b'\n_START_ARTICLE_\nColonia del Sacramento\n_START_PARAGRAPH_\nColonia del Sacramento (kraj\xc5\xa1e kar Colonia; portugalsko tudi Col\xc3\xb4nia do Sacramento) je mesto na jugozahodu Urugvaja. Le\xc5\xbei ob reki R\xc3\xado de la Plata nasproti Buenos Airesa (od njega je oddaljena okoli 50\xc2\xa0km) in okoli 177\xc2\xa0km zahodno od Montevidea. Na popisu leta 2004 so na\xc5\xa1teli 21.714 prebivalcev. Mesto je znano po burni zgodovini predvsem v prvem stoletju obstoja, ko je predstavljalo nenehen kamen spotike v odnosih med kolonialnima Portugalsko in \xc5\xa0panijo.\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nKonec leta 1679 je guverner Ria de Janeira Manuel Lobo po ukazu portugalskega kralja Pedra II., ki si je prizadeval raz\xc5\xa1iriti meje portugalskega imperija, odplul iz Santosa in januarja 1680 priplul do bregov reke R\xc3\xado de la Plata in na polotoku z gri\xc4\x8devnatim zaledjem pri\xc4\x8del graditi utrdbo in cerkev Sv. zakramenta. 22. januarja je formalno ustanovil naselbino Col\xc3\xb4nia do Sant\xc3\xadssimo Sacramento, ki je tako za Villo Soriano druga najstarej\xc5\xa1a evropska naselbina na ozemlju dana\xc5\xa1njega Urugvaja. Guverner Buenos Airesa Jos\xc3\xa9 de Garro je v tem hitro spoznal nevarnost in naselje \xc5\xa1e istega leta v no\xc4\x8di med 7. in 8. avgustom zasedel in uni\xc4\x8dil, vendar ga je moral ob sklenitvi sporazuma med obema kronama 7. maja naslednje leto vrniti Portugalcem. Ti so se 23. januarja 1683 vrnili, ponovno ustanovili naselje Nova Col\xc3\xb4nia do Sacramento in zgradili trdnajvo sv. Gabrijela. Ko je izbruhnila \xc5\xa1panska nasledstvena vojna, so \xc5\xa0panci pod poveljstvom Alonsa de Vald\xc3\xa9sa Incl\xc3\xa1nna leta 1705 mesto znova zasedli in poru\xc5\xa1ili. Po sklenitvi utrechtskega miru pa so ga bili leta 6. februarja 1715 znova prisiljeni prepustiti Portugalcem. Ti so mesto obnovili in postalo je trgovsko sredi\xc5\xa1\xc4\x8de, ki se je cvetelo predvsem po zaslugi tihotapljenja. \xc5\xa0panci so to gro\xc5\xbenjo posku\xc5\xa1ali omejiti z ustanovitvijo Montevidea (leta 1724), 3. oktobra 1735 so po nekem diplomatskem incidentu v Madridu mesto znova zasedli do 2. septembra 1737. _NEWLINE_Leta 1750 so se pri\xc4\x8dela prva pogajanja, da bi se Portugalska odpovedala Coloni v zameno za 7 jezuitskih redukcij na ozemlju dana\xc5\xa1nje brazilske zvezne dr\xc5\xbeave Rio Grande do Sul. Zaradi nesoglasij glede natan\xc4\x8dne razmejitve in izbruha gvaranske vojne, zatem pa \xc5\xa1e zaostritev odnosov med dr\xc5\xbeavama ob izbruhu sedemletne vojne. 30. oktobra 1762 so \xc5\xa0panci pod poveljstvom Pedra de Cevallosa spet zasedli mesto in ga zapustili po podpisu pari\xc5\xa1kega miru 13. januarja 1763. Dokon\xc4\x8den preobrat je nastopil 1. oktobra 1777 s podpisom sporazuma v San Ildefonsu. Takrat se je Portugalska v zameno za Rio Grande do Sul dokon\xc4\x8dno odpovedala Colonii, ki je bila vklju\xc4\x8dena v leto prej ustanovljeno Podkraljestvo R\xc3\xado de la Plata._NEWLINE_S tem osvajanj \xc5\xa1e ni bilo konec. Leta 1807 so mesto v okviru Napoleonovih vojn za kratek \xc4\x8das zasedli Britanci, leta 1811 je postalo del osvobojenega ozemlja pod nadzorom generala Artigasa, leta 1822 pa ga je skupaj s preostalim Urugvajem \xc5\xa1e zadnji\xc4\x8d zasedla Portugalska. Leta 1825 je postalo del Brazilije in leta 1828 kon\xc4\x8dno del neodvisnega Urugvaja._NEWLINE_Leta 1995 so zgodovinsko mestno jedro vpisali na UNESCOv seznam svetovne dedi\xc5\xa1\xc4\x8dine. Danes je priljubljena izletni\xc5\xa1ka to\xc4\x8dka iz Buenos Airesa.'