b"\n_START_ARTICLE_\nJean Calvin\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nJean Calvin je bil vodilna oseba pri oblikovanju sistema kr\xc5\xa1\xc4\x8danske teologije, ki je bila pozneje poimenovan po njem, kalvinizem. Prvotno je bil izu\xc4\x8den kot odvetnik za civilno in kanonsko pravo. Okoli leta 1530 se je pod vplivom \xc5\xa1ir\xc5\xa1ih reformacijskih gibanj odrekel katoli\xc5\xa1ki veroizpovedi. Zaradi nasilnih vstaj proti protestantom v Franciji je pobegnil v Basel, \xc5\xa0vico, kjer je leta 1536 izdal delo Ustanova kr\xc5\xa1\xc4\x8danske vere (L'Institition de la religion chr\xc3\xa9tienne). Isto leto ga je najel \xc5\xa1vicarski reformator Guillaume Farel, da reformira cerkev v \xc5\xbdenevi. \xc5\xbdenev\xc4\x8dani so pred tem izgnali iz mesta vse ne-protestante. Njunim teokratskim reformam in moralnemu rigorizmu se je uprl mestni svet, zaradi \xc4\x8desar sta bila oba leta 1538 izgnana iz mesta. Na povabilo Martina Bucerja, se je odpravil v Strasbourg, kjer je postal duhovnik v cerkvi francoskih beguncev in se leta 1540 tudi o\xc5\xbeenil. Nadaljeval je s prizadevanji za versko reformo v \xc5\xbdenevi, kar mu je na koncu uspelo, zato so ga povabili, da vodi cerkveno skupnost._NEWLINE_Po prihodu je vpeljal nov sistem vodenja cerkve in liturgije, kljub nasprotovanju \xc5\xa1tevilnih mo\xc4\x8dnih mestnih dru\xc5\xbein, ki so hotele omejiti njegovo mo\xc4\x8d. Pri uveljavljanju nove teokratske ureditve, ki je bdela nad moralno \xc4\x8distostjo some\xc5\xa1\xc4\x8danov, je bil zelo vztrajen. Zaradi prihoda njegovih podpornikov in novih volitev v mestnem svetu, je po\xc4\x8dasi prevzel kontrolo nad svetom in si podredil mestno aristokracijo. Leta 1553 je ukazal usmrtiti najbolj vztrajnega kritika Miguela Serveta, ki je bil naklonjen unitarijanski razlagi kr\xc5\xa1\xc4\x8danstva in je bil kot begunec v \xc5\xbdenevi na begu pred inkvizicijo. V zadnjih letih svojega \xc5\xbeivljenja se je ukvarjal s promocijo reformacije v \xc5\xbdenevi in Evropi._NEWLINE_Umrl je leta 1564 v \xc5\xbdenevi. Na koncu svojega \xc5\xbeivljenja naj bi zahvalil duhovnikom, ker so\xc2\xa0\xc2\xbbizkazali toliko \xc4\x8dasti \xc4\x8dloveku, ki si tega sploh ni zaslu\xc5\xbeil\xc2\xab, in jih prosil, naj mu odpustijo nepotrpe\xc5\xbeljivost in jezo, slabosti, ki sta ga ves \xc4\x8das spremljali. Njegovi najo\xc5\xbeji somi\xc5\xa1ljeniki so se bali, da bi njegov grob postal romarski kraj, zato so ga pokopali v neozna\xc4\x8denem grobu.\n_START_SECTION_\nKalvinizem\n_START_PARAGRAPH_\nReformacija je povzro\xc4\x8dila, da so posamezna mesta ali de\xc5\xbeele razglasile svojo pripadnost bodisi katolicizmu, luteranstvu ali pa kalvinizmu, zaradi \xc4\x8desar je Evropa postala \xc5\xbeari\xc5\xa1\xc4\x8de verske neenotnosti. Reformatorji so si bili enotni, ko je \xc5\xa1lo za kritiziranje Katoli\xc5\xa1ke cerkve, druga\xc4\x8de pa so bili med seboj v sporu. \xc4\x8ceprav so vsi sogla\xc5\xa1ali s tem, da bi Sveto pismo moralo biti temelj kr\xc5\xa1\xc4\x8danske vere, so bile med njihovimi nauki precej\xc5\xa1nje razlike. Na samem za\xc4\x8detku so se razhajali glede pomena Kristusove navzo\xc4\x8dnosti v evharistiji in Zadnje ve\xc4\x8derje, razlike med reformatorji pa so se z vklju\xc4\x8devanjem protipape\xc5\xa1kih teologij in ostankov verskih tokov preteklih krivoverstev postajale vedno bolj opazne. S\xc4\x8dasoma je kalvinizem razvil enega najspornej\xc5\xa1ih naukov: predestinacijo._NEWLINE_Kalvinizem (tudi Reformirana cerkev, Reformirana vera, Reformirano kr\xc5\xa1\xc4\x8danstvo) je ena glavnih vej protestantizma, ki se je kmalu raz\xc5\xa1irila po vsej \xc5\xa0kotski, ve\xc4\x8dini Francije, Skandinavije in Nizozemske. Za to vero so zna\xc4\x8dilne cerkve, ki so preproste in brez okrasja. V njih sta dovoljena le molitev in petje.