b"\n_START_ARTICLE_\nFleischmannov rebrinec\n_START_PARAGRAPH_\nFleischmanov rebrinec (znanstveno ime Plastinaca sativa L. var. fleischmanni (Hladnik) Burnat) je varieteta pastinaka iz dru\xc5\xbeine kobulnic, slovenski endemit, ki ga v naravnem okolju ne najdemo ve\xc4\x8d, pa\xc4\x8d pa samo \xc5\xa1e v Botani\xc4\x8dnem vrtu Univerze v Ljubljani. Ime je dobil po svojem najditelju, Andreju Fleishmannu, nekdanjem upravniku Botani\xc4\x8dnega vrta, ki ga je v tridesetih letih 19. stoletja na\xc5\xa1el na ljubljanskem grajskem gri\xc4\x8du in ga prenesel v ljubljanski botani\xc4\x8dni vrt. \xc4\x8ceprav je doma na Slovenskem, ga dobro pozna tudi tuja strokovna javnost. Do evropskih univerz in muzejev je pri\xc5\xa1el prek objave v herbarijski zbirki Flora Germanica exsiccata (1837), do tujih botani\xc4\x8dnih vrtov pa z izmenjavo semen med vrtovi.\n_START_SECTION_\nIzvor, zgodovina odkrivanja in zapisi v strokovni literaturi\n_START_PARAGRAPH_\nRastlino je na\xc5\xa1el Andrej Fleischmann (1804 \xe2\x80\x93 1867) v tridesetih letih 19. stoletja na pobo\xc4\x8dju ljubljanskega grajskega gri\xc4\x8da ter jo kasneje nasadil tudi v Botani\xc4\x8dnem vrtu, kjer se je ohranila do danes. Rastlina naj bi na grajskem hribu rasla nekako do 1840, potem pa je od sredine 19. stoletja botaniki ne najdejo ve\xc4\x8d na originalnem najdi\xc5\xa1\xc4\x8du. Freyer (1863), kasneje pa tudi Bavcon opozarjata na mo\xc5\xbenost, da je \xe2\x80\x98rastlina lahko izginila zaradi pretiranega nabiranja za herbarijske zbirke\xe2\x80\x99 ali pa so se \xe2\x80\x98z zara\xc5\xa1\xc4\x8danjem razmere tako spremenile in bilo ve\xc4\x8d odprtih rastli\xc5\xa1\xc4\x8d\xe2\x80\x99._NEWLINE_Za poimenovanje po Fleishmannu je odgovoren znani slovenski botanik Franc Hladnik, ustanovitelj in prvi vodja ljubljanskega botani\xc4\x8dnega vrta, pa tudi Fleishmannov botani\xc4\x8dni u\xc4\x8ditelj. Hladnik je novo rastlino opisal in z njo seznanil nem\xc5\xa1kega botanika W. D. J. Kocha. Ta je rastlino potrdil in jo opisal kot vrsto Pastinaca Fleishmanni (Hladnik) v izdaji Nem\xc5\xa1ke in \xc5\xa1vicarske flore (1837). O njem je pisal tudi botanik H. G. L. Reichenbach v zbirki Flora germanica exsiccata (1837), za njim pa \xc5\xa1e mnogi drugi._NEWLINE_Rastlina je hitro vzbudila pozornost; z njo so se ukvarjali razli\xc4\x8dni slovenski in evropski botaniki, nekateri so ji pripisovali celo napa\xc4\x8den izvor, nahajali\xc5\xa1\xc4\x8de, tudi vrstno ime, vendar te napake v kasnej\xc5\xa1ih objavah tudi popravili. Prihajalo je celo do napak v zapisu imena, saj obstajajo zapisi z enim ali dvema i (Fleischmanni/ Fleischmannii); pravilen je zapis Pastinaca fleischmanni._NEWLINE_O poreklu rastline ni enotnega mnenja. Nekateri menijo, da je morda nastala kot dedna sprememba (mutacija) v ljubljanskem botani\xc4\x8dnem vrtu, drugi, da je ves \xc4\x8das rasla na grajskem gri\xc4\x8du. Pisni viri navajajo, da so rastlino na\xc5\xa1li \xc5\xa1e na Hrva\xc5\xa1kem (najdi\xc5\xa1\xc4\x8de pri Reki), pa tudi v botani\xc4\x8dnem