b'\n_START_ARTICLE_\nSebastokrator\n_START_PARAGRAPH_\nSebastokrator (gr\xc5\xa1ko \xcf\x83\xce\xb5\xce\xb2\xce\xb1\xcf\x83\xcf\x84\xce\xbf\xce\xba\xcf\x81\xce\xac\xcf\x84\xcf\x89\xcf\x81 [sebastokr\xc3\xa1tor], bolgarsko in srbsko c\xd0\xb5\xd0\xb2\xd0\xb0\xd1\x81\xd1\x82\xd0\xbe\xd0\xba\xd1\x80\xd0\xb0\xd1\x82\xd0\xbe\xd1\x80 [sevastokrator]) je bil visok dvorni naslov v poznem Bizantinskem cesarstvu. Uporabljali so ga tudi v dr\xc5\xbeavah, ki so mejile na Bizantinsko cesarstvo (Srbsko cesarstvo in Bolgarsko cesarstvo) in na ozemljih pod bizantinskim vplivom._NEWLINE_Beseda je sestavljena iz besed sabastos - velespo\xc5\xa1tovan, \xc4\x8dastitiljiv, ki je gr\xc5\xa1ki ekvivalent latinskega naslova augustus, in krat\xc5\x8dr \xe2\x80\x93 vladar. Iz podobnih elementov je sestavljen naslov autokrat\xc5\x8dr \xe2\x80\x93 cesar. Sebastokratorjeva \xc5\xbeena se je gr\xc5\xa1ko imenovala sebastokratorissa (gr\xc5\xa1ko \xcf\x83\xce\xb5\xce\xb2\xce\xb1\xcf\x83\xcf\x84\xce\xbf\xce\xba\xcf\x81\xce\xb1\xcf\x84\xcf\x8c\xcf\x81\xce\xb9\xcf\x83\xcf\x83\xce\xb1), srbsko in bolgarsko pa sevastokratica (\xd1\x81\xd0\xb5\xd0\xb2\xd0\xb0\xd1\x81\xd1\x82\xd0\xbe\xd0\xba\xd1\x80\xd0\xb0\xd1\x82\xd0\xb8\xd1\x86\xd0\xb0).\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nNaslov si je izmislil cesar Aleksej I. Komnen (vladal 1081\xe2\x80\x931118) za svojega starej\xc5\xa1ega brata Izaka Komnena. Po pisanju Ane Komnene je Aleksej s podelitvijo naslova svojega brata povi\xc5\xa1al nad naslov cezarja, katerega je \xc5\xbee obljubil svojemu svaku Nikiforju Melisenu. Ana polo\xc5\xbeaj sebastokratorja primerja s polo\xc5\xbeajem drugega cesarja in omenja, da je imel, tako kot cesar, pravico do no\xc5\xa1enja krone, cesarskega diadema pa ne. Med vladavino Komnenske dinastije (1081\xe2\x80\x931185) je bil sebastokrator do leta 1163, ko si je cesar Manuel I. izmislil naslov despot\xc4\x93s, drugi najvi\xc5\xa1ji polo\xc5\xbeaj v cesarstvu. Rezerviran je bil izklju\xc4\x8dno za \xc4\x8dlane cesarjeve dru\xc5\xbeine, predvsem za mlaj\xc5\xa1e cesarjeve sinove._NEWLINE_Po razkosanju Bizantinskega cesarstva po \xc4\x8detrti kri\xc5\xbearski vojni leta 1204 so naslov privzela Latinsko, Nikejsko in Bolgarsko cesarstvo. V Nikejskem in po leti 1261 v obnovljenem Bizantinskem cesarstvu je bil naslov rezerviran za najvi\xc5\xa1je dvorne dostojanstvenike in je bil skoraj izklju\xc4\x8dno namenjen \xc4\x8dlanom cesarjeve dru\xc5\xbeine. Zadnji znani imetnik naslova je bil pelopone\xc5\xa1ki vladar Dimitrij Kantakuzen v poznem 14. stoletju._NEWLINE_Po podatkih iz primarnih virov je bila za naslov zna\xc4\x8dilna modra barva. Modra je bila sebastokratorjeva slavnostna oprava, vklju\xc4\x8dno z nogavicami in \xc5\xa1kornji. Po pisanju Jurija Akropolita okoli leta 1260 so se sebastokratorji, ki so bili \xc4\x8dlani cesarjeve dru\xc5\xbeine, razlikovali od tistih, ki niso bili, po zlatih orlih, izvezenih na nartih \xc5\xa1kornjev. V \xc4\x8dasu psevdo Kodina sredi 14. stoletja so bili standardni vezeni orli na rde\xc4\x8di podlagi. Po njegovem pisanju sta k sebastokratorjevi slavnostni opravi spadala tudi rde\xc4\x8da tunika (hlamis) ter rde\xc4\x8da in zlata krona (stefanos). K sebastokratorjevim privilegijem je spadala pravica, da je dokumente podpisoval s posebnim modrim \xc4\x8drnilom.\n_START_SECTION_\nBolgarija\n_START_PARAGRAPH_\nKalojan je naslov nasledil verjetno od svojega o\xc4\x8deta Aleksandra (umrl po letu 1232), sina carja Ivana Asena I. Bolgarskega (vladal 1189\xe2\x80\x931196).\n_START_SECTION_\nSrbija\n_START_PARAGRAPH_\nV Srbiji so naslov sebastokrator uporabljali v srednjem veku, v obdobju Nemanji\xc4\x87ev ter srbski kralji in cesarji (1217\xe2\x80\x931346, 1346\xe2\x80\x931371).'