b'\n_START_ARTICLE_\nLudwig van Beethoven\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nBeethoven se je rodil 16. decembra 1770 v Bonnu v Nem\xc4\x8diji, kr\xc5\xa1\xc4\x8den je bil 17. december 1770. Rojen je bil v glasbeni dru\xc5\xbeini flamskega porekla. Njegov o\xc4\x8de je bil pevec in glasbenik na dvoru k\xc3\xb6lnskega volilnega kneza. Sina je \xc5\xbee zelo zgodaj dal u\xc4\x8diti klavir in violino. Sedemleten je \xc5\xbee koncertiral z orkestrom na \xc4\x8dembalu. \xc5\xa0tiri leta kasneje je pri\xc5\xa1el v roke dvornemu organistu C.G. Neefeju, ki je h glasbenemu pouku dodal \xc5\xa1e \xc5\xa1tudij humanisti\xc4\x8dnih ved. S \xc5\xa1tirinajstimi leti je Beethoven postal pomo\xc5\xbeni organist v kne\xc5\xbeji kapeli. U\xc4\x8ditelj ga je nagovarjal h komponiranju, seznanil ga je z Bachovimi deli in ostalimi deli dunajske \xc5\xa1ole. Beethoven je na prvo potovanje od\xc5\xa1el leta 1787 na Dunaj. Kmalu mu je umrla mati, o\xc4\x8de se je vdal alkoholu. Ker je moral skrbeti za mlaj\xc5\xa1a brata, ni dokon\xc4\x8dal \xc5\xa1tudija filozofije na univerzi v Bonnu. Komponiral je skladbe za prodajo. Uspel je s kantatami, napisanimi ob smrti Jo\xc5\xbeefa II. in za ustoli\xc4\x8denje Leopolda II. (1790)._NEWLINE_Na Dunaju je Beethoven \xc5\xa1tudiral pri Haydnu do leta 1794. Z njim se ni preve\xc4\x8d razumel. Nerad se je podrejal disciplini in pravilom kontrapunkta. Bil je izvrsten improvizator. Razli\xc4\x8dni pokrovitelji so skrbeli zanj in mu pomagali: Antonio Salieri ga je nau\xc4\x8dil brati in \xc5\xa1tudirati italijanska besedila oper, baron Domanowitz mu je posvetil vse svoje \xc5\xbeivljenje, Karl Linchnowski mu je odprl vrata svoje hi\xc5\xa1e in mu dal prostor za \xc5\xa1tudij. Ker je bil nemirnega duha, se je na Dunaju preselil ve\xc4\x8d kot petintridesetkrat._NEWLINE_Leta 1795 je debitiral kot pianist z lastnim Klavirskim koncertom v C-duru in izdal prva dela. Postal je najslavnej\xc5\xa1i pianist na Dunaju. Ko je v Burgtheatru odigral Klavirski koncert v B-duru op. 19 v korist vdov umetnikov, je postal znan \xc5\xa1irom po Evropi._NEWLINE_Do leta 1800 je pisal predvsem klavirske in komorne skladbe. Napisal je tri sonate in jih posvetil Haydnu, dve je posvetil knezu Linchnowskemu (v c-molu imenovana Pateti\xc4\x8dna) in \xc5\xa1e dve sonati Sonati quasi una fantasia (druga pod imenom V mese\xc4\x8dini) ter Sonato v D-duru imenovano Pastoralna.  Od komorne glasbe je napisal \xc5\xa1est Kvartetov op. 18 in Septet op. 20, v katerem je bila pomembna violina._NEWLINE_Po letu 1800 je odkril zvo\xc4\x8dne mo\xc5\xbenosti velikega orkestra. Z njim je lahko izrazil \xc4\x8dustva, ki so tedaj nastajala v njem kot posledica zgodovinskih dogodkov v Evropi in po svetu: revolucija, vzpon Napoleona, dogodki onstran oceana. Tako so za\xc4\x8dele nastajati njegove velike simfonije._NEWLINE_Leta 1796 je Beethoven za\xc4\x8dutil prva znamenja bolezni oziroma gluhote. Junija 1801, ko je bil \xc5\xbee naglu\xc5\xa1en, je v pismu prijatelju zapisal, da kljub gmotni varnosti \xc5\xbeivi bedno, ker slabo sli\xc5\xa1i. Zaprl se je vase, \xc5\xbeivel je sam. Za dru\xc5\xbebo si je omislil vrsto mladenk, vendar ga nobena ni osvojila. Sprehajal se je po gozdu in veliko bral ter vso energijo posve\xc4\x8dal komponiranju. Ob\xc4\x8dudoval je Napoleona in mu najprej posveti Tretjo simfonijo (1802-1804) ter jo imenoval Sinfonia Grande titolata Bonaparte, kasneje pa ta naslov pre\xc4\x8drtal in jo imenoval Sinfonia eroica. Leta 1806 je napisal \xc4\x8detrto in leta 1808 peto simfonijo, v kateri je izrazil svoj obup. Ko je odkril vrednote narave, je napisal \xc5\xa0esto simfonijo in jo imenoval Pastoralna (1807-1808). Otresel se je subjektivnosti, sebi\xc4\x8dnosti in hlap\xc4\x8devstva ter za\xc4\x8del ob\xc4\x8dudovati veselje do \xc5\xbeivljenja, kar je izrazil tako v Sedmi kot v Osmi simfoniji (1812). Po tem se je obrnil k cerkveni glasbi in napisal dve ma\xc5\xa1i. \xc5\xa0ele v letih 1822-1823 je nastala njegova najve\xc4\x8dja mojstrovina, Deveta simfonija. Ta Simfonija je kot roman ali scenarij dogodkov, od tur\xc5\xa1kega mar\xc5\xa1a do ode radosti in sklepa. V skladatelju naj bi ta glasba zorela od otro\xc5\xa1tva, saj je \xc5\xbee leta 1793 hotel uglasbiti Schillerjevo Odo radosti._NEWLINE_Beethovnovo \xc5\xbeivljenje je bilo polno zapletov, trpel je zaradi pe\xc5\xa1anja sluha (in kon\xc4\x8dno, gluhote), nekateri zgodovinarji pa menijo, da tudi za bipolarno motnjo. Glu\xc5\xa1el je od svojega 26. leta, popolnoma gluh pa je bil od svojega 48. leta._NEWLINE_Beethoven je umrl 26. marca 1827 na Dunaju.\n_START_SECTION_\nPriznanja\n_START_PARAGRAPH_\nIzvoljen je bil za \xc4\x8dastnega \xc4\x8dlana Filharmoni\xc4\x8dne dru\xc5\xbebe v Ljubljani.'