b'\n_START_ARTICLE_\nLotar Supplinbur\xc5\xa1ki\n_START_SECTION_\nPoreklo\n_START_PARAGRAPH_\nLotarjev o\xc4\x8de, grof Gabhard Supplinbur\xc5\xa1ki je pripadal tistemu delu visokega sa\xc5\xa1kega plemstva, ki je nasprotovalo cesarju Henriku IV. Njegova mati, Hedvika Formba\xc5\xa1ka je bila h\xc4\x8di Gertrude Haldensleben\xc5\xa1ke, ki je bila v drugem zakonu poro\xc4\x8dena s sa\xc5\xa1kim vojvodo Ordulfom. Po navedbi stare B\xc3\xbcntin\xc5\xa1ke kronike je bil Lotarjev rojstni kralj Lutterloh v ob\xc4\x8dini S\xc3\xbcdheide (danes na Spodnjem Sa\xc5\xa1kem). Njegov o\xc4\x8de je padel kmalu po Lotarjevem rojstvu v bitki proti Henriku IV. pri Homburgu ob reki Unstrut (9. junija 1075); ta datum pribli\xc5\xbeno dolo\xc4\x8da Lotarjev rojstni datum. Lotar je rasel na supllinbur\xc5\xa1kem gradu, ki je bil tudi sede\xc5\xbe njegovega plemena.\n_START_SECTION_\nSupplinbur\xc5\xa1ki grof\n_START_PARAGRAPH_\nKot njegov o\xc4\x8de je bil tudi mladi Lotar na strani cesarjevih nasprotnikov. Leta 1088 se je bojeval ob Ekkbertu II. Meissen\xc5\xa1kem, ko se je ta na bo\xc5\xbei\xc4\x8dni dan prebil iz obkoljenega gradu Gleichen in premagal cesarjevo vojsko. Pri tem je pri\xc5\xa1el bremenski nad\xc5\xa1kof Liemar v Lotarjevo ujetni\xc5\xa1tvo in se je mogel odkupiti le tako, da je Lotarju v srebru pla\xc4\x8dal odkupnino in mu v upravljanje prepustil bremensko \xc5\xa1kofijo. Prednost, ki jo je s tem Lotar dobil pred ostalimi sa\xc5\xa1kimi plemi\xc4\x8di, je \xc5\xa1e pove\xc4\x8dal leta 1100, ko se je petindvajsetleten poro\xc4\x8dil s tedaj kakih \xc5\xa1tirinajst let staro Richenzo Northeimsko, h\xc4\x8derko Henrika Debelega in njegove \xc5\xbeene Gertrude Mlaj\xc5\xa1e Braunschweigske, zadnje dedinje brunonskega imetja. V tem \xc4\x8dasu je bil tudi prvi\xc4\x8d imenovan v listinah kot comes Liutherus._NEWLINE_V letih 1104-06 je Lotar podpiral Henrika V. v boju za prestol proti o\xc4\x8detu, cesarju Henriku IV.\n_START_SECTION_\nSa\xc5\xa1ki vojvoda\n_START_PARAGRAPH_\nPo smrti Magnusa Billunga (1106), ki je umrl brez mo\xc5\xa1kega naslednika, je nem\xc5\xa1ki kralj Henrik V. vojvodino Sa\xc5\xa1ko podelil v fevd Lotarju, tedaj morda \xc5\xbee najvplivnej\xc5\xa1emu sa\xc5\xa1kemu plemi\xc4\x8du. Kot sa\xc5\xa1ki vojvoda je Lotar izkoristil vsako prilo\xc5\xbenost za ve\xc4\x8danje vojvodskega vpliva in za \xc5\xa1irjenje ozemlja vojvodine proti severu in vzhodu na slovanska ozemlja. Prvi\xc4\x8d po Otonu Velikem so nem\xc5\xa1ki osvajalci in kolonizatorji prodrli vzhodno od Labe in vse do Odre. Znani so \xc5\xa1tirje pohodi proti Slovanom, v letih 1110, 1114, 1121, 1124/25. Lotar je sku\xc5\xa1al osvojena ozemlja upravljati kot del sa\xc5\xa1ke vojvodine, ne da bi pri tem iskal kraljevo soglasje. _NEWLINE_Tak\xc5\xa1na