b"\n_START_ARTICLE_\nJacques Maritain\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nJacques Maritain, sin odvetnika Paula Maritaina in Genevieve Favre, se je rodil 18. novembra 1882 v Parizu. \xc5\xa0olal se je na Sorboni, kjer je \xc5\xa1tudiral naravoslovne vede: kemijo, biologijo in fiziko. Tam je spoznal misteriozno pesnico Raisso Umancon, ki je bila h\xc4\x8der ruskih judovskih priseljencev. Poro\xc4\x8dila sta se leta 1904  in svoje skupno \xc5\xbeivljenje posvetila iskanju resnice. _NEWLINE_Na Sorboni sta zakonca Maritain do\xc5\xbeivela razo\xc4\x8daranje nad znanostjo, saj nista mogla razlo\xc5\xbeiti ve\xc4\x8djih eksistencialnih problemov \xc5\xbeivljenja. Zato sta sklenila, da bosta naredila samomor, \xc4\x8de jima v enem letu ne uspe najti globljega pomena eksistence. Na Charles P\xc3\xa9guyevo pobudo sta se udele\xc5\xbeila Henri Bergsonovih predavanj na Coll\xc3\xa8ge de France. Bergsonova kritika znanosti je razre\xc5\xa1ila njuno intelektualno nezadovoljstvo in jima predstavila ob\xc4\x8dutek popolnosti ( ang.\xc2\xa0\xc2\xbbthe sense of the absolute\xc2\xab). Leta 1905 sta bila na obisku pri pisatelju Leonu Bloyju, ki ju je spodbudil k spreobrnitvi v katoli\xc5\xa1ko veroizpoved._NEWLINE_Jeseni 1907 sta se Maritainova preselila v Heidelberg, kjer je Jacques pod vodstvom Hansa Driescha pri\xc4\x8del s \xc5\xa1tudijem biologije. Jacquesa je Driescheva teorija o neo-vitalizmu pritegnila, saj je bila podobna Bergsonovi. Raissa je medtem hudo zbolela, zato ji je verski svetovalec, dominikanski menih Fr. Humbert Cl\xc3\xa9rissac, priporo\xc4\x8dil branje del Toma\xc5\xbea Akvinskega. Navdu\xc5\xa1ena nad mi\xc5\xa1ljenjem Akvinskega je pozvala svojega mo\xc5\xbea k preu\xc4\x8devanju njegove literature. Jacques je odkril, da ima sam podoben pogled na \xc5\xbeivljenje kot ga je imel Toma\xc5\xbe, kar ga je \xc5\xa1e bolj presunilo. _NEWLINE_Leta 1912 je Maritain za\xc4\x8del u\xc4\x8diti na Coll\xc3\xa8ge Stanislas, kasneje pa se je prestavil na Katoli\xc5\xa1ki in\xc5\xa1titut v Parizu. Med letoma 1916 in 1917 je u\xc4\x8dil na Petit S\xc3\xa9minaire de Versailles leta 1933 pa je prvi\xc4\x8d predaval v Severni Ameriki v Torontu, in sicer na Pape\xc5\xa1kem in\xc5\xa1titutu srednjeve\xc5\xa1kih znanosti. Predaval je tudi na univerzah v Kolumbiji, Chicagu, Notre Damu in Princetonu. Bil je tudi francoski ambasador v Vatikanu. _NEWLINE_Nekaj let kasneje se je vrnil na univerzo v Princetonu, kjer je dosegel\xc2\xa0\xc2\xbbElysian status\xc2\xab, ugled zaslu\xc5\xbenega profesorja. Njegova \xc5\xbeena Raissa je umrla leta 1960, po njeni smrti pa je Jacques izdal njen dnevnik z naslovom \xc2\xbbRaissin dnevnik\xc2\xab. Nekaj let je bil \xc4\x8dastni predsednik \xc2\xbbKongresa za kulturno svobodo\xc2\xab, pojavil pa se je tudi kot govorec v Berlinu leta 1960. Od leta 1961 je Maritain \xc5\xbeivel z Jezusovimi malimi brati (\xc2\xbbLittle Brothers of Jesus\xc2\xab) v Toulousu v Franciji, 9 let kasneje pa je postal eden izmed njih. _NEWLINE_Jacques in Raissa Maritain sta pokopana v Kolbsheimu, majhni francoski vasici v Alsaceu, kjer je Maritain s svojima prijateljema Antoinetto in Alexandrom Gruneliusom pre\xc5\xbeivel veliko poletij.