b'\n_START_ARTICLE_\nOkupirana Ljubljana\n_START_PARAGRAPH_\nOkupirana Ljubljana je naziv za obdobje v zgodovini Ljubljane, ko je bilo mesto okupirano (sprva Kraljevina Italija, nato pa Tretji rajh). Najve\xc4\x8dja zna\xc4\x8dilnost tega obdobja je bil sistem lahkih fortifikacij (kombinacija \xc5\xbei\xc4\x8dnih ovir, bunkerjev, utrjenih prehodov,...); Ljubljana je tako edino glavno mesto, ki je bilo v \xc4\x8dasu druge svetovne vojne popolnoma obdano s fortifikacijskim sistemom in sicer od 23. februarja 1942 do 9. maja 1945 (po osvoboditvi sta \xc5\xbeica in omejen prehod ostala \xc5\xa1e vse do 26. maja). V priznanje Ljubljan\xc4\x8danov za pre\xc5\xbeivetje v okupirani Ljubljani je bilo celotno mesto, kot prvo v SFRJ, odlikovano z redom narodnega heroja.\n_START_SECTION_\nNotranji obro\xc4\x8d\n_START_PARAGRAPH_\nPoleg zunanjega, obrambega pasu pa so Italijani vpeljali \xc5\xa1e notranji obro\xc4\x8d znotraj samega mesta. S tem so lo\xc4\x8dili center Ljubljane od predmestij (Vi\xc4\x8d, \xc5\xa0i\xc5\xa1ka, Moste). Postavili so cestne prepreke ter stra\xc5\xbearnice, ki pa niso bili stalno name\xc5\xa1\xc4\x8dene, saj so jih ob\xc4\x8dasno premikali. 24. avgusta 1942 so bile stra\xc5\xbearnice (vseh je bilo 34) stale: Ziljska cesta (\xc5\xbeelezni\xc5\xa1ki prehod), Tr\xc5\xbea\xc5\xa1ka cesta (pozneje preme\xc5\xa1\xc4\x8dena na Levstikovo), Groharjeva ulica, Sne\xc5\xbeni\xc5\xa1ka ulica, Murnova ulica, Gorupova ulica, Emonska ulica, Krakovski nasip, \xc5\xa0entjakobski most, Galusovo nabre\xc5\xbeje, Mestni trg (Stari trg), \xc5\xa0tudentska ulica, Streli\xc5\xa1ka ulica, Poljanska cesta, Znameni\xc5\xa1ka ulica, Usnjarska ulica, \xc5\xa0kofja ulica, Sv. Petra ulica, Ilirska ulica, Vrhov\xc4\x8deva ulica, Prisojna ulica, Fri\xc5\xa1kovec, Masarykova ulica, Pre\xc5\xa1ernova cesta (ob \xc5\xbeelezni\xc5\xa1kemu prehodu), \xc5\xbeelezni\xc5\xa1ka postaja Ljubljana-\xc5\xa0i\xc5\xa1ka, Celov\xc5\xa1ka cesta (ob \xc5\xbeelezni\xc5\xa1kem prehodu), Puharjeva ulica, Cankarjeva cesta (ob \xc5\xbeelezni\xc5\xa1kem prehodu), Tom\xc5\xa1i\xc4\x8deva ulica, \xc5\xa0ubi\xc4\x8deva ulica, Veselova ulica in Erjav\xc4\x8deva ulica. Oktobra 1942 so dokon\xc4\x8dali notranji obro\xc4\x8d; po poro\xc4\x8dilu iz 20. februarja 1943 so za notranji obro\xc4\x8d porabili 225 \xc5\xa1panskih jezdecev. Posledi\xc4\x8dno so celotno okupirano Ljubljano razdelili na tri cone: notranja cona (Gosposvetska-Pre\xc5\xa1ernova-Erjav\xc4\x8deva-Trubarjeva-Kopitarjeva), cona II (ostala Ljubljana brez Vi\xc4\x8da, \xc5\xa0i\xc5\xa1ke in Most) in cona III (Vi\xc4\x8d, \xc5\xa0i\xc5\xa1ka, Moste).