politika je vodila v razhajanje s kraljem. Njun odnos je sprva nekajkrat zanihal v eno in v drugo smer. Henrik je leta 1112 Lotarja odstavil in na mesto sa\xc5\xa1kega vojvode imenoval grofa Otona Ballenstedtskega. Ker pa se je Lotar pokazal kot popustljiv in prilagodljiv, je Henrik strogi ukrep opustil in mu vojvodino vrnil. Toda mir med njima je bil le kratkotrajen. Naslednje leto se je Lotar ponovno dvignil proti kralju, a se \xc5\xbee januarja 1114 v Mainzu, na slavnosti ob Henrikovi poroki z Matildo Angle\xc5\xa1ko, vrgel pred kraljeve noge bos in v spokorni\xc5\xa1kih obla\xc4\x8dilih. Henrik mu je ponovno odpustil. A Lotar je bil \xc5\xa1e istega leta, skupaj z main\xc5\xa1kim nad\xc5\xa1kofom Adalbertom I. in k\xc3\xb6lnskim nad\xc5\xa1kofom Friderikom na \xc4\x8delu zarotnikov proti kralju. Vojska zarotnikov je 11. februarja 1115 premagala kraljevo vojsko pri Welfesholzu pri Eislebnu, tudi zaradi Lotarjevih sposobnosti. Odtlej kralj na razmere na Sa\xc5\xa1kem ni imel prakti\xc4\x8dno nobenega vpliva ve\xc4\x8d._NEWLINE_Lotar je v letih 1116 in 1117, po smrti stare matere Gertrude Haldensleben\xc5\xa1ke, Otona II, Northeimskega  in svakinje Gertrude Mlaj\xc5\xa1e Braunschweigske, v svojih rokah zdru\xc5\xbeil supplinbur\xc5\xa1ke posesti s haldesleben\xc5\xa1kimi, brunonskimi in velikim delom northeimskih posesti s te\xc5\xbei\xc5\xa1\xc4\x8dem v prostoru Braunschweig-K\xc3\xb6nigslutter. Kot vojvoda je bil \xc5\xbee priznan politi\xc4\x8dni in voja\xc5\xa1ki voditelj sa\xc5\xa1kega plemena. V cerkvenem sporu je bil na strani pape\xc5\xbea. Pri njem so na\xc5\xa1li varno zavetje cerkveni knezi, ki niso hoteli priznat protipape\xc5\xbea Gregorja VIII._NEWLINE_Lotar je bil prvi sa\xc5\xa1ki vojvoda, ki je samostojno razpolagal z dr\xc5\xbeavnimi fevdi. \xc5\xbde leta 1110 je podelil dr\xc5\xbeavni fevd, grofijo Holstein, Adolfu I. Schauenbur\xc5\xa1kemu. Leta 1123 je proti volji Henrika V. za mejnega grofa Meissna postavil Konrada I. Wettinskega in za mejnega grofa Lu\xc5\xbeice Alberta Medveda. Ve\xc4\x8dkrat je nastopal v vlogi varuha de\xc5\xbeelnega miru. Podpiral je gradnjo gradov, gregorijanskih samostanov, razvoj mest in nastavljal \xc5\xa1kofe in nad\xc5\xa1kofe._NEWLINE_Ogor\xc4\x8denje cesarja Henrika V. nad tem po\xc4\x8detjem je bilo vse ve\xc4\x8dje. Voja\xc5\xa1ki pohod proti Lotarju je imel \xc5\xbee pripravljen, ko ga je prehitela smrt.