b'\n_START_ARTICLE_\nSelinunt\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nSelinunt je bil ena najpomembnej\xc5\xa1ih gr\xc5\xa1kih kolonij na Siciliji, na jugozahodni obali tega otoka, ob ustju majhne reke istega imena in 6,5 km zahodno od reke Hipsas (danes Belice). Po zgodovinarju Tukididu je kolonijo ustanovilo sicilijansko mesto Megara Hiblaja pod vodstvom Pamila pribli\xc5\xbeno 100 let po ustanovitvi tega mesta s pomo\xc4\x8djo kolonistov iz Megare v Gr\xc4\x8diji, ki je bila mati\xc4\x8dno mesto Megare Hiblaje . Datuma ustanovitve ni mogo\xc4\x8de natan\xc4\x8dno dolo\xc4\x8diti, saj ga Tukidid navaja samo s sklicevanjem na ustanovitev mesta, ki je sama po sebi nejasna, vendar jo lahko postavimo okoli 628 pr. n. \xc5\xa1t. Diodor Sicilski je datum postavil 22 let prej ali 650 pr. n. \xc5\xa1t., Hieronim pa \xc5\xa1e v leto 654 pr. n. \xc5\xa1t. Tukididov datum, ki je najverjetnej\xc5\xa1i, je nezdru\xc5\xbeljiv s temi zgodnej\xc5\xa1imi datumi. Ime naj bi izhajalo iz divje zelene (starogr\xc5\xa1ko \xcf\x83\xce\xad\xce\xbb\xce\xb9\xce\xbd\xce\xbf\xce\xbd (selinon)) , ki je rasla v okolici. Iz istega razloga so list zelene sprejeli kot simbol na svojih kovancih._NEWLINE_Selinunt je bil najbolj zahodna gr\xc5\xa1ka kolonija na Siciliji, zato so kmalu pri\xc5\xa1li v stik s Feni\xc4\x8dani iz zahodne Sicilije in sosednjimi Sicilijanci na zahodu in severozahodu otoka. Zdi se, da se Feni\xc4\x8dani v glavnem niso spopadali z njimi, so pa bili \xc5\xbee leta 580 pr. n. \xc5\xa1t. prebivalci Selinunta v sporu z negr\xc5\xa1kimi Elimi iz Segeste, katerih ozemlje jih je obkro\xc5\xbealo.  Izseljenci z Rodosa in Knida, ki so kasneje ustanovili Liparo, so podprli Segesto, tako da so zmagali. Spori in sovra\xc5\xbenosti med Segesto in Selinuntom so bili verjetno pogosti in mogo\xc4\x8de je Diodor mislil na Selinut\xc4\x8dane, ko je napisal, da je Segesta v vojni z Lilibejanci (sodobna Marsala) v 454 pr. n. \xc5\xa1t. _NEWLINE_Reka Mazar, ki je takrat morda oblikovala mejo s Segesto, je tekla le pribli\xc5\xbeno 25 km zahodno od Selinunta in gotovo je, da se je obmo\xc4\x8dje Selinunta v nekoliko kasnej\xc5\xa1em obdobju raz\xc5\xa1irilo na njen breg, se utrdilo in trgovalo v ustju. Na drugi strani se je ozemlje Selinunta gotovo raz\xc5\xa1irilo do reke Halikos (sicilijansko Platani), na ustju katere je ustanovil kolonijo Minoja ali Herakleja, kot je bila pozneje imenovana.   Selinunt je takrat \xc5\xbee dosegel veliko mo\xc4\x8d in blaginjo, vendar je o tej zgodovini ohranjeno zelo malo podatkov. Tako kot ve\xc4\x8dina sicilijanskih mest je tudi Selinunt pre\xc5\xa1el iz oligarhije v tiranijo in okoli 510 pr. n. \xc5\xa1t. je bil pod oblastjo despota po imenu Pejtagora, ki je s pomo\xc4\x8djo \xc5\xa0partancev strmoglavil Evrileona, enega od spremljevalcev \xc5\xa1partanskega princa Dorieja. Evrileon je po strmoglavljenju kmalu umrl. Selinunt\xc4\x8dani so podprli Kartagino med veliko ekspedicijo Hamilkarja (480 pr. n. \xc5\xa1t.), celo obljubili so, da bodo poslali kontingent karta\xc5\xbeanski vojski, ki pa je pri\xc5\xa1el \xc5\xa1ele po Hamilkarjevem porazu v bitki pri Himeri. _NEWLINE_Selinunt je nato omenjen leta 466 pr. n. \xc5\xa1t., ko naj bi sodeloval z drugimi sicilijanskimi mesti pri pomo\xc4\x8di Sirakuzam, da bi izselili Trazibula. Tukidid je omenjal Selinunt v povezavi z atensko ekspedicijo leta 416 pr. n. \xc5\xa1t. kot o mo\xc4\x8dnem in premo\xc5\xbenem mestu, ki je zelo sposobno za vojno na kopnem in morju, ima pa tudi velike zaloge bogastva v svojih templjih . Diodor ga opisuje tudi v obdobju karta\xc5\xbeanskega vdora, saj je u\xc5\xbeival v dolgem obdobju miru in ob \xc5\xa1tevilnih prebivalcih. Obzidje Selinunta je zasedalo pribli\xc5\xbeno 100 hektarjev. V 5. stoletju pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem je po oceni v njem \xc5\xbeivelo od 14.000 do 19.000 ljudi.\n_START_SECTION_\nSicilska odprava\n_START_PARAGRAPH_\n416 pr. n. \xc5\xa1t. so se obnovili stari spori med Selinuntom in Segesto in pripeljali do velike atenske ekspedicije na Sicilijo. Selinunt je pozval Sirakuze na pomo\xc4\x8d, da so lahko blokirali Segesto, a so jim pomagale Atene.  