b'\n_START_ARTICLE_\nZaviralec vitamina K\n_START_PARAGRAPH_\nZaviralci (antagonisti) vitamina K so antikoagulantne u\xc4\x8dinkovine, ki so kemijsko derivati 4-hidroksikumarina in ki z zaviranjem encima vitamin K-2,3-epoksid-reduktaze prepre\xc4\x8dijo nastanek aktivne oblike vitamina K, potrebne za sintezo aktivnih oblik nekaterih koagulacijskih faktorjev (trombin ter faktorji VII, IX in X).\n_START_SECTION_\nMehanizem delovanja\n_START_PARAGRAPH_\nVitamin K je potreben za nastanek naslednjih koagulacijskih faktorjev: II, VII, IX in X in zaviralcev koagulcije proteina C in proteina S. To so glikoproteini z \xce\xb3-karboksiglutaminsko kislino, pripeto na konec peptidne verige. Za nastanek \xce\xb3-karboksiglutaminske kisline potrebuje karboksilaza vitamin K kot kofaktor, ki se iz reducirane oblike spremeni v epoksid. Zaviralci vitamina K tekmujejo za vezavo na epoksidno reduktazo vitamina K, kar privede do pomanjkanja reducirane oblike vitamina K in tako omejuje karboksilacijo gama od vitamina K odvisnih beljakovin.\n_START_SECTION_\nPomanjkljivosti\n_START_PARAGRAPH_\nGlavne pomanjkljivosti zaviralcev vitamina K so po\xc4\x8dasen nastop u\xc4\x8dinka, ozko terapevtsko okno, nepredvidljiv antikoagulantni u\xc4\x8dinek ter \xc5\xa1tevilna interakcije z zdravili in hrano. Za zagotavljanje zadostne antikoagulacijske oz. antitromboti\xc4\x8dne u\xc4\x8dinkovitosti in zmanj\xc5\xa1anje mo\xc5\xbenosti zapletov (predvsem trombemboli\xc4\x8dnih dogodkov ali krvavitev), je med zdravljenjem potreben reden laboratorijski nadzor s protrombinskim \xc4\x8dasom ter ustrezno prilaganje odmerkov.'