b'\n_START_ARTICLE_\nGnosticizem\n_START_PARAGRAPH_\nGnostic\xc3\xadzem (starogr\xc5\xa1ko gnostikos - nekdo, ki ima \xc2\xbbgnozo\xc2\xab\xc2\xa0ali skrivno znanje) je filozofsko in versko gibanje, ki je bilo najbolj prominentno v gr\xc5\xa1ko-rimskem obdobju v drugem stoletju na\xc5\xa1ega \xc5\xa1tetja. Gnosticizem se je v svojih za\xc4\x8detkih napajal iz mnogih religij, prav tako pa tudi vplival na mnoge, predvsem na nastajajo\xc4\x8de kr\xc5\xa1\xc4\x8danstvo, kateremu je slu\xc5\xbeil kot vodilo pri razvoju kanona, kreda in episkopske organiziranosti._NEWLINE_Dejstva o gnosti\xc4\x8dnem fenomenu najdemo v zapisih cerkvenih o\xc4\x8detov (Irenej, okrog 185; Hipolit, okrog 230; Epifanij, okrog 375) in v samih gnosti\xc4\x8dnih spisih. Razkrijejo nam razli\xc4\x8dnost v teologiji, etiki in ritualu, ki se upira striktni klasifikaciji. Vendar se zdi, da so gnosti\xc4\x8dne sekte dajale velik poudarek na odre\xc5\xa1itveno mo\xc4\x8d ezoteri\xc4\x8dnega znanja, ne pridobljenega z u\xc4\x8denjem ali z empiri\xc4\x8dnim opazovanjem, ampak z \xc2\xbbbo\xc5\xbejim razodetjem\xc2\xab.\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nZa\xc4\x8detkom gnosti\xc4\x8dnega pogleda na svet so botrovali u\xc4\x8denjaki dualizma iranske religije, alegori\xc4\x8dnega idealizma srednje-platonskih filozofov in apokalipticizma nekaterih \xc5\xbeidovskih mistikov, pri katerih najdemo podobnosti z egip\xc4\x8dansko in mezopotamsko mislijo. Toda \xc5\xa1ele z nastankom kr\xc5\xa1\xc4\x8danstva je gnosti\xc4\x8dni sinkretizem pri\xc5\xa1el do pravega izraza._NEWLINE_Prvi znani gnostik je bil Simon Magnus, \xc5\xbeidovski heterodoksni u\xc4\x8ditelj (1. stoletje), ki je predstavil osnovni gnosti\xc4\x8dni koncept, da \xc2\xbbzlo izvira iz preloma v Bo\xc5\xbeji glavi\xc2\xab. _NEWLINE_Dualisti\xc4\x8dna faza je nastala po raz\xc5\xa1iritvi gnosticizma na helenisti\xc4\x8dni svet pod vplivom Platonove filozofije, pri katerem je izposojena doktrina, da je ni\xc5\xbeji\xc2\xa0\xc2\xbbdemiurg\xc2\xab\xc2\xa0odgovoren za nastanek tega sveta. Te teze najdemo tudi v Janezovem Apokrifu (zgodnje 2. stoletje) in v drugih popularnih gnosti\xc4\x8dnih spisih, kot sta Nag Hammadi (najden leta 1940) in Pistis Sophia (3. stoletje) iz koptske veje iste \xc5\xa1ole. Tudi Valentinus Basilides se sklicuje na to gnozo, ki pa se je s \xc4\x8dasom spremenila pod vplivom helenizma in kr\xc5\xa1\xc4\x8danstva. _NEWLINE_Vzhodni gnosticizem je ubral druga\xc4\x8dno pot. Pod vplivom tradicionalne religije, manihejstvom, se je razvil absolutni kozmi\xc4\x8dni dualizem med du\xc5\xa1o in materijo. Velik vpliv je imel tudi sirski asketicizem, vendar so se bistvene doktrine gnosticizma ohranile.\n_START_SECTION_\nNarava gnosticizma\n_START_PARAGRAPH_\nIz gnosti\xc4\x8dnega aspekta je nezavedni del \xc4\x8dloveka iz iste substance kot Bog, toda zaradi tragi\xc4\x8dnega razkola je vr\xc5\xbeen v svet, ki je \xc4\x8disto druga\xc4\x8den kot v resnici. Skozi razodetje \xc2\xbbod zgoraj\xc2\xab\xc2\xa0se \xc4\x8dlovek za\xc4\x8dne zavedati svojega bistva, pokolenja in transcendentalne usode._NEWLINE_Svet, ki je ustvarjen iz zle materije in zlih demonov, ne more biti kreacija dobrega Boga; vglavnem je sestavljen kot iluzija, kot neuspeh, ki mu dominira Jahve, judovski demiurg, katerega kreacija in zgodovina sta podcenjeni. Ta svet je torej tuj Bogu, ki je za gnostike ti\xc5\xa1ina in globina, neimenljiv in neopisljiv, absoluten, izvir dobrih duhov, skupaj s katerimi oblikuje\xc2\xa0\xc2\xbbpleromo\xc2\xab\xc2\xa0oziroma kraljestvo svetlobe. Ti koncepti so izra\xc5\xbeeni v razli\xc4\x8dnih mitih, ki so osnovani na izro\xc4\x8dilih mnogih verstev, zato da bi poudarili osnovno izkustvo, ki je novo: odkritje nezavednega dela \xc4\x8dlove\xc5\xa1kega duha, ki spi v njem, dokler ga ne obudi Odre\xc5\xa1enik.\n_START_SECTION_\nVplivi\n_START_PARAGRAPH_\nRazvoj kr\xc5\xa1\xc4\x8danske doktrine je bil v veliki meri reakcija proti gnosticizmu. Formulacija verskih simbolov, kanonizacija zapisov Nove Zaveze in poudarek na \xc5\xa1kofovski avtoriteti, vse to je bilo narejeno po gnosti\xc4\x8dnih vzorih. \xc5\xa0e ve\xc4\x8d, do neke mere so bili gnostiki prvi teologi in njihovi sistemi so narekovali organizacijo zgodnje kr\xc5\xa1\xc4\x8danske misli. Poleg tega so gnostiki mo\xc4\x8dno podpirali pojem svobode, sprave in milosti, ki so za nekaj \xc4\x8dasa pustili vpliv na kr\xc5\xa1\xc4\x8danske pisce. Tudi teologija sv. Avgu\xc5\xa1tina nosi velik dolg njegovi zgodnji manihejski izku\xc5\xa1nji.'