b'\n_START_ARTICLE_\nVladimir Kobler\n_START_SECTION_\nPoreklo\n_START_PARAGRAPH_\nPriimek Kobler izvira iz Sel\xc5\xa1ke doline. Vladimir Kobler je bil sin me\xc5\xa1\xc4\x8danske dru\xc5\xbeine; njegov ded Franc Kobler (1859-1943) je bil odvetnik v Radovljici, babica Marija, roj. Lekan (1865-1955), gospodinja, njegova stara star\xc5\xa1a po materini strani sta bila Franc Weinberger (1867-1913), industrialec v Zagorju, in Veronika (1863-1939), gospodinja. O\xc4\x8de Franc Kobler (1895-1983) je bil sodnik na gospodarskem podro\xc4\x8dju v Ljubljani, mati Pavla (1898-1992) pa u\xc4\x8diteljica.\n_START_SECTION_\nZgodnja leta in \xc5\xa1tudij\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xbde kot povsem majhnega otroka ga je kot ne\xc4\x8daka zgodaj umrle znane pianistke Dane Kobler (1891-1929) pritegnil \xc5\xa1tudij klavirja in je takrat v doma\xc4\x8dem okolju rad igral drobne skladbe mami Pavli in njenim prijateljem. Teta Dana Kobler mu je kljub temu, da je bil ob njeni smrti star \xc5\xa1ele tri leta, zapustila tudi svoj klavir znamke H\xc3\xb6lzl z angle\xc5\xa1ko mehaniko, na katerega je igral \xc5\xa1e v poznih letih. Njegova klavirska u\xc4\x8diteljica je bila prof. Jadviga Po\xc5\xbeenel v Glasbeni \xc5\xa1oli Narodnega \xc5\xbeelezni\xc4\x8darskega glasbenega dru\xc5\xa1tva Sloga v Ljubljani. Osnovno \xc5\xa1olo je obiskoval v Ljubljani. Nato je bil dijak Klasi\xc4\x8dne gimnazije v Ljubljani, na kateri je uspe\xc5\xa1no maturiral leta 1944. Tako kot vsi je moral v prvem povojnem \xc4\x8dasu najprej odslu\xc5\xbeiti dveletni obvezni voja\xc5\xa1ki rok. Po prihodu iz vojske se je leta 1947 vpisal na Akademijo za glasbo v Ljubljani in \xc5\xa1tudiral dirigiranje pri prof. dr. Danilu \xc5\xa0vari, \xc5\xa1tudij klavirja pa nadaljeval pri svoji profesorici Jadvigi Po\xc5\xbeenel, ki je leta 1945 postala profesorica klavirja na srednji stopnji Akademije za glasbo. Nekaj \xc4\x8dasa je \xc5\xa1tudiral tudi violino. Zaradi vmesnega dalj\xc5\xa1ega delovanja v Osjeku in Subotici je \xc5\xa1tudij dirigiranja z diplomo na Akademiji za glasbo v Ljubljani zaklju\xc4\x8dil pozneje, 15. januarja 1957. Leta 1968 (29. 12.) je prav tam, tudi pri prof. dr. Danilu \xc5\xa0vari, z dirigiranjem Verdijeve opere Ples v maskah z ansamblom Opere SNG Maribor dokon\xc4\x8dal \xc5\xa1e podiplomski \xc5\xa1tudij tretje stopnje in dobil naziv specialist za dirigiranje.\n_START_SECTION_\nDirigentska in vodstvena kariera\n_START_PARAGRAPH_\nSvoj operni dirigentski debut je imel leta 1951 na odru ljubljanske Opere s Puccinijevo opero Tosca. O za\xc4\x8detku svoje uspe\xc5\xa1ne poti je sam med drugim pripovedoval, da ga je v ljubljansko Opero najprej napotil profesor dirigiranja dr. Danilo \xc5\xa0vara, ki je opazil, da ga opera zanima. Tako je \xc5\xbee med \xc5\xa1tudijem od 1. 1. 1948 do 31. 8. 