b'\n_START_ARTICLE_\nRu\xc5\xa1\xc4\x8dina\n_START_SECTION_\nGeografska porazdelitev\n_START_PARAGRAPH_\nPrvenstveno se ru\xc5\xa1\xc4\x8dina seveda uporablja v Ruski federaciji. V ru\xc5\xa1\xc4\x8dini delujejo dr\xc5\xbeavne institucije, poteka uradno sporo\xc4\x8danje med ustanovami posameznih republik, tudi v vojski, v njej se izdaja periodika.\n_START_SECTION_\nNare\xc4\x8dja\n_START_PARAGRAPH_\nObi\xc4\x8dajno se ruska nare\xc4\x8dja delijo v dve nare\xc4\x8dni skupini: severno in ju\xc5\xbeno, ob njih pa nekateri navajajo tudi srednjeruske govore, ki ka\xc5\xbeejo zna\xc4\x8dilnosti obeh skupin. Mednje sodi tudi moskovski govor, na katerem v veliki meri temelji ruski knji\xc5\xbeni jezik (\xd1\x80\xd1\x83\xd1\x81\xd1\x81\xd0\xba\xd0\xb8\xd0\xb9 \xd0\xbb\xd0\xb8\xd1\x82\xd0\xb5\xd1\x80\xd0\xb0\xd1\x82\xd1\x83\xd1\x80\xd0\xbd\xd1\x8b\xd0\xb9 \xd1\x8f\xd0\xb7\xd1\x8b\xd0\xba). Nare\xc4\x8dna delitev se nana\xc5\xa1a na delitev govorov evropskega dela Rusije, torej obmo\xc4\x8dja, ki je bilo avtohtono poseljeno z vzhodnoslovanskim prebivalstvom._NEWLINE_V ju\xc5\xbenoruskih nare\xc4\x8djih je ena glavnih zna\xc4\x8dilnosti t. i. akanje (gre za sovpadanje nenagla\xc5\xa1enih o in a v a-jevski glas po trdem soglasniku v prvem prednaglasnem zlogu, v drugih nenagla\xc5\xa1enih zlogih po trdem soglasniku pa v polglasnik). Nenagla\xc5\xa1ena a in e po mehkih soglasnikih sovpadata v kratki i-jevski glas (v neprednaglasnih zlogih v glas, ki je med kratkim i-jem in polglasnikom). V ve\xc4\x8dini ju\xc5\xbenoruskih nare\xc4\x8dij se oblike 3. osebe ednine glagolov kon\xc4\x8dujejo na mehki [t\'], fonem /g/ pa se izgovarja frikativno (priporni\xc5\xa1ko), podobno kot v nekaterih slovenskih krajevnih govorih, npr. na Gori\xc5\xa1kem. _NEWLINE_V severnoruskih nare\xc4\x8djih je prisotno t. i. okanje ([o] in [a] se v nenagla\xc5\xa1enih zlogih razlikujeta). Oblike 3. osebe ednine glagolov se v ve\xc4\x8dini teh nare\xc4\x8dij kon\xc4\x8dujejo na trdi [t], fonem /g/ se izgovarja eksplozivno (zaporni\xc5\xa1ko). V ve\xc4\x8dini severnoruskih govorov se je izgubila opozicija med [\xc4\x8d\'] in [c], ki sta sovpadla v glasova [c] in [c\'], kar imenujemo cokanje. Primer tega fenomena je beseda \xd1\x87\xd0\xb0\xd0\xb9 (\xc4\x8daj), ki jo izgovarjajo kot [\xd1\x86\']\xd0\xb0\xd0\xb9 (c\'aj) ali [\xd1\x86]\xd0\xb0\xd0\xb9 (caj). _NEWLINE_Srednjeruski govori izra\xc5\xbeajo izbrane zna\xc4\x8dilnosti obeh ostalih nare\xc4\x8dnih skupin. Imajo tako zna\xc4\x8dilnosti ju\xc5\xbenoruskih (akanje, razlikovanje [\xc4\x8d\'] in [c]) kot tudi severnoruskih (zaporni\xc5\xa1ki [g], trdi [t] v kon\xc4\x8dnici 3. osebe ednine sedanjika glagolov) govorov. Seveda pa imajo tudi srednjeruski govori svoje posebnosti. Taka je izgovarjava\xc2\xa0\xc2\xbb-\xd1\x87\xd0\xbd\xc2\xab, na primer \xc2\xbb\xd0\xb1\xd1\x83\xd0\xbb\xd0\xbe\xd1\x88\xd0\xbd\xd0\xb0\xd1\x8f\xc2\xab\xc2\xa0(bulo\xc5\xa1naja [\xc5\xa1n] \'pekarna\') namesto \xc2\xbb\xd0\xb1\xd1\x83\xd0\xbb\xd0\xbe\xd1\x87\xd0\xbd\xd0\xb0\xd1\x8f\xc2\xab\xc2\xa0(bulo\xc4\x8dnaja [\xc4\x8dn]), ki je zna\xc4\x8dilna za moskovske govore in govore ob Volgi ter na vzhodu._NEWLINE_Stopnja nare\xc4\x8dnih razlik v ru\xc5\xa1\xc4\x8dini ni tako velika kot denimo v sloven\xc5\xa1\xc4\x8dini, nem\xc5\xa1\xc4\x8dini, italijan\xc5\xa1\xc4\x8dini in kitaj\xc5\xa1\xc4\x8dini. To je o\xc4\x8ditno posledica razmeroma nedavnega \xc5\xa1irjenja tega jezika, ki je povezano z osvajanjem novih ozemelj, jezikovno politiko in migracijskimi procesi v Ruskem imperiju in Sovjetski zvezi.\n_START_SECTION_\nRu\xc5\xa1\xc4\x8dina izven Rusije\n_START_PARAGRAPH_\nV Sovjetski zvezi je bila ru\xc5\xa1\xc4\x8dina splo\xc5\xa1ni sporazumevalni jezik s statusom uradnega jezika na celotnem obmo\xc4\x8dju dr\xc5\xbeave. Otroci neruske nacionalnosti so imeli podalj\xc5\xa1ano obvezno \xc5\xa1olanje (10 let namesto 9) predvsem zaradi temeljitega u\xc4\x8denja ru\xc5\xa1\xc4\x8dine. Ru\xc5\xa1\xc4\x8dina se je \xc5\xa1irila tudi z intenzivnim preseljevanjem, prostovoljnim ali prisilnim._NEWLINE_Dandanes na obmo\xc4\x8dju nekdanje Sovjetske zveze ali njenega vpliva \xc5\xa1e vedno veliko ljudi govori rusko. Tu so posebej vredni omembe Belorusija, Ukrajina in Kazahstan. V prvi je ru\xc5\xa1\xc4\x8dina poleg beloru\xc5\xa1\xc4\x8dine tudi uradni jezik. V Ukrajini je ob raz\xc5\xa1irjeni sporazumevalni rabi ru\xc5\xa1\xc4\x8dine njen zakonski status vro\xc4\x8de politi\xc4\x8dno vpra\xc5\xa1anje, priznana pa je kot manj\xc5\xa1inski jezik._NEWLINE_Tudi baltske dr\xc5\xbeave (Estonija, Latvija, Litva; zlasti prvi dve) imajo obse\xc5\xbene ruske skupnosti, ru\xc5\xa1\xc4\x8dina pa v njih nima statusa uradnega jezika._NEWLINE_Pomembno, ve\xc4\x8dmilijonsko \xc5\xa1tevilo ruskogovore\xc4\x8dih se zaradi emigracije nahaja v drugih evropskih dr\xc5\xbeavah, pa tudi v ZDA, Izraelu in Kanadi.\n_START_SECTION_\nPisava\n_START_PARAGRAPH_\nKot pisavo ru\xc5\xa1\xc4\x8dina uporablja nekoliko modificirano cirilico, tj. \xc2\xbbgra\xc5\xbedansko cirilico\xc2\xab\xc2\xa0(\xd0\xb3\xd1\x80\xd0\xb0\xd0\xb6\xd0\xb4\xd0\xb0\xd0\xbd\xd1\x81\xd0\xba\xd0\xb8\xd0\xb9 \xd1\x88\xd1\x80\xd0\xb8\xd1\x84\xd1\x82  \'posvetna pisava\'), ki je sestavljena iz 33 grafemov. Cirilica se je za\xc4\x8dela v Rusiji uporabljati po pokristjanjevanju v \xc4\x8dasu vladavine Vladimirja I., torej po letu 988. \xc2\xbbGra\xc5\xbedanko\xc2\xab\xc2\xa0je leta 1708 uvedel Peter I. Veliki. Nadaljnja poenostavitev grafije in pravopisa, ki jo je pripravljala Pravopisna komisija Akademije znanosti od 1904 do 1912, se je z dekreti zgodila v letih 1917\xe2\x80\x931918, uradno pa je bila spet potrjena leta 1956. Sodobna pravila ruskega pravopisa so produkt dolgega procesa urejanja pravopisnih in punktuacijskih norm, ki poteka od 18. stoletja.