b'\n_START_ARTICLE_\nSuzana in starca (Artemisia Gentileschi, Pommersfelden)\n_START_SECTION_\nTema\n_START_PARAGRAPH_\nSlika prikazuje dva starej\xc5\xa1a mo\xc5\xa1ka, ki vohunita za mlado \xc5\xbeensko po imenu Suzana. Suzana se je nekega dne odpravila na vrt na kopel in v tem \xc4\x8dasu je Suzanina gospodinja spustila oba starca, ki sta na\xc5\xa1la  Suzano. Starca sta nato od nje zahtevala spolne usluge. Suzana ju je zavrnila, vendar sta ji grozila, da bosta uni\xc4\x8dila njen ugled, \xc4\x8de se ne bo premislila. Dva starca sta dr\xc5\xbeala besedo in sku\xc5\xa1ala uni\xc4\x8diti Suzanin ugled, dokler se ni vme\xc5\xa1al mladeni\xc4\x8d po imenu Daniel. Opazil je, da se nekatere podrobnosti v zgodbah obeh starcev ne ujemajo. Daniel je predlagal, da se oba starca zasli\xc5\xa1i lo\xc4\x8deno. Ko so ju lo\xc4\x8deno zasli\xc5\xa1ali, se njuni zgodbi nista ujemali in tako je bilo Suzanino ime o\xc4\x8di\xc5\xa1\xc4\x8deno.\n_START_SECTION_\nGentileschijina interpretacija\n_START_PARAGRAPH_\nUmetnostna zgodovinarja Roberto Longhi in Andrea Emiliani sta se spra\xc5\xa1evala, kako bi Gentileschijeva v taki mladosti lahko naslikala prepri\xc4\x8dljivo \xc5\xbeensko goloto. Spra\xc5\xa1evali so se ali je \xc5\xa1tudirala \xc5\xbeensko anatomijo ali je uporabila model, ker bi ga imel o\xc4\x8de v svojem delovnem studiu, ki je bil v domu, modele, ki prihajajo in izhajajo iz njihovega dru\xc5\xbeinskega doma._NEWLINE_Gentileschijevo so primerjali z drugimi umetniki, ki so naslikali isto temo. Ko je ona naslikala Suzano, jo je naredila, da ji je nerodno in neprijetno. To je storila tako, da je Suzaninemu telesu dodala zasuk. Pogosta primerjava s to sliko je razli\xc4\x8dica Suzane in starcev Annibale Carraccija. Gentileschijeva in Carracci imata dva razli\xc4\x8dna sloga pri rokovanju s Suzaninim telesom. Kot smo \xc5\xbee omenili, je Gentileschijeva naredila Suzano nelagodno, hkrati pa jo je naredila tudi bolj \xc5\xbeenstveno kot Carracci. Carraccijeva Suzana je bolj mo\xc5\xa1ka in ima erotizirano lepoto ter je dovzetna za pozornost starcev. Gentileschijeva se je prav tako odlo\xc4\x8dila, da bo \xc5\xa1la proti tipi\xc4\x8dnemu telesnemu tipu, ki je obi\xc4\x8dajno prikazan v mnogih drugih razli\xc4\x8dicah slik Suzane in starcev in je \xc5\xa1la z bolj klasi\xc4\x8dnim slogom. Z izbiro bolj klasi\xc4\x8dnega sloga za Suzanino telo ustvarja bolj juna\xc5\xa1ki ob\xc4\x8dutek. Ker je Gentileschijeva to navpi\xc4\x8dno naslikala, je starcema dovoljeno, da sta na vrhu, kar ju spremeni v temen element, ki lebdi nad prizorom in ustvarja ob\xc4\x8dutek pritiska na Suzano. Gentileschijeva je ta prizor naslikala vsaj \xc5\xa1e dvakrat v \xc5\xbeivljenju. Ko je prvi\xc4\x8d slikala ta prizor, so Roberto Contini, Germaine Greer, Suzana Stolzenwald in Mary D. Garrard domnevali, da je to sliko naslikala pod o\xc4\x8detovim vodstvom. Res pa je tudi, da \xc5\xa1e noben umetnik ni raziskal psiholo\xc5\xa1ke razse\xc5\xbenosti te svetopisemske zgodbe, kar ka\xc5\xbee na to, da Gentileschijin o\xc4\x8de, tradicionalno usposobljeni umetnik, ni bil v nobeno pomo\xc4\x8d pri oblikovanju te slike.\n_START_SECTION_\nPodpis\n_START_PARAGRAPH_\nPodpis za to sliko je zadaj namesto spredaj. Gentileschijeva je podpisala samo devetnajst svojih slik. Za te podpise ni uporabila istega \xc4\x8drkovanja ali oblike, ker v \xc4\x8dasu, ko je bila \xc5\xa1e \xc5\xbeiva, ni bilo standardiziranega \xc4\x8drkovanja. Te slike so Gentileschijevi pripisali zaradi pisma, ki ga je napisala. Umetnostni zgodovinarji so lahko podpis primerjali z njenim podpisom v pismu, ki ga je napisala za potrditev podobnega rokopisa. Vendar pa so se nekateri umetnostni zgodovinarji, kot je R. Ward Bissell, spra\xc5\xa1evali ali je ona dejansko podpisala svoje slike. V \xc5\xa1tirih dopisih, ki so \xc5\xa1e danes na ogled, njeno ime ni zapisano \'Gentileschi\', kot bi bilo danes, v nekaterih od teh podpisov je \xc4\x8drka "e" kot "i".