1951 delal v Operi kot \xc5\xa1epetalec, korepetitor solistov in baletnih plesalcev ter dirigent scenske glasbe. Na tak na\xc4\x8din se je na najbolj\xc5\xa1i na\xc4\x8din seznanil z zakonitostmi opernega gledali\xc5\xa1\xc4\x8da in z vsemi njegovimi dejavnostmi. To mu je gotovo zelo pomagalo pri njegovem poznej\xc5\xa1em dirigentskem in vodstvenem delovanju, saj ga je \xc5\xa1e isto leto, leta 1951, takoj po debutu v ljubljanski Operi, takratni intendant Hinko Toma\xc5\xa1i\xc4\x87 povabil kot dirigenta v Hrva\xc5\xa1ko narodno gledali\xc5\xa1\xc4\x8de v Osijek, od koder je leta 1953 od\xc5\xa1el v Subotico, kjer je bil do leta 1955 direktor in profesor srednje glasbene \xc5\xa1ole, umetni\xc5\xa1ki vodja filharmonije in zborovodja mestnega pevskega zbora. Poleg tega je vodil \xc5\xa1e koncertno poslovalnico ter dirigiral v tamkaj\xc5\xa1njem Srbskem narodnem gledali\xc5\xa1\xc4\x8du. Leta 1955 se je na \xc5\xbeeljo intendanta Lava Mirskega vrnil v Osijek, kjer je poleg dirigiranja prevzel kot direktor tudi vodenje tamkaj\xc5\xa1nje Opere._NEWLINE__NEWLINE_Leta 1961 so ga povabili v Maribor, sprva kot dirigenta, \xc5\xbee naslednje leto pa je postal tudi direktor Opere Slovenskega narodnega gledali\xc5\xa1\xc4\x8da v Mariboru. V dobrih desetih sezonah je bistveno prispeval k raz\xc5\xa1iritvi operno-baletnega repertoarja in zelo pove\xc4\x8dal \xc5\xa1tevilo uprizoritev. Ve\xc4\x8dji poudarek je dal tudi slovenski operni ustvarjalnosti. Leta 1973 je pri\xc5\xa1el v ljubljansko Opero in bil vse do upokojitve leta 1988 njen dirigent, od 1973 do 1975 pa tudi vr\xc5\xa1ilec dol\xc5\xbenosti direktorja in umetni\xc5\xa1ki vodja. Tudi po upokojitvi ni miroval, ampak je dirigiral v obeh slovenskih Operah, v osije\xc5\xa1ki in re\xc5\xa1ki Operi._NEWLINE_Svojo dirigentsko kariero je kon\xc4\x8dal 29. marca 1994, ko je v Ljubljani \xc5\xa1e zadnji\xc4\x8d dirigiral Puccinijevo Tosco, opero, s katero se je 43 let prej prvi\xc4\x8d predstavil ob\xc4\x8dinstvu._NEWLINE_V svojem dolgoletnem, skoraj 35-letnem dirigentskem obdobju, je zabele\xc5\xbeil 2300 nastopov v ve\xc4\x8d kot petdesetih operah in baletih ter za dirigentskim pultom na simfoni\xc4\x8dnih koncertih slovenskih in tujih skladateljev. V to \xc5\xa1tevilko pa niso v\xc5\xa1tete njegove druge dejavnosti \xe2\x80\x93 klavirske spremljave, strokovni komentarji ipd. Dirigiral je skoraj v vseh glasbenih sredi\xc5\xa1\xc4\x8dih nekdanje Jugoslavije ter gostoval v Italiji, Zvezni republiki Nem\xc4\x8diji, Avstriji, \xc4\x8ce\xc5\xa1ki, Slova\xc5\xa1ki, Poljski, Bolgariji itd. \xc4\x8ceprav se je v svojem delovanju posve\xc4\x8dal prete\xc5\xbeno operni literaturi (posebno nagnjenje je imel do skladateljev veristi\xc4\x8dnih oper), ni zanemarjal tudi koncertne simfoni\xc4\x8dne in komorne dejavnosti, s poudarkom na izvedbah skladb slovenskih skladateljev. \xc5\xa0e ko je bil v Osijeku in Subotici, enako pa tudi v Mariboru in Ljubljani, je posebno skrb posve\xc4\x8dal seznanjanju ob\xc4\x8dinstva z opernimi, baletnimi in simfoni\xc4\x8dnimi deli slovenskih skladateljev \xe2\x80\x93 Aleksandra Lajovica, Lucijana Marije \xc5\xa0kerjanca, Marjana Kozine, Danile \xc5\xa0vara, Zvonimirja Cigli\xc4\x8da (krstna izvedba Obre\xc5\xbeja plesalk), Vilka Ukmarja, Slavka Osterca, Kruna Cipcija idr. Na\xc5\xa1e ob\xc4\x8dinstvo je seznanjal tudi z novostmi tujih opernih in baletnih skladateljev (Georgesa Aurica, Kurta Weilla, Ernsta K\xc5\x99eneka, Jacquesa Iberta, Giulia Viozzija, Bohuslava Martin\xc5\xafja, Ferruccia Busonija idr._NEWLINE__NEWLINE_Vladimir Kobler je bil tudi prvi, ki je po izgonu operete s slovenskih