\n_START_SECTION_\nSodobna ru\xc5\xa1\xc4\x8dina\n_START_PARAGRAPH_\nZa vzhodnoslovanske jezike so zna\xc4\x8dilne:  _NEWLINE_\xe2\x80\xa2oblike s polnoglasjem, tj. kombinacije -oro-, -ere-, -olo- (\xd0\xb3\xd0\xbe\xd1\x80\xd0\xbe\xd0\xb4 \'mesto\', \xd0\xb1\xd0\xb5\xd1\x80\xd0\xb5\xd0\xb3 \'obala\', \xd0\xb1\xd0\xbe\xd0\xbb\xd0\xbe\xd1\x82\xd0\xbe \'mo\xc4\x8dvirje\', \xd0\xbc\xd0\xbe\xd0\xbb\xd0\xbe\xd0\xba\xd0\xbe \'mleko\'), ki ustrezajo starocerkvenoslovanskim oblikam z nepolnoglasjem, tj. kombinacijam -ra-, -la-, -r\xe2\x80\x99e-, -l\xe2\x80\x99e- (\xd0\xb3\xd1\x80\xd0\xb0\xd0\xb4, \xd0\xb1\xd1\x80\xd1\xa3\xd0\xb3, \xd0\xb1\xd0\xbb\xd0\xb0\xd1\x82\xd0\xbe, \xd0\xbc\xd0\xbb\xd1\xa3\xd0\xba\xd0\xbe); _NEWLINE_\xe2\x80\xa2spremembe za\xc4\x8detnega e v o (e > o \xe2\x80\x93 \xd0\xbe\xd0\xb4\xd0\xb8\xd0\xbd, \xd0\xbe\xd1\x81\xd0\xb5\xd0\xbd\xd1\x8c); _NEWLINE_\xe2\x80\xa2posledi\xc4\x8dno razlikovanje praslovanskih refleksov *\xd1\x8c > \xd0\xb5 in *\xd1\x8a > \xd0\xbe; _NEWLINE_\xe2\x80\xa2odra\xc5\xbeanje praslovanskih nosnih samoglasnikov psl. \xc7\xab > rus. u in psl. \xc4\x99 >  rus. ja (npr. v besedah \xd0\xb7\xd1\x83\xd0\xb1 \'zob\' in \xd0\xbf\xd1\x8f\xd1\x82\xd1\x8c \'pet\'). _NEWLINE_Pomembne zna\xc4\x8dilnosti so \xc5\xa1e opozicije soglasnikov po trdosti/meh\xc4\x8danosti, izguba kvantitetnih razlik (gre za razlike med dolgimi in kratkimi samoglasniki), jakostni tip naglasa in redukcija samoglasnikov v nenagla\xc5\xa1enih zlogih. Mesto naglasa v ruskem knji\xc5\xbenem jeziku v veliki meri ustreza praslovanskemu. _NEWLINE_Morfologija ruskega jezika je v primerjavi s praslovansko precej poenostavljena. Tako kot ve\xc4\x8dina drugih slovanskih jezikov je izgubila dvojino. V glagolskem sistemu so v knji\xc5\xbenem jeziku odsotni imperfekt, aorist, predpreteklik (ki obstaja v nekaterih nare\xc4\x8djih); namenilnik je sovpadel z nedolo\xc4\x8dnikom. Opu\xc5\xa1\xc4\x8den je tudi sistem enkliti\xc4\x8dnih oblik zaimkov.\n_START_SECTION_\nGlasoslovje\n_START_PARAGRAPH_\nKnji\xc5\xbena ru\xc5\xa1\xc4\x8dina ima razvejan sistem soglasni\xc5\xa1kih fonemov (36, ve\xc4\x8dinoma parnih po trdosti\xc2\xa0: meh\xc4\x8danosti (palataliziranosti), nezvene\xc4\x8dnosti\xc2\xa0: zvene\xc4\x8dnosti) in ob\xc4\x8dutno enostavnej\xc5\xa1i sistem samoglasnikov, ki se je poenostavil v zgodovinskem razvoju (komaj 5 oz. po drugem pojmovanju 6 fonemov). Kakovost samoglasnikov je povezana z naglasnim mestom (druga\xc4\x8de se izgovarjajo v nenagla\xc5\xa1enih zlogih) in s soglasni\xc5\xa1kim okoljem. V ru\xc5\xa1\xc4\x8dini se v nenagla\xc5\xa1enih zlogih samoglasniki ne izgovarjajo s polno mo\xc4\x8djo: kraj\xc5\xa1ajo in reducirajo se (akanje, ikanje). Knji\xc5\xbena ru\xc5\xa1\xc4\x8dina tako kot sloven\xc5\xa1\xc4\x8dina ne pozna zlogotvornih soglasnikov.\n_START_SECTION_\nSamoglasniki\n_START_PARAGRAPH_\nParnost soglasnikov (opozicija trdost\xc2\xa0: meh\xc4\x8danost) se ka\xc5\xbee v grafi\xc4\x8dnih znakih za samoglasnike. Ru\xc5\xa1\xc4\x8dina ima namre\xc4\x8d 5 (oz. po drugem pojmovanju 6) samoglasni\xc5\xa1kih fonemov in 10 grafemov za samoglasnike._NEWLINE_Grafemi e, \xd1\x91, \xd0\xb8, \xd1\x8e, \xd1\x8f po mehkem soglasniku ozna\xc4\x8dujejo njegovo meh\xc4\x8danost. Na za\xc4\x8detku besede, sredi besede po trdem ali mehkem znaku (npr. \xd0\xbf\xd1\x8c\xd0\xb5\xd1\x81\xd0\xb0, \xd0\xbe\xd0\xb1\xd1\x8a\xd1\x91\xd0\xbc) ali po samoglasniku (npr. \xd0\xba\xd0\xb0\xd1\x8e\xd1\x82\xd0\xb0) e, \xd1\x91, \xd1\x8e, \xd1\x8f ozna\xc4\x8dujejo dva glasova ([je], [jo], [ju], [ja]). Po \xd0\xb6, \xd1\x88, \xd1\x86 ozna\xc4\x8dujejo en samoglasnik, ne ka\xc5\xbeejo meh\xc4\x8danja soglasnika._NEWLINE_Grafemom \'\xd0\xba\', \'\xd0\xb3\', \'\xd1\x85\', \'\xd0\xb6\', \'\xd1\x87\', \'\xd1\x88\' in \'\xd1\x89\' nikoli ne sledijo \'\xd1\x8f\', \'\xd1\x8e\' in \'\xd1\x8b\'._NEWLINE_Fonema /a/ (zapisovanje z a in \xd1\x8f) in /o/ (zapisovanje z o in \xd1\x91)_NEWLINE_Po trdem soglasniku v prvem prednaglasnem zlogu se /o/ in /a/ izgovarjata kot kratek a-jevski glas [\xca\x8c] (npr. \xd0\xb2\xd0\xbe\xd0\xb4\xd0\xb0 [v\xca\x8cda]). V ostalih nenagla\xc5\xa1enih zlogih se izgovarjata kot polglasnik. Po mehkem soglasniku v prvem prednaglasnem zlogu se izgovarjata s kratkim i-jevskim glasom. Po mehkem soglasniku v ostalih nenagla\xc5\xa1enih zlogih se izgovarjata kot glas med polglasnikom in kratkim i-jem._NEWLINE_Fonem /o/ se zapisuje ali kot o ali kot \xd1\x91. Grafem o se pi\xc5\xa1e po parnih trdih, \xd1\x91 pa po parnih mehkih soglasnikih. Po neparnih \xd1\x88, \xd0\xb6, \xd1\x89, \xd1\x87 se pi\xc5\xa1e v nekaterih  besedah o, v nekaterih pa \xd1\x91. Grafem \xc3\xab pogosto zapisujejo kar kot \xd0\xb5, saj Rusi lo\xc4\x8dujejo med obema. Grafem \xc3\xab je tudi vedno nagla\xc5\xa1en. Izjeme, kjer se pi\xc5\xa1e kot \xd0\xb9\xd0\xbe, so tuje besede (npr. \xd0\xb9\xd0\xbe\xd0\xb4)._NEWLINE_Fonem /i/ (zapisovanje z i in \xd1\x8b)_NEWLINE_Nenagla\xc5\xa1eni /i/ po trdem soglasniku se izgovarja kot [y], zlasti po naglasu prehaja v polglasnik. Po mehkem soglasniku v prednaglasnem zlogu ga izgovarjamo enako kot a in e, torej kot glas med e in i, ki je bli\xc5\xbeji i. Po mehkem soglasniku v ostalih nenagla\xc5\xa1enih zlogih pa se reducira v kratki i. _NEWLINE_V ruskem jezikoslovju ni popolnega soglasja glede tega, ali je jeri posamezen fonem ali pa le alofon (torej razli\xc4\x8dica) i-ja. Med drugim zato, ker (razen v svojem onomatopoetskem glagolu \xd1\x8b\xd0\xba\xd0\xb0\xd1\x82\xd1\x8c) nikoli ne stoji na za\xc4\x8detku besede. _NEWLINE_Fonem /e/ (zapisovanje z e in \xd1\x8d)_NEWLINE_V prednaglasnem zlogu se nenagla\xc5\xa1eni e po trdem soglasniku izgovarja kot kratki [y] (npr. v \xd0\xb6\xd0\xb5\xd0\xbd\xd0\xb0 [\xc5\xbeyna]), v ostalih primerih se izgovarja bodisi kot polglasnik [\xc9\x99] bodisi kot kratki [i]._NEWLINE_Samoglasnik e se za trdimi pari soglasnikov pojavlja redko, zlasti v tujkah. Kot \xd1\x8d ga zapisujemo predvsem na za\xc4\x8detku besede (v tujkah ter ruskih kazalnih zaimkih, npr. \xd1\x8d\xd1\x82\xd0\xbe \'to\')._NEWLINE_Nenagla\xc5\xa1eni e se bere kot kratki i-jevski glas, npr. v \xd1\x87\xd0\xb5\xd0\xbb\xd0\xbe\xd0\xb2\xd0\xb5\xd0\xba [\xc4\x8d\xe2\x80\x99\xc9\xaal\xca\x8cv\'ek] \'\xc4\x8dlovek\' in \xd1\x80\xd0\xb5\xd0\xba\xd0\xb0 [r\xe2\x80\x99\xc9\xaaka], \'reka\'. _NEWLINE_Ostaja \xc5\xa1e fonem /u/ (zapisovanje z \xd1\x83 in \xd1\x8e), ki pa nima posebnosti glede na ostale samoglasni\xc5\xa1ke foneme (oba na\xc4\x8dina zapisovanja, kot omenjeno, alternirata predvsem glede na soglasni\xc5\xa1ko okolje).