b'\n_START_ARTICLE_\nMurat I.\n_START_SECTION_\nUstanovitev Otomanskega cesarstva\n_START_PARAGRAPH_\nMurat je bil prvi otomanski vladar, ki je za\xc4\x8del sistemati\xc4\x8dno osvajati evropsko ozemlje. Najprej je osvojil zahodno Trakijo in dolino reke Marice: Dimotika je padla leta 1361, Adrianopel (dana\xc5\xa1nji Edirne) leta 1362 in Plovdiv leta 1363. Bizantinsko cesarstvo je izgubilo svoje evropsko zaledje in postalo tur\xc5\xa1ka vazalna dr\xc5\xbeava, cesar Ivan V. Paleolog pa je moral sultanu pla\xc4\x8devati davek._NEWLINE_Murat je nato je zdru\xc5\xbeil tur\xc5\xa1ka plemena v Mali Aziji in ustanovil Otomansko cesarstvo. Leta 1383 je od kairskega velikega vezirja dobil vladarski naslov sultan, ustanovil prve oddelke jani\xc4\x8darjev in vzpostavil sistem njihovega rekrutiranja (davek v krvi, dev\xc5\x9firme). Organiziral je centralno vlado (divan), sistem timarjev in njihovih posestnikov timariotov in ustanovil voja\xc5\xa1ko sodi\xc5\xa1\xc4\x8de (kazasker). Cesarstvo je razdelil na dve provinci-beglerbegluka: Rumelijo v Evropi) in Anatolijo v Aziji._NEWLINE_Leta 1385 je osvojil Sofijo in Ni\xc5\xa1 in italijanskima republikama Genova in Benetke podelil pravico do trgovanja na vseh tur\xc5\xa1kih ozemljih.\n_START_SECTION_\nVojne\n_START_PARAGRAPH_\nMurat se je vojskoval z mo\xc4\x8dnim Karamanskim emiratom (tur\xc5\xa1ko: Karamano\xc4\x9flu) v jugovzhodni osrednji Anatoliji ter s Srbi, Bolgari in Mad\xc5\xbeari na Balkanu. Njegov prodor v Evropo je posku\xc5\xa1ala ustaviti kr\xc5\xa1\xc4\x8danska koalicijska vojska na \xc4\x8delu z mad\xc5\xbearskim kraljem Ludvikom I. An\xc5\xbeuvincem (1342-1382). 26. septembra 1371 je pri\xc5\xa1lo do bitke na Marici, v kateri je tur\xc5\xa1ka vojska pod poveljstvom prvega rumelijskega beglerbega Lala \xc5\x9e\xc3\xa2hin pa\xc5\xa1e porazila zdru\xc5\xbeeno srbsko in bolgarsko vojsko pod poveljstvom srbskega prilepskega kralja Vuka\xc5\xa1ina in njegovega brata Uglje\xc5\xa1e Mrnjav\xc4\x8devi\xc4\x87a. Po bitki so tudi Vuka\xc5\xa1ina prisilili k pla\xc4\x8devanju davka. Leta 1386 je pri\xc5\xa1lo bitke pri Plo\xc4\x8dniku, v kateri so Turki ponovno porazili Srbe, tokrat pod poveljstvom kneza Lazarja Hrebeljanovi\xc4\x87a._NEWLINE_Leta 1389 je pri\xc5\xa1lo do odlo\xc4\x8dilne Kosovske bitke, v kateri je Murat porazil zdru\xc5\xbeeno srbsko in bosansko vojsko pod poveljstvom kneza Lazarja. Murata je \xc5\xbee po nekaj urah bitke zabodel srbski vitez Milo\xc5\xa1 Obili\xc4\x87. Poveljstvo vojske je takoj prevzel Muratov sin Bajazid, poklical iz bitke svojega brata Jakuba, ki je bil izbran za Muratovega naslednika, in ga dal zadaviti. Bajazid je po njegovi smrti postal edini naslednik otomanskega prestola._NEWLINE_Glede na to, da je Murat umrl na bojnem polju, kar se v srednjem veku ni dogajalo prav pogosto, je bila njegova smrt zelo odmevna. Kr\xc5\xa1\xc4\x8danski in tur\xc5\xa1ki viri so se o \xc4\x8dasu in na\xc4\x8dinu njegove smrti zelo razhajali. Tur\xc5\xa1ki viri so trdili, da je bil ubit s prevaro po bitki, kr\xc5\xa1\xc4\x8danski viri pa so iz njegove smrti naredili legendo o podvigu osamljenega viteza (Milo\xc5\xa1a Obili\xc4\x87a), ki je \xc5\xbertvoval svoje \xc5\xbeivljenje, da bi ustavil mogo\xc4\x8dnega sultana. Popolnoma raz\xc4\x8dlenjeno kosovsko legendo je leta 1601 objavil Mavro Orbin v knjigi "Kraljestvo Slovanov"._NEWLINE_Najstarej\xc5\xa1i pisni dokument, v katerem je opisan Muratov uboj, je pismo firen\xc5\xa1kega senata bosanskemu kralju Tvrtku I. z datumom 20. oktober 1389. V pismu ni omenjeno nobeno ime, pi\xc5\xa1e pa, da se je skozi tur\xc5\xa1ke vrste prebilo dvanajst srbskih plemi\xc4\x8dev, ki so Murata ubili._NEWLINE_Murata so pokopali na robu bojnega polja v vasi Obili\xc4\x87. Njegovo grobnico - Muratovo turbe - so pred kratkim obnovili.'