b"\n_START_ARTICLE_\nAnton Nino Ur\xc5\xa1i\xc4\x8d\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nUri\xc5\xa1\xc4\x8d se je rodil v dru\xc5\xbeini tr\xc5\xbea\xc5\xa1kega uradnika. Osnovno \xc5\xa1olo (1912-1917) in gimnazijo (1917-1925) je obiskoval v Ljubljani. Nato je \xc5\xa1tudiral pravo na ljubljanski PF in 1930 diplomiral, vmes je bil od 1928 zaposlen kot uradnik v zasebnem pletilstvu A. Ter\xc4\x8dek. Leta 1934 se je zaposlil kot upravni jurist pri banski upravi, na tem mestu je ostal do 1944, ko je bil anga\xc5\xbeiran v ljubljanski Operi kot solist, a 1945 preme\xc5\xa1\xc4\x8den v Maribor. Tu je deloval kot solist, dramski tenor in re\xc5\xbeiser, slednje od 1950 dalje (1948/1949 se v re\xc5\xbeiji usposabljal na Akademiji za igralsko umetnost v Ljubljani. pri prof. B. Gavelli), opravljal tudi tajni\xc5\xa1ke posle in bil 1963 upokojen. Umrl v Mariboru, pokopan pa je v Ljubljani._NEWLINE_Ur\xc5\xa1i\xc4\x8d je \xc5\xbee v rani mladosti nastopal v de\xc5\xa1kih zborih (sopran-solo), kot \xc5\xa1tudent pa v Akademskem pevskem zboru pod vodstvom F. Marolta, ki ga je posebej pou\xc4\x8deval v solopetju. Nato se je v petju \xc5\xa1e 4 leta izpopolnjeval pri A. Darianu. Debutiral je v vlogi Franja (A. Foerster, Gorenjski slav\xc4\x8dek) 1944 v ljubljanski Operi, tu je nastopil \xc5\xa1e kot: Stevo (L. Jana\xc4\x8dek, Jenufa) 1944; Alfred (G. Verdi, Traviata) 1945; Janko (B. Smetana, Prodana nevesta) 1945; Walter (R. Wagner, Tannh\xc3\xa4user) 1945. Po prihodu v Maribor pa: Pinkerton (G. Puccini, Madame Butterfly) 1945; Cavaradossi (isti, Tosca) 1947; Manrico (Verdi, Trubadur) 1947; Canio (R. Leoncavallo, Gluma\xc4\x8di) 1948; najve\xc4\x8dje uspehe (50 ponovitev) je imel z vlogo Mi\xc4\x87a (J. Gotovac, Ero z onega sveta) 1947. Po 1945 je mnogo pel tudi na koncertih in akademijah._NEWLINE_Ker mariborska Opera sprva ni imela svojih re\xc5\xbeiserjev, je Ur\xc5\xa1i\xc4\x8d asistiral re\xc5\xbeiserjem\xe2\x80\x93gostom, potem pa se sam lotil re\xc5\xbeije oper: Prodana nevesta (Smetana, 1950); Ni\xc5\xbeava (E. D'Albert, 1951); in Verdijevih: Traviata (1951); Rigoletto (1957); Trubadur (1960); Puccinijevih: Tosca (1952); Gianni Schicci (1956); La Boh\xc3\xa8me (1959); Manon (J. Massenet, 1957); Lucia di Lammermoor (Donizetti, 1959); Cavalleria rusticana, Gluma\xc4\x8di (R. Leoncavallo, 1960); Deseti brat (M. Poli\xc4\x8d, 1960)._NEWLINE_Ur\xc5\xa1i\xc4\x8d je bil tudi publicist, med 1949\xe2\x80\x931965 je objavil nad 25 \xc4\x8dlankov v mariborskem Gledali\xc5\xa1kem listu. Ur\xc5\xa1i\xc4\x8d sodi med pevce pionirje, ki so pomagali prvemu direktorju mariborske Opere po osvoboditvi, dirigentu A. Neffatu sestaviti solisti\xc4\x8dni ansambel."