\n_START_SECTION_\nSoglasniki\n_START_PARAGRAPH_\nVe\xc4\x8dina ruskih soglasnikov pozna pare glede na trdost\xc2\xa0: meh\xc4\x8danost (palataliziranost). Meh\xc4\x8dani soglasniki, ki so samostojni fonemi, so posebnost ru\xc5\xa1\xc4\x8dine. Pri njih ohranimo osnovno artikulacijo, srednji del hrbti\xc5\xa1\xc4\x8da jezika pa premaknemo proti trdemu nebu._NEWLINE_Potem so tu \xc5\xa1e /\xc4\x8d\xe2\x80\x99/, /\xc5\xa1\xe2\x80\x99\xc5\xa1\xe2\x80\x99/ in /j/, ki pa so mehki. _NEWLINE_Soglasnike delimo v naslednje skupine:_NEWLINE_Zvo\xc4\x8dniki: /\xc5\x82/, /l\'/, /m/, /m\'/, /n/, /n\'/, /r/, /r\'/, /j/ (samo j ne pozna opozicije glede na trdost\xc2\xa0: meh\xc4\x8danost)_NEWLINE_Nemeh\xc4\x8dani ruski /\xc5\x82/ je druga\xc4\x8den, tr\xc5\xa1i od slovenskega (ki je t. i. srednjeevropski /l/). V knji\xc5\xbeni ru\xc5\xa1\xc4\x8dini na koncu besede ne prihaja do vokalizacije (npr. slovenski [delau\xcc\xaf])._NEWLINE_Zvene\xc4\x8di nezvo\xc4\x8dniki: /b/, /b\xe2\x80\x99/, /v/, /v\xe2\x80\x99/, /g/, /g\xe2\x80\x99/, /d/, /d\xe2\x80\x99/, /\xc5\xbe/ (trd), /z/, /z\xe2\x80\x99/ _NEWLINE_Ru\xc5\xa1\xc4\x8dina in sloven\xc5\xa1\xc4\x8dina se razlikujeta po statusu fonema /v/. V sloven\xc5\xa1\xc4\x8dini je zvo\xc4\x8dnik in se tudi v kon\xc4\x8dni poziciji izgovarja kot zvene\xc4\x8di dvoustni\xc4\x8dni [\xe1\xb9\xb7]. V ru\xc5\xa1\xc4\x8dini pa zvo\xc4\x8dniki opozicij glede na zvene\xc4\x8dnost ne poznajo. Ker [v] in njegova palatalizirana/meh\xc4\x8dana razli\xc4\x8dica [v\xe2\x80\x99] v kon\xc4\x8dnem polo\xc5\xbeaju in pred drugim nezvene\xc4\x8dim soglasnikom prehajata v [f] in [f\xe2\x80\x99], nista zvo\xc4\x8dnika._NEWLINE_Nezvene\xc4\x8di nezvo\xc4\x8dniki: /p/, /p\xe2\x80\x99/, /f/, /f\xe2\x80\x99/, /k/, /k\xe2\x80\x99/, /t/, /t\xe2\x80\x99/, /s/, /s\xe2\x80\x99/, /\xc5\xa1/ (trd), /\xc5\xa1\xe2\x80\x99\xc5\xa1\xe2\x80\x99/ (mehek), /h/, /h\xe2\x80\x99/ (h nima para glede na zvene\xc4\x8dnost), /\xc4\x8d\xe2\x80\x99/ (mehek), /c/ (trd)._NEWLINE_Ruski fonem /\xc5\xa1/ se od slovenskega razlikuje po trajanju, jezik pa je ob izgovarjavi bolj spredaj (v sloven\xc5\xa1\xc4\x8dini je /\xc5\xa1/ hipen)._NEWLINE_Fonem /\xc4\x8d\'/ je nekje med slovenskim in srbskim, saj je mehkej\xc5\xa1i od slovenskega in tr\xc5\xa1i od srbskega mehkega._NEWLINE_V kon\xc4\x8dnem polo\xc5\xbeaju se vsi zvene\xc4\x8di nezvo\xc4\x8dniki izgovarjajo kot nezvene\xc4\x8di._NEWLINE_V soglasni\xc5\xa1kih sklopih sredi besede se, \xc4\x8de se soglasnika razlikujeta po zvene\xc4\x8dnosti, v ru\xc5\xa1\xc4\x8dini zgodi t. i. regresivna asimilacija, ko se predhodni soglasnik asimilira slede\xc4\x8demu.\n_START_SECTION_\nNaglas\n_START_PARAGRAPH_\nZa ru\xc5\xa1\xc4\x8dino je zna\xc4\x8dilen jakostni tip naglasa (eden od zlogov besedne oblike je nagla\xc5\xa1en in se od drugih lo\xc4\x8duje po bolj intenzivni artikulaciji), naglas je prost (ni omejen glede na mesto v besedi) in premi\xc4\x8den (v razli\xc4\x8dnih oblikah ene besede so lahko nagla\xc5\xa1eni razli\xc4\x8dni zlogi in morfemi). Ima tudi funkcijo pomenskega razlo\xc4\x8devanja besed, npr. \xd0\xb7\xd0\xb0\xd0\xbc\xc3\xb3\xd0\xba [z\xca\x8cmok] \'klju\xc4\x8davnica\' in \xd0\xb7\xc3\xa1\xd0\xbc\xd0\xbe\xd0\xba [zam\xc9\x99k] \'grad\'.\n_START_SECTION_\nOblikoslovje\n_START_PARAGRAPH_\nV osnovnih potezah je ru\xc5\xa1\xc4\x8dina precej podobna sloven\xc5\xa1\xc4\x8dini. Pozna \xc5\xa1est osnovnih sklonov (tradicionalno sta v ruskih slovnicah mestnik in orodnik zamenjana glede na vrstni red v primerjavi s slovensko tradicijo). Poleg \xc5\xa1estih osnovnih sklonov nekateri jezikoslovci lo\xc4\x8dijo \xc5\xa1e druge oblike, ki so podobne sklonom: partitivni (delni) rodilnik (\xd1\x87\xd0\xb0\xd1\x88\xd0\xba\xd0\xb0 \xd1\x87\xd0\xb0\xd1\x8e \'skodelica \xc4\x8daja\'), krajevni mestnik (\xd0\xb2 \xd0\xb0\xd1\x8d\xd1\x80\xd0\xbe\xd0\xbf\xd0\xbe\xd1\x80\xd1\x82\xd1\x83 \'na letali\xc5\xa1\xc4\x8du\'), novi zvalnik (pri imenih \xc5\xbeenske sklanjatve, ki se kon\xc4\x8dajo s samoglasnikom, npr. \xd0\x92\xd0\xb0\xd0\xbd\xd1\x8f > \xd0\x92\xd0\xb0\xd0\xbd\xd1\x8c: samoglasnik izpade). Vsaka od teh oblik je zna\xc4\x8dilna za omejen krog besed in jo sre\xc4\x8damo v posebnih kontekstih. _NEWLINE_V ru\xc5\xa1\xc4\x8dini je mestnik edini sklon, ki obvezno zahteva predlog, orodnik se namre\xc4\x8d (v nasprotju s sloven\xc5\xa1\xc4\x8dino) uporablja tudi brezpredlo\xc5\xbeno. _NEWLINE_Ru\xc5\xa1\xc4\x8dina lo\xc4\x8di ednino in mno\xc5\xbeino, slovni\xc4\x8dni spoli pa so mo\xc5\xa1ki, \xc5\xbeenski in srednji. _NEWLINE_Posebna zna\xc4\x8dilnost ruskega jezika je razlikovanje \xc5\xbeivosti in ne\xc5\xbeivosti tudi v mno\xc5\xbeini. Kategorija \xc5\xbeivosti in ne\xc5\xbeivosti se pozna pri to\xc5\xbeilniku, kjer pri samostalnikih, ki ozna\xc4\x8dujejo ljudi ali \xc5\xbeivali, sovpadejo to\xc5\xbeilni\xc5\xa1ke in rodilni\xc5\xa1ke oblike (tako pri ednini mo\xc5\xa1kega spola kot pri vseh spolih v mno\xc5\xbeini). _NEWLINE_Ru\xc5\xa1\xc4\x8dina pozna razlikovanje med dovr\xc5\xa1nimi in nedovr\xc5\xa1nimi glagoli, kar se ve\xc4\x8dinoma izra\xc5\xbea s predponami in medponami (nekateri glagoli so tudi dvovidski). V ru\xc5\xa1\xc4\x8dini je sicer razlika med dovr\xc5\xa1nimi in nedovr\xc5\xa1nimi glagoli veliko bolj gramatikalizirana kot v sloven\xc5\xa1\xc4\x8dini: dovr\xc5\xa1niki opisujejo enkratno ali kratkotrajno dejanje s pomenom rezultata, nedovr\xc5\xa1niki pa ve\xc4\x8dkratno, ponavljalno in dolgotrajno dejanje. Tako se v dolo\xc4\x8denih kontekstih (histori\xc4\x8dni sedanjik in ponavljanje) skoraj vedno uporablja nedovr\xc5\xa1nik._NEWLINE_Glagolski \xc4\x8dasi v ru\xc5\xa1\xc4\x8dini so preteklik, sedanjik in prihodnjik. Slednji se tvori na dva na\xc4\x8dina, pri prvem gre za t. i. enostavni prihodnjik (tvori se ga s sedanji\xc5\xa1kimi oblikami dovr\xc5\xa1nih glagolov, npr. \xd0\xaf \xd0\xbf\xd1\x80\xd0\xbe\xd1\x87\xd0\xb8\xd1\x82\xd0\xb0\xd1\x8e \xd0\xba\xd0\xbd\xd0\xb8\xd0\xb3\xd1\x83 \'Prebral bom knjigo\'), pri drugem pa za t. i. sestavljeni prihodnjik, ki ga tvorimo iz nedovr\xc5\xa1nikov. Pri tem gre za analiti\xc4\x8dno obliko iz prihodnjika glagola \xd0\xb1\xd1\x8b\xd1\x82\xd1\x8c \'biti\' in nedolo\xc4\x8dnika, npr. \xd0\xaf \xd0\xb1\xd1\x83\xd0\xb4\xd1\x83 \xd1\x87\xd0\xb8\xd1\x82\xd0\xb0\xd1\x82\xd1\x8c \xd0\xba\xd0\xbd\xd0\xb8\xd0\xb3\xd1\x83 \'Bral bom knjigo\'). _NEWLINE_Dovr\xc5\xa1niki v ru\xc5\xa1\xc4\x8dini torej sploh nimajo sedanjika v pravem pomenu, saj imajo njihove sedanji\xc5\xa1ke oblike pomen prihodnjika. _NEWLINE_V ru\xc5\xa1\xc4\x8dini imajo povratni glagoli, ki leksikalno najpogosteje izra\xc5\xbeajo povratnost ali vzajemnost, popono -\xd1\x81\xd1\x8f, ki se za samoglasniki premenjuje s -\xd1\x81\xd1\x8c. _NEWLINE_Ru\xc5\xa1\xc4\x8dina je, tako kot sloven\xc5\xa1\xc4\x8dina, sinteti\xc4\x8dni in fleksijski jezik, pri katerem izra\xc5\xbeanje odnosov med samostalnikom in drugimi besedami poteka s sklonskimi oblikami. Ob tem pa je