b'\n_START_ARTICLE_\nMarija I. Angle\xc5\xa1ka\n_START_SECTION_\nOtro\xc5\xa1tvo\n_START_PARAGRAPH_\nMarija se je rodila 18. februarja 1516 v pala\xc4\x8di Placentia v Greenwichu. Bila je edini otrok kralja Henrika VIII. in njegove prve \xc5\xbeene, Katarine Aragoske, ki je pre\xc5\xbeivel otro\xc5\xa1tvo. Njena mati je imela veliko splavov in pred njenim rojstvom je bila \xc5\xa1tirikrat nose\xc4\x8da, vendar je rodila eno mrtvorojeno h\xc4\x8derko ter tri mrtvorojene ali kratko \xc5\xbeive\xc4\x8de sinove, med njimi tudi Henrika, vojvoda Corwallskega. Bene\xc5\xa1ki veleposlanik Sebastian Giustiniani je \xc4\x8destital kralju ob "rojstvu njegove h\xc4\x8derke in blaginji njene vesele matere, kraljice, tudi \xc4\x8de bi bilo bolj razveseljivo, \xc4\x8de bi dobila sina." Vendar Henriku ni odvzel poguma. "Midva sva \xc5\xa1e tako mlada; tokrat je bila h\xc4\x8di, nato pa z Bo\xc5\xbejo milostjo sledijo sinovi." Kralj ni skrival ljubezni do svoje h\xc4\x8derke in je Giustinianiju ponosno povedal: "Z Bogom, ta otrok nikoli ne joka."_NEWLINE_Marija je bila kr\xc5\xa1\xc4\x8dena v katoli\xc4\x8danski cerkvi tri dni po rojstvu. Nosila jo je Elizabeta Howard, \xc5\xbeena Thomasa Howarda, 3. vojvoda Norfolka, in tesna prijateljica njene mame. Njeni botri so bili (med drugim) vpliven kardinal Thomas Wolsey in njeni sorodnici Margareta Pole, 8. grofica Salisburyja, in Katarina Yor\xc5\xa1ka. \xc5\xa0e isto leto je Marija postala botra svoji sestri\xc4\x8dni Frances Brandon. Ime je dobila pa svoji teti, Mariji Tudorski._NEWLINE_V prvih dveh letih njenega \xc5\xbeivljenja so jo vzgajale, kot je bilo to obi\xc4\x8dajno pri vzgoji kraljevih otrok, vzgojiteljice in varu\xc5\xa1ke. Bila je pod nadzorom nekdanje dru\xc5\xbeice kraljice Katarine, lady Margarete Bryan, ki je bila kasneje tudi odgovorna za izobra\xc5\xbeevanje Marijine mlaj\xc5\xa1e polsestre Elizabete in mlaj\xc5\xa1ega polbrata Edvarda. Leta 1520 je bila vojvodinja Saliburyja imenovana za njeno guvernerko. Sir John Hussey, kasneje lord Hussey, je bil njen komornik od leta 1530. Njegova \xc5\xbeena, lady Ana, h\xc4\x8derka Georga Greyja, 2. kentskega grofa, je bila ena od njenih spremljevalk._NEWLINE_Z devetimi leti je uradno postala naslednica svojega o\xc4\x8deta, vendar si je Henrik \xc5\xa1e vedno \xc5\xbeelel, da bi dobil mo\xc5\xa1kega dedi\xc4\x8da. Henrik si je bil skozi njeno otro\xc5\xa1tvo zelo blizu z njo in ona je veljala za najbolj pomembno evropsko princeso. Za Marijino vzgojo sta skrbeli njena vzgojiteljica in njena mama, ki jo je sama pou\xc4\x8devala latin\xc5\xa1\xc4\x8dino, s pomo\xc4\x8djo svojega u\xc4\x8ditelja pa se je u\xc4\x8dila gr\xc5\xa1\xc4\x8dino, znanost in glasbo._NEWLINE_Leta 1525 je Marija neuradno dobila naziv vali\xc5\xbeanska princesa kot o\xc4\x8detova naslednica in je za\xc4\x8dela opravljati