b'\n_START_ARTICLE_\nGenovska republika\n_START_SECTION_\nGeografija\n_START_PARAGRAPH_\nGenovska republika je ob ustanovitvi v zgodnjem 11. stoletju obsegala mesto Genovo in njeno okolico. Z rastjo trgovanja se je \xc5\xa1irilo tudi njeno ozemlje. Leta 1015 je posedovala \xc5\xbee celo Ligurijo, po prvi kri\xc5\xbearski vojni leta 1098 pa je dobila v posest tudi mnogo naselij v Siriji. Ve\xc4\x8dino njih je v Saladinovih vojnih pohodih kmalu zatem izgubila. Leta 1261 je del genovskega ozemlja postalo mesto Izmir na zahodni obali Anatolije. Leta 1255 je republika na polotoku Krimu ustanovila svojo kolonijo Caffo (sedanja Feodozija), v naslednjih letih pa \xc5\xa1e kolonije v Sudaku, Ker\xc4\x8du in Balaklavi. Bizantinsko cesarstvo ji je leta 1275 podelilo otoka Hios in Samos. Med letoma 1316 in 1332 je Genova ob \xc4\x8crnem morju ustanovila koloniji Azov in Samsun. Leta 1355 je dobila otok Lesbos, proti koncu 14. stoletja pa \xc5\xa1e Ciper in ob \xc4\x8crnem morju ustanovila kolonijo Samastri. V tistem \xc4\x8dasu je obvladovala tudi \xc4\x8detrtino Konstantinopla in Trabzon, prestolnico Trabzonskega cesarstva. Ve\xc4\x8dino genovskih ozemelj je v 15. stoletju osvojilo Osmansko cesarstvo.\n_START_SECTION_\nVzpon\n_START_PARAGRAPH_\nRepublika je bila ustanovljena v zgodnjem 11. stoletju, ko je Genova postala samoupravna srednjeve\xc5\xa1ka komuna znotraj Italskega kraljestva. V tistem \xc4\x8dasu so obalna mesta ob Tirenskem morju stalno napadali muslimanski plenilci in leta 1004 oplenili Piso. Napadi so se zatem stopnjevali do leta 1015, ko so napadi Luni, denijski emir Mud\xc5\xbeahid al-Siqlabi pa je s 125 ladjami napadel Sardinijo. Leta 1016 so zdru\xc5\xbeene genovske in pisanske \xc4\x8dete uspele Sardinijo obraniti pred mavrskimi napadalci._NEWLINE_Leta 1066 je med Genovo in Piso izbruhnila vojna za oblast nad Sardinijo. Leta 1087 je zdru\xc5\xbeeno genovsko in pisansko ladjevje pod poveljstvom Huga Pisanskega, kateremu so se pridru\xc5\xbeile \xc4\x8dete iz Pantaleoneja, Salerna in Gaete napadle severnoafri\xc5\xa1ko mesto Mahdijo, prestolnico Fatimidskega kalifata. Napad, ki ga je podprl tudi pape\xc5\xbe Viktor III., je postal znan kot mahdijski vojni pohod. Napadalci so osvojili mesto, vendar niso vzdr\xc5\xbeali arabskega protinapada. Za\xc5\xbegali so arabsko ladjevje v mestnem pristani\xc5\xa1\xc4\x8du in se nato umaknili. Po po\xc5\xbeigu arabskega ladjevja so Genova, Pisa in Benetke dobile nadzor nad zahodnim Sredozemljem, kar je omogo\xc4\x8dilo oskrbovanje \xc4\x8det prvega kri\xc5\xbearskega pohoda po morju. Leta 1092 sta Genova in Pisa s sodelovanjem Alfonza VI. Leonskega in Kastiljskega napadli muslimane v Valenciji in skupaj s \xc4\x8detami aragonskega kralja San\xc4\x8da Ramireza neuspe\xc5\xa1no oblegali Tortoso._NEWLINE_Genova je v tem obdobju postala pomembno trgovsko sredi\xc5\xa1\xc4\x8de in njena mo\xc4\x8d je za\xc4\x8dela nara\xc5\xa1\xc4\x8dati. Leta 1097 sta pri\xc5\xa1la v Genovo grenoblski \xc5\xa1kof