b"\n_START_ARTICLE_\nPatagonija\n_START_PARAGRAPH_\nPatagonija (\xc5\xa1pansko Patagonia) je ozemlje na jugu Ju\xc5\xbene Amerike, ki obsega ju\xc5\xbene predele Argentine in \xc4\x8cila. _NEWLINE_Severna meja ozemlja, ki ga pri\xc5\xa1tevamo pod Patagonijo, ni povsem jasno dolo\xc4\x8dena. V najbolj splo\xc5\xa1no sprejeti definiciji se na vzhodni (tj. argentinski) strani Andov pri\xc4\x8denja ob rekah Neuqu\xc3\xa9n in Colorado, na zahodni (\xc4\x8dilski) strani Andov pa se pri\xc4\x8denja ju\xc5\xbeno od pristani\xc5\xa1\xc4\x8da Puerto Montt, vendar oto\xc4\x8dja Chilo\xc3\xa9 ne pri\xc5\xa1tevamo k njej. Jasnej\xc5\xa1e so njene ostale meje, ki sovpadajo z jugovzhodno in jugozahodno obalo Ju\xc5\xbene Amerike, vklju\xc4\x8duje pa \xc5\xa1e otoke tik ob ju\xc5\xbenoameri\xc5\xa1ki celini (npr. Ognjena zemlja), ne pa Falklandskih otokov in ozemelj ju\xc5\xbeno od rta Horn ter Antarktike.\n_START_SECTION_\nIzvor imena\n_START_PARAGRAPH_\nKot poro\xc4\x8da Antonio Pigafetta, eden malo\xc5\xa1tevilnih, ki so pre\xc5\xbeiveli Magellanovo odpravo, je Magellan prebivalce, katere so sre\xc4\x8dali, poimenoval Patag\xc3\xa3o oz. Patagoni, pokrajino pa Patagonia. Pigafetta ne omenja izvora tega imena in kasneje se je uveljavila domneva, da to pomeni\xc2\xa0\xc2\xbbde\xc5\xbeela velikih stopal\xc2\xab. Po nekaterih pripovedih prvih raziskovalcev naj bi namre\xc4\x8d tam naleteli na velikane, visoke 8 do 9 \xc4\x8devljev\xc2\xa0\xc2\xbbkaterim smo segli le do pasu\xc2\xab. Podoba velikanov je burila domi\xc5\xa1ljijo Evropejcev vse do konca 18. stoletja, dokler ni John Hawkesworth po naro\xc4\x8dilu admiralitete natan\xc4\x8dno preu\xc4\x8dil ladijskih dnevnikov raziskovalcev ju\xc5\xbene poloble (med njimi tudi Johna Byrona in Jamesa Cooka) in zaklju\xc4\x8dil, da nikjer niso sre\xc4\x8dali ljudi, vi\xc5\xa1jih od 2 m.\n_START_SECTION_\nGeografija\n_START_PARAGRAPH_\nVe\xc4\x8dji del vzhodne Patagonije sestavljajo prerijske ravnine, ki se v obliki teras vzpenjajo po pribli\xc5\xbeno 100 m. Prekriva jih prod z malo vegetacije. Kotanje so zalite z braki\xc4\x8dnimi in sladkovodnimi jezeri ter ob\xc4\x8dasnimi mlakami po padavinah. \xc4\x8cez prerije te\xc4\x8dejo reke, npr. R\xc3\xado Negro, Deseado, R\xc3\xado Chubut, Santa Cruz in Gallegos. V smeri proti Andom prod postpopoma nadome\xc5\xa1\xc4\x8dajo vulkanske kamnine porfir, granit in bazalt, \xc5\xbeivalstvo in rastlinstvo pa postajata vedno bolj raznoliko, prevladovati pri\xc4\x8dno ju\xc5\xbene bukve in iglavci. Na vzhodni strani Andov je nekaj jezer ledeni\xc5\xa1kega nastanka. Najve\xc4\x8dja izmed njih so Nahuel Huapi, jezero San Mart\xc3\xadn, jezero Buenos Aires (na \xc4\x8dilenski strani jezero General Carrera), Viedma in Argentinsko jezero. Del zahodno od Andov je relativno ozek. Zahodna obala je zaradi delovanja ledenikov raz\xc4\x8dlenjena s \xc5\xa1tevilnim fjordi. Velika koli\xc4\x8dina padavin v Andih in hladne temperature morja ob zahodni obali doprinesejo k hladnim zra\xc4\x8dnim tokovom, kar se odra\xc5\xbea v ledenikih in najve\xc4\x8djih zalogah ledu na svetu z izjemo Arktike in Antarktike.