b'\n_START_ARTICLE_\nAntoninska kuga\n_START_PARAGRAPH_\nAntoninska kuga leta 165-180, znana tudi galenska kuga po zdravniku Galenu, ki jo je opisal, je bila pandemija \xc4\x8drnih koz ali o\xc5\xa1pic, ki je izbruhnila v Rimskem cesarstvu po vrnitvi vojakov s pohoda na Bli\xc5\xbenjem vzhodu. Njenega pravega vzorka \xc5\xa1e niso odkrili. Kot \xc5\xbertev epidemije je morda umrl tudi cesar Lucij Ver (169) iz Antoninske dinastije, po kateri je epidemija dobila ime. Epidemija je trajala devet let in je po mnenju Kasija Diona samo v Rimu zahtevala 2.000 ali eno \xc4\x8detrtino oku\xc5\xbeenih dnevno. Celotno \xc5\xa1tevilo \xc5\xbertev je ocenjeno na pet milijonov. Bolezen je v nakaterih pokrajinah pomorila tretjino prebivalstva in zdesetkala rimsko vojsko._NEWLINE_Anti\xc4\x8dni viri sogla\xc5\xa1ajo, da se je epidemija pojavila med rimskim obleganjem Selevkije pozimi 165-166. Amijan Marcelin poro\xc4\x8da, da se je raz\xc5\xa1irila tudi v Galijo in med vojake vzdol\xc5\xbe Rena. Evtropij omenja samo to, da je v celotnem cesarstvu umrlo veliko ljudi.\n_START_SECTION_\nEpidemiologija\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 166 ja slavni gr\xc5\xa1ki zdravnik in pisec Galen med epidemijo odpotoval domov v Malo Azijo in se na poziv cesarjev Marka Avrelija in Lucija Vera leta 168 vrnil v Rim. Pozimi leta 168/169 je bil v Ogleju, ko je epidemija izbruhnila med tamkaj\xc5\xa1njimi vojaki. Galen je na kratko zapisoval svoja opazovanja in jih objavil v razpravi Methodus Medendi, vsi drugi opisi bolezni pa so razpr\xc5\xa1eni po njegovih obse\xc5\xbenih spisih. Kugo opisuje kot obse\xc5\xbeno in dolgotrajno. Med znaki bolezni omenja povi\xc5\xa1ano telesno temperaturo, drisko, vnetje \xc5\xberela in mehur\xc4\x8dke na ko\xc5\xbei, ki so v\xc4\x8dasih suhi, v\xc4\x8dasih gnojni in se pojavijo deveti dan bolezni. Galenovi podatki ne zado\xc5\xa1\xc4\x8dajo za natan\xc4\x8dno opredelitev bolezni. Znanstveniki domnevajo, da gre za koze._NEWLINE_Zgodovinar William McNeill trdi, da sta bili antoninska kuga in ciprijanska kuga, ki je razsajala od leta 251 do pribli\xc5\xbeno 270, razli\xc4\x8dni bolezni \xe2\x80\x93 koze in o\xc5\xa1pice, vendar ne pove, katera je bila prva. Hudo opusto\xc5\xa1enje, ki sta ga med evropskim prebivalstvom povzro\xc4\x8dili obe kugi, bi lahko pomenilo, da se Evropejci do tedaj z njima \xc5\xa1e niso sre\xc4\x8dali in da so pre\xc5\xbeiveli postali zanje imuni. Drugi zgodovinarji menijo, da so v obeh epidemijah razsajale \xc4\x8drne koze. Slednje mnenje je bolj verjetno, ker sodobne biomolekularne raziskave ka\xc5\xbeejo, da so se o\xc5\xa1pice razvile po letu 500.\n_START_SECTION_\nPosledice\n_START_PARAGRAPH_\nObupano prebivalstvo se je zatekalo k vsem sredstvom, ki bi jih lahko re\xc5\xa1ila, tudi \xc4\x8drni magiji. Epidemija je imela drasti\xc4\x8dne socialne, politi\xc4\x8dne in gospodarske posledice v celem Rimskem cesarstvu. Med najbolj opazne neposredne u\xc4\x8dinke zagotovo sodi oslabljena obramba cesarstva med napadom partskega cesarja Vologasa IV. na Armenijo, ker je na vzhodu bolezni podleglo veliko \xc5\xa1tevilo rimskih vojakov. Na Apeninskem polotoku je izumrlo veliko mest in celotnih pokrajin. Bolezen se je raz\xc5\xa1irila tudi proti zahodu v Galijo in severu Germanijo. Severnoevropska plemena so ve\xc4\x8d let pritiskala proti jugu in iskala ozemlje za svoje nara\xc5\xa1\xc4\x8dajo\xc4\x8de prebivalstvo, Rimljani pa jih zaradi ob\xc4\x8dutnega zmanj\xc5\xa1anja \xc5\xa1tevila vojakov niso mogli odbiti. Cesar Mark Avrelij je od leta 167 do svoje smrti leta 180 osebno poveljeval legijam ob Donavi, vendar ni mogel povsem prepre\xc4\x8diti vdorov germanskih plemen preko reke. Velika ofenziva proti Markomanom je bila ravno zaradi pomanjkanja vojakov prelo\xc5\xbeena na leto 169._NEWLINE_Mark Avrelij je med pohodom v Germanijo napisal svoje filozofsko delo Meditacije. V odlomku IX.2 pravi, da je tudi \xc2\xbbkuga okoli njega manj smrtonosna kot hinav\xc5\xa1\xc4\x8dina, zloba in pomanjkanje medsebojnega razumevanja\xc2\xab. Ko je umiral, je rekel: \xc2\xbbNe jokajte nad menoj. Razmi\xc5\xa1ljajte raje o kugi in smrti toliko drugih\xc2\xab.'