b'\n_START_ARTICLE_\nSarvepalli Radhakri\xc5\xa1nan\n_START_SECTION_\nOtro\xc5\xa1tvo in mladost\n_START_PARAGRAPH_\nO njegovem otro\xc5\xa1tvu in mladosti je malo znanega. Rojen je bil v brahmanski sve\xc4\x8deni\xc5\xa1ki dru\xc5\xbeini v manj\xc5\xa1em hindujskem romarskem sredi\xc5\xa1\xc4\x8du Tirutani. Verjetno je od star\xc5\xa1ev dobil zgodnjo izobrazbo v vedskih besedilih in posebej smartha tradiciji bhakti \xc4\x8da\xc5\xa1\xc4\x8denja, ki je tesno povezana s teolo\xc5\xa1ko-filozofskim sistemom enega najve\xc4\x8djih indijskih duhovnih mislecev iz 9. stoletja Adi \xc5\xa0ankarje. Leta 1896 je za\xc4\x8del obiskovati luteransko misijonarsko \xc5\xa1olo v bli\xc5\xbenjem ve\xc4\x8djem romarskem in upravnem pokrajinskem sredi\xc5\xa1\xc4\x8du Tirupati. Na tej \xc5\xa1oli se je seznanil s kr\xc5\xa1\xc4\x8dansko filozofijo in teologijo, medtem ko so se v bli\xc5\xbeini odvijale tempeljske dejavnosti hinduisti\xc4\x8dnih pobo\xc5\xbenih romarjev, bhakti \xc4\x8dastilcev. Podobnosti med oblikami pobo\xc5\xbenosti in intimnega do\xc5\xbeivljanja numinoznega med kr\xc5\xa1\xc4\x8danstvom in hinduizmom so nanj gotovo napravile vtis._NEWLINE_V letih od 1900 do 1904 je obiskoval ameri\xc5\xa1ko prezbiterijansko misijonsko \xc5\xa1olo v zgodovinskem mestu Vellore, kjer je kljub temu, da se je \xc4\x8dutil kulturno cenzuriranega, spo\xc5\xa1toval in cenil trud misijona pri opravljanju humanitarne dejavnosti v lokalnem okolju. Med \xc5\xa1olanjem v Velloreju se je star 16 let poro\xc4\x8dil. Zakon je prinesel \xc5\xa1est otrok in trajal 51 let, vse do smrti njegove \xc5\xbeene._NEWLINE_Star 17 let je izobra\xc5\xbeevanje nadaljeval na protestantskem kolid\xc5\xbeu v Madrasu, kjer se je seznanil s tradicijo zahodne filozofije, od klasi\xc4\x8dne gr\xc5\xa1ke filozofije Platona in Aristotela do novove\xc5\xa1kih filozofov Spinoze, Kanta, Leibniza in takrat modernega utilitarizma J. S. Milla ter dru\xc5\xbebenega evolucionizma H. Spencerja. Verjetno se je seznanil tudi z delovanjem teozofov, ki so odkrivali indijsko duhovno tradicijo in jo posredovali zahodu. Gotovo pa je bil kakor \xc5\xa1ir\xc5\xa1a indijska intelektualna javnost seznanjen z govorom Vivekanande na Svetovnem parlamentu religij, ki je v svetu spodbudil zanimanje za indijsko filozofijo, doma pa spodbudil nacionalni ponos na indijsko kulturno zgodovino. Iritiran od kritik hinduizma svojih kr\xc5\xa1\xc4\x8danskih mentorjev si je zadal nalogo, da ugotovi, kaj\xc2\xa0\xc2\xbbje v hinduizmu \xc5\xbeivega in kaj mrtvega\xc2\xab, da bi spodbil svoje kritike, ki so trdili, da Vede in tudi Vedanta nimajo nobene filozofske vrednosti. Na kolid\xc5\xbeu je leta 1906 z odliko magistriral s temo pomena etike v Vedanti.