\n_START_SECTION_\nDelo\n_START_PARAGRAPH_\nNa Maritainovo stali\xc5\xa1\xc4\x8de sta vplivala predvsem Aristotel in Toma\xc5\xbe Akvinski s filozofskim in teolo\xc5\xa1kim naukom tomizmom. Bil je privr\xc5\xbeenec eklekticizma, kar pomeni, da je prevzemal in spajal razli\xc4\x8dne nauke in ugotovitve. Maritain je zagovarjal filozofijo kot znanost in jo tudi razgla\xc5\xa1al za kraljico vseh znanosti._NEWLINE_Leta 1910 je Jacques Maritain napisal svoj prvi \xc4\x8dlanek Moderna znanost posve\xc4\x8den moderni filozofiji, ki je iz\xc5\xa1el v Revue de Philosophie. V \xc4\x8dlanku je ostro in ognjevito obra\xc4\x8dunal z uporabo moderne znanosti, \xc2\xbbsurovega bo\xc5\xbeanstva\xc2\xab, \xc2\xbbtrdnjave duha in tega sveta\xc2\xab, \xc2\xbbskladi\xc5\xa1\xc4\x8da zmedenosti in la\xc5\xbenih misli\xc2\xab. Obra\xc4\x8dunal pa ni le z napuhnjenim racionalizmom \xc2\xbbintelektualcev, pijanih od hipotez\xc2\xab, temve\xc4\x8d tudi s \xc2\xbbsamov\xc5\xa1e\xc4\x8dnostjo\xc2\xab\xc2\xa0in \xc2\xbbpovpre\xc4\x8dnostjo\xc2\xab\xc2\xa0katoli\xc4\x8danov, ki so zanemarili teologijo in se zadovoljili z \xc2\xbbignorantsko vero\xc2\xab._NEWLINE_Leta 1917 je Maritain dobil enoletni dopust, da bi pripravil knjigo Uvod v filozofijo - Introduction \xc3\xa0 la Philosophie. Isto\xc4\x8dasno je pri\xc4\x8del s pisanjem \xc5\xa1e enega dela  Umetnost in sholastika - Art et scolastique, ki je iz\xc5\xa1lo leta 1920. V njem je na\xc4\x8del vpra\xc5\xa1anje odnosa med umetnostjo in vero, iskanjem vzporednic med nadrealizmom, ki je priviligiral sanjsko in podzavestno, ter med srednjeve\xc5\xa1ko sholastiko temelje\xc4\x8do na Aritstotlovem razumu._NEWLINE_Med drugo svetovno vojno je protestiral politiki Vichijeve vlade. Po vojni je zaporosil Pape\xc5\xbea naj javno spregovori o problematiki antisemitizma in o zlu holokavstva, a mu pro\xc5\xa1nje ni ugodil. _NEWLINE_Ve\xc4\x8dina Maritainovih ameri\xc5\xa1kih del se nahaja na Univerzi  Notre Dame, kjer so leta 1957 ustanovili The Jacques Maritain Center. Namen centra je spodbujanje \xc5\xa1tudij in raziskav na podro\xc4\x8dju Maritainovega \xc5\xbeivljenja in njegovega mi\xc5\xa1ljenja. Leta 1962 je Maritain v Kolbsheimu ustanovil zdru\xc5\xbeenje Cercle d'Etudes Jacques & Ra\xc3\xafssa Maritain.\n_START_SECTION_\nSplo\xc5\xa1no ozadje\n_START_PARAGRAPH_\nMaritain se je zaobljubil, da bo ve\xc4\x8dno sledil mi\xc5\xa1ljenju italijanskega filozofa in kr\xc5\xa1\xc4\x8danskega teologa Toma\xc5\xbea Akvinskega, zato njegova dela pogosto vsebujejo citate in omembe Toma\xc5\xbeevih besedil. Medtem ko je bila Maritainova spreobrnitev h katoli\xc5\xa1tvu posledica osebnih vzgibov in vpliva prijateljev, je bilo zagovarjanje katoli\xc5\xa1tva in tomizma podkrepljeno z dogodki v povezavi s katoli\xc5\xa1ko cerkvijo. Maritainovo pozornost je