b'\n_START_ARTICLE_\nVstaja polabskih Slovanov leta 983\n_START_PARAGRAPH_\nVstaja polabskih Slovanov leta 983 je bila vstaja Polabskih Slovanov, v glavnem Obodritov, Ljuti\xc4\x8dev, ki so \xc5\xbeiveli vzhodno od reke Labe v dana\xc5\xa1nji severovzhodni Nem\xc4\x8diji. Vstaja je bila uperjena proti pokristjanjevanju in germanizaciji Slovanov od takratnega Svetega rimskega cesarstva.\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nSlovani med Labo in Baltikom so bili podjarmljeni in deloma \xc5\xbee pokritjanjenji od nem\xc5\xa1kega kneza Henrika I. in njegovega sina Otta I., ki je bil leta 962 okronan za Svetega rimskega cesarja. Otto je malo pred tem premagal zvezo med Obodriti in \xc4\x8cerezpenjani leta 955 v bitki pri reki Reknici. Osvojitev ozemlja vzhodno od Saksonije je bilo priklju\xc4\x8deno Vzhodno saksonski marki pod vodstvom Margraveja Gera vendar je bilo po njegovi smrti leta 965 razdeljeno na manj\xc5\xa1e marke. Z namenom stabilizacije vlade je promoviral pokristjanjevanje Slovanov in je naredil \xc5\xa1kofije v Havelbergu in Brandenburgu leta 948, ki ji je sledila ustanovitev nad\xc5\xa1kofije v Magdeburgu leta 968, ki je aktivno pokristjanjevala.\n_START_SECTION_\nVstaja\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 981 je nad\xc5\xa1kof Magdeburga,\xc2\xa0\xc2\xbbspostol Slovanov\xc2\xab, umrl in njegov naslednjik Gisilher se je moral boriti z upiranjem v Magdeburgu. Podpiral ga je Otto II, ki pa je bil v Italiji, kjer je bil ravno pora\xc5\xbeen proti sicilijanskim Kalbidom leta 982 v bitki pri Stilu, kjer je naslednje leto tudi umrl ne da bi se vrnil v Nem\xc4\x8dijo. Vladanje je zapustil sinu Ottu III pod patronatom Theophana. Medtem, ko je imel Sveti rimski imperij te\xc5\xbeave, so Slovani pod vodstvom Ljuti\xc4\x8dev naredili vstajo in izgnali politi\xc4\x8dne in verske predstavnike imperija. Z za\xc4\x8detkom v slovanskem sveti\xc5\xa1\xc4\x8du v Radogostu (nem\xc5\xa1ko Retra), so 29. junija 983 zasedli sede\xc5\xbe \xc5\xa1kofa in ga izropali, temu je sledil Brandenburg tri dni kasneje in \xc5\xa1e mnogo drugih naselij do reke Tanger (levi pritok Labe na zahodu. Po takratnem kronikarju so se Obotrii pridru\xc5\xbeili Ljuti\xc4\x8de s katerimi so uni\xc4\x8dili samostan v mestu Kalbe, \xc5\xa1kofijo v Oldenburgu in celo napadli Hamburg. Na hitro zbrana vojska Saksoncev je uspela zadr\xc5\xbeati Slovane za reko Labo. Slovani so zavzeli Severno marko in Marko Billingov. Lu\xc5\xbei\xc5\xa1ka marka, kakor tudi sosednje marke Zeitz, Marseburg in Meissen na jugu se niso pridru\xc5\xbeile vstaji.\n_START_SECTION_\nPo vstaji\n_START_PARAGRAPH_\nOd 985 je mnogo princov Svetega rimskega imperija skupaj s kr\xc5\xa1\xc4\x8danskima poljskima knezoma Mje\xc5\xa1kom I. in Boleslavom I. Poljskim izvajalo vsakoletne pohode proti uporni pokrajini, vendar neuspe\xc5\xa1no. Leta 1003 je kralj Albert Medved posku\xc5\xa1al z drugim pristopom: naredil je zvezo z Ljuti\xc4\x8di in napovedal vojno svojim prej\xc5\xa1njim zaveznikom Boleslavu I. Poljskemu. To je pove\xc4\x8dalo neodvisnost Ljuti\xc4\x8dev in je zagotovilo polabskim Slovanom samostojnost in ohranitev svoje slovanske vere do 12. stoletja. Neposredna posledica vstaje je bila skoraj popolna ustavitev [[Nem\xc5\xa1ka vzhodna kolonizacija |nem\xc5\xa1ke vzhodne kolonizacije]] (nem\xc5\xa1ko Ostsiedlung) za naslednjih 200 let. \xc5\xa0ele v 12. stoletju leta 1157 so v kri\xc5\xbearskemu pohodu proti Vendom ustanovili kne\xc5\xbeevino Brandenburg pod askanijskimeu princem Albertom Medvedom. Drugod se je upor nadaljeval in \xc5\xa1ele po ve\xc4\x8ddnevnih bojih proti Obotritom sta se Niklot in njegov sin Pribislav leta 1167 zavezala za vazala saksonskemu knezu Henriku Levu.'