b"\n_START_ARTICLE_\nPala\xc4\x8da volilnega kneza, Koblenz\n_START_PARAGRAPH_\nPala\xc4\x8da volilnega kneza (nem\xc5\xa1ko: Kurf\xc3\xbcrstliches Schloss) v Koblenzu v Nem\xc4\x8diji, ki je bila rezidenca zadnjega nad\xc5\xa1kofa in volilnega kneza iz Trierja, Clemensa Ven\xc4\x8deslava Sa\xc5\xa1kega, je naro\xc4\x8dil gradnjo v poznem 18. stoletju. Sredi 19. stoletja je imel v njej svoje uradno prebivali\xc5\xa1\xc4\x8de pruski prestolonaslednik (pozneje cesar Viljem I.), takrat kot voja\xc5\xa1ki guverner province Porenje in pokrajine Vestfalija. Zdaj je urejena za razli\xc4\x8dne urade zvezne vlade._NEWLINE_Pala\xc4\x8da volilnega kneza je ena izmed najpomembnej\xc5\xa1ih primerov zgodnje francoske neoklasicisti\xc4\x8dne velike hi\xc5\xa1e v jugozahodni Nem\xc4\x8diji in s pala\xc4\x8do Wilhelmsh\xc3\xb6he v Kasslu, \xc5\xa1kofovsko pala\xc4\x8do v M\xc3\xbcnstru in pala\xc4\x8do Ludwigsburg, ena zadnjih pala\xc4\x8d zgrajenih v Nem\xc4\x8diji pred francosko revolucijo. Od leta 2002 je bila del Unescove svetovne dedi\xc5\xa1\xc4\x8dine Zgornja srednja dolina Rena  in je tudi za\xc5\xa1\xc4\x8ditena kulturna dobrina v skladu s Haa\xc5\xa1ko konvencijo.\n_START_SECTION_\nZgradba\n_START_PARAGRAPH_\nPala\xc4\x8da je sestavljena iz pravokotne glavne stavbe (Corps de Logis), ki poteka v smeri sever-jug, v smeri vzporedno z bli\xc5\xbenjim bregom Rena in dveh polkro\xc5\xbenih kril, ki se raztezata od te na levo in desno s pogledom na mesto in obdajata velik zunanji prostor (Schlossvorplatz). Glavna stavba je prete\xc5\xbeno vodoravno \xc4\x8dlenjena; pet od 39 osi je poudarjenih z izstopajo\xc4\x8dimi arkadami. V sredi\xc5\xa1\xc4\x8du fasade, ki je obrnjena proti mestu je portik z osmimi stebri visokimi do strehe. Na re\xc4\x8dni strani ima osrednji del \xc5\xa1est stebrov, nad katerimi je relief, ki ga je izdelal kipar Sebastian Pfaff in prikazuje alegorijo Rena in Mozele, grb vovlilnega kneza, leve, ki simbolizirajo suverenost in simbole nad\xc5\xa1kofije ter mo\xc4\x8d knezo\xc5\xa1kofa Trierja. Stranski krili, ki so jih obnovili do vi\xc5\xa1ine dveh nadstropij leta 1950, sta neartikulirani.  _NEWLINE_Pri naro\xc4\x8dilu relativno neokra\xc5\xa1ene in neprijazne zgradbe francoskim arhitektom, je Clemens Ven\xc4\x8deslav prekinil s prej\xc5\xa1njo tradicijo v arhitekturi Koblenza, to je francoskim in nem\xc5\xa1kim barokom. Zgrajena je bila kot prebivali\xc5\xa1\xc4\x8de in mestna pala\xc4\x8da. Glede na lego na bregu Rena, je zasnovana kot del re\xc4\x8dne pokrajine, sobe so urejene tako, da se iz vsakega \xc4\x8duti pokrajina. Od vhoda s pogledom na mesto, pot vodi skozi ve\xc5\xbeo in vrtne sobe na vrt na bregu. Sobe na ju\xc5\xbeni in vzhodni strani ponujajo impresiven pogled na Srednjo dolino Rena. Uveljavljanje pokrajine je odgovor na \xc5\xbeeljo Clemensa Ven\xc4\x8deslava. Veliko obmo\xc4\x8dje dvori\xc5\xa1\xc4\x8da, ki ga obkro\xc5\xbeata krili s kolonadami se zgleduje po nekaterih starej\xc5\xa1ih predhodnikih: stebri\xc5\xa1\xc4\x8de Trga svetega Petra v Rimu, Nove pala\xc4\x8de v Bayreuthu in gradu Schwetzingen._NEWLINE_Na vrtu za pala\xc4\x8do je od 1854 kip Johanna Hartunga iz pe\xc5\xa1\xc4\x8denjaka z upodobitvijo alegori\xc4\x8dnih figur O\xc4\x8de Ren in mati Mozela.