sprva pritegnil Spinoza z idealizmom, kasneje pa Bergson z vitalno intuitivnostjo, kar mu je omogo\xc4\x8dilo kriti\xc4\x8dno distanco pri zagovarjanju katoli\xc5\xa1tva. Kriti\xc4\x8dnost je tisto, kar ga je lo\xc4\x8devalo od sodobnikov in ga naredilo bolj priznanega. Menil je, da filozofija ne bi smela le ponavljati pogledov Toma\xc5\xbea Akvinskega, temve\xc4\x8d razviti nova stali\xc5\xa1\xc4\x8da tomizma, ki bi se navezovala na probleme tedanjega sveta.\n_START_SECTION_\nMetafizika\n_START_PARAGRAPH_\n\xc4\x8ceprav se Maritain do metafizike ni nikoli javno in jasno opredelil, se njegovo delovanje na tem podro\xc4\x8dju ka\xc5\xbee v nekaterih njegovih delih kot na primer v Uvod v metafiziko: Sedem pridig o obstoju (1934), Znanost in modrost (1935) ter Obstoj in obstoje\xc4\x8d (1947)._NEWLINE_V nasprotju s pri\xc4\x8dakovanji Maritain ni sledil tradiciji Toma\xc5\xbea Akvinskega, saj je s svojim razmi\xc5\xa1ljanjem ve\xc4\x8d kot le obnovil in potrdil njegovo stali\xc5\xa1\xc4\x8de. Nasploh je Maritain hotel prenoviti vidik Akvinskega, kar je izrazil v svojem delu Uvod v metafiziko. Menil je, da obstajajo dolo\xc4\x8dena temeljna metafizi\xc4\x8dna vpra\xc5\xa1anja, ki jih je Akvinski pravilno zastavil, vendar pa v celoti ne dr\xc5\xbeijo. Strinjal se je z odgovorom na vpra\xc5\xa1anje problema koristnosti in mno\xc5\xbeine; kako je lahko stvar enotna in razli\xc4\x8dna in hkrati pripada to\xc4\x8dno dolo\xc4\x8deni skupini, med seboj enakih stvari. Pri razlagi dileme, razlike med vrsto in vsebino stvari, si je pomagal z mnenjem Toma\xc5\xbea Akvinskega; narava ali bistvo odra\xc5\xbea vrsto, medtem ko vsebina dolo\xc4\x8da individualnost. _NEWLINE_Maritainov prispevek ni do potankosti enak metafiziki Akvinskega, saj jo je povezal z moderno znanostjo in filozofijo ter jo tako utemeljil. Menil je, da sredi\xc5\xa1\xc4\x8de \xc4\x8dlovekovega intelektualnega razmi\xc5\xa1ljanja bit . Bit pa je lahko dojemana z razli\xc4\x8dnih vidikov, ki jih je Maritain razlikoval med razumno bitjo (predmet, ki ga je \xc4\x8dlovekov razum prvo dosegel) in bivajo\xc4\x8dim kot bivajo\xc4\x8dim (kar predstavlja metafizika). Na podlagi tega je Maritain razlikoval med dejavnostmi izkustvenega znanstvenika, matematika, filozofa, teologa in mistika. Zanj je bilo utemeljevanje metafizike kot nekak\xc5\xa1na skrivnost, ker je to nekaj, kar je prebogato ali \xc2\xbbpolno z razumljivostjo\xc2\xab\xc2\xa0. Nenazadnje je skrivnost bivajo\xc4\x8dega \xc2\xbbrazumljiva skrivnost\xc2\xab\xc2\xa0 in po Maritainovem prepir\xc4\x8danju tisti, ki se ne ukvarja z metafiziko, ne more biti filozof . _NEWLINE_S slutnjo bivajo\xc4\x8dega se pri\xc4\x8dne filozofska misel o bivajo\xc4\x8dem in Maritain je vztrajal, da je za to, da je vso matafizi\xc4\x8dno znanje sploh mo\xc5\xbeno, potreben nekdo s fotografskim spominom. Intuicija bivajo\xc4\x8dega, ki je eden od izvorov metafizi\xc4\x8dnega povpra\xc5\xa1evanja, ni \xc2\xbbnejasna bit zdrave pameti\xc2\xab\xc2\xa0, temve\xc4\x8d \xc2\xbbintelektualna slutnja\xc2\xab\xc2\xa0 ali dojemanje \xc2\xbbobstoja\xc2\xab. Maritain je s tem premislekom presegel dognanja Toma\xc5\xbea Akvinskega, ki bi mu bilo vse to tuje._NEWLINE_Intuicija bivajo\xc4\x8dega je \xc2\xbbneposredno in takoj\xc5\xa1ne dojemanje ... Je zelo preprost vidik, nadrejen vsakaker\xc5\xa1nemu diskurzivnemu sklepanju ali prikazu resni\xc4\x8dnosti ...