prestolonasledni\xc5\xa1ke dol\xc5\xbenosti v imenu brata, ki ga \xc5\xa1e vedno ni imela. Predsedovala je vali\xc5\xbeanskem svetu v gradu Ludlow, kjer je imela svoj dvor._NEWLINE_Ko je bila stara dve leti, je njen o\xc4\x8de obljubil njeno roko sinu francoskega kralja Franca I. Po treh letih je bila obljuba preklicana in Marija je bila obljubljena Karlu V., Svetorimskemu cesarju, vendar pa je Karel V. po nekaj letih poroko z dovoljenjem njenega o\xc4\x8deta prekinil. Kardinal Wolsey, Henrikov glavni svetovalec, je nadaljeval s poro\xc4\x8dnimi pogajanji s Francijo in Henrik je predlagal, da se Marija poro\xc4\x8di s kraljem Francem I., ki je bil \xc5\xbeeljan zavezni\xc5\xa1tva z Anglijo. Podpisana je bila poro\xc4\x8dna pogodba, kjer je pisalo, da se bo Marija poro\xc4\x8dila ali s kraljem Francem I. ali z njegovim drugim sinom, Henrikom, vojvodo Orleanskim, vendar je Henrik VIII. \xc5\xa1e vedno \xc5\xbeelel mo\xc5\xa1kega potomca in zato se ustvarijo ovire za poroko. Turbulentne razmere so v naslednjem desetletju vpra\xc5\xa1anje Marijine poroke potisnile ob stran.\n_START_SECTION_\nRazveljavitev zakona Katarine in Henrika\n_START_PARAGRAPH_\nRezultat Henrikove \xc5\xbeelje po sinu je bila razveljavitev zakona z Marijino materjo Katarino. Po drugi strani pa je bil rezultat te razveljavitve razdor med angle\xc5\xa1kim in rimskim katolicizmom, saj pape\xc5\xbe ni \xc5\xbeelel razveljaviti zakona Henrika in Katarine. Henrik je kot uradni razlog za razveljavitev zakona navedel Katarinin prvi zakon z njegovim bratom, princem Arturjem, zaradi katerega je bil njun zakon v o\xc4\x8deh Boga viden kot incest. Marija je tako 23. januarja 1533 postala otrok neobstoje\xc4\x8dega zakona in torej nelegitimna, zaradi \xc4\x8desar je bil njen naziv princesa zamenjan z mnogo skromnej\xc5\xa1im nazivom lady. Njen o\xc4\x8de se je v trenutku, ko je bila njegova zveza s Katarino razveljavljena, poro\xc4\x8dil z Ano Boleyn, vendar je bil njun zakon legaliziran 25. maja 1533._NEWLINE_Ana se je bala, da bo Marija, njena pastorka, predstavljala gro\xc5\xbenjo Elizabetinem polo\xc5\xbeaju naslednice. Henrik je zato odpustil vse Marijine sluge in jo poslal na grad Hatfield, kjer je z ostalimi slugami slu\xc5\xbeila svoji dvajset let mlaj\xc5\xa1i polsestri, princesi Elizabeti. Ana je pogosto obiskovala svojo h\xc4\x8derko in se pri tem redno spopadala z Marijo. Marija je govorila z njo kot z "o\xc4\x8detovo ljubico", medtem ko jo je Ana imenovala za "pankrta". Marija je nekaj let vztrajala pri zavrnitvi svoje ma\xc4\x8dehe za kraljico in svojega o\xc4\x8deta za vrhovnega verskega poglavarja. _NEWLINE_Ana je posku\xc5\xa1ala popraviti svoj odnos z Marijo pod pogojem, da jo ona prizna za kraljico, kar je Marija odlo\xc4\x8dno zavrnila. Medtem je potiho spodbujala Henrika, da daje prednost Elizabeti pred Marijo, saj