b'\n_START_ARTICLE_\nPape\xc5\xbe Benedikt VIII.\n_START_SECTION_\nIzvor in vzpon\n_START_PARAGRAPH_\nDrugi sin grofa Gregorja Tuskulskega in Marije Teofilakt II. je pripadal plemi\xc5\xa1ki dru\xc5\xbeini Tuskulskih grofov. O\xc4\x8de Gregor  je bil admiral pape\xc5\xa1kega ladjevja, za kar ga je imenoval cesar Oton III. Sa\xc5\xa1ki, kakor tudi senator.  Mlaj\xc5\xa1i brat Roman (Romano) je bil prihodnji Pape\xc5\xbe Janez XIX., Alberik (Alberico di Tusculo) pa o\xc4\x8de prihodnjega Benedikta IX.. Bil je torej potomec Teofilakta I. Tuskulskega, podobno kot njegov prednik Benedikt VI.. _NEWLINE__NEWLINE_O njegovi slu\xc5\xbebi si poro\xc4\x8dila nasprotujejo. Po enih je postavil Teofilakta za kardinala-\xc5\xa1kofa suburbikarne \xc5\xa1kofije Porto Silvester II. 1001; po drugem izro\xc4\x8dilu pa je bil v trenutku pape\xc5\xa1ke izvolitve \xc5\xa1e laik.\n_START_SECTION_\nPape\xc5\xbe\n_START_PARAGRAPH_\nNjegov predhodnik Sergij IV., ki je bil pod vplivom rimske plemi\xc5\xa1ke dru\xc5\xbeine Krescencijev, je umrl 12. maja 1012. Nenavaden splet okoli\xc5\xa1\xc4\x8din je hotel, da je umrl le nekaj dni po njegovi smrti, 18. maja 1012, tudi njegov za\xc5\xa1\xc4\x8ditnik Giovanni II. Crescenzio. To je spro\xc5\xbeilo govorice, da so ga spravili na oni svet novi gospodarji Rima, Tuskulski grofje. _NEWLINE_S Sergijevo smrtjo je prenehala tudi vladavina Krescencijev; oblast nad Rimom so prevzeli tuskulanski grofje ter jo obdr\xc5\xbeali do 1044. V tem \xc4\x8dasu so postavili tri pape\xc5\xbee iz svojega rodu. Prvi je bil Benedikt VIII., ki so ga izvolili \xc5\xbee 13. maja, - po nekaterih virih celo \xc5\xbee 20. aprila \xe2\x80\x93 ko je bil njegov predhodnik \xc5\xa1e \xc5\xbeiv. Posve\xc4\x8den in ume\xc5\xa1\xc4\x8den je bil 18. maja 1012. _NEWLINE__NEWLINE_Stranka Krescencijev je sicer sku\xc5\xa1ala uveljaviti svojega kandidata Gregorja VI., vendar se je ta moral umakniti po pravi dr\xc5\xbeavljanski vojni ter poiskati za\xc5\xa1\xc4\x8dite pri bodo\xc4\x8dem nem\xc5\xa1kem oziroma svetorimskem cesarju, ki pa se je \xc5\xbee odlo\xc4\x8dil za njemu bolj naklonjene Tuskulance; zato ga \xc5\xa1tejemo med protipape\xc5\xbee.\n_START_SECTION_\nCesarsko kronanje\n_START_PARAGRAPH_\nKralj Henrik II. je krenil z \xc5\xbeeno, spremstvom in vojsko v Italijo jeseni 1013 in je bo\xc5\xbei\xc4\x8dne praznike prebil v Paviji; s pape\xc5\xbeem se je se\xc5\xa1el v Raveni, kjer sta re\xc5\xa1evala pere\xc4\x8da vpra\xc5\xa1anja in napravila na\xc4\x8drte za prihodnost. Pape\xc5\xbe se je vrnil v Rim in prihajajo\xc4\x8demu kralju pred rimskimi vrati podaril kri\xc5\xbe in z dragulji okra\xc5\xa1eno zlato vladarsko jabolko. Pred vrati cerkve sv. Petra ga je spet sprejel z vpra\xc5\xa1anjem: \xe2\x80\x9cAli ho\xc4\x8de\xc5\xa1 biti rimski Cerkvi, meni in naslednikom vesten branilec in zvest v vseh zadevah?\xe2\x80\x9d Na pritrdilen odgovor sta se napotila h konfesiji sv. Petra. Tam je pape\xc5\xbe mazilil kralja in kraljico ter ju kronal s cesarsko krono; cesar je dotedanjo kraljevsko krono postavil na oltar kot zaobljubni dar svetemu Petru. Ko je torej Benedikt VIII. 14. februarja 1014 v Rimu kronal Henrika II. za svetorimskega cesarja, njegovo \xc5\xbeeno Kunigundo pa za cesarico, so to nato proslavili z ljudsko veselico. _NEWLINE_  _NEWLINE_Na Henrikovo povabilo se je 1020 sam podal na pot v Nem\xc4\x8dijo, praznoval v Bambergu Veliko no\xc4\x8d, posvetil novozgrajeno baziliko sv. \xc5\xa0tefana in obiskal grob sv. Bonifacija v Fuldi. Obnovil je privilegije, ki so jih Bambergu podelili njegovi predniki, a cesar je obnovil otonijanski privilegij. Pape\xc5\xbeev obisk je pobudil na Nem\xc5\xa1kem veliko pozornost, a cesar mu je v znamenje hvale\xc5\xbenosti podaril v fevd Bamberg s celotno \xc5\xa1kofijo. \xc5\xa0kof je odslej pape\xc5\xbeu letno po\xc5\xa1iljal tiso\xc4\x8d zlatnikov.\n_START_SECTION_\nPridobitev Sardinije\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xbde za \xc4\x8dasa Silvestrovega pape\xc5\xbeevanja so 1002 muslimanski Saraceni zasedli otok Sardinijo; za \xc4\x8dasa Benediktovega pontifikata pa so obnosili napade na ju\xc5\xbene obale Italije. Na Sardiniji so se utrdili in od tam opusto\xc5\xa1ili Piso.  V tem \xc4\x8dasu so se za\xc4\x8deli v Italiji naseljevati tudi Normani. Pape\xc5\xbe je stopil z njimi v prijateljske odnose ter sklenil zvezo s Piso in Genovo; z zdru\xc5\xbeenimi mo\xc4\x8dmi so pregnali Saracene z otoka: 1016 so jih pod osebnim pape\xc5\xbeevim vodstvom pri Luniju v Liguriji uspe\xc5\xa1no premagali na suhem in na morju.\n_START_SECTION_\nSmrt in spomin\n_START_PARAGRAPH_\nBenedikt VIII. je umrl 9. aprila 1024 v Rimu. _NEWLINE__NEWLINE_Pokopan je v stari cerkvi sv. Petra v Vatikanu._NEWLINE_Njegov grob je bil razdejan med podiranjem stare Bazilike in gradnjo nove v 17. stoletju.'