b'\n_START_ARTICLE_\nBazilika Marijinega vnebovzetja in svetega Mohorja in Fortunata, Oglej\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nOglejska bazilika ima svojo arhitekturno zgodovino v \xc4\x8dasu takoj po milanskem ediktu, ki je tudi za tukaj\xc5\xa1njo kr\xc5\xa1\xc4\x8dansko skupnost pomenil konec preganjanja in mo\xc5\xbenost gradnje prve javne sakralne stavbe, v kateri je bil tudi sede\xc5\xbe \xc5\xa1kofije. Po uni\xc4\x8denju te cerkve so oglejci na ostankih zgradili novo, teodorijansko, iz prve polovice 4. stoletja, nato pa makcenzijevo v 9. stoletju. Sedanja zgradba nosi vplive iz obdobja patriarha Popona, ki jo je ponovno posvetil leta 1031, zato ji pravijo tudi Poponova bazilika. Ta je bil zaslu\xc5\xbeen za ureditev apside, kjer je bil \xc5\xa1kofovski sede\xc5\xbe. Gotski deli bazilike (\xc5\xa1ilasti loki, okra\xc5\xa1eni kapitlji) so bili zgrajeni po potresu leta 1348, prav tako je gotsko tudi elegantno leseno odprto ostre\xc5\xa1je iz 15. stoletja. Privzdignjeni prezbiterij, ki so ga ob koncu 15. stoletja obnovili lombardski umetniki, je prava renesan\xc4\x8dna mojstrovina. Ta prekriva kripto iz Maksencijeve dobe s pomembnimi freskami, delo bizantinskih umetnikov. V zgodnji srednji vek sodita atrij in nenavadna stavba, tako imenovana \xc2\xbbCerkev poganov\xc2\xab, ki povezuje baziliko s krstilnico iz obdobja po cesarju Teodoziju. Pri gradnji od bazilike lo\xc4\x8denega samostoje\xc4\x8dega zvonika, visokega 73 metrov, ki ga je dal postaviti patriarh Popon, so uporabili kamne iz  mestnega rimskega amfiteatra.\n_START_SECTION_\nApsida in prezbiterij\n_START_PARAGRAPH_\nFreske v apsidi so iz prve polovice 12. stoletja in prikazujejo Mater bo\xc5\xbejo na oltarju, poleg nje pa so upodobljeni oglejski mu\xc4\x8denci\xcb\x90 sveta Mohor in Fortunat ter Evremija, pa tudi evangelist Marko, Hilarij in Tacijan. Tu sta tudi sarkofaga-relikvarija \xc5\xa1tirih oglejskih devic (Evremije, Doroteje, Tekle in Erazme), in sarkofag Kancijanijev, kiparsko delo iz 14. stoletja. Apsido, t.i. Tribuno magna, je s \xc4\x8dudovitimi reliefi okrasil Bernardino iz Bissona ob koncu 15. stoletja._NEWLINE_Desno od sodobnega oltarja je odprtina, skozi katero so vidni ostanki mozai\xc4\x8dnih tal ju\xc5\xbene dvorane, ki je bila postavljena na temeljih dvorane iz 5. stoletja.\n_START_SECTION_\nKripta fresk\n_START_PARAGRAPH_\nNa desni strani prezbiterija se nahaja vhod v t.i. \xc2\xbbKripto fresk\xc2\xab, katere arhitekturna zasnova sega v 9. stoletje. V njej je ohranjen ciklus fresk iz drugo polovice 12. stoletja. Devetnajst obo\xc4\x8dnih stenskih slikarij (zgodbe sv. Mohorja) prikazuje za\xc4\x8detke kr\xc5\xa1\xc4\x8danstva v Ogleju.\n_START_SECTION_\nRotunda\n_START_PARAGRAPH_\nNa levi strani znotraj bazilike se nahaja \xc2\xbbBo\xc5\xbeji grob\xc2\xab\xc2\xa0, katerega rotunda s sto\xc5\xbe\xc4\x8dasto streho je bila postavljena v \xc4\x8dasu kri\xc5\xbearskih vojn v 11. stoletju. Njena oblika povzema oblike Atanasis, vstajenske cerkve, ki je bila zgrajena v Jeruzalemu na kraju kristusovega groba.\n_START_SECTION_\nKripta izkopavanj\n_START_PARAGRAPH_\nV t.i. \xc2\xbbkripti izkopavanj\xc2\xab, od bazilike lo\xc4\x8deni stavbi na dvori\xc5\xa1\xc4\x8du, so ostanki mozai\xc4\x8dnega tlaka severne dvorane, viden je del tlaka povezovalne dvorane, ni pa viden ostanek prvotnega baptisterija z okroglo krstilnico. Na ogled so arheolo\xc5\xa1ke izkopanine iz \xc5\xa1tirih zgodovinskih obdobij, na ogled so temelji rimske vile iz \xc4\x8dasa cesarja Avgusta, nad njimi pa ostanki mozaika oglejske bazilike, ki jo je leta 452 poru\xc5\xa1il hunski kralj Atila.'