b'\n_START_ARTICLE_\nStrah\n_START_PARAGRAPH_\nMalo \xc4\x8dustev ima tak\xc5\xa1en vpliv na na\xc5\xa1e obna\xc5\xa1anje in po\xc4\x8dutje kot strah. Je osnovni mehanizem za pre\xc5\xbeivetje, ki se spro\xc5\xbei kot odgovor na dolo\xc4\x8dene dra\xc5\xbeljaje, kot so bole\xc4\x8dina ali nevarnost. Je sposobnost prepoznavanja nevarnosti in vodi k potrebi po soo\xc4\x8denju z nevarnostjo ali begu pred njo (temu re\xc4\x8demo odziv boj ali beg). V izrednih primerih do\xc5\xbeivljanja strahu (groza) je mo\xc5\xbeen odziv tudi otrpnitev telesa (nepremi\xc4\x8dnost). Seveda se nam strahu kot takega ni potrebno u\xc4\x8diti, to \xc4\x8dustvo nam je vrojeno. Najbolj u\xc4\x8dinkovito se nalezemo strahu s posnemanjem in opazovanjem obna\xc5\xa1anja drugih. Je emocionalna osnova tesnobe, anksioznosti, ki je skupni imenovalec vseh \xc4\x8dustvenih in tudi razpolo\xc5\xbeenjskih motenj in je tudi sestavni del temeljne osebnostne dimenzije, nevroticizma. _NEWLINE_Problem \xc4\x8dloveka je, da ne reagira s strahom in tesnobo le na dejanske nevarnosti, ampak na pri\xc4\x8dakovane in nami\xc5\xa1ljene nevarnosti in neugodnosti, tudi tak\xc5\xa1ne, ki se morda nikoli ne bodo zgodile . Pomembno je tudi, da razlikujemo med strahom in tesnobnostjo. Strah je pogosto povezan z dolo\xc4\x8denimi vedenji bega in izogibanja, tesnobnost pa je posledica gro\xc5\xbeenj, ki jih ob\xc4\x8dutimo kot neizogibne in za katere se nam zdi, da jih ne moremo nadzirati. Strah se skoraj vedno nana\xc5\xa1a na prihodnje dogodke, kot so poslab\xc5\xa1anje trenutne situacije, ali pa nadaljevanje nevzdr\xc5\xbene situacije. Strah je lahko tudi takoj\xc5\xa1nji odziv na trenutno dogajanje. Vsi ljudje imamo instinktiven odziv na potencialno nevarnost, ki je zelo pomemben za pre\xc5\xbeivetje vrste. Razlikovati pa moramo tudi med normativnim strahom in fobijami. Veliko ljudi se npr. boji vi\xc5\xa1ine, a jih ta strah ne ovira v normalnem funkcioniranju. \xc5\xa0ele ko ta strah postane tako intenziven, da \xc4\x8dloveka onemogo\xc4\x8da v aktivnostih, ki jih je prej normalno opravljal, lahko govorimo o fobiji. Med najpogostej\xc5\xa1e strahove in fobije spadajo strah pred luknjami, aerofobija (strah pred letenjem), misofobija (strah pred bakterijami), klavstrofobija, astrafobija, strah pred psi, strah pred odprtimi prostori, strah pred vi\xc5\xa1ino, strah pred ka\xc4\x8dami in strah pred pajki.\n_START_SECTION_\nPridobitev strahu\n_START_PARAGRAPH_\nZa emocionalne procese je zna\xc4\x8dilno, da so delno prirojeni in delno nau\xc4\x8deni. Ve\xc4\x8dina strahov je nau\xc4\x8deno vedenje. Pri tem sodelujejo razli\xc4\x8dne vrste u\xc4\x8denja. S fiziolo\xc5\xa1kimi reakcijami je najbolj neposredno povezano klasi\xc4\x8dno in instrumentalno pogojevanje. Vendar pa emocionalno u\xc4\x8denje vklju\xc4\x8duje tudi vrste u\xc4\x8denja, ki niso neposredno povezane s fiziolo\xc5\xa1kimi reakcijami . Taki obliki sta u\xc4\x8denje s posnemanjem in verbalno u\xc4\x8denje, ki vklju\xc4\x8dujeta mi\xc5\xa1ljenje, na u\xc4\x8denje pa vplivata predvsem preko kognitivnih procesov.Po Rachmanu