\n_START_SECTION_\nPodnebje\n_START_PARAGRAPH_\nPodnebje je manj ostro, kot so poro\xc4\x8dali prvi evropski raziskovalci. Zahodno obalo obliva hladni tok, do vzhodne pa se\xc5\xbeejo deli ekvatorialnega toka, zaradi \xc4\x8desar so na vzhodu temperature vi\xc5\xa1je, zlasti poleti. V Puerto Monttu na zahodu je povpre\xc4\x8dna letna temperatura tako 11\xc2\xa0\xc2\xb0C, v Bah\xc3\xadi Blanci na vzhodu pa 15\xc2\xa0\xc2\xb0C. Povpre\xc4\x8dna letna temperatura v Punta Arenasu na jugu je 6\xc2\xa0\xc2\xb0C. Za Patagonijo so zna\xc4\x8dilni mo\xc4\x8dni vetrovi, najve\xc4\x8dkrat zahodni. Najve\xc4\x8d padavin pade ob zahodnih pobo\xc4\x8djih Andov, tudi do 7000 mm na otokih nedale\xc4\x8d od narodnega parka Torres del Paine. Ob vzhodnih pobo\xc4\x8djih zaradi u\xc4\x8dinka padavinske sence pade le okoli 800 mm, v prerijah na vzhodu pa le okoli 200 mm de\xc5\xbeja.\n_START_SECTION_\nRastlinstvo\n_START_PARAGRAPH_\nZaradi razlik v temperaturah, padavinah in nadmorski vi\xc5\xa1ini je opaznih ve\xc4\x8d vegetacijskih pasov. Ob vetrovnih in namo\xc4\x8denih jugovzhodnih obalah prevladuje magellanovo mo\xc4\x8dvirje z mokri\xc5\xa1\xc4\x8di in grmi\xc4\x8djem. V okolici ledenih polj velike koli\xc4\x8dine padavin omogo\xc4\x8dajo rast me\xc5\xa1anega zimzelenega zmernega de\xc5\xbeevnega gozda (magellanov subpolarni gozd) ju\xc5\xbenih bukev. Na manj namo\xc4\x8denih predelih uspeva me\xc5\xa1ani listnati gozd (valdivijski zmerni de\xc5\xbeevni gozd), kjer prevladuje zlasti lenga (Nothofagus pumilio). _NEWLINE_Na nekaterih podro\xc4\x8djih vzhodno od Andov, kjer \xc5\xa1e pade nekaj ve\xc4\x8d padavin, tudi najdemo de\xc5\xbeevni gozd in mokri\xc5\xa1\xc4\x8da. Sicer v vzhodni Patagoniji prevladujejo stepe s travo (zlasti na su\xc5\xa1o odporno bilnico) in nizkim grmi\xc4\x8devjem. Spomladi in pozimi v stepi zacvetijo \xc5\xa1tevilne nizke rastlinske vrste. _NEWLINE_Kalafate (Berberis buxifolia) velja za neke vrste simbol Patagonije. Iz jagod tega zimzelenega grma pripravljajo marmelado. Po legendi naj bi u\xc5\xbeivanje njegovih jagod jam\xc4\x8dilo vrnitev v Patagonijo._NEWLINE_Simbol severnopatagonskih regij ob jezerih je visoko in dolgo\xc5\xbeivo drevo patagonska cipresa Fitzroya cupressoides.