b'\n_START_ARTICLE_\nStarogr\xc5\xa1ka keramika\n_START_SECTION_\nOdkritje in raziskave\n_START_PARAGRAPH_\nZanimanje za gr\xc5\xa1ko umetnost zaostaja za o\xc5\xbeivljanjem klasi\xc4\x8dnega obdobja v \xc4\x8dasu renesanse v akademskem krogu okoli  Nicholasa Poussina v Rimu v 1630-ih. Skromne zbirke vaz so bile dobljene v starodavnih etru\xc5\xa1\xc4\x8danskih grobnicah v Italijexsi v 15. in 16. stoletju. Mo\xc5\xbeno je, da je Lorenzo de Medici kupil ve\xc4\x8d ati\xc5\xa1kih vaz neposredno iz Gr\xc4\x8dije, zato je bila povezava med njimi in primeri izkopanimi v osrednji Italiji, dose\xc5\xbeena \xc5\xa1ele veliko kasneje. Winckelmanova Geschichte der Kunst des Alterthums iz leta 1764 najprej zavra\xc4\x8da etru\xc5\xa1\xc4\x8danski izvor teh, kar zdaj vemo, da je gr\xc5\xa1ka keramika. \xc5\xa0e dve zbirki sira Williama Hamiltona, ena je bila izgubljena na morju, druga je sedaj v Britanskem muzeju, sta bili objavljeni kot "etru\xc5\xa1\xc4\x8danske vaze "; do leta 1837, ko je Stackelbergov Graber der Hellenen  dokon\xc4\x8dno kon\xc4\x8dal sporno imenovanje. _NEWLINE_Zelo zgodnje \xc5\xa1tudije gr\xc5\xa1kih vaz so bile v obliki izdelave albumov slik, ki jih prikazujejo in D\'Hancarvillenovi in Tischbeinovi oblikovani primeri, a poskusi datiranja so nezanesljivi kot arheolo\xc5\xa1ki zapis. Resni poskusi raziskav so dosegli napredek v 19. stoletju, z ustanovitvijo Instituto di Corrispondenza v Rimu leta 1828 (kasneje Nem\xc5\xa1ki arheolo\xc5\xa1ki in\xc5\xa1titut), ki mu sledi pionirska \xc5\xa1tudija Eduarda Gerharda Auserlesene Griechische Vasenbilder (1840 do 1858), ustanovitev revije Archaeologische Zeitung leta 1843 in Ecole d\'Athens leta 1846. Gerhard je prvi uporabil izraze, ki jih sedaj uporabljamo, in sicer: orientalizirano (geometrijsko, arhai\xc4\x8dno), \xc4\x8drnofiguralni slog, rde\xc4\x8defiguralni slog, polikromati\xc4\x8den (helenisti\xc4\x8den)._NEWLINE_Kon\xc4\x8dno je Otto Jahnov katalog (1854) Vasensammlung iz Pinakoteke v M\xc3\xbcnchnu, postavil merila za znanstveni opis gr\xc5\xa1ke lon\xc4\x8denine, opisal oblike in napise s prej nevideno natan\xc4\x8dnostjo. Jahnova \xc5\xa1tudija je bila ve\xc4\x8d let standardni u\xc4\x8dbenik o zgodovini in kronologiji gr\xc5\xa1ke lon\xc4\x8denine, \xc5\xbee v dru\xc5\xbebi z Gerhardom je datiral uvedbo rde\xc4\x8defiguralne tehnike za stoletje kasneje, kot je bilo v resnici. Ta napaka je bila popravljena, ko se je leta 1885 A\xcf\x81\xcf\x87\xce\xb1\xce\xb9\xce\xbf\xce\xbb\xce\xbf\xce\xb3\xce\xb9\xce\xba\xce\xb7 \'\xce\x95\xcf\x84\xce\xb1\xce\xb9\xcf\x81\xce\xb5\xce\xb9\xce\xb1 (Arheolo\xc5\xa1ka dru\xc5\xbeba iz Aten) lotila izkopavanja Akropole in ugotovila, da so tako imenovane \xc2\xbbperzijske smeti\xc2\xab\xc2\xa0 rde\xc4\x8defiguralna posoda, ki so jo perzijski zavojevalci uni\xc4\x8dili 480 pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem. Z bolj trdno kronologijo so lahko Adolf Furtw\xc3\xa4ngler in njegovi u\xc4\x8denci v 1880-ih in 90-ih datirali plasti arheolo\xc5\xa1kih izkopavanjih, v katerih so na\xc5\xa1li lon\xc4\x8denino. Metoda seriacije  Flindersa Petrieja se je kasneje uporabljala za nepobarvano egiptovsko keramiko._NEWLINE_\xc4\x8ce je bilo 19. stoletje obdobje odkrivanja in polaganje