lahko strah pridobimo na tri na\xc4\x8dine: neposredno s pogojevanjem in posredno z opazovanjem (ang. vicarious or observational learning) oziroma s posredovanjem neke verbalne informacije (ang. verbal threat information). Torej se lahko strahu nau\xc4\x8dimo tudi, ko ni neposrednega kontakta z dra\xc5\xbeljajem. To nam pove dejstvo, da ljudje poro\xc4\x8dajo o strahu pred objekti, s katerimi niso bili v stiku, in pred situacijami, ki jih niso do\xc5\xbeiveli. Razli\xc4\x8dni tipi informacij vplivajo na prepri\xc4\x8danja o strahu. Negativna informacija lahko vpliva na porast strahu, pozitivna pa prepri\xc4\x8danje o njem nekoliko zmanj\xc5\xa1a. Pri otrocih je pomembno, katera oseba preda informacijo. Odrasla oseba u\xc4\x8dinkoviteje preda informacijo o strahu na otroka kot njegov vrstnik. Poleg tega verbalna informacija o strahu vpliva tudi na pribli\xc5\xbeevanje (v primeru pozitivne informacije) oziroma izogibanje (v primeru negativne informacije) do nekega objekta.\n_START_SECTION_\nModelno u\xc4\x8denje strahu\n_START_PARAGRAPH_\nMnogo psihologov je \xc5\xbee raziskovalo, kako razvijemo strah do nekega predmeta ali pojava._NEWLINE_V eni izmed mnogih raziskav so ugotovili, da se otroci fobij in ostalih strahov u\xc4\x8dijo z modelnim u\xc4\x8denjem. Pri tem imajo na otroke zelo velik vpliv odzivi star\xc5\xa1ev. V zgodnjem otro\xc5\xa1tvu je prilo\xc5\xbenosti za posredno u\xc4\x8denje od njih ogromno, saj otroci velik del \xc4\x8dasa pre\xc5\xbeivijo doma. \xc5\xa0e posebej pomembno vlogo igra vpliv mame. Dunne in Askew (2013)   sta primerjala otrokove ob\xc4\x8dutke strahu in izogibajo\xc4\x8de vedenje do neznanih \xc5\xbeivali po pozitivnem in negativnem (boje\xc4\x8dem) vzoru mater in tujih oseb. Raziskavo sta izvedla tako, da sta otrokom pokazala slike prestra\xc5\xa1enih ali veselih obrazov (mama ali tujec) skupaj s slikami otrokom neznanih \xc5\xbeivali. Ugotovila sta, da je otrokov strah narasel potem, ko so videli \xc5\xbeivali v paru z boje\xc4\x8dim obrazom in upadel potem, ko so jih videli v paru z veselim obrazom; otrokovo pove\xc4\x8danje ali zmanj\xc5\xa1anje strahu se je vrnilo na prvotno raven s procesom odvajanja strahu (ang. counterconditioning) \xe2\x80\x93 negativne emocije so bile nadome\xc5\xa1\xc4\x8dene z bolj prijetnimi, pozitivnimi. Poleg tega je izogibajo\xc4\x8de vedenje naraslo do \xc5\xbeivali v paru z boje\xc4\x8dim izrazom; u\xc4\x8dinki so bili podobni pri materah in tujcih \xe2\x80\x93 tip modela ni vplival na spremembe. Razlog je verjetno v tem, da so bili v tem primeru otroci starej\xc5\xa1i in \xc5\xbee navajeni sprejemati informacije o vedenju s stani oseb, ki niso del dru\xc5\xbeine. Vpliv matere na modelno u\xc4\x8denje strahu do \xc5\xbeivali je najve\xc4\x8dji, ko je otok star od 12 do 21 mesecev, nato se ta vpliv manj\xc5\xa1a. \xc5\xa0tudija je prav tako dokazala, da lahko nau\xc4\x8dene ob\xc4\x8dutke strahu obrnemo z uporabo nasprotnega postopka, in sicer, da otrokom, ki so sprva videli kombinacijo \xc5\xbeivali in boje\xc4\x8dega izraza, poka\xc5\xbeemo \xc5\xbeival skupaj