Hugo Ch\xc3\xa2teauneufski in oran\xc5\xbeski \xc5\xa1kof Viljem in pridigala v cerkvi San Siro, da bi zbrala vojake za prvi kri\xc5\xbearski pohod. Mesto je imelo v tistem \xc4\x8dasu pribli\xc5\xbeno 10.000 prebivalcev. Kri\xc5\xbearskemu pohodu se je pridru\xc5\xbeilo dvanajst galej, ena ladja in 1.200 vojakov. Ladjevje pod poveljstvom plemi\xc4\x8dev de Insula in Avvocata je izplulo julija 1097. Med vojno je preva\xc5\xbealo in podpiralo kri\xc5\xbearje predvsem med obleganjem Antiohije leta 1098, ko je blokiralo mesto z morja, vojaki pa so sodelovali v obleganju mesta. V obleganju Jeruzalema leta 1099 so sodelovali genovski samostrelci pod poveljstvom Guglielma Embriaca._NEWLINE_Po osvojitvi Antiohije 3. maja 1098 je Genova sklenila zavezni\xc5\xa1tvo z vladarjem novoustanovljene Antio\xc5\xa1ke kne\xc5\xbeevine Bohemondom Tarantskim in od njega dobila v Antiohiji glavni stan, cerkev sv. Janeza in 30 hi\xc5\xa1. 6. maja 1098 se je del genovske vojske vrnil v Genovo z relikti sv. Janeza Krstnika, ki jih je dobila Genovska republika za voja\xc5\xa1ko sodelovanje v prvi kri\xc5\xbearski vojni. Poleg tega je dobila tudi mnogo naselij na Srednjem vzhodu in ugodne trgovinske pogodbe in sklenila zavezni\xc5\xa1tvo z jeruzalemskim kraljem Balduinom I.. Balduin je zavezni\xc5\xa1tvo utrdil tako, da je Genovi dal tretjino Arsufskega gospostva, tretjino Cezareje, tretjino Akona in dohodke akonskega pristani\xc5\xa1\xc4\x8da. Poleg tega je vsako leto dobila 300 bizantov in tretjino Balduinovih osvojenih ozemelj, \xc4\x8de je v tistem osvajalnem pohodu sodelovalo najmanj 50 genovskih vojakov. Mo\xc4\x8dna genovska mornarica je njenim trgovcem zagotovila \xc5\xa1tevilne ugodne trgovske pogodbe in genovski trgovci so obvladovali velik del bizantinske, tripolijske, antio\xc5\xa1ke, armenske in egiptovske blagovne menajve. Po Saladinovih vojnih pohodih po Bli\xc5\xbenjem vzhoduje izgubila nekaj svojih ozemelj, obdr\xc5\xbeala pa je pravice do svobodnega trgovanja z Egiptom in Sirijo._NEWLINE_Republika je leta 1147 pomagala cesarju Alfonzu VII. v obleganju Almerije. Po osvojitvi mesta je dala svojo tretjino mesta v zakup svojemu me\xc5\xa1\xc4\x8danu Otonu Bonvillanskemu, ki je moral prise\xc4\x8di zvestobo in obljubiti, da bo mesto stalno branil s tristo mo\xc5\xbemi. Genova je med \xc5\xa1irjenjem svojega vpliva o\xc4\x8ditno \xc5\xbee zelo zgodaj podeljevala prekomorske posesti svojim dr\xc5\xbeavljanom, s \xc4\x8demer je njihovo neposredno upravljanje preko republi\xc5\xa1ke administracije prenesla na posredno upravljanje preko zakupnikov.