od prvih na\xc4\x8del, je bilo 20. stoletje obdobje konsolidacije in intelektualne industrije. Prizadevanja za zapisovanje in objavo celotnih javnih zbirk vaz so se za\xc4\x8dela z ustanovitvijo Corpus vasorum antiquorum pod Edmondom Pottierjem in arhivom Johna Beazleya._NEWLINE_Beazley in nasledniki so preu\xc4\x8devali tudi fragmente gr\xc5\xa1ke lon\xc4\x8denine v institucionalnih zbirkah in pripisali veliko pobarvanih kosov posameznim umetnikom. Znanstveniki so te fragmente imenovali disjecta membra (latinsko za \'raztreseni deli\') in v nekaj primerih bili sposobni prepoznati fragmente v razli\xc4\x8dnih zbirkah, da pripadajo isti vazi. ptery\n_START_SECTION_\nVazno slikarstvo\n_START_PARAGRAPH_\nNajbolj znana starogr\xc5\xa1ka lon\xc4\x8denina so poslikane posode fine kakovosti. To niso bili vsakdanji izdelki, ki jih je uporabljala ve\xc4\x8dina ljudi, vendar so bili dovolj poceni, da so bili dostopni \xc5\xa1irokemu krogu prebivalstva._NEWLINE_Nekaj primerov starogr\xc5\xa1ke poslikave je ohranjene, vklju\xc4\x8dno grobne freske, \xc5\xa1e predvsem  tiste, ki se nahajajo na lon\xc4\x8deni posodi za vsakdanjo rabo. To omogo\xc4\x8da sodobnim raziskovalcem slediti razvoj starogr\xc5\xa1ke umetnosti skozi starogr\xc5\xa1ko lon\xc4\x8denino. \xc4\x8crepinje posod zavr\xc5\xbeenih ali zakopanih v 1. tiso\xc4\x8dletju pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem, so \xc5\xa1e vedno najbolj\xc5\xa1i vodnik obi\xc4\x8dajnega \xc5\xbeivljenja in mi\xc5\xa1ljenja starih Grkov.\n_START_SECTION_\nBronasta doba\n_START_PARAGRAPH_\nFino slikarstvo na gr\xc5\xa1ki lon\xc4\x8denini sega v \xc4\x8das minojske keramike in mikenskega lon\xc4\x8darstva bronaste dobe, nekoliko kasnej\xc5\xa1i primeri pa ka\xc5\xbeejo ambiciozno figurativno slikarstvo, ki je postalo zelo razvito in tipi\xc4\x8dno. Mnogo stoletij so prevladovali slogi geometrijske dekoracije, postali so vse bolj kompleksni, figurativni elementi so se vrnil v veljavo v 8. stoletju. Od poznega 7. stoletja do okoli 300 pr. n. \xc5\xa1t. se je razvijal slog figuralnega slikarstva, ko je bila proizvodnja in kakovost na vrhuncu in je bil izvoz obse\xc5\xbeen._NEWLINE_V gr\xc5\xa1ki temni dobi, ki sega v 11. do 8. stoletje pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem, prevladuje zgodnji slog, protogeometri\xc4\x8dna umetnost, predvsem z uporabo kro\xc5\xbenih in valovitih dekorativnih vzorcev. Geometri\xc4\x8dna umetnosti je uporabljala gladke linije in geometrijske vzorce in je bila raz\xc5\xa1irjena v celinski Gr\xc4\x8diji, v Egejskem morju, Anatoliji in Italij. _NEWLINE_Obdobje arhai\xc4\x8dne Gr\xc4\x8dije, ki se za\xc4\x8dne v 8. stoletju pr. n. \xc5\xa1t. in traja do konca 5. stoletja pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem, je videla rojstvo orientaliziranega obdobja, ki ga je vodil predvsem anti\xc4\x8dni Korint, kjer so prej\xc5\xa1nje pali\xc4\x8daste figure zamenjali geometrijski vzorci.\n_START_SECTION_\nProtogeometri\xc4\x8dni slog\n_START_PARAGRAPH_\nVaze iz protogeometri\xc4\x8dnega obdobja (c 1050 -. 