z veselim obrazom. To je bilo izvedeno z materami in tujimi osebami in opaziti ni bilo nobenih razlik, kar nasprotuje pri\xc4\x8dakovanjem, da bo strah, pridobljen preko matere, te\xc5\xbeje odpraviti s tujim modelom in je zanimivo zato, ker nakazuje, da pravo\xc4\x8dasen pozitiven vzor s strani kogarkoli, odstrani posredno nau\xc4\x8dene ob\xc4\x8dutke strahu v tej starostni skupini. To je pomembna informacija za star\xc5\xa1e in vse tiste, ki delajo s \xc5\xa1olskimi otroki, ker implicira, da lahko potencialno prepre\xc4\x8dijo ali odpravijo pridobljen strah.\n_START_SECTION_\nPogojevanje strahu\n_START_PARAGRAPH_\nOpredelitve in pojmi_NEWLINE_Pogojevanje strahu je vedenjska paradigma, kjer se organizem nau\xc4\x8di bati pogojnega dra\xc5\xbeljaja, povezanega z averzivnimi dogodki._NEWLINE_Brezpogojni dra\xc5\xbeljaj je dra\xc5\xbeljaj, ki brezpogojno, naravno in avtomatsko spro\xc5\xbei vedenjski odziv._NEWLINE_Pogojni dra\xc5\xbeljaj je sprva nevtralen dra\xc5\xbeljaj, vendar z rednim zdru\xc5\xbeevanjem z brezpogojnim dra\xc5\xbeljajem spro\xc5\xbei enak vedenjski odziv kot brezpogojni dra\xc5\xbeljaj._NEWLINE_Pogojni odziv je vedenjski odziv, izzvan s strani pogojnega dra\xc5\xbeljaja po pogojevanju._NEWLINE_Reprezentacije so predstave ali spomini senzori\xc4\x8dnih atributov pogojnih ali brezpogojnih dra\xc5\xbeljajev._NEWLINE_Na osnovi korenitih sprememb v vedenju v odgovor na pogojni dra\xc5\xbeljaj, velja, da se pogojni dra\xc5\xbeljaj med pogojevanjem na nekaj asociira, vendar ostaja narava tistega ne\xc4\x8desa kontroverzna. Mi\xc5\xa1ljeno je, da se pojavi asociacija med reprezentacijami pogojnega in brezpogojnega dra\xc5\xbeljaja, ki sta definirana z njuno senzori\xc4\x8dno vsebino in izomorfizmom dra\xc5\xbeljajev iz okolja. V nekaterih modelih termin asociacija opisuje vez, ki povezuje reprezentacije pogojnega in brezpogojnega dra\xc5\xbeljaja v mo\xc5\xbeganih. Torej, pogojni dra\xc5\xbeljaj aktivira reprezentacijo pogojnega dra\xc5\xbeljaja, ki prek vzdra\xc5\xbenih asociacij spro\xc5\xbei reprezentacije brezpogojnega dra\xc5\xbeljaja, ta pa nato izzove pogojni odziv. Raje kot vezi smatra konvergen\xc4\x8dni model asociacije kot mesta prekrivanja med reprezentacijami pogojnega in brezpogojnega dra\xc5\xbeljaja znotraj basolateralne amigdale._NEWLINE_Te tradicionalne teorije dominirajo temu podro\xc4\x8dju kljub pomanjkanju neposrednih dokazov za kodiranje reprezentacij brezpogojnega dra\xc5\xbeljaja. Pojem reprezentacij brezpogojnega dra\xc5\xbeljaja se dodatno zaplete zlasti pri enkratnem pogojevanju zaradi dejstev, kot so: 1) pogojevanje pogosto obsega le kratek brezpogojni dra\xc5\xbeljaj, ki lahko ni zadosten za oblikovanje trajnih reprezentacij brezpogojnega dra\xc5\xbeljaja; 2) pogojni odziv zamrzuje vedenje, \xc4\x8deprav se pri\xc4\x8dakuje, da bi neposredna aktivacija reprezentacij brezpogojnega dra\xc5\xbeljaja spro\xc5\xbeila pogojni odziv, ki je podoben brezpogojnemu odzivu; 3) strah je lahko pridobljen tudi med odsotnostjo brezpogojnega dra\xc5\xbeljaja, ali prek pogojevanja drugega reda ali posredovanjem verbalne informacije ali z opazovanjem. Ta opa\xc5\xbeanja predlagajo, da nastanek reprezentacij brezpogojnega dra\xc5\xbeljaja ni klju\xc4\x8den za pogojevanje strahu, kar pu\xc5\xa1\xc4\x8da odprto vpra\xc5\xa1anje, kaj je tisto, kar asociira s pogojnim dra\xc5\xbeljajem.