b'\n_START_ARTICLE_\nOderuh\n_START_SECTION_\nVsebina\n_START_PARAGRAPH_\nGregorju in njegovim grozi jutri\xc5\xa1nja dra\xc5\xbeba, pri hi\xc5\xa1i ni bo\xc5\xbejaka, otroci so la\xc4\x8dni, oderuh pa, ki jih je bil z visokimi obrestmi pripravil tako dale\xc4\x8d, je brez usmiljenja. Dru\xc5\xbeina je obupana, a vendar prijazno sprejeme kro\xc5\xa1njarja Jerneja, \xc4\x8deprav mu nima s \xc4\x8dim postre\xc4\x8di. Ko Jernej spozna njihovo stisko, mu \xc5\xbeivo stopi pred o\xc4\x8di njegovo \xc5\xbeivljenje: kot otroka ga nih\xc4\x8de ni maral, veljal je za hudobnega in potuhnjenega, neko\xc4\x8d so ga obdol\xc5\xbeili kraje. Takrat mu je verjel le Gregor, preno\xc4\x8dil je prepla\xc5\xa1enega otroka in zjutraj pomiril o\xc4\x8deta, da se je Jernej lahko brez strahu vrnil domov. Takrat se mu je ome\xc4\x8dilo zakrknjeno srce in prisegel je, da bo odslej dober in po\xc5\xa1ten. Zdaj ima prilo\xc5\xbenost, da se izka\xc5\xbee hvale\xc5\xbenega: te\xc5\xbeko in var\xc4\x8dno je \xc5\xbeivel, a \xe2\x80\x93 tu je mo\xc5\xa1nja, Gregor naj zjutraj v celoti popla\xc4\x8da oderuha, njemu, Jerneju, pa naj na stara leta zagotovijo kot, pomagal bo, dokler bo mogel gibati. Je tako prav? In ti, Tine, bodo\xc4\x8di gospodar, bo\xc5\xa1 mo\xc5\xbe beseda? Gregorju je kot bi se odprlo nebo, Barba se razjoka od sre\xc4\x8de, Tine pa po mo\xc5\xa1ko se\xc5\xbee Kalanu v roko: Bog \xc5\xbeivi strica Jerneja s Kozjega vrha!'