b'\n_START_ARTICLE_\nHarold Varmus\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nRodil se je judovskim star\xc5\xa1em poljskega rodu in odra\xc5\xa1\xc4\x8dal v Freeportu. Po zgledu o\xc4\x8deta je leta 1957 vpisal \xc5\xa1tudij medicine na Kolid\xc5\xbeu Amherst (Massachusetts), a se je med \xc5\xa1tudijem preusmeril v filozofijo in jezikoslovje. Po diplomi je dobil \xc5\xa1tipendijo za \xc5\xa1tudij angle\xc5\xa1\xc4\x8dine na Harvardu, kjer pa se mu je vrnilo zanimanje za medicino, zato je od\xc5\xa1el na Univerzo Columbia. Prve izku\xc5\xa1nje z znanstvenim delom je pridobil tekom \xc5\xa1tudija na Columbii, ko se je pridru\xc5\xbeil Nacionalnim in\xc5\xa1titutom za zdravje (National Institutes of Health, NIH) kot sodelavec za klini\xc4\x8dne raziskave. Tam so s sodelavci preu\xc4\x8devali regulacijo izra\xc5\xbeanja genov pri bakterijah._NEWLINE_Po doktoratu je od\xc5\xa1el na Univerzo Kalifornije, San Francisco kot podoktorski sodelavec pri J. Michaelu Bishopu. Na UCSF je kmalu postal predavatelj in do leta 1979 napredoval v rednega profesorja. Z Bishopom sta pri\xc4\x8dela z raziskavami onkogenov - elementov DNA, ki povzro\xc4\x8dajo tumorje, pod predpostavko, da so to normalen del gostiteljeve DNA kot posledica oku\xc5\xbebe v evolucijski zgodovini, ki jih spro\xc5\xbeijo drugi karcinogeni (sevanje, kemikalije, drugi virusi ipd.). V sklopu teh raziskav sta s sodelavci razvozlala nekatere zna\xc4\x8dilnosti \xc5\xbeivljenjskega cikla retrovirusov in njihovo delovanje na onkogene, ki spro\xc5\xbei spremembe v kontroli celi\xc4\x8dnega cikla, s tem pa lahko povzro\xc4\x8di rakave spremembe pri gostiteljskih organizmih, vklju\xc4\x8dno s \xc4\x8dlovekom._NEWLINE_Leta 1993 je bil imenovan za direktorja Nacionalnih in\xc5\xa1titutov za zdravje. Kljub temu, da pred tem ni imel izku\xc5\xa1enj z upravljanjem tako velikih organizacij, se je pod njegovim vodstvom prora\xc4\x8dun NIH podvojil; zaradi njegovih uspehov pri zagotavljanju politi\xc4\x8dne podpore temeljnim medicinskim raziskavam in taktnega ravnanja s kontroverznimi temami, kot so raziskave mati\xc4\x8dnih celic pri \xc4\x8dlove\xc5\xa1kih zarodkih, ga je eden od komentatorjev ozna\xc4\x8dil za \xc2\xbbnaju\xc4\x8dinkovitej\xc5\xa1ega politika iz ozadja, kar jih je ustvarila Clintonova administracija\xc2\xab. Svoj vpliv je izkoristil tudi za prizadevanje za prost dostop javnosti do izsledkov znanstvenih raziskav in je \xc5\xa1e danes eden najpomembnej\xc5\xa1ih zagovornikov gibanja. Leta 1999 je sprejel mesto predsednika in izvr\xc5\xa1nega direktorja raziskovalne ustanove Memorial Sloan\xe2\x80\x93Kettering Cancer Center v New Yorku, leta 2010 pa ga je takratni predsednik Barack Obama imenoval za direktorja Nacionalnega in\xc5\xa1tituta za raka (National Cancer Institute, NIC), kjer je deloval do marca 2015, ko je odstopil z namenom nadaljevati raziskave kot vodja laboratorija na medicinski fakulteti Univerze Cornell. Obama, ki ga je Varmus med predvolilno kampanjo leta 2008 javno podprl, ga je imenoval tudi v svoj svetovalni odbor za znanost in tehnologijo._NEWLINE_V zasebnem \xc5\xbeivljenju je aktiven v organizaciji Transportation Alternatives, ki se zavzema za izbolj\xc5\xa1anje pogojev za pe\xc5\xa1ce in kolesarje v New Yorku, tudi sicer pa je navdu\xc5\xa1en rekreativec. Od leta 1969 je poro\xc4\x8den s Constance Casey, imata dva sinova, Jacoba in Christopherja.\n_START_SECTION_\nPriznanja\n_START_PARAGRAPH_\nZa svoje delo na podro\xc4\x8dju retrovirusnih onkogenov je prejel ve\xc4\x8d priznanj, ve\xc4\x8dinoma skupaj s sodelavcem Bishopom. Med najpomembnej\xc5\xa1imi so nagrada Alberta Laskerja za temeljne medicinske raziskave (1982), Nobelova nagrada za fiziologijo ali medicino (1989) in nacionalna medalja znanosti (2001)._NEWLINE_Poleg tega je bil izvoljen za \xc4\x8dlana ve\xc4\x8d akademskih in\xc5\xa1titucij, med njimi Kraljeve dru\xc5\xbebe iz Londona (kot tuji \xc4\x8dlan) in Nacionalne akademije znanosti ZDA.'