b'\n_START_ARTICLE_\nBenediktinski samostan svetega Pavla\n_START_PARAGRAPH_\nSamostan svetega Pavla v Labotski dolini so leta 1091 ustanovili benediktinci na Spodnjem Koro\xc5\xa1kem v Avstriji. Le\xc5\xbei na 400 metrih nadmorske vi\xc5\xa1ine, na skalnatem hribu na sti\xc4\x8di\xc5\xa1\xc4\x8du srednje in spodnje Labotske doline nad glavnim mestom \xc5\xa0entpavel, istoimenske ob\xc4\x8dine. Obse\xc5\xbeen kompleks obstoje\xc4\x8dih stavb je bil ve\xc4\x8dinoma zgrajen v baro\xc4\x8dnem slogu v 17. stoletju. Starej\xc5\xa1a je samostanska cerkev, romanska bazilika, verjetno iz zadnje tretjine 12. stoletja ali za\xc4\x8detka 13. stoletja._NEWLINE_Samostan je bil ukinjen 1782/87 v skladu z uredbo cesarja Jo\xc5\xbeefa II., vendar so se leta 1809 menihi ponovno naselili, pri\xc5\xa1li so iz samostana St. Blasien. Poleg kratke prekinitve v obdobju nacizma (1940-1945), je samostan svetega Pavla, od svoje ustanovitve dalje, stalno naseljen in je danes najstarej\xc5\xa1i aktivni samostan na Koro\xc5\xa1kem. Zlasti je pomemben zaradi svojih obse\xc5\xbenih in dragocenih umetni\xc5\xa1kih del in knji\xc5\xbene zbirke. V opatiji deluje tudi zasebna Gimnazija St Paul, ki jo obiskuje pribli\xc5\xbeno 700 dijakov.\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nNa gri\xc4\x8du, na katerem stoji danes samostanski kompleks, je bila verjetno \xc5\xbee v \xc4\x8dasu Ilirov ali Keltov utrdba, kasneje verjetno rimska utrdba in v srednjem veku, \xc5\xbee, v skladu z dokumentom, grad Lavant. Na obmo\xc4\x8dju gradu je bila cerkev posve\xc4\x8dena sv. Tilnu in \xc5\xbeupnija s pravicami, ki jih je dodelil salzbur\xc5\xa1ki nad\xc5\xa1kof Hartwig (991-1023). Ta cerkev je bila odstranjena leta 1618 kot del rekonstrukcije._NEWLINE_Sredi 11. stoletja se na grad Lavant priseli bogata grofica Richardis iz bavarske plemi\xc5\xa1ke dru\xc5\xbeine Sieghardinger. Poro\xc4\x8dena JE BILA z Siegfriedom Spanheimskim, grofom iz Pustri\xc5\xa1ke doline (Val Pusteria). To je bilo tik preden je od\xc5\xa1el na romanje v Jeruzalem. Umrl je leta 1065 v Bolgariji, v \xc4\x8dasu izgradnje druge cerkve v \xc4\x8dast apostola Pavla. Njegova vdova je njegovo telo pripeljala domov in ga pokopala v cerkvi. Nekaj let kasneje je umrla na romanju v Santiago de Compostela v \xc5\xa0paniji. Prav tako so jo pripeljali domov in pokopali ob strani svojega mo\xc5\xbea._NEWLINE_Engelbert Spanheimski, eden izmed treh sinov omenjenih zakoncev, se je odlo\xc4\x8dil, da bo ustanovil samostan. Ta mora ustrezati duhu benediktinske opatije Cluny v Burgundiji. Poslal je svojega sina Engelberta II. v \xc5\xa1vabski samostan Hirsau, da leta 1079 zaprosi opata Williama za podporo za ustanovitev samostana sv. Pavla. Strinjal se je in iz Hirsauerja poslal dvanajst menihov z opatom Wezelinom (Wezilo) v Labotsko dolino. Engelbert je 1. maja 1091 podaril novo samostansko posestvo svetega Pavla in znotraj tega le\xc5\xbee\xc4\x8do vas in druge objekte v spodnji Labotski dolini, \xc5\xa0tajerskem in v Furlaniji. Samostan je bil v prvih letih pod okriljem samostana Hirsau in Hartwiga von Spanheima, nad\xc5\xa1kofa iz Magdeburga, brata ustanovitelja Engelberta, ki ga je opremil z ro\xc4\x8dno napisanimi spisi o liturgiji in pastoralami. Sv. Pavel je kmalu dobil svoj skriptorij in pod tretjim opatom Wernherjem (1138-1159), \xc5\xa1e gimnazijo. Postopoma se je samostanska posest \xc5\xa1irila, zato je kmalu postal najmo\xc4\x8dnej\xc5\xa1i in najvplivnej\xc5\xa1i na Koro\xc5\xa1kem._NEWLINE_Na zahtevo ustanoviteljev je pape\xc5\xbe Urban II. leta 1099, samostanu dodelil posebna pooblastila varstva, za kar so dobivali menihi simboli\xc4\x8dno pla\xc4\x8dilo en bizantinski zlatnik letno. \xc4\x8ceprav je predstavljal grobnico Spannheimov in je bil pod njihovo za\xc5\xa1\xc4\x8dito, sv. Pavel ni bil lastni\xc5\xa1ki samostan grofov, ampak je sodil pod oblast Urbana II.. \xc4\x8ceprav je pape\xc5\xbe nadaljeval tisto kar so Spannheimi kot guvernerji