b'\n_START_ARTICLE_\nKarakitajski kanat\n_START_SECTION_\nImena\n_START_PARAGRAPH_\nKara Kitan (Hala Qidan) je ime, katero so za svoj kanat uporabljali Kitani. V tur\xc5\xa1\xc4\x8dino se je ime pogosto prevajalo kot \xc4\x8crni Kitan, \xc4\x8deprav izviren pomen imena \xc5\xa1e vedno ni jasen. V mongol\xc5\xa1\xc4\x8dini se kanat imenuje \xd0\xa5\xd0\xb0\xd1\x80 \xd0\xa5\xd1\x8f\xd1\x82\xd0\xb0\xd0\xbd (Har Hjatan ali Har Kidan). Zaradi kitanskega porekla vladajo\xc4\x8de dinastije ga kitajski zgodovinarji na splo\xc5\xa1no imenujejo Zahodna dinastija Liao, s \xc4\x8dimer poudarjajo njegovo povezavo z dinastijo Liao iz severne in severovzhodne Kitajske. V kitaj\xc5\xa1\xc4\x8dini se je uporabljalo tudi ime \xc4\x8crni Kitani (\xe9\xbb\x91\xe5\xa5\x91\xe4\xb8\xb9). Jur\xc4\x8deni so ga imenovali Da\xc5\xa1i ali Da\xc5\xa1i Linja, se pravi po njegovem ustanovitelju, s \xc4\x8dimer so \xc5\xbeeleli izni\xc4\x8diti vse zahteve kanata po ozemljih dinastije Liao. Muslimanski zgodovinarji so dr\xc5\xbeavo sprva imenovali enostavno Hitaj ali Kitaj, po mongolski osvojitvi kanata pa se je v islamskem svetu za\xc4\x8delo uporabljati ime Kara-Hitai ali Kara-Kitaj.\n_START_SECTION_\nUstanovitev\n_START_PARAGRAPH_\nKarakitajski kanat je ustanovil Jelu Da\xc5\xa1i, ki je po propadu dinastije Liao odpeljal nomadske Kitane na zahod. Dinastijo Liao so strmoglavili kitanski vazali Jur\xc4\x8deni s pomo\xc4\x8djo izdajalske dinastije Song. Jelu je iz kitanskih in drugih plemen organiziral vojsko in leta 1134 osvojil karakanidsko mesto Balasagun, s \xc4\x8dimer se je za\xc4\x8del vzpon novega cesarstva v Centralni Aziji. Kitanski vojski se je kmalu pridru\xc5\xbeilo 10.000 Kitanov, nekdanjih podlo\xc5\xbenikov Karakanidskega kanata. Kitani so zatem osvojili Ka\xc5\xa1gar, Hotan in D\xc5\xbeimsar. Leta 1137 so porazili Zahodni karakanidski kanat v Hu\xc4\x8dandu in nazadnje prevzeli oblast tudi v Ferganski dolini. 9. septembra 1141 so v bitki na Katvanski ravnini porazili vojsko Zahodnih Karakanidov in Seld\xc5\xbeukov in po zmagi prevzeli oblast v Transoksaniji.\n_START_SECTION_\nJelu Da\xc5\xa1ijevi nasledniki\n_START_PARAGRAPH_\nJelu Da\xc5\xa1i je umrl leta 1143. Nasledil ga je sin Jelu Jiliu, ki je do leta 1150 vladal pod regentstvom svoje matere \xc5\xa0jao Tabujan. Ko je leta 1163 umrl, ga je nasledila sestra Jelu Pusuvan, ki je svojega mo\xc5\xbea \xc5\xa0jao Doulubuja poslala na ve\xc4\x8d vojnih pohodov se zaljubila v njegovega mlaj\xc5\xa1ega brata \xc5\xa0jao Fugu\xc5\xa1ija. Leta 1177 so na ukaz njenega tasta tast \xc5\xa0jao Volila njo in njenega ljubimca usmrtili in na njeno mesto leta 1178 postavili Jelu \xc5\xbdiluguja. Cesarstvo so razjedali stalni upori in notranje vojne med vazali, zlasti v zadnjih desetletjih njegove zgodovine.