\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivalstvo\n_START_PARAGRAPH_\nNajbolj tipi\xc4\x8dni sesalci v Patagoniji so gvanako, puma, patagonska lisica (Lycalopex griseus), podvrsta skunka Mephitis patagonica in podzemni glodalec magellanov tuco-tuco (Ctenomys magellanicus). \xc4\x8crede gvanakov so v preteklosti skupaj z noji nanduji predstavljali glavni vir hrane za staroselska ljudstva. Najdejo se tudi glodalci viska\xc4\x8di (Lagidum spp) in patagonska mara (Dolichotis patagonum), ki so zna\xc4\x8dilni tudi za severnej\xc5\xa1e pampe._NEWLINE_Raznolik je svet pti\xc4\x8dev. Tipi\xc4\x8den predstavnik je karan\xc4\x8do oz. mrhojedi sokol (Polyborus tharus), pozornost prvih raziskovalcev je pritegnila prisotnost dolgorepe papige Conurus cyanolysius tako globoko na jugu, med padanjem snega je mo\xc4\x8d videti kolibrije. Naj\xc5\xa1tevil\xc4\x8dnej\xc5\xa1i predstavniki vodnih ptic so \xc4\x8dilski plamenci (Phoenicopterus chilensis), gos Chloephaga picta in frfotavke (Tachyeres)._NEWLINE_Predstavniki morskih \xc5\xbeivali so ju\xc5\xbenomorski kit (Eubalaena australis), orka, magellanov pingvin (Spheniscus magellanicus), morski slon (Mirounga). Posebej pomemben rezervat morskih sesalcev je polotok Vald\xc3\xa9s ob atlantski obali.\n_START_SECTION_\nGospodarstvo\n_START_PARAGRAPH_\nGlavne gospodarske dejavnosti so rudarstvo, kitolov, kmetijstvo (na jugu zlasti ov\xc4\x8dereja, na severu poljedelstvo in sadjarstvo), energetika in tudi \xc4\x8drpanje nafte po odkritju naftnih polj v bli\xc5\xbeini mesta Comodoro Rivadavia leta 1907. Za podporo teh dejavnosti je bila zgrajena \xc5\xbeelezni\xc5\xa1ka povezava med Buenos Airesom in Barilochejem. Nekaj kratkih in nepovezanih odsekov je bilo zgrajeno tudi globlje na jugu, vendar jih je dosti bilo opu\xc5\xa1\xc4\x8denih ali po obratujejo le \xc5\xa1e za namene turizma._NEWLINE_V drugi polovici 20. stoletja so prej odmaknjeno nahrbtnikarsko regijo pri\xc4\x8deli odkrivati turisti. Poleg postaj na plovbi okoli Rta Horn in na Antarktiko so nastala glavna turisti\xc4\x8dna sredi\xc5\xa1\xc4\x8da: ledenik Perito Moreno, polotok Vald\xc3\xa9s, narodni park Torres del Paine, argentinski jezerski predel (s sredi\xc5\xa1\xc4\x8dem v Barilocheju) in Ushuaia na Ognjeni zemlji. Turizem je lokalno odprl nove trge in omogo\xc4\x8dil izvoz tradicionalnih mapu\xc5\xa1kih izdelkov in obla\xc4\x8dil iz volne gvanakov. _NEWLINE_\xc5\xa0pansko podjetje Endesa na\xc4\x8drtuje izgradnjo ve\xc4\x8d velikih jezov v \xc4\x8dilenski Patagoniji. Jezovi bi resno ogrozili ribolov, ekoturizem in kmetijstvo ob zajezenih rekah (sprva Baker in Pascua, kasneje tudi Futaleuf\xc3\xba). Kanadske dru\xc5\xbebe na\xc4\x8drtujejo izgradnjo visokonapetostnih daljnovodov vse do Santiaga, ki bi zarezali v \xc5\xa1e neokrnjene predele narodnih parkov in za\xc5\xa1\xc4\x8ditenih obmo\xc4\x8dij. V \xc4\x8cilu trenutno potekajo razprave ali je to