za\xc4\x8deli, so menihi imeli mo\xc5\xbenost, da izberejo svoje lastne zagovornike. Poleg tega, imetja samostana ni bilo mogo\xc4\x8de dodeliti kot fevd. Pape\xc5\xbe Inocenc II. je leta 1140 obnovil pape\xc5\xa1ko za\xc5\xa1\xc4\x8dito in podredil privilegij priprave za duhovni poklic neposredno pape\xc5\xbeu. Opati kongregacije so si v tistem \xc4\x8dasu poleg Cerkve, vedno prizadevali tudi za za\xc5\xa1\xc4\x8dito cesarja._NEWLINE_Za za\xc5\xa1\xc4\x8dito samostana sta skrbela ju\xc5\xbeno od njega dva gradova, Rabenstein in Loschental, zgrajena in zasedena z Spannheimovimi ministeriali. Do leta 1300 je bila v obeh gradovih gospoda Pfannbergern. Rabenstein je leta 1301 Rudolf von Fohnsdorf dal v fevd kupcu, njegovi potomci so se imenovali Rabenstein. S to generacijo, je imel samostan nekaj del krvave boje, ki so se prenehali, ko je med letoma 1312-1426 samostan zasegel posest._NEWLINE_Leta 1367 je po\xc5\xbear uni\xc4\x8dil dele samostana, po\xc5\xa1kodovan je bil tudi zvonik bazilike. Uni\xc4\x8dene dele stavbe so takoj popravili.\n_START_SECTION_\nNazadovanje v 15. in 16. stoletju\n_START_PARAGRAPH_\nV \xc4\x8dasu nasilnega ma\xc5\xa1\xc4\x8devanja med vojvodom Friderikom in Celjskimi grofi, kjer so opat Janez I. (1432-1448) in samostan Sv. Pavla stali ob strani vojvode, so grofovi vojaki napadli Labotsko dolino in oropali obmo\xc4\x8dje, pri \xc4\x8demer je bil uni\xc4\x8den trg in \xc5\xa1tevilni drugi objekti. V \xc4\x8dasu vodenja samostana opata Janeza II. plemenitega Esslingerja (1455-1483) so bila vrata in obzidje samostana obvarovana do leta 1476, ko Labotsko dolino, v \xc4\x8dasu tur\xc5\xa1kih vojn, ponovno napadejo in uni\xc4\x8dijo trg \xc5\xa0entpavel ter ga za\xc5\xbegejo. Leta 1480 se je vojska mad\xc5\xbearskega kralja Matije Korvina zaman trudila, da bi zavzela samostan._NEWLINE_Samostan je potreboval skoraj 50 let da si je opomogel od opusto\xc5\xa1enja, ki so ga povzro\xc4\x8dali napadi. Pristojbine, zbrane v \xc4\x8dasu tur\xc5\xa1kih vojn de\xc5\xbeelnemu princu niso zadostovale, zato je odredil dodatne dav\xc5\xa1\xc4\x8dine od premo\xc5\xbeenja. Za financiranje voja\xc5\xa1ke obrambe prvega tur\xc5\xa1kega obleganja Dunaja leta 1529 je Ferdinand I. odredil zaseg \xc4\x8detrtine (tako imenovani quarts) vsega duhovni\xc5\xa1kega premo\xc5\xbeenja, ki so ga takoj prodali. Poleg tega je moral samostan Sv. Pavel oddati tudi dragulje._NEWLINE_Tudi v notranjem obmo\xc4\x8dju samostana je bilo 15. in 16. stoletju problemati\xc4\x8dno. Hermann von Schwanberg, od okoli leta 1391 opat v Sv. Pavlu, je bil, zaradi posledic zanemarjanja svojih samostanskih dol\xc5\xbenosti do salzbur\xc5\xa1kega nad\xc5\xa1kofa, leta 1399 na hitro odstavljen in nadome\xc5\xa1\xc4\x8den s Kasparjem F\xc3\xbcrholzerjem. Vendar Hermann ni odstopil tako, da sta dve leti samostan vodila dva opata in si ote\xc5\xbeevala \xc5\xbeivljenje. Vojvoda William je to stanje leta 1401 kon\xc4\x8dal in obema opatoma odvzel pristojnosti, samostan pa je moral izvoliti novega opata. V drugi krizi je bil samostan pod opatom Ulrichom von Pfinzingom, ki je bil sin n\xc3\xbcrnber\xc5\xa1kega patricija in ljubljenec Maksimilijana I., za opata je bil izvoljen leta 1515 po ukazu cesarja in posve\xc4\x8den v duhovnika, saj je kljub finan\xc4\x8dnim te\xc5\xbeavam \xc5\xbeivel razko\xc5\xa1no \xc5\xbeivljenje princa._NEWLINE_V teku 16. stoletja je na samostan vplivalo tudi obdobje reformacije, ki je na Koro\xc5\xa1kem mo\xc4\x8dno odmevala. Dva opata, Thomas Mur (1558-1576) in Andreas Schaffer (1576-1583), sta se celo odkrito priznala kot naslednika Martina Luthra. Prvi je bil dejansko potrjen iz Salzburga, toda njegova vladavina je imela uni\xc4\x8dujo\xc4\x8de posledice na samostan, tako da ga je nadvojvoda Karla II. leta 1576 odstavil. Potem je bil izvoljen Andreas Schaffer, vendar ga sprva ni potrdil nad\xc5\xa1kof de\xc5\xbeelnega princa. Leta 1583 je moral odstopiti. \xc4\x8cas njegovega naslednika Vincenta Lechnerja (1583-1616) je zaznamovalo predvsem brezobzirno upravljanje. Znan je primer Faal (Fala) na Spodnjem \xc5\xa0tajerskem, da je sebe nastavil kot lastnika v zemlji\xc5\xa1ki knjigi in posest kasneje predal svojemu bratu._NEWLINE_V poro\xc4\x8dilu iz obiskov v letu 1616 je omenjeno, je bila stopnja izobrazbe menihov tako nizka, da le malo menihov znalo brati in sploh niso obvladali latin\xc5\xa1\xc4\x8dine.