b'\n_START_ARTICLE_\nAnakreontika\n_START_PARAGRAPH_\nAnakreonika je liri\xc4\x8dna smer evropskega pesni\xc5\xa1tva, ki se je uveljavila v poznem 16. stoletju._NEWLINE_Ime je ta smer dobila po anti\xc4\x8dnem gr\xc5\xa1kem pesniku Anakreontu, ki je v svojih pesmih opeval radosti \xc5\xbeivljenja, kar je postalo osnovni motiv evropskih pesnikov. Tako sta osrednji osebnosti anakreontike gr\xc5\xa1ki bog vina Bakhos in bog ljubezni Amor._NEWLINE_V \xc4\x8dasu renesanse so na\xc5\xa1li zbirko 60 pesmi, ki so jih pripisovali Anakreontu. Leta 1554 jih je v gr\xc5\xa1\xc4\x8dini in s francoskim prevodom izdal francoski u\xc4\x8denjak Henri Estienne. Te pesmi so nato v rokokoju mo\xc4\x8dno vplivale na razvoj evropskega pesni\xc5\xa1tva. Vrhunec ta smer dose\xc5\xbee med letoma 1740 in 1760, ko mnogo pesnikov posku\xc5\xa1a navezati svoje pesmi na ton in teme anakreontike._NEWLINE_Pesniki anakreontike posku\xc5\xa1ajo natanko posnemati anakreontske pesmi brez rim ali pa uporabljajo njihove motive in jih predelujejo v nove rimane pesmi. V teh pesmih se tako izra\xc5\xbea vstajajo\xc4\x8da evropska me\xc5\xa1\xc4\x8danska kultura 18. stoletja.'