leta je bil povi\xc5\xa1an v generaladjutanta in imenovan za ruskega veleposlanika v Franciji. 5. marca 1817 je bil povi\xc5\xa1an v generalporo\xc4\x8dnika. Udele\xc5\xbeil se je aachenskega, dunajskega in veronskega kongresa._NEWLINE_22. avgusta 1826 na dan usto\xc4\x8di\xc4\x8denja carja Nikolaja I. je bil povzdignjen v grofa. 21. aprila 1829 je bil povi\xc5\xa1an v generala pehote._NEWLINE_5. januarja 1835 je postal ruski veleposlanik v Londonu; ta polo\xc5\xbeaj je zasedal do 28. decembra 1836, ko se je upokojil. Naselil se je v Franciji, kjer je tudi umrl.'