\n_START_SECTION_\nRazcvet v 17. stoletju\n_START_PARAGRAPH_\nNa \xc5\xa0vabskem rojen Jerome Marchstaller je bil od leta 1616 do svoje smrti leta 1638 opat v samostanu Sv. Pavla. Pod njegovim vodstvom je samostan dosegel nov vrhunec, kar je razlog, zakaj je znan tudi kot "drugi" ustanovitelj kongregacije. Obnovil je notranjo samostansko disciplino in ukinil zasebno lastni\xc5\xa1tvo menihov. Kmalu je \xc5\xa1tevilo menihov naraslo iz osem in novinca na trideset oseb z bivali\xc5\xa1\xc4\x8dem v samostanu. Marchstaller je, kljub finan\xc4\x8dnim te\xc5\xbeavam izvedel \xc5\xa1tevilne prenove in novogradnje in raz\xc5\xa1iril gospodarsko dejavnost in imetje kongregacije, saj je v glavnem nabavljal blago v okoli\xc5\xa1kih podro\xc4\x8djih, vklju\xc4\x8dno sosednjem gradu Rabenstein._NEWLINE_Leta 1618 se je za\xc4\x8dela po njegovih na\xc4\x8drtih gradnja nove samostanske stavbe v sedanji obliki. Samostanska cerkev se je premaknila po vzoru \xc5\xa1panskega El Escoriala v sredi\xc5\xa1\xc4\x8de kompleksa in je obkro\xc5\xbeena na vseh \xc5\xa1tirih strani s krilnimi stavbami. To ka\xc5\xbee tudi slika, ki jo je izdelal umetnik Jakob Lorenz Glaber, ki svetega Benedikta ka\xc5\xbee pred ogromnim zaprtim samostanom s \xc5\xa1tirimi vogalnimi stolpi in osrednjim stolpom na ju\xc5\xbeni strani. Na oltarju cerkve je druga, iz leta 1770, ki prikazuje samostansko dru\xc5\xbeino s podobnim na\xc4\x8drtom._NEWLINE_Raz\xc5\xa1iritev kompleksa se je za\xc4\x8dela na severni strani z izgradnjo refektorija, gotsko kapelo svetega Jakoba, stolp so podrli, obstoje\xc4\x8da stolpna vrata ju\xc5\xbeno od samostanske cerkve pa so bila obnovljena. Samostanske stavbe na jugu, ki so bile vi\xc5\xa1je od dejanskih ob vzno\xc5\xbeju hriba, so do leta 1627 zgradili dvonadstropne in do konca leta 1627 zgradili 2,5\xc2\xa0km dolg zid, ki obdaja samostan. V jugovzhodnem delu stavb so zgradili nov, presti\xc5\xbeen glavni vhod v samostan (1631-1633). Na samostanski cerkvi so izvedli \xc5\xa1tevilne spremembe, ki jih je Marchstaller dal izdelati umetnikom in obrtnikom._NEWLINE_Dela, ki jih je za\xc4\x8del Marchstaller so nadaljevali njegovi nasledniki, ki so prav tako izvirali iz \xc5\xa0vabske: Paul Memminger (1638-1660), Philip Rothenh\xc3\xa4usler (1661-1677) in Albert Reichhart (1677-1727). 7. julija 1637, leto pred smrtjo, je Marchstaller polo\xc5\xbeil temeljni kamen za novo samostansko stavbo, ki je bila kon\xc4\x8dana leta 1640 pod Paulom Memmingerjem, dela na zahodnem delu severnega krila je dopolnil Philipp Rottenh\xc3\xa4usler. Zahodno krilo, kjer zdaj domujeta umetni\xc5\xa1ka zbirka in knji\xc5\xbenica je bilo zgrajeno po letu 1653 in leta 1683 zaklju\xc4\x8deno._NEWLINE_Sodobna predstavitev samostana v zemlji\xc5\xa1ki knjigi Kollnitza (okoli 1653) ka\xc5\xbee, da je samostanska cerkev obdana iz vseh \xc5\xa1tirih strani s stavbami, vendar je kompleks \xc5\xa1e vedno imel le vogalni stolp. Marchstallersova ideja, da bi bil samostan "koro\xc5\xa1ki El Escorial" s \xc5\xa1tirimi vogalnimi stolpi je narisal tudi Janez Vajkard Valvasor v svoji Topographia Archiducatus Carinthia (1688), kot ka\xc5\xbee, pa je bil dejansko zgrajen samo eden.