\n_START_SECTION_\n13. in 14. stoletje\n_START_PARAGRAPH_\nV 13. stoletju se je za\xc4\x8delo trgovinsko in kulturno rivalstvo med Genovsko in Bene\xc5\xa1ko republiko. Bene\xc5\xa1ka republika je igrala pomembno vlogo v \xc4\x8detrti kri\xc5\xbearski vojni, v kateri je energijo zahodnoevropskih kri\xc5\xbearjev preusmerila v uni\xc4\x8denje svojega nekdanjega za\xc5\xa1\xc4\x8ditnika in trenutnega trgovskega tekmeca Konstantinopla. Bene\xc4\x8dani so za svojo podporo v vojni novoustanovljenemu Latinskemu cesarstvu vsilili svoje trgovinske pravice in dobili nadzor nad velikim delom trgovine v vzhodnem Sredozemlju. Da bi povrnila nadzor nad sredozemsko trgovino, se je Genovska republika povezala z nikejskim cesarjem Mihaelom VIII. Paleologom, ki je \xc5\xbeelel ponovno osvojiti Konstantinopel in obnoviti Bizantinsko cesarstvo. Marca 1261 je sta Genova in Nikejsko cesarstvo v Nimfeju podpisala pogodbo o zavezni\xc5\xa1tvu in 25. julija istega leta so nikejske \xc4\x8dete pod poveljstvom Alekseja Strategopula osvojile Konstantinopel. Genova je po osvojitvi dobila pravice za svobodno trgovanje v Latinskem cesarstvu in \xc5\xa1tevilna pristani\xc5\xa1\xc4\x8da, trgovske postaje in naselja na mnogih egejskih otokih. Najpomembnej\xc5\xa1a sta bila otoka Hios in Lesbos in mesto Smirna (Izmir)._NEWLINE_Genova in Pisa sta postali edini dr\xc5\xbeavi s trgovinskimi pravicami na \xc4\x8crnem morju. V 13. stoletju sta republiki osvojili \xc5\xa1tevilna naselja na Krimu, kjer so Genove\xc5\xbeani ustanovili kolonijo Caffa (Teodosija). Zavezni\xc5\xa1tvo z obnovljenim Bizantinskim cesarstvom, ki je ve\xc4\x8dino trgovinskih ugodnosti dalo prav Genovi, je pove\xc4\x8dalo njeno bogastvo in mo\xc4\x8d in isto\xc4\x8dasno zmanj\xc5\xa1alo obseg bene\xc5\xa1kega in pisanskega trgovanja. Leta 1282 se je korzi\xc5\xa1ki sodnik Sinucello uprl genovski oblasti in poklical na pomo\xc4\x8d Piso, ki je nato posku\xc5\xa1ala dobiti nadzor nad trgovino in upravo na Korziki. Avgusta 1282 je zato del genovske flote blokiral pisansko trgovino pri reki Arno. Leta 1283 sta se obe republiki pripravljali na odkrito vojno. Genova je zgradila 120 galej, od katerih je bilo 60 v lasti republike, 60 pa najetih pri zasebnikih. Za posadke ladij in vojake je najela ve\xc4\x8d kot 15.000 pla\xc4\x8dancev. Pisansko ladjevje se je leta 1283 izogibalo neposrednemu spopadu in posku\xc5\xa1alo iz\xc4\x8drpati Genove\xc5\xbeane. 5. avgusta 1283 je kljub temu pri\xc5\xa1lo do pomorske bitke pri Meloriji, v kateri je sodelovalo 93 genovskih ladij pod poveljstvom Oberta Doria in Benedetta Zaccaria, in 72 pisanskih ladij pod poveljstvom Alberta Morosinija in Ugolina Gherardesca. Genove\xc5\xbeani so porazili Pisance, zajeli 30 njihovih ladij in sedem potopili. V bitki je bilo ubitih 8.000 od 14.000 pisanskih vojakov in mornarjev. Pisa se po porazu kot pomorska sila nikoli ve\xc4\x8d ni popolnoma opomogla, kar je za Genovo pomenilo pridobitev popolnega nadzora nad trgovino na Korziki. Korzika je bila uradno priklju\xc4\x8dena k republiki leta 1347. Sardinsko mesto Sassari, ki je bilo pod pisansko oblastjo, je postalo komuna pod genovsko oblastjo. Oblast nad Sardinijo kljub temu nikoli ni v celoti pre\xc5\xa1la v genovske roke, ker so jo vse do 15. stoletja kratili aragonski kralji Neapeljskega kraljestva._NEWLINE_Genovski trgovci so prodirali tudi proti jugu na Sicilijo in v muslimansko severno