\n_START_SECTION_\nIzvolitev za kralja\n_START_PARAGRAPH_\nHenrik V. ni imel sina. Za svojega naslednika je dolo\xc4\x8dil ne\xc4\x8daka Friderika II. \xc5\xa0vabskega in ga zadol\xc5\xbeil tudi za upravljanje salijskih in kraljevih posesti. Friderik je bil prepri\xc4\x8dan, da je glavni kandidat tudi za novega kralja. Vendar je cerkvena stran naredila vse, da je prepre\xc4\x8dila njegovo izvolitev._NEWLINE_Sprva so glavna plemena, Bavarci, Franki z Lotaringijci, \xc5\xa0vabi in Sasi izbrali vsako svojega kandidata. Na zaklju\xc4\x8dnih volitvah, sklicanih v Mainzu za 24. avgust 1125, so izbirali \xc5\xa1e med tremi kandidati. Prvi dan volitev je bil Friderik namenoma odsoten. Njegova protikandidata, sa\xc5\xa1ki vojvoda Lotar in avstrijski mejni grof Leopold III., sta na vpra\xc5\xa1anje vodje volitev, main\xc5\xa1kega \xc5\xa1kofa Adalberta, ali bi bila v primeru neizvolitve pripravljena priznati izvoljenega kandidata za kralja, izjavila, da sta se kandidaturi pripravljena tudi odpovedati. Ko je drugi dan Friderik pri\xc5\xa1el, da ga izvolijo, in ga je Adalbert vpra\xc5\xa1al, ali je pripravljen odpovedati se nasledstvu svojih potomcev na kraljevem polo\xc5\xbeaju (da bi tako omogo\xc4\x8dil ponovne svobodne volitve), se je \xc5\xbeelel, preden je odgovoril, posvetovati s svojim svetovalci; s tem je zapravil svoje mo\xc5\xbenosti. Po nekaj nadaljnjih zapletih in manevrih so knezi 1. ali 2. septembra soglasno izvolili za kralja Lotarja, pri \xc4\x8demer je bila odlo\xc4\x8dilna podpora bavarskega vojvode Henrika IX., \xc4\x8crnega. Vse je izgledalo, da bodo pravico do volitev kralja tudi v bodo\xc4\x8de knezi zadr\xc5\xbeali zase._NEWLINE_Dva dni kasneje je Lotar sprejemal poklonitev knezov. Poklonit se mu je pri\xc5\xa1el tudi Friderik II. 13. septembra so Lotarja v Aachnu kronali.\n_START_SECTION_\nSpor s \xc5\xa0taufovci\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xa0e istega leta je pri\xc5\xa1lo do spora s \xc5\xa0taufovci, ki niso hoteli vrniti posesti, ki jim jih je Henrik V. pred smrtjo zaupal v upravljanje; to so bile kraljeve posesti in stare salijske posesti, ki bi jih bilo te\xc5\xbeko lo\xc4\x8diti, saj so bile \xc5\xbee dolgo skupaj upravljane. \xc5\xa0taufovci so jih imeli za svojo salijsko dedi\xc5\xa1\xc4\x8dino, Lotar pa je bil mi\xc5\xa1ljenja, da so z izumrtjem salijske rodbine ne le kraljeve, ampak tudi alodialne rodbinske posesti pripadle kroni._NEWLINE_Na dvornem zboru v Regensburgu so kralj in knezi od Friderika II. in njegovega mlaj\xc5\xa1ega brata Konrada zahtevali, da ozemlja vrneta. Ker tega nista storila, ju je kralj na dr\xc5\xbeavnem zboru v Strasbourgu izklju\xc4\x8dil iz pravnega reda (izrekel jima je reichsacht) in jima januarja 1126 v Goslarju formalno napovedal vojno. Vendar je dal prednost vojnemu pohodu na \xc4\x8ce\xc5\xa1ko, da podpre svojega favorita Otona II. Moravskega v boju za \xc4\x8de\xc5\xa1ki prestol proti bratrancu Sob\xc4\x9bslavu. V spopadu pri kraju Chlumec u Chaba\xc5\x99ovic (18. februarja 1126) je Sob\xc4\x9bslav zmagal; Oton je v boju padel, Lotar pa je bil ujet. Preden ga je