\n_START_SECTION_\nGentileschijin slikarski slog\n_START_PARAGRAPH_\nGentileschijeva v veliko svojih slikah ni vklju\xc4\x8dila krajine ali ozadja. Kot je prikazano na tej sliki, je edino v ozadju modro nebo. \xc5\xa0ele sredi leta 1630  je za\xc4\x8dela dodajati ozadje ali krajino.\n_START_SECTION_\nDatacija\n_START_PARAGRAPH_\nVpra\xc5\xa1anje o datumu te slike se je za\xc4\x8delo z vodnikom Joespha Hellerja za zbirko Pommersfelden leta 1845. Umetnostni zgodovinar Rave je dejal, da je zadnja \xc5\xa1tevilka videti kot 6 ali 9, zato bi datum lahko bil 1616 ali 1619. Po drugi strani pa so umetnostni zgodovinarji, kot je Rose-Marie Hagen, rekli, da je 0 in datum je bil to\xc4\x8den 1610. To sliko je leta 1970 rentgenizirala Suzana P. Sack in potrjeno je bilo, da je datum na tej sliki pravi, to je 1610. Te podatke je nato pozneje objavila Marija. D Garrard leta 1982 in ve\xc4\x8dina u\xc4\x8denjakov je te podatke sprejela kot pravilne. Datum te slike je pomemben, saj bi jo, \xc4\x8de bi bila narejena leta 1616 ali 1619, dal v florentinsko obdobje, a ker je bila slika narejena leta 1610, je ta slika nastala v rimskem obdobju. Celo v Gentileschijino rojstno leto sta podvomila dva umetnostna zgodovinarja, Roberto Longhi in Andrea Emiliani; to je bilo zato, ker je bil na njen rojstni datum napa\xc4\x8dna identifikacija. Te podatke je umetnostni zgodovinar R. Ward Bissell popravil leta 1968, ko je na\xc5\xa1el javno evidenco o Gentileschijinem rojstnem letu.\n_START_SECTION_\nO\xc4\x8detove smernice\n_START_PARAGRAPH_\nGentileschijin o\xc4\x8de Orazio Gentileschi je bil eden prvih ljudi v Italiji, ki je slikal v  Caravaggiovem slogu. Ker je bil o\xc4\x8de njen prvi u\xc4\x8ditelj, ni bilo presenetljivo, da je Gentileschijeva slikala v podobnem slogu. Umetnostni zgodovinarji imajo glede te razli\xc4\x8dice Suzane in starcev razli\xc4\x8dna mnenja. Eno od mnenj izhaja od Marry D. Garrard, ki meni, da predstavlja redko vizualno \xc5\xbeensko, ki je bila \xc5\xbertev. To je zato, ker Garrardova verjame, da bi bila slika lahko povezana z odpornostjo Gentileschijeve na spolno nadlegovanje, ki ga je prejela od mo\xc5\xa1kih v svoji skupnosti, preden jo je Agostino Tassi posilil. Na drugi strani je Gianni Papi izjavil, da naj bi starca zastopala njenega o\xc4\x8deta in njenega drugega u\xc4\x8ditelja Tassija, saj se misli, da se je nadlegovanje nad njo dogajalo v letih pred posilstvom in sojenjem. \xc4\x8ce bi jo v letih pred sojenjem nadlegoval Tassi, bi Gentileschijeva lahko na tej sliki upodobila svoje ob\xc4\x8dutke nadlegovanja. Vendar pa noben dokaz ne potrjuje nobenega mnenja.\n_START_SECTION_\nU\xc4\x8dinek\n_START_PARAGRAPH_\nUmetnica Kathleen Gilje je ustvarila umetni\xc5\xa1ko delo na podlagi Gentileschijeve slike, v kateri je naredila eno, bolj nasilno razli\xc4\x8dico v svin\xc4\x8deni barvi, nato pa po vrhu naslikala kopijo Gentileschijinega izvirnika. Rentgen Giljeve slike prikazuje Gentileschijino razli\xc4\x8dico Suzane, ki prekriva razli\xc4\x8dico, ki prikazuje bes in bole\xc4\x8dino \xc5\xbertev posilstva. Gilje je ta del naslovila Suzana in obnovljena starca (rentgen, 1998).'