b'\n_START_ARTICLE_\nAlhacen\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nAl-Haitam je avtor prek 130 del iz matematike, astronomije, medicine, filozofije in drugih naravoslovnih ved. Kalif al-Hakim ga je povabil v Kairo. Potem, ko je neuspe\xc5\xa1no posku\xc5\xa1al urediti vodni tok Nila, se je zbal da ga bo al-Hakim kaznoval. Da bi se izognil kazni, se je naredil zme\xc5\xa1anega vse do al-Hakimove smrti leta 1021. Njegovo delo o meteorologiji je objavljeno v latin\xc5\xa1\xc4\x8dini leta 1542 De crepuscolis et nubium ascensinibus. Najve\xc4\x8d se je ukvarjal tudi z optiko. Njegova razprava o optiki Velika optika (Opticae thesaurus (Alhazeni libri VII., cum ejusdem libro de crepusculis et nubium ascensionibus)) iz okoli leta 1000 (1030), v prevodu in izdaji F. Risnerja iz leta 1572, je do Keplerja slu\xc5\xbeila kot priro\xc4\x8dnik. V latin\xc5\xa1\xc4\x8dino jo je prevedel poljski fizik Witelo leta 1270. Knjiga vsebuje mnoge pomembne analize in razlage o svetlobi in vidu. Z uporabo geometrije in anatomije je razvil \xc5\xa1iroko teorijo o vidu. Po tej teoriji vsaka to\xc4\x8dka na osvetljenem obmo\xc4\x8dju ali telesu seva svetlobne \xc5\xbearke v vsako smer. Vidimo lahko samo \xc5\xbearke iz vsake to\xc4\x8dke, ki zadenejo \xc4\x8dlove\xc5\xa1ko oko pravokotno. Drugi \xc5\xbearki zadenejo oko pod drugimi koti in jih ne moremo videti. Odkril je prva dva zakona o lomu svetlobe, pravilno je pojasnil refrakcijo in postopek, kako bi jo lahko dolo\xc4\x8dili iz opazovanj. Iz \xc4\x8dasa trajanja Son\xc4\x8devega mrka, je izra\xc4\x8dunal vi\xc5\xa1ino Zemljinega ozra\xc4\x8dja in dobil vrednost 12 milj. S potjo Sonca je izmeril vi\xc5\xa1ino atmosfere in dobil vrednost 52000 korakov namesto dana\xc5\xa1nje vrednosti 75000 korakov. Prvi je pozneje dolo\xc4\x8dil astronomsko refrakcijo iz opazovanj \xc5\xa1ele leta 1489 Walther v N\xc3\xbcrnbergu. Prve tabele za refrakcijo iz opazovanj je sestavil de Brahe, eno za Sonce, drugo pa za planete in zvezde._NEWLINE_Tabitov vnuk Ibrahim, al-Kuha in al-Haitam so uporabljali gr\xc5\xa1ki (anti\xc4\x8dni) analiti\xc4\x8dni postopek za ra\xc4\x8dunanje pri problemih konstrukcij koni\xc4\x8dnih presekov. Al-Haitam ga je uporabil pri dolo\xc4\x8devanju to\xc4\x8dke na konveksnem krogelnem (sferi\xc4\x8dnem) zrcalu, ki dolo\xc4\x8da sliko, iz katere opazovalec vidi neko telo._NEWLINE_Al-Haitam je re\xc5\xa1il probleme, ki vklju\xc4\x8dujejo kongruence in kar danes poznamo kot Wilsonov izrek, ki pravi, da \xc4\x8de je p pra\xc5\xa1tevilo, potem p deli (p-1)!+1-krat brez ostanka. V latin\xc5\xa1\xc4\x8dino je al-Haitama prevajal Gerard. Al-Haitam je raz\xc5\xa1iril Ptolemejevo teorijo. Napisal je tolma\xc4\x8de na Evklidove Elemente, kjer je zbral in pojasnil nekatere te\xc5\xbeke Evklidove izreke. Njegova dela iz geometrije je leta 1834 na\xc5\xa1el E. A. Sedillot v Biblioth\xc3\xa8que nationale v Parizu. Drugi rokopisi so ohranjeni v Bodleyevi knji\xc5\xbenici v Oxfordu in v Leidenski knji\xc5\xbenici. Al-Haitam se je do konca svojega \xc5\xbeivljenja posvetil znanstvenemu \xc5\xa1tudiju.'