\n_START_SECTION_\nStrah pred uspehom\n_START_PARAGRAPH_\nKoncept motiva o izogibanju uspehu je bil najprej zastavljen s strani psihologinje Homer. Homerjeva je trdila, da se \xc5\xbeenske vidijo kot neprimerljive z mo\xc5\xa1kimi in da je uspeh nasprotje \xc5\xbeenskosti. Zaradi tega ima veliko \xc5\xbeensk motiv izogibanja uspehu, kar vodi tudi v to, da postanejo zaskrbljene ob svojih dose\xc5\xbekih. Pri\xc4\x8dakujejo namre\xc4\x8d negativne posledice, kot so zavrnitev dru\xc5\xbebe in/ali ob\xc4\x8dutje ne\xc5\xbeenskosti. V originalni \xc5\xa1tudiji Homerjeve so ugotovitve slede\xc4\x8de: pri \xc5\xbeenskah je pojav strahu pred uspehom veliko ve\xc4\x8dji kot pri mo\xc5\xa1kih. Prav tako so se \xc5\xbeenske z visokim strahom pred uspehom slab\xc5\xa1e odrezale v nalogah, kjer je bila prisotna tekmovalnost. Homerjevi so predvsem o\xc4\x8ditali, da je ocenjevala vedenje, ki je bilo specifi\xc4\x8dno za dolo\xc4\x8dene situacije, ni pa upo\xc5\xa1tevala splo\xc5\xa1nih osebnostnih lastnosti posameznika, zato sta Zukerman in Allison (1976) razvila nov merski pripomo\xc4\x8dek, ki naj bi ponudil bolj objektiven vpogled v problem. Na izbrano temo je bilo opravljenih veliko raziskav, vendar si te velikokrat prihajajo v nasprotje._NEWLINE_Goh in Mealiea (1984)  sta se v svoji \xc5\xa1tudiji poglobila v zvezo med strahom pred uspehom in delovno storilnostjo, trajanjem zaposlitve na trenutnem delovnem mestu in \xc5\xbeelenih rezultatov dela pri \xc5\xbeenskah. Ugotovila sta, da imajo posameznice z nizkim strahom pred uspehom visoko samopodobo in visoko delovno motivacijo, ter obratno posameznice z visokim strahom pred uspehom, prav tako se \xc5\xbeenske, ki imajo nizek strah pred uspehom ocenjujejo kot bolj delovno storilne. \xc5\xbdenske z visokim strahom pred uspehom bolj pogosto i\xc5\xa1\xc4\x8dejo slu\xc5\xbebe, ki so tipi\xc4\x8dno \xc5\xbeenske, medtem ko jih \xc5\xbeenske z nizkim strahom pred uspehom manj pogosto. Rezultati so pokazali, da strah pred uspehom nima vpliva na trajanje zaposlitve.\n_START_SECTION_\nStrah pred neuspehom\n_START_PARAGRAPH_\nStrah pred neuspehom se nana\xc5\xa1a na pri\xc4\x8dakovanje negativnih izidov ali slabih rezultatov pri re\xc5\xa1evanju nalog in je povezan z izogibanjem situacijam, v katerih oseba lahko do\xc5\xbeivi neuspeh . Izogibanje ciljem, pri katerih pri\xc4\x8dakujemo nesupeh, ne zagotavlja vedenja, ki bi bilo pomembno za cilj, blokira vire, ki so pomembni za dosego cilja, in ovira usvojitev in izbolj\xc5\xa1anje strategije planiranja in strukturiranja priprav .