b'\n_START_ARTICLE_\nD\xc3\xb3xa\n_START_PARAGRAPH_\nDoxa [d\xc3\xb3ksa] (\xce\xb4\xcf\x8c\xce\xbe\xce\xb1) je gr\xc5\xa1ka beseda, ki pomeni ob\xc4\x8de prepri\xc4\x8danje ali raz\xc5\xa1irjeno mnenje, iz katerega izvirata sodobna izraza ortodoksija in heterodoksija. Gr\xc5\xa1ki retoriki so z njo tvorili argumente z uporabo splo\xc5\xa1nih mnenj, sofisti pa so jo pogosto zlorabljali za prepri\xc4\x8devanje ljudi, kar je vodilo tudi v obsodbo Platonove atenske demokracije._NEWLINE_Beseda doxa je dobila nov pomen med 3. in 1. stoletjem pr. n. \xc5\xa1., ko je\xc2\xa0\xc2\xbbSedemdeset\xc2\xab\xc2\xa0(evdomikonta) hebrejskih prevajalcev v Aleksandriji prevedlo Sveto pismo v gr\xc5\xa1\xc4\x8dino. V tem prevodu, imenovanem Septuaginta, so u\xc4\x8denjaki hebrejsko besedo za\xc2\xa0\xc2\xbbslavo\xc2\xab\xc2\xa0(\xd7\x9b\xd7\x91\xd7\x95\xd7\x93, kavod) prevedli kot doxa. Septuaginto so uporabljali tako v zgodnjekr\xc5\xa1\xc4\x8danskih cerkvah kot tudi za nadaljnje prevajanje Nove zaveze. Nov pomen besede doxa kot\xc2\xa0\xc2\xbbslava\xc2\xab\xc2\xa0je viden v splo\xc5\xa1ni uporabi skozi celotno Novo zavezo in v cerkvenih obredih gr\xc5\xa1ke ortodoksne cerkve, kjer beseda bolj izra\xc5\xbea vedenje ali obi\xc4\x8daj, kot pa osebno mnenje. Semanti\xc4\x8dni premik se odra\xc5\xbea tudi v ru\xc5\xa1\xc4\x8dini, kjer beseda \xd1\x81\xd0\xbb\xd0\xb0\xd0\xb2\xd0\xb0 (slava) pomeni slavo, uporablja pa se jo za pomen verovanja ali mnenja v besedah kot je \xd0\xbf\xd1\x80\xd0\xb0\xd0\xb2\xd0\xbe\xd1\x81\xd0\xbb\xd0\xb0\xd0\xb2\xd0\xb8\xd0\xb5 (pravoslavie).\n_START_SECTION_\nDoxa, filozofski silogizem\n_START_PARAGRAPH_\nPlaton je sku\xc5\xa1al razlikovati med znanjem in doxo, zaradi \xc4\x8desar je nastalo klasi\xc4\x8dno razlikovanje med napako in resnico, ena glavnih tem Zahodne filozofije. Napaka ima na Zahodu zato negativen pomen, pojavi pa se lahko v razli\xc4\x8dnih oblikah, med drugim kot iluzija. Kot tak\xc5\xa1na bi bila doxa lahko ironi\xc4\x8dno definirana kot filozofski greh. V klasi\xc4\x8dni retoriki izrazu nasprotuje episteme. Kakorkoli, Aristotel je raje uporabljal izraz endoxa (splo\xc5\xa1no sprejeta prepri\xc4\x8danja modrih in starej\xc5\xa1ih retorikov) za ozna\xc4\x8devanje prepri\xc4\x8danj mesta. Endoxa je bolj trdno prepri\xc4\x8danje kot doxa, saj je prestalo debate in prerekanja v polisu. Izraz endoxa se pojavi v Aristotlovih delih Topike in Retorika.'