b"\n_START_ARTICLE_\nBasil Rathbone\n_START_SECTION_\nZgodnje \xc5\xbeivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nBasil Rathbone se je rodil v Johannesburgu, Ju\xc5\xbenoafri\xc5\xa1ka republika, angle\xc5\xa1kim star\xc5\xa1em Edgarju Philipu Rathbonu, rudarskemu in\xc5\xbeenirju in potomcu liverpoolske ladjarske rodbine Rathbone, in violinistki Anni Barbari Rathbone, rojeni George. Imel je sestro Beatrice in brata Johna, oba sta bila mlaj\xc5\xa1a od njega. Ob koncu 1890. let so buri njegovega o\xc4\x8deta obto\xc5\xbeili, da je britanski vohun. To se je zgodilo tik pred izbruhom druge burske vojne in dru\xc5\xbeini ni preostalo drugega, kot da zbe\xc5\xbei v Anglijo. Basil je bil tedaj star tri leta._NEWLINE_Obiskoval je \xc5\xa1olo Repton School in se zaposlil pri zavarovalni\xc5\xa1kem podjetju Liverpool and Globe Insurance Companies. Leta 1916 se je za preostanek vojne javil v vojsko in se pridru\xc5\xbeil londonskemu \xc5\xa1kotskemu regimentu. Skupaj z njim so se bojevali \xc5\xa1e nekateri sodobniki, ki so se kasneje podobno kot on uveljavili v igralskem poslu. Ti so bili Claude Rains, Herbert Marshall in Ronald Colman. Kasneje so ga premestili v 2. bataljon Liverpool Scottish, do tedaj je \xc5\xbee napredoval do \xc4\x8dina poro\xc4\x8dnika. Odtlej je deloval na obve\xc5\xa1\xc4\x8devalni ravni in se ni ve\xc4\x8d udejstvoval na bojnem polju._NEWLINE_\xc5\xbde med vojno je Rathbone prikazal svojo naravno nadarjenost za preobleko (to ve\xc5\xa1\xc4\x8dino je kasneje uporabil tudi za svojo najslavnej\xc5\xa1o vlogo - vlogo Sherlocka Holmesa). Neko\xc4\x8d je namre\xc4\x8d prepri\xc4\x8dal poveljnike, da so mu dovolili, da izsledi polo\xc5\xbeaje sovra\xc5\xbenikov kar podnevi. Obi\xc4\x8dajno so to po\xc4\x8deli pono\xc4\x8di, saj je bila takrat tema, ki je dajala izvidnikom najve\xc4\x8d mo\xc5\xbenosti za pre\xc5\xbeivetje. Izvidni\xc5\xa1ko nalogo je uspe\xc5\xa1no opravil in izsledil sovra\xc5\xbenika, ter se zahvaljujo\xc4\x8d se svoji kamufla\xc5\xbei sre\xc4\x8dno vrnil nazaj v svoj tabor. Septembra 1918 so ga nagradili z voja\xc5\xa1kim kri\xc5\xbecem. V vojni je sodeloval tudi njegov mlaj\xc5\xa1i brat John, ki pa je izgubil \xc5\xbeivljenje.\n_START_SECTION_\nGledali\xc5\xa1ki za\xc4\x8detki\n_START_PARAGRAPH_\nRathbone se je na gledali\xc5\xa1kem odru prvi\xc4\x8d pojavil 22. aprila 1911, na odru gledali\xc5\xa1\xc4\x8da Theatre Royal v Ipswichu. Debitiral je v vlogi Hortensia v Shakespearjevi igri Ukro\xc4\x8dena trmoglavka. Igro je re\xc5\xbeiral Henry Herbert, ob Rathbonu pa se je na odru pojavil \xc5\xa1e sir Frank Benson. Oktobra 1912 se je Rathbone odpravil v ZDA skupaj z Bensonovo gledali\xc5\xa1ko skupino. Onkraj lu\xc5\xbee je nastopil v razli\xc4\x8dnih vlogah, med drugim kot Paris v Romeu in Juliji, Fenton v Veselih \xc5\xbeenah Windsorskih in Silvius v Kakor vam drago. Po vrnitvi v