Afriko, kjer so ustanavljali trgovske kolonije, kupovali zlato, ki je pripotovalo z juga preko Sahare, in odpirali skladi\xc5\xa1\xc4\x8da ob atlantski obali vse do Sal\xc3\xa9ja in Safija v dana\xc5\xa1njem Maroku._NEWLINE_Leta 1283 se je prebivalstvo Sicilijanskega kraljestva uprlo an\xc5\xbeujski oblasti. Po uporu, ki je postal znan kot Sicilijanske ve\xc4\x8dernice, so v kraljestvu zavladali Aragonci. Genova, ki je podpirala Aragonce, je za svojo podporo dobila proste trgovinske in izvozne pravice v Sicilijanskem kraljestvu. Dobi\xc4\x8dek so imeli tudi genovski bankirji, ki so za\xc4\x8deli posojati denar novemu sicilijanskemu plemstvu._NEWLINE_Genova je bila mnogo ve\xc4\x8d samo kot trgovec z di\xc5\xa1avami in za\xc4\x8dimbami, ki so prihajale z vzhoda. Gonilna sila njenega gospodarstva so bile tkalnice svilenih tkanin iz uvo\xc5\xbeenih svilenih prej, ki so posnemale simetri\xc4\x8dne vzorce z bizantinskih in sasanidskih svilenih tkanin.\n_START_SECTION_\nUpadanje\n_START_PARAGRAPH_\nZaradi gospodarske krize v Evropi v poznem 14. stoletju in dolge vojne z Benetkami, ki je dosegla vi\xc5\xa1ek s porazom v odlo\xc4\x8dilni bitki pri Chioggi leta 1380, je mo\xc4\x8d Genovske republike za\xc4\x8dela upadati. Pred vojno za Chioggio, ki je trajala od leta 1379 do 1381, so imeli Genove\xc5\xbeani pomorsko premo\xc4\x8d, ki je bila vir njihove mo\xc4\x8di in trdnega polo\xc5\xbeaja v severni Italiji. Po vojni so jo tekmeci izrinili iz vzhodnosredozemskih tr\xc5\xbei\xc5\xa1\xc4\x8d in Genovska republika je za\xc4\x8dela nazadovati. Drug pomemben vpliv na nazadovanje je imelo vedno mo\xc4\x8dnej\xc5\xa1e Osmansko cesarstvo, zaradi katerega se je mo\xc4\x8dno zmanj\xc5\xa1alo trgovanje na Egejskem in \xc4\x8crnem morju._NEWLINE_Genova je bila zatem dolgo \xc4\x8dasa pod francosko ali milansko okupacijo. Republika je svojo najni\xc5\xbejo to\xc4\x8dko dosegla v letih 1499 do 1525, ko je bila pod skoraj stalno francosko okupacijo. 30. maja 1522 so Genovo s pomo\xc4\x8djo svojih zaveznikov med mestno gospodo zasedli \xc5\xa0panci in mesto neusmiljeno oplenili. Ko se je veliki admiral Andrea Doria iz vplivne genovske dru\xc5\xbeine Doria povezal s cesarjem Karlom V., da bi izgnal Francoze in obnovil genovsko neodvisnost, se je s posojilom 1528 mark cesarju Karlu odprlo novo podro\xc4\x8dje genovskih dejavnosti \xe2\x80\x93 ban\xc4\x8dni\xc5\xa1tvo.\n_START_SECTION_\nZlata doba genovskih bankirjev\n_START_PARAGRAPH_\nGenova je potem kot mali dru\xc5\xbeabnih \xc5\xa0panskega cesarstva preko svojih bankirjev, \xc5\xa1e posebno tistih, ki so iz svojih predstavni\xc5\xa1tev v Sevilji financirali \xc5\xa1panske posle v tujini, do\xc5\xbeivela nekak\xc5\xa1no o\xc5\xbeivljenje. Francoski zgodovinar Fernand Braudel je obdobje od leta 1557 do 1627 imenoval kar "obdobje Genove\xc5\xbeanov, katerih vloga je bila tako diskretna in prefinjena, da je zgodovinarji dolgo \xc4\x8dasa niso opazili". Genovsko trgovanje je ostalo zelo odvisno od obvladovanja