b'\n_START_ARTICLE_\nU\xc4\x8dinek Hawthorne\n_START_PARAGRAPH_\nU\xc4\x8dinek Hawthorne (ang. Hawthorne effect) se nana\xc5\xa1a na dejstvo, da se vedenje udele\xc5\xbeencev v eksperimentu spremeni v najve\xc4\x8dji meri zaradi njihovega zavedanja, da sodelujejo v eksperimentu, in ne le zaradi vpliva pogojev, ki so jim udele\xc5\xbeenci podvr\xc5\xbeeni.\n_START_SECTION_\nUvod\n_START_PARAGRAPH_\nPojem efekt Hawthorne se nana\xc5\xa1a na \xc5\xa1tudije, izvedene v obratu Hawthorne Works v bli\xc5\xbeini Chicaga. V 20-ih letih prej\xc5\xa1njega stoletja je podjetje zaposlovalo okoli 12 000 delavcev, ki so izdelovali telefone. Celoten cikel \xc5\xa1tudij je potekal od leta 1924 do leta 1932, sprva pod sponzorstvom National Research Council-a, leta 1928 pa se je \xc5\xa1tudijam pridru\xc5\xbeila raziskovalna ekipa s Harvard Business School pod vodstvom  Eltona Maya in Fritza. J. Roethlisbergerja , saj je sprva edini na\xc4\x8drtovani eksperiment (\xc5\xa1tudija razsvetljave) dal nepri\xc4\x8dakovane rezultate.\n_START_SECTION_\n\xc5\xa0tudija razsvetljave (ang. Illumination tests)\n_START_PARAGRAPH_\nSprva so raziskovalci pod vodstvom Georgea Penncocka \xc5\xbeeleli preveriti zvezo med razsvetljenostjo prostora in u\xc4\x8dinkovitostjo delavcev. Predvidevali so, da se bo v pogoju pove\xc4\x8dane razsvetljenosti tudi delovna u\xc4\x8dinkovitost pove\xc4\x8dala, v pogoju zmanj\xc5\xa1ane razsvetljenosti pa se bo u\xc4\x8dinkovitost zmanj\xc5\xa1ala. \xc5\xa0tudijo je podpirala tudi elektri\xc4\x8dna industrija, saj je pri\xc4\x8dakovala, da bo predviden rezultat eksperimenta spodbudil industrijske obrate k pove\xc4\x8danju koli\xc4\x8dine umetne svetlobe v halah, kar bi jim prineslo dodaten zaslu\xc5\xbeek. Eksperiment je potekal od jeseni leta 1924 do pomladi leta 1927. Sodelovali so trije oddelki v tovarni, delavci pa so bili o \xc5\xa1tudiji obve\xc5\xa1\xc4\x8deni. V tem \xc4\x8dasu so delavce podvrgli trem pogojem (obi\xc4\x8dajna razsvetljenost, pove\xc4\x8dana in zmanj\xc5\xa1ana razsvetljenost)._NEWLINE_Rezultati pa se niso skladali s hipotezami. Produktivnost se v pogoju zmanj\xc5\xa1ane razsvetlitve ni zmanj\xc5\xa1ala, pa\xc4\x8d pa se je tudi v tem pogoju pove\xc4\x8dala, povezave med koli\xc4\x8dino svetlobe in delovno u\xc4\x8dinkovitostjo pa so bile nekonsistentne. Razloge za dobljene rezultate so zato iskali v drugih vplivih. Kot mogo\xc4\x8d vzrok so navajali pove\xc4\x8dan nadzor med eksperimentom ali pa ob\xc4\x8dutek tekmovalnosti, ki se je razvil med kontrolno in eksperimentalno skupino. Zaklju\xc4\x8dek tega eksperimenta je bil, da koli\xc4\x8dina svetlobe ni edini pomemben vir delovne u\xc4\x8dinkovitosti, pa\xc4\x8d pa gre tudi za druge, \xc5\xa1e pomembnej\xc5\xa1e faktorje, ki pomembno doprinesejo k delovni u\xc4\x8dinkovitosti. To so \xc4\x8dlove\xc5\xa1ki faktorji, katerih vpliva med eksperimentom niso nadzorovali._NEWLINE_Raziskovalci so \xc5\xbeeleli preveriti in razumeti rezultate \xc5\xa1tudije, zato so oblikovali nadaljnje raziskave.