\n_START_SECTION_\nTeologija in nauk o predestinaciji\n_START_PARAGRAPH_\n\xc4\x8ceprav izu\xc4\x8den kot odvetnik in duhovnik ter avtor dela Ustanova kr\xc5\xa1\xc4\x8danske vere, je za\xc4\x8detnik nove verske smeri in nauka o predestinaciji. Bog je bil za Calvina vsemogo\xc4\x8den in svetu vlada z nujostjo. Veliko se je ukvarjal z doktrinarnimi vpra\xc5\xa1anji. Razpravljal in uvajal je nova razmi\xc5\xa1ljanja v odnosu Boga in \xc4\x8dloveka in njegovi gre\xc5\xa1nosti, zaradi katerega je pridobil precej priv\xc5\xbeencev in \xc5\xa1e ve\xc4\x8d sovra\xc5\xbenikov._NEWLINE_Calvin je \xc5\xa1el pri poudarjanju \xc4\x8dlove\xc5\xa1ke gre\xc5\xa1nosti \xc5\xa1e dlje kot za\xc4\x8detnik reformacije Martin Luter, saj je zatrjeval, da so \xc4\x8dlove\xc5\xa1ka bitja zaradi izvirnega greha tako sprevr\xc5\xbeena, da si celo novorojen\xc4\x8dki zaslu\xc5\xbeijo prekletstvo. Pravzaprav so bili ljudje zanj popolnoma nepomembni, razen kot sredstvo, ki ponazarja delovanje bo\xc5\xbeje milosti. Bog je po Calvinu vsemogo\xc4\x8den in vlada svetu s popolno nujnostjo. Njegovo verovanje v osrednji pomen bo\xc5\xbeje volje je vplivalo tudi na njegovo razumevanje zveli\xc4\x8danja in na njegov strogi odgovor na vpra\xc5\xa1anje zla. \xc4\x8cetudi so se gre\xc5\xa1niki, kot pravi Calvin, upirali bo\xc5\xbeji volji, niso delovali neodvisno od Njegove volje. V nekem smislu je Bog torej njihovo gre\xc5\xa1nost hotel. Ta paradoksni odnos Boga do greha je izrazil v svojem nauku o predestinaciji._NEWLINE_O tem, kaj sploh je predestinacija, je bilo veliko razpravljanja. Ena skupina kalvinistov je trdila, da je Bog, \xc5\xa1e preden je \xc4\x8dlovek gre\xc5\xa1il, dolo\xc4\x8dil, da bo po Kristusu re\xc5\xa1ena le pe\xc5\xa1\xc4\x8dica izbranih, medtem ko naj bi bili vsi drugi prepu\xc5\xa1\xc4\x8deni svoji usodi oziroma pogubljenju. Ta skupina je torej verjela, da je Bog \xc5\xbee vnaprej dolo\xc4\x8dil, kdo bo re\xc5\xa1en, in da niso vsi ljudje enaki. Drugi kalvinisti pa so menili, da je re\xc5\xa1itev na voljo vsemu \xc4\x8dlove\xc5\xa1tvu in da se lahko vsak posameznik sam odlo\xc4\x8di, ali jo bo sprejel. Torej so verjeli, da je re\xc5\xa1itev odvisna od \xc4\x8dlovekove svobodne volje. Kalvinizem se je \xc5\xa1e dolgo po Calvinovi smrti ubadal s temami, kot so bo\xc5\xbeje dolo\xc4\x8danje usode, \xc4\x8dlovekova svobodna volja in enake mo\xc5\xbenosti za vse. Calvin je sprejel Luthrove elementarne verske izjave in jih vdelal v svoj regularni sistem dogmatike. S tem jim je dal \xc5\xa1ele tisto prodorno silo, ki je bila sposobna organizirati tudi velike verske skupnosti._NEWLINE_Tudi nauk o predestinaciji je zrasel iz Lutrovega verskega nauka, ki lastne zasluge ne dopu\xc5\xa1\xc4\x8da in vse odre\xc5\xa1enje pri\xc4\x8dakuje od bo\xc5\xbeje milosti. Toda medtem ko je ta milost pri Lutru posledica bo\xc5\xbeje ljubezni, postane pri Calvinu izraz neomejene bo\xc5\xbeje mogo\xc4\x8dnosti. Od bo\xc5\xbeje vladarske samovolje je odvisno, koga zavr\xc5\xbee in koga izbere. Ta nadrejenost \xc4\x8dasti nad ljubeznijo podpira racionalno sistematiko, ki je v skladu z bistvom francoskega duha. Izhajajo\xc4\x8d iz mogo\xc4\x8dnosti je mogo\xc4\x8de z neusmiljeno doslednostjo izpeljati odnos Boga do \xc4\x8dloveka._NEWLINE_Nem\xc5\xa1ki sociolog Max Weber je v kalvinizmu prepoznal izvor ti. duha kapitalizma (nem. Geist des Kapitalismus), ki je s povezavo med \xc5\xbeeljo po zveli\xc4\x8danju in neomejeno akumulacijo kapitala botroval nastanku modernega kapitalizma.\n_START_SECTION_\nInstitutio Christianae Religionis\n_START_PARAGRAPH_\nCalvin je leta 1536 izdal knjigo Institutio Christianae Religionis (Ustanova kr\xc5\xa1\xc4\x8danske vere), u\xc4\x8dbenik, ki je razlagal protestantsko vero. Naslovil jo je na francoskega kralja Franca I. v bran francoskih protestantov, kasneje znanih po imenu hugenoti. V njej je oporekal katoli\xc5\xa1kim naukom in zagovarjal Bo\xc5\xbejo vrhovnost, ki je bila samo bistvo tega, kar je verjel. V tem delu je s pomo\xc4\x8djo petih to\xc4\x8dk postavil kalvinizem in opisal predestinacjo. Njegova knjiga pa ni posegla le v verske zadeve, ampak je vplivala tudi na razvoj francoskega jezika in literarnega sloga."