b'\n_START_ARTICLE_\nGrad Prem\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nGrad se omenja v 13. stoletju, ko so bili lastniki gospodje Devinski kot prvi lastniki gradu in sicer Henrik iz Prema leta 1217, brat Huga Devinskega. Bili so vazali Oglejskega patriarha in Gori\xc5\xa1kih grofov kot tudi Ande\xc5\xa1kih. Leta 1399 je dru\xc5\xbeina izumrla, posestva pa je prevzela dru\xc5\xbeina Walsee. Ti so bili v 15. stoletju prisiljeni dolo\xc4\x8dena posestva prodati Habsbur\xc5\xbeanom. Grad je bil tako od leta 1472 last Habsbur\xc5\xbeanov, ki so ga dajali v \xc4\x8dasu svoje vladavine v fevd mnogim plemi\xc5\xa1kim rodbinam. Tako so bili precej \xc4\x8dasa zastavni lastniki gospodje Raunachi in sicer leta 1521 Bernardin pl. Raunach, leta 1526 njegov sin Friderik, 1597 njegov ne\xc4\x8dak Andrej, sin Jakoba pl. Raunacha. Janez grof Portia je s poroko z Ano Marijo pl. Raunach pri\xc5\xbeenil grad in gospostvo Prem. Polihistor Valvasor kot lastnike navaja Ferdinanda kneza Portio, njegovega sina Karla in Karlovega sina Franca Antona. Kot lastniki so iz rodu Portia sledili Alfonz knez Portia, Jo\xc5\xbeef knez Portia (1776), Franc Serafin (1785), Alfonz Gabriel knez Portia (1831), Alfonz Serafin (1835),Leopold (1876), knez Ferdinand (1878), knez Ludvik (1896). Zadnji lastnik iz te kne\xc5\xbeje rodbine Ludvik je fidejkomis Prem Seno\xc5\xbee\xc4\x8de prodal na prostovoljni dra\xc5\xbebi. Kupil jih je kurat v Nadanjem selu Karel Lenasi, ki je bil kasneje \xc5\xbeupnik v Delenji Ko\xc5\xa1ani. Po smrti leta 1913 je posest zapustil svoji ne\xc4\x8dakinji Ani Bi\xc5\xa1\xc4\x8dak._NEWLINE_V 16. stoletju je bil grad dodatno utrjen, saj je bil pogosto soo\xc4\x8den z raznimi bitkami. Zgrajeno je bilo mogo\xc4\x8dno obzidje in obrambni stolp, ki je imel stene debele ve\xc4\x8d kot 2 m._NEWLINE_V gradu so bili do leta 1840 sodi\xc5\xa1\xc4\x8de, okrajna uprava in zapori.  Najpomembnej\xc5\xa1a rodbina Porcia iz Furlanije je bila lastnik do za\xc4\x8detka 20. stoletja._NEWLINE_Njegov zadnji lastnik pred 2. svetovno vojno je bil tr\xc5\xbea\xc5\xa1ki zdravnik Bruno Zuccolino (od leta 1927), ki se je lotil temeljite obnove tedaj precej zanemarjenega gradu in ga spremenil v poletno rezidenco._NEWLINE_Po vojni je bil grad, tako kot vsi tovrstni objekti, nacionaliziran. Med letoma 1970 in 2008 so na njem potekala ve\xc4\x8dja obnovitvena dela, saj je v povojnem obdobju ponovno mo\xc4\x8dno propadel. Za obiskovalce je odprt od 1. maja do 5. oktobra.