\n_START_SECTION_\nKonstrukcija\n_START_PARAGRAPH_\nStara rezidenca knezo\xc5\xa1kofa, grad Philippsburg v Ehrenbreitsteinu, je nujno potrebovala popravilo in z vidika novega knezo\xc5\xa1kofa, ki je bil \xc4\x8dlan Sa\xc5\xa1ko-poljske kraljeve dru\xc5\xbeine, ni bila primerna. Po dolgotrajni razpravi so lastnike prepri\xc4\x8dali o potrebi po novi zgradbi in se dogovorili za pla\xc4\x8dilo. Zgradba je bila dokon\xc4\x8dno zgrajena 1777-1793 v novem delu Koblenza imenovanem Neustadt. Glavni arhitekt je bil pari\xc5\xa1ki Pierre Michel d'Ixnard, ki je \xc5\xbee oblikoval ve\xc4\x8d stavb v ju\xc5\xbeni Nem\xc4\x8diji. Prvi osnutek na\xc4\x8drta iz leta 1776 je predvideval obliko podkve usklajeno z reko in proti severu, s pogledom na staro mestno jedro; verjetno na zahtevo Clemensa Ven\xc4\x8deslava, je d'Ixnard spremenil lokacijo in orientacijo. Vendar pa je po kritiki njegovega na\xc4\x8drta, naro\xc4\x8dil poro\xc4\x8dilo na Akademiji arhitektov v Parizu, ki je potrdila nekaj kritik. 18. decembra 1779 ga je na priporo\xc4\x8dilo akademije nadomestil drug francoski arhitekt Antoine-Fran\xc3\xa7ois Peyre mlaj\xc5\xa1i, \xc4\x8digar spremenjen na\xc4\x8drt je bil predlo\xc5\xbeen leta 1780, z manj\xc5\xa1o in enostavnej\xc5\xa1o strukturo, ki je bila nato zgrajena. Zunanjost je bila dopolnjena leta 1784._NEWLINE_Do leta 1787 je notranjost in pohi\xc5\xa1tvo izdeloval Fran\xc3\xa7ois Ignacea Mangin in najprej izvedeno dvori\xc5\xa1\xc4\x8de s \xc5\xa1tukaturnim mojstrom Henckelom in dvornim kiparjem iz Mainza Johannom Sebastianom Pfaffom. Januarius Zick je bil odgovoren za stropne freske. Gradbeni nadzorniki so bili Johann Andreas Gartner iz Dresdna, arhitekt Festungsschirrhof iz Koblenza (po\xc5\xa1kodovane v drugi svetovni vojni in kasneje poru\xc5\xa1ene; zdaj stran od Reichenspergerplatz) in o\xc4\x8deta m\xc3\xbcnchen\xc5\xa1kega arhitekta Friedricha von G\xc3\xa4rtnerja, ki se je rodil v Koblenzu._NEWLINE_23. novembra 1786 sta se Clemens Ven\xc4\x8deslav in njegova sestra Maria Kunigunde Sa\xc5\xa1ka, princesa-opatinja Essna, preselila v novo pala\xc4\x8do. Leto kasneje je bilo nedale\xc4\x8d odprto novo gledali\xc5\xa1\xc4\x8de. Banketno dvorano in pala\xc4\x8dno kapelo so zaklju\xc4\x8dili nazadnje v letu 1792. Clemens Ven\xc4\x8deslav, sprva odprt za reforme, je po francoski revoluciji preklical vse reforme in uvedel strogo oblast. Bil je stric francoskega kralja Ludvika XVI; ta je ponudil zato\xc4\x8di\xc5\xa1\xc4\x8de be\xc5\xbee\xc4\x8dim francoskim izseljencem in \xc4\x8dlanom francoskega dvora, zlasti v pala\xc4\x8di Sch\xc3\xb6nbornslust, tik pred vrati Koblenza. Koblenz je s tem postal francoski kraljevi center.\n_START_SECTION_\nFrancoska zasedba\n_START_PARAGRAPH_\nMed vojno prve koalicije je francoska revolucionarna armada na koncu prisilila Clemensa Ven\xc4\x8deslava, da je 7. oktobra 1794 pobegnil. Dva tedna kasneje so Francozi pod vodstvom generala Fran\xc3\xa7oisa Severina Marceau-Desgraviersa zasedli Koblenz. Knezo\xc5\xa1kofi iz Trierja so prenehali obstajati in ob koncu leta 1801 bili aneksirani k Franciji. Tudi zato ni bilo mogo\xc4\x8de dokon\xc4\x8dati notranjosti pala\xc4\x8de. Pred odhodom je Clemens Ven\xc4\x8deslav