b'\n_START_ARTICLE_\nEmanuel Kolman\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nEmanuel Kolman je bil nezakonski otrok Angele Kolman. V Radovljici je izdelal \xc5\xa1est razredov ljudske \xc5\xa1ole, leta 1929 pa je \xc5\xa1olanje nadaljeval na Dr\xc5\xbeavni realni gimnaziji Kranj, kjer je ob koncu \xc5\xa1olskega leta 1934/1935 z oceno prav dobro opravil ni\xc5\xbejete\xc4\x8dajni izpit in s tem zaklju\xc4\x8dil \xc5\xa1olanje._NEWLINE_Med drugo polovico leta 1935 in avgustom 1937 se je zaposlil pri Jugoslovanskih dr\xc5\xbeavnih \xc5\xbeeleznicah na jeseni\xc5\xa1ki \xc5\xbeelezni\xc5\xa1ki postaji. Avgusta 1937 je prvi\xc4\x8d du\xc5\xa1evno zbolel, zaradi \xc4\x8desar je moral za dva meseca v opazovalnico v Ljubljano na Poljanski nasip. Na jeseni\xc5\xa1ki \xc5\xbeelezni\xc5\xa1ki postaji je delal kot uradnik \xc5\xa1e \xc5\xa1tiri mesece, 16. februarja 1938 pa so ga sprejeli za dnevni\xc4\x8darja I. kategorije na \xc5\xbeelezni\xc5\xa1ko postajo Kranjska Gora._NEWLINE_Jeseni 1941 se mu je psihi\xc4\x8dno zdravstveno stanje poslab\xc5\xa1alo, zaradi \xc4\x8desar je bil hospitaliziran v psihiatri\xc4\x8dno bolni\xc5\xa1nico na Studencu pri Ljubljani. Od tam so ga neznano kdaj premestili v ljubljansko hiralnico sv. Jo\xc5\xbeefa. Februarja 1946 se je vrnil domov, a se je moral novembra istega leta zaradi vnovi\xc4\x8dnega poslab\xc5\xa1anja psihi\xc4\x8dnega zdravstvenega stanja vrniti na Studenec. Po odpustitvi iz zdravni\xc5\xa1ke oskrbe 13. julija 1947 se ni ve\xc4\x8d vrnil v slu\xc5\xbebo._NEWLINE_Preostalo \xc5\xbeivljenje je pre\xc5\xbeivel po zdravstvenih ustanovah in v domovih starej\xc5\xa1ih ob\xc4\x8danov v Ljubljani, na Jesenicah in v Radovljici.\n_START_SECTION_\nLeposlovje\n_START_PARAGRAPH_\nKolmanovo delo delimo na ve\xc4\x8d obdobij:\xc2\xa0\xc2\xbbdija\xc5\xa1ko obdobje\xc2\xab,\xc2\xa0\xc2\xbbobdobje svetlob in senc\xc2\xab,\xc2\xa0\xc2\xbbobdobje po svetlobah in sencah\xc2\xab\xc2\xa0ter\xc2\xa0\xc2\xbbpozno obdobje ali obdobje rokopisov\xc2\xab.\n_START_SECTION_\nObdobje svetlob in senc (1935\xe2\x80\x931939)\n_START_PARAGRAPH_\nKlasi\xc4\x8dne forme je gojil tudi v drugem obdobju, ki ga zaznamujeta nihanje razpolo\xc5\xbeenja in ustvarjalni vrh. Kulturni javnosti se je v literarnih revijah Mladika, Vrtec, Dom in svet, Vigred, Kres, Mentor predstavil z eno dramsko, tremi proznimi in sedemintridesetimi pesni\xc5\xa1kimi objavami._NEWLINE_Leta 1939 je na Jesenicah izdal svojo edino pesni\xc5\xa1ko zbirko V svetlobah in sencah. Zalo\xc5\xbeila jo je Knjigoveznica Ivan Avgu\xc5\xa1tin, natisnila pa jo je Tiskarna Anton Bla\xc5\xbeej. Obe sta se nahajali v isti stavbi, kjer je leva polovica hi\xc5\xa1e pripadala tiskarni, desna pa knjigoveznici. Zbirka je sestavljena iz petih (tematskih) razdelkov, ki vsebujejo \xc5\xa1estintrideset samostojnih pesmi in \xc5\xa1tiri cikle s skupaj devetnajstimi pesmimi, ki jih ozna\xc4\x8duje razpetost med upanjem in resignacijo.\n_START_SECTION_\nObdobje po Svetlobah in sencah (1940\xe2\x80\x931946)\n_START_PARAGRAPH_\nKolman je v tem \xc4\x8dasu objavil zgolj osem del. Leta 1940 je objavil pesmi Sveti ve\xc4\x8der (Mladika \xc5\xa1t. 1), Pomladna (Mladika \xc5\xa1t. 5), Skozi ve\xc4\x8der (Mladika \xc5\xa1t. 5) in V vrtu (Vigred \xc5\xa1t. 8). V mladinskem \xc4\x8dasopisu Na\xc5\xa1 rod je objavil \xc5\xa1e tri pesmi: Zima (1941/42, \xc5\xa1t. 6), Mati poje (1942/43, \xc5\xa1t. 1) in V no\xc4\x8di (1942/43, \xc5\xa1t. 4\xe2\x80\x935). Kolmanovo zadnje delo \xc5\xbdelezni\xc4\x8darji je bilo objavljeno leta 1946 v petindvajseti \xc5\xa1tevilki dvaintridesetega letnika Glasila K.S.K. Jednote.\n_START_SECTION_\nPozno obdobje ali obdobje rokopisov (1947\xe2\x80\x931987)\n_START_PARAGRAPH_\nV tem obdobju ni ve\xc4\x8d objavljal, sedem pesmi se je ohranilo v rokopisih. Ti so bili do leta 2014 v lasti Stanislava Rotarja, od leta 1975 dalje Kolmanovega skrbnika, od leta 2014 pa jih hrani urednik knjige Zbrano delo Emanuela Kolmana, Jernej Kusterle.\n_START_SECTION_\nUglasbitve\n_START_PARAGRAPH_\nV tridesetih letih je David Doktori\xc4\x8d po smrti kralja Aleksandra uglasbil in za \xc5\xa1tiriglasni me\xc5\xa1ani pevski zbor priredil Kolmanovo pesem Jugoslaviji. Leta 1940 je Andrej Lisac uglasbil pesem Moji materi, Matija Tomc pa je leta 1955 v reviji za mladinsko zborovsko glasbo Grlica objavil notno gradivo za pesem Kukavica, ki sta jo nato leta 1987 skupaj z Bojanom Adami\xc4\x8dem \xc5\xa1e prepesnila.'