b'\n_START_ARTICLE_\nAlfred D\xc3\xb6blin\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjska pot zdravnika in pisatelja\n_START_PARAGRAPH_\nAlfred D\xc3\xb6blin izvira iz me\xc5\xa1\xc4\x8danske judovske dru\xc5\xbeine. Njegov o\xc4\x8de Max D\xc3\xb6blin je bil kroja\xc5\xa1ki mojster. Mati, Frau Sophie, je bila rojena Freundenheim. O\xc4\x8de se je z bistveno mlaj\xc5\xa1o \xc5\xbeensko izselil v Ameriko, Alfred in njegova mati pa sta se leta 1888 preselila v Berlin. Bodo\xc4\x8di pisatelj je leta 1900 v Berlinu maturiral. Zelo zgodaj je mladega D\xc3\xb6blina navdu\xc5\xa1il tehni\xc4\x8dni napredek, ki je zaznamoval \xc5\xbeivljenje v velikih mestih. Po kon\xc4\x8danem \xc5\xa1tudiju medicine in po napredovanju v doktorja medicine pri Albertu Hocheju je D\xc3\xb6blin od leta 1905 do 1930 delal kot nevrolog v Regensburgu, Freiburgu im Breisgau in v Berlinu. Leta 1910 je za\xc4\x8del sodelovati pri novo ustanovljeni ekspresionisti\xc4\x8dni reviji Herwartha Waldna Der Sturm (Vihar). V tem obdobju so bili na literarnem in filozofskem podro\xc4\x8dju njegovi vzorniki Heinrich von Kleist, Friedrich H\xc3\xb6lderlin in Friedrich Wilhelm Nietzsche. D\xc3\xb6blin je bil med prvimi pisatelji, ki so uporabljali radio kot medij. Leta 1912 se je poro\xc4\x8dil z Erno Reiss, z njo je imel \xc5\xa1tiri otroke. Med prvo svetovno vojno je delal kot voja\xc5\xa1ki zdravnik, v eni izmed vojnih bolnic v Elsassu. Med vojno je pri\xc4\x8del s pisanjem romana Wallenstein. Naselil se je na okro\xc5\xbeju Berlin-Lichtenberga, kjer je bil pri\xc4\x8da berlinskim mar\xc4\x8dnim bojem (M\xc3\xa4rzk\xc3\xa4mpfe), ki jih je kasneje tematiziral v svojem obse\xc5\xbenem romanu November 1918._NEWLINE_Med bivanjem v Berlinu je D\xc3\xb6blin pisal \xc5\xa1tevilne \xc4\x8dlanke za nem\xc5\xa1ki dnevnik Prager Tagblatt. Pisal je o gledali\xc5\xa1kih igrah, o filmih ter o \xc5\xbeivljenju na ulicah glavnega mesta. V literarni reviji Neue Rundschau, ki je bila ustanovljena leta 1890, je v letih 1919\xe2\x80\x931921 pod psevdonimom Linke Poot objavil veliko esejev, v katerih je glavni motiv vsakdanje \xc5\xbeivljenje v Berlinu v \xc4\x8dasu Weimarske republike. Nekaj tak\xc5\xa1nih osnutkov je D\xc3\xb6blin uporabil tudi pri pisanju romana Berlin Alexanderplatz. V svojih politi\xc4\x8dnih besedilih je nastopil kot pripadnik levice in kritik Socialdemokratske stranke Nem\xc4\x8dije (SPD), ki je sodelovala s Hindenburgom. Njegovi romani so iz\xc5\xa1li pri zalo\xc5\xbebi S. Fischer Verlag. D\xc3\xb6blina je njegova politi\xc4\x8dna zavzetost pripeljala do tega, da je postal soustanovitelj skupine levo usmerjenih pisateljev (Gruppe 1925).