\xc2\xab\xc2\xa0. Kot je Maritain trdil, je to zavedanje stvarnosti obstoja vsakega posameznika \xe2\x80\x93 tistega, ki je odlo\xc4\x8den in ima dominanten zna\xc4\x8daj. S tega vidika intuicija niti ni slutnja ali be\xc5\xbeno razmi\xc5\xa1ljanje niti ne tak\xc5\xa1na kot po Bergsonovem mnenju. Ima namre\xc4\x8d intelektualen, razumski zna\xc4\x8daj, je dojemanje ne\xc4\x8desa razumljivega in potrebuje \xc2\xbbdolo\xc4\x8deno stopnjo intelektualne duhovnosti\xc2\xab\xc2\xa0. Maritain je trdil, da je prav intuicija bivajo\xc4\x8dega tisto, kar so Kant in mnogi poznej\xc5\xa1i filozofi spregledali, in sicer vse dokler se ni uveljavil eksistencializem. Idejna slutnja ali \xc2\xbbidejna vizualizacija\xc2\xab\xc2\xa0 je tisto, kjer \xc2\xbbpogledamo ... resni\xc4\x8dnost ... v obraz\xc2\xab, in v kateri je\xc2\xa0\xc2\xbb izven razuma resni\xc4\x8dnost odvzeta resni\xc4\x8dnemu obstoju\xc2\xab. Torej je metafizi\xc4\x8dna intuicija opredeljena ne kot dejansko stanje \xc2\xbbkontingence in edinstvenosti\xc2\xab\xc2\xa0, temve\xc4\x8d kot idejna intuicija stvari v perspektivi \xc2\xbbrazumljivih vrednot\xc2\xab\xc2\xa0._NEWLINE_Za Maritainovo stali\xc5\xa1\xc4\x8de na podro\xc4\x8dju metafizike je zna\xc4\x8dilen poudarek na obstoje\xc4\x8dem, zaradi \xc4\x8desar so ga sodobniki imeli za eksistencialista. Slednje se ka\xc5\xbee tudi v njegovih delih; Obstoj in obstoje\xc4\x8d je podnaslovil z Esej o kr\xc5\xa1\xc4\x8danskem eksistencializmu, kjer pa je tudi opredelil svoj pogled kot eksisten\xc4\x8den intelektualizem. Verjel je, da je tak poudarek zna\xc4\x8dilnost doslednega tomizma; \xc2\xbbPo \xc4\x8demer se avtenti\xc4\x8den Tomizem razlikuje ... je prvenstvo, ki je v skladu z obstojem in intuicijo obstoje\xc4\x8dega\xc2\xab\xc2\xa0. Opisani eksistencializem se razlikuje od eksistencializma, \xc4\x8digar predstavniki so bili Kierkegaard, Gabriel Marcel in Jean-Paul Sartre. Po Maritainovem mnenju \xc2\xbbavtenti\xc4\x8den eksistencializem potrjuje prvenstvo obstoja, ampak kot nakazovanje in ohranjanje bistva ali narave ter kot manifestiranje najvi\xc5\xa1je zmage uma in razuma\xc2\xab\xc2\xa0. To je v nasprotju ne le s stali\xc5\xa1\xc4\x8dem sodobnikov, ki so opustili razprave o naravi, bistvu in razumu, temve\xc4\x8d tudi z vsemi tistimi, ki so si mislili, da je bilo bistvo ustvarjeno in je \xc5\xa1ele nato obstajalo. Po Maritainovem mnenju bistvo ni bilo pred obstojem, vendar bi bilo bolje re\xc4\x8di, da je bistvo \xc2\xbbsposobnost obstajanja\xc2\xab\xc2\xa0._NEWLINE_Premi\xc5\xa1ljevanje o intuiciji bivajo\xc4\x8dega in prizadevanje, da se problem razjasni, spremlja vrsta