b'\n_START_ARTICLE_\nLjubljanski graf\n_START_SECTION_\nKonstrukcija\n_START_PARAGRAPH_\nLjubljanski graf je Hamiltonov graf in se ga lahko skonstruira iz zapisa LCF\xc2\xa0: [47, -23, -31, 39, 25, -21, -31, -41, 25, 15, 29, -41, -19, 15, -49, 33, 39, -35, -21, 17, -33, 49, 41, 31, -15, -29, 41, 31, -15, -25, 21, 31, -51, -25, 23, 9, -17, 51, 35, -29, 21, -51, -39, 33, -9, -51, 51, -47, -33, 19, 51, -21, 29, 21, -31, -39]\xc2\xb2._NEWLINE_Ljubljanski graf je Levijev graf s konfugracijo Ljubljanskega grafa, konfiguracijo brez pravih kotov s 56 daljicami in 56 to\xc4\x8dkami. V tak\xc5\xa1ni konfiguraciji vsaka daljica vsebuje to\xc4\x8dno 3 to\xc4\x8dke, vsaka to\xc4\x8dka pripada to\xc4\x8dno 3 daljicam in poljubni par daljic se seka v samo eni to\xc4\x8dki.\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\n\xc4\x8clanek o Ljubljanskem grafu so prvi\xc4\x8d objavili Brouwer, Dejter in Thomassen leta 1993 kot sebikomplementarni podgraf Dejterovega grafa._NEWLINE_Leta 1972 je Bouwer \xc5\xbee govoril o kubi\xc4\x8dnem grafu s 112 to\xc4\x8dkami, to\xc4\x8dkovno-prehodnem, ne pa tudi povezavno, ki ga je odkril Foster, vendar ni objavil \xc4\x8dlanka o njem. Conder, Malni\xc4\x8d, Maru\xc5\xa1i\xc4\x8d, Pisanski in Poto\xc4\x8dnik so ga odkrili neodvisno leta 2002 in ga po Conderjevem predlogu imenovali po Ljubljani. Dokazali so, da gre za edini graf s tak\xc5\xa1no zna\xc4\x8dilnostjo prehodnosti, ki ga je odkril \xc5\xbee Foster.'