b'\n_START_ARTICLE_\nProtipape\xc5\xbe Viktor IV. (Ottaviano di Monticello)\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nOktavijan se je rodil v plemeniti dru\xc5\xbeini okrog 1095 v mestu Tivoli v Laciju (Pape\xc5\xa1ka dr\xc5\xbeava, Sveto rimsko cesarstvo).\n_START_SECTION_\nPape\xc5\xbe in prvi protipape\xc5\xbe\n_START_PARAGRAPH_\nPo smrti Hadrijana IV. je 22 \xe2\x80\x93 to je ve\xc4\x8dina kardinalov \xe2\x80\x93 ob normanski podpori izvolila 7. septembra za pape\xc5\xbea kardinala-duhovnika pri svetem Marku in pape\xc5\xa1kega kanclerja Rolanda Bandinelli-ja, ki si je privzel ime Aleksander III. _NEWLINE__NEWLINE_Istega dne pa je cesarska stranka v Rimu izvolila svojega pape\xc5\xbea, ki ga je podpiral predvsem Friderik Barbarossa. Sedem kardinalov-duhovnikov je izvolilo kardinala pri Sv. Ceciliji, Ottaviana di Monticello, z imenom Viktor IV. Volitve je skalil neljub dogodek. Ko se je novo izvoljeni kardinal Bandinelli (pape\xc5\xbe Aleksander III.)  pripravljal, da si bo oblekel pape\xc5\xa1ki pla\xc5\xa1\xc4\x8d za obred ustoli\xc4\x8denja, je sko\xc4\x8dil naprej kardinal Ottaviano, iztrgal iz obredarjevih rok pla\xc5\xa1\xc4\x8d in si z njim ogrnil svoje rame. Neki vznejevoljeni senator ga je odpeljal ven; kljub temu je Oktavijanu uspelo, da si je pla\xc5\xa1\xc4\x8d in znamenja pape\xc5\xa1ke oblasti prisvojil s pomo\xc4\x8djo svojega kaplana. V zme\xc5\xa1njavi, ki je sledila, si je ogrnil pla\xc5\xa1\xc4\x8d narobe, ne da bi to sam opazil. To je spro\xc5\xbeilo posmeh v celem kardinalskem zboru in na njegov rova\xc5\xa1 so nastale celo zbadljive pesmi. Kot pravi pape\xc5\xbe, se tudi protipape\xc5\xbe ni po\xc4\x8dutil varnega v Rimu; posve\xc4\x8denje je prejel v opatiji Farfi. _NEWLINE_Cesar je hotel sedaj posredovati, da bi uredil zme\xc5\xa1njavo, ki so jo v celoti povzro\xc4\x8dili njegovi zastopniki, ter je povabil obto\xc5\xbeenca pred nabito polno zborovanje v Paviji. Svojo pristranskost je pokazal \xc5\xbee s tem, da je Oktavijana povabil kot Viktorja IV., a pravega pape\xc5\xbea kot kardinala Orlanda. Pape\xc5\xbe Aleksander je zavrnil zahtevo, da bi prisostvoval temu krivi\xc4\x8dnemu sodi\xc5\xa1\xc4\x8du 11. februarja 1160, ki je bilo predvideno za potrditev vsiljivca. Na razsodbo je Aleksander III. takoj odgovoril iz Anagnija ter izrekel slovesno izob\xc4\x8denje nad cesarjem ter razre\xc5\xa1il njegove podlo\xc5\xbenike zaprisege zvestobe. _NEWLINE__NEWLINE_To se je zgodilo na Veliki \xc4\x8detrtek, 24. marca 1160. Takoj nato je Aleksander poslal nuncije k raznim evropskim kraljem in res: kmalu so pri\xc5\xa1la priznanja iz Francije, Anglije, \xc5\xa0panije, Sicilije, Mad\xc5\xbearske in tudi od gr\xc5\xa1kega cesarja v Carigradu; tudi tri glavna gospodarska in politi\xc4\x8dna italijanska sredi\xc5\xa1\xc4\x8da: Benetke, Milano in Genova so bila naklonjena pape\xc5\xbeu. Poleg tega so bili na njegovi strani mo\xc4\x8dni cerkveni redovi kot cistercijani in certozijani. Cluny se je pa postavil na stran protipape\xc5\xbea Viktorja.\n_START_SECTION_\nViktor ni u\xc5\xbeival podpore\n_START_PARAGRAPH_\nKralj Friderik se je na vse na\xc4\x8dine trudil, da bi evropske dvore odvrnil od zakonitega pape\xc5\xbea. Ponudil je zvezo francoskemu kralju; odlo\xc4\x8den nastop angle\xc5\xa1kega kralja Henrika II. in mad\xc5\xbearskega kralja G\xc3\xa9za II. je to prepre\xc4\x8dil. Mad\xc5\xbearski kralj je pisal francoskemu kralju Ludviku VII. takole:_NEWLINE_ \xc2\xbbJaz se bojim le Boga, ljudi ne; Aleksandra, ki ga je priznala vesoljna Cerkev in Tvoje veli\xc4\x8danstvo, priznavam s svoje strani tudi jaz in ga sprejemam za zakonitega pape\xc5\xbea. \xc4\x8ce ho\xc4\x8de torej cesar napasti Tebe ali Tvoje kraljestvo, bom napadel tudi jaz njegovo kraljestvo in ga opusto\xc5\xa1il; podobno ravnanje pri\xc4\x8dakujem tudi od Tebe, svojega prijatelja.\xc2\xab\xc2\xa0 _NEWLINE_Cerkveni razkol  je imel huj\xc5\xa1e posledice za cesarstvo kot za pape\xc5\xa1tvo in je trajal 17 let. Kon\xc4\x8dal se je \xc5\xa1ele s cesarjevim hudim porazom v bitki pri Legnanu  1176, ko se je komaj re\xc5\xa1il. To je prisililo o\xc5\xa1abnega cesarja, da se je 1177 brezpogojno podvrgel pape\xc5\xbeu. Otro\xc4\x8dja legenda, da je pape\xc5\xbe polo\xc5\xbeil svojo nogo na vrat le\xc5\xbee\xc4\x8dega cesarja, ne ustreza zgodovinski resnici in je rabila za protestantovsko propagando zoper katoli\xc4\x8dane zaradi spodbujanja nem\xc5\xa1kega ponosa \xc5\xa1ele od Lutrovih \xc4\x8dasov.\n_START_SECTION_\nMalahijeva prerokba\n_START_PARAGRAPH_\nPrerokba sv. Malahija pravi o njem: Iz mra\xc4\x8dne je\xc4\x8de (latinsko Ex tetro carcere; angle\xc5\xa1ko  Out of a loathsome prison ). Latinska razlaga pravi: Bil je kardinal pri Sv. Nikolaju v Tulijanovi je\xc4\x8di. (latinsko  Fuit Cardinalis S. Nicolai in carcere Tulliano.; angle\xc5\xa1ko  He was a cardinal of St. Nicholas in the Tullian prison. ). _NEWLINE_Viktor IV. je bil torej protipape\xc5\xbe 1159\xe2\x80\x9364), po imenu Ottaviano di Monticello. Prerokba se torej nana\xc5\xa1a na dejstvo ali domnevo, da je bil kardinal pri Sv. Nikolaju v Tulijanovi je\xc4\x8di; s kardinalskim naslovom San Nicola in carcere.'