prisotno tudi analiti\xc4\x8dno izra\xc5\xbeanje slovni\xc4\x8dnega pomena besed izven meja besede s sredstvi konteksta, ki pa najpogosteje stoji poleg sinteti\xc4\x8dnih (znotrajbesednih) izra\xc5\xbeanj, ki ga spremljajo. Tako so pomeni spola, \xc5\xa1tevila in sklona samostalnikov redno izra\xc5\xbeani ne samo v oblikah samega samostalnika, temve\xc4\x8d tudi z oblikami besed, ki se z njim ujemajo. Pomeni osebe in \xc5\xa1tevila glagola se ne izra\xc5\xbeajo samo z glagolsko obliko, ampak tudi s pogosteje kot v sloven\xc5\xa1\xc4\x8dini uporabljenim osebnim zaimkom. _NEWLINE_Glagolski na\xc4\x8din se pri glagolu ne izra\xc5\xbea le s samo glagolsko obliko, temve\xc4\x8d tudi skladenjsko: glede na stav\xc4\x8dno konstrukcijo (tvorna, trpna). Trpnik lahko v ru\xc5\xa1\xc4\x8dini pri nedovr\xc5\xa1nih glagolih tvorimo z dodajanjem postfiksa -\xd1\x81\xd1\x8f (npr. \xd0\x94\xd0\xbe\xd0\xbc \xd1\x81\xd1\x82\xd1\x80\xd0\xbe\xd0\xb8\xd1\x82\xd1\x81\xd1\x8f \xd1\x80\xd0\xb0\xd0\xb1\xd0\xbe\xd1\x87\xd0\xb8\xd0\xbc\xd0\xb8 \'Hi\xc5\xa1a se gradi\'), tvorjenje trpnika pri dovr\xc5\xa1nikih pa je precej podobono slovenskemu: glagolu \xd0\xb1\xd1\x8b\xd1\x82\xd1\x8c \'biti\'  sledi trpni pretekli dele\xc5\xbenik (npr. \xd0\x94\xd0\xbe\xd0\xbc \xd0\xb1\xd1\x8b\xd0\xbb \xd0\xbf\xd0\xbe\xd1\x81\xd1\x82\xd1\x80\xd0\xbe\xd0\xb5\xd0\xbd  \'Hi\xc5\xa1a je bila zgrajena\'). V ru\xc5\xa1\xc4\x8dini je trpnik bolj raz\xc5\xa1irjen kot v sloven\xc5\xa1\xc4\x8dini, v trpnih stavkih se z brezpredlo\xc5\xbenim orodnikom izra\xc5\xbea vr\xc5\xa1ilec dejanja (\xd0\x94\xd0\xbe\xd0\xbc \xd1\x81\xd1\x82\xd1\x80\xd0\xbe\xd0\xb8\xd1\x82\xd1\x81\xd1\x8f \xd1\x80\xd0\xb0\xd0\xb1\xd0\xbe\xd1\x87\xd0\xb8\xd0\xbc\xd0\xb8 dobesedno \'Hi\xc5\xa1a je grajena delavci\'). _NEWLINE_Posebnost ru\xc5\xa1\xc4\x8dine v primerjavi s sloven\xc5\xa1\xc4\x8dino so glagoli premikanja (\xd0\xb3\xd0\xbb\xd0\xb0\xd0\xb3\xd0\xbe\xd0\xbb\xd1\x8b \xd0\xb4\xd0\xb2\xd0\xb8\xd0\xb6\xd0\xb5\xd0\xbd\xd0\xb8\xd1\x8f): v sloven\xc5\xa1\xc4\x8dini lahko skoraj v vseh razli\xc4\x8dnih situacijah uporabljamo glagol iti, v ru\xc5\xa1\xc4\x8dini pa je glagolov, ki izra\xc5\xbeajo premikanje, veliko ve\xc4\x8d (\xd0\xb8\xd0\xb4\xd1\x82\xd0\xb8\xc2\xa0: \xd1\x85\xd0\xbe\xd0\xb4\xd0\xb8\xd1\x82\xd1\x8c, \xd0\xb5\xd1\x85\xd0\xb0\xd1\x82\xd1\x8c\xc2\xa0: \xd0\xb5\xd0\xb7\xd0\xb4\xd0\xb8\xd1\x82\xd1\x8c idr.). Glagoli premikanja se delijo glede na glagole, ki ozna\xc4\x8dujejo premikanje v eno smer (\xd0\xb8\xd0\xb4\xd1\x82\xd0\xb8, \xd0\xb5\xd1\x85\xd0\xb0\xd1\x82\xd1\x8c, \xd0\xbb\xd0\xb5\xd1\x82\xd0\xb5\xd1\x82\xd1\x8c, \xd0\xb1\xd0\xb5\xd0\xb6\xd0\xb0\xd1\x82\xd1\x8c) in glagole, ki izra\xc5\xbeajo premikanje v ve\xc4\x8d smeri (xo\xd0\xb4\xd0\xb8\xd1\x82\xd1\x8c, \xd0\xb5\xd0\xb7\xd0\xb4\xd0\xb8\xd1\x82\xd1\x8c, \xd0\xbb\xd0\xb5\xd1\x82\xd0\xb0\xd1\x82\xd1\x8c, \xd0\xb1\xd0\xb5\xd0\xb3\xd0\xb0\xd1\x82\xd1\x8c).  Poleg tega pozna ru\xc5\xa1\xc4\x8dina \xc5\xa1e opozicijo med glagoli premikanja pe\xc5\xa1 (\xd0\xb8\xd0\xb4\xd1\x82\xd0\xb8, \xd1\x85\xd0\xbe\xd0\xb4\xd0\xb8\xd1\x82\xd1\x8c) in glagoli premikanja s prevoznim sredstvom (e\xd1\x85\xd0\xb0\xd1\x82\xd1\x8c, \xd0\xb5\xd0\xb7\xd0\xb4\xd0\xb8\xd1\x82\xd1\x8c). _NEWLINE_Osnovnim ruskim glagolom lahko dodajamo \xc5\xa1e predpone (\xd0\xbf\xd0\xbe-, \xd0\xbf\xd1\x80\xd0\xb8-, \xd0\xbf\xd0\xbe\xd0\xb4-, \xd1\x83-, \xd0\xbe\xd1\x82-, \xd0\xb2-, \xd0\xb2\xd1\x8b-, \xd0\xb7\xd0\xb0-, \xd0\xbf\xd0\xb5\xd1\x80\xd0\xb5-, \xd0\xbf\xd1\x80\xd0\xbe-, \xd0\xbe\xd0\xb1-, \xd0\xb4\xd0\xbe-). Slednje o\xc5\xbeijo in specificirajo pomen glagolov in med drugim omogo\xc4\x8dajo razlikovanje vida (dovr\xc5\xa1nost\xc2\xa0: nedovr\xc5\xa1nost).\n_START_SECTION_\nSkladnja\n_START_PARAGRAPH_\nRu\xc5\xa1\xc4\x8dina ima razli\xc4\x8dne strukture povedi: proste in zlo\xc5\xbeene. Ruske stavke najprej delimo na priredja in podredja (\xd1\x81\xd0\xbe\xd1\x87\xd0\xb8\xd0\xbd\xd0\xb5\xd0\xbd\xd0\xb8\xd1\x8f \xd0\xb8 \xd0\xbf\xd0\xbe\xd0\xb4\xd1\x87\xd0\xb8\xd0\xbd\xd0\xb5\xd0\xbd\xd0\xb8\xd1\x8f), slednja pa naprej na vsebinske odvisnike (predmetne in osebkove), \xd0\xbekoli\xc5\xa1\xc4\x8dinske odvisnike in prilastkovne odvisnike. _NEWLINE_V ru\xc5\xa1\xc4\x8dini je raba dele\xc5\xbenikov in dele\xc5\xbeij pogostej\xc5\xa1a kot v sloven\xc5\xa1\xc4\x8dini. _NEWLINE_Med vezniki, ki se uporabljajo pri podredju, je kot posebnost vredna omembe namenskega in predmetnega veznika \xd1\x87\xd1\x82\xd0\xbe\xd0\xb1\xd1\x8b \'da bi\'. Slednjemu sledi infinitiv, \xc4\x8de je v obeh stavkih enak osebek, \xc4\x8de sta osebka v stavkih razli\xc4\x8dna, pa dele\xc5\xbenik na -l. _NEWLINE_Besedni vrstni red povedka in glavnih stav\xc4\x8dnih \xc4\x8dlenov, osebka in predmeta, je v ruskem jeziku relativno svoboden. Na vrstni red pa enako kot v sloven\xc5\xa1\xc4\x8dini vpliva \xc4\x8dlenitev po aktualnosti. _NEWLINE_Posebnost ru\xc5\xa1\xc4\x8dine v primerjavi s sloven\xc5\xa1\xc4\x8dino je, da se glagol \xd0\xb1\xd1\x8b\xd1\x82\xd1\x8c \xe2\x80\x98biti\xe2\x80\x99 v sedanjiku pogosto opu\xc5\xa1\xc4\x8da (\xd0\x9e\xd0\xbd\xd0\xb0 \xd0\xb8\xd0\xbd\xd0\xbe\xd1\x81\xd1\x82\xd1\x80\xd0\xb0\xd0\xbd\xd0\xba\xd0\xb0 \'Tujka je\'). V pretekliku in prihodnjiku se v povedkovem dolo\xc4\x8dilu samostalnik navadno pojavlja v orodniku (\xd0\x9c\xd0\xbe\xd1\x8f \xd1\x81\xd0\xbe\xd1\x81\xd0\xb5\xd0\xb4\xd0\xba\xd0\xb0 \xd0\xb1\xd1\x8b\xd0\xbb\xd0\xb0 \xd0\xbf\xd1\x80\xd0\xb5\xd0\xbf\xd0\xbe\xd0\xb4\xd0\xb0\xd0\xb2\xd0\xb0\xd1\x82\xd0\xb5\xd0\xbb\xd1\x8c\xd0\xbd\xd0\xb8\xd1\x86\xd0\xb5\xd0\xb9 \'Moja soseda je bila u\xc4\x8diteljica\')._NEWLINE_V primeru pridevnikov obstajata t. i. dolga in kratka oblika (npr. \xd1\x81\xd1\x87\xd0\xb0\xd1\x81\xd1\x82\xd0\xbb\xd0\xb8\xd0\xb2\xd1\x8b\xd0\xb9\xc2\xa0: \xd1\x81\xd1\x87\xd0\xb0\xd1\x81\xd1\x82\xd0\xbb\xd0\xb8\xd0\xb2 \'sre\xc4\x8den\'). V vlogi prilastka se uporablja dolga oblika (\xd1\x81\xd1\x87\xd0\xb0\xd1\x81\xd1\x82\xd0\xbb\xd0\xb8\xd0\xb2\xd1\x8b\xd0\xb9 \xd0\xbc\xd0\xb0\xd0\xbb\xd1\x8c\xd1\x87\xd0\xb8\xd0\xba \'sre\xc4\x8den fant\'), v povedkovem dolo\xc4\x8dilu sta mo\xc5\xbeni tako kratka (za\xc4\x8dasna lastnost) kot dolga oblika (stalna lastnost)._NEWLINE_Pomembno mesto pri besednih zvezah zasedajo na\xc4\x8dini izra\xc5\xbeanja podrednega razmerja: vezava, ujemanje in primik._NEWLINE_Rekcijo oz. vezavo, pri kateri se dolo\xc4\x8deni glagoli ve\xc5\xbeejo z dolo\xc4\x8denimi skloni, lahko opazimo tudi pri \xc5\xa1tevnikih. \xc5\xa0tevnik in samostalnik: 1 + imenovalnik ednine (\xd0\xbe\xd0\xb4\xd0\xb8\xd0\xbd \xd0\xb4\xd1\x80\xd1\x83\xd0\xb3 \'en prijatelj\'), 2/3/4 (oz. sestavljeni \xc5\xa1tevniki, ki se kon\xc4\x8dujejo s temi \xc5\xa1tevniki) + rodilnik ednine (\xd0\xb4\xd0\xb2\xd0\xb0 \xd0\xb4\xd1\x80\xd1\x83\xd0\xb3\xd0\xb0 \'dva prijatelja\'), 5\xe2\x80\x9320 + rodilnik mno\xc5\xbeine (\xd1\x81\xd0\xb5\xd0\xbc\xd1\x8c \xd0\xb4\xd1\x80\xd1\x83\xd0\xb7\xd0\xb5\xd0\xb9 \'sedem prijateljev\'). V primeru, da imamo med \xc5\xa1tevnikom in samostalnikom \xc5\xa1e pridevnik, se pri 2/3/4 (oz. sestavljenih \xc5\xa1tevnikih, ki se kon\xc4\x8dujejo s temi \xc5\xa1tevniki) pridevnik pojavlja v imenovalniku (\xd0\xb4\xd0\xb2\xd0\xb5 \xd1\x85\xd0\xbe\xd1\x80\xd0\xbe\xd1\x88\xd0\xb8\xd0\xb5 \xd0\xbf\xd0\xbe\xd0\xb4\xd1\x80\xd1\x83\xd0\xb3\xd0\xb8 \'dve dobri prijateljici\') ali rodilniku mno\xc5\xbeine (npr. \xd1\x87\xd0\xb5\xd1\x82\xd1\x8b\xd1\x80\xd0\xb5 \xd1\x85\xd0\xbe\xd1\x80\xd0\xbe\xd1\x88\xd0\xb8\xd1\x85 \xd0\xb4\xd1\x80\xd1\x83\xd0\xb3\xd0\xb0 \'\xc5\xa1tirje dobri prijatelji\'). Navadno se pri mo\xc5\xa1kem in srednjem spolu uporablja rodilnik mno\xc5\xbeine, pri \xc5\xbeenskem spolu pa je mo\xc5\xbeno oboje._NEWLINE_Aktivno vlogo v skladnji igrajo intonacijska sredstva. _NEWLINE_Pri izra\xc5\xbeanju razli\xc4\x8dnih naklonskih pomenov (obveznost, nujnost, mo\xc5\xbenost ) se v ru\xc5\xa1\xc4\x8dini pogosteje kot v sloven\xc5\xa1\xc4\x8dini uporabljajo brezosebne zgradbe z naklonskimi povedkovniki: \xd0\xbc\xd0\xbd\xd0\xb5 \xd0\xbc\xd0\xbe\xd0\xb6\xd0\xbd\xd0\xbe/\xd0\xbd\xd0\xb5\xd0\xbb\xd1\x8c\xd0\xb7\xd1\x8f/\xd0\xbd\xd0\xb0\xd0\xb4\xd0\xbe/\xd0\xbd\xd1\x83\xd0\xb6\xd0\xbd\xd0\xbe.\n_START_SECTION_\nBesedi\xc5\xa1\xc4\x8de\n_START_PARAGRAPH_\nLeksikalna sestava ruskega jezika je produkt dolgega, ve\xc4\x8dstoletnega zgodovinskega razvoja. Pomemben del ruske leksike predstavljajo besede, ki imajo izvor v cerkveni slovan\xc5\xa1\xc4\x8dini. Te se \xc5\xa1e posebej pogosto uporabljajo za posredovanje abstraktnih pojmov, povezanih z religijo in duhovnim \xc5\xbeivljenjem nasploh. Ruske besede imajo bolj specifi\xc4\x8den (konkreten) pomen ali ni\xc5\xbejo slogovno obarvanost, ki se nana\xc5\xa1a na sfero vsakdanjega \xc5\xbeivljenja. Primeri so slede\xc4\x8di pari besed ruskega jezika \xe2\x80\x93 prvi v dvojicah so ruski, drugi pa so pre\xc5\xa1li v ru\xc5\xa1\xc4\x8dino iz cerkvene slovan\xc5\xa1\xc4\x8dine (pri tem sta se oba pojavila iz iste praslovanske besede): \xd0\xb7\xd0\xb0\xd0\xba\xd0\xbe\xd0\xbb\xd0\xbe\xd1\x82\xd1\x8c \'zaklati\'\xc2\xa0: \xd0\xb7\xd0\xb0\xd0\xba\xd0\xbb\xd0\xb0\xd1\x82\xd1\x8c \'zabosti do smrti\', \xd0\xbe\xd0\xb1\xd0\xbd\xd1\x8f\xd1\x82\xd1\x8c \'objeti (nekoga)\'\xc2\xa0: \xd0\xbe\xd0\xb1\xd1\x8a\xd1\x8f\xd1\x82\xd1\x8c \'dojeti\', \'objeti\' \xe2\x80\x93 abstrakten pomen, \xd0\xb6\xd0\xb8\xd1\x82\xd1\x8c\xd1\x91 \'\xc5\xbeivljenje\'\xc2\xa0: \xd0\xb6\xd0\xb8\xd1\x82\xd0\xb8\xd0\xb5 \'\xc5\xbeitje: \xc5\xbeivljenjepis svetnikov\', \xd0\xbd\xd1\x91\xd0\xb1\xd0\xbe \'nebo v ustih\'\xc2\xa0: \xd0\xbd\xd0\xb5\xd0\xb1\xd0\xbe (\'nebo\')._NEWLINE_Pomemben vir besedi\xc5\xa1\xc4\x8da so leksemi iz razli\xc4\x8dnih zgodovinskih obdobij: v glavnem besede, prevzete iz cerkvene slovan\xc5\xa1\xc4\x8dine, npr. \xd0\xba\xd1\x80\xd0\xb0\xd1\x82\xd0\xba\xd0\xb8\xd0\xb9 \'strnjen\', \xd0\xb3\xd0\xbb\xd0\xb0\xd0\xb2\xd0\xb0 \'poglavje\', \xd0\xb3\xd1\x80\xd0\xb0\xd0\xb6\xd0\xb4\xd0\xb0\xd0\xbd\xd0\xb8\xd0\xbd \'dr\xc5\xbeavljan\', \xd0\xb5\xd0\xb4\xd0\xb8\xd0\xbd\xd1\x8b\xd0\xb9 \'edini\' idr. _NEWLINE_Med njimi so tudi \xc5\xa1tevilne besede iz bizantinske gr\xc5\xa1\xc4\x8dine (npr. \xd1\x84\xd0\xbe\xd0\xbd\xd0\xb0\xd1\x80\xd1\x8c \'svetilka\', \xd1\x85\xd0\xbe\xd1\x80 \'zbor\', \xd0\xba\xd1\x80\xd0\xbe\xd0\xb2\xd0\xb0\xd1\x82\xd1\x8c \'postelja\', \xd0\xbc\xd0\xbe\xd0\xbd\xd0\xb0\xd1\x81\xd1\x82\xd1\x8b\xd1\x80 \'samostan\') in izposojenke iz turkskih jezikov (\xd0\xb4\xd0\xb5\xd0\xbd\xd1\x8c\xd0\xb3\xd0\xb8 \'denar\', \xd1\x81\xd1\x83\xd0\xbd\xd0\xb4\xd1\x83\xd0\xba \'zaboj\'). _NEWLINE_Posebej naj izpostavimo vpliv neslovanskih evropskih jezikov, ki je v razli\xc4\x8dnih obdobjih potekal z razli\xc4\x8dno intenzivnostjo. Za \xc4\x8dasa Petra Velikega in njegovih reform so v ru\xc5\xa1\xc4\x8dino do 19. stoletja pri\xc5\xa1le naslednje besede: nizozemske: \xd0\xb0\xd0\xbf\xd0\xb5\xd0\xbb\xd1\x8c\xd1\x81\xd0\xb8\xd0\xbd \'pomaran\xc4\x8da\', \xd0\xb7\xd0\xbe\xd0\xbd\xd1\x82\xd0\xb8\xd0\xba \'de\xc5\xbenik\', \xd0\xba\xd0\xb0\xd1\x8e\xd1\x82\xd0\xb0 \'kajuta\', \xd0\xbc\xd0\xb0\xd1\x82\xd1\x80\xd0\xbe\xd1\x81 \'mornar\'; nem\xc5\xa1ke: \xd1\x86\xd0\xb8\xd1\x84\xd0\xb5\xd1\x80\xd0\xb1\xd0\xbb\xd0\xb0\xd1\x82 \'\xc5\xa1tevil\xc4\x8dnica\', \xd1\x88\xd1\x82\xd0\xb0\xd0\xbc\xd0\xbf \'\xc5\xa1tampiljka\', \xd0\xbf\xd0\xb0\xd1\x80\xd0\xb8\xd0\xba\xd0\xbc\xd0\xb0\xd1\x85\xd0\xb5\xd1\x80 \'frizer\'; francoske: \xd0\xb1\xd0\xb0\xd0\xbd\xd0\xb0\xd0\xbb\xd1\x8c\xd0\xbd\xd1\x8b\xd0\xb9 \'banalen\', \xd0\xb3\xd0\xb0\xd0\xbb\xd0\xb0\xd0\xbd\xd1\x82\xd0\xbd\xd1\x8b\xd0\xb9 \'galanten\', \xd0\xb2\xd0\xb5\xd1\x81\xd1\x82\xd0\xb8\xd0\xb1\xd1\x8e\xd0\xbb\xd1\x8c \'sprejemnica\', \xd0\xb6\xd0\xb0\xd0\xba\xd0\xb5\xd1\x82 \'jopi\xc4\x8d\', \xd0\xbf\xd1\x8e\xd1\x80\xd0\xb5 \'pire\'; angle\xc5\xa1ke: \xd0\xb1\xd0\xbe\xd0\xb9\xd0\xba\xd0\xbe\xd1\x82 \'bojkot\', \xd0\xb1\xd1\x83\xd0\xbb\xd1\x8c\xd0\xb4\xd0\xbe\xd0\xb3 \'buldog\', \xd1\x81\xd0\xbf\xd0\xbe\xd1\x80\xd1\x82 \'\xc5\xa1port\', \xd0\xbb\xd0\xb8\xd0\xb4\xd0\xb5\xd1\x80 \'voditelj\'. _NEWLINE_Za ruski jezik je v primerjavi s slovenskim zna\xc4\x8dilen ve\xc4\x8dji dele\xc5\xbe tujk in izposojenk. _NEWLINE_V 20. stoletju prevladujejo besede iz angle\xc5\xa1\xc4\x8dine: \xd0\xb1\xd0\xb8\xd0\xb7\xd0\xbd\xd0\xb5\xd1\x81 \'trgovanje\', \xd1\x81\xd0\xbf\xd1\x80\xd0\xb8\xd0\xbd\xd1\x82 \'\xc5\xa1print\', \xd0\xba\xd0\xbe\xd0\xbc\xd0\xbf\xd1\x8c\xd1\x8e\xd1\x82\xd0\xb5\xd1\x80 \'ra\xc4\x8dunalnik\', \xd1\x88\xd0\xbey \'oddaja\' itd. V znanstveno-tehni\xc4\x8dni sferi se pojavljajo internacionalizmi (z latinskimi ali gr\xc5\xa1kimi koreni), kar se odra\xc5\xbea v vseh svetovnih jezikih zaradi globalizacije. Danes pa so zanimiv del sestava jezika tudi besede iz (ni\xc5\xbejega) pogovornega jezika in razli\xc4\x8dnih \xc5\xbeargonov: \xd0\xb1\xd0\xb5\xd1\x81\xd0\xbf\xd1\x80\xd0\xb5\xd0\xb4\xd0\xb5\xd0\xbb \'brezzakonje\', \xd1\x80\xd0\xb0\xd1\x81\xd0\xba\xd0\xbb\xd0\xb0\xd0\xb4 \'stanje\', \xd1\x80\xd0\xb0\xd0\xb7\xd0\xb1\xd0\xbe\xd1\x80\xd0\xba\xd0\xb0 \'obra\xc4\x8dun\' idr._NEWLINE_V splo\xc5\xa1nem je odprtost ruskega jezika tujim besedam in njihova aktivna asimilacija ter prilagajanje ruskemu slovni\xc4\x8dnemu sistemu zna\xc4\x8dilna za ves zgodovinski razvoj jezika, kar dokazuje pro\xc5\xbenost leksikalnega sistema in posledi\xc4\x8dno izkazuje vir slovarskega bogastva.