b'\n_START_ARTICLE_\nMarija Mijot\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nMijotova je v Trstu delala kot prodajalka, \xc5\xa1ivilja, hi\xc5\xa1na pomo\xc4\x8dnica, vaditeljica telovadbe in bila name\xc5\xa1\xc4\x8denka v tr\xc5\xbea\xc5\xa1ki \xc5\xa1tudijski knji\xc5\xbenici. Po drugi svetovni vojni je delovala pri obnovi kulturnega \xc5\xbeivljenja pri Sv. Ivanu (S. Giovanni) v tr\xc5\xbea\xc5\xa1kem v dru\xc5\xa1tvu Slavko \xc5\xa0kamperle.\n_START_SECTION_\nLiterarno delo\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xbde v \xc5\xa1olskih letih je posku\xc5\xa1ala pisati v prozi. Njena besedila so bila napisana v svetoivanskem slovenskem govoru, po letu 1945 jih je pri\xc4\x8dela objavljati v Primorskem dnevniku, Zalivu in v radijskih oddajah. Tudi njene pesmi so napisane v nare\xc4\x8dnem jeziku. Pesmi je izdala v zbirki Souze jn smeh (Trst, 1962). Napisala je tudi nare\xc4\x8dno enodejanko Slika iz \xc5\xbeivljenja svetoivanskih mandrjerjev (Primorski dnevnik, 1959).'