b'\n_START_ARTICLE_\nNiko Grafenauer\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nBil je sedmi otrok v dru\xc5\xbeini. V zgodnjem otro\xc5\xa1tvu je izgubil oba star\xc5\xa1a - mati je umrla teden dni po njegovem rojstvu, o\xc4\x8de pa, ko je bil star leto in pol. Vzgajala ga je sestra. Dru\xc5\xbeino je vojna ponesla na razli\xc4\x8dne \xc5\xbeivljenjske poti._NEWLINE_Po kon\xc4\x8dani osnovni in srednji \xc5\xa1oli v Ljubljani leta 1960 je \xc5\xa1tudiral na Filozofski fakulteti na Oddelku za  primerjalno knji\xc5\xbeevnost in literarno teorijo, kjer je tudi diplomiral leta 1969.  V \xc5\xa1tudentskih letih (od 1960 do 1969) je bil urednik za knji\xc5\xbeevno kritiko pri Dialogih, Na\xc5\xa1i sodobnosti, Na\xc5\xa1ih razgledih, Novih obzorjih, Perspektivah, Sodobnosti in Tribuni. _NEWLINE_Od leta 1965 do leta 1973 je imel status svobodnega knji\xc5\xbeevnika. Leta 1973 je postal urednik za otro\xc5\xa1ko leposlovje pri zalo\xc5\xbebi Mladinska knjiga v Ljubljani. Bil glavni (1969/70) in odgovorni (1971) urednik revije Problemi, po letu 1982 je kot eden izmed pobudnikov postal eden klju\xc4\x8dnih sodelavcev in dolgoletni glavni urednik (1984\xe2\x80\x932007, razen 1987-89) mese\xc4\x8dnika Nova revija, nato \xc5\xa1e iz nje iz\xc5\xa1le posebne revije Ampak (2000\xe2\x80\x9312). Po upokojitvi leta 2002 je ohranil polo\xc5\xbeaj glavnega urednika zalo\xc5\xbebe Nova revija, ki jo je ustanovil.  V 80. in 90. letih 20. stoletja je bil aktiven v civilnodru\xc5\xbebenih gibanjih za demokratizacijo, osamosvojitev in mednarodno priznanje Slovenije._NEWLINE_Slovenska akademija znanosti in umetnosti je Nika Grafenauerja leta 2003 izvolila za izrednega \xc4\x8dlana in 2009 za rednega \xc4\x8dlana. Tajnik razreda za umetnosti SAZU je bil med letoma 2009 in 2015.\n_START_SECTION_\nDelo\n_START_PARAGRAPH_\nOsebno liriko je za\xc4\x8del objavljati v mentorski reviji Mlada pota leta 1956, prvo zbirko Ve\xc4\x8der pred praznikom je izdal leta 1962. Zgledoval se je po Vladimirju Bartolu, Simonu Jenku, Sre\xc4\x8dku Kosovelu, Josipu Murnu, Francetu Pre\xc5\xa1ernu in Otonu \xc5\xbdupan\xc4\x8di\xc4\x8du.\n_START_SECTION_\nPoezija\n_START_PARAGRAPH_\nIz za\xc4\x8detnega modernisti\xc4\x8dnega pesni\xc5\xa1tva (Ve\xc4\x8der pred prazniki) se je razvil v idejno radikalnej\xc5\xa1o smer, katere problematika se dolo\xc4\x8dno nakazuje \xc5\xbee v naslovu zbirke (Stiska jezika), zatem pa se je pribli\xc5\xbeal \xc4\x8disti liriki v smeri hermeti\xc4\x8dne simbolisti\xc4\x8dne tradicije (zbirka sonetov \xc5\xa0tukature). Jezikovno inovativnost in izraz njegove lirike nadaljuje v knjigah Palimpsesti (1984), Izbrisi (1989), Odtisi (1999) in v No\xc4\x8ditvah (2005), ki za zdaj zaklju\xc4\x8dujejo njegov hermeti\xc4\x8den in estetsko bogat pesni\xc5\xa1ki opus, kjer se prepletajo in prekrivajo motivno tematsko: \xc5\xbeivljenje in smrt, ljubezen in resignacija, privid in resnica, glas in molk, ujetost jaza in usodnost jezika. Z omenjenimi knjigami je postal eden glavnih predstavnikov slovenskega pesni\xc5\xa1kega modernizma._NEWLINE_Grafenauerjevo poezijo prevaja v nem\xc5\xa1\xc4\x8dino Janko Ferk.