b'\n_START_ARTICLE_\nLojze Gosti\xc5\xa1a\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nV mladosti je bil udele\xc5\xbeenec partizanskega odporni\xc5\xa1kega gibanja. Prete\xc5\xbeno je bil na Dolenjskem v skupini kulturnikov. Po vojni je ostal vez med politiki in kulturnimi krogi, od arhitektov do slikarjev. Organiziral je gradnjo Gospodarskega razstavi\xc5\xa1\xc4\x8da, sodeloval pri likovni opremi slovenskega parlamenta. Spodbujal je Ple\xc4\x8dnika, da je na\xc4\x8drtoval svoje zadnje samostojno delo, paviljon za mar\xc5\xa1ala Tita na Brionih. Na novo je odkril in javnosti predstavil premalo poznane ali pozabljene dele opusov Jo\xc5\xbeeta Ple\xc4\x8dnika (zanj je organiziral razstavo v Narodni galeriji \xc5\xbee leta 1968), Izidorja Cankarja, Franceta Miheli\xc4\x8da in poskrbel za prevode in natis replik knjig Janeza Vajkarda Valvasorja. Organiziral je serijo razstav slovenske grafike._NEWLINE_Njegovi najve\xc4\x8dji avtorski deli sta trilogija o slikarju Francetu Miheli\xc4\x8du (1994-97-99) in Iconotheca Valvasoriana (2008), faksimilni natis Valvasorjeve grafi\xc4\x8dne zbirke, ki jo hranijo v Zagrebu. Za svoje raziskovalno in organizacijsko delo na umetnostnozgodovinskem podro\xc4\x8dju je prejel najvi\xc5\xa1jo nagrado Slovenskega umetnostnozgodovinska dru\xc5\xa1tva - nagrado Izidorja Cankarja, dr\xc5\xbeavno odlikovanje red za zasluge in nagrado glavnega mesta Ljubljana. Nazadnje je deloval kot znanstveni delavec in (od 2009) kot svetovalec Slovenske akademije znanosti in umetnosti, kjer je bil vodilni \xc4\x8dlan Fundacije Janeza Vajkarda Valvasorja._NEWLINE_26. junija 2007, ko je prorektor Univerze v Ljubljani promoviral devet novih doktorjev znanosti, je bil med njimi pri 84 letih tudi Lojze Gosti\xc5\xa1a (\xc5\xa1tudija o Francetu Miheli\xc4\x8du)._NEWLINE_Leta 2016 je za zasluge v zalo\xc5\xbeni\xc5\xa1tvu in knjigotr\xc5\xa1tvu prejel Schwentnerjevo nagrado in Trubarjevo priznanje._NEWLINE_Leta 2017 je iz\xc5\xa1la knji\xc5\xbeica njegovih izbranih spominov.'