tradicionalnih vpra\xc5\xa1anj iz podro\xc4\x8dja metafizike in filozofske teologije. Kot podaja Maritain obstajajo \xc5\xa1tiri osnovna na\xc4\x8dela metafizike: na\xc4\x8delo identitete, zadostnega razloga, u\xc4\x8dinkovite vzro\xc4\x8dnosti in dokon\xc4\x8dnosti. \xc4\x8ceprav resnica ali uporabnost teh na\xc4\x8del ni neposredno priznana, je izkustvo tisto, ki dosledno potrjuje in ne more biti zanikano brez nasprotovanja . _NEWLINE_Torej metafizika popolnoma vklju\xc4\x8duje preiskavo vzroka bivanja \xe2\x80\x93 tj. Bog, pri katerem je obstoj nujen za pre\xc5\xbeivetje. Maritain je trdil, da je bivajo\xc4\x8de nekaj, kar je mo\xc4\x8d razumeti s pomo\xc4\x8djo intuicije, zato ni presenetljivo, da je zagovarjal slednje: vedenje o obstoju Boga je mo\xc5\xbeno dose\xc4\x8di ne samo s pomo\xc4\x8djo tomisti\xc4\x8dnih petih na\xc4\x8del, ampak tudi z intuicijo.\n_START_SECTION_\nFilozofija narave\n_START_PARAGRAPH_\nMaritainovo delo na podro\xc4\x8dju filozofije narave se odra\xc5\xbea v \xc5\xa1tevilnih njegovih delih. Njegovo prepri\xc4\x8danje temelji na mnenjih Aristotla in Toma\xc5\xbea Akvinskega, \xc4\x8deprav je Maritain svoj vidik \xc5\xa1e bolj raz\xc5\xa1iril. To je najbolj je razvidno iz del Filozofija narave (1935) in Stopnje znanja (1932), vpliv pa je prisoten tudi v delu Seznanitev s filozofijo, 1. del (1920) ter njegovem eseju Znanost in modrost (1935). _NEWLINE_Maritainovo zgodnje izobra\xc5\xbeevanje in \xc5\xa1tudij sta bila povezana z naravoslovjem. Razo\xc4\x8daranje nad pozitivnim pristopom pari\xc5\xa1kih u\xc4\x8diteljev do znanosti in njegovo prizadevanje za vpeljavo filozofije (po vzoru Akvinskega) v sodoben svet sta povzro\xc4\x8dila, da se je Maritain osredoto\xc4\x8dil na razmerje med filozofijo in znanostjo in posledi\xc4\x8dno za\xc4\x8del razvijati filozofijo narave. _NEWLINE_Filozofija narave posku\xc5\xa1a analizirati ontolo\xc5\xa1ko analizo snovnega, razumnega, \xc2\xbbpremikajo\xc4\x8dega se bitja\xc2\xab. Natan\xc4\x8dneje gre za iskanje prvih na\xc4\x8del stvari - torej temelji na na\xc4\x8delih, ki presegajo ob\xc4\x8dutek. To je torej \xc2\xbbznanje, katerega predmet (prisoten v vseh stvareh snovne narave) je premikajo\xc4\x8de se bitje tako kot ontolo\xc5\xa1ka na\xc4\x8dela, ki predstavljajo njegovo nestalnost . Med in nad naravnimi objekti je \xc4\x8dlove\xc5\xa1tvo, zato je filozofija najvi\xc5\xa1ja kategorija filozofije narave. Postavljena je med znanostjo in metafiziko; razlikuje se od obeh omenjenih. Ker i\xc5\xa1\xc4\x8de na\xc4\x8dela, ki so osnova vsem fizi\xc4\x8dnim objektom, se razteza prek znanosti; \xc5\xa1e vedno se nana\xc5\xa1a na fizi\xc4\x8dne objekte in priznava, da morajo biti sklepi usklajeni s potrditvijo razuma, po drugi strani pa \xc5\xa1e vedno ni metafizika. _NEWLINE_Po Maritainovem mnenju se naravoslovne raziskave ne razlikujejo dosti od filozofije narave, saj cilj filozofije narave ni zgolj biti odra\xc5\xbeena na metodah in sklepih znanosti, temve\xc4\x8d tudi zagotovitev osnovnih