res potrebno za zagotovitev nadaljnje gospodarske rasti in ali bi to uni\xc4\x8dilo turisti\xc4\x8dno industrijo._NEWLINE_V zadnjem \xc4\x8dasu je med bogatimi tujci (kot so Sylvester Stallone, Ted Turner in Christopher Lambert) postalo modno kupovati ogromna zemlji\xc5\xa1\xc4\x8da. Eden najve\xc4\x8djih patagonskih zemlji\xc5\xa1kih posestnikov je postal Luciano Benetton, \xc4\x8digar podjetje Compa\xc3\xb1ia de Tierras Sud je uvedlo nove tehnike stri\xc5\xbeenja ovc ter financirala mnoge muzeje in komunalno infrastrukturo, tar\xc4\x8da kritik pa je postala zaradi odnosa do skupnosti Mapu\xc4\x8dev.\n_START_SECTION_\nPrve \xc4\x8dlove\xc5\xa1ke poselitve\n_START_PARAGRAPH_\nNekateri arheolo\xc5\xa1ki ostanki v \xc4\x8dilenskem Monte Verdeju nakazujejo, da bi bila Patagonija lahko poseljena \xc5\xbee v 13. tiso\xc4\x8dletju pr. n. \xc5\xa1t.. Bolj\xc5\xa1i so dokazi o nepretrgani poselitvi od 10. tiso\xc4\x8dletja pr. n. \xc5\xa1t. dalje. Takratni valovi migracij \xc5\xa1e niso povsem pojasnjeni. Najbolj znana najdi\xc5\xa1\xc4\x8da iz tistega \xc4\x8dasa so jame v \xc4\x8dilenski provinci \xc3\x9altima Esperanza in Tres Arroyos na Ognjeni zemlji. Nekoliko mlaj\xc5\xa1i ostanki so bili najdeni na vzhodnih obronkih Andov. Okoli leta 8000 pr. n. \xc5\xa1t. so nastali znameniti odtisi rok v argentinski jami Cueva de las Manos. _NEWLINE_Najpomembnej\xc5\xa1a dejavnost prvih kultur je bil lov na gvanake in nanduje. Danes velja prepri\xc4\x8danje, da so \xc5\xbee pred prihodom \xc4\x8dloveka izginili konji in lenivci. Ni znano ali so ljudje s seboj \xc5\xbee pripeljali tudi udoma\xc4\x8dene pse. Zato pa je znano, da so si pri lovu \xc5\xbee takrat pomagali s kroglami (bolas]). Ljudstvo J\xc3\xa1mana ju\xc5\xbeno od Kanala Beagle se je ukvarjalo z ribolovom. _NEWLINE_Glavno ljudstvo v celinski Patagoniji so bili Tehuel\xc4\x8di, ki so kmalu po stiku z Evropejci skorajda izumrli. To ljudstvo se je delilo na Gununakene na severu, Me\xc4\x8darnuekenke v osrednjem delu ju\xc5\xbene Patagonije ter A\xc3\xb3nikenke severno od Magellanovega preliva. Severni del Ognjene zemlje so poselili Selknami, ju\xc5\xbenega pa Hau\xc5\xa1i (Manikenki). Otoke ju\xc5\xbeno od Kanala Beagle so poseljevali Jamani], zahodne dele Ognjene zemlje ter jugozahodni del celine pa so naselili Kaveskarji (Alakalufi). Evropejci so ob prvem stiku z omenjenimi ljudstvi opazili razlike v na\xc4\x8dinu \xc5\xbeivljenja, jeziku in telesni poslikavi. _NEWLINE_Okoli leta 1000 pr. n. \xc5\xa1t. so se Mapu\xc4\x8di prebili z zahoda \xc4\x8dez Ande v zhodno ravnico in nato proti jugu. Predhodna ljudstva so hitro podjarmili in tako danes veljajo za naj\xc5\xa1tevil\xc4\x8dnej\xc5\xa1o skupnost domorodnih ljudstev.