b'\n_START_ARTICLE_\nSimfonija \xc5\xa1t. 8 (Beethoven)\n_START_PARAGRAPH_\nLudwig van Beethoven: Simfonija \xc5\xa1t. 8, F dur, op. 93_NEWLINE_Beethoven je bil v \xc4\x8dasu svojega \xc5\xbeivljenja med Dunaj\xc4\x8dani poznan po viharni glasbi, pa tudi po osebni razdra\xc5\xbeljivosti in nagnjenosti k hudi jezi. Znal pa je biti duhovit in mnogokrat prav hudomu\xc5\xa1no zbadljiv. Ti dve lastnosti se ka\xc5\xbeeta v njegovi 8. simfoniji. Delo je skupaj z mnogo bolj slavno 7. simfonijo v A-duru nastalo v pi\xc4\x8dlih \xc5\xa1tirih poletnih mesecih leta 1812. V tem obdobju je skladatelj do\xc5\xbeivljal hude osebne pretrese: v pismu, polnem vzvi\xc5\xa1enih \xc4\x8dustev, se je odpovedal svoji veliki ljubezni (o identiteti obo\xc5\xbeevane \xc5\xa1e danes ugibajo), za povrh pa se je \xc5\xa1e strahovito sprl z lastnim bratom (spor je bil posledica Beethovnovega za dana\xc5\xa1nje pojme popolnoma nedopustnega vtikanja v bratovo zasebno \xc5\xbeivljenje). Vendar v Osmi simfoniji ni sledu o teh viharjih. Kot da bi se Beethoven hotel razvedriti, je v simfonijo natresel celo zbirko duhovitosti.'