\n_START_SECTION_\nFilozofska kariera\n_START_PARAGRAPH_\nRadhakri\xc5\xa1nan ni vnaprej na\xc4\x8drtoval akademske kariere in vse\xc5\xbeivljenjskega filozofskega ustvarjanja. Po magisteriju je zapadel v finan\xc4\x8dne te\xc5\xbeave, na kar je bil na posredovanje u\xc4\x8diteljev kolid\xc5\xbea za\xc4\x8dasno re\xc5\xa1en finan\xc4\x8dnih te\xc5\xbeav z u\xc4\x8diteljsko slu\xc5\xbebo na drugem, pod kolonialno upravo vodenem kolid\xc5\xbeu v Madrasu. S svojo razgledanostjo mu je uspelo pridobiti zaupanje kolegov, sam pa je raz\xc5\xa1iril in poglobil svojo izobrazbo ter tako izkoristil bogato zalo\xc5\xbeeno knji\xc5\xbenico u\xc4\x8dili\xc5\xa1\xc4\x8da. Predaval je evropsko filozofijo, psihologijo in se zanimal za etiko, epistemologijo in logiko. Prav tako se je \xc5\xa1ele takrat nau\xc4\x8dil sanskrta. Najprej je za\xc4\x8del objavljati \xc4\x8dlanke v indijskih univerzitetnih glasilih, vendar se je zelo trudil, da bi prodrl v kak\xc5\xa1no mednarodno filozosko revijo. To mu je leta 1911 uspelo z objavo \xc4\x8dlanka\xc2\xa0\xc2\xbbEtika v Bhagavadgiti in pri Kantu\xc2\xab\xc2\xa0v The International Journal of Ethics._NEWLINE_V letih od 1914 do 1917 je bilo kraj\xc5\xa1e obdobje negotovosti, saj je izgubil stolico v Madrasu. Zaradi vojne namre\xc4\x8d ni mogel na \xc5\xa1tudij v Evropo, prav tako pa so bila mo\xc4\x8dno skr\xc4\x8dena finan\xc4\x8dna sredstva, ki niso imela kak\xc5\xa1nega voja\xc5\xa1kega pomena. Leta 1918 je bil naposled izbran za profesorja filozofije na Univerzi v Mysoreju na jugu Indije. Po \xc5\xa1tevilnih \xc4\x8dlankih, ki jih je objavljal v mednarodnih filozofskih revijah, je v tem letu napisal svojo prvo knjigo\xc2\xa0\xc2\xbbFilozofija Rabindranatha Tagoreja\xc2\xab\xc2\xa0(The Philosophy of Rabindranath Tagore). Med obema je kasneje sicer obstajalo vzajemno spo\xc5\xa1tovanje, \xc4\x8deprav se nista nikoli sre\xc4\x8dala._NEWLINE_Leta 1921 mu je bila ponujena profesura na katedri za filozofijo na Univerzi v Kalkuti, najstarej\xc5\xa1i in najuglednej\xc5\xa1i britanski univerzi v Indiji. Osamitev v tem popolnoma druga\xc4\x8dnem kulturnem okolju mu je omogo\xc4\x8dila, da je skoraj ves svoj \xc4\x8das usmeril v dokon\xc4\x8danje projekta predstavitve indijske filozofije v dveh delih. Prva poglavja je za\xc4\x8del pisati \xc5\xbee, ko je pou\xc4\x8deval v Mysoreju. Po objavi dveh del\xc2\xa0\xc2\xbbIndijske filozofije\xc2\xab\xc2\xa0in dela\xc2\xa0\xc2\xbbFilozofija upani\xc5\xa1ad\xc2\xab\xc2\xa0 leta 1923 je njegov ugled mo\xc4\x8dno narastel doma in po svetu. Na podlagi gostujo\xc4\x8dih predavanj na Univerzi v Oxfordu leta 1927 je nastalo delo\xc2\xa0\xc2\xbbHinduisti\xc4\x8dni \xc5\xbeivljenjski nazor\xc2\xab\xc2\xa0in dve leti kasneje, ko je prav tako predaval, \xc5\xa1e\xc2\xa0\xc2\xbbIdealisti\xc4\x8dni \xc5\xbeivljenjski nazor\xc2\xab. Deli veljata za zreli prikaz avtorjeve