je bil to edini na\xc4\x8din, da se ona sama obdr\xc5\xbei na dvoru._NEWLINE_Mariji so bili prepovedani obiski matere, tudi ko se je Katarinino zdravje poslab\xc5\xa1alo, vendar so zvesti Katarinini slu\xc5\xbeabniki pomagali pri skrivni izmenjavi pisem med materjo in h\xc4\x8derko. Katarina je umrla 7. januarja 1636 in Mariji ni bilo dovoljeno, da se udele\xc5\xbei njenega pogreba. Na dan Katarininega pogreba je Ana splavila sina, kar je v Henriku povzro\xc4\x8dilo sum, da je bil njun zakon preklet. Ana je bila obsojena na smrt in 19. maja je bila obglavljena. Elizabeta je po materini smrti do\xc5\xbeivela isto kar Marija - izgubila je naziv princese in postala lady Elizabeta. Toda medtem ko je imela Marija za \xc4\x8dasa izgube naziva dvajset let, je imela Elizabeta le tri leta._NEWLINE_Zaradi tega je bila ogor\xc4\x8dena Marija hladna do sestre skozi vso Elizabetino mladost. Elizabeto je dra\xc5\xbeila s spominom na njeno usmr\xc4\x8deno mater Ano, ki jo je imenovala za \xc4\x8darovnico. Posku\xc5\xa1ala je popraviti svoj odnos z o\xc4\x8detom tako, da ga je priznala za vrhovnega verskega poglavarja Anglije. S tem ni izgubila le podpore pape\xc5\xbea, temve\xc4\x8d je tudi priznala neveljavnost zakona svojih star\xc5\xa1ev in tako tudi svojo nelegitimnost.\n_START_SECTION_\n\xe2\x80\x8bPonovno v Henrikovi milosti\n_START_PARAGRAPH_\nMarija je upala, da bodo vse njene te\xc5\xbeave izginile s smrtjo Ane Boleyn. Samo en dan po smrti ene je dobila drugo ma\xc4\x8deho - Jano Seymour. Jana je spodbujala Henrika, da vrne obe svoji h\xc4\x8derki na dvor, saj ji nista mogli predstavljati ovire. Janina stali\xc5\xa1\xc4\x8da in mnenja so bila podobna Marijinim, tako da je Marija sprejela in spo\xc5\xa1tovala novo ma\xc4\x8deho. Jana je ponudila Mariji mo\xc5\xbenost, da je botra njenega sina Edvarda, vali\xc5\xbeanskega princa in dedi\xc4\x8da, ki ga je Henrik  tako dolgo \xc4\x8dakal. Marija je sprejela ponudbo Jane pa je za posledicami oku\xc5\xbebe pri porodu umrla, tako da je Marija postala glavna pogrebnica na Janinem pogrebu. Posledica dobrih odnosov Marije s Henrikovo najljub\xc5\xa1o \xc5\xbeeno (ta je bila edina, ki mu je rodila sina) je Marijina vrnitev na Henrikov dvor. Henrik ji je celo dal grad, kjer je imela lastni dvor, vendar se je Marija odlo\xc4\x8dila, da bo ve\xc4\x8d \xc4\x8dasa pre\xc5\xbeivela z o\xc4\x8detom. Kadar koli je Marija omenila svojo mater, jo je Henrik jezno poslal na njen grad. Enako je naredil z Elizabeto, ko je omenila svojo mamo, vendar pa je bila ona poslana na grad Hatfield._NEWLINE_Zadnja Marijina ma\xc4\x8deha in \xc5\xa1esta \xc5\xbeena Henrika, Katarina Parr, je uspela zdru\xc5\xbeiti in uskladiti vso dru\xc5\xbeino. Na njeno vztrajanje sta bili Marija in Elizabeta leta 1544 ponovno vklju\xc4\x8deni v Zakon o dedovanju in v dedno linijo, v kateri je imel Edvard prednost pred Marijo in Elizabeto. Marija je Katarino spo\xc5\xa1tovala in se ujemala z njo, kljub dejstvu, da je bila Katarina protestantka in le dve leti starej\xc5\xa1a od nje.