Zdi se, da Atene niso takoj ukrepale, da bi re\xc5\xa1ili Segesto, vendar ni znan noben nadaljnji spopad. Ko je atenska ekspedicija prvi\xc4\x8d pri\xc5\xa1la na Sicilijo (415 pr. n. \xc5\xa1t.), je bil Tukidid predstavljen generalu Nikiu, ki je predlagal, da bi Atenci takoj od\xc5\xa1li v Selinunt in ga prisilili, da se mirno preda, vendar je bil ta nasvet zavrnjen in ekspedicija poslana v Sirakuze. Posledi\xc4\x8dno je Selinunt igral le manj\xc5\xa1o vlogo pri nadaljnjih operacijah, vendar pa se ve\xc4\x8dkrat omenja vojska Sirakuz.\n_START_SECTION_\nZasedba Karta\xc5\xbeanov\n_START_PARAGRAPH_\nPoraz atenske vojske je o\xc4\x8ditno zapustil Segesto na milost in nemilost njihovim tekmecem. Predali so mejni okraj, ki je bil prvotni predmet spora s Selinuntom. Ta pa ni bil zadovoljen in nadaljeval sovra\xc5\xbenost, tako da je Segesta poiskala pomo\xc4\x8d pri Kartagini. Ta je poslala majhno vojsko, ki je s pomo\xc4\x8djo Segeste v bitki premagala Selinunt. [19] Karta\xc5\xbeani so naslednjo pomlad (409 pr. n. \xc5\xa1t.) poslali veliko vojsko 100.000 mo\xc5\xa1kih, ki jo je vodil Hanibal Mago (vnuk Hamilkarja, ki je umrl v Himeri). Vojska je pristala v Lilibeju in od tam od\xc5\xa1la naravnost v Selinunt. Prebivalci mesta niso pri\xc4\x8dakovali take sile in so bili popolnoma nepripravljeni, da bi se uprli. Mestna utrdba je bila v mnogih krajih v slabem stanju, oboro\xc5\xbeene sile, ki so jih obljubili Sirakuze, Akragas (sodobni Agrigento) in Gela, niso bile pripravljene in niso pri\xc5\xa1le pravo\xc4\x8dasno. Selinunt se je sam boril proti Karta\xc5\xbeanom in \xc5\xa1e naprej branil hi\xc5\xa1e tudi po prekora\xc4\x8ditvi obzidja. Po desetdnevnem obleganju je bilo mesto zavzeto in ve\xc4\x8dina branilcev mrtva. Po podatkih iz virov je bilo ubitih 16.000 dr\xc5\xbeavljanov Selinunta, 5000 je bilo ujetih in zaprtih, 2600 pod poveljstvom Empediona je pobegnilo v Akragas.  Kasneje je precej pre\xc5\xbeivelih in ube\xc5\xbenikov zbral Hermokrat iz Sirakuz in jih naselil znotraj obzidja mesta. Kmalu zatem je Hanibal uni\xc4\x8dil mestno obzidje, vendar je dovolil pre\xc5\xbeivelim prebivalcem, da se vrnejo in \xc5\xbeivijo kot prebivalci Kartagine. Precej\xc5\xa1en del dr\xc5\xbeavljanov Selinunta je sprejel to ponudbo, kar je bilo potrjeno s pogodbo, ki so jo pozneje sklenili Dionizij, tiran v Sirakuzah, in Karta\xc5\xbeani leta 405 pr. n. \xc5\xa1t.\n_START_SECTION_\nUni\xc4\x8denje\n_START_PARAGRAPH_\nSelinunt je bil spet omenjen leta 397 pr. n. \xc5\xa1t., ko so podprli Dionizija med vojno s Kartagino, vendar sta mesto in ozemlje spet pripadla Karta\xc5\xbeanom po miru iz 383 pr. n. \xc5\xa1t. Zdi se, da je reka Halkus, ki je bila dolo\xc4\x8dena kot vzhodna meja karta\xc5\xbeanskega gospostva na Siciliji po pogodbi iz 383 pr. n. \xc5\xa1t., kljub za\xc4\x8dasnim prekinitvam na splo\xc5\xa1no ostala meja in jo je v skladu s pogodbo Agatokles leta 314 pr. n. \xc5\xa1t. ponovno dolo\xc4\x8dil kot mejo . Ta zadnja pogodba je izrecno dolo\xc4\x8dala, da so Selinunt, Herakleja in Himera podlo\xc5\xbeni Kartagini. Leta 276 pr. n. \xc5\xa1t. pa so se med selitvijo Pira na Sicilijo Selinunt\xc4\x8dani prostovoljno pridru\xc5\xbeili Piru po zajetju Herakleje. Po prvi vojni je bil Selinunt spet pod nadzorom Kartagine, njegovo ozemlje pa je bilo ve\xc4\x8dkrat prostor voja\xc5\xa1kih operacij med Rimljani in Karta\xc5\xbeani.  Okoli 250 pred n. \xc5\xa1t., ko so se Karta\xc5\xbeani za\xc4\x8deli umikati in se omejili na obrambo \xc4\x8dim manj krajev, so vse prebivalce Selinunta preselili v Lilibej ter mesto uni\xc4\x8dili._NEWLINE_Zdi se, da mesto ni bilo nikoli obnovljeno. Plinij starej\xc5\xa1i omenja ime (Selinus oppidum ), kot da bi v njegovem \xc4\x8dasu \xc5\xa1e vedno bilo, vendar ga je Strabon uvrstil med izumrla mesta. Ptolemaj, \xc4\x8deprav omenja reko Selinus, ne omenja mesta imena.  