\n_START_SECTION_\n\xc5\xa0tudija sestavljanja relejev (ang. Relay-assembly tests)\n_START_PARAGRAPH_\nV drugem eksperimentu so raziskovalci \xc5\xbeeleli preveriti, kako na u\xc4\x8dinkovitost delavcev vplivajo odmori med delom in trajanje dela. Njihov namen je bil odgovoriti na vpra\xc5\xa1anja, zakaj se u\xc4\x8dinkovitost prek delovnega dne spreminja, ali delavci potrebujejo po\xc4\x8ditek, kak\xc5\xa1ni so u\xc4\x8dinki skraj\xc5\xa1anega delavnika. Sprva so predvidevali, da bo \xc5\xa1tudija trajala le nekaj mesecev, nato pa so jo podalj\xc5\xa1ali. _NEWLINE_Leta 1927 so v eksperiment vklju\xc4\x8dili \xc5\xa1est delavk, \xc5\xa1e dve pa sta se skupini pridru\xc5\xbeili leto kasneje. Pred vklju\xc4\x8ditvijo in med samim potekom so bile udele\xc5\xbeenke zdravstveno pregledane, da so raziskovalci izklju\xc4\x8dili morebitne vplive slab\xc5\xa1ega zdravja in spremljali vpliv spremenjenih delovnih okoli\xc5\xa1\xc4\x8din na zdravje delavk. Med eksperimentom so delavke skupaj delale v prostoru, lo\xc4\x8denim od ostalih delavcev, kjer so sestavljale telefonske releje. Ro\xc4\x8dno so morale sestaviti ve\xc4\x8d kot 35 delov, zato je hitrost sestavljanja imela o\xc4\x8diten vpliv na  produktivnost delavk._NEWLINE_Kot odvisno spremenljivko so merili \xc5\xa1tevilo relejev, ki jih je vsak delavec kon\xc4\x8dal. S \xc5\xa1tetjem so pri\xc4\x8deli nenapovedano \xc5\xbee pred uradnim za\xc4\x8detkom izvajanja eksperimenta in tako pridobili podatek o obi\xc4\x8dajni delovni u\xc4\x8dinkovitosti udele\xc5\xbeenk. Poleg tega so merili tudi fizikalne pogoje, kot sta temperatura in vla\xc5\xbenost. Poleg delavk je bil v prostoru prisoten \xc5\xa1e mo\xc5\xa1ki nadzornik, ki je skrbel za natan\xc4\x8dno bele\xc5\xbeenje rezultatov, nadzoroval delo in se z delavkami dogovarjal o spremembah pogojev. _NEWLINE_Med eksperimentom so po dogovoru z delavkami o optimalni dol\xc5\xbeini odmora, uvedli dva petminutna odmora, nakar je produktivnost narasla. Tudi po uvedbi dveh desetminutnih odmorov je produktivnost ravno tako narasla. Produktivnost pa se je zni\xc5\xbeala, ko so uvedli \xc5\xa1est petminutnih odmorov, kar delavkam ni bilo v\xc5\xa1e\xc4\x8d. Med odmori so delavkam zagotovili tudi hrano. _NEWLINE_Spremenili so tudi dol\xc5\xbeino delavnika, in sicer so ga skraj\xc5\xa1ali za 30 minut. Produktivnost je narasla. Ko so delavnik \xc5\xa1e bolj skraj\xc5\xa1ali, se je \xc5\xa1tevilo kon\xc4\x8danih relejev na uro pove\xc4\x8dalo, \xc5\xa1tevilo relejev v celotnem delavniku pa je bilo manj\xc5\xa1e kot pred spremembo. Ko so dol\xc5\xbeino delavnika vrnili na osnovno dol\xc5\xbeino, je produktivnost v primerjavi s produktivnostjo v kraj\xc5\xa1em delavniku strmo upadla._NEWLINE_Sprva so raziskovalci nadzorovali produktivnost delavk le preko vplivanja na dol\xc5\xbeino delavnika, nato pa so uvedli \xc5\xa1e