b'\n_START_ARTICLE_\nLudwig Ganghofer\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nRojen je bil v kraju Kaufbeuren na Bavarskem, o\xc4\x8detu Augustu (1827\xe2\x80\x931900), ki je bil gozdarski uradnik. Njegova mlaj\xc5\xa1a sestra Ida (1863\xe2\x80\x931944) se je poro\xc4\x8dila z geologom in geografom Albrechtom Penckom leta 1886, geomorfolog Walther Penck je bil Ganghoferjev ne\xc4\x8dak._NEWLINE_Leta 1873 je maturiral na gimnaziji in delal kot monter v augsburg\xc5\xa1ki strojni proizvodnji. Leta 1875 je pri\xc4\x8del s \xc5\xa1tudijem na Tehni\xc5\xa1ki univerzi v M\xc3\xbcnchnu, smer mehani\xc4\x8dno in\xc5\xbeenirstvo, a je s\xc4\x8dasoma spremenil smer \xc5\xa1tudija v literarno zgodovino in filozofijo, kar je \xc5\xa1tudiral v M\xc3\xbcnchnu, Berlinu in Leipzigu. 1879 je doktoriral na leipzi\xc5\xa1ki univerzi. _NEWLINE_Svojo prvo igro Der Herrgottschnitzer von Ammergau je napisal leta 1880 za Staatstheater am G\xc3\xa4rtnerplatz (m\xc3\xbcnchensko gledali\xc5\xa1\xc4\x8de G\xc3\xa4rtnerplatz). Bila je zelo uspe\xc5\xa1na, uprizorili so jo 19-krat. Preboj je s to igro do\xc5\xbeivel v Berlinu, kjer so jo na gostovanju zaigrali ve\xc4\x8d kot 100-krat. Ganghofer je delal kot dramaturg v dunajskem Ringtheatru (1881), kot svobodni pisatelj je pisal za dru\xc5\xbeinski \xc4\x8dasopis Die Gartenlaube in sodeloval kot urednik pri Neues Wiener Tagblatt (1886\xe2\x80\x931891). Na Dunaju je obiskoval salon na Palais Todesco, kjer je spoznal umetnike, kot sta Hugo von Hofmannsthal in Johann Strauss mlaj\xc5\xa1i. Od leta 1891 je pisal prete\xc5\xbeno planinske romane, ki so jih navdihnili lovski izleti v bli\xc5\xbeino njegove lovske ko\xc4\x8de blizu Leutascha na Tirolskem. Bil je producent von Hofmannsthalove igre Der Tor und der Tod. Ustanovil pa je m\xc3\xbcnchen\xc5\xa1ko literarno dru\xc5\xa1tvo. _NEWLINE_Manj znano je njegovo delo vojnega dopisnika v letih 1915 do 1917. V teh letih je pisal \xe2\x80\x93 poleg propagandnih in nepristranskih poro\xc4\x8dil npr. Reise zur deutschen Front \xe2\x80\x93 veliko \xc5\xa1tevilo vojnih pesmi, ki so bile objavljene v antologijah kot npr. Eiserne Zither in Neue Kreigslieder, v katerih je prikazoval nacionalisti\xc4\x8dno in protidemokrati\xc4\x8dno mi\xc5\xa1ljenje. Njegovo prijateljstvo z vladarjem Viljemom II. Nem\xc5\xa1kim je vplivalo na vojna poro\xc4\x8dila, ki so prikazovala vladarja in njegovo mi\xc5\xa1ljenje o poteku vojne v lepi lu\xc4\x8di. Malo pred nem\xc5\xa1ko kapitulacijo je objavljal pozive, naj ne obupajo nad bojem. Leta 1917 se je s prijateljem Ludwigom Thomo pridru\xc5\xbeil skrajno desni in nacionalisti\xc4\x8dni nem\xc5\xa1ki domovinski stranki, ki je razpadla med revolucijo v letih 1918\xe2\x80\x9319. Kljub kritikam kolegov, kot je bil Karl Kraus, so mu medvojna poro\xc4\x8dila in podpora vladarju priskrbela nadpovpre\xc4\x8dni dohodek._NEWLINE_Po koncu vojne se je Ganghofer vrnil k poklicu pisatelja. Svoje zadnje delo Das Land der Bayer in Farbenphotogaphie je posvetil \xc2\xbbsvojemu mogo\xc4\x8dnemu kralju Ludviku II. Bavarskemu\xc2\xab. Kmalu za tem je umrl v kraju Tegernsee._NEWLINE_Njegova dela, predvsem romani, do\xc5\xbeivljajo ponatise \xc5\xa1e danes. Do leta 2004 so ocenili, da je bilo prodanih preko 30 milijonov izvodov. Njegova dela so bila ekranizirana v obdobju doma\xc4\x8dijskega filma (nem. Heimatfilma) po drugi svetovni vojni. Doma\xc4\x8dijski romani so mu prislu\xc5\xbeile ugled opisovalca zdravega sveta. Opisujejo \xc5\xbeivljenje preprostih ljudi in so zaradi prikazov idili\xc4\x8dnega bavarskega alpskega \xc5\xbeivljenja ozna\xc4\x8dena kot ki\xc4\x8d.'