Anglijo se je najprej pojavil 9. julija 1914 v londonskem gledali\xc5\xa1\xc4\x8du Savoy. Odigral je vlogo Fincha v igri The Sin of David. Decembra istega leta se je nato na odrskih deskah gledali\xc5\xa1\xc4\x8da Shaftesbury Theatre kot Dofen pojavil v Shakespearjevi igri Henrik V.. Leta 1915 je znova potoval po turnejah z Bensonom, decembra se je skupaj z njim pojavil \xc5\xa1e v londonskem gledali\xc5\xa1\xc4\x8du Royal Court Theatre, Rathbonu je v igri Sen kresne no\xc4\x8di pripadla vloga Lisandra._NEWLINE_Med poletnim festivalom leta 1919 je redno nastopal v Stratford-upon-Avonu. Skupaj z gledali\xc5\xa1ko skupino New Shakespeare Company je prirejal razli\xc4\x8dne igre in tudi sam igral razli\xc4\x8dne vloge - pojavil se je v vlogah Romea, Kasija v Juliju Cezarju, Ferdinanda v Viharju in Florizela v Zimski pravljici. Oktobra 1919 je v vlogi Aide-de-Campa sodeloval pri predstavi Napoleon v londonskem gledali\xc5\xa1\xc4\x8du Queen's Theatre, februarja 1920 pa je v Gledali\xc5\xa1\xc4\x8du Savoy po\xc5\xbeel velike uspehe z naslovno vlogo predstave Peter Ibbetson._NEWLINE_V 20. letih se je redno pojavljal na angle\xc5\xa1kem odru, tako v Shakespearjevih kot v ostalih igrah. Pri\xc4\x8del je potovati in se oktobra 1923 pojavil na odru gledali\xc5\xa1\xc4\x8da Cort Theatre v New Yorku. Leta 1925 je z gledali\xc5\xa1ko skupino potoval po ZDA in maja nastopil v San Franciscu ter oktobra na odru gledali\xc5\xa1\xc4\x8da Lyceum Theatre v New Yorku. Prav tako je \xc5\xa1e naprej nadaljeval s svojo gledali\xc5\xa1ko kariero v Angliji in se konec leta 1934 znova vrnil v ZDA, kjer je nastopal skupaj s Katharine Cornell.\n_START_SECTION_\nPrve filmske vloge\n_START_PARAGRAPH_\nSvojo filmsko kariero je otvoril leta 1925 v filmu The Masked Bride. Zatem se je pojavil v nekaj nemih filmih in odigral vlogo detektiva Phila Vanca v filmu The Bishop Murder Case iz leta 1930, ki so ga posneli po literarni predlogi S. S. Van Dina. Podobno kot George Sanders in Vincent Price si je tudi Rathbone ustvaril ime z razli\xc4\x8dnimi vlogami ljubeznivih negativcev v filmih iz 30. let. Med takimi filmi so David Copperfield (1935) kot izkori\xc5\xa1\xc4\x8devalski o\xc4\x8dim gospod Murdstone, Ana Karenina (1935) kot njen daljni mo\xc5\xbe Karenin, The Last Days of Pompeii (1935) kot Poncij Pilat, Captain Blood (1935), A Tale of Two Cities (1935) kot markiz St. Evremonde, The Adventures of Robin Hood (1938) kot sir Guy of Gisbourne - njegova najslavnej\xc5\xa1a vloga negativca, The Adventures of Marco Polo (1938) in The Mark of Zorro (1940) kot kapetan Esteban Pasquale. Pojavil se je tudi v nekaterih zgodnjih grozljivkah: Tower of London (1939) kot Rihard III. in Son of Frankenstein (1939) kot predani kirurg baron Wolf von Frankenstein, sin stvaritelja po\xc5\xa1asti._NEWLINE_Rathbona so zelo ob\xc4\x8dudovali zavoljo njegovih \xc5\xa1portnih