b"\n_START_ARTICLE_\nPierre Beaumarchais\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nRodil se je v dru\xc5\xbeini pari\xc5\xa1kega urarja, \xc5\xbeivel nemirno, napol potepu\xc5\xa1ko \xc5\xbeivljenje, menjaval poklice, bil glasbeni u\xc4\x8ditelj, se zapletal v \xc5\xa1kandale bil nekaj \xc4\x8dasa francoski tajni agent v Zdru\xc5\xbeenem kraljestvu Velike Britanije in Severne Irske ter habsbur\xc5\xa1ki monarhiji. V \xc4\x8dasu francoske revolucije je bil nekaj \xc4\x8dasa zaprt, nato zbe\xc5\xbeal v tujino, nazadnje pa zopet \xc5\xbeivel v Parizu in tu leta 1799 umrl._NEWLINE_Avtor, ki je napisal 18 del, se je najprej poskusil v dramatiki s sentimentalno me\xc5\xa1\xc4\x8dansko dramo, nato uspel s komedijama Seviljski brivec (Le barbier de S\xc3\xa9ville, 1775), ki je predloga Rossinijevi operi Seviljski brivec (1816) in Veseli dan ali Figarova svadba (La folle journ\xc3\xa9e ou le mariage de Figaro, 1784), ki je predloga Mozartovi operi Figarova svatba (1784).  Po komediji Figarova svadba je Linhart priredil veseloigro Ta veseli dan ali Mati\xc4\x8dek se \xc5\xbeeni, ki je v knjigi iz\xc5\xa1la leta 1790, vendar jo v tistih \xc4\x8dasih niso mogli igrati. _NEWLINE_Beaumarchaisovi deli zdru\xc5\xbeujeta v sebi dedi\xc5\xa1\xc4\x8dino Moli\xc3\xa8ra, commedie dell'arte in rokokojske komedije, gradita zgodbo s spletkami, uporabljata zme\xc5\xa1njave, zamenjave in stalne tipe. S temi sestavinami se Figarovi svadbi dru\xc5\xbei nova satira. Novo v tej obse\xc5\xbeni, v prozi napisani komedijije realisti\xc4\x8dno prikazovanje francoske dru\xc5\xbebe tik pred revolucijo, njenega socialnega in moralnega razkroja, kot ga pooseblja v sebi zlasti visoko plemstvo. Njemu nasproti je Figaro, ki je predstavnik \xc2\xbbtretjega stanu\xc2\xab, strme\xc4\x8dega k enotnosti in svobodnemu razmahu svojih sposobnosti. Razsvetljenska kritika starega fevdalnega reda in obramba me\xc5\xa1\xc4\x8danskega stanu se v igri prepleta z \xc5\xbeivahno rokokojsko ljubezensko pesmijo. Z Beaumarchaisovimi deli je komedija 18. stoletja dosegla svoj vrh. Pomembni so tudi njegovi Spomini (M\xc3\xa9moires contre Goezman, 1774), sramotilni spis s katerim je o\xc5\xbeigosal tedanje  dru\xc5\xbebene razmere. S svojimi idejami pa so njegove komedije \xc5\xbee znanilec francoske revolucije leta 1790, kon\xc4\x8da pa se tudi doba razsvetljenstva, \xc4\x8deprav njegova na\xc4\x8dela vplivajo \xc5\xa1e globoko v 19. stoletje. Figarova svadba je v prevodu Igorja Lampreta v sloven\xc5\xa1\xc4\x8dini iz\xc5\xa1la leta 1993. (COBISS)"