\n_START_SECTION_\nEvropsko odkritje\n_START_PARAGRAPH_\nEden prvih, ki se je pona\xc5\xa1al, da je \xc5\xbee leta 1502 zaplul do zemljepisnih \xc5\xa1irin Patagonije, je bil Amerigo Vespucci. Ker pa se njegov opis \xc5\xbee pri reki Rio de la Plata ni ujemal z resni\xc4\x8dnim, veljajo njegove navedbe za malo verjetne. Ferdinand Magellan je leta 1520 sistemati\xc4\x8dno raziskal obalo in tudi poimenoval nekaj izstopajo\xc4\x8dih geografskih zbna\xc4\x8dilnosti (Golfo de San Matias, Rt 11000 devic, danes Capo Virgenes, idr.)_NEWLINE_Rodrigo de Isla je najverjetneje leta 1535 kot prvi Evropejec pre\xc4\x8dkal vzhodnopatagonsko pampo in \xc4\x8de se mu podrejeni vojaki ne bi uprli, bi najverjetneje pre\xc4\x8dkal Ande in dosegel \xc4\x8dilensko stran._NEWLINE_Alonzo de Camargo, Juan Ladrilleros in Hurtado de Mendoza so v letih 1539, 1557 in 1558 raziskovali zahodne obale. Francis Drake je leta 1577 plul vzdol\xc5\xbe vzhodne obale in nato skozi Magellanov preliv vplul na zahodno stran do obal \xc4\x8cila in Peruja. K odkritjem je ve\xc4\x8d prispeval Pedro Sarmiento de Gamboa, ki je v letih 1579 in 1580 natan\xc4\x8dno raziskal jugozahodne predele. Na zahodnem koncu Magellanovega preliva je ustanovil naselbini Nombre de Dios in San Felipe, vendar so naseljneci pomrli od lakote. Zato je Thomas Cavendish leta 1587 San Felipe ob svojem obisku poimenoval Puerto Hambre (pristani\xc5\xa1\xc4\x8de lakote). Pribli\xc5\xbeno v istem \xc4\x8dasu je John Davis raziskal obmo\xc4\x8dje Puerto Deseado na vzhodu. Leta 1669 je John Narborough to obmo\xc4\x8dje priklju\xc4\x8dil angle\xc5\xa1ki kroni.\n_START_SECTION_\nNadaljnje raziskovanje in osvajanje\n_START_PARAGRAPH_\nV 18. stoletju so Patagonijo raziskovali John Byron (1764 - 1765), Samuel Wallis (1766) in Louis Antoine de Bougainville (1766). Jezuit Thomas Falkner je 40 let \xc5\xbeivel v Patagoniji in leta 1774 objavil delo Opis Patagonije. Francisco de Viedma je leta 1782 ustanovil ve\xc4\x8d naselij v severnem delu argentinske Patagonije in napredoval do Andov, istega leta je Basilio Villarino raziskal reko R\xc3\xado Negro. _NEWLINE_Zelo pomembne so bile hidrografske raziskave obal. Med letoma 1826 in 1830 je Philip Parker King vodil odpravo ladij HMS Adventure in HMS Beagle. HMS Beagle je v letih med 1832 in 1836 pod vodstvom Roberta FitzRoya odrinila na novo odpravo, ki je znamenita zlasti po tem, da je bil njen \xc4\x8dlan tudi Charles Darwin. Ta odprava sicer ni odkrila veliko novega v Ju\xc5\xbeni Ameriki z izjemo raziskovanj okoli 300 km toka reke Santa Cruz. _NEWLINE_Po enem zadnjih napotkov prvega predsednika \xc4\x8cila Bernarda O'Higginsa je predsednik Manuel Bulnes leta 1843 poslal odpravo v Magellanov preliv, ki je ustanovila naselje Fuerte Bulnes. 