Selinuntske terme (sodobni Sciacca), ki izvirajo iz starodavnega mesta in so jih Rimljani pogosto obiskovali, so 30 km oddaljene od Selinunta: \xc5\xbevepleni izviri so \xc5\xa1e vedno zelo cenjeni zaradi zdravilnih lastnosti in so posve\xc4\x8dene tako kot ve\xc4\x8dina termalnih vod na Siciliji San Calogeru. V poznej\xc5\xa1em obdobju so jih imenovali Aquae Labodes ali Larodes, kakor se imenujejo v  Antoninovem itinerarju.\n_START_SECTION_\nAkropola\n_START_PARAGRAPH_\nAkropola je masiv iz krede, ki na jugu pada v morje, severni konec pa se raz\xc5\xa1iri na 140 metrov. Naselje v obliki trapezoida, raz\xc5\xa1irjeno na sever z velikim podpornim zidom na terasah (pribli\xc5\xbeno enajst metrov visok), je bilo obdano z obzidjem (ve\xc4\x8dkrat obnovljeno in spremenjeno) z zunanjostjo iz kvadratnih kamnitih blokov in notranjostjo iz grobega kamna (emplekton). Imelo je pet stolpov in \xc5\xa1tiri vrata. Na severu je bila akropola utrjena s \xc5\xa1tevilnimi zidovi in stolpi od za\xc4\x8detka 4. stoletja pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem. Na vhodu v akropolo je tako imenovani Poluksov stolp, zgrajen v 16. stoletju, da bi odvra\xc4\x8dal barbarske pirate, na vrhu ostankov anti\xc4\x8dnega stolpa ali svetilnika._NEWLINE_Mestni na\xc4\x8drt je razdeljen v \xc4\x8detrtine z dvema glavnima ulicama (\xc5\xa1irine 9 metrov), ki se kri\xc5\xbeata pravokotno (cesta sever\xe2\x80\x93jug je dolga 425 metrov, vzhod\xe2\x80\x93zahod pa 338 metrov). Vsakih 32 metrov ju pre\xc4\x8dijo druge manj\xc5\xa1e ceste (\xc5\xa1iroke 5 metrov). Ta urbani sistem, ki je sledil starodavnemu modelu, izhaja iz 4. stoletja pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem (tj. obdobje karta\xc5\xbeanske vladavine). Prvim letom kolonije je mogo\xc4\x8de pripisati ve\xc4\x8d oltarjev in malih sveti\xc5\xa1\xc4\x8d, ki so jih zamenjali okrog petdeset let pozneje z velikimi, trajnej\xc5\xa1imi templji. Prvi od njih je megaron v bli\xc5\xbeini templjev B in C. Pred templjem O je karta\xc5\xbeanski prostor za \xc5\xbertvovanja iz 409 pr. n. \xc5\xa1t., sestavljen iz prostorov, zgrajenih iz suhih zidakov, v katerih so odlo\xc5\xbeene vaze s pepelom z amforami vrste karta\xc5\xbeanski "torpedo". Na hribu akropole so ostanki \xc5\xa1tevilnih dorskih templjev._NEWLINE_Tempelj O in tempelj A, od katerih je malo ostalo, razen skalnate kleti in oltarja, ki je bil zgrajen med 490 in 460 pr. n. \xc5\xa1t., sta imela skoraj enako strukturo, podobno tisti templja E na vzhodnem hribu. Peristil je bil \xc5\xa1irok 16,2 metra in dolg 40,2 metra s 6 x 14 stebri (6,23 metra visokimi). V notranjosti se je pojavil pronaos v antisu, naos z aditonom in opistodom v antisu, lo\xc4\x8den od naosa. Naos je bil stopnico vi\xc5\xa1ji od pronaosa in aditona, ki je bil ponovno stopnico vi\xc5\xa1je. V steni med pronaosom in naosom sta dve spiralni stopni\xc5\xa1\xc4\x8di pripeljali do galerije (ali nadstropja) zgoraj. Pronaos templja A ima tlak iz mozaika s simboli\xc4\x8dnimi figurami feni\xc4\x8danske boginje Tanit, kerikeja, Sonca, krono in bikovo glavo, ki pri\xc4\x8dajo o ponovni uporabi prostora kot verskega ali doma\xc4\x8dega obmo\xc4\x8dja v obdobju Karta\xc5\xbeanov. Tempelj O je bil posve\xc4\x8den Pozejdonu ali morda Ateni, tempelj A Dioskuroma ali morda Apolonu._NEWLINE_34 metrov vzhodno od templja A so ostanki monumentalnega vhoda na obmo\xc4\x8dje, ki je bil v obliki propilej s tlemi v obliki T, sestavljen iz pravokotnika 13 x 5,6 metra s peristilom 5 x 12 stebrov in drugega pravokotnika 6,78 x 7,25 metra._NEWLINE_Prek vzhodnozahodne ulice je drugo sveto obmo\xc4\x8dje severno od prej\xc5\xa1njega. Tam, ju\xc5\xbeno od templja C, je sveti\xc5\xa1\xc4\x8de, dolgo 17,65 metra in \xc5\xa1iroko 5,5 metra, ki datira v 580 do 570 pr. n. \xc5\xa1t. in ima arhai\xc4\x8dno obliko megarona, ki je bil morda namenjen hranjenju votivnih darov. Vhod v vzhodni konec, ki je brez pronaosa, je \xc5\xa1el naravnost v naos (v sredi\xc5\xa1\xc4\x8du katerega sta dve bazi za lesena stebra, ki sta podpirala streho). Na hrbtni strani je bil kvadratni aditon, ki mu je bil kasneje dodan tretji prostor. Sveti\xc5\xa1\xc4\x8de je bilo morda posve\xc4\x8deno Demetri Tezmoforiji. _NEWLINE_Desno od sveti\xc5\xa1\xc4\x8da je