b'\n_START_ARTICLE_\nMorganova linija\n_START_PARAGRAPH_\nMorganova linija je bila demarkacijska \xc4\x8drta, dolo\xc4\x8dena po drugi svetovni vojni na obmo\xc4\x8dju takratne Julijske krajine._NEWLINE_Linija je razmejevala dve voja\xc5\xa1ki upravi na tem obmo\xc4\x8dju, in sicer jugoslovansko voja\xc5\xa1ko upravo na vzhodnem delu in zavezni\xc5\xa1ko voja\xc5\xa1ko upravo na zahodnem delu. Linija je predstavljala za\xc4\x8dasno mejo med Jugoslavijo in Italijo.\n_START_SECTION_\nPotek dogodkov\n_START_PARAGRAPH_\nIme je dobila po britanskem generalu W. D.Morganu, na\xc4\x8delniku \xc5\xa1taba pri vrhovnem komandantu za Sredozemlje, feldmar\xc5\xa1alu Haroldu Alexandru. Ta je poslal Morgana v Beograd kjer je na pogajanjih s predsednikom enotne vlade Demokrati\xc4\x8dne federativne Jugoslavije mar\xc5\xa1alom Josipom Brozom Titom 8. in 9. maja 1945 zaman sku\xc5\xa1al dose\xc4\x8di umik Jugoslovanske armade za \xc4\x8drto, ki je po Slovenskem ozemlju potekala od obale severno nad Koprom, nadaljevala vzhodno od Trsta \xc4\x8dez Kras vzhodno od Se\xc5\xbeane in Komna, \xc4\x8dez Vipavsko dolino zahodno od Ajdov\xc5\xa1\xc4\x8dine dalje do vzhodnega roba Gorice in \xc4\x8dez Banj\xc5\xa1ko ter \xc5\xa0entvi\xc5\xa1ko planoto, do izliva Idrijce v So\xc4\x8do in naprej proti severu ter se ustavila ob avstrijski meji 5 km vzhodno od Trbi\xc5\xbea na prelazu Megvarje-Vrata nad naseljem Megvarje. Potek razmejitvene \xc4\x8drte je omogo\xc4\x8dal anglo-ameri\xc4\x8danom, da so imeli prometne poti med Trstom in Gorico ter Avstrijo v svojih rokah. Na jugu pa je pod zavezni\xc5\xa1ko upravo pri\xc5\xa1lo \xc5\xa1e glavno istrski mesto Pulj ter nekatera pristani\xc5\xa1\xc4\x8da v zahodni Istri. Zahodne sile naj bi imele svojo voja\xc5\xa1ko upravo zahodno od te \xc4\x8drte (t. i. cona A Julijske krajine), in Jugoslovanska armada vzhodno od nje (cona B Julijske krajine), dokler ne bi vpra\xc5\xa1anja pripadnosti tega ozemlja re\xc5\xa1ila mirovna konferenca._NEWLINE_Ko so se zavezniki za\xc4\x8deli pripravljati, da z voja\xc5\xa1kimi operacijami dose\xc5\xbeejo svoj namen, je Jugoslavija v beograjskem sporazumu 9. junija 1945 sprejela njihove zahteve. Tri dni po sprejemu beograjskega sporazuma je fekdmar\xc5\xa1al Alexander izdal razglas, s katerim se je v anglo-ameri\xc5\xa1ki coni uveljavila zakonodaja, kakr\xc5\xa1na je bila tod pred 8. septembrom 1943. Isti dan so ukinili razprave pred ljudskimi sodi\xc5\xa1\xc4\x8di, katerim so odslej dovolili le \xc5\xa1e preiskave. 22. junija so razpustili Narodno za\xc5\xa1\xc4\x8dito, na kar je protifa\xc5\xa1isti\xc4\x8dno prebivalstvo Trsta odgovorilo z mo\xc4\x8dno splo\xc5\xa1no stavko, prvo po dveh desetletjih. Splo\xc5\xa1ni ukaz 12. julija 1945 je vpeljal redna sodi\xc5\xa1\xc4\x8da, kakr\xc5\xa1na so bila pred 8. septembrom 1943. Kon\xc4\x8dno je splo\xc5\xa1ni ukaz 11. avgusta o krajevni upravi odvzel narodnoosvobodilnim odborom vso oblast in funkcije ter postavil na njihovo mesto okro\xc5\xbene in ob\xc4\x8dinske predsednike in ob\xc4\x8dinske svete, katere je imenovala zavezni\xc5\xa1ka voja\xc5\xa1ka uprava. Po sklenitvi mirovne pogodbe z Italijo 15. februarja 1947 so Morganovo linijo 15. septembra 1947 odpravili in Jugoslavija je dobila tudi nekatere predele t. i. cone A Julijske krajine.'