denarno nagrado, \xc4\x8de se je produktivnost celotne skupine pove\xc4\x8dala, saj naj bi tako pove\xc4\x8dali sodelovanje med delavkami. Kritiki ravno v tej dodatni finan\xc4\x8dni spodbudi vidijo faktor, ki je najve\xc4\x8d pripomogel z rezultatom raziskave._NEWLINE_V prvih dveh letih in pol je produktivnost narasla za ve\xc4\x8d kot 30\xc2\xa0% in ostala dokaj stabilna preko celotnega poteka eksperimenta. Zmanj\xc5\xa1al se je absentizem (odsotnost zaposlenih), zadovoljstvo z delom pa se je pove\xc4\x8dalo. Sprva so raziskovalci zaklju\xc4\x8dili, da na pove\xc4\x8dano produktivnost vplivajo odmori in po\xc4\x8ditek od monotonega dela, dodatno pla\xc4\x8dilo za skupinsko u\xc4\x8dinkovitost in nadzor dela. Po kasnej\xc5\xa1em premisleku so prva dva faktorja zavrnili ter na\xc4\x8drtovali novo \xc5\xa1tudijo, s katero bi potrdili vpliv spodbud na delovno u\xc4\x8dinkovitost, saj so bili rezultati \xc5\xa1e vedno nekoliko nejasni. Predvidevali so, da so svetloba, dol\xc5\xbeina delavnika, odmori, denarne nagrade, nadzor, dinamika manj\xc5\xa1e skupine in posebna pozornost sicer vplivali na u\xc4\x8dinkovitost, vendar pa je najve\xc4\x8dji vpliv na produktivnost imel odnos delavk do navedenih faktorjev oz. sprememb. _NEWLINE_Nejasni rezultati so Georgea Penncocka spodbudili, da je k sodelovanju povabil Eltona Maya. Velik vpliv na interpretacijo rezultatov \xc5\xa1tudij in na pogled na medosebne odnose na delovnem mestu je imela faza intervjujev delavcev v tovarni, ki sta jo vodila Elton Mayo in Fritz J. Roethlisberger. Namen intervjujev je bil odkriti razloge za pove\xc4\x8dano produktivnost med izvajanjem \xc5\xa1tudije. _NEWLINE_Mayo se ni omejil le na delavke, ki so sodelovale v prej\xc5\xa1njih \xc5\xa1tudijah, pa\xc4\x8d pa na vse delavce v tovarni. Med letoma 1928 in 1931 so intervjuvali ve\xc4\x8d kot 21 000 delavcev in se osredoto\xc4\x8dil na njihov odnos do dela in zna\xc4\x8dilnosti dela, ki so jim bile v\xc5\xa1e\xc4\x8d ter tiste, ki jih niso marali. \xc5\xbdelel je dolo\xc4\x8diti podro\xc4\x8dja dela, ki bi jih lahko izbolj\xc5\xa1ali in s tem pove\xc4\x8dali zadovoljstvo pri delu, kar naj bi vodilo k ve\xc4\x8dji produktivnosti. _NEWLINE_Analiza intervjujev je pokazala, da na delav\xc4\x8dev odnos do dela pomembno vplivajo zunanji faktorji, kot so razmere v dru\xc5\xbeini oz. v skupnosti in socialni odnosi na delovnem mestu. Prav tako so ugotovili, da samo izklju\xc4\x8dno z manipulacijo osvetljenosti, vi\xc5\xa1ine pla\xc4\x8de, ostalih delovnih pogojev in nadzorom ne moremo spremeniti odnosa do dela. Zaklju\xc4\x8dili so, da so se delavci po\xc4\x8dutili bolje glede delovnega okolja, ker je intervjuvar pokazal interes zanje in jih poslu\xc5\xa1al, da so lahko prosto govorili o te\xc5\xbeavah._NEWLINE_Ugotovitve so spodbudile izvajanje svetovanja zaposlenim v podjetjih, kar je postala \xc5\xa1iroko raz\xc5\xa1irjena praksa.