tempelj B iz helenisti\xc4\x8dnega obdobja, ki je majhen (8,4 x 4,6 m) in v slabem stanju. Sestavljen je iz prostilnega portika s \xc5\xa1tirimi stebri, dostopen po stopni\xc5\xa1\xc4\x8du z devetimi stopnicami, sledita pronaos in naos. Leta 1824 so bile \xc5\xa1e vedno vidne jasne sledi mnogobarvaste \xc5\xa1tukature. Verjetno je bilo zgrajeno okrog 250 pr. n. \xc5\xa1t., preden je bil Selinunt zapu\xc5\xa1\xc4\x8den in je edina verska stavba, ki potrjuje skromno o\xc5\xbeivitev mesta po uni\xc4\x8denju leta 409 pr. n. \xc5\xa1t. Njegov namen je \xc5\xa1e vedno nejasen. V preteklosti se je verjelo, da je Empedoklejev  heroon , dobrodelnika Selinuntskega mo\xc4\x8dvirja, vendar ta teorija glede na datacijo stavbe ne dr\xc5\xbei. Danes se zdi verjetneje, da je mo\xc4\x8dan heleniziran karta\xc5\xbeanski kult, morda Demetre ali Asklepija, Esmuna._NEWLINE_Tempelj C je najstarej\xc5\xa1i na tem obmo\xc4\x8dju, ki datira v leto 550 pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem. Od leta 1925 do 1927 je bilo obnovljenih 14 od 17 stebrov severne strani skupaj z delom entablature. Imel je peristil (24 x 63,7 m), 6 x 17 stebrov (8,62 m visok). Vhod je bil dosegljiv po osmih stopnicah in bil sestavljen iz portika z drugo vrsto stebrov in nato pronaosa. Zadaj sta bila naos in aditon v dolgi ozki strukturi (arhai\xc4\x8dna zna\xc4\x8dilnost). V bistvu ima isti tloris kot tempelj F na vzhodnem hribu. Ve\xc4\x8d elementov ka\xc5\xbee poskuse in odstopanje od dorskega templja, ki je kasneje postal standard: stebri so \xc4\x8dudni in masivni (nekateri so celo izdelani iz enega samega kosa kamna), pomanjkanje entaze, ka\xc5\xbeejo spremembe v \xc5\xa1tevilu kanelur, \xc5\xa1irina interkolumnija se spreminja, vogalni stebri imajo ve\xc4\x8dji premer kot drugi itd. V najdi\xc5\xa1\xc4\x8dih v templju so: nekateri drobci rde\xc4\x8de, rjave in vijoli\xc4\x8dne mnogobarvaste terakote iz dekoracije venca, gigantske 2,5 metra visoke glinene glave gorgone iz pedimenta, tri metope, ki predstavljajo Perzeja, ki je ubil gorgono, Herakleja s Kerkopi in \xc4\x8delni pogled na kvadrigo z Apolonom, ki jih hranijo v arheolo\xc5\xa1kem muzeju v Palermu. Tempelj C je bil najverjetneje arhiv, saj je bilo tukaj na stotine pe\xc4\x8datov in je bil posve\xc4\x8den Apolonu po epigrafskih dokazih  ali morda Herakleju. _NEWLINE_Vzhodno od templja C je pravokoten velik oltar (\xc5\xa1irok 20,4 metra x 8 metrov), od katerega so ostali temelj in nekaj stopnic, verjetno obmo\xc4\x8dje helenisti\xc4\x8dne agore. \xc5\xa0e nekaj ostankov hi\xc5\xa1 in terasa obkro\xc5\xbeajo dorski portik (57 metrov dolg in 2,8 metra globok), ki gleda na del zidu, ki podpira akropolo._NEWLINE_Naslednji je tempelj D, ki je datiran v 540 pr. n. \xc5\xa1t. Zahodna fasada je v smeri sever\xe2\x80\x93jug. Peristil je 24 metrov x 56 metrov s 6 x 13 stebri (vsak 7,51 metra visok). Tu je pronaos v antisu, podolgovat naos, ki se kon\xc4\x8da z aditonom. Je bolj standardiziran kot tempelj C (stebri so rahlo nagnjeni, bolj vitki in imajo entazo, portik je pred distilnim pronaosom v antis), vendar ohranja nekatere arhai\xc4\x8dne lastnosti, kot je sprememba dol\xc5\xbeine interkolumnija in premer stebrov, pa tudi \xc5\xa1tevilo kanelur na steber. Kot pri templju C obstaja veliko kro\xc5\xbenih in kvadratnih votlin na tlaku peristila in naosa, katerih vloga ni znana. Tempelj D je bil posve\xc4\x8den Ateni glede na epigrafske dokaze ali morda na Afroditi. Veliki zunanji oltar ni usmerjen v osi templja, temve\xc4\x8d je name\xc5\xa1\xc4\x8den po\xc5\xa1evno v bli\xc5\xbeini jugozahodnega vogala, kar je nakazovalo, da je starej\xc5\xa1i tempelj zasedal isto mesto na druga\xc4\x8dni osi._NEWLINE_Vzhodno od templja D je majhen oltar pred vzno\xc5\xbejem arhai\xc4\x8dnega sveti\xc5\xa1\xc4\x8da: tempelj Y, znan tudi kot tempelj majhnih metop. Odkrite metope so visoke 84 centimetrov in datirajo v 570 pr. n. \xc5\xa1t. Predstavljajo zasukano sfingo v profilu, delfsko triado (Leto, Apolon, Artemida) v togem frontalnem pogledu in ugrabitev Evrope. Drugi dve metopi lahko datirata pribli\xc5\xbeno