\n_START_SECTION_\nGarnizija\n_START_PARAGRAPH_\nZa delovanje na obrambnem pasu so Italijani anga\xc5\xbeirali \xc5\xa1tevilne sile. Sprva je pas branila 21. pehotna divizija \xc2\xbbGranatieri di Sardegna\xc2\xab, nato pa 22. pehotna divizija \xc2\xbbCacciatori delle Alpi\xc2\xab. 22. julija 1942 so predlagali tudi artilerijsko obrambo mesta; na\xc4\x8drt je bil potrjen \xc5\xbee istega dne ter zaukazana naslednji dan. Artilerijske baterije so bile name\xc5\xa1\xc4\x8dene slede\xc4\x8de: Ro\xc5\xbenik (1 baterija 75/27), \xc5\xa0i\xc5\xa1ka-Studenec (1 baterija 75/27), Ljubljanski grad (1 baterija 100/27 in 1 baterija 152/27; od 22. avgusta 1942 so tu bile 1. baterija 100/27, 2 bateriji 152/13), letali\xc5\xa1\xc4\x8de Ljubljana (1 baterija 75/27), \xc5\xa0i\xc5\xa1ka-Vi\xc4\x8d (1 baterija 47/32), Vi\xc4\x8d (1 baterija 149/35). 26. avgusta 1942 so ponovno deloma spremenili postavitev. Eno baterijo 152/13 so odstranili iz Ljubljanskega gradu in jo premestili na Vi\xc4\x8d. 24. novembra 1942 je bil izdelan tudi artilerijski na\xc4\x8drt obrambe mesta (tudi za primer vstaje znotraj mesta); samo mesto so razdelili na \xc5\xa1tiri sektorje: I. (jugovzhodna periferija), II. (jugozahodna periferija), III. (severozahodna periferija) in IV. (severovzhodna periferija). I. sektor (Ro\xc5\xbenik) bi tako obstreljeval II. in III. sektor, II. sektor (Studenec) I., III. in IV. sektor, III. sektor (Ljubljanski grad) je imel cilj v I. in II. sektorju. 17. decembra 1942 pa so artilerijsko obrambo okrepili \xc5\xa1e s 5 baterijami (tri 75/18 in dve 75/27) v skupni mo\xc4\x8di 20 topov, ki so jih razporedili znotraj obrambnega pasu._NEWLINE_Po nepopolnih podatkih iz januarja 1943 je bilo na obrambnem pasu bilo nastanjenih okoli 2.500 vojakov in okoli 500 karabinjerjev, agentov javne varnosti in kvestrinov.\n_START_SECTION_\nNem\xc5\xa1ka okupacija\n_START_PARAGRAPH_\nPo kapitulaciji Italije septembra 1943 so Ljubljano zasedli Nemci. Po ustanovitvi Slovenske domobranske legije oz. Slovenskega domobranstva so slovenski domobranci prevzeli garnizijo obrambega pasu; za neposredno obrambo pasu so tako dolo\xc4\x8dili 11., 13., 15., 19. in 111. \xc4\x8deto. _NEWLINE_8. maja 1945 ob 23:00 se je pri\xc4\x8del umik nem\xc5\xa1kih oboro\xc5\xbeenih sil in Slovenskega domobranstva iz Ljubljane; tako so Ljubljano zapustili brez boja. Naslednji dan so ob 3:00 zjutraj prve partizanske izvidnice iz sestave 11. in 14. brigade 29. hercegovske divizije dosegle Karlov\xc5\xa1ki most, medtem ko so pozneje istega dne vstopile tudi v celotno Ljubljano. 11. in 14. hercegovski brigadi sta bili zjutraj \xc5\xbee v Medvodah, medtem ko je 13. brigada iste divizije ob 17:00 pri\xc5\xa1la v \xc5\xa0entvid. _NEWLINE_26. maja 1945, na dan ko je v Ljubljano pri\xc5\xa1el Josip Broz Tito, je ljudska oblast Ljubljano dokon\xc4\x8dno odprla in s tem dokon\xc4\x8dno omogo\xc4\x8dila neomejen prehod.'