\n_START_SECTION_\nZgodovina ru\xc5\xa1\xc4\x8dine\n_START_PARAGRAPH_\nVe\xc4\x8d stoletij je imela vlogo sakralnega knji\xc5\xbenega jezika cerkvena slovan\xc5\xa1\xc4\x8dina, ki se je razvila iz praslovanskega jezika. Slednji je do\xc5\xbeivel spremembe v razli\xc4\x8dnih slovanskih obmo\xc4\x8djih pod vplivom lokalnih jezikovnih posebnosti (tako obstaja bolgarska cerkvenoslovanska razli\xc4\x8dica, srbska cerkvenoslovanska, ruska cerkvenoslovanska itd.) Cerkvenoslovanski elementi pre\xc4\x8dijo celotno strukturo ruskega jezika (fonetiko, morfologijo, skladnjo in leksiko)._NEWLINE_Najstarej\xc5\xa1i ruski spomeniki izhajajo iz 11. stoletja. Najzgodnej\xc5\xa1i datirani rokopis je Novgorodski kodeks. Rokopisi na pergamentu iz tega obdobja so napisani v starocerkveni slovan\xc5\xa1\xc4\x8dini z nekaterimi starovzhodnoslovanskimi (staroruskimi) posebnostmi. Spomeniki tega \xc4\x8dasa, kot so novgorodska pisma na brezovem lubju, odra\xc5\xbeajo staro novgorodsko nare\xc4\x8dje in so prakti\xc4\x8dno brez vpliva cerkvenoslovanskega jezika. Starovzhodnoslovanske (staroruske) jezikovne posebnosti se odra\xc5\xbeajo v poslovni korespondenci in v takih tekstih, kot je Ruska pravda, ki je nastala med vladavino Vladimira Monomaha v 12. stoletju, ep Pesem o Igorjevem pohodu (slovenski prevod R. Nahtigala) s konca 12. stoletja in v letopisih iz 13. stoletja. Do 14. stoletja so vzhodni Slovani govorili v podobnih dialektih, ki jim skupno pravimo starovzhodnoslovanski jezik. Pojav ruske pisne tradicije, ki se razlikuje od ukrajinske in beloruske, sega v 14. stoletje. V ruskem jeziku obstajajo \xc5\xa1tevilni vplivi iz gr\xc5\xa1\xc4\x8dine, turkskih jezikov, latin\xc5\xa1\xc4\x8dine, polj\xc5\xa1\xc4\x8dine, nem\xc5\xa1\xc4\x8dine, franco\xc5\xa1\xc4\x8dine, italijan\xc5\xa1\xc4\x8dine in angle\xc5\xa1\xc4\x8dine. Ruska abeceda (azbuka) je bila osnovana na podlagi cirilice, ki jo je spremenil Peter I. s svojimi reformami, in z reformami iz leta 1918._NEWLINE_Zgodovino ruskega jezika ponavadi delijo na naslednja obdobja: _NEWLINE_1) 9.\xe2\x80\x9314. stol., _NEWLINE_2) 15.\xe2\x80\x9317. stol., _NEWLINE_3) sredina 17. stol.\xe2\x80\x93danes. _NEWLINE_Ta delitev sovpada z obdobji diglosije (sobivanje doma\xc4\x8dega jezika in cerkvene slovan\xc5\xa1\xc4\x8dine, pri \xc4\x8demer je uporaba strogo lo\xc4\x8dena: prvi je neknji\xc5\xbeni, za vsakdanje \xc5\xbeivljenje, druga pa knji\xc5\xbena, za kulturo in cerkev), dvojezi\xc4\x8dja (oba, tako doma\xc4\x8di jezik kot cerkvena slovan\xc5\xa1\xc4\x8dina se uporabljata v vseh polo\xc5\xbeajih, oba pogovorna in oba knji\xc5\xbena) in nastankom sodobnega ruskega knji\xc5\xbenega jezika.\n_START_SECTION_\nPrvo obdobje (9.\xe2\x80\x9314. st.)\n_START_PARAGRAPH_\nPrvo obdobje se za\xc4\x8dne z odcepitvijo vzhodnih Slovanov (prednikov Rusov, Ukrajincev, Belorusov) od skupne slovanske domovine. Od takrat obstaja tudi starovzhodnoslovanski (staroruski, \xd0\xb4\xd1\x80.-\xd1\x80\xd1\x83\xd1\x81.) jezik  \xe2\x80\x93 prednik ru\xc5\xa1\xc4\x8dine, ukrajin\xc5\xa1\xc4\x8dine in beloru\xc5\xa1\xc4\x8dine. V 14. stoletju se za\xc4\x8dne mo\xc4\x8dnej\xc5\xa1a delitev na tri vzhodnoslovanske jezike. Vzhodnoslovanski jezik so govorila plemena, ki so prebivala na obmo\xc4\x8dju od srednjega dela reke Dneper na jugu do jezera Ilmen na severu; od vrhnjega toka Oke, Volge in Dona na vzhodu do Volinske, Podolije in Galicije na zahodu. Nare\xc4\x8dja teh plemen so bila blizu drugo drugemu in so imela zna\xc4\x8dilnosti, ki so se razvile v procesu odcepitve vzhodnih Slovanov od skupne slovanske domovine in ki jih ni v drugih slovanskih jezikih. V 9. stoletju se je ob srednjem toku Dnepra, na obmo\xc4\x8dju, ki so ga naseljevali Poljani (pleme) pojavila fevdalna dr\xc5\xbeava Kijevska Rusija (\xd0\x9a\xd0\xb8\xd0\xb5\xd0\xb2\xd1\x81\xd0\xba\xd0\xb0\xd1\x8f \xd0\xa0\xd1\x83\xd1\x81\xd1\x8c). Pod seboj je zdru\xc5\xbeila vzhodnoslovanska plemena. Njihov jezik je bila starovzhodnoslovan\xc5\xa1\xc4\x8dina (stara ru\xc5\xa1\xc4\x8dina), ki se je formirala na osnovi dialektov vzhodnoslovanskih plemen. V 10. stoletju, s sprejetjem kr\xc5\xa1\xc4\x8danstva, so v Kijevsko Rusijo iz Bolgarije prihajale cerkvene knjige, napisane v stari cerkveni slovan\xc5\xa1\xc4\x8dini. To je prispevalo k raz\xc5\xa1iritvi pismenosti. Knjige so prepisovali ruski pisarji, ki so tako usvajali posebnosti stare cerkvene slovan\xc5\xa1\xc4\x8dine. Skupaj s tem je stara cerkvena slovan\xc5\xa1\xc4\x8dina vpijala tudi podro\xc4\x8dne jezikovne posebnosti. Tako so se od 11. do 12. stol. oblikovale podro\xc4\x8dne razli\xc4\x8dice (redakcije) stare cerkvene slovan\xc5\xa1\xc4\x8dine Skupek teh redakcij \xe2\x80\x93 vzhodnoslovanske (ruske), ju\xc5\xbenoslovanskih (bolgarske, srbske) in zahodnoslovanske (\xc4\x8de\xc5\xa1ke) \xe2\x80\x93 se imenuje cerkvena slovan\xc5\xa1\xc4\x8dina. To je bil splo\xc5\xa1ni knji\xc5\xbeni jezik vzhodnih in dela ju\xc5\xbenih Slovanov v celotnem obdobju srednjega veka. Besedila v cerkveni slovan\xc5\xa1\xc4\x8dini so bila povezana z versko tematiko, gre predvsem za Biblijo (kanonska dela). Najstarej\xc5\xa1a knjiga, napisana v obdobju Kijevske Rusije, je Ostromirov evangelij (1056\xe2\x80\x931057). V cerkveno slovan\xc5\xa1\xc4\x8dino so prevajali tudi spise iz drugih jezikov (posebej iz gr\xc5\xa1\xc4\x8dine). Profesionalni prevajalci so na obmo\xc4\x8dju obstajali \xc5\xbee v za\xc4\x8detku 11. stol. Nastajala so tudi izvirna besedila, ki so jih pisali v cerkveni slovan\xc5\xa1\xc4\x8dini, npr. \xd0\xa1\xd0\xbb\xd0\xbe\xd0\xb2\xd0\xbe \xd0\xbe \xd0\xb7\xd0\xb0\xd0\xba\xd0\xbe\xd0\xbd\xd0\xb5 \xd0\xb8 \xd0\xb1\xd0\xbb\xd0\xb0\xd0\xb3\xd0\xbe\xd0\xb4\xd0\xb0\xd1\x82\xd0\xb8 (metropolit Hilarion), \xd0\x96\xd0\xb8\xd1\x82\xd0\xb8\xd0\xb5 \xd0\xa4\xd0\xb5\xd0\xbe\xd0\xb4\xd0\xbe\xd1\x81\xd0\xb8\xd1\x8f \xd0\x9f\xd0\xb5\xd1\x87\xd0\xb5\xd1\x80\xd1\x81\xd0\xba\xd0\xbe\xd0\xb3\xd0\xbe (konec 11. stol.), \xd0\xa7\xd1\x82\xd0\xb5\xd0\xbd\xd0\xb8\xd0\xb5 \xd0\xbe \xd0\x91\xd0\xbe\xd1\x80\xd0\xb8\xd1\x81\xd0\xb5 \xd0\xb8 \xd0\x93\xd0\xbb\xd0\xb5\xd0\xb1\xd0\xb5 (konec 11. stol.), \xd0\xa1\xd0\xba\xd0\xb0\xd0\xb7\xd0\xb0\xd0\xbd\xd0\xb8\xd0\xb5 \xd0\xbe \xd0\x91\xd0\xbe\xd1\x80\xd0\xb8\xd1\x81\xd0\xb5 \xd0\xb8 \xd0\x93\xd0\xbb\xd0\xb5\xd0\xb1\xd0\xb5 (12. stol.). _NEWLINE_V tistem obdobju so obstajali tudi posvetni \xc5\xbeanri pismenosti \xe2\x80\x93 zapisi in komentarji o resni\xc4\x8dnih zgodovinskih dogodkih (nekateri v umetni\xc5\xa1ki obliki), potopisi, pa tudi teksti zakonov in osebna korespondenca. Jezik tega dopisovanja je starovzhodnaslovan\xc5\xa1\xc4\x8dina (stara ru\xc5\xa1\xc4\x8dina), ki se precej razlikuje od cerkvene slovan\xc5\xa1\xc4\x8dine, vsebuje \xc5\xa1tevilne besede in oblike \xc5\xbeivega vzhodnoslovanskega govora. Bila je naddialektalna oblika na vzhodnoslovanski osnovi, ki se je vzpostavljala v velikih mestih Kijevske Rusije (predvsem v Kijevu).  