\n_START_SECTION_\nPolbratova vladavina\n_START_PARAGRAPH_\nPo Henrikovi smrti leta 1547 je na prestol pri\xc5\xa1el Edvard VI., prvi angle\xc5\xa1ki protestantski vladar, ki je preko regentskega sveta in svojega lorda za\xc5\xa1\xc4\x8ditnika za\xc4\x8del v versko in politi\xc4\x8dno \xc5\xbeivljenje Anglije uvajati, ponekod z nasilnimi metodami, protestantsko tradicijo in pravila._NEWLINE_Marija, predana katoli\xc4\x8danka kot njena mama, je prosila brata za lastno kapelo, v kateri bi lahko molila. Njena pro\xc5\xa1nja ni bila le zavrnjena, ampak ji je vlada popolnoma prepovedala upravljati svojo vero. Zato se je obrnila na cesarja Karla V., ki je Angliji zagrozil z vojno, \xc4\x8de bodo Mariji \xc5\xa1e naprej kratili versko svobodo. Po tem se na dvoru niso ve\xc4\x8d vme\xc5\xa1avali v njene verske obi\xc4\x8daje in svobodo, vendar je to dejanje resno vplivalo na Marijin odnos z Edvardom._NEWLINE_Edvard VI. je umrl 6. julija 1533, star petnajst let. Pred svojo smrtjo je sestavil oporoko, v kateri sta bili Marija in Elizabeta ponovno izklju\xc4\x8deni iz dedne linije, ker sta bili rojeni v razveljavljenih zakonih Henrika. Preprost razlog za ponovno izklju\xc4\x8ditev Marije je bila njena nepripravljenost podrediti se novi veri, kar je povzro\xc4\x8dilo bojazen, da bo lahko trajno obnovila katolicizem v Angliji, zato je bila za uraden razlog za izklju\xc4\x8ditev iz dedne linije sprejeta njena nezakonitost in tako je morala biti izklju\xc4\x8dena tudi Elizabeta. Naslednja v dedni liniji je bila Frances Brandon, h\xc4\x8derka Henrikove mlaj\xc5\xa1e sestre Marije, vendar Edvardov regent, John Dudley, ni bil zadovoljen z njo, ona pa se je tudi sama odrekla dednim pravicam. Za naslednico je bila izbrana Jana Grey, ki je na koncu podedovala krono. Zgodovinarji in pravni strokovnjaki izpodbijajo pravno veljavnost oporoke iz ve\xc4\x8d razlogov, med katerimi so najmo\xc4\x8dnej\xc5\xa1i argumenti, da je oporoko sestavil takrat mladoletni in hudo bolni kralj in da je ta oporoka v nasprotju z zakonom o dedovanju v \xc4\x8dasu Henrika VIII._NEWLINE_Po Edvardovi smrti je krono po njegovi oporoki podedovala Jana. Jana je bila progla\xc5\xa1ena za kraljico 10. julija 1533. V trenutku razgla\xc5\xa1enja je (takrat mnogo popularnej\xc5\xa1a Marija) pobegnila v Suffolk. Tam je zbrala vojsko 20.000 mo\xc5\xbe in do 19. julija je z Elizabeto vkorakala v London, kjer sta Jano spravili s prestola.