\n_START_SECTION_\nDela za mlade\n_START_PARAGRAPH_\nGrafenauerjeva otro\xc5\xa1ka in mladinska poezija ter proza motivno tematsko vsebujeta igro in fantazijo. V svoja dela vklju\xc4\x8duje humor, izpeljan iz nenavadnih besednih zvez ter pretiravanj,  ki vsebini doda igrivost in domi\xc5\xa1ljijo, ki jo izpeljuje iz do\xc5\xbeivljajskega sveta._NEWLINE_Uredil je ve\xc4\x8d izborov otro\xc5\xa1kih pesmi, antologijo jugoslovanskih mladinskih pesmi, ki jih je izdal v knjigi Son\xc4\x8dnica na rami (pesmi za otroke od Frana Levstika do danes), izbor Svetovne pravljice idr.\n_START_SECTION_\nEsejistika, prevodi\n_START_PARAGRAPH_\nNiko Grafenauer se je uveljavil tudi kot esejist in prevajalec poezije. Veliko je prevajal iz nem\xc5\xa1\xc4\x8dine, angle\xc5\xa1\xc4\x8dine in srbohrva\xc5\xa1\xc4\x8dine, zlasti avtorje, ki so blizu njegovemu lastnemu pesni\xc5\xa1kemu svetu, ter pisal o njih analiti\xc4\x8dne \xc5\xa1tudije. V sloven\xc5\xa1\xc4\x8dino je prevedel pesmi H. M. Enzensbergerja, G. Benna, P. Celana, F. H\xc3\xb6lderlina, Else Lasker-Sch\xc3\xbcler, H. von Hofmannsthala, ter roman R. M. Rilkeja. S Kajetanom Kovi\xc4\x8dem je sestavil in prevedel antologijo nem\xc5\xa1ke poezije 20. stoletja (1998), uredil pa je tudi Orfejev spev (antologijo svetovne poezije v izboru slovenskih pesnikov, 2005)._NEWLINE_Prav tako pa so tudi njegova dela prevedena v tuje jezike. V nem\xc5\xa1\xc4\x8dino ga prevaja avstrijski pisatelj in pesnik Janko Ferk. Zbirka njegovih prevodov je iz\xc5\xa1la pod naslovom "Geheimnisse" pri Mohorjevi zalo\xc5\xbebi v Celovcu, posamezne pesmi pa so iz\xc5\xa1le na nem\xc5\xa1kem spletnem portalu Lyrikline._NEWLINE_Pi\xc5\xa1e tudi eseje in \xc5\xa1tudije o slovenskem pesni\xc5\xa1tvu. V analiti\xc4\x8dnih \xc5\xa1tudijah ne vrednoti le posamezne avtorje, ampak tudi \xc5\xa1ir\xc5\xa1e kriti\xc4\x8dno in odgovorno vrednoti pojave v dru\xc5\xbebi in ustvarjalnost v \xc4\x8dasu. Svoje poetolo\xc5\xa1ke spise je zbral v knjigi Odisej v labirintu (2001).\n_START_SECTION_\nNagrade\n_START_PARAGRAPH_\nZa svoje delo v poeziji je Niko Grafenauer prejel ve\xc4\x8d nagrad: nagrado Pre\xc5\xa1ernovega sklada (1980 za zbirko Pesmi), dve Jenkovi nagradi (1986 za Palimpseste in 1999 za Odtise), Kajuhovo nagrado (1984 za Skrivnosti), tri Levstikove nagrade (1980 za Neboti\xc4\x8dniki, sedite, 1987 za Majhnico in 2007 za \xc5\xbeivljenjsko delo), Pre\xc5\xa1ernovo nagrado (1997 za literarni opus), Sovretovo nagrado (1992 za prevode tujih pesnikov); za knjigo_NEWLINE_Kadar glava nad oblaki plava je bil leta 2002 uvr\xc5\xa1\xc4\x8den na \xc4\x8dastno listo IBBY, leta 2013 je prejel tudi Zlatnik poezije in 2014 \xc5\xbdupan\xc4\x8di\xc4\x8devo nagrado za \xc5\xbeivljenjsko delo.'