b'\n_START_ARTICLE_\nVlastimir (srbski knez)\n_START_SECTION_\nSrbsko kraljestvo in dru\xc5\xbeinska zgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nVlastimirjev daljni prednik je bil Neznani knez (arhont),  ki je pripeljal Srbe na Balkan in dobil za\xc5\xa1\xc4\x8dito bizantinskega cesarja Heraklija (vladal 610-641). Srbi so bili v tistem \xc4\x8dasu organizirani v \xc5\xbeupe, konfederacije  va\xc5\xa1kih skupnosti, ki so jih vodili  lokalni \xc5\xbeupani. \xc5\xbdupanstvo je s\xc4\x8dasoma postalo dedno in \xc5\xbeupan se je pretvoril v kneza, kateremu so morali v vojni vsi pomagati. Cesar Konstantin VII. Porfirogenet (vladal 913\xe2\x80\x93959)  v De administrando imperio omenja, da je srbski prestol podedoval prvorojenec aktualnega vladarja in da je bil v nekem obdobju v kne\xc5\xbeevini triumvirat. Srbi so v 10. stoletju ustanovili ve\xc4\x8d kne\xc5\xbeevin: Srbijo, ki je obsegala kasnej\xc5\xa1o province Ra\xc5\xa1ko, vklju\xc4\x8dno z Bosno, in del Zagore, ter Paganijo, Zahumje, Travunijo in Dukljo.  _NEWLINE_Prvi po imenu znani srbski monarh je bil Vlastimirjev prapraded Vi\xc5\xa1eslav, ki je bil sodobnik Karla Velikega (vladal 768-814). Posedoval je dedne pokrajine v pore\xc4\x8djih Neretve, Tare, Pive in Lima. Cesar Konstantin VI. je leta 785 zasedel slovansko pokrajino Sklavinijo (Makedonijo) ju\xc5\xbeno od Vlastimirjevega ozemlja. Vi\xc5\xa1eslava je nasledil Radoslav, njega pa Prosigoj, ki sta vladala v \xc4\x8dasu upora Ljudevita Posavskega proti Frankom (819\xe2\x80\x93822).  Po Analih Frankovskega kraljestva, napisanih leta 822, je Ljudevit iz svojega sede\xc5\xbea v Sisku od\xc5\xa1el k Srbom v zahodno Bosno, ki so vladali tudi velikemu delu Dalmacije.\n_START_SECTION_\nVzpon Bolgarov\n_START_PARAGRAPH_\nVzhodno od Srbije se  je hitro krepili Bolgarski kanat. Kan Krum je leta 805 podjarmil Brani\xc4\x8devce, Timo\xc4\x8dane in Obodride v vzhodni Srbiji, odpustil njihove plemenske poglavarje in jih zamenjal z uradniki, ki jih je imenovala centralna bolgarska vlada.  Leta 815 so Bolgari in Bizantinci podpisali tridesetletno mirovno pogodbo. _NEWLINE_Med vladavino kana Omurtaga  (vladal 814-831) so se leta 815  Brani\xc4\x8devci, Timo\xc4\x8dani in druga plemena ob meji uprli  Bolgarom in se odcepili, ker so z reformo dr\xc5\xbeavne uprave  izgubili ve\xc4\x8dino lokalne samouprave. Timo\xc4\x8dani so prekinili zavezni\xc5\xa1tvo (societas) z Bolgari in skupaj z Donavskimi Obodridi    in Gudu\xc5\xa1\xc4\x8dani iskali pomo\xc4\x8d cesarja svetega rimskega cesarja Ludvika Pobo\xc5\xbenega (vladal 813-840) in se z njim sestali na dvoru v Herstalu. Timo\xc4\x8dani so se preselili na frankovsko ozemlje nekam v Spodnjo Panonijo in so zadnji\xc4\x8d omenjeni leta 819, ko jih je Ljudevit Posavski prosil, da se mu pridru\xc5\xbeijo v boju proti Frankom. Donavski Obodriti so ostali v Banatu in se upirali Bolgarom do leta 824, potem pa se o njih ni ve\xc4\x8d pisalo. _NEWLINE_Bolgarski kan je na frankovski dvor poslal delegacijo z zahtevo, da se natan\xc4\x8dno dolo\xc4\x8di meja z Bolgarijo. Pogajanja so trajala do leta 826, ko so jih Franki prekinili. Bolgari so na prekinitev odgovorili z napadom na Slovane v Panoniji in jih podjarmili. Po Dravi navzgor so poslali svoje ladjevje in opusto\xc5\xa1ili Gornjo Panonijo severno od Drave. Ve\xc4\x8d bojev je bilo \xc5\xa1e leta 829, ko so Bolgari premagali \xc5\xa1e zadnje nekdanje slovanske zaveznike._NEWLINE_Bolgarski kanat, kasneje cesarstvo, je vodil tak\xc5\xa1no ekspanzionisti\xc4\x8dno  politiko, da je sosednjim ljudstvom najprej vsilil pla\xc4\x8devanje davka in obveznost slu\xc5\xbeenja v bolgarski vojski (societas), lokalna uprava pa je ostala v domeni lokalnih vladarjev. Ko se je potreba po tak\xc5\xa1ni obliki zavezni\xc5\xa1tva prenehala, je sosedom vsilil svojo neposredno in absolutno oblast in jih v celoti vklju\xc4\x8dil v bolgarski politi\xc4\x8dni in kulturni sistem.