na\xc4\x8del. Poleg tega filozofija narave razume, da narave ni mo\xc5\xbeno skr\xc4\x8diti do fizi\xc4\x8dnega, ravno nasprotno; osredoto\xc4\x8di se na bistvo stvari in razrede, katerim te stvari pripadajo. _NEWLINE_Maritain predpostavlja, da obstaja hierarhija med metafiziko in epistemologijo. Filozofija narave je torej deduktivna znanost na prvem nivoju abstrakcije. Metafiziki je podobna v tem, da nagovarja splo\xc5\xa1ne probleme v zvezi z vesoljem, kot na primer povezava do na\xc4\x8del nuje in naklju\xc4\x8dnosti. _NEWLINE_Kak\xc5\xa1na so torej na\xc4\x8dela, ki jih tak pristop i\xc5\xa1\xc4\x8de? Filozofijo narave zanimajo predvsem lastnosti gibanja/premikanja, snovi in oblike, \xc5\xbeivljenja in konstitutivnosti \xc5\xbeivih bitij. Maritain je na to vpra\xc5\xa1anje odgovoril tako: \xc2\xbbFilozofiji narave pripada, da nas u\xc4\x8di o naravi \xc5\xa1tevil, koli\xc4\x8dine, prostora, \xc4\x8dasa, prehodnega ravnanja, vegetativnega in smiselnega \xc5\xbeivljenja, du\xc5\xa1e in njenih operativnih mo\xc4\x8di, itd.\xc2\xab\xc2\xa0._NEWLINE_Maritainova stali\xc5\xa1\xc4\x8da so spro\xc5\xbeila vrsto kriti\xc4\x8dnih razprav. Njemu naklonjeni kritiki (kot na primer Gerald McCool) razpravljajo o tem, da je Maritainovo mnenje o treh razli\xc4\x8dnih stopnjah abstrakcije, ki podpirajo to mnenje, pravzaprav le izkrivljanje mnenja Akvinskega. Bolj \xc2\xbbstrastni\xc2\xab\xc2\xa0kritiki so nasprotovali Maritainovi percepciji pozitivizma, nekateri (npr. George Boas) temu, da je Maritain odvisen od teorije bivanja naravnih razredov z nekim bistvom \xe2\x80\x93 filozofska teorija, ki naj ne bi bila predpostavljena s strani ve\xc4\x8dine znanstvenikov (Boas, 1952), na kar bi Maritain seveda to odgovoril s tem, da je to natanko njegovo bistvo, ki pa ni objekt emperiolo\xc5\xa1kih znanosti.\n_START_SECTION_\nMaritain pri Slovencih\n_START_PARAGRAPH_\nNa slovenskem ozemlju je pred vojno Maritainovim naukom sledil le krog revije Dejanje, katere urednik je bil Edvard Kocbek. Leta 1938 je Maritain v prvi \xc5\xa1tevilki revije objavil svoj prispevek Z ljudstvom. Kocbek in Maritain sta imela podobni viziji, saj sta oba odklanjala totalitarna re\xc5\xbeima, fa\xc5\xa1izem in komunizem. Ob tem je Maritain zapisal: \xc2\xbbNaj bosta v ljudstvu zlo in zabloda \xc5\xa1e tako mo\xc4\x8dna, je vendar prav ljudstvo velika zakladnica \xc5\xbeivljenjske neposrednosti in nefarizejstva. Dejstvo samo, dejstvo mno\xc5\xbeice je tu va\xc5\xbeno, zakaj \xc5\xbeivljenje poganja korenine prav v mno\xc5\xbeici, \xc2\xab\xc2\xa0ter nadaljeval: \xc2\xbbTa dva tabora \xc5\xa1e zdale\xc4\x8d ne predstavljata celote \xc5\xbeivih sil na\xc5\xa1e kulture in \xc4\x8dlove\xc5\xa1kih zakladov, ki z njimi kultura razpolaga \xe2\x80\xa6\xc2\xab. Iz Kocbekovega uvodnika Slovenski \xc4\x8dlovek in iz Maritainovega \xc4\x8dlanka Z ljudstvom pa je razvidno, da sta bili njegova in Kocbekova zgodovinska izbira razli\xc4\x8dni kljub podobnemu kr\xc5\xa1\xc4\x8danskemu izhodi\xc5\xa1\xc4\x8du; Kocbek