\n_START_SECTION_\nKu\xc4\x8dlugova uzurpacija oblasti in propad kanata\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1208 je najmanski knez Kutlug po porazu z Mongoli pobegnil iz domovine v Karakitajski kanat, kjer so ga lepo sprejeli in mu dovolili poroko z \xc5\xbdilugujevo h\xc4\x8derko. Leta 1211 se je uprl in Jelu \xc5\xbdiluguja na lovu aretiral in mu dovolil, da ostane uradni vladar. \xc5\xbdilugu je \xc4\x8dez dve leti umrl. Mnogo zgodovinarjev meni, da je njegova smrt omenila konec Karakitajskega kanata. Leta 1216 je D\xc5\xbeingiskan poslal na lov za Ku\xc4\x8dlugom svojega generala D\xc5\xbeebeja. Ku\xc4\x8dlug je pobegnil, vendar so ga leta 1218 ujeli in obglavili. Do leta 1220 so Mongoli osvojili celotno karakitajsko ozemlje.\n_START_SECTION_\nPosledice\n_START_PARAGRAPH_\nKarakitajski kanat je bil priklju\xc4\x8den k Mongolskemu cesarstvu. Del karakitajske vojske se je \xc5\xbee pred tem pridru\xc5\xbeil mongolski vojski v boju proti Ku\xc4\x8dlugu. Drug del Karakitajcev na \xc4\x8delu s Barak Had\xc5\xbeibom je v Kermanu v ju\xc5\xbeni Perziji ustanovil od Mongolov odvisen Kirmanski karakitajski kanat, ki je obstajal do konca 14. stoletja, Karakitanci so se kot del mongolske vojske razselili po celi Evraziji in v 14. stoletju za\xc4\x8deli izgubljati svojo etni\xc4\x8dno identiteto. Sledove so pustili v nekaj plemenskih in krajevnih imenih od Afganistana do Moldove. Eno od kitanskih plemen \xc5\xa1e vedno \xc5\xbeivi v severnem Kirgizistanu.\n_START_SECTION_\nDr\xc5\xbeavna uprava\n_START_PARAGRAPH_\nKitani so vladali iz prestolnice Balasagun v sedanjem Kirgizistanu in neposredno upravljali samo osrednji del kanata. Preostali del dr\xc5\xbeave je bil sestavljen iz zelo avtonomnih vazalnih dr\xc5\xbeav, predvsem Horezma, Karlu\xc5\xa1ke plemenske zveze, Ujgurskega kraljestva, Kankalija in Zahodnih, Vzhodnih in Ferganskih Karakanidov. Pred Ku\xc4\x8dkugovo uzurpacijo oblasti so bili karakitajski vazali tudi Najmani._NEWLINE_Kitanski vladarji so privzeli mnogo upravnih elementov dinastije Liao, vklju\xc4\x8dno konfucijsko administracijo in cesarskim razko\xc5\xa1jem. Naslavljali so se z gurkan \xe2\x80\x93 nebe\xc5\xa1ki kan. Kitani so uporabljali kitajski koledar, kitajske dvorne in administrativne nazive, dajali cesarjem vladarska imena, kovali kitajskemu denarju podoben denar in svojim vazalom po\xc5\xa1iljali cesarske pe\xc4\x8date. Razen kitajskih administrativnih nazivov so privzeli tudi nekaj lokalnih, na primer tajangju (tur\xc5\xa1ki naziv) in vezir._NEWLINE_Kitani so v novi domovini obdr\xc5\xbeali svoje stare obi\xc4\x8daje. Ostali so nomadi, nosili tradicionalna obla\xc4\x8dila in ohranili svoja verovanja. Vladajo\xc4\x8da elita je posku\xc5\xa1ala vzdr\xc5\xbeavati tradicionalno sklepanje zakonov med vladarskima klanoma Jelu in \xc5\xa0ja in zelo nasprotovala poro\xc4\x8danje svojih princes s tujci. Karakitajski