Sob\xc4\x9bslav izpustil, mu je moral Lotar dati v fevd \xc4\x8de\xc5\xa1ko vojvodino._NEWLINE_Poraz na \xc4\x8ce\xc5\xa1kem je oslabil Lotarjev polo\xc5\xbeaj na jugu kraljestva, a ga je br\xc5\xbe popravil s poroko svoje edine h\xc4\x8dere Gertrude s Henrikom Ponosnim, sinom bavarskega vojvode Henrika \xc4\x8crnega (poroka je bila po vsej verjetnosti dogovorjena \xc5\xbee ob volitvah kralja, avgusta 1125). Pridobil pa si je tudi mo\xc4\x8dno rodbino Z\xc3\xa4hringov tako, da je leta 1127 Konradu Z\xc3\xa4hrin\xc5\xa1kemu prepustil urad kraljevega namestnika v kraljevini Burgundiji._NEWLINE_Prvi Lotarjev pohod proti \xc5\xa0taufovcem (jeseni 1126) na obmo\xc4\x8dju zgornjega Rena in Alzacije ni bil uspe\xc5\xa1en in tudi naslednje poletje ni uspel zavzeti N\xc3\xbcrnberga, \xc4\x8deprav je imel na razpolago tudi bavarske in burgundske pomo\xc5\xbene \xc4\x8dete. Ta Lotarjev neuspeh je ohrabril \xc5\xa0vabe in Franke, da so 18. decembra 1127 imenovali Friderikovega mlaj\xc5\xa1ega brata Konrada za nem\xc5\xa1kega protikralja. Magdebur\xc5\xa1ki in main\xc5\xa1ki nad\xc5\xa1kof sta takoj oba brata izob\xc4\x8dila in Lotar je Konradu odvzel vse posesti in pravice na Frankovskem. Konrad je \xc5\xa1el iskat podporo v Italijo, a jo je na\xc5\xa1el samo v Milanu, kjer ga je milanski \xc5\xa1kof, ki je bil v sporu s pape\xc5\xbeem, v Monzi 29. junija 1128 kronal z \xc5\xbeelezno lombardsko krono. Konrad pa ni mogel priti do bogatih posesti Marije Toskanske ki jih je imel za salijsko dedi\xc5\xa1\xc4\x8dino. Spomladi 1130 se je vrnil v Nem\xc4\x8dijo._NEWLINE_Decembra 1129 je Lotar vendarle uspel zavzeti Speyer in jeseni 1130 tudi N\xc3\xbcrnberg. \xc5\xa0taufovci so se upirali le \xc5\xa1e na [[\xc5\xa0vabska_NEWLINE_|\xc5\xa0vabskem]].\n_START_SECTION_\nPrvi pohod v Italijo. Kronanje za cesarja\n_START_PARAGRAPH_\nV za\xc4\x8detku leta 1130 je po smrti pape\xc5\xbea Honorija II. pri\xc5\xa1lo do ponovnega razkola v rimokatoli\xc5\xa1ki cerkvi. Protipape\xc5\xbe Anaklet II., ki se je obdr\xc5\xbeal v Rimu, si je zagotovil podporo sicilskega kralja Rogerija II., pape\xc5\xbe Inocenc II., ki se je zatekel na francoski dvor, pa priznanje s strani tedaj \xc5\xbee zelo spo\xc5\xa1tovanega Bernarda iz Clairvauxa ter posledi\xc4\x8dno francoskega kralja Ludvika VI. in angle\xc5\xa1kega kralja Henrika I. Oba pape\xc5\xbea sta si prizadevala za Lotarjevo priznanje. Pod vplivom magdebur\xc5\xa1kega nad\xc5\xa1kofa Norberta in salzbur\xc5\xa1kega nad\xc5\xa1kofa se je nem\xc5\xa1ki episkopat nagibal na stran Inocenca II. Marca 1131 se je Lotar z njim sre\xc4\x8dal osebno in mu izrazil spo\xc5\xa1tovanje tako, da je nekaj \xc4\x8dasa vodil njegovega konja in mu pomagal razjahati. Kot nadomestilo pri pomo\xc4\x8di za povratek v Rim in