b'\n_START_ARTICLE_\nGrad Bu\xc5\xbeim\n_START_PARAGRAPH_\nGrad Bu\xc5\xbeim (tudi grad \xc4\x8cava ali \xc4\x8cavski grad) je bil srednjeve\xc5\xa1ki grad in trdnjava na vzpetini nad krajem Bu\xc5\xbeim, sedanjim sede\xc5\xbeem enako imenovane ob\xc4\x8dine v Bosanski krajini, severno od kraja Otoka ob reki Uni.\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nV zgodovinskih listinah se grad \xc4\x8cava ali \xc4\x8cavski grad prvi\xc4\x8d omenja leta 1334, ko se je naselje Bu\xc5\xbeim imenovalo \xc4\x8cave oziroma Bu\xc5\xbeim (\xe2\x80\x9eIn \xc4\x8cave alias Bu\xc5\xbeim\xe2\x80\x9c). Naselje je nastalo v podno\xc5\xbeju srednjeve\xc5\xa1kega gradu. Stari grad sestavljata dva dela. Notranji starej\xc5\xa1i del gradu in zunanji dozidan kot trdnjava. Leta 1334 se v \xc4\x8cavskem gradu omenja cerkev sv. Klimenta. Po glagolja\xc5\xa1kem napisu, ki je bil v\xc4\x8dasih na vhodu, je bil zunanji grad pozidan koncem 15. stoletja. Prvi znan bu\xc5\xbeimski gospodar je bil Grgur Galles, ki se omenja leta 1336. Tega leta je ogrsko-hrva\xc5\xa1ki kralj Ludovik dal bu\xc5\xbeimski grad v upravo Grguru Gallesu. Nato je Bu\xc5\xbeimom upravljal njegov potomec Ivan \xc4\x8cavski. Njegov sin, prav tako Ivan, je skupaj s sinom Nikolo leta 1425 svoj del posesti v Bu\xc5\xbeimu prodal Ladislavu, Antonu in Ivanu, sinovom Nikole Blagajskega, vnukom grofa Dujma Blagajskega. V letu 1429 je grad Bu\xc5\xbeim in pripadajo\xc4\x8da posest \xc5\xbee v lasti ogrskega kralja in svetorimskega cesarja Sigismunda Luksembur\xc5\xa1kega, ki ga je tega leta podaril ali zastavil Frideriku II. grofu Celjskemu. V posesti Celjskih oziroma Ulrika II. je ostal do leta 1456. Tega leta je ogrski kralj Ladislav grad Bu\xc5\xbeim dal v zastavo za 12.000 forintov Dori Blagajski, \xc5\xbeeni grofa Martina Frankopana. Leta 1463 ogrski kralj Matija Korvin grad podeli grofu Martinu Frankopanu pod pogojem, da mu odstopi grad Krupo ob Uni in da mu tudi ta grad vrne \xc4\x8de bo treba (zaradi vojne s Turki). Po smrti Martina Frankopana leta 1479 je kralj Matija Bu\xc5\xbeim podelil hrva\xc5\xa1kemu plemi\xc4\x8du Juraju Mikuli\xc4\x8di\xc4\x87u, ki ta grad spremeni v svoj sede\xc5\xbe. Pod njegovim vodstvom je bila leta 1484 izvr\xc5\xa1ena temeljita rekonstrukcija bu\xc5\xbeimskega gradu, ki je bil dograjen v trdnjavo. Zaradi spora in poboja petih sosednjih plemi\xc4\x8dev Meni\xc4\x87ev, ki so bili pod za\xc5\xa1\xc4\x8dito grofov Blagajskih, je bil leta 1488 priveden pred bansko sodi\xc5\xa1\xc4\x8de, nakar se je izselil v Rim in posest Bu\xc5\xbeim leta 1494 prodal bratu svoje \xc5\xbeene grofu Ivanu Keglevi\xc4\x87u. Novi gospodar je opustil svoj dotedanji predikat in za\xc4\x8del uporabljati\xc2\xa0\xc2\xbbBu\xc5\xbeimski\xc2\xab, ki so ga grofje Keglevi\xc4\x87i potem nosili \xc5\xa1tiri stoletja. Ivan Keglevi\xc4\x87 je na Bu\xc5\xbeimu vladal neomejeno, ni bil podvr\xc5\xbeen banu ampak direktno kralju. Kralj Vladislav II. mu je leta 1497 podelil \xc5\xa1e nekaj sosednjih ozemelj, vklju\xc4\x8dujo\xc4\x8d gospostvo Kostajnica, ki je do tedaj spadala pod Krupo. Naslednik Ivana Keglevi\xc4\x87a na mestu bu\xc5\xbeimskega upravitelja je bil njegov mlaj\xc5\xa1i brat Petar Keglevi\xc4\x87 (1478-1554). Bu\xc5\xbeimski gospod je bil v prvem in drugem desetletju 16. stoletja. Med letoma 1520 in 1527 