b'\n_START_ARTICLE_\nBranko Jerki\xc4\x8d\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nBranko se je rodil o\xc4\x8detu Alojzu, ki je bil \xc4\x8devljar in materi Mariji, rojeni Hrobat, ki je bila gospodinja. Dru\xc5\xbeina se je leta 1929 zaradi politi\xc4\x8dnih razmer preselila v Maribor, kjer je Branko nato opravil pet razredov osnovne \xc5\xa1ole in ni\xc5\xbejo gimnazijo. Mati je umrla leta 1932, leta 1941 pa se je Branko z o\xc4\x8detom preselil v Ko\xc4\x8devje. Tam se je Branko pridru\xc5\xbeil osvobodilnemu gibanju, aprila 1942 pa je vstopil v partizane. Najprej je bil \xc4\x8dlan Dolenjskega odreda, nato pa Tom\xc5\xa1i\xc4\x8deve in Cankarjeve brigade. Marca 1943 je s skupino 16 partizanov od\xc5\xa1el na primorsko. 5. avgusta 1943 so ga ujeli \xc4\x8detniki, zajet je ostal vse do kapitulacije Italije. To dejstvo je zamol\xc4\x8dal, druga\xc4\x8de ne bi nikoli postal oficir JLA. Ob kapitulaciji Italije je postal \xc4\x8dlan \xc4\x8dete VOS za idrijsko okro\xc5\xbeje, kjer se mu je pridru\xc5\xbeil tudi mlaj\xc5\xa1i brat Miroslav. Leta 1944 je postal \xc4\x8dlan 2. brigade VDV in postal namesnik komandanta brigade._NEWLINE_V vojski je ostal tudi po vojni in leta 1948 nadaljeval voja\xc5\xa1ko \xc5\xa1olanje. V Zadru je kon\xc4\x8dal oficirsko \xc5\xa1olo protizra\xc4\x8dne obrambe, nato pa v Beogradu absolviral na voja\xc5\xa1ki akademiji. Nato je od\xc5\xa1el v Sovjetsko zvezo, kjer je obiskoval visoko \xc5\xa1olo za poveljevanje raketnih sistemov protizra\xc4\x8dne obrambe. Po vrnitvi v Jugoslavijo je za\xc4\x8del predavati na Voja\xc5\xa1ki akademiji za protizra\xc4\x8dno obrambo v Beogradu. Kasneje je ve\xc4\x8d let delal v General\xc5\xa1tabu JLA. Leta 1960 se je vrnil v Slovenijo in dve leti \xc5\xbeivel v Ljubljani. Leta 1962 je bil poslan na Sinaj v poveljstvo modrih \xc4\x8delad kot predstavnik vlade Socialisti\xc4\x8dna federativna republika Jugoslavija. Leta 1966 je nadaljeval \xc5\xa1olanje v Sovjetski zvezi._NEWLINE_Med letoma 1969 in 1977 je bil na\xc4\x8delnik \xc5\xa1taba teritorialne obrambe v Sloveniji. Leta 1977 je postal poveljnik TO za Slovenijo, leta 1978 pa je dobil \xc4\x8din generala, leta 1983 pa je postal generalpolkovnik. Leta 1980 je postal poveljnik ljubljanskega armadnega obmo\xc4\x8dja. Na tem polo\xc5\xbeaju je ostal do upokojitve leta 1985. Nato je bil \xc5\xa1e predsednik Zveze rezervnih voja\xc5\xa1kih stare\xc5\xa1in.'