\n_START_SECTION_\nUkinitev in ponoven za\xc4\x8detek\n_START_PARAGRAPH_\nOd leta 1777 je v samostanu Sv. Pavla gimnazija. Bila je prva, a le kratek \xc4\x8das, saj je 7. oktobra 1782 cesar Jo\xc5\xbeef II. s sodnim odlokom razpustil \xc5\xa1tevilne samostane, vklju\xc4\x8dno samostan Sv. Pavla. Posredovanje opata Anselma II. von Edlinga, ki je pripadal krogu sestre Jo\xc5\xbeefa II., nadvojvodinji Marianne, je naslednje leto omogo\xc4\x8dilo vrnitev menihov. Visoka zadol\xc5\xbeenost samostana je 10. aprila 1787 zahtevala ponovno zapiranje. Dragocenosti, ve\xc4\x8d knjig in rokopisov iz samostanske knji\xc5\xbenice, so preselili v Celovec in Gradec, \xc5\xa1tevilni spisi in umetni\xc5\xa1ka dela pa so bila izgubljena._NEWLINE_15. aprila 1809 so Berthold Rottler in menihi iz samostana St. Blaise re\xc5\xa1ili samostan Sv. Pavla. Rottler je bil zadnji princ - opat samostana v Schwarzwaldu, razveljavljenega leta 1806. To funkcijo je opravljal od leta 1801 in \xc5\xbee na za\xc4\x8detku spoznal, da je zaradi politi\xc4\x8dnih razmer odpoved njegovem samostanu le vpra\xc5\xa1anje \xc4\x8dasa. Ker je bil St. Blaise avstrijska posest Habsbur\xc5\xbeanov, je skupaj z Breisgauom, leta 1806 postal del novoustanovljenega Velikega vojvodstva Baden. Rottler se je obrnil na cesarja Franca II., da bi zase in za svoje menihe v primeru odpovedi za\xc5\xa1\xc4\x8dite Habsbur\xc5\xbeanov, na\xc5\xa1el novo mesto v Avstriji. Franc II. se je dogovoril, da so se v aprilu in oktobru 1806, ko je bil St. Blaise dokon\xc4\x8dno ukinjen, princ opat Rottler in okoli 40 menihov preseli v samostan v Spital am Pyhrn v Zgornji Avstriji. Velik del umetnin in knjig iz St. Blaise je Rottler \xc5\xbee prej shranil na varnem v \xc5\xa0vici._NEWLINE_V zameno je cesar zahteval zasedbo celov\xc5\xa1ke gimnazije in liceja (dana\xc5\xa1nja Evropska gimnazija). Rottler je kmalu po prihodu poslal u\xc4\x8ditelje iz Spitala v Celovec. Dolge razdalje med Spitalom in Celovcem in s tem povezana delitev samostana, kot tudi dolgotrajna pogajanja o pla\xc4\x8dah u\xc4\x8diteljev, je kmalu povzro\xc4\x8dilo nezadovoljstvo, tako da je Rottler pozval dunajski dvor, da mu dodeli mesto v samostanu Sv. Pavla. Opat Rottler in njegovi menihi so se v aprilu 1809 preselili iz Spital am Pyhrn in v Sv. Pavel. Pomemben in umetni\xc5\xa1ko poosebljen psalter Ramsey iz za\xc4\x8detka 14. stoletja, ki je bil prej v samostanu Saint Blaise, je od takrat shranjen v samostanu svetega Pavla._NEWLINE_Pomen dela Bernharda Rottlerja kot opata samostana sv. Pavla do njegove smrti leta 1824, je bil razvoj sistema za delovanje samostanske \xc5\xa1ole. V letu prihoda je urejal gimnazijo, izdal leta 1812 nov, pou\xc4\x8devanju prilagojen samostanski statut in odprl \xc5\xa1olo za vpis leta 1817._NEWLINE_Po smrti Richarda Strellija, 54. opata svetega Pavla, so leta 1940 samostan ukinili nacisti in \xc5\xa1olo preuredili za potrebe Nacionalsocialisti\xc4\x8dne politike. Obstajala je do propada Tretjega rajha leta 1945. Po vojni so se leta 1947 menihi vrnili v samostan Sv. Pavla. Paul Schneider je postal 55. izvoljeni opat. Schneider, ki je slu\xc5\xbeil do svoje smrti leta 1979, je \xc5\xa1e posebej spodbujal \xc5\xa1olski sistem. Njegov naslednik Bruno Rader je raz\xc5\xa1iril samostan v duhovno sredi\xc5\xa1\xc4\x8de, predvsem kulturno. Pod njegovim vodstvom je potekala leta 1991 prva koro\xc5\xa1ka razstava, ki je privabila skoraj 270.000 obiskovalcev._NEWLINE_Od takrat se v najstarej\xc5\xa1em aktivnem samostanu na Koro\xc5\xa1kem vrstijo redne likovne razstave.\n_START_SECTION_\nZgodovina gradnje\n_START_PARAGRAPH_\nSamostanska in \xc5\xbeupnijska cerkev stoji na najvi\xc5\xa1ji to\xc4\x8dki hriba in je obdana na zahodu, severu in vzhodu s samostanskimi stavbami. Gradnja prve romanske bazilike se je za\xc4\x8dela leta 1064 in zaklju\xc4\x8dila po Siegfriedovi smrti leta 1065. Za leto 1093, to je dve leti po ustanovitvi samostana, je bila cerkev posve\xc4\x8dena. Prvi opat kongregacije pa je \xc5\xbee predvidel nekaj prenovitvenih del._NEWLINE_Dana\xc5\xa1nja cerkev je bila verjetno zgrajena pod opatom Pilgrimom (1159-1192), pri \xc4\x8demer so odstranili zunanjost stare cerkve svetega Pavla. Stavba je bila dokon\xc4\x8dana v \xc4\x8dasu Ulricha I. 1192-1222. Ko je Pape\xc5\xbe Urban IV. leta 1264 izdal odpustek