izgon protipape\xc5\xbea je Lotar najprej zahteval vrnitev pravic, ki jih je imel nem\xc5\xa1ki kralj pred worm\xc5\xa1kim konkordatom; a so ga nem\xc5\xa1ki prelati od te zahteve odvrnili in zadovoljil se je z obljubo cesarskega kronanja._NEWLINE_Vendar je moral Lotar odhod v Italijo odlo\xc5\xbeiti za dobro leto. Januarja 1131 so umorili danskega kneza Knuda Lavarda, gospodarja de\xc5\xbeele Wagrein (severni del Holsteina), ki je bil nem\xc5\xa1ki vazal. Lotar se je poleti odpravil s 6.000 mo\xc5\xbemi proti Danski. Danski kralj Niels in njegov sin Magnus nista tvegala spopada in sta se brez boja podredila nem\xc5\xa1kemu kralju in pla\xc4\x8dala 4.000 mark od\xc5\xa1kodnine. Lotar je de\xc5\xbeelo Wagrein dal v fevd Adolfu Holsteinskemu. _NEWLINE_Spomladi leta 1132 je Lotar urejal \xc5\xa1e razmere v Lotaringiji, poleti pa se je podal skupaj s pape\xc5\xbeem Inocencom II. v Italijo z razmeroma majhno vojsko 1.500 jezdecev. V severni Italiji mu je odpor nudil edino Milano, ki je \xc5\xa1e vedno podpiral Konrada. Lotar se zaradi tega ni zadr\xc5\xbeeval in je konec aprila 1133 prispel pred Rim. Protipape\xc5\xbe se je utrdil v Leonovem mestu in Lotar je uspel zavzeti le jugozahodni del mesta z Lateranom. Kljub \xc5\xa1tevilnim poskusom se je moral odre\xc4\x8di tradicionalnemu kronanju v Petrovi cerkvi. Pape\xc5\xbe Inocenc II. je 4. junija 1133 na Lateranu kronal Lotarja in Richenzo za cesarja in cesarico Svetega rimskega cesarstva. Lotar je od pape\xc5\xbea ponovno neuspe\xc5\xa1no zahteval pravico do postavljanja \xc5\xa1kofov; dosegel je le obnovitev koncesije (ki je veljala za Henrika V.), da mora bodo\xc4\x8di \xc5\xa1kof dati kralju vazalsko prisego pred posvetitvijo. Magdebur\xc5\xa1ki in bremenski nad\xc5\xa1kof sta dobila pravico misijonarjenja na vzhodu. Lotar pa je od pape\xc5\xbea dobil v fevd nekdanje alodijalne posesti Matilde Toskanske. Fevd je nemudoma predal zetu Henriku Ponosnemu in se s tem izognil vazalni prisegi, ki bi jo moral dati pape\xc5\xbeu. Lotar je odklonil, da bi takoj voja\xc5\xa1ko posredoval proti Rogeriju II. V Nem\xc4\x8diji namre\xc4\x8d \xc5\xa1e ni dokon\xc4\x8dal boja proti \xc5\xa0taufovcem, zato se je hitro vrnil domov. \xc5\xbde konec avgusta 1133 je protipape\xc5\xbe Anaklet II. prisilil Inocenca II., da je zapustil Rim.\n_START_SECTION_\nNadaljevanje boja s \xc5\xa0taufovci\n_START_PARAGRAPH_\nJeseni 1134 sta Lotar in bavarski vojvoda Henrik X. Ponosni nadaljevala boj s \xc5\xa0taufovci. Henrik je z juga prodrl do Ulma in ga zavzel, Lotar pa je dva meseca pusto\xc5\xa1il po \xc5\xa0vabski in podiral gradove, dokler se Friderik I. ni predal. 