si je izbral vizionarsko, Maritain pa realisti\xc4\x8dno smer. Obstaja teorija, da naj bi Kocbek od Maritaina prevzel odpor do organiziranega politi\xc4\x8dnega nastopanja katoli\xc4\x8danov, kar pa je protislovno, saj se je Maritain zavzemal za \xc4\x8dim ve\xc4\x8djo vklju\xc4\x8denost kristjanov v svetovno dogajanje. _NEWLINE_Kljub vsem idejam je slovenski tradicionalni tabor ostal brez posluha za Maritaina. Ale\xc5\xa1 U\xc5\xa1eni\xc4\x8dnik, predstavnik uradnega neotomizma, je najustvarjalnej\xc5\xa1ega tomista tistega \xc4\x8dasa Maritaina ignoriral, kar dokazuje dejstvo, da je bil v prvih desetih knjigah Zbranih spisov, katerih avtor je bil Ale\xc5\xa1 U\xc5\xa1eni\xc4\x8dnik, citiran le enkrat.  Med tistimi slovenskim filozofi, ki so temi nasprotovali, je bil tudi Maritainov u\xc4\x8denec Janez Jan\xc5\xbeekovi\xc4\x8d, ki je o problemu nekoliko ironi\xc4\x8dno dejal: \xc2\xbbMogo\xc4\x8de pa U\xc5\xa1eni\xc4\x8dnik ni znal franco\xc5\xa1\xc4\x8dine!\xc2\xab_NEWLINE_O primerjavi U\xc5\xa1eni\xc4\x8dnika z Maritainom je Alojz Rebula, slovenski avtor biografije Jacquesa Maritaina, zapisal: \xc2\xbb\xc4\x8ce primerjamo U\xc5\xa1eni\xc4\x8dnika z Maritainom, je to pa\xc4\x8d primerjava med talentom in genijem. U\xc5\xa1eni\xc4\x8dnikovo sporo\xc4\x8dilo je bilo vsekakor dragoceno na ravni oranja na\xc5\xa1e filozofske ledine in \xc5\xa1iroke informacije o philosophia perennis, po\xc5\xbeivljeno tudi s kak\xc5\xa1nim kreativnim vzgibom, vendar je ne\xc4\x8dustvenemu Gorenjcu manjkal rez duhovnega temperamenta in globlje v\xc5\xbeivetosti v \xc4\x8das.\xc2\xab_NEWLINE_Po koncu 2. svetovne vojne je bilo humanisti\xc4\x8dno odprtost v stilu Maritaina mo\xc4\x8d prepoznati v pisanju svojega u\xc4\x8denca s Katoli\xc5\xa1kega in\xc5\xa1tituta v Parizu Janeza Jan\xc5\xbeekovi\xc4\x8da, v katerem je Maritain prepoznal izbranega duha in svoje spoznanje tudi zapisal v enega izmed \xc5\xa1e danes ohranjenih dokumentov. _NEWLINE_Leta 1980 je bila kot 3. zvezek zbirke Duhovni razgledi, ki ga je izdajalo glasilo Na\xc5\xa1e tromostovje, izdana knji\xc5\xbeica Jacques Maritain \xe2\x80\x93 \xc4\x8dlovek in mislec. \xc5\xa0ele 10 let kasneje, torej v \xc4\x8dasu pokomunisti\xc4\x8dne demokracije, je bil takrat \xc5\xbee pokojni Maritain sprejet v slovensko kulturno publicistiko. Prvo prevedeno delo v sloven\xc5\xa1\xc4\x8dino, ki pa ni bilo med njegovimi najbolj reprezentativnimi,  je bilo \xc2\xbb\xc4\x8clovek in dr\xc5\xbeava\xc2\xab\xc2\xa0izdano v zbirki Claritas \xc5\xa0tudentske Zalo\xc5\xbebe. Maritainovo globinsko razmi\xc5\xa1ljanje o dr\xc5\xbeavotvornosti in narodni zavesti je v dana\xc5\xa1njem \xc4\x8dasu v Sloveniji vsekakor dobrodo\xc5\xa1lo.\n_START_SECTION_\nNagrade\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1963 je Francoska akademija podelila  Maritainu Veliko nagrado za literaturo - Grand prix de Litt\xc3\xa9rature. Jeseni leta 1963 je po oceni \xc5\xbeirije prejel Veliko nacionalno literarno nagrado - Grand Prix National des Lettres."