V pisnem jeziku se je uporabljala v obdelani, "oknji\xc5\xbeeni" razli\xc4\x8dici. Vanj je pri\xc5\xa1lo pomembno \xc5\xa1tevilo slovanizmov. Njihova koli\xc4\x8dina in sestava je bila odvisna od vsebine. _NEWLINE_Besedila posvetne pismenosti, napisana v starovzhodnoslovan\xc5\xa1\xc4\x8dini, se delijo na dve skupini: 1) letopisne pripovedi in umetni\xc5\xa1ko-narativna literatura: spisi Vladimirja Monomaha (konec 11.\xe2\x80\x93za\xc4\x8detek 12. stol.),  Pesem o Igorjevem pohodu (konec 12. stol.), \xd0\x94\xd0\xb5\xd0\xb2\xd0\xb3\xd0\xb5\xd0\xbd\xd0\xb8\xd0\xb5\xd0\xb2\xd0\xbe \xd0\xb4\xd0\xb5\xd1\x8f\xd0\xbd\xd0\xb8\xd0\xb5 (prevod bizantinskega romana iz 10. stol. v starovzhodnoslovan\xc5\xa1\xc4\x8dino bizantinskega romana iz 10 stol., pisan od 12. do 13. stol.), \xd0\x9c\xd0\xbe\xd0\xbb\xd0\xb5\xd0\xbd\xd0\xb8\xd0\xb5 \xd0\x94\xd0\xb0\xd0\xbd\xd0\xb8\xd0\xb8\xd0\xbb\xd0\xb0 \xd0\x97\xd0\xb0\xd1\x82\xd0\xbe\xd1\x87\xd0\xbd\xd0\xb8\xd0\xba\xd0\xb0 (prva \xc4\x8detrtina 13. stoletja), \xd0\xa1\xd0\xbb\xd0\xbe\xd0\xb2\xd0\xbe \xd0\xbe \xd0\xbf\xd0\xbe\xd0\xb3\xd0\xb8\xd0\xb1\xd0\xb5\xd0\xbb\xd0\xb8 \xd0\xa0\xd1\x83\xd1\x81\xd1\x81\xd0\xba\xd0\xbe\xd0\xb9 \xd0\xb7\xd0\xb5\xd0\xbc\xd0\xbb\xd0\xb8 (13.\xe2\x80\x93za\xc4\x8d. 14. stol.), \xd0\x97\xd0\xb0\xd0\xb4\xd0\xbe\xd0\xbd\xd1\x89\xd0\xb8\xd0\xbd\xd0\xb0 (konec 14.\xe2\x80\x93za\xc4\x8detek 15. stol.) idr. Ta besedila so napisana v starovzhodnoslovanskem knji\xc5\xbenem jeziku; _NEWLINE_2) spomeniki delovnega karakterja in osebna korespondenca (pisma, napisana na lubju), ki so v razli\xc4\x8dnih stopnjah izra\xc5\xbeali govorjeni jezik. Med 11. in 14. stoletjem so se v starovzhodnoslovanskem jeziku zgodile pomembne spremembe. Najpomembnej\xc5\xa1a sprememba v fonetiki je bila odprava reduciranih vokalov, ki se je kon\xc4\x8dala v \xc4\x8dasu od 12. do 13. stol. V vokalizmu in konzonantizmu so se zgodile tudi ostale spremembe. Na podro\xc4\x8dju sklanjanja samostalnikov se je zgodila asimilacija enega tipa sklanjatve z drugim in zahvaljujo\xc4\x8d temu tvorjenje nekaterih osnovnih sklanjatvenih obrazcev. Zgodila se je poenostavitev sistema glagolskih preteklih \xc4\x8dasov, tvorila se je le \xc5\xa1e ena oblika preteklega \xc4\x8dasa z nepolnopomenskim glagolom \xd0\xb1\xd1\x8b\xd1\x82\xd1\x8c \'biti\' in dele\xc5\xbenikom na -l.\n_START_SECTION_\nDrugo obdobje (15.\xe2\x80\x9317. st.)\n_START_PARAGRAPH_\nZa\xc4\x8detek drugega obdobja predstavljata razpad enotnega vzhodnoslovanskega jezika in nastanek jezika velikoruskega naroda. Najstarej\xc5\xa1i spomeniki ruskega jezika ka\xc5\xbeejo le malo skupnih lastnosti vseh jezikov, te so vezane le na en teritorij (primer je cokanje, ki ga lahko zasledimo v novgorodskih spomenikih iz 11. stoletja). Pismenost se je raz\xc5\xa1irjala iz Kijeva, zato so zna\xc4\x8dilnosti tega obmo\xc4\x8dja potem vplivale na druge jezikovne razli\xc4\x8dice. Postopoma se opa\xc5\xbea tudi veliko elementov, ki se vklju\xc4\x8dujejo v sam pisni jezik iz pogovornega jezika. Vzrok tega dogajanja je razpad Kijevske dr\xc5\xbeave, prehod voditeljske vloge na severna in severovzhodna sredi\xc5\xa1\xc4\x8da (Vladimir, Suzdal, Rostov idr.) in fevdalna razdrobljenost. _NEWLINE_\xc5\xbde spomeniki iz 12. in za\xc4\x8detka 13. stoletja odra\xc5\xbeajo vrsto pojavov, ki se razlikujejo na jugu in jugozahodu na eni strani ter severu in severovzhodu na drugi. Najstarej\xc5\xa1i od pojavov je diftongizacija kon\xc4\x8dnih e in o pred zlogi z izpadlima jer (\xd1\x8c) in jor (\xd1\x8a) (\xd0\xbf\xd0\xb5\xd1\x87\xd1\x8c > \xd0\xbf\\\xd0\xb8\xd0\xb5\\\xd1\x87\xd1\x8c, \xd0\xba\xd0\xbe\xd0\xbd\xd1\x8c > \xd0\xba\\\xd1\x83\xd0\xbe\\\xd0\xbd\xd1\x8c), ki je zna\xc4\x8dilna za ju\xc5\xbene govore, ki so postali osnova ukrajinskega jezika. Formiranje velikoruskega jezika so spremljale ob\xc4\x8dutne spremembe tako v slovni\xc4\x8dnem kot slovarskem sestavu (besedi\xc5\xa1\xc4\x8de), ki ta jezik lo\xc4\x8dujejo od ukrajinskega in beloruskega: izgine zvalnik (\xd0\xbe\xd1\x82\xd1\x87\xd0\xb5, \xd0\xb3\xd0\xbe\xd1\x81\xd0\xbf\xd0\xbe\xd0\xb4\xd0\xb8\xd0\xbd\xd0\xb5), pojavlja se oblika imenovalnika mno\xc5\xbeine s kon\xc4\x8dnico -a (\xd0\xb3\xd0\xbe\xd1\x80\xd0\xbe\xd0\xb4\xd0\xb0 namesto \xd0\xb3\xd0\xbe\xd1\x80\xd0\xbe\xd0\xb4\xd0\xb8), [c], [z], [s] se v sklonskih oblikah zamenjujejo s [k\xe2\x80\x99], [g\xe2\x80\x99], [h] (pojavljajo se oblike tipa \xd1\x80\xd1\x83\xd0\xba\xd1\xa3, \xd0\xbd\xd0\xbe\xd0\xb3\xd1\xa3, \xd1\x81\xd0\xbe\xd1\x85\xd1\xa3 namesto \xd1\x80\xd1\x83\xd1\x86\xd1\xa3, \xd0\xbd\xd0\xbe\xd0\xb7\xd1\xa3, \xd1\x81\xd0\xbe\xd1\x81\xd1\xa3), kon\xc4\x8dno se uveljavi izra\xc5\xbeanje preteklika s preteklim dele\xc5\xbenikov na -l kot glavna oblika v pogovornem jeziku. Razlike so se pojavile tudi glede pokrajinskosti. _NEWLINE_Med nare\xc4\x8dji, ki so se razvila od druge polovice 12. do prve polovice 13. stoletja (novgorodski, pskovski, smolenski, rostovsko-suzdalski, dialekt (z akanjem) zgornje in srednje Oke in medre\xc4\x8dja Oke in Sejma), je glavno mesto prevzel rostovsko-suzdalski (po izvoru severnoruski) dialekt. V sestavo tega dialekta je pri\xc5\xa1el moskovski govor, saj je Moskva v drugi \xc4\x8detrtini 14. stoletja postala politi\xc4\x8dni in kulturni center; pripadala mu je posebna vloga v unifikaciji norm ruskega jezika. Okrog moskovske kne\xc5\xbeevine se vzpostavi cela vrsta drugih kne\xc5\xbeevin, v 15. stoletju se oblikuje ob\xc5\xa1irna dr\xc5\xbeava: Moskovska Rusija. _NEWLINE_V 