b"\n_START_ARTICLE_\nJacobus Henricus van 't Hoff\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nVan 't Hoff se je \xc5\xbee v zgodnji mladosti zanimal za znanost. Od leta 1869 je \xc5\xa1tudiral na politehni\xc4\x8dnem in\xc5\xa1titutu v Delftu tehniko, od leta 1871 matematiko na Univerzi v Leidnu, od leta 1872 kemijo pri Friedrichu Kekul\xc3\xa9ju v Bonnu in od 1873 nadaljeval \xc5\xa1tudij kemije pri Charlesu Wurtzu v Parizu. Doktoriral je na Univerzi v Utrehtu, kjer je leta 1874 postal asistent na veterini. Leta 1877 se je za\xc4\x8del ukvarjati s kemijo na Univerzi v Amsterdamu, kjer je postal leta 1878 profesor. Od leta 1869 do smrti je delal na Univerzi v Berlinu.\n_START_SECTION_\nDose\xc5\xbeki\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xbde pred podelitvijo doktorskega naziva je objavil prvo od pomebnih del o organski kemiji. Razlo\xc5\xbeil je fenomen opti\xc4\x8dne aktivnosti s predpostavko, da so povezave med atomom ogljika in njegovimi \xc5\xa1tirimi sosedi urejene tako, da je ogljikov atom v sredini, sosedi pa v vogalih tetraedra. \xc5\xa0tiri povezave morajo biti razli\xc4\x8dne. Take povezave omogo\xc4\x8dajo, da nastopa molekula kot dva enantiomera, torej v dveh zrcalnih oblikah. Enako idejo za razjasnitev opti\xc4\x8dne aktivnosti je neodvisno od njega dobil tudi francoski kemik Joseph LeBel."