v leta okoli 560 pr. n. \xc5\xa1t. in sta reciklirani pri konstrukciji Hermokratovega zidu. Prikazujeta kvadrigo Demetre in Perzefone (ali Helija in Selene? Apolona?) in elevzinski misterij s tremi \xc5\xbeenskami, ki imajo zrna \xc5\xbeita (Demetra, Perzefona in Hekata? Mojre?). Vse v arheolo\xc5\xa1kem muzeju v Palermu._NEWLINE_Med templjem C in D so ru\xc5\xa1evine bizantinske vasi iz 5. stoletja n. \xc5\xa1t., zgrajene z recikliranim kamenjem. Dejstvo, da so bile nekatere hi\xc5\xa1e zdrobljene s padcem stebrov templja C, ka\xc5\xbee, da je bil potres, ki je povzro\xc4\x8dil razpad templjev, v srednjem veku._NEWLINE_Na severu ima akropola dve \xc4\x8detrti mesta (eno zahodno in drugo vzhodno od glavne severno\xe2\x80\x93ju\xc5\xbene ulice), ki jo je Hermokrat obnovil po 409 pr. n. \xc5\xa1t. Hi\xc5\xa1e so skromne, zgrajene z recikliranim materialom. Nekatere od njih imajo vrezane kri\xc5\xbee, znak, da so bile kasneje prilagojene kr\xc5\xa1\xc4\x8danskim stavbam ali so bile naseljene s kristjani._NEWLINE_Nadalje so na severu pred glavnim obmo\xc4\x8djem bivali\xc5\xa1\xc4\x8d ogromne utrdbe za obrambo akropole. Vzporedno je dolga galerija (prvotno pokrita) s \xc5\xa1tevilnimi obokanimi prehodi, ki ji sledijo globoki obrambni jarki, pre\xc4\x8dkani z mostovi, s tremi polkro\xc5\xbenimi stolpi na zahodu, severu in vzhodu. Okoli zunanjega severnega stolpa (ki je imel oro\xc5\xbearno v kleti) so vhodi v vzhodno\xe2\x80\x93zahodni jarek s prehodi na obeh stenah. Le majhen del utrdb pripada starem mestu \xe2\x80\x93 ve\xc4\x8dinoma so iz Hermokratove obnove in zaporednih popravil v 4. in 3. stoletju. Dejstvo, da so bili arhitekturni elementi reciklirani vanje, ka\xc5\xbee, da so bili nekateri templji \xc5\xbee pred 409 pr. n. \xc5\xa1t.\n_START_SECTION_\nHrib Manuzza\n_START_PARAGRAPH_\nSeverno od akropole na hribu Manuzza sodobna ulica sledi meji obmo\xc4\x8dja v obliki masivnega trapeza, v katerem je bila domnevno starodavna agora. Celotno obmo\xc4\x8dje je zasedlo stanovanjsko naselje po Hipodamovem na\xc4\x8drtu (rekonstruirano z aerofotografijo) z nekoliko druga\xc4\x8dno usmerjenostjo od akropole, z vzdol\xc5\xbenimi otoki 190 x 32 metra, usmerjenimi sever\xe2\x80\x93jug, ki so bili prvotno obkro\xc5\xbeeni z obrambnim zidom. Na tem obmo\xc4\x8dju ni bilo sistemati\xc4\x8dnih izkopavanj, vendar je bilo nekaj sonda\xc5\xbe, ki so potrdile, da je bilo obmo\xc4\x8dje naseljeno od ustanovitve Selinunta (7. stoletje pr. n. \xc5\xa1t.) in zato ni kasnej\xc5\xa1e \xc5\xa1iritve mesta._NEWLINE_Po uni\xc4\x8denju Selinunta leta 409 tega obmo\xc4\x8dja mesta niso obnovili. Prebivalci, ki jih je vrnil Hermokrat, so se naselili le na akropoli, ki je bila varnej\xc5\xa1a. Leta 1985 je bila na hribu odkrita struktura, verjetno javna stavba iz 5. stoletja pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem [33]. Nadalje na severu, zunaj stanovanjskih naselij, sta dve nekropoli: Manuzza in starej\xc5\xa1a (7. in 6. stoletje) v Galeri Bagliazzo.\n_START_SECTION_\nVzhodni hrib\n_START_PARAGRAPH_\nNa vzhodnem hribu so trije templji, ki pa se zdi, da so vsi na istem obmo\xc4\x8dju na isti osi sever\xe2\x80\x93jug in niso pripadali enemu samemu svetemu kompleksu (temenos), ker stena lo\xc4\x8duje tempelj E od templja F. Ta sveti kompleks ima mo\xc4\x8dne vzporednice z zahodnimi pobo\xc4\x8dji akropole Megara, Selinuntovim mati\xc4\x8dnim mestom, kar je koristno (morda nepogre\xc5\xa1ljivo) za pravilno pripisovanje kultov treh templjev._NEWLINE_Tempelj E je najnovej\xc5\xa1i od treh, sega v leto 460\xe2\x80\x93450 pr. n. \xc5\xa1t. in ima zelo podoben tloris kot templja A in O na akropoli. Njegov trenutni videz je posledica anastiloze (rekonstrukcija z izvirnim materialom) med letoma 1956 in 1959, ki pa je sporna. Peristil je 25,33 x 67,82 metra z vzorcem 6 x 15 stebrov (vsak 10,19 metra visok) s \xc5\xa1tevilnimi sledovi prvotne \xc5\xa1tukature. To je tempelj, za katerega je zna\xc4\x8dilnih ve\xc4\x8d stopni\xc5\xa1\xc4\x8d, ki ustvarjajo sistem zaporednih ravni: 10 stopnic vodi do vhoda na vzhodni strani, za pronaosom v antisu \xc5\xa1e \xc5\xa1est stopnic vodi v naos in kon\xc4\x8dno \xc5\xa1e \xc5\xa1est stopnic v aditon na zadnji strani naosa. Za aditonom, ki ga lo\xc4\x8di stena, je bil opistodom v antisu. Dorski friz na vrhu sten naosa je sestavljen iz metop, ki prikazujejo ljudi, z glavami in golimi deli \xc5\xbeensk iz paro\xc5\xa1kega marmorja, preostanek pa je iz lokalnega kamna._NEWLINE_Ohranjene so bile \xc5\xa1tiri metope: Heraklej ubije Amazonko Antiopo, poroka Here in Zevsa, Aktajona raztrgajo Artemidini lovski psi, Atena ubije velikana Enkelada in \xc5\xa1e ena, bolj fragmentirana, ki prikazuje Apolona in Dafne. Vse hranijo v arheolo\xc5\xa1kem muzeju v Palermu. Nedavne sonda\xc5\xbee v templju in pod templjem E so razkrile, da sta bili na tem mestu dve drugi sveti\xc5\xa1\xc4\x8di, od katerih je eno bilo uni\xc4\x8deno leta 510 pr. n. \xc5\xa1t. Tempelj E je bil posve\xc4\x8den Heri, kot je razvidno iz napisa na votivni steli , vendar nekateri ugotavljajo, da je bil morda posve\xc4\x8den Afroditi glede na strukturne vzporednice._NEWLINE_Tempelj F, najstarej\xc5\xa1i in najmanj\xc5\xa1i od treh, je bil zgrajen med 550 in 540 pr. n. \xc5\xa1t. po modelu templja C. Od templjev je bil najbolj uni\xc4\x8den. Peristil je bil 24,43 x 61,83 metra z vzorcem stebrov 6 x 14 (visoki 9,11 metra), v prostoru med stebri so bili kamniti zasloni (visoki 4,7 metra) z la\xc5\xbenimi vrati, okra\xc5\xa1enimi s pilastri in arhitravi \xe2\x80\x93 dejanski vhod je bil na vzhodu. Ni jasno, kak\xc5\xa1en je bil namen teh zaslonov, ki so edinstveni med gr\xc5\xa1kimi templji. Nekateri menijo, da so bili namenjeni za\xc5\xa1\xc4\x8diti votivnih daril ali pa so z njimi \xc5\xbeeleli prepre\xc4\x8diti, da bi posamezne obrede (Dionizijevi misteriji?) videli neizku\xc5\xa1eni. V notranjosti so portik z drugo vrsto stebrov, pronaos, naos in aditon v eni dolgi, ozki strukturi (arhai\xc4\x8dna zna\xc4\x8dilnost)._NEWLINE_Na vzhodni strani sta bili ob izkopavanjih leta 1823 odkriti dve poznoarhai\xc4\x8dni metopi (datirani 500 pr. n. \xc5\xa1t.), ki sta prikazovali Ateno in Dioniza pri ubijanju dveh gigantov. Danes ju hranijo v Regionalnem arheolo\xc5\xa1kem muzeju Antonia Salinasa. Znanstveniki menijo, da je bil tempelj F posve\xc4\x8den Ateni  ali Dionizu._NEWLINE_Tempelj G je bil najve\xc4\x8dji v Selinuntu (113,34 m, \xc5\xa1irok 54,05 m in visok pribli\xc5\xbeno 30 m) in je bil med najve\xc4\x8djimi v gr\xc5\xa1kem svetu.  Ta stavba, \xc4\x8deprav se je gradila od 530 do 409 pr. n. \xc5\xa1t. (dolgo obdobje gradnje potrjuje spreminjanje sloga: vzhodna stran je arhai\xc4\x8dna, medtem ko je zahodna stran klasi\xc4\x8dna), je ostala nepopolna, kar ka\xc5\xbee tudi odsotnost kanelur na nekaj stebrih in obstoj stebrnih bobnov iste velikosti deset kilometrov stran od Cave di Cusa, kjer \xc5\xa1e vedno izkopavajo._NEWLINE_V ogromnem kupu ru\xc5\xa1evin je mogo\xc4\x8de razbrati peristil 8 x 17 stebrov (16,27 metrov visok, s premerom 3,41 metra), od katerih eden od leta 1832 \xc5\xa1e vedno stoji, ko je bil znova name\xc5\xa1\xc4\x8den kot lu fusu di la vecchia (kraj starega stebra). Notranjost je bila sestavljena iz prostilnega pronaosa s \xc5\xa1tirimi stebri, z dvema globokima antama, ki sta se kon\xc4\x8dali s pilastri in tremi vrati, ki so vodila do velikega naosa. Naos je bil zelo velik in je bil razdeljen na tri hodnike \xe2\x80\x93 srednji je bil verjetno navzgor odprt (hipatrus). V dveh vrstah desetih vitkih stebrov sta bila podprta druga vrsta stebra (galerija) in dve stranski stopni\xc5\xa1\xc4\x8di, ki sta pripeljali do stre\xc5\xa1nega prostora. Na hrbtni strani osrednjega hodnika je bil aditon, lo\xc4\x8den od sten naosa in v celoti v njem. V aditonu je bil najden trup ranjenega ali umirajo\xc4\x8dega velikana, pa tudi zelo pomemben napis: Velika tabla Selinunta. Na zadnjem delu je bil antisov opistodom, do katerega ni bil mogo\xc4\x8d dostop iz naosa. Posebno zanimanje med ru\xc5\xa1evinami vzbujajo nekateri kon\xc4\x8dni stebri, ki ka\xc5\xbeejo sledi barvne \xc5\xa1tukature in bloke ogredja, ki imajo na straneh podkvasto oblikovane utore. Vrvi