b'\n_START_ARTICLE_\nEmmanuel F\xc3\xa9lix de Wimpffen\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nPo \xc5\xa1tudiju na \xc3\x89cole sp\xc3\xa9ciale militaire de Saint-Cyr je postal \xc4\x8dastnik in nato slu\xc5\xbeil v Al\xc5\xbeiriji. Leta 1840 je bil povi\xc5\xa1an v stotnika in leta 1847 je postal poveljnik bataljona. Prvi\xc4\x8d je nase opozoril med krimsko vojno kot polkovnik tur\xc5\xa1ko-perzijskega polka; zaradi svojega izkazanega poguma med zavzetjem Mamelona je bil povi\xc5\xa1an v brigadnega generala._NEWLINE_Med drugo italijansko osamosvojitveno vojno se je ponovno izkazal, tokrat kot poveljnik brigade gardne pehote med bitko za Magento. Do francosko-pruske vojne je slu\xc5\xbeil predvsem v Al\xc5\xbeiriji. Po prvih neuspehih med francosko-prusko vojno je prevzel poveljstvo 5. korpusa in nato poveljstvo Armade Ch\xc3\xa2lonsa v primeru, \xc4\x8de bi bil poveljnik mar\xc5\xa1al Mac Mahon odsoten. Med bitko za Sedan je bil MacMahon ranjen in general Ducrot je prevzel poveljstvo armade ter ukazal umik. Wimpffen pa je takrat uporabil predhodno imenovanje in preklical ukaz o umiku; posledi\xc4\x8dno se je moral on pogajati o kapitulaciji celotne francoske armade._NEWLINE_Po vojnem ujetni\xc5\xa1tvu je \xc5\xbeivel v Algiersu in leta 1884 je umrl v Parizu.'