b'\n_START_ARTICLE_\nLeksikon\n_START_PARAGRAPH_\nLeksikon (gr\xc5\xa1ko \xce\xbb\xce\xb5\xce\xbe\xce\xb9\xce\xba\xcf\x8c\xce\xbd, besednjak) je besedni (pojmovni) priro\xc4\x8dnik, v katerem so gesla (leksemi) razvr\xc5\xa1\xc4\x8dena po abecednem vrstnem redu ter pojasnjena. Leksikon je namenjen uporabniku, ki ni strokovnjak, saj na splo\xc5\xa1no razumljiv na\xc4\x8din kratko razlaga najpomembnej\xc5\xa1e pojme iz razli\xc4\x8dnih podro\xc4\x8dij \xc4\x8dlove\xc5\xa1kega znanja. Posamezno geslo v leksikonu se imenuje leksem (iz gr\xc5\xa1kega lexis, beseda). Leksem predstavlja temeljno poimenovalno enoto jezikovnega sistema.\n_START_SECTION_\nLeksikon in enciklopedija\n_START_PARAGRAPH_\nOd enciklopedije se leksikon razlikuje predvsem po tem, da so opisi pod gesli kraj\xc5\xa1i in bolj jedrnati ter so se razvili iz slovarjev. Tako je na primer terminolo\xc5\xa1ki slovar kot raz\xc5\xa1irjeni slovar nekak\xc5\xa1na prva stopnja razvoja slovarja v leksikon. Kot je bilo omenjeno, je leksikon za razliko od enciklopedije, ki je namenjena tudi rabi strokovnjakov, namenjen vsem uporabnikom.\n_START_SECTION_\nLeksikon in slovnica\n_START_PARAGRAPH_\n\xc4\x8ceprav je z dana\xc5\xa1njega vidika leksikon (leksika, besedi\xc5\xa1\xc4\x8de) razumljen kot celoten leksikalni inventar, ki obsega najrazli\xc4\x8dnej\xc5\xa1e informacije o jeziku, je v preteklosti izraz v prvi vrsti pomenil knjigo, slovar, ki vsebuje le najpomembnej\xc5\xa1e podatke o besedah (, 1755). Izraz leksikon uporabljamo tu \xc5\xa1e v generativnem smislu kot izbor leksikalnih enot in njihovih pomenov, ki obstaja ob slovnici kot samostojni del jezika. Sicer pa danes navadno s tem izrazom oznacujemo zbir besednih oblik v jeziku, ki so jim po mo\xc5\xbenosti pripisane tudi oblikoslovne vrednosti._NEWLINE_Izhodi\xc5\xa1\xc4\x8de, po katerem je leksika v nasprotju s slovnico kot zbirom pravil za oblikovanje smiselnih in slovni\xc4\x8dno pravilnih stavkov, razumljena kot zbir leksikalnih enot (LE) in njihovih lastnosti, se je uveljavilo z jezikoslovno teorijo Noama Chomskyja (1965). Na tej podlagi generativna slovnica razume leksiko(n) kot neodvisno komponento jezika: kot zbir neregularnih enot, ki jih ni mogo\xc4\x8de generirati z obstoje\xc4\x8dimi slovni\xc4\x8dnimi pravili. Po mnenju Chomskega po slovni\xc4\x8dnih pravilih tvorjene zveze ne morejo biti predmet leksikona, saj naj bi bil ta namenjen zgolj shranjevanju idiosinkrati\xc4\x8dnih enot (Noam Chomsky in Morris Halle: The Sound Pattern of English, 1968: 12). Kot taka je bila leksika za preu\xc4\x8devanje \xc4\x8dlove\xc5\xa1kega jezika manj zanimiva in pojmovana kot obrobni jezikovni pojav. (Polona Gantar, (Slovenska) leksika med leksikonom in slovnico, Jezik in slovstvo, 53/5, sep.\xe2\x80\x93okt. 2008, 19\xe2\x80\x9335.)'