sposobnosti, \xc5\xa1e posebej sablja\xc5\xa1kih. Neko\xc4\x8d je celo navedel sabljanje kot enega njemu najljub\xc5\xa1ih na\xc4\x8dinov rekreacije. V filmu Captain Blood se je na pla\xc5\xbei boril in izgubil proti Errolu Flynnu, nastopil je tudi v obse\xc5\xbenem bojnem prizoru iz filma The Adventures of Robin Hood. V omembe vredne sablja\xc5\xa1ke prizore se je zapletel \xc5\xa1e v filmih Tower of London, The Mark of Zorro in Dvorni nor\xc4\x8dek (1956). Kljub svojim resni\xc4\x8dnim sablja\xc5\xa1kim spretnostim pa je na filmskem ekranu dobil le en dvoboj, in sicer v filmu Romeo in Julija (1936). Za vlogi Tibalta iz filma Romeo in Julija (1936) in kralja Ludvika XI. iz filma If I Were King (1938) si je Rathbone prislu\xc5\xbeil dve nominaciji za oskarja za najbolj\xc5\xa1o mo\xc5\xa1ko stransko vlogo, ki pa ga obakrat ni osvojil. V filmu The Dawn Patrol (1938) se je pojavil v eni svojih redkih juna\xc5\xa1kih vlog v 30. letih, upodobil je poveljnika eskadrilje Royal Flying Corps (RFC), ki ga po\xc5\xa1iljanje izmu\xc4\x8denih pilotov v gotovo smrt na francoskem nebu leta 1915 privede na rob \xc5\xbeiv\xc4\x8dnega zloma. Errol Flynn, Rathbonov ve\xc4\x8dni sovra\xc5\xbenik, je v filmu odigral vlogo njegovega naslednika na polo\xc5\xbeaju, ko Rathbona povi\xc5\xa1ajo na vi\xc5\xa1ji \xc4\x8din._NEWLINE_Po hollywoodski legendi naj bi bil Rathbone prva izbira v glavi Margaret Mitchell za vlogo Rhetta Butlerja v filsmki priredbi romana V vrtincu. Ta legenda sicer ni povsem zanesljiva, saj je Mitchellova ob neki drugi prilo\xc5\xbenosti za vlogo izbrala Groucha Marxa, o\xc4\x8ditno v \xc5\xa1ali. Rathbone je sicer zaman aktivno lobiral za to vlogo. Vloga Rhetta Butlerja je naposled pripadla Clarku Gablu._NEWLINE_Kljub filmskim uspehom je Rathbone vselej vztrajal, da \xc5\xbeeli, da se ga ljudje spominjajo po njegovi gledali\xc5\xa1ki karieri. Ob neki prilo\xc5\xbenosti je tudi izjavil, da je bil Romeo njegova najljub\xc5\xa1a gledali\xc5\xa1ka vloga.\n_START_SECTION_\nKasnej\xc5\xa1a kariera\n_START_PARAGRAPH_\nV 50. letih se je Rathbone izkazal \xc5\xa1e v dveh razli\xc4\x8dicah njegovih prej\xc5\xa1njih vlog negativca - nastopil je v filmu Casanova's Big Night (1954) skupaj z Bobom Hopom in Joan Fontaine ter v filmu Dvorni nor\xc4\x8dek skupaj z Dannyjem Kayem. Redno se je pojavljal tudi v televizijskih \xc5\xa1ovih in \xc5\xa1e naprej sodeloval pri razli\xc4\x8dnih filmskih projektih, med drugim pri komediji Humphreyja Bogarta in Petra Ustinova Mi nismo angeli ter pri politi\xc4\x8dni drami Johna Forda The Last Hurrah (1958)._NEWLINE_Rathbone je bil tudi reden gost broadwayskega odra. Leta 1948 je osvojil tonyja za najbolj\xc5\xa1ega glavnega igralca, nagrado mu je prinesla njegova upodobitev dr. Austina Sloperja v originalni produkciji predstave The Heiress, v kateri je vlogo njegove h\xc4\x8derke odigrala Wendy Hiller. Slavo