b'\n_START_ARTICLE_\nMalikijski madhab\n_START_PARAGRAPH_\nMalikijski  madhab (arabsko  \xd9\x85\xd8\xa7\xd9\x84\xd9\x83\xd9\x8a\xe2\x80\x8e, M\xc4\x81lik\xc4\xab) je ena od \xc5\xa1tirih glavnih \xc5\xa1ol pravoznanstva (fikh) oziroma verske zakonodaje znotraj sunitskega islama.  Ustanovil jo je Malik Ibn Anas v 8. stoletju. U\xc4\x8denje temelji na Koranu in \xc2\xbbtistem, kar je prerok Mohamed rekel, naredil ali videl, da je delal nekdo drug, in je s svojim molkom to odobraval\xc2\xab (hadith). Za razliko od drugih islamskih fikhov, se z malikijskim strinjajo prebivalci Medine in ga imajo za veljaven vir islamskega prava._NEWLINE_Prista\xc5\xa1i malikijskega madhaba so za prista\xc5\xa1i hanifijskega madhaba  druga najve\xc4\x8dja skupina sunitskih muslimanov. \xc5\xa0erijatsko pravo, ki temelji na malikijski doktrini, prevladuje v Severni Afriki (razen v severnem in vzhodnem Egiptu), Zahodni Afriki, \xc4\x8cadu, Sudanu, Kuvajtu, Bahrainu, Dubaju in severovzhodnih delih Saudove Arabije. _NEWLINE_V srednjem veku so bili malikijski madhabi ustanovljeni tudi v delih Evrope, ki so bili pod muslimansko oblastjo, zlasti na Iberskem polotoku in v Sicilskem emiratu. V 9.-11. stoletju je bilo veliko zgodovinsko sredi\xc5\xa1\xc4\x8de malikijskega u\xc4\x8denja mo\xc5\xa1eja Uqba ali Velika mo\xc5\xa1eja v Kairouanu v Tuniziji.'