\n_START_SECTION_\nRazvoj strahu pred neuspehom\n_START_PARAGRAPH_\nTeevan in McGhee  ugotavljata, da k razvoju strahu pred neuspehom doprinesejo zgodnja materina pri\xc4\x8dakovanja, usmerjena v otrokovo neodvisnot in uspe\xc5\xa1nost, prejemanje nevtralnega odziva od mame, ko je otrok uspe\xc5\xa1no opravil aktivnost in ugodil maminim pri\xc4\x8dakovanjem in prejemanje kazni za neprimerno oziroma po maminem mnenju nezadovoljivo obna\xc5\xa1anje. \xc4\x8ce je mama torej nevtralna do zanjo pri\xc4\x8dakovanega obna\xc5\xa1anja, je najverjetneje, da bo otrok do uspe\xc5\xa1nosti razvil negativen odnos in da ga bo v prihodnje motiviral strah pred neuspehom. \xc4\x8ce mama opazi, da se otrok vede po njenih pri\xc4\x8dakovanjih in ga za to nagradi, bo otrok najverjetneje razvil pozitiven odnos do uspe\xc5\xa1nosti in ga bo v prihodnje motiviralo pri\xc4\x8dakovanje pozitivnih posledic uspeha.\n_START_SECTION_\nStrah pred neuspehom v \xc5\xa1portu\n_START_PARAGRAPH_\nSagar idr.  trdijo, da se v \xc5\xa1portu strah pred neuspehom ka\xc5\xbee predvsem v burnem reagiranju na odlo\xc4\x8ditve sodnikov, dopingu in osipu mladih v \xc5\xa1portu ter ovirah, ki so za njih prisotne v \xc5\xa1portnih aktivnostih. Zgodnji teoretiki, ki so se ukvarjali s storilnostno motivacijo, pojmujejo strah pred neuspehom kot motiv, ki temelji na izogibanju in usmerja posameznika k prepre\xc4\x8devanju neuspeha, ki mu povzro\xc4\x8da ob\xc4\x8dutek sramu. Sodobni teoretiki pa sram postavljajo v samo bistvo strahu pred neuspehom. Strah pred neuspehom je v \xc5\xa1portu mo\xc4\x8dno prisoten in ima velik vpliv na posameznika in njegovo vedenje. \xc5\xa0e posebej je ta fenomen prisoten pri mladih \xc5\xa1portnikih.\n_START_SECTION_\nStrah pred neuspehom v \xc5\xa1olstvu\n_START_PARAGRAPH_\nKo je u\xc4\x8denec soo\xc4\x8den s situacijo, da ga v bli\xc5\xbenji prihodnosti \xc4\x8daka test, se lahko nanjo razli\xc4\x8dno odzove. Neuspehu na testu se lahko izogne tako, da se usmeri k pozitivnemu cilju in uspe\xc5\xa1no opravi test ali pa spremeni za njega osebni pomen neuspeha. To lahko naredi tako, da zelo zni\xc5\xbea svoja pri\xc4\x8dakovanja za uspeh in je posledi\xc4\x8dno manj razo\xc4\x8daran zaradi slab\xc5\xa1ega rezultata, ali pa tako, da vzroka za neuspeh ne pripisuje svojim zmo\xc5\xbenostim, ampak poi\xc5\xa1\xc4\x8de drug razlog, na primer odla\xc5\xa1anje z delom. \xc4\x8ce je posameznika strah pred neuspehom, mu lahko usmerjenost k uspehu slu\xc5\xbei kot za\xc5\xa1\xc4\x8dita, ki omili strah pred neuspehom. Ko pa \xc5\xbeelja po uspehu ni prisotna, ima strah ve\xc4\x8dji vpliv na \xc5\xa1olski uspeh in se povezuje s pogostej\xc5\xa1im odla\xc5\xa1anjem z delom ter slab\xc5\xa1imi rezultati. Odla\xc5\xa1anje ali iskanje drugih razlogov za neuspeh je najpogosteje pri u\xc4\x8dencih, ki imajo visok strah pred neuspehom in hkrati nizko usmerjenost k uspehu . Berger in Freund  sta ugotovila, da strah pred neuspehom napoveduje odla\xc5\xa1anje z delom in \xc5\xa1lab\xc5\xa1o organizacijo u\xc4\x8denja, vpliva pa tudi na spremembo v po\xc4\x8dutju med pripravo na izpit in med samim izpitom. Avtorja navajata, da ima strah pred neuspehom tudi pozitiven vpliv na uspe\xc5\xa1nost pri izpitu, saj je zaradi povi\xc5\xa1ane vzburjenosti tudi povi\xc5\xa1ana motivacija za dosego cilja._NEWLINE_Haghbin, McCaffrey