\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in vladanje\n_START_PARAGRAPH_\nVlastimir je okrog leta 830 nasledil svojega o\xc4\x8deta, arhonta Srbije Prosigoja, in zdru\xc5\xbeil okoli\xc5\xa1ka srbska plemena.  Zdru\xc5\xbeitev je bila verjetno posledica  \xc5\xa1irjenja Bolgarskega kanata proti srbskim mejam in potrebe po samoobrambi  ali  morda \xc5\xbeelje po prepre\xc4\x8denju vdora Bolgarov v Makedonijo. Srbi so za svojega suverena priznali bizantinskega cesarja Teofila. Bolgarsko agresivnost je spodbujala tridesetletna mirovna pogodba z Bizantinskim cesarstvom iz leta 815, ki je bila \xc5\xa1e v veljavi.\n_START_SECTION_\nVojna z Bolgarskim kanatom\n_START_PARAGRAPH_\nPo pisanju bizantinskega cesarja Konstantina VII. so Srbi in Bolgari \xc5\xbeiveli v miru do bolgarske invazije leta 839 v zadnjih letih Teofilove vladavine. Kaj je spro\xc5\xbeilo vojno ni povsem znano, ker Konstantin VII. na to vpra\xc5\xa1anje ne daje jasnega odgovora.  Vojna bi lahko bila posledica bolgarskega prodiranja proti jugozahodu ali rivalstva med Bolgari in Bizantinci, v katerem je bila Srbija bizantinska zaveznica. Vanjo je bil verjetno vpleten tudi Teofil, ker bi z izgonom Bolgarov iz zahodne Makedonije tudi sam imel nekaj koristi. J. Bury meni, da bi prav to lahko pojasnilo za\xc4\x8detek vojne, Zlatarski pa domneva, da je cesar Srbom v zameno ponudil popolno neodvisnost._NEWLINE_Presijanov  napad na Srbe leta 839 je spro\xc5\xbeil tri leta trajajo\xc4\x8do vojno. Srbi so se umaknili v te\xc5\xbeko dostopne gozdove in soteske in obvladovali vojskovanje na hribovitem terenu. Vojna se je kon\xc4\x8dala  s prepri\xc4\x8dljivo zmago Srbov. Presijan je izgubil veliko svojih mo\xc5\xbe in bil prisiljen na umik s srbskega ozemlja.  Leta 842 je  cesar Teofil  umrl in Vlastimirjeve obveznosti do Bizantinskega cesarstvaso se kon\xc4\x8dale._NEWLINE_Poraz Bolgarov, ki so v 9. stoletju postali ena od najmo\xc4\x8dnej\xc5\xa1ih sil na Balkanu, ka\xc5\xbee, da je bila Srbija organzirana dr\xc5\xbeava, sposobna obraniti  svoje meje, saj je zmaga v tak\xc5\xa1ni vojni  zahtevala visoko voja\xc5\xa1ko in upravno organiziranost. Ali je Srbija v tistem \xc4\x8dasu imela tudi sistem utrdb in voja\xc5\xa1ko organizacijo, ki je natan\xc4\x8dno dolo\xc4\x8dala vlogo \xc5\xbeupana, ni znano.\n_START_SECTION_\n\xc5\xa0irjenje dr\xc5\xbeave\n_START_PARAGRAPH_\nPo zmagi nad Bolgari se je Vlastimirjev polo\xc5\xbeaj okrepil. Svojo dr\xc5\xbeavo je za\xc4\x8del \xc5\xa1iriti proti zahodu in zasedel Bosno in Hercegovino (Hum). Leta 747 ali 748 je svojo  h\xc4\x8derko poro\xc4\x8dil s Krajino Belojevi\xc4\x87em, sinom trebinjskega  \xc5\xbeupana Beloja. S poroko je svojega zeta povi\xc5\xa1al v arhonta, Belojevi\xc4\x87e pa v  vladarje Travunije. _NEWLINE_Politi\xc4\x8dna poroka Vlastimirjeve h\xc4\x8derke in povi\xc5\xa1anje naslova prakti\xc4\x8dno neodvisnega travunskega \xc5\xbeupana v arhonta ka\xc5\xbee, da je bil Vlastimir vladar, ki je zelo dobro razumel monarhisti\xc4\x8dno ideologijo zgodnjega srednjega veka. Poroka se je morda zgodila pred konfliktom z Bolgari, kar odpira novo teorijo, da je bila vojna odgovor na povi\xc5\xa1anje Vlastimirjevega  politi\xc4\x8dnega polo\xc5\xbeaja, s katerim je s pomo\xc4\x8djo Bizanca dobil  pravico, da potrjuje vladarje sosednjih srbskih kne\xc5\xbeevin. \xc4\x8ceprav je blo