\n_START_SECTION_\nVladavina\n_START_PARAGRAPH_\nV za\xc4\x8detku svojega vladanja je Marija sku\xc5\xa1ala biti milostljiva vladarica in je pustila Jano Grey na svobodi, saj se je \xc5\xa1telo, da je morala krono sprejeti pod prisilo zakona. Slovesnost, na kateri je bila Marija kronana, je potekala 1. oktobra 1553 in njen uradni naziv v \xc4\x8dasu, ko je pri\xc5\xa1la na prestol, je bil: "Marija, po Bo\xc5\xbeji milosti, kraljica Anglije, Francije in Irske, zagovornica vere, vrhovni vodja anglikanske cerkve in tako tudi cerkve na Irskem".  Marija verjetno nikoli ni uporabljala tega naziva, saj se ne sklada z njeno versko usmerjenostjo, in decembra 1553 je uradno zavrnila uporabo._NEWLINE_Prva odlo\xc4\x8ditev Marije kot kraljice je bila, da je ponovno uveljavila zakon njenih star\xc5\xa1ev. S sebe je s tem spravila etiketo pankrta, medtem ko Elizabeta tega nikoli ni poskusila narediti._NEWLINE_Januarja 1554 je pri\xc5\xa1lo do protestantskega upora pod vodstvom Thomasa Wyatta, ki je \xc5\xbeelel, da se Jane Grey vrne na prestol. Jane in njen mo\xc5\xbe, Guildford Dudley, sta bila skupaj z njegovima bratoma obto\xc5\xbeena veleizdaje in zarote proti Mariji. Sojeno jim je bilo 13. novembra 1553 v Londonu. Vsi obto\xc5\xbeeni so bili spoznani za krive in obsojeni na smrt. V skladu s sodbo bi lahko Jane \xc5\xbeiva zgorela v Tower Hillu ali pa bila obglavljena v Towru, kot bi \xc5\xbeelela Marija. Jane in Guildford sta bila usmr\xc4\x8dena 12. februarja 1554.\n_START_SECTION_\nObnova katolicizma\n_START_PARAGRAPH_\nJanuarja 1554, \xc5\xa1est mesecev po tem, ko je krono prevzela Marija, so vsi pomembni protestantski duhovniki zbe\xc5\xbeali v nem\xc5\xa1ko de\xc5\xbeelo, da bi se izognili preganjanju poro\xc4\x8denih duhovnikov. Marca je naro\xc4\x8dila vsem \xc5\xa1kofom, da odstranijo poro\xc4\x8dene duhovnike. Parlament se je sestal aprila in se strinjal z Marijino odlo\xc4\x8dbo za vzpostavitev zakona, ki je kaznovala heretike, pod pogojem, da ona pozabi na vrnitev zemlji\xc5\xa1\xc4\x8da samostanom._NEWLINE_V \xc4\x8dasu svojega vladanja je Marija vso svojo pozornost namenila temu, kako bi na nek na\xc4\x8din razveljavila posledice Henrikovega razkola s pape\xc5\xbeem in Katoli\xc5\xa1ko cerkvijo, kot tudi pravne in verske posledice med \xc4\x8dasom vladanja njenega polbrata. Posku\xc5\xa1ala je vrniti Anglikansko cerkev pod okrilje Rimskokatoli\xc5\xa1ke cerkve. V ta namen je parlament preklical vse zakone iz \xc4\x8dasa Edvarda VI. in glavne zakone prej\xc5\xa1nje protestantske oblasti. Pribli\xc5\xbeno tristo jih je dala usmrtiti s se\xc5\xbeigom na grmadi. Prvi pogubljeni je bil John Rogersm, ki je prevedel Biblijo v angle\xc5\xa1\xc4\x8dino, usmr\xc4\x8den pa je bil tudi Thomas Cranmer, duhovnik, ki je uredil razveljavitev zakona Marijinih star\xc5\xa1ev._NEWLINE_Marija je bila odlo\xc4\x8dena, da bo obnovila celotno kraljestvo nazaj v katolicizem, za\xc4\x8den\xc5\xa1i s svojim dvorom. Zaradi Elizabetinega opredeljevanja do protestantizma in suma, da je sodelovala pri uporu proti Mariji, jo