in Pychyl (2012) so raziskovali odnos med strahom pred neuspehom in odla\xc5\xa1anjem. Ugotovili so, da je razmerje med strahom pred neuspehom in odla\xc5\xa1anjem odvisno od kompetentnosti. Manj kompetentni u\xc4\x8denci se bodo bolj verjetno zamotili z izvajanjem manj skrb vzbujajo\xc4\x8dih dejavnosti, ker verjamejo, da so posledice neuspeha odbijajo\xc4\x8de in groze\xc4\x8de, kar v njih vzbuja negativna \xc4\x8dustva. Avtorji so ugotovili tudi, da igra pomembno vlogo pri skupini bolj kompetentnih u\xc4\x8dencev ob\xc4\x8dutek neodvisnosti, pri skupini manj kompetentnih u\xc4\x8dencev pa ob\xc4\x8dutek neodvisnosti ni imel vloge. Pri bolj kompetentnih u\xc4\x8dencih je odnos med strahom pred neuspehom in odla\xc5\xa1anjem nasproten. Ko u\xc4\x8denec \xc4\x8duti ve\xc4\x8dji strah pred neuspehom bo manj zavla\xc4\x8deval, razen \xc4\x8de pove\xc4\x8dan strah pred neuspehom zmanj\xc5\xa1a njegov ob\xc4\x8dutek neodvisnosti. Manj\xc5\xa1a neodvisnost lahko torej pri teh u\xc4\x8dencih spro\xc5\xbei odla\xc5\xa1anje ._NEWLINE_\xc4\x8ceprav je bilo veliko raziskav glede strahu narejenih med zdravimi ljudmi, je podro\xc4\x8dje strahu pri otrocih in adolescentih z du\xc5\xa1evno prizadetostjo precej neraziskano. Rezultati \xc5\xa1tudij so pokazali, da so du\xc5\xa1evno prizadeti otroci in mladostniki bolj prestra\xc5\xa1eni, da so pogosto slabo sprejeti v dru\xc5\xbebi, ali pa, da jih zdravi vrstniki celo zavra\xc4\x8dajo. Zaradi omejenih kognitivnih sposobnosti in spretnosti naj bi se otroci z du\xc5\xa1evno prizadetostjo soo\xc4\x8dali z mnogo ve\xc4\x8d neuspehi kot preostali. Izku\xc5\xa1nje neuspeha vodijo v manj\xc5\xa1a pri\xc4\x8dakovanja in zmanj\xc5\xa1an ob\xc4\x8dutek za kontrolo, kar pa pove\xc4\x8duje stopnjo strahu, predvsem strahu pred neuspehom in ocenjevanjem sovrstnikov .\n_START_SECTION_\nStrah pred letenjem\n_START_PARAGRAPH_\nStrah pred letenjem ali aerofobija je kombinacija ene ali ve\xc4\x8d fobij, povezanih z letenjem. To so klavstrofobija ali strah pred zaprtimi prostori, in akrofobija ali strah pred vi\xc5\xa1ino. Je simptom in ne bolezen. Povzro\xc4\x8di pa jo lahko veliko razli\xc4\x8dnih dejavnikov. Strahu pred letenjem posve\xc4\x8dajo vedno ve\xc4\x8d \xc4\x8dasa, saj je potovanje z letalom vedno bolj popularno in za modernega \xc4\x8dloveka \xc5\xbee skoraj neizbe\xc5\xbeno. Pri ljudeh, ki imajo zelo izra\xc5\xbeen strah pred letenjem je dovolj, \xc5\xbee samo omemba o letenju, da pri njih vzbudi visoko anksioznost. Ve\xc4\x8dina ljudi, pa se ne boji samega letenja ampak pani\xc4\x8dnih napadov, ki jih povezujejo z letenjem._NEWLINE_Strah pred letenjem naj bi bil prisoten pri kar 10-40% \xc4\x8dlove\xc5\xa1ke populacije. Raziskava Monice Martinussen, Elisabeth Gundersen in Reidar Pedersen (2011)  je potrdila, da ima strah pred letenjem ve\xc4\x8d \xc5\xbeensk kot mo\xc5\xa1kih, ter da na strah pred letenjem zelo vplivajo izku\xc5\xa1nje iz letali\xc5\xa1\xc4\x8da (check in, varnostni pregled, prijaznost zaposlenih..). _NEWLINE_Na temo strahu pred letenjem je bila leta 2011 (Janice