5 let zatem so \xc4\x8dilenske oblasti naselbino prestavile v Punta Arenas, ki je tako najstarej\xc5\xa1e stalno naselje v ju\xc5\xbeni Patagoniji. To dejanje je bilo eno glavnih v \xc4\x8dilenski zahtevi, da pridobi celoten Magellanov preliv. _NEWLINE_Sredi 19. stoletja sta neodvisni Argentina in \xc4\x8cile pri\xc4\x8deli s \xc5\xa1iritvijo proti jugu in pri\xc5\xa1li navzkri\xc5\xbe s staroselskimi ljudstvi. Leta 1860 se je francoski pustolovec Orelie-Antoine de Tounens razglasil za kralja mapu\xc5\xa1ke kraljevine Araukanija in Patagonija. Leta 1869 je George Chawert Musters v dru\xc5\xbebi Tehuel\xc4\x8dev prepe\xc5\xa1a\xc4\x8dil razdaljo od Punta Arenasa proti severu do mesta Carmen de Patagones ob reki R\xc3\xado Negro in na poti zbral precej podatkov o staroselcih in njihovem \xc5\xbeivljenju._NEWLINE_V 1870-ih je argentinska vlada pri\xc4\x8dela s \xc5\xa1e danes kontroverzno operacijo Osvojitev pu\xc5\xa1\xc4\x8dave, katere ve\xc4\x8dji del je izvedel general Julio Roca. Cilj te operacije je bil podjarmiti ali celo iztrebiti ljudstva na jugu in tako njihova ozemlja priklju\xc4\x8diti Argentini. Do sredine 1880-ih je namen te operacije bil ve\xc4\x8d ali manj dose\xc5\xbeen._NEWLINE_Leta 1885 je v ju\xc5\xbeni Patagoniji pristala odprava pod vodstvom romunskega raziskovalca Juliusa Popperja, ki je iskala zlato. Med potjo proti jugu in oto\xc4\x8dju Ognjena zemlja so ga zares odkrili in tako privabili nadaljnje raziskovalce. _NEWLINE_V 19. in 20. stoletju so prihajali tudi evropski misijonarji in priseljenci. Pomembna je skupnost vali\xc5\xbeanskih prislejencev dolini reke Chubut.\n_START_SECTION_\n20. stoletje\n_START_PARAGRAPH_\nVe\xc4\x8dina priseljencev v Patagoniji ob za\xc4\x8detku 20. stoletja je bilo \xc4\x8dilotskega porekla (s \xc4\x8dilskega oto\xc4\x8dja Chilo\xc3\xa9) in so se pre\xc5\xbeivljali z govedorejo. Ko je bila leta 1902 ob posredni\xc5\xa1tvu britanske kraljeve dru\xc5\xbeine zarisana meja med Argentino in \xc4\x8cilom, so argentinske oblasti ve\xc4\x8dino \xc4\x8cilotov prisilile k umiku z argentinske strani meje in tako so na \xc4\x8dilenski strani meje ustanovili mesto Balmaceda, prvo naselbino v \xc4\x8dilenski severnopatagonski provinci Aysen. Ker je v gozdnati pokrajini primanjkovalo travnatih povr\xc5\xa1in, so priseljenci velik del gozdov po\xc5\xbegali._NEWLINE_Po letu 1902 se je dr\xc5\xbeavna meja \xc5\xa1e nekajkrat spremenila, nekajkrat so ozemeljski spori dr\xc5\xbeavi pripeljali na rob vojne, nazadnje leta 1978 zaradi spora glede otokov Picton, Lennox in Nueva. Po teh dogodkih sta se dr\xc5\xbeavi zavezali, da bosta preostale mejne spore re\xc5\xa1evali po mirni poti. Meja \xc5\xa1e danes ni natan\xc4\x8dno za\xc4\x8drtana v Ju\xc5\xbenem ledenem polju (Campo de Hielo Patag\xc3\xb3nico Sur)."