b'\n_START_ARTICLE_\nErehtejon\n_START_SECTION_\nArhitektura\n_START_PARAGRAPH_\nTempelj, kot ga vidimo danes, je bil zgrajen med letoma 421 in 406 pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem. Njegov arhitekt je bil morda Mnezikles. Ime izvira iz sveti\xc5\xa1\xc4\x8da, posve\xc4\x8denega legendarnemu gr\xc5\xa1kemu junaku Erehteju. Kipar in kamnosek strukture je Fidija, ki je bil zaposlen pri Perikleju in skrbel za gradnjo Erehtejona in Partenona. Nekateri menijo, da je bi bil zgrajen v \xc4\x8dast legendarnega kralja Erehteja, ki naj bi bil pokopan v bli\xc5\xbeini. Erehtej je bil omenjen v Homerjevi Iliadi kot velik kralj in vladar Aten v anti\xc4\x8dnem obdobju. Erehtej in junak Erehtonij sta pogosto sinkreti\xc4\x8dni imeni. Domnevajo, da je dana\xc5\xa1nji tempelj zamenjava za Pejzistratov tempelj Atene Palade, ki so ga uni\xc4\x8dili Perzijci 480 pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem. _NEWLINE_Potreba, da se ohrani ve\xc4\x8d sosednjih sveti\xc5\xa1\xc4\x8d, verjetno pojasnjuje zapleteno obliko. Glavna struktura je sestavljena iz do \xc5\xa1tirih predelkov, najve\xc4\x8dji med njimi je cela na vzhodu z jonskim portikom na vzhodni strani. Drugo razmi\xc5\xa1ljanje  je, da bi morala biti celotna notranjost na ni\xc5\xbeji ravni in vzhodni portik, ki se uporablja za dostop do velikega oltarja Atene Palade \xc4\x8dez balkon in po stopnicah, tudi javna razgledna plo\xc5\xa1\xc4\x8dad._NEWLINE_Tempelj le\xc5\xbei na pobo\xc4\x8dju, tako sta zahodna in severna stranica pribli\xc5\xbeno 3 m ni\xc5\xbeji od stranic na jugu in vzhodu. Zgrajen je bil iz marmorja z gorovja Pentelik s frizi iz \xc4\x8drnega apnenca iz Elevzine, ki so nosili skulpture, izvedene v reliefu v belem marmorju.  Imel je dokon\xc4\x8dno izoblikovana izrezljana vrata in okna, njegovi stebri so bili bogato okra\xc5\xa1eni (bolj kot je danes vidno); bili so poslikani, pozla\xc4\x8deni in poudarjeni s pozla\xc4\x8denim bronom in ve\xc4\x8dbarvnimi vlo\xc5\xbeki steklenih biserov. Stavba je znana po prvih primerih ornamentov jaj\xc4\x8devnika (jonski kimation) in s \xc4\x8drtnimi okrasnimi letvami (pleteni\xc4\x8dasti friz).  Theory of Mouldings, stran 22, J. H. Janson 1926 ima podrobne risbe nekaterih dekoracij.\n_START_SECTION_\nPortik s kariatidami\n_START_PARAGRAPH_\nNa severni strani je \xc5\xa1e en velik portik s \xc5\xa1estimi jonskimi stebri, na jugu pa znameniti "portik deklet" s \xc5\xa1estimi draperiranimi \xc5\xbeenskimi figurami (kariatidami) kot podpornimi stebri. Portik je bil zgrajen, da bi prikril velikanski 15 \xc4\x8devljev velik nosilec, potreben za podporo jugozahodnemu kotu nad Kekropsom, a je bila stavba mo\xc4\x8dno zmanj\xc5\xa1ana, ker so potrebovali denar za pelopone\xc5\xa1ko vojno.\n_START_SECTION_\nReligiozna vloga\n_START_PARAGRAPH_\nErehtejon je bil povezan z nekaterimi najstarej\xc5\xa1imi in svetimi relikvijami Atencev: paladij, ki je bil hoanon (lesena podoba, ki je padla z neba in je ni naredil \xc4\x8dlovek) Atene Palade (za\xc5\xa1\xc4\x8ditnice mesta); oznake Pozejdonovega trizoba in slane vode ("slano morje"), ki je izhajala iz Pozejdonovega udarca; sveto olj\xc4\x8dno drevo, ki je kalilo, ko je Atena udarila ob skalo s svojim kopjem, ko je s Pozejdonom tekmovala za mesto; domnevno grobi\xc5\xa1\xc4\x8de mitolo\xc5\xa1kih kraljev Kekropsa in Erehteja; sveto obmo\xc4\x8dje treh Kekropsovih h\xc4\x8dera: Herse, Pandrozos in Aglavros in plemenitih junakov Pandarja in Butesa. Drevo oljka je ostalo na zahodni strani Erehtejona, \xc4\x8deprav je ta del v sodobnem \xc4\x8dasu posadila Sofija Pruska, vnukinja kraljice Viktorije, v \xc4\x8dast Atencev.  Vzhodni del zgradbe je bil posve\xc4\x8den Ateni Paladi, zahodni del pa kultu Pozejdona in Erehteja. Ima oltarje Hefajsta in Vutosa, Erehtejevega brata. Po mitu je tam \xc5\xbeivela Atenina sveta ka\xc4\x8da. Atenina sve\xc4\x8denica iz starodavne dru\xc5\xbeine Eteobutad, njeni \xc4\x8dlani so domnevno potomci junaka Butesa, jo je krmila z medenim pecivom kanefora. Ka\xc4\x8da je ob\xc4\x8dasno zavrnila pecivo, kar je bil poguben omen (prero\xc5\xa1ko znamenje).