v korist prihajajo\xc4\x8di otvoritvi cerkve v \xc5\xa0entpavlu, tiste iz 11. stoletja ni bilo ve\xc4\x8d. Zgodovinski dokaz o datumu zaklju\xc4\x8dka je posvetitev leta 1264, kar je verjetno povezano s posledicami vdora Mad\xc5\xbearov na Koro\xc5\xa1ko leta 1259, v okviru katerih so bili prizadeti trg in samostanska poslopja._NEWLINE_Cerkev je bila prizadeta ob velikem po\xc5\xbearu leta 1367, po\xc5\xa1kodovani deli so bili zatem zamenjani, najpomembnej\xc5\xa1a sprememba v zvezi s tem je umik rebrastih obokov v gotskem slogu in gradnja stebrov v sedanji obliki. Leta 1375 je bila cerkev ponovno posve\xc4\x8dena. Med spremembe v \xc4\x8dasu Hieronymusa Marchstallerja \xc5\xa1teje prenova zakristije (1619), izgradnja kapele \xc5\xbdalostne Matere bo\xc5\xbeje (1621) in oblikovanje apside s \xc5\xa1tukaturo (1626).\n_START_SECTION_\nZunanjost\n_START_PARAGRAPH_\nSamostanska cerkev je triladijska romanska stebrna bazilika z dvema zvonikoma na zahodni strani in z mo\xc4\x8dnim transeptom (pre\xc4\x8dna ladja) na severni in ju\xc5\xbeni strani. Je 56,5 m dolga in 19,5 m \xc5\xa1iroka. Na vzhodni strani pre\xc4\x8dne ladje, kot tudi na zunanji steni je kor. Ladja in enako visok transept so pokriti z dvokapno streho, ju\xc5\xbeno z dvema manj\xc5\xa1ima pol prehodoma z enokapno streho, tri polkro\xc5\xbene apside imajo sto\xc5\xbe\xc4\x8dasto streho._NEWLINE_Glavna apsida je okra\xc5\xa1ena s petimi, dve stranski apsidi pa vsaka s tremi arkadami. V osi vsake je s stebri\xc4\x8dki obrobljeno polkro\xc5\xbeno okno. Pod krovom kora in pre\xc4\x8dne ladje te\xc4\x8de profiliran obokan friz, okronan s cikcakom in \xc5\xa1irokim pasom \xc5\xa1ahovnice. Ta okras je iz lokalnega marmorja iz Koralp. \xc4\x8celo kora in pre\xc4\x8dne ladje so v gotskem obdobju pove\xc4\x8dali za pribli\xc5\xbeno dva metra, zaradi \xc4\x8desar je bolj strm, kar je jasno vidno na romanskih frizih. Na ju\xc5\xbeni strani pre\xc4\x8dne ladje so na obokih \xc5\xa1e vedno sledovi nekdanje kapele svetega Jakoba, nastale med letoma 1325-1356, leta 1618 pa poru\xc5\xa1ene._NEWLINE_Dva mogo\xc4\x8dna zvonika sta v svojem spodnjem delu kvadratna. V prvih treh nadstropjih je \xc5\xa1e ohranjena romanska stavba in ima \xc5\xa1e tipi\xc4\x8dna vezana okna v drugem nadstropju. V zgornjih treh nadstropjih, ki so bila obnovljena po po\xc5\xbearu leta 1367, pa so gotska dvojna in trojna okna. Zvonika sta okronana s piramidno koni\xc4\x8dasto streho. Na treh straneh ju\xc5\xbenega zvonika so tri velike ure._NEWLINE_Na spodnji polovici zvonikov se nahaja na zahodni fasadi pozno romanski in zgodnje gotski lijakast portal iz sredine 13. stoletja. V treh vdolbinah so vitki umetelno narejeni osmerokotni kapiteli, na vratnem podboju dve profilirani kvadratni konzoli nosita timpanon. Glavna tema ka\xc5\xbee Kristusa na prestolu, ki blagoslavlja. Ob nogah kle\xc4\x8dita dva bradata mo\xc5\xa1ka od katerih je desni verjetno pokrovitelj samostana, apostol Pavel, drugi pa verjetno opat, v \xc4\x8digar \xc4\x8dasu je bil portal zgrajen. Nad zahodnim vhodom je vstavljeno kro\xc5\xbeno okno. Streha med zvonikoma je ravna._NEWLINE_\xc5\xa0e en portal se nahaja na ju\xc5\xbeni strani cerkve in je dostopen preko 15 stopnic. V njegovem lo\xc4\x8dnem polju \xc4\x8depita dva mo\xc5\xa1ka - simboli poganstva - iztro\xc5\xa1ena in ka\xc5\xbeeta na prestol z Devico Marijo in Jezusom v naro\xc4\x8dju, z leve so Sveti trije kralji, desno sedi sv. Jo\xc5\xbeef, med Marijo in Jo\xc5\xbeefom lebdi angel. Reliefi obeh portalov so bili narejeni ob pribli\xc5\xbeno istem \xc4\x8dasu kot zahodni portal. Mogo\xc4\x8de sta oba portala iz \xc4\x8dasa opata Gerharda (1258-1275), tik pred letom 1264. Narejena od pozno romanskih umetnikov, okra\xc5\xa1en ju\xc5\xbeni portal pa je iz leta 1618. Sprva precej manj\xc5\xa1i in neopazni ju\xc5\xbeni portal laiki uporabljajo kot dostop do predvidene njihove polovice cerkve.