\n_START_SECTION_\nStavbni razvoj\n_START_PARAGRAPH_\nPrva oblika gradu je bila skromna: obodna zasnova, na dvonadstropni palacij, ki se je navezoval na obrambni zid, kar je tvorilo dvori\xc5\xa1\xc4\x8de. v 13. stoletju so grad \xc5\xa1irili in obnavljali. Pri arheolo\xc5\xa1kih odkopavanjih so na\xc5\xa1li na grajskem dvori\xc5\xa1\xc4\x8du temelje stavbe, ki pa je bila podrta med gradnjo severnega trakta._NEWLINE_Tudi v 14. stoletju so grad obnavljali. \xc5\xbde v za\xc4\x8detku so ga obdali z obrambnim zidom, ki je imelo na vrhu cine v obliki lastovi\xc4\x8djih repov (Valvazorjeva upodobitev), na zahodni strani pa debelo 1,5 m._NEWLINE_V 15. stoletju so na ju\xc5\xbeni strani palacija prizidali dvonadstropni stolp z grajsko kapelo. S tem so zmanj\xc5\xa1ali dvori\xc5\xa1\xc4\x8de. Pod kapelo je nastala dvorana, kri\xc5\xbeno rebrasto obokana. O lastnikih domnevajo iz ohranjenih sklepnikov. Pozidave je izvedel verjetno Rudolf Walsee (\xe2\x80\xa01406), bolj gotovo pa Reinprecht II. (\xe2\x80\xa0 1422)._NEWLINE_\xc4\x8cedalje huj\xc5\xa1i napadi Turkov so po letu 1471 narekovali novo utrditev. Visoko novo obzidje se je navezalo na starej\xc5\xa1e, imelo je tudi lesene hodnike. Glavni vhod je bil zavarovan z okroglim stolpom s stenami debelimi 2,3 m in obrambnim jarkom. Na notranjem dvori\xc5\xa1\xc4\x8du so zgradili pod zemljo tudi je\xc4\x8do._NEWLINE_V drugi polovici 16. stoletja je grad prizadela neznana katastrofa. Iz poro\xc4\x8dila de\xc5\xbeeno reformacijske komisije iz leta 1574 je razvidno, da je bil grad po\xc5\xbegan. Kdaj so ga za\xc4\x8deli obnavljati ni jasno. Letnica 1645, ki je napisana nad vhodnim portalom, bi lahko kazala na konec obnove. Takrat je bil podrt ju\xc5\xbeni del zunanjega zidu in narejena eskarpa. Zasuli so obrambni jarek in uredili teraso z vrtom. Oblika gradu je razvidna iz Valvazorjeve slike okoli leta 1678. Napis na ovalni kartu\xc5\xa1i nad vhodom pa govori o obnovi iz leta 1768. Knez Jozef Porcia naj bi grad temeljito obnovil._NEWLINE_V zadnjih dveh stoletjih grad ni bil bistveno spreminjan. V drugi polovici 19. stoletja je bil zanemarjen in je propadal. Podrli so gospodarska poslopja, ki so \xc5\xa1e vidna v franciscejskem katastru iz leta 1825. Kot novi lastnik, ga je leta 1927 za\xc4\x8del obnavljati tr\xc5\xbea\xc5\xa1ki zdravnik Bruno Zuccolini._NEWLINE_Med letoma 1970 in 2008 je bil grad ponovno obnovljen: nova je streha, obnovljena dvori\xc5\xa1\xc4\x8dna fasada. Ob tem so odkrili gotske elemente: gotsko okno s kamnitim kri\xc5\xbeem in gotski portal.\n_START_SECTION_\nGrad danes\n_START_PARAGRAPH_\nDanes za grad skrbi Pokrajinski muzej Koper. V njem so razli\xc4\x8dne zbirke in umetnine. Arhitekturne posebnosti so poslikave iz prej\xc5\xa1njega stoletja, od opreme je potrebno omeniti pozla\xc4\x8deno baro\xc4\x8dno ogledalo. V gradu je tudi kapela iz 14. stoletja, posve\xc4\x8dena sv. Marjeti. V njej so obnovljene poslikave, oltar in dva kipa svetnikov, pred njo pa freska sv. Kri\xc5\xa1tofa._NEWLINE_Stalna muzejska razstava vsebuje oris zgodovine doline reke Reke od prazgodovine so srednjega veka ter stavbni razvoj gradu, prikazani pa so tudi drugi gradovi v okolici._NEWLINE_V grajskih prostorih pa so organizirane tudi razli\xc4\x8dne prireditve, poroke in protokolarni dogodki.'