sredozemskih pomorskih trgovskih poti, resen udarec pa je mu je prizadela izguba otoka Hiosa, ki so ga leta 1566 osvojili Turki._NEWLINE_Odpiranje \xc5\xa0panije za konzorcij genovskih bank se je za\xc4\x8delo z dr\xc5\xbeavnim bankrotom kralja Filipa II. leta 1557, ki je v nem\xc5\xa1kih bankah povzro\xc4\x8dil kaos in kon\xc4\x8dal kraljevanje Fuggerjev kot \xc5\xa1panskih finan\xc4\x8dnikov. Genovski bankirji so se dr\xc5\xbeali okornega habsbur\xc5\xa1kega ban\xc4\x8dnega sistema s teko\xc4\x8dimi krediti in zanesljivo rednimi prihodki. V zameno so manj redne po\xc5\xa1iljke ameri\xc5\xa1kega srebra hitro prenesli iz Sevilje v Genovo in si tako zagotovili kapital za naslednje posle. Genovski bankir Ambrogio Spinola, markiz de los Balbases, na primer, je bil dovolj bogat, da je sam organiziral in vodil vojsko, ki se je v osemdesetletni vojni na za\xc4\x8detku 17. stoletja bojevala na Nizozemskem. Upadanje \xc5\xa1panske mo\xc4\x8di v 17. stoletju je povzro\xc4\x8dilo tudi upadanje genovske mo\xc4\x8di. \xc5\xa0panski dvor je pogosto bankrotiral, kar je uni\xc4\x8dilo mnogo genovskih trgovskih hi\xc5\xa1. Zaradi zavezni\xc5\xa1tva s \xc5\xa0panijo je Genovo leta 1684 za kazen mo\xc4\x8dno obstreljevalo francosko ladjevje.\n_START_SECTION_\nFrancoska osvojitev\n_START_PARAGRAPH_\nV 18. stoletju je Genova \xc5\xa1e naprej po\xc4\x8dasi propadala. Leta 1742 je morala tunizijskemu begu prepustiti svojo zadnjo posest na Sredozemlju otok trdnjavo Tabarko, leta 1768 pa je morala zaradi upora z Versajsko pogodbo Francozom odstopiti Korziko._NEWLINE_Leta 1745 se je proti svoji volji vklju\xc4\x8dila v avstro-ogrsko nasledstveno vojno. Genove\xc5\xbeani so se bali, da bo njihov smrtni sovra\xc5\xbenik Piemont priklju\xc4\x8dil marko Finale Ligure in s tem prepolovil njihovo republiko, zato so podprli burbonsko Francijo in \xc5\xa0panijo. Njihova odlo\xc4\x8ditev je imela katastrofalne posledice: kapitulacijo Avstrijcev 6. septembra 1746, velik upor prebivalstva decmbra 1746 in obleganje Genove leta 1747, ki se je kon\xc4\x8dalo s podpisom mirovne pogodbe v Aix-la-Chapellu. Gospodarska o\xc5\xbeivitev v 1780. letih je bila kratkotrajna: leta 1797 je Genovo okupirala Napoleonova revolucionarna armada, ki je strmoglavila staro elito, ki je vladala republiki skozi vso njeno zgodovino, in ustanovila tako imenovano Ligursko ljudsko republiko pod skrbnim nadzorom Napoleonove Francije._NEWLINE_Po Napoleonovi prisvojitvi oblasti v Franciji je bila sprejeta bolj konzervativna ustava. Ligurska republika je bila leta 1805 ukinjena in priklju\xc4\x8dena k Franciji kot departmaji Apennins, G\xc3\xaanes in Montenotte. Po Napoleonovem porazu leta 1814 je lokalna elita na pobudo britanskega agenta lorda Williama Bentincka razglasila obnovitev stare Genovske republike, po sklepu Dunajskega kongresa pa je Genova pripadla Sardinijskemu kraljestvu. Britanske \xc4\x8dete so decembra 1814 republiko zatrle in jo 3. januarja 1815 priklju\xc4\x8dile Kraljevini Sardiniji.'