\n_START_SECTION_\nNotranjost\n_START_PARAGRAPH_\nSkozi zahodni portal se vstopi le skozi zaprto verando dveh zahodnih zvonikov v prostorno in svetlo notranjost cerkve. Bazilika je z masivnimi stebri razdeljena na tri ladje, \xc5\xa1irina obeh stranskih ladij skupaj ustreza \xc5\xa1irini glavne ladje. Po dol\xc5\xbeini se razteza \xc4\x8dez pet razponov, tipi\xc4\x8dno za arhitekturo chorus minor, kor za ne-pevce med menihi je v ladji spredaj._NEWLINE_Za glavnim oltarjem so leta 1626-1629 odkrili majhno, kri\xc5\xbeno obokano kripto. Tu so danes krste s 14 zgodnjimi Habsbur\xc5\xbeani iz dru\xc5\xbeine Rudolfa Habsbur\xc5\xa1kega, vklju\xc4\x8dno z njegovo \xc5\xbeeno Gertrude von Hohenberg in dvema sinovoma. Krste so bile do leta 1770 v Basler katedrali in samostanski cerkvi K\xc3\xb6nigsfelden, po opustitvi samostana v letu 1809 pa so jih prenesli iz Spital am Pyhrna v \xc5\xa0entpavel._NEWLINE_Vse tri cerkvene ladje so obokali po velikem po\xc5\xbearu leta 1367, tudi raven lesen strop, vse v \xc4\x8dasu opata Johannesa II. leta 1468. Ladja ima zvezdast obok nad poligonsko osnovo, z zadnjim jarmom med zahodnima stebroma ta postane bolj zapletene oblike. Oba stranska prehoda na severu in jugu imata \xc5\xa1tiri jarme, severni ima en razpon, ju\xc5\xbeni je mre\xc5\xbeasto obokan. V osrednji in stranskih ladjah je jarem rebrasto obokan, v srednjem delu je tukaj sklepnik s Konradom III. (1358-1391). Skupaj je na treh obokih 28 sklepnikov in 24 slik in fresk._NEWLINE_Triosni in dvojarmski kor v zahodnem delu ladje je bil zgrajen leta 1663. Stoji nad balustradami in ima kri\xc5\xbeni obok._NEWLINE_Notranjost cerkve je poslikal \xc5\xa1tajerski umetnik Philipp Jakob Straub in sega v 18. stoletje._NEWLINE_Zakristija v samostanski cerkvi zapira severno pre\xc4\x8dno ladjo. Notranjost trijarmske in kri\xc5\xbeno obokane stavbe je bila zgrajena leta 1619. Portal zakristije je sestavljen iz kosov marmorja nedokon\xc4\x8dane grobnice opata Ulricha Pfinzinga.\n_START_SECTION_\nKapele\n_START_PARAGRAPH_\nDve od treh kapel samostanske cerkve, Auferstehungskapelle in kapela \xc5\xbdalostne matere bo\xc5\xbeje, sta v zahodnem in vzhodnem krilu kri\xc5\xbenega hodnika. Najstarej\xc5\xa1a od treh kapel, tako imenovana Rabensteinerkapell je danes urejena v kasneje zgrajeni zakristiji severno od cerkve._NEWLINE_Okra\xc5\xa1ena v baro\xc4\x8dnem slogu se Auferstehungskapelle nahaja v empori pre\xc4\x8dne ladje. Grobnica vsebuje ostanke opata Alberta Reicharta (1677-1727). \xc5\xa0tukaturna dekoracija kapele je ohranjena na vhodu. Iz tega \xc4\x8dasa so kovane \xc5\xbeelezne palice v zgornjem delu. V kapeli je skupina lesenih kipov v naravni velikosti: vstali Kristus je delo Michaela St\xc3\xb6lza iz 19. stoletja. Pod talno plo\xc5\xa1\xc4\x8do z grbom je grob Alberta Reicharta (\xe2\x80\xa0 1727)._NEWLINE_Leta 1621 zgrajena kapela \xc5\xbdalostne matere bo\xc5\xbeje je prav tako obokana. Slike na oboku so iz \xc4\x8dasa, ko jo je gradil Lorenz Glaber. V osmih medaljonih je 15 skrivnosti ro\xc5\xbenega venca. Raznolika in zelo plasti\xc4\x8dna \xc5\xa1tukaturna dekoracija je iz obdobja okoli 1680/1690 in sta jo verjetno izdelala Gabriel in Johann Peter Wittini. \xc5\xa0tiri freske prikazujejo prizore iz \xc5\xbeivljenja sv. Benedikta iz Nursia._NEWLINE_Posve\xc4\x8dena sv. Mariji, vendar imenovana Rabensteinerkapelle, je bila dograjena na vzhodni steni zakristije, kjer je tudi dostop. Zgrajena je bila v zadnji \xc4\x8detrtini 14. stoletja, pribli\xc5\xbeno v istem \xc4\x8dasu kot gotski del zahodnih zvonikov. V romanski predhodnici je bil pokopan opat Dietrich v letu 1284. Tudi danes je v samostanski cerkvi Rabensteinerjev grob iz leta 1350, verjetno prihaja iz starej\xc5\xa1e kapele. Rebrasti obok je bil narejen v letu 1390, njegovi sklepniki so zasnovani kot relief. Kapela ima velika za\xc5\xa1iljena lo\xc4\x8dna okna, na severni strani je eno zazidano. Ostanki poslikav in fresk so iz \xc4\x8dasa, ko je bila zgrajena. Oprema (korne klopi, oltar in tabernakelj) so bili obnovljeni leta 1983, uporabljenih je bilo 1.985 novih obarvanih stekel za okna. Leta 1986 je bila kapela posve\xc4\x8dena.