so tekle skozi te \xc5\xbelebove in so jih uporabljali za dviganje. Tempelj G je bil verjetno zakladnica mesta in napisi ka\xc5\xbeejo, da je bil posve\xc4\x8den Apolonu, \xc4\x8deprav nedavne \xc5\xa1tudije menijo, da je bil posve\xc4\x8den Zevsu._NEWLINE_Ob vzno\xc5\xbeju gri\xc4\x8dev na vzhodu reke Cottone je bilo Vzhodno pristani\xc5\xa1\xc4\x8de, ki je bilo ve\xc4\x8d kot 600 metrov \xc5\xa1iroko na notranji strani in verjetno opremljeno s pomolom ali valobranom za za\xc5\xa1\xc4\x8dito akropole. Spremenilo se je v 4. in 3. stoletju: bilo je pove\xc4\x8dano in obdano s pomoli (usmerjeni sever\xe2\x80\x93jug) in na obmo\xc4\x8dju skladi\xc5\xa1\xc4\x8d. Od obeh pristani\xc5\xa1\xc4\x8d Selinunta, ki sta zdaj zasuti, je bilo glavno Zahodno pristani\xc5\xa1\xc4\x8de ob reki Selinus-Modione._NEWLINE_Zunanji prostori, namenjeni trgovanju, trgovini in pristani\xc5\xa1kim dejavnostim, so bili urejeni na masivnih terasah na vzpetinah._NEWLINE_Severno od sodobne vasi Marinella je nekropola Buffa.\n_START_SECTION_\nHrib Gaggera z Maloforovim templjem\n_START_PARAGRAPH_\nPot poteka od akropole \xc4\x8dez reko Modione do zahodnega hriba._NEWLINE_Na hribu Gaggera so ostanki zelo starega selinuntskega sveti\xc5\xa1\xc4\x8da boginje plodnosti Demetre z jabolkom (Maloforos), izkopani med letoma 1874 in 1915. Kompleks, v razli\xc4\x8dnem stanju ohranjenosti, je bil zgrajen v 6. stoletju pred n. \xc5\xa1t. na pobo\xc4\x8dju hriba in bil verjetno postaja za pogrebne procesije na poti proti nekropoli Manicalunga._NEWLINE_Prvotno je bilo mesto gotovo brez stavb in primerno odprto obmo\xc4\x8dje za kultne obrede na oltarju. Kasneje se je s postavitvijo templja in visokega obzidja (temenos) spremenilo v sveti\xc5\xa1\xc4\x8de. To sveti\xc5\xa1\xc4\x8de je bilo sestavljeno iz pravokotnega zaprtega prostora (60 x 50 metrov), ki je imelo na vzhodni strani vhod s pravokotnimi propilejami v antisu (zgrajene v 5. stoletju pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem), s kratkim stopni\xc5\xa1\xc4\x8dem in kro\xc5\xbeno zgradbo. Zunaj zaprtega prostora so bile propileje obdane z ostanki dolgega portika (stoa) s sede\xc5\xbei za romarje, ki so zapustili dokaze o sebi v obliki razli\xc4\x8dnih oltarjev in votivnih daril. V zaprtem prostoru je bil v sredi\xc5\xa1\xc4\x8du velik oltar (\xc5\xa1irok 16,3 metra x 3,15 metra), na vrhu kupa pepela iz kosti in drugih delov \xc5\xbertev. Imel je podalj\xc5\xa1ek na jugozahod, ostanki starega arhai\xc4\x8dnega oltarja pa so vidni v bli\xc5\xbeini severozahodnega roba, na hrbtni strani oltarja pa je kvadratna jama. Med oltarjem in templjem je v skalo izklesan kanal, ki prihaja s severa skozi celotno obmo\xc4\x8dje, in nosi vodo do sveti\xc5\xa1\xc4\x8da iz bli\xc5\xbenjega izvira. Takoj za kanalom je Demetrin tempelj v obliki megarona (20,4 x 9,52 m), brez krepidoma ali stebrov, vendar opremljen s pronaosom, naosom in aditonom z ni\xc5\xa1o na hrbtni strani. Na severni strani pronaosa je pritrjena pravokotna servisna soba. Megaron je zgodnja faza le na ravni temeljev. Ju\xc5\xbeno od templja sta kvadratna in pravokotna struktura z nejasnim namenom. Severno od templja je druga struktura iz poznej\xc5\xa1ega obdobja z dvema prostoroma, ki se odpirata na notranjo in zunanjo stran temenosa in sestavlja sekundarni vhod v zaprto obmo\xc4\x8dje. Ju\xc5\xbena stena zaprtega prostora je bila ob\xc4\x8dasno okrepljena, da bi se zavarovala pred pogrezanjem hriba. Ju\xc5\xbeno od propilej, pritrjeno na steno zaprtega prostora, je bilo \xc5\xa1e eno ohi\xc5\xa1je, posve\xc4\x8deno Hekati, v obliki kvadrata s sveti\xc5\xa1\xc4\x8dem v vzhodnem kotu v bli\xc5\xbeini vhoda, v ju\xc5\xbenem kotu pa je bil majhen kvadratni tlakovan prostor za neznan namen._NEWLINE_15 metrov severno je bil \xc5\xa1e en kvadraten zaprt prostor (17 x 17 metrov), posve\xc4\x8den Zevsu Meilihiosu (medeno sladek Zevs) in Pasikrateji (Perzefoni), od katerega je precej ostankov, vendar ni enostavno razumeti razli\xc4\x8dnih struktur, ki so bile zgrajene na koncu 4. stoletja pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem. Sestavljen