900 pr. n. \xc5\xa1t.) predstavljajo vrnitev proizvodnje obrti po razpadu mikenske pala\xc4\x8dne kulture in z njo povezane gr\xc5\xa1ke temne dobe. To je v tem obdobju eden redkih na\xc4\x8dinov umetni\xc5\xa1kega izra\xc5\xbeanja poleg nakita, kipa, monumentalne arhitekture in stenskega slikarstva tega obdobja, ki so neznane za nas. Zdi se, da je \xc5\xa1e 1050 pr. n. \xc5\xa1t. \xc5\xbeivljenje na gr\xc5\xa1kem polotoku postali dovolj naseljeno, da je znatno izbolj\xc5\xa1alo proizvodnjo keramike. Slog je omejen na risanje krogov, trikotnikov, valovitih linij in lokov. Lokacija Lefkandi je eden od najpomembnej\xc5\xa1ih virov keramike iz tega obdobja, kjer so bili najdeni grobni pridatki, ki pri\xc4\x8dajo o razliki evbojskega protogeometri\xc4\x8dnega sloga iz zgodnjega 8. stoletja.\n_START_SECTION_\nOrientaliziran slog\n_START_PARAGRAPH_\nOrientaliziran slog je produkt kulturnega vrenja v Egejskem morju in vzhodnem Sredozemlju v 8. in 7. stoletju pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem. Trgovinske povezave mestnih dr\xc5\xbeavic v Mali Azijii in artefakti z vzhoda so vplivali na zelo stilizirano, \xc5\xa1e prepoznavno predstavitev umetnosti. Slonovina, keramika in kovine iz kne\xc5\xbeevin novohetitskega severa Sirije in Fenicije so na\xc5\xa1li svojo pot v Gr\xc4\x8dijo, tako kot blago iz anatolskega Urartuja in Frigije, vendar je bilo malo stika s kulturnimi centri v Egiptu ali Asiriji. Novi idiom se je razvil v Korintu (kot protokorintski) in kasneje v Atenah med 725 pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem in 625 pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem (kot protoati\xc5\xa1ki). _NEWLINE_Zna\xc4\x8dilni motivi so: sfinga, grifin, levi, itd., kot tudi repertoar ne-mitolo\xc5\xa1kih \xc5\xbeivali, razporejenih v lamelah \xc4\x8dez trebuh vaze. V teh lamelah so slikarji za\xc4\x8deli uporabljati tudi lotos ali palmete. Upodobitve ljudi so razmeroma redke. Tiste, ki so bile najdene, so figure v silhueti z nekaj vrezanimi detajli, morda izvor obrisih iz obdobja \xc4\x8drnofiguralnega sloga. Dovolj je podrobnosti na teh figurah, da bi znanstveniki opazili \xc5\xa1tevilne roke razli\xc4\x8dnih umetnikov. Geometri\xc4\x8dne zna\xc4\x8dilnosti so ostale v slogu imenovanem proto-korintski, ki zajema te orientalizirane poskuse, vendar sobiva s konservativnim sub-geometri\xc4\x8dnim slogom._NEWLINE_Keramika iz Korinta je bila izvo\xc5\xbeena po vsej Gr\xc4\x8diji, njihova tehnika je prispela v Atene, zaradi \xc4\x8desar je tamkaj\xc5\xa1nji razvoj manj izrazit. To obdobje je opisano kot proto-ati\xc5\xa1ko, orientalizirani motivi \xc5\xa1e vedno niso zelo realni. Slikarji dajejo prednost tipi\xc4\x8dnim prizorom iz geometri\xc4\x8dnega obdobja, kot so procesije vozov. Vendar pa sprejme na\xc4\x8delo risanja silhuete. V sredini 7. stoletja pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem nastaja \xc4\x8drni in beli slog: \xc4\x8drne figure na beli podlagi, skupaj s pobarvanimi ka\xc5\xbeejo barvo mesa ali obla\xc4\x8dil. Glina uporabljena v Atenah je bil veliko bolj oran\xc5\xbena kot v Korintu in naj ne bi nudila tako preprost prikaz mesa. Ati\xc5\xa1ki orientalizirani slikarji so Analatos, Mezogej in Polifem._NEWLINE_Kreta in zlasti Kikladi se odlikujejo atraktivnimi vazami, znanimi kot "plasti\xc4\x8dne", se pravi take, katerih trebuh ali vrat sta oblikovana v obliki glave \xc5\xbeivali ali \xc4\x8dloveka. V