odrov po drugi svetovni vojni posku\xc5\xa1al leta 1963 o\xc5\xbeiviti to zvrst glasbenega \xc5\xbeivljenja pri nas. V drugih republikah Jugoslavije je bila ta zvrst zelo raz\xc5\xa1irjena, za Slovenijo pa je bila zaradi ideolo\xc5\xa1ko-socialnih razlik politi\xc4\x8dno nesprejemljiva. Opereto je najprej posku\xc5\xa1ali obuditi v Slovenskem narodnem gledali\xc5\xa1\xc4\x8du Maribor, kjer je bilo \xc5\xbee prej nekaj amaterskih poskusov. Kot prvo so uprizorili Planinsko ro\xc5\xbeo Radovana Gobca, kar je povzro\xc4\x8dilo znamenito operetno vojno. Gonja proti opereti z vseh mo\xc5\xbenih strani je bila tolik\xc5\xa1na, da so zaradi njene uprizoritve leta 1963 to povezovali \xc5\xa1e z ukinitvijo Mariborske filharmonije, prekinitvijo delovanja zbora Slavko Osterc, z zmanj\xc5\xa1anjem \xc5\xa1tevila \xc4\x8dlanov zbora Slava Klavora in celo s preselitvijo mariborske koncertne poslovalnice pod okrilje Zveze kulturnih delavcev.\n_START_SECTION_\nDruge dejavnosti na glasbenem podro\xc4\x8dju\n_START_PARAGRAPH_\nV svojem zadnjem, ljubljanskem obdobju, je kot predavatelj sodeloval v Opernem studiu ljubljanske Opere, hkrati pa je \xc5\xa1e vedno, kot prej, v vlogi pianista spremljal pevske nastope in recitale pevskih solistov. Vodil je tudi Me\xc5\xa1ani pevski zbor Adriatic v Hrvatinih. Pri\xc5\xa1lo je do tradicionalnega sodelovanja z ljubljansko Opero s serijo gostovanj v kulturnem domu Hrvatini, pa tudi gostovanj v tujini. S svojim prihodom v Hrvatine je Vladimir Kobler odlo\xc4\x8dilno posegel v razvoj in \xc5\xa1iritev kulturne dejavnosti v tem kraju, zato je dobil tudi naziv \xc4\x8dastnega krajana Hrvatinov._NEWLINE_Vladimir Kobler je bil leta od leta 1984 \xc4\x8dlan Dru\xc5\xa1tva ljubiteljev baletne in operne umetnosti, ki se je ustanovilo leto prej, od leta 1995 do 1997 je bil njegov predsednik, od leta 1997 naprej pa umetni\xc5\xa1ki vodja Dru\xc5\xa1tva; leta 1998 pa je bil imenovan za njegovega \xc4\x8dastnega \xc4\x8dlana.\n_START_SECTION_\nOstale dejavnosti\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xa0e iz \xc4\x8dasa svojih \xc5\xa1tudijskih let je bil tudi navdu\xc5\xa1en radioamater (od leta 1991 s pozivnim znakom S51VK) in \xc5\xa1portni strelec. Tudi na tem podro\xc4\x8dju je bil enak zanesenjak kot na svojem \xc5\xbeivljenjskem glasbenem podro\xc4\x8dju._NEWLINE__NEWLINE_Strokovni izpit za amaterskega operaterja IV. razreda je opravil 30. 10. 1974, za amaterskega radiooperaterja C razreda pa 29. 10. 1975; oboje pred izpitno komisijo Zveze radioamaterjev Slovenije v Ljubljani._NEWLINE__NEWLINE_Od leta 2002 je kot \xc5\xa1portni strelec aktivno sodeloval v klubu SLUB.45 v Ljubljani, leta 2005 je postal \xc4\x8dastni \xc4\x8dlan tega kluba, leta 2008 pa se je v\xc4\x8dlanil \xc5\xa1e v strelski klub ZISK Koper.\n_START_SECTION_\nDiskografija\n_START_PARAGRAPH_\nMIA \xe2\x80\x93 Mariborski instrumentalni ansambel_NEWLINE__NEWLINE_ZMO \xe2\x80\x93 Zdru\xc5\xbeeni mariborski orkestri_NEWLINE__NEWLINE_OMbO \xe2\x80\x93 Orkester mariborske Opere_NEWLINE__NEWLINE_OLjO \xe2\x80\x93 Orkester ljubljanske Opere_NEWLINE__NEWLINE_SORTVS \xe2\x80\x93 Simfoni\xc4\x8dni orkester RTV Slovenija_NEWLINE__NEWLINE_SRTVS \xe2\x80\x93 Simfoniki RTV Slovenija'