\n_START_SECTION_\nDruge zgradbe\n_START_PARAGRAPH_\nO prvotnih samostanskih stavbah \xc5\xa1e vedno ni to\xc4\x8dnih podatkov. Od srednjeve\xc5\xa1ke zasnove je v dana\xc5\xa1njem kompleksu ohranjenega zelo malo. Zahodno krilo verjetno po\xc4\x8diva na starih zidovih. Kompleks baro\xc4\x8dnih samostanskih poslopij, ki so bila zgrajena na ju\xc5\xbenem delu vzhodnega trakta, prvi\xc4\x8d leta 1846-1848, so zdru\xc5\xbeena okoli romanske samostanske cerkve. Obmo\xc4\x8dje je s severa zaprto za prihod obiskovalcev, na jugu pa se odpira gledalcu, in kot je bilo prvotno mi\xc5\xa1ljeno, so bile odpravljene povezave med vzhodnim in zahodnim krilom. Ju\xc5\xbeno od cerkve se nahaja utrdba.\n_START_SECTION_\nDvorec z vhodnim portalom\n_START_PARAGRAPH_\nSpodnji del hriba oklepa 2,5\xc2\xa0km dolg zid. Proti jugu je dvorec Hofrichterbau. Sestavljen je iz severnega in ju\xc5\xbenega trakta, ki sta povezana z nagnjenim osrednjim delom. Ime stavbe izhaja iz dejstva, da je bilo prvo nadstropje sodi\xc5\xa1\xc4\x8de in kasneje okro\xc5\xbeno sodi\xc5\xa1\xc4\x8de, danes so stanovanja zaposlenih._NEWLINE_Na jugovzhodu je glavni reprezentativni portal. Razdeljen je s \xc5\xa1tirimi stebri na tri dele, v srednjem delu je obokan vhod. Nad stebri sta levo in desno ploska segmentna loka. Med njimi so izrezljani napisi levo ABBATIA S. PAULI APOSTOLI in desno FUNDATA ANO 1091 CAL. MAY lauten (Abtei des hl. Apostels Paulus, gegr\xc3\xbcndet im Mai 1091). Drugi napis se nahaja v sredini nad vrati, zgoraj je name\xc5\xa1\xc4\x8dena marmorna plo\xc5\xa1\xc4\x8da.\n_START_SECTION_\nSamostanska stavba in dvori\xc5\xa1\xc4\x8de\n_START_PARAGRAPH_\nSkozi portal pelje strma pot do, na najvi\xc5\xa1ji to\xc4\x8dki hriba le\xc5\xbee\xc4\x8de samostanske cerkve in samostanske stavbe. Krili imata dve nadstropji na strani dvori\xc5\xa1\xc4\x8da, na zunanji tri in \xc5\xa1tiri nadstropja. Zahodno krilo je dolgo 99 metrov, severno 138 metrov in vzhodni del 61 metrov. Zahodno krilo ima mo\xc4\x8dan, 30 m \xc5\xa1iroko in \xc5\xa1tiri nadstropno ju\xc5\xbeno fronto. Zunanja stran na severnem in zahodnem krilu nima arhitekturne strukture, okna so razporejena v neenakomernih razmikih._NEWLINE_Samo eden od \xc5\xa1tirih prvotno na\xc4\x8drtovanih stolpov na vogalih se nahaja na zunanji strani zahodnega in severnega krila. Zgrajen je bil leta 1626 in 1667 pove\xc4\x8dan, tako da se dviga nad strehe samostanskih stavb. V stolpu je bil kupolast Cellarium, dve sobi za kopanje in skupni prostor za menihe, ki so se pridru\xc5\xbeili v poletnem refektoriju._NEWLINE_Dvori\xc5\xa1\xc4\x8de ima \xc5\xa1iroke in odprte dvonadstropne arkade, ki obkro\xc5\xbeajo cerkev na treh straneh. 2,80 - 3,30 m \xc5\xa1iroke arkade, z ve\xc4\x8d kot 1,40 metra \xc5\xa1irokimi stebri, so v pritli\xc4\x8dju odprte in zgoraj zastekljene. Hodniki so pribli\xc5\xbeno 4,30 metra visoki in 4,45 m \xc5\xa1iroki. Vhodna vrata na stavbah so preprosta. Omeniti je vredno le portal iz marmorja v zgornjem delu zahodnega krila, ki je baro\xc4\x8dno oblikovan, z zatrepom in visokim obeliskom._NEWLINE_V zahodnem krilu, kjer je bila prvotno nastanjena prelatura, kot tudi ve\xc4\x8d drugih sob, je zdaj urejen samostanski muzej z bogatimi zbirkami, bivalni del z menihi je v severnem in vzhodnem delu. V letih 1846-1848 nastal ju\xc5\xbeni prizidek je povezan z ozkim zidom na zunanji zid kora samostanske cerkve, ki lo\xc4\x8duje severovzhodni del notranjega dvori\xc5\xa1\xc4\x8da in Rabensteinerkapelle od ostalega dvori\xc5\xa1\xc4\x8da._NEWLINE_Pred stebri\xc5\xa1\xc4\x8dem zahodnega dvori\xc5\xa1\xc4\x8da stoji Pavlov vodnjak. Na njem je grb opata Alberta iz leta 1719. V sredini \xc5\xa1estkotnega bazena, okra\xc5\xa1enega z ograjo iz kovanega \xc5\xbeeleza stoji kamniti kip svetega Pavla. Steber, na katerem se nahaja kip, ima na \xc5\xa1estih straneh reliefne glave, iz ust treh glav te\xc4\x8de voda.