\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje v izseljenstvu\n_START_PARAGRAPH_\nFebruarja leta 1933 je pred nacionalsocialisti najprej pobegnil v Z\xc3\xbcrich, nato v Pariz. Leta 1936 je dobil francosko dr\xc5\xbeavljanstvo. D\xc3\xb6blin je ob izbruhu vojne leta 1939 pri\xc4\x8del z delom na francoskem ministrstvu za propagando, kjer je skupaj z drugimi nem\xc5\xa1kimi izseljenci pisal letake. Junija 1940 je z \xc5\xbeeno in s sodelavci z ministrstva pobegnil na jug Francije. \xc5\xa0e istega leta je najprej od\xc5\xa1el v Lizbono, nato pa se je izselil v ZDA, v Hollywood. Skupaj z Alfredom Polgarjem in Walterjem Mehringom, ki sta isto\xc4\x8dasno pri\xc5\xa1la v Ameriko, se je zaposlil pri ameri\xc5\xa1kem filmskem podjetju MGM (Metro-Goldwyn-Mayer), ki se ukvarja s produkcijo in distribucijo filmov. Za svoje delo pri Georgu Froeschelu je D\xc3\xb6blin tedensko dobival 100 dolarjev. Sodeloval je pri nastanku dveh filmov, ki sta bila nagrajena z oskarjem: Mrs. Miniver (1942) in Random Harvest (1942). Scenarija teh filmov sta bila prevedena v angle\xc5\xa1ki jezik._NEWLINE_D\xc3\xb6blin je z dru\xc5\xbeino v tujem okolju \xc5\xbeivel te\xc5\xbeko \xc5\xbeivljenje. Delil je usodo z izseljenci, ki so bili zaradi kulturnih razlik izlo\xc4\x8deni iz dru\xc5\xbebe. Tudi kot uslu\xc5\xbebenec pri Georgu Froeschelu D\xc3\xb6blin ni na\xc5\xa1el pravega zadovoljstva, po\xc4\x8dutil se je manjvrednega. 30. novembra leta 1941 je skupaj z dru\xc5\xbeino pristopil h katoli\xc5\xa1ki cerkvi. Skupnost izseljencev tega ni odobravala.\n_START_SECTION_\nVrnitev v Evropo\n_START_PARAGRAPH_\nBil je med prvimi pisatelji, ki so se iz izgnanstva vrnili v Evropo. 15. oktobra je \xc5\xa1el v Pariz, novembra je pri\xc4\x8del delati kot literarni in\xc5\xa1pektor francoske voja\xc5\xa1ke uprave - njegov \xc4\x8din je bil polkovnik - najprej v Baden-Badnu in nato v Mainzu. Bil je tudi soustanovitelj literarnega zdru\xc5\xbeenja na akademiji znanosti in knji\xc5\xbeevnosti (Akademie der Wissenschaften und der Literatur) v Mainzu. Cenzuriral je rokopise in pripravljal literarno revijo, ki je iz\xc5\xa1la enkrat mese\xc4\x8dno pod naslovom Das goldene Tor. Poleg tega pa je pisal tudi za \xc4\x8dasopis Neue Zeitung in za radio S\xc3\xbcdwestfunk. Okoli njega se je zbrala skupina pisateljev, med njimi je bil G\xc3\xbcnter Grass._NEWLINE_D\xc3\xb6blin je bil vidno razo\xc4\x8daran nad povojnim politi\xc4\x8dnim stanjem, predvsem zaradi neuspeha revolucionarnega romana November 1918. Zaradi\xc2\xa0\xc2\xbbsocialisti\xc4\x8dnega dogmatizma\xc2\xab\xc2\xa0je na akademiji znanosti in knji\xc5\xbeevnosti Nem\xc5\xa1ke demokrati\xc4\x8dne republike, odklonil stike z Johannesom