b'\n_START_ARTICLE_\nMario Vargas Llosa\n_START_SECTION_\nZasebno \xc5\xbeivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nMario Vargas Llosa je imel zelo pestro \xc5\xbeivljenje \xc5\xbee od voja\xc5\xa1ke gimnazije naprej, so bile njegova \xc5\xa1ibka to\xc4\x8dka \xc5\xbeenske. Bil je dvakrat poro\xc4\x8den. Prvi\xc4\x8d se je poro\xc4\x8dil pri dvajsetih letih s svojo dvaintrideset letno teto. O tem zakonu je napisal knjigo z naslovom La tia Julia y el escribidor ali Teta Julija in pisun. Po tej knjigi so posneli film, ogor\xc4\x8dena teta pa je iz protesta nanj napisala svojo knji\xc5\xbeno delo z naslovom Lo que Varguitas no dijo ali \xc4\x8cesa mali Vargas ni povedal. Spor je pripeljal do lo\xc4\x8ditve zakona. Eno leto po lo\xc4\x8ditvi se je Vargas poro\xc4\x8dil s svojo sestri\xc4\x8dno Patricijo, s katero ima tri otroke. Sledilo je \xc5\xa1e kar nekaj epizod z \xc5\xbeenskami, ob tem pa je veliko pisal in postal zelo dober ju\xc5\xbenoameri\xc5\xa1ki romanopisec.\n_START_SECTION_\nKnji\xc5\xbeevna ustvarjalnost\n_START_PARAGRAPH_\nSvoj prvi roman Mesto in \xc5\xa1\xc4\x8deneta je izdal leta 1962 pri \xc5\xa1estindvajsetih letih. Opisal je izku\xc5\xa1nje iz \xc5\xa1olanja v voja\xc5\xa1ki \xc5\xa1oli. Kritika ga je nagradila, \xc4\x8dastniki na tej \xc5\xa1oli pa so pokupili 1000 izvodov te knjige in jih javno se\xc5\xbegali, \xc4\x8de\xc5\xa1 da gre za napad sovra\xc5\xbene Ekvadorske propagande. \xc5\xa0tiri leta kasneje je sledil roman Zelena hi\xc5\xa1a v katerem pripoveduje o bordelu in popularnem zbirali\xc5\xa1\xc4\x8du vseh slojev kulturno in rasno raznolike perujske dru\xc5\xbebe. Roman, kjer nuna postane prostitutka, je pisan tako da \xc5\xa1tevilni pripovedni tokovi nimajo \xc4\x8dasovno-prostorske orientacije. Roman mu je prinesel nagrado Romulo Gallegos za najbolj\xc5\xa1i roman \xc5\xa1pansko govore\xc4\x8dega sveta. Nadaljeval je z opisom ne\xc4\x8dednosti v politi\xc4\x8dni areni z romanom Pogovor v katedrali leta 1969. Pogovor med sinom visokega uradnika in njegovim \xc5\xa1oferjem v tem romanu so v Peruju razumeli kot napad na diktaturo tedanjega predsednika Manuela A. Odrie. Vargas je tedaj pri\xc4\x8del obdobje neposrednega politi\xc4\x8dnega udejstvovanja. Njegova politi\xc4\x8dna pot je \xc5\xa1la iz levice, od prepri\xc4\x8danega marksista, preko odpovedi vsem ideologijam do \xc4\x8dlana Movimiento libertad, stranke, ki je zdru\xc5\xbeevala liberalne in konservativne politi\xc4\x8dne skupine. Znotraj te je vodil kampanjo proti dr\xc5\xbeavnim poiskusom za nacionalizcijo bank. Leta 1990 je postal strankin predsedni\xc5\xa1ki kandidat, dobil podporo 34\xc2\xa0% volivcev, vendar v drugem krogu izgubil od malo znanega in\xc5\xbeenirja agronomije Alberta Fojimorija. Po porazu je odpotoval v London, nato v Madrid, kjer je dobil \xc5\xa1pansko dr\xc5\xbeavljanstvo in tam ostal. Leta 1994 je Vargas prejel najpresti\xc5\xbenej\xc5\xa1o nagrado za knji\xc5\xbeevnost napisano v \xc5\xa1panskem jeziku - nagrado Servantes. Vargas v svojih romanih in esejih izbira mnoge \xc5\xbego\xc4\x8de teme ju\xc5\xbene Amerike kot so; avtoritarna dru\xc5\xbeba, zgodovina nasilnih re\xc5\xbeimov, erotika, upor posameznika. Postal je vodilna pisateljska osebnost takrat mladih ju\xc5\xbenoameri\xc5\xa1kih pisateljev in literarnega gibanja, imenovanega\xc2\xa0\xc2\xbbju\xc5\xbenoameri\xc5\xa1ki bum\xc2\xab. To gibanje iz 60-tih in 70-tih let 20. stoletja so predstavljali pisatelji: Jorge Luis Borges in Julio Cortazar iz Argentine, Carlos Fuentes iz Mehike, Gabriel Garcia Marquez iz Kolumbije in Vargas Llosa iz Peruja. Vargas je zelo plodovit pisatelj, izdal je preko 30 knji\xc5\xbenih del, napisal je tudi veliko \xc4\x8dlankov, kolumen in esejev, najve\xc4\x8d za \xc5\xa1panski \xc4\x8dasopis dnevnik El Pais.'