je imel funkcijo bana Jaja\xc4\x8dke banovine, med 1535 do 1538 je bil kapetan Biha\xc4\x87ke kapetanije. Vrhunec njegove politi\xc4\x8dne kariere pa je imel od 1537 do 1542, ko je bil hrva\xc5\xa1ki ban. Kot vojak in vojskovodja se je udele\xc5\xbeil vseh velikih bitk tistega \xc4\x8dasa: Krbavske bitke 1493, bitke pri Mohacsu 1526, obrambi Dunaja 1529, ter mnogih drugih. V 16. stoletju je bil na gradu Bu\xc5\xbeim poseben grajski kastelan, katerih imena iz listin niso znana. Zgodovinski viri nam ne poro\xc4\x8dajo o lastnikih in gospodarjih gradu Bu\xc5\xbeim po smrti Petra Keglevi\xc4\x87a leta 1554 do tur\xc5\xa1kega zavzetja leta 1576 . Po rodbinski tradiciji so imeli predikat\xc2\xa0\xc2\xbbBu\xc5\xbeinski\xc2\xab\xc2\xa0(de Bwsyn) tudi Jela\xc4\x8di\xc4\x87i. Verjetno bi ta tradicija lahko izvirala od Danijela Jela\xc4\x8di\xc4\x87a, ki ga med 1532 in 1550 v neki listini najdemo ozna\xc4\x8denega kot\xc2\xa0\xc2\xbbdednega kapitana Buzin kule\xc2\xab, njegov brat pa je bil kastelan v Biha\xc4\x8du. Peter Keglevi\xc4\x87 je v tem \xc4\x8dasu bu\xc5\xbeimski gospod in kapetan v Biha\xc4\x8du.\n_START_SECTION_\nObdobje pod Turki\n_START_PARAGRAPH_\nTurki so pod poveljstvom bosanskega sand\xc5\xbeak-bega Ferhad pa\xc5\xa1e Sokolovi\xc4\x87a grad Bu\xc5\xbeim dokon\xc4\x8dno zavzeli leta 1576. V starem gradu so zgradili d\xc5\xbeamijo in v trdnjavi namestili voja\xc5\xa1ko posadko. Vendar se je grad Bu\xc5\xbeim s Turki sre\xc4\x8dal \xc5\xbee prej. Leta 1521 se je skupina tur\xc5\xa1kih ujetnikov v trdnjavi, ko je bil Keglevi\xc4\x87 odsoten, osvobodila in prevzela trdnjavo. Grad je ponovno pridobil ban Ivan Torkvat (Karlovi\xc4\x87). Leta 1564 je pod poveljstvom Mustafe pa\xc5\xa1e Sokolovi\xc4\x87a tur\xc5\xa1ka vojska uspela zavzeti Bu\xc5\xbeim. \xc5\xa0e istega leta je trdnjavo ponovno vrnil pod oblast Habsbur\xc5\xa1kega cesarja general Ivan Lenkovi\xc4\x87 Uz dosta muke, pra\xc4\x87en \xc5\xbeestokim vojnim okr\xc5\xa1ajem i upotrebom sna\xc5\xbene vojne sile, general Ivan Lenkovi\xc4\x87. Dvanajst let kasneje, leta 1576 je Ferhad-pa\xc5\xa1a Sokolovi\xc4\x87 z vojsko 7000 vojakov zavzel trdnjavi Bu\xc5\xbeim in Cazin. V mirovnih pogajanjih leta 1577 med Porto in Habsbur\xc5\xa1ko monarhijo je cesarjev poslanik David Ungnad zahteval vra\xc4\x8dilo zavzetih gradov med njimi tudi Bu\xc5\xbeima, kar pa je veliki vezir Mehmed-pa\xc5\xa1a Sokolovi\xc4\x87 zavrnil, \xc4\x8de\xc5\xa1, da so v gradu \xc5\xbee postavili mo\xc5\xa1ejo. Sredi leta 1578 je habsbur\xc5\xa1ka vojska je pod vodstvom bana Kri\xc5\xa1tofa Ungnada uspela zavzeti poleg Cazina in Zrina tudi Bu\xc5\xbeim, vendar le za par mesecev. Od takrat pa vse do 1878 je bil Bu\xc5\xbeim pod Turki. V naslednjem stoletju je habsbur\xc5\xa1ka vojska nekajkrat neuspe\xc5\xa1no posku\xc5\xa1ala zavzeti trdnjavo Bu\xc5\xbeim. Tako je general Karlovca Ernest Paradajzer leta 1685 zaman posku\xc5\xa1al osvojiti trdnjavo, kakor tudi leto kasneje hrva\xc5\xa1ki ban Nikola Erdedi. V vojni dveh cesarstev od leta 1736 do 1739 je Bu\xc5\xbeim leta 1737 napadla vojska hrva\xc5\xa1kega bana Josipa Esterhazija in ga neuspe\xc5\xa1no oblegala dva tedna. Grad \xe2\x80\x93 trdnjava Bu\xc5\xbeim je opu\xc5\xa1\xc4\x8dena leta 1851. Leta 1878 Bu\xc5\xbeim, tako kot celotna Bosna in Hercegovina pripade Avstro-Ogrski.'