\n_START_SECTION_\n\xc5\xa0tudija z vezji (ang. Bank-wiring tests)\n_START_PARAGRAPH_\nV tretji \xc5\xa1tudiji so \xc5\xbeeleli preveriti, kako bi denarna nagrada vplivala na delovno u\xc4\x8dinkovitost zaposlenih ter preu\xc4\x8diti socialne odnose in socialno strukturo skupine. _NEWLINE_Izbrali so 14 mo\xc5\xa1kih, starih od 20 do 25 let, ki so v lo\xc4\x8denem prostoru opravljali monotono delo \xe2\x80\x93 na stikala so pritrjevali \xc5\xbeice in tako sestavljali vezja. Eksperiment je potekal pol leta, od novembra 1931 do maja 1932, ko so ga zaustavili zaradi poglabljajo\xc4\x8de gospodarske krize. Pla\xc4\x8da delavcev je bila odvisna od u\xc4\x8dinkovitosti skupine kot celote. Raziskovalci so predvidevali, da bodo bolj produktivni delavci vr\xc5\xa1ili pritisk nad manj produktivnimi in tako pove\xc4\x8devali njihovo produktivnost. Izkazalo pa se je, da je skupina postavila lastne standarde produktivnosti, ki so bili ni\xc5\xbeji od njihovih sposobnosti, socialni pritisk pa je delavce silil k delu v skladu s temi standardi. _NEWLINE_Presenetljivo se je produktivnost zmanj\xc5\xa1ala, domnevno zaradi strahu delavcev, da bi jim zmanj\xc5\xa1ali osnovno pla\xc4\x8dilo, potem ko bi videli, da so sposobni delati u\xc4\x8dinkoviteje, ali pa zaradi strahu, da bi s tem v prihodnosti upravi\xc4\x8dili odpu\xc5\xa1\xc4\x8danje nekaterih delavcev. Ugotovili so tudi obstoj manj\xc5\xa1ih skupin delavcev oz. klik, znotraj  katerih so se razvili sistemi neformalnih pravil vedenja. Delavci so se bolj kot v skladu z zunanjimi pravili in spodbudami vedli v skladu z neformalnimi pravili klike. \xc5\xa0tudija je poudarila kompleksnost socialnih odnosov v skupini ter pomembnost njihovega upo\xc5\xa1tevanja pri motiviranju delavcev.\n_START_SECTION_\nU\xc4\x8dinek Hawthorne\n_START_PARAGRAPH_\nS\xc4\x8dasoma se je pojavil pojem u\xc4\x8dinek Hawthorne, ki se nana\xc5\xa1a na dejstvo, da se vedenje spremeni \xc5\xbee zaradi zavedanja subjekta, da je predmet \xc5\xa1tudije, in ne le zaradi spremembe pogojev, katerim je podvr\xc5\xbeen . Pri tem ve\xc4\x8dina avtorjev u\xc4\x8dinek povezuje s prvim eksperimentom, v katerem so spreminjali osvetljenost delovnih prostorov, le manj\xc5\xa1ina pa jih omenja tudi nadaljnje \xc5\xa1tudije.\n_START_SECTION_\nKritika\n_START_PARAGRAPH_\nNajpogostej\xc5\xa1e kritike se nana\xc5\xa1ajo na pomanjkanje zunanje veljavnosti, saj se izsledki nana\xc5\xa1ajo na kontrolirano situacijo, kjer so delavci vedeli, da jih opazujejo. Nekateri zavra\xc4\x8dajo preveliko poudarjanje vpliva \xc4\x8dlove\xc5\xa1kih faktorjev na produktivnost in menijo, da bi morali pri tem upo\xc5\xa1tevati tudi tehnolo\xc5\xa1ke in druge faktorje. Spet drugi poudarjajo, da v praksi delavci ne morejo sodelovati pri sprejemanju odlo\xc4\x8ditev zaradi pomanjkanja \xc4\x8dasa in denarja. Poleg tega naj bi \xc5\xa1tudije poudarjale svobodo delavca, kritiki pa menijo, da preve\xc4\x8d svobode lahko zmanj\xc5\xa1a produktivnost.'