Eegini je najbolj priljubljena oblika plasti\xc4\x8dne vaze glava grifina. Melanezijske amfore, ki so izdelane na Parosu, ka\xc5\xbeejo nekaj znanja o korintskem razvoju. Prikazujejo izrazit okus za epsko sestavo in horror vacui, ki je izra\xc5\xbeen v \xc5\xa1tevil\xc4\x8dnosti svastik in vijug._NEWLINE_Kon\xc4\x8dno se lahko ugotovi zadnji veliki slog obdobja, Wild Goat Style (slog divje koze), znan tradicionalno na Rodosu zaradi pomembnega odkritja znotraj nekropole Kameiros. Dejstvo je, da je raz\xc5\xa1irjena po vsej Mali Aziji, s centri proizvodnje na Miletu in Iosu. Dve obliki prevladujeta: oinohoe, ki kopira bronaste modele in posode z ali brez nog. Dekoracija je organizirana v superimpose registru (prikazovanje podob eno \xc4\x8dez drugo), v katerih so stilizirane \xc5\xbeivali, zlasti divje koze (od tod ime) v ve\xc4\x8d lamelah. Veliko dekorativnih motivov (cvetli\xc4\x8dni trikotniki, svastike, itd.) zapolniti prazne prostore.\n_START_SECTION_\nAti\xc5\xa1ko vazno slikarstvo\n_START_PARAGRAPH_\nPredmeti, ki prevladujejo, so ve\xc4\x8dinoma ati\xc5\xa1ke poslikane vaze. Ati\xc5\xa1ka proizvodnja je bila prva, ki se je nadaljevala po gr\xc5\xa1ki temni dobi in vplivala na preostanek Gr\xc4\x8dije, zlasti Beocije, Korinta, Kiklade (zlasti Naksos) in Jonske kolonije v vzhodnem Egejskem morju.  Proizvodnja vaz je bila v veliki meri v pristojnosti Aten - saj je tudi potrjeno, da ostali slikarji in lon\xc4\x8darji sledili ati\xc5\xa1kemu slogu._NEWLINE_Do konca arhai\xc4\x8dnega obdobja so bili slogi \xc4\x8drnofiguralne in rde\xc4\x8defiguralne keramike ter tehnike na beli podlagi v celoti vzpostavljeni in bodo \xc5\xa1e naprej v uporabi v \xc4\x8dasu klasi\xc4\x8dne Gr\xc4\x8dije, od zgodnjega 5. do poznega 4. stoletja pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem. Korint je s\xc4\x8dasoma zasen\xc4\x8dil atenske trende.\n_START_SECTION_\nTehnika bele podlage\n_START_PARAGRAPH_\nTehnika bele podlage je bila razvita na koncu 6. stoletja pr. n. \xc5\xa1t.. Za razliko od bolj znanih \xc4\x8drnofiguralne in rde\xc4\x8defiguralne tehnike, njena barva ni bila dose\xc5\xbeena z uporabo in \xc5\xbeganjem gline, ampak z uporabo barve in pozlate na povr\xc5\xa1ini bele gline. To je omogo\xc4\x8dilo vi\xc5\xa1jo stopnjo polikromije od drugih tehnik, \xc4\x8deprav so vaze na koncu manj vizualno osupljive. Tehnika je pridobila velik pomen med 5. in 4. stoletjem, zlasti v obliki majhnih lekitov, ki so postali zna\xc4\x8dilni grobni pridatki. Pomembni predstavniki so izumitelj slikar Ahil, kot tudi Psiax, Pistoxenos in Thanatos.\n_START_SECTION_\nRelief in plastika\n_START_PARAGRAPH_\nRelief in plasti\xc4\x8dne vaze so postale \xc5\xa1e posebej priljubljene v 4. stoletju pr. n. \xc5\xa1t. in se nadaljevale z izdelavo v helenisti\xc4\x8dnem obdobju. Zgledujejo se po tako imenovanem \xc2\xbbbogatem slogu\xc2\xab, razvitem predvsem v Atiki po 420 pr. n. \xc5\xa1t.. Glavne zna\xc4\x8dilnosti so multi-figuralne kompozicije z uporabo dodanih barv (roza / rde\xc4\x8dkasta, modra, zelena, zlata) in s poudarkom na \xc5\xbeenskih mitolo\xc5\xa1kih figurah. Gledali\xc5\xa1\xc4\x8de in uprizoritvene predstave so bile \xc5\xa1e en vir navdiha._NEWLINE_Arheolo\xc5\xa1ki muzej v Delfih