je iz zidne ograje, obkro\xc5\xbeene z razli\xc4\x8dnimi vrstami stebrov na obeh straneh (del helenisti\xc4\x8dnega portika), majhnega templja prostil v antisu (5,22 x 3,02 m) na hrbtni strani zidu z monolitnimi dorskimi stebri toda jonskim ogredjem in dva druga v sredi\xc5\xa1\xc4\x8du zaprtega prostora. Zunaj, na zahodu, so pobo\xc5\xbeni posve\xc4\x8dali \xc5\xa1tevilne majhne stele s podobami bo\xc5\xbejega para (dva obraza, en mo\xc5\xa1ki in ena \xc5\xbeenska), narejena s plitvimi zarezami. Skupaj z njimi so na\xc5\xa1li pepel in ostanke daritev, dokaz o zbli\xc5\xbeevanju gr\xc5\xa1kih kultov htoni\xc4\x8dnih bogov (podzemni bogovi) in karta\xc5\xbeansko religijo. \xc5\xa0tevilne so najdbe iz Demetrinega templja (vse v muzeju v Palermu): izrezljani reliefni mitolo\xc5\xa1ki prizori, okoli 12.000 votivnih terakotnih figuric od 7. do 5. stoletja pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem; \xc5\xbeenska z velikimi prsmi, ki prikazuje Demetro in morda Tanit, veliko korintske keramike (pozna protokorintska in zgodnja korintska keramika), ploski relief, ki prikazuje Hadovo Ugrabitev Perzefone, najdeno na vhodu v ogrado. Kr\xc5\xa1\xc4\x8danski ostanki, zlasti svetilke z monogramom XP, dokazujejo prisotnost kr\xc5\xa1\xc4\x8danske verske skupnosti na obmo\xc4\x8dju zato\xc4\x8di\xc5\xa1\xc4\x8da med 3. in 5. stoletjem n. \xc5\xa1t._NEWLINE_Nekoliko naprej po pobo\xc4\x8djih hriba Gaggera je izvir, iz katerega je Demetrino sveti\xc5\xa1\xc4\x8de dobilo vodo. 50 metrov ni\xc5\xbeje od nje je bila neko\xc4\x8d stavba, ki naj bi bila tempelj (tako imenovani tempelj M), ki je pravzaprav monumentalna fontana. Je pravokotne oblike (26,8 m dolga x 10,85 m \xc5\xa1iroka x 8 m visoka), izdelana iz kvadratnih blokov s cisterno, zaprtim bazenom, za\xc5\xa1\xc4\x8ditena s portikom s tremi stebri in stopni\xc5\xa1\xc4\x8dem s \xc5\xa1tirimi stopnicami z veliko tlakovano povr\xc5\xa1ino pred njo. Stavba je v dorskem slogu in je datirana v sredino 6. stoletja, predvsem arhitekturna terakota, ki je bila tam odkrita. Drobci metop z amazonomahijo, \xc4\x8deprav so bili v bli\xc5\xbeini, ne spadajo v stavbo, ki je imela majhne, gladke metope. Nedavno je bil izkopan \xc5\xa1e en megaron, nekaj sto metrov severovzhodno od Demetrinega sveti\xc5\xa1\xc4\x8da.\n_START_SECTION_\nKamnolom Cusa\n_START_PARAGRAPH_\nKamnolom sestavlja apnenec, je blizu Campobella di Mazara, kamnolomov je ve\xc4\x8d, oddaljeni so 13 kilometrov od Selinunta. Iz njih so dobili material za zgradbe v Selinuntu. Zelo opazno je, da so nenadno prenehali delovati, kar je verjetno povzro\xc4\x8dil napad na mesto leta 409 pr. n. \xc5\xa1t. Nenadna opustitev kamnolomov, kamnose\xc5\xa1kih kamnov in drugih del pomeni, da jih danes ni mogo\xc4\x8de rekonstruirati, da bi videli vse faze postopka, od prvih globokih kro\xc5\xbenih rezov do kon\xc4\x8dnih bobnov, ki \xc4\x8dakajo na prevoz. Skupaj s kon\xc4\x8danimi bobni stebrov so tu \xc5\xa1e preostali elementi in kvadratni bloki, ki so bili namenjeni templjem Selinunta. Od bobnov, ki so jih \xc5\xbee izkopali, so bili nekateri pripravljeni za prevoz, drugi pa so bili \xc5\xbee na poti in opu\xc5\xa1\xc4\x8deni na cesti. Nekatere ogromne stebre, ki so bili namenjeni za tempelj G, najdemo na obmo\xc4\x8dju zahodno od Cave di Cusa, tudi v polo\xc5\xbeaju, v katerem so bili prvotno zapu\xc5\xa1\xc4\x8deni.\n_START_SECTION_\nKovani denar\n_START_PARAGRAPH_\nKovanci Selinunta so \xc5\xa1tevilni in razli\xc4\x8dni. Najzgodnej\xc5\xa1i je list peter\xc5\xa1ilja ali zelene na sprednji strani. Tisti, nekoliko kasnej\xc5\xa1i, imajo figuro \xc5\xbertvovanja na oltarju, ki je posve\xc4\x8den Asklepiju, kar nakazuje ptica, ki stoji pod njim. Ta prizor se nana\xc5\xa1a na zgodbo, ki jo je napisal Diogen Laertski [44]: Selinunt\xc4\x8dani so zboleli za mo\xc4\x8dvirno kugo zaradi narave zemlji\xc5\xa1\xc4\x8da, ki meji na sosednjo reki, vendar so se pozdravili po izsu\xc5\xa1evanju, ki ga je vpeljal Empedokles. Stoje\xc4\x8da figura na nekaterih kovancih je re\xc4\x8dni bog Selinus, ki je tako pripomogel k blaginji mesta.'