vrtu v finski Uppsali. Ker je bila \xc5\xbee tedaj v Evropi mo\xc4\x8dno raz\xc5\xa1irjena navada izmenjevanja semen redkih rastlin med evropskimi botani\xc4\x8dnimi vrtov, je Fleischmanov rebrinec prav gotovo bil med njimi, kar se da ugotoviti z raziskavo razli\xc4\x8dnih arhivov botani\xc4\x8dnih vrtov, kjer imajo \xc5\xa1e ohranjene sezname Index Seminum iz tistih \xc4\x8dasov . Pregled arhivov ka\xc5\xbee, da so semena Fleischmannovega rebrinca v izmenjavo ponujali botani\xc4\x8dni vrtovi v Dresdnu, Haleju, Jeni, Odesi, Hamburgu, Edinburghu, M\xc3\xbcnstru, Firencah, Var\xc5\xa1av. O\xc4\x8ditno je v teh vrtovih dobro uspeval, da so pridobili dovolj semena za izmenjavo. \xe2\x80\x98Vir vseh populacij v drugih vrtovih pa so seveda bila semena populacije Fleischmannovega rebrinca v Botani\xc4\x8dnem vrtu v Ljubljani\xe2\x80\x99._NEWLINE_V slovenski botani\xc4\x8dni literaturi je o novi rastlini prvi pisal Fleishmann v reviji Carniolia (1839), pa tudi v knjigi Pregled kranjske flore (\xc5\xb0bersicht der Flora Krain's) (1844). Karel De\xc5\xa1man je Fleischmannovega rebrinca predstavil v \xc4\x8dasopisu Laibacher Zeitung (1867). Herbarijske pole z rebrincem so na\xc5\xa1li tudi v nekaterih herbarijskih zbirkah pomembnih botanikov - zbirateljev (npr. Valentina Premla, Jurija Dollinerja, Nikomeda Rasterna)._NEWLINE_Objava o rebrincu je iz\xc5\xa1la tudi v herbarijskih zbirkah Flora exsiccata Carniolica (Kranjska posu\xc5\xa1ena flora) (1904) in Flora exsiccata Austro-Hungarica (1913). Po drugi svetovni vojni najdemo predstavitev rebrinca v Mayerjevem Seznamu praprotnic in cvetnic slovenskega ozemlja (1952). Najbolj temeljito sta Flesichmannov rebrinec prou\xc4\x8devala botanika F. Su\xc5\xa1nik in B. Dru\xc5\xa1kovi\xc4\x8d in ugotovila zna\xc4\x8dilno razlikovanje do navadnega rebrinca. V izdajah Male Flore Slovenije (1999) se predstavitev Fleisschmannovega rebrinca pojavi \xc5\xa1ele v 3. izdaji. O njem pi\xc5\xa1e tudi Tone Wraber v Enciklopediji Slovenije (1989), v Zakladih Slovenije (1979) ga je predstavil Matja\xc5\xbe Kmecl.\n_START_SECTION_\nO rastlini\n_START_PARAGRAPH_\nRebrinci (Pastinaca) so ena bolj pogostih travni\xc5\xa1kih rastlin. Ime je latinskega izvora in je v rimskih \xc4\x8dasih pomenil korenje (pastus v latin\xc5\xa1\xc4\x8dini pomeni hrana); pri navadnem rebrincu so korenine u\xc5\xbeitne. Od srednjega veka dalje se izraz uporablja za poimenovanje rebrincev. Navadni rebrinci so raz\xc5\xa1irjeni v Evropi in zmernih predelih Azije. V Sloveniji rastejo v ni\xc5\xbeinskih predelih, na travnikih, ob poteh in na obdelanih tleh._NEWLINE_\xc4\x8ce so navadni rebrinci v naravi pogosti, je Fleischmannov rebrinec slovenska in svetovna posebnost. Od navadnega rebrinca ga lo\xc4\x8di le dvoje pernatih listov, oblika in nazob\xc4\x8danost listov._NEWLINE__NEWLINE_Fleischmanov rebrinec (Plastinaca sativa L. var. Fleischmanni (Hladnik) Burnat) sodi v rod kobulnic. Je dvoletnica. Steblo je pokon\xc4\x8dno, navadno visoko med 30 in 100 cm, razraslo in rahlo rebrasto. Pet pritli\xc4\x8dnih listov je zdru\xc5\xbeenih v rozeto. Stebelnih listov je od \xc5\xa1tiri do \xc5\xa1est in so enostavnej\xc5\xa1i od pritli\xc4\x8dnih. Cvetovi so zdru\xc5\xbeeni v veliki sestavljene kobule, ki so rumene barve, sestavljeni iz drobnih cvetkov. Cveti sredi poletja (julij, avgust). Rastlina prvo leto tvori rozeto s pernato deljenimi listi, drugo leto po\xc5\xbeene iz rozete do 100 cm visoko steblo.