ima nekaj zelo dobrih primerov tega sloga, vklju\xc4\x8dno z vazo z Afrodito in Erosom. Baza je okrogla, cilindri\xc4\x8dna, njen ro\xc4\x8daj vertikalen s trakovi, prekrita s \xc4\x8drno barvo. \xc5\xbdenska figura (Afrodita) je upodobljena sede, oble\xc4\x8dena v himation. Zraven nje stoji mo\xc5\xa1ka figura, gola in krilata. Obe figuri nosita vence narejene iz listov, njuni lasje ohranjajo sledove zlate barve. Zna\xc4\x8dilnosti njunih obrazov so stilizirane. Vaza ima belo podlago in ohranja v ve\xc4\x8d delih sledove v modre, zelene in rde\xc4\x8de barve. Datira do 4. stoletja pr. n. \xc5\xa1t._NEWLINE_V istem prostoru se hrani majhen lekit s plasti\xc4\x8dno dekoracijo, ki prikazuje krilato plesalko. Na sliki nosi perzijsko pokrivalo in orientalsko obleko, kar pomeni, da so bile \xc5\xbee v tem obdobju orientalske plesalke morebiti su\xc5\xbenje, kar je postalo zelo modno. Figura je prekrita tudi z belo barvo. Skupna vi\xc5\xa1ina vaze je 18 centimetrov in datira v 4. stoletje pr. n. \xc5\xa1t.\n_START_SECTION_\nOpis\n_START_PARAGRAPH_\nNapisi na gr\xc5\xa1ki lon\xc4\x8denini so dveh vrst; zarezane in poslikane, ki se za\xc4\x8dnejo pojavljati \xc5\xa1ele v 7 st. pr. n. \xc5\xa1t.. Obe obliki sta relativno pogosti na poslikanih vazah v helenisti\xc4\x8dnem obdobju, ko se zdi, da je praksa vpisovanja loncev izumirala. Dale\xc4\x8d najbolj pogosto jih najdemo na ati\xc5\xa1ki lon\xc4\x8denini._NEWLINE_Razlikujemo \xc5\xa1tevilne podrazrede napisov. Lon\xc4\x8darji in slikarji so ob\xc4\x8dasno podpisali svoja dela z epoiesen in egraphsen. Blagovne znamke najdemo od za\xc4\x8detka 6. stoletja na korintski keramiki; te so lahko pripadale izvoznemu trgovcu prej kot lon\xc4\x8darju in to je \xc5\xa1e vedno vzrok neznank). V\xc4\x8dasih so zapisana imena pokroviteljev, kot tudi imena likov in upodobljenih predmetov. Na\xc5\xa1li so dialog, ki spremlja sceno, kot  \xc2\xbbDysniketosov konj je zmagal\xc2\xab, napoveduje glasnik na panatenajski amfori. Bolj zmedeni so kalos in kalee napisi, ki bi lahko bili del rituala dvorjenja v atenski visoki dru\xc5\xbebi, vendar se nahajajo na razli\xc4\x8dnih vazah, ki niso nujno povezane z dru\xc5\xbebenim okoljem. Na koncu pa so \xc5\xa1e abecedaria in nonsense napisi, \xc4\x8deprav so ti v veliki meri omejeni na \xc4\x8drnofiguralnno lon\xc4\x8denino.\n_START_SECTION_\nFigurine\n_START_PARAGRAPH_\nGr\xc5\xa1ke terakota figurine so \xc5\xa1e ena pomembna vrsta keramike. Sprva predvsem verske, a vedno predstavljajo zgolj dekorativne predmete. Starej\xc5\xa1e figurine so po navadi votivna darila v templjih.\n_START_SECTION_\nKovina\n_START_PARAGRAPH_\nVe\xc4\x8d glinenih vaz dolguje navdih v kovinskih oblikah, ki niso tako ohranjene kot glina, saj so jih pogosto pretopili. Ime alabastron ka\xc5\xbee na kamnino alabaster. Krater iz Dervenija, blizu Soluna, je velik bronast krater z volutami iz okoli 320 pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem, ki tehta 40 kilogramov in je fino okra\xc5\xa1en s 32-centimetrov visokim frizom figur v reliefu, ki predstavljajo Dioniza, obdanega z Ariadno in procesijo satirov in menad.\n_START_SECTION_\nSteklo\n_START_PARAGRAPH_\nPrav tako so uporabljali steklo, kot na primer helenisti\xc4\x8dno steklo.'