b'\n_START_ARTICLE_\nWillem de Sitter\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nDe Sitter je diplomiral na Univerzi v Gr\xc3\xb6ningnu, kjer je \xc5\xa1tudiral pri Kapteynu in tam tudi doktoriral. Na Gillovo povabilo je od\xc5\xa1el na Observatorij Rta dobre nade, kjer je delal od leta 1897 do 1899. Od leta 1903 je bil profesor astronomije v Leidnu in od leta 1918 predstojnik Observatorija v Leidnu. _NEWLINE_Prou\xc4\x8deval je Jupiter in gibanje njegove naravne satelite, ter se ukvarjal s problemi fotometrije. \xc5\xa0e posebej so pomembna njegova dela iz teoreti\xc4\x8dne astronomije in teorije relativnosti. Bil je med prvimi, ki so se zanimali za Einsteinovo splo\xc5\xa1no teorijo relativnosti (STR). Leta 1916 je poslal Eddingtonu kopijo te\xc5\xbeke Einsteinove razprave o STR. Eddington je bil navdu\xc5\xa1en. V podrobnem uradnem poro\xc4\x8dilu je napisal: \xc2\xbbTudi \xc4\x8de se bo nazadnje izkazalo, da teorija ni pravilna, terja na\xc5\xa1o pozornost kot eden najlep\xc5\xa1ih zgledov za prodornost splo\xc5\xa1nega matemati\xc4\x8dnega razglabljanja.\xc2\xab\xc2\xa0Einsteinovo delo je postalo znano v Angliji. 29. maja 1919 sta angle\xc5\xa1ki astronomski odpravi v Sobralu v Braziliji in na portugalskem Prin\xc4\x8devem otoku pred obalo tedanje \xc5\xa0panske Gvineje nesporno dokazali odklon svetlobnega curka v gravitacijskem polju telesa ob Son\xc4\x8devem popolnem mrku, kar je bil prvi dokaz STR. Zasnovala sta jo ob angle\xc5\xa1ki vladni podpori prav Eddington in Frank Dyson. Einstein je postal takrat tudi svetovno znan. _NEWLINE_Leta 1917 je de Sitter re\xc5\xa1il Einsteinove ena\xc4\x8dbe gravitacijskega polja v katerih je napetostni tenzor , kjer je gostota mase ni\xc4\x8d in, ki je nakazovala eksponentno raz\xc5\xa1irjanje Vesolja, \xc2\xbbz gibanjem brez snovi.\xc2\xab\xc2\xa0To je bil presenetljiv rezultat in po Hubblovem delu ga je sprejel tudi Einstein sam. Podobne misli ob inflacijski teoriji so potrebovali kozmologi spet \xc4\x8dez 70 let in so jo na\xc4\x8delno uporabili. Z Einsteinom se de Sitter ni strinjal o njegovi za\xc4\x8detni predstavi Vesolja. Ker se svetloba ukrivlja v gravitacijskem polju, naj bi se svetlobni \xc5\xbearki tako ukrivili, da bi spet pri\xc5\xa1li v to\xc4\x8dko, od koder so iz\xc5\xa1li. To je bila posledica takratnega Einsteinovega pogleda na ukrivljenost prostora, ki naj bi bila neodvisna od \xc4\x8dasa. De Sitter je vztrajal, da se lahko pojasni STR kot pokazatelj padajo\xc4\x8de ukrivljenosti Vesolja in da se zato Vesolje \xc5\xa1iri kot balon\xc4\x8dek, ki se ga napihuje. Ocenil je polmer Vesolja na 2 milijardi svetlobnih let, vsebovalo pa naj bi 80 milijard galaksij. Ta ocena je verjetno preve\xc4\x8d previdna, tako kot vse ocene o velikosti Vesolja od prazgodovine naprej. Leta 1932 je z Einsteinom napisal \xc4\x8dlanek, kjer sta razpravljala vpliv kozmolo\xc5\xa1kih podatkov na ukrivljenost Vesolja. De Sitter je uvedel pojem de Sittrovega prostora in de Sittrov model Vesolja, re\xc5\xa1itev za Einsteinovo splo\xc5\xa1no teorijo relativnosti po kateri v prostoru ni snovi, kozmolo\xc5\xa1ka konstanta pa je pozitivna. Posledica tega je eksponentno raz\xc5\xa1irjanje metri\xc4\x8dnega praznega prostora._NEWLINE_Med drugim je objavil Raz\xc5\xa1irjajo\xc4\x8de Vesolje (The Expanding Universe) in Astronomski vidik teorije relativnosti (The Astronomical Aspect of the Theory of Relativity)._NEWLINE_Njegov sin Aernout de Sitter je bil predstojnik Bosschovega observatorija v Lembangu na Javi v tedanji Nizozemski Vzhodni Indiji, kjer je raziskoval kroglasto kopico M4 v \xc5\xa0korpijonu. Zajele so ga japonske oboro\xc5\xbeene sile in je umrl v delovnem tabori\xc5\xa1\xc4\x8du leta 1944.\n_START_SECTION_\nNagrade\n_START_PARAGRAPH_\nNacionalna akademija znanosti ZDA mu je leta 1929 podelila medaljo Jamesa Craiga Watsona, Kraljeva astronomska dru\xc5\xbeba (RAS) mu je leta 1931 podelila zlato medaljo, Tihomorsko astronomsko dru\xc5\xa1tvo pa mu je istega leta podelilo medaljo Bruceove.\n_START_SECTION_\nPoimenovanja\n_START_PARAGRAPH_\nPo njem se imenuje udarni krater De Sitter na Luni in asteroid glavnega asteroidnega pasu 1686 De Sitter.'