kar je lahko, nalo\xc5\xbeil na ladje in odpeljal v Augsburg. Nekateri kosi so bili prodani na dra\xc5\xbebi po njegovi smrti; velik del pohi\xc5\xa1tva iz sprejemnih prostorov iz pala\xc4\x8de v Koblenzu je ostalo v gradu Johannisburg v Aschaffenburgu, v dvorcu Nymphenburg v M\xc3\xbcnchnu, v M\xc3\xbcnchen\xc5\xa1ki rezidenci, Landshut rezidenci in v Novi rezidenci v Bambergu. _NEWLINE_Po Clemens Ven\xc4\x8deslavovem odhodu, so pala\xc4\x8do za\xc4\x8dasno uporabljali kot voja\xc5\xa1ko bolni\xc5\xa1nico (ruska voja\xc5\xa1ka bolni\xc5\xa1nica, po Napoleonovem umiku iz Moskve in Ruski osvoboditvi Koblenza izpod Francozov) in je leta 1815, ko je pre\xc5\xa1la v posest Prusije, postala voja\xc5\xa1nica.\n_START_SECTION_\nPruska oblast\n_START_PARAGRAPH_\nOd leta 1823 do 1842 je bila pala\xc4\x8da volilnega kneza sede\xc5\xbe razli\xc4\x8dnih vladnih uradov in sodi\xc5\xa1\xc4\x8d v pruske province Porenje. V pritli\xc4\x8dju je bil sede\xc5\xbe vi\xc5\xa1jega predsednika (Oberpr\xc3\xa4sident), guvernerja province, od leta 1846 do 1911 ko se je preselil v posebej zgrajeno zgradbo tik ob pala\xc4\x8di. Garda za mesto Koblenz je bila nastanjena do leta 1918 ob koncu ju\xc5\xbenega krila polkro\xc5\xbene zgradbe._NEWLINE_Med letoma 1842 in 1845 je notranje prostore preoblikoval Johann Claudius von Lassaulx po projektu Friedricha Augusta St\xc3\xbclerja, ker je bila pala\xc4\x8da dolo\xc4\x8dena za uradno bivali\xc5\xa1\xc4\x8de \xc4\x8dlanov pruske kraljeve dru\xc5\xbeine, kadar je bila na obisku v Porenju; kraljevi prostori so bili v prvem nadstropju._NEWLINE_Od 1833 do 1852 so na razgledni stolp ju\xc5\xbenega krila namestili signalne naprave, ki so predstavljale eno od kon\xc4\x8dnih postaj (postaja 61) pruske opti\xc4\x8dne telegrafske linije med Berlinom, K\xc3\xb6lnom in Koblenzem. Tako je bil v pala\xc4\x8di nastanjen urad za nadzor zahodnega dela linije._NEWLINE_Od leta 1850 do 1858 je princ Viljem, kasneje Viljem I., prebival v pala\xc4\x8di s svojo \xc5\xbeeno Avgusto medtem ko je slu\xc5\xbeil kot voja\xc5\xa1ki guverner province Porenje in pokrajine Vestfalija. Prvi del Renske promenade, ki jo je zasnoval Peter Joseph Lenn\xc3\xa9 in so jo kasneje poimenovali Kaiserin Augusta, je ustvaril na njeno prigovarjanje.\n_START_SECTION_\nDvajseto stoletje\n_START_PARAGRAPH_\nDo izbruha prve svetovne vojne leta 1914 so pala\xc4\x8do \xc5\xa1e vedno pogosto obiskovali pripadniki pruske kraljeve hi\xc5\xa1e, nato cesarske dru\xc5\xbeine.  Po vojni so bile v njej nastanjene razli\xc4\x8dne vladne slu\xc5\xbebe do leta 1923, ko je bil po razglasitvi separatisti\xc4\x8dne renske republike imenovan ministrski predsednik Josef Friedrich Matthes, kar je trajalo do 9. februarja 1924._NEWLINE_V \xc4\x8dasu nacizma je na velikem dvori\xc5\xa1\xc4\x8du nastalo Thingplatz gledali\xc5\xa1\xc4\x8de v obliki amfiteatra. To je bil eden prvih od 400 na\xc4\x8drtovanih. 16. junija 1934 so slovesno polo\xc5\xbeili temeljni kamen in gledali\xc5\xa1\xc4\x8de 24. marca 1935 predali namenu.  