je po\xc5\xbeel tudi za svojo igro v predstavi Archibalda Macleisha J.B.. Gre za moderno priredbo svetopisemske zgodbe o Jobu._NEWLINE_Skozi celotna 50. in 60. leta se je redno pojavljal v \xc5\xa1tevilnih televizijskih oddajah. Da bi podprl zapravljivost svoje druge \xc5\xbeene je sprejel tudi vloge v filmih bistveno ni\xc5\xbeje kakovosti. Mednje sodijo filmi The Black Sleep (1956), Queen of Blood (1966), The Ghost in the Invisible Bikini (1966, v tem filmu se je o Rathbonu komik Harvey Lembeck po\xc5\xa1alil:\xc2\xa0\xc2\xbbTa tip izgleda kot Sherlock Holmes\xc2\xab), Hillbillys in a Haunted House (1967, v njem je nastopil tudi Lon Chaney mlaj\xc5\xa1i) in Rathbonov zadnji film, nizkoprora\xc4\x8dunska mehi\xc5\xa1ka grozljivka z naslovom Autopsy of a Ghost (1968)._NEWLINE_Znan je tudi kot pripovedovalec zgodb, med drugim so posneli njegovo interpretacijo pesmi Clementa Moora The Night Before Christmas, za snemalnike je prebiral tudi zgodbe in pesmi Edgarja Allana Poeja, ki so danes pod okriljem zalo\xc5\xbebe Caedmon Audio na voljo v avdio CD zbirki The Edgar Allan Poe Audio Collection, na kateri je poleg njega Poejeva dela bral \xc5\xa1e Vincent Price. Ustvaril je \xc5\xa1e veliko razli\xc4\x8dnih posnetkov, od dramatizirane razli\xc4\x8dice Oliverja Twista, pravljice Sergeja Prokofjeva Peter in volk do dramatizirane razli\xc4\x8dice Dickensove Bo\xc5\xbei\xc4\x8dne pesmi._NEWLINE_Na televizijskih ekranih je nastopil v dveh glasbenih priredbah Dickensove Bo\xc5\xbei\xc4\x8dne pesmi. Prvi\xc4\x8d je leta 1954 nasproti Scrooga oziroma Fredrica Marcha odigral Marleyjevega duha, drugi\xc4\x8d pa je leta 1956 v sklopu televizijske predstave z naslovom The Stingiest Man In Town nastopil kot pojo\xc4\x8di Ebenezer Scrooge._NEWLINE_V 60. letih je potoval po turnejah, na katerih je nastopal v one-man predstavi In and Out of Character, kar je bil kasneje tudi naslov njegove avtobiografije. Med predstavo je deklamiral poezijo in Shakespearja ter podajal asociacije iz svojega \xc5\xbeivljenja in kariere. Ena od takih asociacij se glasi:\xc2\xa0\xc2\xbbErrola Flynna bi lahko ubil, kadar koli bi \xc5\xbeelel!\xc2\xab\xc2\xa0Za fini\xc5\xa1 je obi\xc4\x8dajno deklamiral slavno pesem Vincenta Starretta 221B._NEWLINE_Vincent Price, Boris Karloff in Rathbone so se ob\xc4\x8dasno skupaj pojavili na filmskih platnih platnu, leta 1939 v filmu Tower of London in leta 1964 v filmu The Comedy of Terrors. Film The Comedy of Terrors je tudi edini film, v katerem so dru\xc5\xbeno nastopili vsi \xc4\x8dlani velike \xc4\x8detverice (tudi Peter Lorre) grozljivk filmskega podjetja American International Pictures. Rathbone se je ob Pricu pojavil tudi v tretjem delu filma Rogerja Cormana Tales of Terror (1962), ki je dejansko kola\xc5\xbe predelanih zgodb iz Poejevega opusa. Rathbone se je v filmu pojavil v tretjem delu, priredbi zgodbe Dejstva v primeru M. Valdemarja._NEWLINE_Rathbone si je s svojim delom prislu\xc5\xbeil tri zvezde na Hollywoodski aleji slavnih, tista za filmske dose\xc5\xbeke se nahaja na naslovu Hollywood Boulevard 6549, radijska zvezda stoji na naslovu Hollywood Boulevard 6300, televizijsko zvezdo pa najdemo na naslovu Hollywood Boulevard 6915.