R. Brecherjem. Po drugi strani pa je pisal prispevke za \xc4\x8dasopise iz NDR. Njegov roman Hamlet oder Die lange Nacht nimmt ein Ende (Hamlet ali Dolga no\xc4\x8d gre h koncu) je na za\xc4\x8detku lahko izhajal le v NDR. Leta 1953 je D\xc3\xb6blin od\xc5\xa1el ponovno v Francijo, kjer je ostal do leta 1956. Zaradi hitrega napredovanja Parkinsonove bolezni se je moral vedno pogosteje zdraviti v bolni\xc5\xa1nicah in sanatorijih, med drugimi v H\xc3\xb6chenschwandu in Buchenbachu na jugu Schwarzwalda kot tudi v Freiburgu v Breisgauu. Med svojim zadnjim zdravljenjem v bolni\xc5\xa1nici v Emmendingenu, je 26. junija 1957 umrl. Pokopan je zraven svojega sina Wolfganga na pokopali\xc5\xa1\xc4\x8du Friedhof von Housseras. Njegova \xc5\xbeena Erna je 14. septembra 1957 v Parizu naredila samomor, pokopana je zraven mo\xc5\xbea in sina._NEWLINE_Potem ko je nem\xc5\xa1ka armada vkorakala v Francijo in zasedla velik del dr\xc5\xbeave, je njegov drugi sin Wolfgang (Vincent), ki je bil matematik, leta 1940 v lotarin\xc5\xa1ki vasi Housseras naredil samomor.\n_START_SECTION_\nRoman:\xc2\xa0\xc2\xbbBerlin Alexanderplatz\xc2\xab\n_START_PARAGRAPH_\nNajslavnej\xc5\xa1i je postal D\xc3\xb6blinov roman Berlin Alexanderplatz iz leta 1929, ki v zgodovini knji\xc5\xbeevnosti slovi kot prvi in najpomembnej\xc5\xa1i nem\xc5\xa1ki roman, v katerem se zgodba dogaja v velikem mestu in predstavlja mejnik v zgodovini modernega romana. Lepljenka (collage) in simultanost (hkratnost, isto\xc4\x8dasnost) sta tehniki, s katerima se je D\xc3\xb6blin soo\xc4\x8dil \xc5\xbee pri pisanju za revijo Der Sturm, kasneje ju je uporabil pri pisanju romana. Besedila, izrezana iz \xc4\x8dasopisov, iz zakonika, iz voznega reda in iz telefonskega imenika, besedila plakatov in reklama|reklam ter odlomke iz pogovorov, kakr\xc5\xa1ne je vsak dan sli\xc5\xa1ati v tramvaju, po vogalih in po kr\xc4\x8dmah, je\xc2\xa0\xc2\xbbnalepil\xc2\xab\xc2\xa0v svoj roman. Vsi ti odlomki iz velemestne resni\xc4\x8dnosti so neke vrste dokumentacija o \xc5\xbeivljenju v velemestu. Tehniki sta povezani s futurizmom, ki je nastal okoli leta 1910 v Italiji. Predstavniki te umetnostne smeri so bili Filippo Tommasso Marinetti in slikarji Umberto Boccioni, Luigi Russolo ter Carlo Carr\xc3\xa0. D\xc3\xb6blin je lepljenke in simultanost uporabil v noveli Ermordung einer Butterblume (Umor kalu\xc5\xbenice), v romanu Berlin Alexanderplatz pa je njegova tehnika pisanja dosegla popolnost in dovr\xc5\xa1enost._NEWLINE_Leta 1968 je roman Berlin Alexanderplatz v sloven\xc5\xa1\xc4\x8dino prevedla Rapa \xc5\xa0uklje. Katarina Bogataj je v uvodnem delu prevedenega romana Berlin Alexanderplatz (1968) napisala:\xc2\xa0\xc2\xbbD\xc3\xb6blinov Berlin je sezidan in brez\xc5\xa1tevilnih sestavnih delov. Nikjer se ne poka\xc5\xbee kot celovita sklenjena podoba, temve\xc4\x8d v migetajo\xc4\x8dih drobcih kot slike v kalejdoskopu. Kaoti\xc4\x8dnost modernega sveta je postala tako nepregledna, da je mogo\xc4\x8de ujeti samo \xc5\xa1e njene delce, ki kot mno\xc5\xbeica \xc4\x8dutnih vtisov zasipajo \xc4\x8dloveka.