18. marca se je na dr\xc5\xbeavnem zboru v Bambergu podredil cesarju, ta pa mu je dovolil, da je obdr\xc5\xbeal vojvodino \xc5\xa0vabsko. Septembra 1135 se je Konrad v M\xc3\xbchlhausnu odpovedal kraljevemu naslovu._NEWLINE_Lotar je bil na vi\xc5\xa1ku svoje vladavine. Na dr\xc5\xbeavnem zboru v Merseburgu, avgusta 1135, mu je izrekel pokor\xc5\xa1\xc4\x8dino poljski vojvoda Boleslav III. Zbora se je udele\xc5\xbeil tudi \xc4\x8de\xc5\xa1ki vojvoda Sob\xc4\x9bslav. Pri\xc5\xa1li so tudi odposlanci bizantinskega cesarja Ivana II. Komena, ki so \xc5\xbeeleli skleniti zavezni\xc5\xa1tvo v boju proti normanskemu vladarju Rogeriju II. Ta se je pustil od Anakleta II. kronati za kralja Sicilije in zavzel vso ju\xc5\xbeno Italijo. V Italijo je cesarja klical tudi pape\xc5\xbe Inocenc II. in zahteval pomo\xc4\x8d.\n_START_SECTION_\nDrugi pohod v Italijo\n_START_PARAGRAPH_\nPo obse\xc5\xbenih pripravah se je Lotar avgusta 1136 drugi\xc4\x8d odpravil v Italijo, tokrat z veliko in dobro oboro\xc5\xbeeno vojsko. V za\xc4\x8detku novembra je na roncaglijskih poljanah (pri Piacenzi) organiziral dr\xc5\xbeavni zbor. Tokrat mu Milano ni nasprotoval. Na njegovi strani so bile tudi Benetke. Cremono, [[_NEWLINE_Pavia|Pavio]], Torino vse do Alp, si je podvrgel s silo. Pozimi 1136/37 je zavzel Emilijo. Vojsko je razdelil na dva dela. Enega je preko Toskane in mimo Rima vodil bavarski vojvoda Henrik X. Ponosni, ki je sam v Italijo pripeljal 1500 jezdecev. Drugega je vodil Lotar ob jadranski obali. Lotar je prekora\xc4\x8dil mejo Rogerijeve zasedbe, zavzel Siponto in Monte Gargano. Ben\xc5\xa1ka mornarica je njegovo napredovanje podpirala z morja. Mesto Trani se je prostovoljno predalo. Konec maja 1137 sta se Lotarjeva in Henrikova vojska pred Barijem zdru\xc5\xbeili. V drugi polovici junija je padla tudi barska trdnjava. Lotar je nato zavil v notranjost de\xc5\xbeele, zavzel Melfi in zaradi vro\xc4\x8dine za dalj\xc5\xa1i \xc4\x8das prestavil tabor ob nekdanje (danes izsu\xc5\xa1eno) jezero Pensilis , kjer ga je obiskala druga delegacija iz Bizanca. Rogerij je ponudil pogajanja, a pape\xc5\xbe je zahteval nadaljevanje bojev. _NEWLINE_Boji z Rogerijem so potekali tudi na tirenski obali. Mornarica Pise je zavzela Amalfi in odplula proti Salernu, kjer je imel Rogerij celinsko prestolnico. Henrik Ponosni je Salerno oblegal s kopnega. V za\xc4\x8detku avgusta, ko je tja prispela tudi Lotarjeva vojska, se je mesto predalo. Rogerij se je umaknil na Sicilijo._NEWLINE_Zaradi te\xc5\xbeav dolgega trajanja pohoda in vro\xc4\x8dine se je v vojski pojavljalo nezadovoljstvo. Lotar je za vojvodo Apulije imenoval amalfijskega grofa Rainulfa in se je odpravil domov._NEWLINE_Vojska je preko Beneventa, Monte Cassina, kjer je cesar postavi za opata Wibalda iz Stabla, konec septembra prispela v Tivoli. Mimo Rima, kjer je \xc5\xa1e vedno gospodoval Anaklet II., je prispela do