Gledali\xc5\xa1\xc4\x8de, oval dol 100 m in \xc5\xa1irok 70 m ter pribli\xc5\xbeno 5 metrov globok, je bilo izdelano s pomo\xc4\x8djo 16.000 bazaltnih stebrov, imelo je 20.000 sedi\xc5\xa1\xc4\x8d in lahko sprejelo nadaljnjih 80.000 gledalcev v okoli\xc5\xa1kih obmo\xc4\x8djih na prostem. Postavitev je vklju\xc4\x8devala ledeni\xc5\xa1ko skalo in pod vhodom pala\xc4\x8de, spominsko jama. Moto gledali\xc5\xa1\xc4\x8da je bilo Leuchte, scheine goldene Sonne \xc3\xbcber dies befreite Land (svetloba, iskrivo zlato sonce na osvobojenem zemlji\xc5\xa1\xc4\x8d) in rog, ki je bil name\xc5\xa1\xc4\x8den na streho pala\xc4\x8de, ki je zvenel dvakrat na dan. Zvok se je sli\xc5\xa1al do 5 km dale\xc4\x8d. Koblenzov Thingplatz naj bi uporabljali za misti\xc4\x8dne obrede, zlasti ob poletnem solsticiju.  Vendar pa je zanimanje za gibanje Thingspiel hitro popustilo, in \xc5\xbee ob koncu leta 1937 so reorganizirali in preoblikovali prizori\xc5\xa1\xc4\x8de kot preprost teren za parade. Po drugi svetovni vojni je so sem navozili material od bombardiranja mesta. _NEWLINE_Med drugo svetovno vojno je bil kompleks pala\xc4\x8de leta 1944 bombardiran. Obnovili so jo leta 1950-51, zunanjost pa natan\xc4\x8dno rekonstruirali s pomo\xc4\x8djo prvotnega na\xc4\x8drta in notranjost kon\xc4\x8dali v slogu 1950-ih, razen nekaj prostorov v centru, ki so bili obnovljeni v klasicisti\xc4\x8dnem slogu prvotne pala\xc4\x8de: veliko stopni\xc5\xa1\xc4\x8de, vhodna dvorana, sprejmna dvorana (zdaj znana kot dvorana ogledal ali Kurf\xc3\xbcrstensaal (dvorana volilnega kneza) in vrtna soba. Organizirali so razpis za izbor likovnih del za te sobe. Stopni\xc5\xa1\xc4\x8de je bilo v pritli\xc4\x8dju okra\xc5\xa1ena s kipom Emila Kriegerja z naslovom Kore, o spominu na Evropa na biku Otta Rumpfa in Konj in jezdec Wernerja Meurerja, v prvem nadstropju z ni\xc5\xa1nimi slikami Edvarda Franka, Rolfa M\xc3\xbcller-Landaua, kjer so alegori\xc4\x8dne slike za ni\xc5\xa1e v ju\xc5\xbeni dvorani, dve slike v severni ve\xc5\xbei vrtne sobi so Edgara Ehseja in mozaik na eni steni velikega stopni\xc5\xa1\xc4\x8da je podpisan E. K., verjetno Eugen Keller. Izbirna komisija se je posku\xc5\xa1ala \xc4\x8dim bolj pribli\xc5\xbeati prvotnemu stanju. Vklju\xc4\x8dno pri izbiri barve, vendar dela odra\xc5\xbeajo obdobje njihovega nastanka. Edina ohranjena zgodovinska notranjost je del preddverja sedaj uni\xc4\x8dene pala\xc4\x8dne kapele, na koncu severnega polkro\xc5\xbenega krila. Obe krili sta bili obnovljeni v poenostavljeni sodobni obliki, le z odtisom originalov._NEWLINE_Stavba na za\xc4\x8detku slu\xc5\xbeila kot sede\xc5\xbe urada zavezni\xc5\xa1kih varnostnih sil (Allied Security Office).  Leta 1960 je bila stavba prodana Zvezni republiki Nem\xc4\x8diji, de\xc5\xbeeli Porenje-Pfal\xc5\xa1ka, ki ga je podedoval leta 1946 kot pravni naslednik Prusije. Leta 1998 je bila ponovno obnovljena in zunanjost pobarvana v tradicionalni oker in \xc5\xa1krlatno rde\xc4\x8di barvi pruskih utrdb in pala\xc4\x8d, po barvni shemi 18. stoletja: temno sive stene in sive arhitekturne podrobnosti. V Pala\xc4\x8di so trenutno name\xc5\xa1\xc4\x8dene pisarne za razli\xc4\x8dne veje zvezne vlade._NEWLINE_Oktobra 2008 so, med izkopavanjem za podzemno gara\xc5\xbeo pred pala\xc4\x8do, na\xc5\xa1li zgodnje rimsko obrtni\xc5\xa1ko naselje.  Niz stopnic, 100 m \xc5\xa1irok, je namenjen sedenju, in je bil zgrajen na bregu za pala\xc4\x8do v letu 2009."