b'\n_START_ARTICLE_\nZajanidi\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nPo propadu Almohadske dinastije  okoli leta 1236 se je Tlemcenski emirat osamosvojil pod vladavino Jagmurasana Ibn Zajana, ustanovitelja Zajanidske dinastije. Ibn Zajanu je uspelo ohraniti nadzor nad rivalskimi berberskimi skupinami. Ko so ga za\xc4\x8deli ogro\xc5\xbeati Marinidi iz sosednjega Maroka, je sklenil zavezni\xc5\xa1tvo z granadskim sultanom in kastiljskim kraljem Alfonzom X.._NEWLINE_Po Ibn Zajanovi smrti je marinidski sultan Abu Jakub Jusuf osem let oblegal Tlemcen, dokler ga ni leta 1348 osvojil Abu Al Hasan Ali. Po kratkem obdobju samostojnosti ga je leta 1352 ponovno osvojil Marinid Abu Inan Faris.  Marinidi so ga kasneje \xc5\xa1e ve\xc4\x8dkrat okupirali, zlasti leta 1360 in 1370.  Obakrat so spoznali, da se zaradi lokalnih uporov ne morejo obdr\xc5\xbeati na oblasti. Dogodki so kljub temu ozna\xc4\x8dili za\xc4\x8detek konca Zajanidske dinastije._NEWLINE_V 15. stoletju se je emirat posku\xc5\xa1al raz\xc5\xa1iriti proti vzhodu. Poskusi so se izkazali za katastrofalne in tako oslabili dr\xc5\xbeavo, da je bila v naslednjih dveh stoletjih ob\xc4\x8dasno vazal hafsidske Ifrikije, marinidskega Maroka ali Aragonske krone. Ko so \xc5\xa0panci leta 1509  zasedli zajnidsko mesto Oran, jih je stalni pritisk Berberov prisilil, da so leta 1543 napadli Tlemcen. Napad so pape\xc5\xbei razglasili za kri\xc5\xbearsko vojno. \xc5\xa0panski poskus, da bi mesto osvojili \xc5\xbee v prvem napadu, je spodletel. Zajanidi so se zaradi strate\xc5\xa1ke ranljivosti Tlemcena kljub temu umaknili v varnej\xc5\xa1i in mo\xc4\x8dno utrjeni Al\xc5\xbeir. Leta 1554 je Tlemcenski emirat postal protektorat Osmanskega cesarstva, ki je kasneje odstavilo Zajanide in emirat priklju\xc4\x8dilo k Al\xc5\xbeirskemu regentstvu._NEWLINE_Propad neko\xc4\x8d mo\xc4\x8dnega kraljestva je imel ve\xc4\x8d vzrokov: geografsko in kulturno neenotnost, stalna notranje spopade in nestalne meje. Najpomembnej\xc5\xa1i vzrok je bila odvisnost njegove vojske od arabskih nomadov.'