\xc2\xab_NEWLINE_Po romanu Berlin Alexanderplatz je bilo posneto ve\xc4\x8d filmov. Leta 1931 je Piel Jutzi posnel prvi film, Heinrich George je igral vlogo Franza Biberkopfa. 1980 je re\xc5\xbeiser Rainer Werner Fassbinder posnel nanizanko, vlogo Biberkopfa je prevzel G\xc3\xbcnter Lamprecht.\n_START_SECTION_\nDela\n_START_PARAGRAPH_\n\xe2\x80\xa2 1905 - Ged\xc3\xa4chtnisst\xc3\xb6rungen bei der Korsakoffschen Psychose, disertacija_NEWLINE__NEWLINE_\xe2\x80\xa2 1911 - Der Ritter Blaubart, novela_NEWLINE__NEWLINE_\xe2\x80\xa2 1913 - Die Ermordung einer Butterblume (Umor kalu\xc5\xbenice), novele_NEWLINE__NEWLINE_\xe2\x80\xa2 1915 - Die drei Spr\xc3\xbcnge des Wang-lun (V Treh Wang-lunovih skokih), roman_NEWLINE__NEWLINE_\xe2\x80\xa2 1917 - Lydia und M\xc3\xa4xchen, Tiefe Verbeugung in einem Akt (Lidija in Maksi, Globok poklon v enem dejanju), nadrealisti\xc4\x8dna enodejanka_NEWLINE__NEWLINE_\xe2\x80\xa2 1918 - Wadzeks Kampf mit der Dampfturbine (Wadzekov boj s parno turbino), roman_NEWLINE__NEWLINE_\xe2\x80\xa2 1919 - Der schwarze Vorhang (\xc4\x8crni zastor)_NEWLINE__NEWLINE_\xe2\x80\xa2 1920 - Wallenstein, roman_NEWLINE__NEWLINE_\xe2\x80\xa2 1924 - Die beiden Freundinnen und ihr Giftmord, novela_NEWLINE__NEWLINE_\xe2\x80\xa2 1924 - Berge, Meere und Giganten (Gore, morja in giganti), roman_NEWLINE__NEWLINE_\xe2\x80\xa2 1925 - Reise in Polen (Potovanje po Poljskem), poro\xc4\x8dilo_NEWLINE__NEWLINE_\xe2\x80\xa2 1927 - Manas, mitolo\xc5\xa1ki ep_NEWLINE__NEWLINE_\xe2\x80\xa2 1927 - Der Feldzeugmeister Cratz. Der Kaplan_NEWLINE__NEWLINE_\xe2\x80\xa2 1929 - Berlin Alexanderplatz (sl. 1956), roman_NEWLINE__NEWLINE_\xe2\x80\xa2 1929 - Das Ich \xc3\xbcber der Natur (\xc4\x8clovekov Jaz nad naravo)_NEWLINE__NEWLINE_\xe2\x80\xa2 1930 - Das Wasser_NEWLINE__NEWLINE_\xe2\x80\xa2 1933 - Unser Dasein (Na\xc5\xa1e bivanje)_NEWLINE__NEWLINE_\xe2\x80\xa2 1934 - Babylonische Wanderung, roman_NEWLINE__NEWLINE_\xe2\x80\xa2 1935 - Pardon wird nicht gegeben (Brez prizana\xc5\xa1anja), roman_NEWLINE__NEWLINE_\xe2\x80\xa2 1939 - B\xc3\xbcrger und Soldaten 1918, roman_NEWLINE__NEWLINE_\xe2\x80\xa2 1949/1950 - November 1918, roman v \xc5\xa1tirih delih_NEWLINE__NEWLINE_\xe2\x80\xa2 1956 - Hamlet oder Die lange Nacht nimmt ein Ende (Hamlet ali Dolga no\xc4\x8d gre h koncu)'