je slednja za dva meseca zaprla v Tower. Minister cesarja Karla V. je opozoril Marijo, da njen prestol ne bo zagotovljen, dokler bo njena polsestra \xc5\xbeiva, toda \xc4\x8dlani vlade, ki so bili naklonjeni Elizabeti, so svetovali Mariji, da \xe2\x80\x8bjo brez dokaz\xe2\x80\x8ba \xe2\x80\x8boprosti\xe2\x80\x8b. Mar\xe2\x80\x8bija\xe2\x80\x8b se\xe2\x80\x8b je\xe2\x80\x8b odlo\xc4\x8dil\xe2\x80\x8ba, da bo odpustila Elizabet\xe2\x80\x8bi,\xe2\x80\x8b in \xe2\x80\x8bji je \xe2\x80\x8bodredil\xe2\x80\x8ba\xe2\x80\x8b \xc5\xa1estmese\xc4\x8dni hi\xc5\xa1ni pripor.\n_START_SECTION_\nZakon\n_START_PARAGRAPH_\nMarija, neporo\xc4\x8dena 37-letnica, je posku\xc5\xa1ala ohraniti katolicizem v Angliji. Da bi ji to uspelo, je morala poskrbeti, da bo njen naslednik katoli\xc4\x8dan. Ker so bili njena sestra in vsi bli\xc5\xbenji sorodniki protestanti, je bil edini na\xc4\x8din za dosego tega cilja poroka s katoli\xc4\x8danom in rojstvo katoli\xc5\xa1kega otroka. Cesar Karel V. je predlagal, da se poro\xc4\x8di z nadvojvodo Filipom, ki je bil njegov edini sin, vendar to ni bilo v\xc5\xa1e\xc4\x8d angle\xc5\xa1kemu plemstvu in ljudem, ki so se bali, da bi \xc5\xa0panija lahko potem prek svojih potomcev zavladala Angliji. Ta strah je posledica dejstva, da je bila Marija prva vladarica Anglije (izvzem\xc5\xa1i kratko in dvomljivo vladavino lady Jane Grey in cesarice Matilde)._NEWLINE__NEWLINE_Po uspe\xc5\xa1no premaganem Wyattevemu uporu se je poro\xc4\x8dila z enajst let mlaj\xc5\xa1im Filipom. Zakonska zveza je bila sklenjena 25. julija 1554 v katedrali Winchester. Po poroki je bil njun poln, skupen naziv: "Filip in Marija, po bo\xc5\xbeji milosti kralj in kraljica Anglije, Francije, Neaplja, Jeruzalema in Irske, branitelja vere, princa \xc5\xa0panije in Sicilije, nadvojvoda Avstrije, vojvoda Milana, Burgundija in Brabanta, grofa Habsburga, Flandrije in Tirolske". Ko je Filip kasneje postal prvi kralj zdru\xc5\xbeene \xc5\xa0panije, je Marija postala kraljica \xc5\xa0panije. Parlament je Filipu podelil naziv kralja in odlo\xc4\x8dil, da bo nominalni sovladar, vendar ne bo smel uvesti tujce v angle\xc5\xa1ko politiko. Predporo\xc4\x8dna pogodba je dolo\xc4\x8dala, da se Filip in Marija skupaj pojavita na kovancih in pe\xc4\x8datu kraljestva, da se parlament skli\xc4\x8de v imenu para in da skupaj prevz\xe2\x80\x8ba\xe2\x80\x8bmeta vladne dokumente. Marijin grb je bil vezan s Filipovim. _NEWLINE_ Vendar pa je parlament odlo\xc4\x8dil, da Filip ni smel imeti avtoritete nad Marijo in ni mu bilo dovoljeno vme\xc5\xa1avanje v politiko Anglije. Filip tudi nikoli ni bil okronan za kralja Anglije. Njun poln, skupni naslov je postal: "Filip in Marija, po bo\xc5\xbeji milosti kralj in kraljica Anglije, \xc5\xa0panije, Francije, Jeruzalema in Irske, branitelja vere, nadvojvoda Avstrije, vojvoda Burgundije, Milana in Brabanta, grofa Habsburga, Flandrije in Tirolske"_NEWLINE_Medtem ko je bila Marija obsedena z ljubeznijo do Filipa, je on menil, da je neprivla\xc4\x8dna, in le \xc5\xa1tirinajst mesecev po poroki je odpotoval v \xc5\xa0panijo. Zaradi te poroke je Marija pri narodu izgubila za\xc4\x8detno podporo in postala zelo nepriljubljena.