b"\n_START_ARTICLE_\nKripta\n_START_PARAGRAPH_\nKripta (lat. Crypta iz gr\xc5\xa1ke \xce\xba\xcf\x81\xcf\x8d\xcf\x80\xcf\x84\xce\xb7 krypt\xc4\x93 'skrito v oboku) je v arhitekturi kamnita komora ali prostor v tleh za pokopni obok, ki lahko vsebuje sarkofage, krste ali relikvije. Prvotno je pomenila ve\xc4\x8djo grobnico v katakombah._NEWLINE_V starokr\xc5\xa1\xc4\x8danskem \xc4\x8dasu so bili kriptam podobni prostori namenjeni grobovom. Kripta se je razvila v 8. do 9. stol. kot poseben, na pol v zemljo vgreznjen prostor pod prezbiterijem kot na primer v opatiji Saint-Germain en Auxerre, pozneje pa pod korom, glavno in pre\xc4\x8dnimi ladjami, namenjene za shranjevanje relikvij ali pokop cerkvenih dostojanstvenikov oziroma svetnikov. V nekaterih cerkvah se kripta nahaja pod dvignjenim korom, samo delno podkletena, kot na primer v cerkvi sv. Mihaela v Hildesheimu, Nem\xc4\x8dija\n_START_SECTION_\nRazvoj\n_START_PARAGRAPH_\nKripte so enoceli\xc4\x8dni ali ve\xc4\x8d ladijski banjasto ali kri\xc5\xbeno obokani prostori. Oboke ve\xc4\x8d ladijskih kript nosijo stebri (v zgodnjeromanski kripti stolnice na Krki na Koro\xc5\xa1kem je 100 stebrov). Kripte, kot pomo\xc5\xbeen sakralni prostor, imajo posebne vhode in tudi lasten oltar, ter se razlikujejo od grobnic, ki nimajo posebnega vhoda in liturgni\xc4\x8dne funkcije._NEWLINE_Prve znane kripte so iz zgodnjega kr\xc5\xa1\xc4\x8danskega obdobja, zlasti v Severni Afriki pri Chlefu in Djemila v Al\xc5\xbeiriji in bizantinski Saint John studio v Carigradu. Kjer so bile kr\xc5\xa1\xc4\x8danske cerkve zgrajene nad mitrejem, je bil ta pogosto prilagojen in je slu\xc5\xbeil kot kripta._NEWLINE_Znamenita kripta v stari baziliki sv. Petra v Rimu je bila narejena okoli leta 600, kot prostor, ki je omogo\xc4\x8dal romarjem pogled na grob svetega Petra, ki je bila po rimskem na\xc4\x8dinu, neposredno pod oltarjem. Kripta je bila dostopna iz podzemnega hodnika pod sveti\xc5\xa1\xc4\x8dem, kjer so romarji vstopali po vstopnih stopnicah, mimo groba proti izstopu, brez prekinjanja dela duhovni\xc5\xa1ke skupnosti pred oltarjem neposredno nad grobnico. _NEWLINE_Kripte so bile prevzete v frankovske cerkvene stavbe sredi 8. stoletja, kot zna\xc4\x8dilnost romanizacije. Njihova priljubljenost se je nato raz\xc5\xa1irila po zahodni Evropi pod Karlom Velikim. Primeri iz tega obdobja so najbolj pogosti na zgodnjesrednjeve\xc5\xa1kem zahodu, na primer v Burgundiji v Dijonu in Tournusu._NEWLINE_Po 10. stoletju so zgodnjesrednjeve\xc5\xa1ke zahteve za kripto zbledele, ko so cerkveni uradniki dovolili relikvije shranjevati v glavnem delu cerkve. Le redko so bile kripte zgrajene v gotiki, so pa pokope nadaljevali v grobnicah v tleh cerkve.\n_START_SECTION_\nGrobnice\n_START_PARAGRAPH_\nV sodobnem smislu je kripta najve\xc4\x8dkrat kamnita komora s prekati za pokop in shranjevanje pokojnika. Obi\xc4\x8dajno jih najdemo na pokopali\xc5\xa1\xc4\x8dih in v javnih verskih objektih, kot so cerkve in katedrale, ob\xc4\x8dasno pa tudi pod mavzoleji ali kapelami na zasebnih posestvih. Bogate ali pomembne dru\xc5\xbeine imajo pogosto\xc2\xa0\xc2\xbbdru\xc5\xbeinsko grobnico\xc2\xab, v kateri so pokopani vsi \xc4\x8dlani dru\xc5\xbeine. Mnoge kraljeve dru\xc5\xbeine imajo velike grobnice, ki vsebujejo desetine nekdanjih \xc4\x8dlanov rodbine. V nekaterih krajih je nad tlemi kripte mavzolej, ki predstavlja kakr\xc5\xa1no koli izdelano stavbo, namenjeno grobi\xc5\xa1\xc4\x8du, za eno osebo ali poljubno \xc5\xa1tevilo ljudi._NEWLINE_V 19. stoletju je bil trend izgradnje grobnic na srednje velikih in velikih dru\xc5\xbeinskih posestvih, obi\xc4\x8dajno subtilno na robu tega ali bolj pogosto v kleti pala\xc4\x8de. Po zamenjavi lastnika so ti pogosto onemogo\xc4\x8dili dostop na to podro\xc4\x8dje."