\n_START_SECTION_\nPristava in samostanski vrt\n_START_PARAGRAPH_\nZunaj zidov se nahaja, ju\xc5\xbeno od glavnega vhoda ob cesti ki vodi mimo, pristava Meiereihof. Veli\xc4\x8dasten stavbni kompleks v slogu bidermajerja je bil zgrajen leta 1840, njegova \xc5\xa1tiri dvonadstropna krila, ki so bila kasneje dopolnjena z drugimi zgradbami, ustvarjajo pravokotno dvori\xc5\xa1\xc4\x8de._NEWLINE_Na\xc4\x8drt in izvedbo poslopja je izdelal arhitekt Pietra Ridolfi po rodu iz Udin. Vrt, dva pilastra in ven\xc4\x8dni zidec so bili v celoti obnovljeni v letu 2009, ko je potekala razstava. Na jugozahodu sta dva manj\xc5\xa1a objekta, tako imenovana "Lobisserst\xc3\xb6ckel" iz let 1922-1932 iz ateljeja mojstra lesoreza Switberta Lobisserja.\n_START_SECTION_\nUmetni\xc5\xa1ka zbirka in knji\xc5\xbenica\n_START_PARAGRAPH_\nSamostanska umetni\xc5\xa1ka zbirka, ki je bila v \xc5\xa0entpavel ve\xc4\x8dinoma prinesena iz St. Blaise, je shranjena predvsem v dvoranah zahodnega krila._NEWLINE_Med liturgi\xc4\x8dnimi zakladi je Adelheidin kri\xc5\xbe  in dve liturgi\xc4\x8dni obla\xc4\x8dili, eno iz drugega \xc4\x8detrtletja 12. stoletja in drugo iz od 13. stoletja._NEWLINE_Zbirka slik obsega med drugimi dela Petra Paula Rubensa, Anthonsa van Dycka, Albrechta D\xc3\xbcrerja, Hansa Holbeina in Johanna Martina Kremser-Schmidta. Rubensova leta 1618 nastala oljna skica \xc4\x8ca\xc5\xa1\xc4\x8denje pastirjev je najbolj dragoceno delo iz te zbirke. Naredil jo je v svoji delavnici kot oltarno sliko za katedralo Saint-Gervais-et-Saint-Protais v Soissonsu, Francija._NEWLINE_Med grafi\xc4\x8dnimi zbirkami so lesorezi, bakrorezi, jedkanice in litografije od 15. do 19. stoletja iz cele Evrope. Med njimi so \xc5\xa1tiri zasnove Plesa smrti, od katerih je en list iz leta 1656; siva perorisba (25 x 20\xc2\xa0cm), ki je, med drugim zlasti pomembna zaradi svoje podobnosti s Plesom smrti v fran\xc4\x8di\xc5\xa1kanskem samostanu v Fribourgu, \xc5\xa1e posebej skupine ljudi, ki ka\xc5\xbeejo na njihovo sre\xc4\x8danje s smrtjo: "cesar in cesarica", "kralj in kraljica", "vojvoda in vojvodinja", "opatinja in nuna"._NEWLINE_Poleg tega je v samostanu nekaj dragocenih plasti\xc4\x8dnih figuralni del, od katerih je \xc5\xa1e posebej omembe vreden relief iz slonovine iz \xc5\xa1ole iz Metza (iz leta 900), ki krasi srebrno naslovnico knjige iz leta 1440, dva majhna bronasta kri\xc5\xbea iz 11. in 12. stoletja in druga srebrna naslovnica knjige iz sredine 13. stoletja. Obstajajo tudi \xc5\xa1tevilna druga umetni\xc5\xa1ka in obrtni\xc5\xa1ka dela, kot tudi obse\xc5\xbena numizmati\xc4\x8dna zbirka okoli 30.000 medalj in kovancev._NEWLINE_Knji\xc5\xbenica je bila ustanovljena leta 1683 in je med drugim v prostorih v vzhodnem delu ju\xc5\xbenega konca zahodnega krila. Tukaj sta na vzhodni in zahodni polobli stropa dve sliki Wolfganga Bernharda Veldnerja iz leta 1683. \xc5\xa0tukature je izdelal Gabriel Wittini. Knji\xc5\xbenica, ki je bila v veliki meri ob razstavi 2009 urejena v kleti, obsega ve\xc4\x8d kot 180.000 enot in 4000 rokopisov od 5. do 18. stoletja. Ker je bila ve\xc4\x8dina \xc5\xa1entpavelske knji\xc5\xbenice izgubljena po zaprtju samostana, prihajajo enote iz samostanov St. Blasien in Spital am Pyhrn, kot je na primer glavni del Ramseyevega psalterja. Gutenbergovo Sveto pismo je bilo prodano leta 1926 v Zdru\xc5\xbeene dr\xc5\xbeave Amerike. Zdaj je razstavljen v Kongresni knji\xc5\xbenici tudi St Blaise psalter.\n_START_SECTION_\nSamostanska gimnazija\n_START_PARAGRAPH_\nSamostanska gimnazija v Sv. Paulu je splo\xc5\xa1na gimnazija. Leta 1777 iz iz\xc5\xa1la iz samostanske latinske \xc5\xa1ole, po razpustu samostana leta 1809 je bila isto\xc4\x8dasno z revitalizacijo osnovana na novo in danes obstaja kot katoli\xc5\xa1ka zasebna benediktinska gimnazija. Sedanja \xc5\xa1olska stavba je bila zgrajena leta 1901 in nazadnje obnovljena v letu 2001'