b'\n_START_ARTICLE_\nPrato\n_START_SECTION_\nAnti\xc4\x8dno obdobje\n_START_PARAGRAPH_\nArheolo\xc5\xa1ke najdbe so pokazale, da je okoli\xc5\xa1ko gri\xc4\x8devje Prata naseljeno od paleolitskih \xc4\x8dasov. Ravnino so kasneje kolonizirali Etru\xc5\xa1\xc4\x8dani. Leta 1998 so v okolici mesta Gonfienti blizu Campi Bisenzio odkrili ostanke neznanega kraja te civilizacije. Bilo je srednje velikosti in je \xc5\xbee bilo sredi\xc5\xa1\xc4\x8de za volneno in tekstilno industrijo. Po mnenju nekaterih u\xc4\x8denjakov je to lahko mitski Camars. Etru\xc5\xa1\xc4\x8dansko mesto je bilo naseljeno vse do 5. stoletja pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem, ko je zaradi neznanih razlogov razpadlo. Nadzor nad tem obmo\xc4\x8djem so kasneje prevzeli Rimljani, ki so speljali svojo Via Cassia po obmo\xc4\x8dju, vendar niso zgradili nobenega naselja.\n_START_SECTION_\nSrednji vek\n_START_PARAGRAPH_\nV zgodnjem srednjem veku so prevladovale bizantinske in langobardske uprave._NEWLINE_Zgodovina Prata se za\xc4\x8dne od 10. stoletja, ko sta znani dve lo\xc4\x8deni naselji Borgo al Cornio in Castrum Prati. V naslednjem stoletju sta bili obe naselji zdru\xc5\xbeeni pod gospostvom gradu, dru\xc5\xbeino Alberti, ki je dobila cesarski naziv grofje Prata. V istem obdobju je bila ravnica osu\xc5\xa1ena in zgrajen hidravli\xc4\x8dni sistem, ki je urejal in izkori\xc5\xa1\xc4\x8dal vode reke Bisenzio za potrebe gualchierae (predindustrijski tekstilni stroji)._NEWLINE_Po obleganju leta 1107 s strani vojakov Matilde iz Canosse se je Alberti umaknil v svoje dru\xc5\xbeinske utrdbe v dolini Bisenzio. Prato se je lahko razvijal kot svobodna ob\xc4\x8dina. V dveh stoletjih je dosegel 15.000 prebivalcev, ki jih je spodbudila cveto\xc4\x8da tekstilna industrija in prisotnost relikvij svetega pasu (Sacra Cintola). Sredi 12. stoletja in v za\xc4\x8detku 14. stoletja je bilo treba zgraditi dve novi liniji obzidja._NEWLINE_Leta 1326 je Prato, da bi se izognili ekspanzionizmu Florentinske republike, prostovoljno pre\xc5\xa1el pod pokroviteljstvom Roberta An\xc5\xbeujskega, kralja Neaplja. Vendar pa je 23. februarja 1351 Ivana I. Neapeljska prodala mesto Florentinski republiki v zameno za 17.500 zlatih florinov._NEWLINE_Prato je v naslednjih stoletjih sledil zgodovini Firenc.\n_START_SECTION_\nSodobnost\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1512 so v \xc4\x8dasu vojne Cambraiske lige, so mesto oplenili \xc5\xa1panski vojaki, ki sta jih vodila pape\xc5\xbe Julij II. in aragonski kralj Ferdinand II., da bi zasedli bli\xc5\xbenje mesto Firence za dru\xc5\xbeino Medici. Resnost plenjenja Prata je privedlo do predaje Florentinske republike in do obnove vladavine Medi\xc4\x8dejcev. Zgodovinarji razpravljajo o dejanskem \xc5\xa1tevilu ljudi, ki so bili ubiti, vendar sodobni kronisti ocenjujejo med 2000 in 6000._NEWLINE_Leta 1653 je Prato dobil status mesta in postal sede\xc5\xbe katoli\xc5\xa1ke \xc5\xa1kofije. Mesto je bilo okra\xc5\xa1eno zlasti v 18. stoletju._NEWLINE_Po zdru\xc5\xbeitvi Italije v 19. stoletju je Prato postal primarni industrijski center, zlasti v tekstilnem sektorju (italijanski zgodovinar Emanuele Repetti ga je opisal kot \xc2\xbbitalijanski Manchester\xc2\xab). Leta 1901 je \xc5\xa1tevilo prebivalcev naraslo na 50.000 in v 2001 na 180.000. V mestu je pri\xc5\xa1lo do velikega notranjega priseljevanja. Prej del pokrajine Firence, leta 1992 Prato postal glavno mesto istoimenske pokrajine.\n_START_SECTION_\nZnamenitosti\n_START_PARAGRAPH_\nV Pratu so \xc5\xa1tevilni muzeji in drugi kulturni spomeniki, vklju\xc4\x8dno freske  Filippa Lippija v stolnici svetega \xc5\xa0tefana, pred kratkim obnovljena. Stolnica ima zunanjo pri\xc5\xbenico, delo  Donatella in Michelozza, zgrajena in \xc5\xa1e vedno uporabljena za prikaz znamenitih relikvij Device Marije, Toma\xc5\xbeevega pasu (Sacra Cintola, pas iz vrvi), ki je imel velik ugled v poznem srednjem veku in je pogosto je prikazan v florentinski umetnosti. Zanimivo je tudi Teatro Metastasio, glavno mestno prizori\xc5\xa1\xc4\x8de opere in drugih gledali\xc5\xa1kih produkcij, ki je bilo zgrajeno leta 1829-30.'