filozofije._NEWLINE_Leta 1926 je zastopal Univerzo v Kalkuti na dveh mednarodnih akademskih dogodkih: na Kongresu univerz Britanskega imperija in na Mednarodnem kongresu filozofije, ki se je odvijal na Univerzi Harvard v Bostonu, je zastopal Univerzo v Kalkuti. Leta 1931 je bil povzdignjen v viteza, \xc4\x8deprav naziva Sir kasneje ni uporabljal. Po nekajletnem sodelovanju pri ustanavljanju nove univerze v zvezni dr\xc5\xbeavi Andhra Prade\xc5\xa1 je leta 1936 prejel povabilo za predavatelja na katedri za vzhodne religije in etiko na Univerzi Oxford (Manchester College), kjer je pou\xc4\x8deval tri leta. Na podlagi oxfordskih predavanj je izdal delo\xc2\xa0\xc2\xbbVzhodne religije in zahodna misel\xc2\xab\xc2\xa0(1939), v katerem obravnava primerjalno zgodovino religij. V tem obdobju je bil izbran za \xc4\x8dlana presti\xc5\xbenega oxfordskega kolid\xc5\xbea All Souls. Poleg strokovnega na Univerzi v Oxfordu je leta 1939 prevzel \xc5\xa1e rektorsko vodenje hindujske Univerze v Benaresu v Indiji, kjer je pou\xc4\x8deval vse do leta 1948. Med vojno se je edino leta 1944 odpravil na Kitajsko, kjer je predaval. Prva leta indijske neodvisnosti je sodeloval pri dr\xc5\xbeavnih visoko\xc5\xa1olskih projektih, ki so postavili standarde in smernice univerzitetnega izobra\xc5\xbeevanja v novo nastali dr\xc5\xbeavi. Hkrati je \xc5\xa1e vodil indijsko delegacijo za organizacijo UNESCO in \xc5\xa1e vedno imel v veljavi dol\xc5\xbenosti predavatelja na Oxfordu. V letih od 1952 do 1954 je predsedoval Generalni konferenci UNESCO.\n_START_SECTION_\nPoliti\xc4\x8dna kariera\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1949 ga je indijski predsednik vlade D\xc5\xbeavaharlal Nehru napotil za ambasadorja v Sovjetsko zvezo, kjer je naslednja tri leta vodil veleposlani\xc5\xa1tvo. Kljub \xc5\xa1tevilnim diplomatskim obveznostim mu je ostal \xc4\x8das za prevod Upani\xc5\xa1ad, ki jih je dopolnil z ob\xc5\xa1irnimi komentarji, prav tako pa je objavljal \xc5\xa1tevilne \xc4\x8dlanke v strokovnih primerjalno religiolo\xc5\xa1kih revijah, prispevke za zbornike in \xc4\x8dlanke v enciklopedijah. Med politi\xc4\x8dnim delovanjem je objavil prevode klasi\xc4\x8dnih indijskih del Bhagavad-gita, Dhammapada in Brahma Sutra._NEWLINE_Po vrnitvi iz Moskve je bil izbran za podpredsednika Indije, kar je ostal 10 let do leta 1962, ko je bil izvoljen za predsednika Indije. Kljub hudim politi\xc4\x8dnim krizam in trenjem s sosednjima dr\xc5\xbeavama Pakistanom in Kitajsko si je vseskozi prizadeval za mednarodno sodelovanje in strpnost._NEWLINE_Leta 1967 se je umaknil iz javnega \xc5\xbeivljenja, \xc4\x8deprav je \xc5\xa1e naprej objavljal, in preostanek \xc5\xbeivljenja pre\xc5\xbeivel v Madrasu. Umrl je 17. aprila 1975.