b'\n_START_ARTICLE_\nTorsten N. Wiesel\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nOdra\xc5\xa1\xc4\x8dal je na posestvu bolni\xc5\xa1nice Beckomberga, psihiatri\xc4\x8dne ustanove v predmestju Stockholma, kjer je bil njegov o\xc4\x8de direktor in glavni psihiater. Kot u\xc4\x8denec ni izstopal dokler ni vpisal \xc5\xa1tudija medicine na Karolinskem in\xc5\xa1titutu, kjer se je pri\xc4\x8del zanimati za nevrofiziologijo, eno leto pa je tudi delal s pacienti v razli\xc4\x8dnih psihiatri\xc4\x8dnih ustanovah. Leta 1954 je pridobil naziv doktorja medicine in po tistem ostal \xc5\xa1e eno leto na Karolinskem in\xc5\xa1titutu kot predavatelj._NEWLINE_Leta 1955 je dobil prilo\xc5\xbenost za podoktorsko usposabljanje na Univerzi Johnsa Hopkinsa, zato se je preselil v Zdru\xc5\xbeene dr\xc5\xbeave Amerike in pri\xc4\x8del z delom v laboratoriju Stephena Kufflerja na tamkaj\xc5\xa1nji medicinski fakulteti, ki je takrat predstavljala sam svetovni vrh v raziskavah \xc4\x8dutov. Tu je prvi\xc4\x8d spoznal Hubla, s katerim sta pri\xc4\x8dela raziskovati organizacijo centra za vid v mo\xc5\xbeganih sesalcev, predvsem ma\xc4\x8dk. Z mikroelektrodami sta registrirala aktivnost posameznih nevronov in opazovala njihov odziv na razli\xc4\x8dne vidne dra\xc5\xbeljaje._NEWLINE_Kmalu je s Hublom in \xc5\xa1e dvema drugima \xc4\x8dlanoma skupine sledil Kufflerju, ki je dobil mesto predavatelja farmakologije na Univerzi Harvard. Skupina je tvorila jedro nedolgo zatem ustanovljenega oddelka za nevrobiologijo pod Kufflerjevim vodsvom. S Hublom, s katerim sta se odli\xc4\x8dno ujela, sta nadaljevala z raziskavami vidnega centra. Odkrila sta, da celice vidnega centra iz signalov iz o\xc4\x8des izlu\xc5\xa1\xc4\x8dijo informacijo o kontrastnih \xc4\x8drtah, pri \xc4\x8demer se posamezna celica odziva na to\xc4\x8dno dolo\xc4\x8den kot te \xc4\x8drte. Potrdila sta stebri\xc4\x8dasto organizacijo skupin celic, ki se odzivajo na dolo\xc4\x8den kot (podoben na\xc4\x8din organizacije so odkrili \xc5\xbee drugi raziskovalci v somatosenzori\xc4\x8dnem sistemu), nato pa na\xc5\xa1la \xc5\xa1e t. i. stebri\xc4\x8dke okularne dominance, ki primerjajo vhode iz obeh o\xc4\x8des in so pomembni za zaznavo razdalje. Poleg tega sta z razli\xc4\x8dnimi tehnikami ustvarila 3-D zemljevid obeh tipov stebri\xc4\x8dkov v vidni skorji in s poskusi dokazala, da motnje v delovanju \xc4\x8dutil pri novorojenem organizmu (kot je senzori\xc4\x8dna deprivacija) neposredno vplivajo na razvoj osrednjega \xc5\xbeiv\xc4\x8devja. Wiesel je v tem \xc4\x8dasu napredoval do rednega profesorja in leta 1973 postal tudi vodja oddelka za nevrobiologijo. Takrat se je njegovo tesno sodelovanje s Hublom po\xc4\x8dasi kon\xc4\x8dalo, saj sta se njuni raziskovalni poti lo\xc4\x8dili. Pri\xc4\x8del je sodelovati s Charlesom Gilbertom, s katerim sta odkrila horizontalne povezave med stebri\xc4\x8dki v vidni skorji, kar je dodatno osvetlilo organizacijo \xc5\xbeiv\xc4\x8dnega sistema._NEWLINE_Leta 1983 se je odzval povabilu in postal vodja laboratorija na Univerzi Rockefeller v New Yorku, leta 1991 pa \xc5\xa1e predsednik univerze. Na tem mestu je ostal do leta 1998. V zadnjih dveh desetletjih deluje ali je deloval tudi kot svetovalec v razli\xc4\x8dnih odborih za nevrobiologijo, \xc4\x8dlovekove pravice, spremembe podnebja in spodbujanje mednarodnega sodelovanja v znanosti. Leta 2007 je v kitajskem mestu \xc4\x8cengdu ustanovil raziskovalni in\xc5\xa1titut, ki se ukvarja s preu\xc4\x8devanjem o\xc4\x8desnih bolezni. V 2000. letih je pogosto javno kritiziral administracijo takratnega ameri\xc5\xa1kega predsednika Georgea Busha, zaradi \xc4\x8desar je vlada zavrnila njegovo imenovanje v svetovalni odbor enega izmed Nacionalnih in\xc5\xa1titutov za zdravje.\n_START_SECTION_\nPriznanja\n_START_PARAGRAPH_\nZa svoje temeljne prispevke k razumevanju organizacije osrednjega \xc5\xbeiv\xc4\x8devja je prejel \xc5\xa1tevilne nagrade, pogosto skupaj s Hublom. Med drugim sta leta 1978 prejela nagrado Louise Gross Horwitz in leta 1981 polovico Nobelove nagrade za fiziologijo ali medicino. Poleg tega je bil Wiesel prejemnik nacionalne medalje znanosti ZDA (2005)._NEWLINE_Sprejet je bil tudi za \xc4\x8dlana ve\xc4\x8d akademskih in\xc5\xa1titucij, med njimi Kraljeve \xc5\xa1vedske akademije znanosti, Nacionalne akademije znanosti ZDA in tujega \xc4\x8dlana britanske Kraljeve dru\xc5\xbebe.'