opatije Farfa (danes v Fara in Sabina), kjer se je Inocenc II. poslovil od cesarja. Konec oktobra je vojska prispela v Bologno. Lotar je Henriku Ponosnemu dal v fevd mejno grofijo Toskano._NEWLINE_Med tem je Rogerij ponovo pristal na celini in premagal Rainulfa. Wibald je moral na za\xc4\x8detku oktobra zbe\xc5\xbeati iz Monte Cassina. A to cesarja ni zadr\xc5\xbealo. \xc5\xbde dalj \xc4\x8dasa se je \xc4\x8dutil bolnega in \xc5\xbeelel je \xc4\x8dim prej priti domov. 11. novembra je bil v Trentu. Konec novembra so ga prepeljali preko Brennerja. Bili so \xc5\xbee na cesti proti Augsburgu, ko je 4. decembra 1137 v vasi Breitenwang umrl. Pred smrtjo je vojvodino Sa\xc5\xa1ko podelil zetu, bavarskemu vojvodi Henriku X. Ponosnemu. \xc5\xbdena Richenza je njegovo truplo prepeljala na Sa\xc5\xa1ko in ga pokopala v samostanski cerkvi v K\xc3\xb6nigsluttru ob Elmi.\n_START_SECTION_\nZaklju\xc4\x8dek\n_START_PARAGRAPH_\nLotarjevo delovanje v Italiji ni prineslo trajnih dose\xc5\xbekov. Druga\xc4\x8de je bilo na severu in vzhodu kraljestva, kjer so njegovi posegi imeli daljnose\xc5\xbene posledice. S \xc5\xa1irjenjem kraljestva proti severu in vzhodu se je nadaljevala kolonizacija slovanskih ozemelj, ki je bila prekinjena z vstajo Slovanov leta 983. Iz mejnih grofij Meissen in Lu\xc5\xbeica, ki jih je Lotar dal v fevd Konradu I. Wettinskemu, se je kasneje razvila vladavina Wettincev, iz Severne marke, ki jo je podelil askanijskemu grofu Albertu Medvedu, pa mejna grofija Brandenburg._NEWLINE_Vzporedno z osvajanjem ozemelj se je nadaljevalo pokristjanjevanje. Lotar je podpiral misijonarsko delo magdebur\xc5\xa1kega nad\xc5\xa1kofa Norberta (\xe2\x80\xa01134) , babenber\xc5\xa1kega \xc5\xa1kofa Otona (\xe2\x80\xa01139), ki je pokristjanjeval na Pomorjanskem, in oldenbur\xc5\xa1kega \xc5\xa1kofa Vicelina (\xe2\x80\xa01154) v Holsteinu. Leta 1134 je v Chemnizu ustanovil benediktinski samostan._NEWLINE_Lotar je bil hraber in pobo\xc5\xbeen mo\xc5\xbe, ki je bil prepri\xc4\x8dan, da je skrb za pravi\xc4\x8dnost glavna naloga cesarja. Cerkveno politi\xc4\x8dnim sporom ni posve\xc4\x8dal veliko energije. Po razprtijah med cesarstvom in pape\xc5\xa1tvom v prej\xc5\xa1njih obdobjih je cesarstvu vrnil ugled._NEWLINE_Lotar ni imel mo\xc5\xa1kega potomca. Predstavljal si je, da ga bo nasledil zet, bavarski vojvoda Henrik X. Ponosni, kateremu je v Italiji dodelil \xc5\xa1e mejno grofijo Toskano in pred smrtjo vojvodino Sa\xc5\xa1ko in ki je imel tudi pravico upravljati z dedi\xc5\xa1\xc4\x8dino Matilde Toskanske. Vendar je pred datumom, razpisanim za volitve, del plemstva izvolil \xc5\xa1taufovskega tekmeca Konrada, ki si je kmalu za tem pridobil priznanje ve\xc4\x8dine nem\xc5\xa1kih knezov in postal nem\xc5\xa1ki kralj Konrad III.'