16. stoletju se postopno predelujejo/oblikujejo norme moskovskega pogovornega jezika, v katerem je najti tako pojave severnih kot ju\xc5\xbenih velikoruskih dialektov: \xc5\xa1tevilne posebnosti soglasnikov (npr. zaporni\xc5\xa1ki g) so bile podedovane od severnih govorov, glede samoglasnikov (npr. akanje) pa od ju\xc5\xbenih. Severnoruski izvor ima tudi izgovor trdega -t v kon\xc4\x8dnici 3. osebe ednine in mno\xc5\xbeine glagolov (\xd0\xb8\xd0\xb4\xd1\x91\xd1\x82, \xd0\xb8\xd0\xb4\xd1\x83\xd1\x82, \xd1\x81\xd1\x80. \xd1\x8e\xd0\xb6\xd0\xbd\xd1\x8b\xd0\xb5 \xd0\xb8\xd0\xb4\xd0\xb5\xd1\x88\xd1\x8c, \xd0\xb8\xd0\xb4\xd1\x83\xd1\x82\xd1\x8c), izgovor glasu [v] v kon\xc4\x8dnici rodilnika ednine pridevnikov in zaimkov mo\xc5\xa1kega in srednjega spola idr. Moskovski pogovorni jezik se je odrazil v delovnih dokumentih in vplival na knji\xc5\xbeno starovzhodnoslovan\xc5\xa1\xc4\x8dino (knji\xc5\xbeni staroruski jezik) v jeziku \xc5\xa1tevilnih besedil, nastalih med 15. in 17. stoletjem (\xd0\xa5\xd0\xbe\xd0\xb6\xd0\xb4\xd0\xb5\xd0\xbd\xd0\xb8\xd0\xb5 \xd0\xb7\xd0\xb0 \xd1\x82\xd1\x80\xd0\xb8 \xd0\xbc\xd0\xbe\xd1\x80\xd1\x8f, Spisi Ivana Groznega, satiri\xc4\x8dna literatura ...). _NEWLINE_V knji\xc5\xbenem jeziku se je med 15. in 17. stoletjem nadaljeval \xc5\xbee prej za\xc4\x8deti proces raz\xc5\xa1irjanja rabe slovanizmov. Tako kot prej je obstajala obse\xc5\xbena literatura v cerkveni slovan\xc5\xa1\xc4\x8dini, ki se je v \xc4\x8dasu od 15. do 17. stoletja karakterizirala z vrsto posebnosti. Njena ruska razli\xc4\x8dica je do\xc5\xbeivela pomemben vpliv s strani ju\xc5\xbenoslovanske razli\xc4\x8dice; spremenila se je v zaprt sistem, ki se je jasno razlikoval od drugih razli\xc4\x8dic jezika, skupaj s tem pa je bolj \xc5\xa1iroko kot v prej\xc5\xa1njem obdobju sprejemala posvetne \xc5\xbeanre (posvetno publicistiko, zgodovinska besedila, potopise, posvetne povesti ...), kar ji je prineslo pogovorne elemente.\n_START_SECTION_\nTretje obdobje (sredina 17.\xe2\x80\x9321. st.)\n_START_PARAGRAPH_\nObse\xc5\xbene spremembe v javnem \xc5\xbeivljenju, ki so se zgodile na robu srednjega in novega veka, so povzro\xc4\x8dile tudi obse\xc5\xbene spremembe v jeziku. Razvoj ekonomskih in politi\xc4\x8dnih povezav Moskovske Rusije, rast avtoritete Moskve in raz\xc5\xa1iritev dokumentov moskovskih ukazov so vplivali na rast vpliva govorjenega moskovskega jezika na obmo\xc4\x8dju Moskovske Rusije. To je povzro\xc4\x8dilo, da je moskovski govor postal osnova nacionalnega jezika, ki se je za\xc4\x8del oblikovati v 17. stol. Postopno nastajanje ruskega knji\xc5\xbenega jezika je bilo tudi posledica vse bolj \xc5\xa1iroke raz\xc5\xa1iritve literature v demokrati\xc4\x8dnih slojih dru\xc5\xbebe; jezik se je oblikoval na osnovi pogovornega in uradovalnega jezika. Izobra\xc5\xbeevanje in znanost sta postala bolj posvetna.  _NEWLINE_Raz\xc5\xa1iritev mednarodnih povezav ruske dr\xc5\xbeave se je izrazila tudi v vplivu iz zahodnoevropskih jezikov (pogosto \xc4\x8dez poljski jezik). Prevzemanje tujk, ki je v velikem obsegu pri\xc5\xa1lo v jezik v obdobju Petra I., se je potem umirilo in zgodil se je izbor: del njih je \xc5\xa1el iz rabe hitro, druge so se zadr\xc5\xbeale in okrepile v jeziku. Veliko besed je bilo oblikovanih po modelu tujk (kalki). Za\xc4\x8den\xc5\xa1i z drugo polovico 16. stol. se postopno \xc5\xa1iri sfera uporabe cerkvene slovan\xc5\xa1\xc4\x8dine. Cerkvenoslovanski elementi, \xc5\xa1e zlasti leksika, so pri\xc5\xa1li v sestavo ruskega knji\xc5\xbenega jezika, a cerkvenoslovanska dedi\xc5\xa1\xc4\x8dina se nikakor ni uporabljala v polnem obsegu: celo v knji\xc5\xbenih \xc5\xbeanrih se niso uporabljali zastareli in redko uporabljani elementi jezika.  _NEWLINE_Ne glede na to so v teku 17, 18. stol. in celo v za\xc4\x8detku 19. stol. nastajala nova besedila v cerkveni slovan\xc5\xa1\xc4\x8dini, a se je njihova raba vse bolj kr\xc4\x8dila. Cerkveni jezik (torej jezik religioznega kulta) se je spremenil. K temu so prispevale Petrove  reforme, ki so vplivale na vstop zahodnoevropskih besed in ruskih narodnih pogovornih elementov v ruski knji\xc5\xbeni jezik. V procesu sinteze razli\xc4\x8dnih elementov (narodna pogovorna osnova, deli delovnega jezika, prevzemanje iz zahodnoevropskih jezikov, slovanizmi) so se oblikovale norme ruskega nacionalnega knji\xc5\xbenega jezika. Sredi 18. stol. se je oblikovala njegova govorjeno-pogovorna razli\xc4\x8dica. Ruski knji\xc5\xbeni jezik novega \xc4\x8dasa se je izpopolnil in stabiliziral v besedilih A. D. Kantemira, V. K. Tredjakovskega, M. V. Lomonosova, A. P. Sumarokova, N.  I. Nobikova, D. I. Fonvizina, G. R. Der\xc5\xbeavina, N. M. Karamzina, I. A. Krilova, A. S. Gribojedova, A. S. Pu\xc5\xa1kina. V tem obdobju se je nadaljeval proces reguliranja odnosov med elementi pogovornega jezika in cerkvene slovan\xc5\xa1\xc4\x8dine. Mnogi slovanizmi so dobili nove pomene. Vse mo\xc4\x8dnej\xc5\xa1e se je pojavljal previden odnos k uporabi arhai\xc4\x8dnih slovanizmov v literarnih besedilih. Lomonosov jih je v svoji stilisti\xc4\x8dni teoriji izklju\xc4\x8deval celo iz visokega stila. Posebej odlo\xc4\x8dno je uporabo slovanizmov omejil Karamzin, ki je se je orientiral na jezik visokih krogov dru\xc5\xbebe. Obi\xc4\x8dajno Pu\xc5\xa1kinu pripisujejo vlogo zlitja treh jezikovnih vplivov: slovanizmov, ljudskega pogovornega jezika in zahodnoevropskih elementov, ki so pokazali odlo\xc4\x8dilen vpliv na oblikovanje norm ruskega knji\xc5\xbenega jezika. Jezik pu\xc5\xa1kinskega obdobja se je v svoji osnovi ohranil do dana\xc5\xa1njih dni. Ves nadaljnji razvoj ruskega knji\xc5\xbenega jezika je potekal s poglobitvijo in izpopolnitvijo norm, ki so se oblikovale v tem obdobju. _NEWLINE_V razvoju sodobnega ruskega knji\xc5\xbenega jezika, formiranju njegovih norm, je pomembno vlogo igrala jezikovna praktika najve\xc4\x8djih ruskih pisateljev 19. - za\xc4\x8detka 20 stol. (Lermontov, Gogolj, Turgenjev, Dostojevski, Saltikov-\xc5\xa0\xc4\x8dedrin, Tolstoj, \xc4\x8cehov, Gorki, Bunin  idr.).  _NEWLINE_Od druge polovice 19. stoletja je imel na razvoj ruskega knji\xc5\xbenega jezika velik vpliv jezik znanosti in publicistike. _NEWLINE_V 20. stoletju se je ob\xc4\x8dutno obogatil slovarski sestav (leksika, besedi\xc5\xa1\xc4\x8de) ruskega knji\xc5\xbenega jezika. Deloma je razvoj znanosti in tehnike vplival na popolnitev knji\xc5\xbenega jezika s posebno terminolo\xc5\xa1ko leksiko.'