Kitani so bili privr\xc5\xbeenci me\xc5\xa1anice budizma in tradicionalnih kitanskih verovanj, v katera je spadalo \xc4\x8da\xc5\xa1\xc4\x8denje ognja in \xc5\xbertvovanje sivega vola in belega konja. Njihova inovacija so bile redne pla\xc4\x8de kitanskih vojakov._NEWLINE_Cesarstvo je vladalo razli\xc4\x8dnim ljudstvom ki so se zelo razlikovala od vladajo\xc4\x8dega. Ve\xc4\x8dina prebivalstva je bila stalno naseljena, vendar je proti koncu cesarstva zaradi priliva Najmanov nenadoma spet postala nomadska. Ve\xc4\x8dino prebivalstva so tvorili muslimani, pomembni manj\xc5\xa1ini pa so tvorili tudi nestorijanci in budisti. V dr\xc5\xbeavni upravi sta se uporabljala predvsem kitajski in kitanski jezik, razen njiju pa tudi perzijski in ujgurski jezik.\n_START_SECTION_\nPovezave s Kitajsko\n_START_PARAGRAPH_\nPo dinastiji Tang (vladala 618 - 907) so vsi nekitajski imperiji posku\xc5\xa1ali pridobili ugled z dokazovanjem svoje povezave s Kitajsko. Kitanski vladarji so zato uporabljali naziv gurkan, kot kitajski cesarji, ali naziv kan \xc4\x8cina - vladar Kitajske. Karakitajci so s tem posku\xc5\xa1ali legitimirati svojo oblast nad muslimani, saj je kitajski cesar skupaj z vladarji Turkov, Arabcev, Indije in Bizanca veljal za enega od \xc2\xbbpetih velikih kraljev\xc2\xab._NEWLINE_Karakitajsko cesarstvo v Centralni Aziji je privzelo sijaj kitajske dr\xc5\xbeave, kovalo kitajskemu podoben denar, prevzelo kitajsko pisavo, tablice in pe\xc4\x8date, uporabljalo kitajske proizvode kot so porcelan, ogledala, \xc5\xbead in druge kitajske obi\xc4\x8daje. Privr\xc5\xbeenost kitajski tradiciji naj bi bil eden od glavnih vzrokov, da se Karakitajci niso spreobrnili v islam. V dr\xc5\xbeavi je bilo kljub temu relativno malo Kitajcev Han. Kitajci Han so v dinastiji Liao \xc5\xbeiveli v Kedunu in so se leta 1124 pod Jelu Da\xc5\xa1ijem skupaj z drugimi prebivalci Keduna \xe2\x80\x93 Bohaji, Jur\xc4\x8deni, mongolskimi plemeni, Kitani in klanom \xc5\xa0iao odselili na zahod._NEWLINE_Karakitajska oblast nad muslimani v Centralni Aziji je spremenila poglede nekaterih muslimanskih pisateljev iz Centralne Azije, ki je bila nekaj sto let povezana s Kitajsko. Ko je dinastija Tang izgubila oblast v regiji, je Marvazi zapisal, da je Transoksanija nekdanji del Kitajske, medtem ko je Fahr al-Din Mubarak \xc5\xa0ah definiral Kitajsko kot del Turkestana, mesti Balasagun in Ka\xc5\xa1gar pa sta veljali za Kitajski.\n_START_SECTION_\nZapu\xc5\xa1\xc4\x8dina\n_START_PARAGRAPH_\nPovezovanje Kitancev s Kitajsko je v srednjem veku v Evropi dala ime Kitajski. Ime se je do danes ohranilo v \xc5\xa1tevilnih jezikih, tudi v slovenskem. Ime Kitaj, ki ga za Kitajsko uporabljajo nekatera tur\xc5\xa1ko govore\xc4\x8da ljudstva na Kitajskem, na primer Ujguri, imajo kitajske oblasti za poni\xc5\xbeevalno in ga posku\xc5\xa1ajo odpraviti.'