\n_START_SECTION_\nZasebno \xc5\xbeivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nRathbone se je leta 1914 poro\xc4\x8dil z igralko Ethel Marion Foreman. Rodil se jima je sin Rodion Rathbone (1915\xe2\x80\x931996), ki si je pod imenom John Rodion prav tako napravil kratko hollywoodsko kariero. Lo\xc4\x8dila sta se leta 1926 in Rathbone se je nato zapletel z igralko Evo Le Gallienne, a njuna zveza ni trajala dolgo. Leta 1927 se je tako poro\xc4\x8dil s pisateljico Ouido Berg\xc3\xa8re, s katero ni imel otrok, sta pa zato Rathbone in Bergerova posvojila eno h\xc4\x8derko, Cynthio Rathbone (1939\xe2\x80\x931969)._NEWLINE_Ouida Berg\xc3\xa8re, ki je v \xc4\x8dasu Rathbonove hollywoodske kariere delovala tudi kot njegova poslovna agentka, je postala znana po tem, da je na njunem domu prirejala drage zabave, katerih so se udele\xc5\xbeevali mnogi slavni in vplivni gosti. To dejstvo so kot \xc5\xa1alo vkomponirali tudi v film The Ghost Breakers (1940), v katerem Rathbone sicer ni nastopil. V \xc4\x8dasu nevihte in grozovitega bliskanja v sredi\xc5\xa1\xc4\x8du New Yorka namre\xc4\x8d Bob Hope pripomni, da\xc2\xa0\xc2\xbbBasil Rathbone verjetno prireja zabavo.\xc2\xab_NEWLINE_Igralka Patrick Campbell je Rathbona neko\xc4\x8d opisala kot\xc2\xa0\xc2\xbbdva profila, zlepljena skupaj.\xc2\xab\xc2\xa0_NEWLINE_Za razliko od nekaterih drugih sodobnikov, britanskih hollywoodskih in broadwayskih igralcev, se ni Rathbone nikoli odrekel britanskemu dr\xc5\xbeavljanstvu. Mnogi so namre\xc4\x8d za potrebe svojih karier ali pa kar tako prevzeli ameri\xc5\xa1ko dr\xc5\xbeavljanstvo. Rathbonova avtobiografija, naslovljena In and Out of Character, je iz\xc5\xa1la leta 1962.\n_START_SECTION_\nNagrade\n_START_PARAGRAPH_\nRathbona je leta 1949 kralj Jurij VI. za njegove zasluge gledali\xc5\xa1\xc4\x8du nagradil z vite\xc5\xa1tvom. Leta 1961 ga je kraljica Elizabeta II. nagradila \xc5\xa1e z redom britanskega imperija (KBE). Kljub temu je svoje titule Rathbone zelo redko uporabljal v dru\xc5\xbebi, \xc5\xa1e redkeje v slu\xc5\xbebi._NEWLINE_Po nekaterih navedbah naj bi Rathbone leta 1935 zavrnil red britanskega imperija MBE, ki mu ga je za njegovo gledali\xc5\xa1ko delo in vlogo v filmu Captain Blood \xc5\xbeelel podariti njegov velik ob\xc4\x8dudovalec kralj Jurij V. Te legende sicer nikoli niso potrdili.\n_START_SECTION_\nSmrt\n_START_PARAGRAPH_\nUmrl je v New Yorku za sr\xc4\x8dnim napadom. V \xc4\x8dasu smrti, leta 1967, je bil star 75 let. Pokopali so ga na pokopali\xc5\xa1\xc4\x8du Ferncliff Cemetery v Hawthornu, New York."