\n_START_SECTION_\nPozna antika in srednji vek\n_START_PARAGRAPH_\nErehtejon je bil obse\xc5\xbeno popravljen in spremenjen prvi\xc4\x8d v 1. stoletju pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem po katastrofalnem po\xc5\xbearu, ki ga je povzro\xc4\x8dil rimski general Sula. Nedotaknjen Erehtejon je ob\xc5\xa1irno opisal rimski geograf Pavzanias (1.26.5 - 27,3), stoletje po tem, ko je bil obnovljen.  Zgradba je bila v zgodnjem bizantinskem obdobju mo\xc4\x8dno spremenjena, ko se je preoblikovala v cerkev, posve\xc4\x8deno Teotoku (Marija Bo\xc5\xbeja mati). S to spremembo je bilo veliko arhitekturnih zna\xc4\x8dilnosti anti\xc4\x8dne gradnje izgubljenih, tako da je na\xc5\xa1e vedenje o notranji ureditvi objekta omejeno. Pod Franki je postala pala\xc4\x8da in v otomanskem obdobju rezidenca harema tur\xc5\xa1kega poveljnika.\n_START_SECTION_\nSodobni \xc4\x8das\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1801 je eno od kariatid in severni steber na vzhodnem portiku skupaj z delom ogredja odstranil lord Elgin, da bi okrasil svoj \xc5\xa1kotski dvorec, pozneje pa prodal britanski vladi, ta pa dala Britanskemu muzeju (skupaj s pedimentom in kipi iz friza, vzetih iz Partenona - Elginov marmor). Legenda pravi, da se lahko pono\xc4\x8di sli\xc5\xa1i jok preostalih petih kariatid, ki jo\xc4\x8dejo za svojo izgubljeno sestro. Elgin je posku\xc5\xa1al odstraniti \xc5\xa1e drugo kariatido, a so nastale tehni\xc4\x8dne te\xc5\xbeave, ko jo je hotel raz\xc5\xbeagati na ko\xc5\xa1\xc4\x8dke. Kip se je razbil in njegove dele so pustili na tleh. Pozneje so ga obnovili s cementom in \xc5\xbeeleznimi palicami. Med gr\xc5\xa1ko vojno za neodvisnost so zgradbo bombardirali Turki in jo hudo po\xc5\xa1kodovali, strop severnega portika je bil uni\xc4\x8den in velik del stranskih sten celo razru\xc5\xa1en._NEWLINE_Erehtejon so obnavljali od leta 1977 do leta 1988. _NEWLINE_Leta 1979 je bilo pet kariatid preseljenih v stari muzej na Akropoli in so bile nadome\xc5\xa1\xc4\x8dene in situ z natan\xc4\x8dnimi replikami. Znanstveniki so leta 2005 popravljali \xc5\xa1kodo s pomo\xc4\x8djo laserskega \xc4\x8di\xc5\xa1\xc4\x8denja._NEWLINE_Obnova Erehtejona je prejela nagrado Europa nostra.\n_START_SECTION_\nNedavni dogodki\n_START_PARAGRAPH_\nEna od teh prvotnih \xc5\xa1estih figur, ki jo je lord Elgin odstranil v za\xc4\x8detku 19. stoletja, je zdaj v Britanskem muzeju v Londonu. Muzej Akropola ima drugih pet kipov, ki so na kraju samem nadome\xc5\xa1\xc4\x8deni z replikami. Pet izvirnih kipov, ki so v Atenah razstavljeni v Novem muzeju Akropole na posebnem balkonu, omogo\xc4\x8da obiskovalcem, da si jih ogledajo z vseh strani. Podstavek kariatide, preseljene v London, je \xc5\xa1e vedno prazen. Od leta 2011 jih \xc4\x8distijo s posebej izdelanim laserskim \xc5\xbearkom, ki odstrani nakopi\xc4\x8dene saje in umazanijo, ne da bi \xc5\xa1kodoval marmorni patini. Vsako kariatido o\xc4\x8distijo na kraju samem s televizijskim prenosom v \xc5\xbeivo, ki si ga lahko ogledajo obiskovalci muzeja. \xc4\x8ceprav so kariatide enako visoke in grajene, podobno oble\xc4\x8dene in imajo podobne pri\xc4\x8deske, se razlikujejo: njihovi obrazi, dr\xc5\xbea, drapiranje in pri\xc4\x8deske so izrezljane razli\xc4\x8dno; tri na levi stojijo na desni nogi, medtem ko tri na desni stojijo na levi nogi. Njihove zapleteno urejene pri\xc4\x8deske zagotavljajo stati\xc4\x8dno podporo vratu, ki je najtanj\xc5\xa1i in strukturno naj\xc5\xa1ibkej\xc5\xa1i del._NEWLINE_Mednarodni in\xc5\xa1titut za konservatorstvo (International Institute for Conservation of Historic and Artistic Works - IIC) na Dunaju je Muzej Akropola nagradil za njihov inovativni program ohranjanja in restavriranja kariatid s Keckovo nagrado 2012.'