\n_START_SECTION_\nMost med filozofijami\n_START_PARAGRAPH_\nRadhakri\xc5\xa1nanovo filozofsko izhodi\xc5\xa1\xc4\x8de lahko umestimo v neohinduisti\xc4\x8dno interpretacijo srednjeve\xc5\xa1ke \xc5\xa1ole advaita vedanta, ali v prevodu ne-dualisti\xc4\x8dna vedanta, ki izhaja iz filozofsko idealisti\xc4\x8dne in monisti\xc4\x8dne oziroma ne-dualisti\xc4\x8dne interpretacije absolutne realnosti Brahmana. Komentiranje klasi\xc4\x8dnih hinduisti\xc4\x8dnih filozofov ter besedil je smatral za nesmiselno, \xc4\x8de le-to ne sledi izzivom sodobnosti, ki na novo postavlja izzive indijski kulturni tradiciji. V delu\xc2\xa0\xc2\xbbHinduisti\xc4\x8dni \xc5\xbeivljenjski nazor\xc2\xab\xc2\xa0se tako izrazi: "Svete knjige iz zgodnjih obdobij ne morejo dati odgovorov na probleme na\xc5\xa1ega \xc4\x8dasa. Veliki predstavniki indijske kulture so bili ljudje v gibanju, nenehno v drznih podvigih. Zatorej ne moremo zvesto slediti njihovemu duhu, \xc4\x8de zaostanemo za \xc4\x8dasom v svetu nenehnega gibanja in nadaljujemo s sedenjem ter prepevanjem prastarih himen.". V tem smislu je Radhakri\xc5\xa1nan predvidel potrebo po \xc5\xa1ir\xc5\xa1i duhovni in intelektualni reformi indijske dru\xc5\xbebe, ki so ji takrat vladali britanski kolonizatorji, s sklicevanjem na bogato indijsko kulturno zgodovino, ki jo primerja z evropsko in jo po njegovem mnenju v marsi\xc4\x8dem presega. Vendar kljub vsemu, ko gre za oblike religioznega \xc4\x8da\xc5\xa1\xc4\x8denja znotraj tradicije hinduizma, postavlja v ospredje \xc4\x8da\xc5\xa1\xc4\x8denje Absoluta-Brahmana, ostale oblike \xc4\x8da\xc5\xa1\xc4\x8denja pa postavlja v polo\xc5\xbeaj manj\xc5\xa1e pomembnosti._NEWLINE_Izobra\xc5\xbeen tako v indijski kot v zahodni filozofiji je zmogel napor prese\xc4\x8di predsodke, ki so jih imeli zagovorniki obeh filozofskih tradicij drug do drugega. V primerjavi med zahodno in indijsko filozofijo je razmeroma v ospredju (pre)mo\xc4\x8d idealisti\xc4\x8dne interpretacije realnosti, ki jo zagovarja advaita vedanta skupaj s prvimi viri monisti\xc4\x8dnega idealizma v Upani\xc5\xa1adah. Ostali filozofski sistemi, tako zahodni kot vzhodni, so pri Radhakri\xc5\xa1nanu potisnjeni v podrejen, neavtonomen polo\xc5\xbeaj._NEWLINE_Radhakri\xc5\xa1nanov prispevek je k medkulturnemu dialogu navkljub hinduisti\xc4\x8dnim izhodi\xc5\xa1\xc4\x8dem in vztrajnemu poudarjanju hindujske tradicije pomembnosti velik. Njegova dela so napisana po akademsko veljavnih standardih, kar dokazujejo njegova predavanja na uglednih izobra\xc5\xbeevalnih ustanovah in \xc5\xa1tevilni objavljeni strokovni \xc4\x8dlanki v religiolo\xc5\xa1kih publikacijah. S pribli\xc5\xbeanjem dveh filozofskih tradicij, ki sta se skozi zgodovino ve\xc4\x8dinoma lo\xc4\x8deno razvijali ve\xc4\x8d tiso\xc4\x8d kilometrov vsaka sebi, si je pridobil sloves graditelja mostov med Vzhodom in Zahodom.'