b'\n_START_ARTICLE_\nKarlo Rupel\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nViolino ga je na \xc5\xa1oli Glasbene Matice v Trstu sprva pou\xc4\x8deval \xc4\x8de\xc5\xa1ki violinist Fran Topi\xc4\x8d, na \xc5\xa1oli Glasbene Matice v Ljubljani pa Karlo Sancin. Nadaljeval je na ljubljanskem konservatoriju pri \xc4\x8de\xc5\xa1kem violinistu Janu \xc5\xa0la\xc3\xadsu. Po zaklju\xc4\x8denem \xc5\xa1olanju v Ljubljani je \xc5\xa1tudij nadaljeval na violinski mojstrski \xc5\xa1oli v P\xc3\xadsku pri Otakarju \xc5\xa0ev\xc4\x8d\xc3\xadku, zatem pa \xc5\xa1e v Parizu pri Jacquesu Thibaltu. Ob\xc4\x8dasno je v Zagrebu obiskoval tudi privatne ure pri \xc4\x8de\xc5\xa1kem violinistu V\xc3\xa1clavu Humlu. _NEWLINE_Koncertiral je v Zvezni republiki Nem\xc4\x8diji, Italiji, Tur\xc4\x8diji, na Kitajskem, v Severni Koreji in drugod. Igral je v klavirskem triju z B. Leskovicem in M. Lipov\xc5\xa1kom (1933-1934) bil med ustanovitelji Ljubljanske filharmonije (1934) /danes Slovenska filharmonija/. Ustanovil in vodil je tudi ansambel Slovenski solisti (1957-1965) in zapustil nekaj zvo\xc4\x8dnih posnetkov. Dolga leta je pou\xc4\x8deval na Akademiji za glasbo, kateri je bil tudi rektor._NEWLINE_Kot pedagog je vzgojil pomembne violiniste. Njegovi u\xc4\x8denci so bili: Dejan Bravni\xc4\x8dar, Francka Ornik Rojc, Jani Golob, Mirko Petra\xc4\x8d in Ciril Veronek._NEWLINE_Napisal je metodi\xc4\x8dno razpravo s podro\xc4\x8dja violinske igre Tehnika loka (1949) in uredil ve\xc4\x8d zbirk skladb za \xc5\xa1olske namene: Mladinske skladbe za violino in klavir (1953), Slovenske mladinske za violino in klavir (1953), Mladi violinist (1958)'