\n_START_SECTION_\nPolitika\n_START_PARAGRAPH_\nV zunanji politiki je Marija I., ob prigovarjanju svojega mo\xc5\xbea Filipa, sodelovala v vojni proti Franciji, ki se je za interese Anglije kon\xc4\x8dala katastrofalno. Izgubljen je bil zadnji del francoskega ozemlja, v katerem je Anglija vladala - mesto Calais. Kljub poroki Marije in Filipa Anglija ni dobila ogromnih dobi\xc4\x8dkov iz trgovine s surovinami iz Novega sveta, kar je \xc5\xa0panija gotovo celo kolonizirala._NEWLINE_Na doma\xc4\x8di politi\xc4\x8dni ravni je poleg obnove katolicizma posku\xc5\xa1ala izvesti monetarno reformo, ki pa ji ni uspela, kot tudi ne reforma za vrnitev zemlje samostanom, ki so jim bili odvzeti v \xc4\x8dasu Henrika VIII.\n_START_SECTION_\nSmrt in zapu\xc5\xa1\xc4\x8dina\n_START_PARAGRAPH_\nV \xc4\x8dasu svojega zakon je utrpela \xc5\xa1kodo zaradi sindroma la\xc5\xbene nose\xc4\x8dnosti in njen mo\xc5\xbe jo je zapustil. Postala je bolj tragi\xc4\x8dna oseba kot pa tiran, kot jo je opisalo mnogo zgodovinarjev. Utrpela je dve la\xc5\xbeni nose\xc4\x8dnosti. Pred svojo smrtjo je napisala oporoko, v kateri je navedla, da bo njen mo\xc5\xbe Filip regent njunih otrok, vendar na koncu otrok ni bil rojen v zakonu s kraljem \xc5\xa0panije. Umrla je 17. novembra 1558, verjetno zaradi raka na jaj\xc4\x8dnikih, in ker ni imela potomcev, jo je na prestolu nasledila njena polsestra Elizabeta I._NEWLINE_\xc4\x8ceprav je v svoji oporoki prosila, da bi bila pokopana poleg svoje matere v katedrali Peterbourough, je bila Marija pokopana v Westminstrski opatiji. V istem grobu je bila \xc5\xa1tiri desetletja pozneje pokopana njena polsestra Elizabeta. Napis na njunem grobu, ki ga je dodal Jakob I. Angle\xc5\xa1ki, v latin\xc5\xa1\xc4\x8dini pravi: "Partnerici na prestolu in v grobu, tukaj le\xc5\xbeita dve sestri, Elizabeta in Marija, v upanju na vstajenje."_NEWLINE_Spomin na Marijo I. in njeno vladavino je pre\xc5\xbeivelo v razli\xc4\x8dnih oblikah umetni\xc5\xa1kega dela. Priljubljena otro\xc5\xa1ka uspavanka "Mary, Mary, Quite Contrary" naj bi nastala v 18. stoletju in so jo napisali protestanti, posredno s primerjavo govori o Marijinem preganjanju, nezmo\xc5\xbenost imeti otroke in pomanjkanju mo\xc5\xbeevega zanimanja zanjo. Medtem ko je ta pesmica Marijo prikazovala kot tragi\xc4\x8dno osebo, jo dana\xc5\xa1nje mnenje prikazuje kot tiranko, med drugim tudi Mark Twain, ki jo je v svoji knjigi z naslovom Princ in bera\xc4\x8d na kratko opisal kot hladnega in krutega \xc4\x8dloveka.'