\n_START_SECTION_\nFleischmannov rebrinec - endemit in izumrla vrsta\n_START_PARAGRAPH_\nFleischmannovega rebrinca v naravnem okolju ne najdemo ve\xc4\x8d, v kulturi se je obdr\xc5\xbeal le v Botani\xc4\x8dnem vrtu Univerze v Ljubljani, kjer ga skrbno obnavljajo iz leta v leto, saj bi se brez pomo\xc4\x8di vrtnarjev danes te\xc5\xbeko sam obdr\xc5\xbeal v naravi. So pa leta 2011 rastlino spet naselili na grajski hrib, kjer se vsako leto obnavlja._NEWLINE_Fleischmanov rebrinec je uvr\xc5\xa1\xc4\x8den v Rde\xc4\x8di seznamu med izumrle taksome. Po kategorizacijskem sistemu IUCN iz l. 1994 ga opredeljujejo kot EW (Extinct in the Wild) \xe2\x80\x93 izumrla v naravi. Prav tako je v pravilniku o uvrstitvi ogro\xc5\xbeenih rastlinskih in \xc5\xbeivalskih vrst uvr\xc5\xa1\xc4\x8den med izumrle vrste.\n_START_SECTION_\nRazglednica, znamka, pot, knjiga\n_START_PARAGRAPH_\nFleischmannov rebrinec je tako zanimiva rastlina, da zaslu\xc5\xbei tudi \xc5\xa1ir\xc5\xa1o predstavitev. Botani\xc4\x8dni vrt Ljubljana skrbi za njeno redno rast na dveh rasti\xc5\xa1\xc4\x8dih - v Botani\xc4\x8dnem vrtu in na ljubljanskem gradu, pa tudi za njegovo popularizacijo. Ob rojstnem dnevu vrta leta 1998 je iz\xc5\xa1la serijo razglednic, med katerimi je tudi fotografija Fleischmannovega rebrinca z opisom in risbo enoletne rozete. Fleischmannob rebrinec se ve\xc4\x8dkrat pojavi na naslovnicah seznamov semen rastlin, ki rastejo v vrtu in izhajajo \xc5\xbee od leta 1889. Leta 2012 je bil upodobljen na po\xc5\xa1tni znamki. 11. maja 2016 so tej rastlini na \xc4\x8dast odprli naravoslovno u\xc4\x8dno pot \xe2\x80\x98Po poti Fleischmannovega rebrinca\xe2\x80\x99, ki povezuje Botani\xc4\x8dni vrt in Ljubljanski grad. Pot je predstavljena tudi v bro\xc5\xa1urici, ki vodi obiskovalce od dana\xc5\xa1njega rastli\xc5\xa1\xc4\x8da v vrtu do rastli\xc5\xa1\xc4\x8da F. rebrinca na grajskem dvori\xc5\xa1\xc4\x8du, sproti pa opozarja tudi na druge predstavnike bogate flore Grajskega gri\xc4\x8da in \xc5\xbeivljenjskih okolij na njem. V istem letu je bila rastlina predstavljena v okviru razstave \xe2\x80\x98Botani\xc4\x8dna zgodovina Grajskega gri\xc4\x8da\xe2\x80\x99._NEWLINE_Novembra 2017 je iz\xc5\xa1la monografija \xe2\x80\x98Fleischmanov rebrinec (Plastinaca sativa L. var. Fleischmanni (Hladnik) Burnat)\xe2\x80\x99, v kateri avtorji Nada Praprotnik, Jo\xc5\xbee Bavcon in Blanka Ravnjak podrobneje opi\xc5\xa1ejo njegov izvor, morfolo\xc5\xa1ke zna\xc4\x8dilnosti, razlikovanje med navadnim in Fleischmanovim rebrincem, pojavljanje v strokovni literaturi in druge zanimivosti."