Vlastimirjevo podeljevanje naslovov bolj simboli\xc4\x8dno kot upravno politi\xc4\x8dno, ka\xc5\xbee, da je to pravico imel in da je bil vodilni vladar v srbskih kne\xc5\xbeevinah. _NEWLINE_V De administrando imperio  so kot Srbi opisani tudi Paganci, bolj znani kot Neretvani. Bili so razvpiti pirati, ki so se na Jadranu stalno spopadali z Bene\xc4\x8dani in ubili ve\xc4\x8d kot sto mo\xc5\xbe do\xc5\xbea Pietra Tradonica. _NEWLINE_Kmalu po letu 846 in izteku tridesetletne mirovne pogodbe sta Malamir ali Presijan napadla  dolini Strume in Meste. Cesarica regentka in Teofilova \xc5\xbeena Teodora (vladala 842-855) je kot povra\xc4\x8dilo napadla bolgarsko Trakijo. Po sklenitvi kratkotrajnega miru je Malamir nadaljeval pohod v Makedonijo in osvojil Pomoravje na meji med Srbijo in Bolgarskim kanatom. Leta 844 je anonimni bavarski geograf omenil Merehane (Moravce) kot ljudstvo, ki je naseljeno na najbolj oddaljeni meji frankovske dr\xc5\xbeave. \xc5\xbdiveli so v pore\xc4\x8dju Morave in jih Bolgari \xc5\xa1e niso podjarmili.  Po letu 845 so postali bolgarski societas. Zadnji\xc4\x8d so omenjeni leta 853._NEWLINE_Bizantinci so bili dejavni tudi v zaledju Dalmacije zahodno od Srbije. Strategos Dalmatinske teme se je leta 846 in 848 spopadel s frankovskim vazalom, hrva\xc5\xa1kim knezom Trpmirjem in bil obakrat pora\xc5\xbeen. _NEWLINE_Vlastimirja so po smrti okrog leta 851 nasledili njegovi trije sinovi.\n_START_SECTION_\nZapu\xc5\xa1\xc4\x8dina\n_START_PARAGRAPH_\nVlastimirjevi sinovi so kmalu po o\xc4\x8detovi  smrti  leta 853 ali 854 uspe\xc5\xa1no odbili napad Borisa I. Bolgarskega, ujeli poveljnika, borisovega sina Vladimirja Rasata, in dvanajst bojarjev. Bolgari so se nameravali ma\xc5\xa1\xc4\x8devati za poraz v vojni 839-842. Sprti strani sta nato sklenili mir ali celo zavezni\xc5\xa1tvo.   Mlaj\xc5\xa1a brata sta se kasneje iz neugotovljenega vzroka uprla starej\xc5\xa1emu bratu Mutimirju, ki ju je porazil in kot poroka za mir poslal na bolgarski dvor v Plisko._NEWLINE_Mutimir se je leta 867-868 na strani Bazilija I.  udele\xc5\xbeil vojne proti Saracenom in po njej zaprosil cesarja, da pokrsti njegove podlo\xc5\xbenike. V Srbijo so pri\xc5\xa1li bizantinski duhovniki in ustanovili srbsko \xc5\xa1kofijo. Pokristjanjenje je razvidno iz sprememb osebnih imen v naslednji generaciji srbskih vladarjev, na primer Petra Gojnikovi\xc4\x87a in Pavla Branovi\xc4\x87a. V naslednjih desetletjih so se za nasledstvo borile vse tri veje Vlastimirjevih sinov._NEWLINE_Borisa I. je  velikomoravski   knez Rastislav zaprisil, naj napade Ludvika Nem\xc5\xa1kega v Vzhodni Frankovski. Bolgarsko-slovanski napad se je kon\xc4\x8dal s polomom in sklenitvijo miru  leta 855. Naslednje leto je bizantinska vojska pod poveljstvom cesarja Mihaela III. in cezarja Barda osvojila izgubljeni Filipopolis (Plovdiv), Zagoro in \xc4\x8drnomorska pristani\xc5\xa1\xc4\x8da v Burga\xc5\xa1kem zalivu. Bizantinci so kanat napadli ponovno v \xc4\x8dasu lakote in naravnih katastrof in prisilili Borisa k podpisu miru in spreobrnitev v kr\xc5\xa1\xc4\x8danstvo. V zameno so mu vrnili Zagoro. V Pliski je bila okrog leta 870 ustanovljena Bolgarska pravoslavna cerkev. _NEWLINE_11. julija 2006 je Republika Srbija na dra\xc5\xbebi v M\xc3\xbcnchnu kupila zlat Strojimirjev pe\xc4\x8datni prstan iz leta 855-896. Prstan je bizantinsko ro\xc4\x8dno delo iz Aten, Soluna ali Konstantinopla. Tehta 15,64 g.  Na njem je patriarhalni kri\xc5\xbe in napisom v gr\xc5\xa1kem jeziku, ki se bere: \xc2\xa0\xc2\xbbStrojimir\xc2\xab\xc2\xa0in\xc2\xa0\xc2\xbbBog, pomagaj Srbiji\xc2\xab._NEWLINE_Po Vlastimirju se imenuje ulica v Novem Sadu.'