Hawkins-Gilligan, Judith A. Dygdon in Anthony J. Conger) izvedena raziskava o zna\xc4\x8daju oz. lastnostih strahu pred letenjem in ali je ta strah povezan s pogoji na letalu sli s stopnjo \xc5\xbee \xc2\xbbvkoreninjenega\xc2\xab\xc2\xa0\xc2\xab\xc2\xa0(angl. flight-embedded) strahu. Ljudi s strahom pred letenjem naj bi delili v tri skupine: tisti, ki sploh ne letijo, tisti, ki letijo samo \xc4\x8de je to res nujno in tisti, ki letijo, a jim je ob tem skrajno neprijetno. Raziskovalci so menili (in tudi potrdili), da je strah pred letenjem posebna oblika strahu, ki lahko obstaja tudi brez specifi\xc4\x8dnih dejavnikov, ki naj bi strah povzro\xc4\x8dili (torej je lahko vrojen). _NEWLINE_S to temo so se ukvarjali tudi Aliza Fleischer, Anat Tchetchik in Tomer Toledo (2012) , katere je zanimal vpliv strahu pred letenjem na izbiro letalskih dru\xc5\xbeb in tudi same poti. Rezultati so pokazali, da so ljudje s strahom pred letenjem pripravljeni pla\xc4\x8dati ve\xc4\x8d za \xc2\xbbudobje\xc2\xab\xc2\xa0(oz. dejavnike, ki se zdijo posameznikom pomembni in jim dajejo ob\xc4\x8dutek varnosti) na letalu, ki njihov strah zmanj\xc5\xa1uje._NEWLINE_Strah pred letenjem je torej prisoten pri mnogih ljudeh in ti so pripravljeni storiti marsikaj, da bi svoj strah zmanj\xc5\xa1ali.\n_START_SECTION_\nStrah otrok pred \xc5\xbeivalmi\n_START_PARAGRAPH_\nOtroci so starostna skupina, ki do\xc5\xbeivlja mnogo strahov. Mnogo bolj so dovzetni za dra\xc5\xbeljaje_NEWLINE_iz okolja, ki povzro\xc4\x8dijo specifi\xc4\x8dne odzive. Ni redko, da se bojijo teme, krvi, zobozdravnikov,_NEWLINE_\xc5\xbeivali, vi\xc5\xa1ine itd. Nekateri otroci do\xc5\xbeivljajo strah pred \xc5\xbeivalmi, ki je neprilagodljiv, vztraja_NEWLINE_dolgo \xc4\x8dasa in povzro\xc4\x8da veliko stisko tako njim kot ljudem v njihovi okolici. Tak\xc5\xa1ne oblike_NEWLINE_strahov pogosteje imenujemo fobije. King idr.  navajajo najpogostej\xc5\xa1e odzive otrok,_NEWLINE_ki trpijo za fobijami. Lahko se pojavijo misli o prestra\xc5\xa1enosti, pove\xc4\x8dan sr\xc4\x8dni utrip, sprememba_NEWLINE_dihanja, toga dr\xc5\xbea, sesanje palca in izogibanje pred te\xc5\xbeavami. Rachman je razvil_NEWLINE_teorijo treh poti, ki govori o treh na\xc4\x8dinih pridobitve strahu. Ti so direktno pogojevanje (npr._NEWLINE_pes napade otroka), modelno u\xc4\x8denje (npr. otrok v prisotnosti psa opazuje prestra\xc5\xa1en_NEWLINE_odziv star\xc5\xa1ev) in navodila oz. informacije (npr. otrok sli\xc5\xa1i novice o napadu psa).\n_START_SECTION_\nVpliv modelnega u\xc4\x8denja na otrokov strah do neznanih \xc5\xbeivali\n_START_PARAGRAPH_\nOb\xc4\x8dutek strahu je v otro\xc5\xa1tvu v\xc4\x8dasih zelo intenziven, a v ve\xc4\x8dini primerov izgine prav tako hitro, kot se je pojavil. Toda pri majhnem delu otrok ob\xc4\x8dutek strahu ostane in ovira normalno funkcioniranje. Nekateri so fobijam in strahovom bolj podvr\xc5\xbeeni kot drugi, kar je posledica razli\xc4\x8dnih okoljskih in genetskih dejavnikov. Eden izmed tak\xc5\xa1nih dejavnikov je tudi modelno u\xc4\x8denje ali u\xc4\x8denje z opazovanjem modela, kar pomeni, da se otroci nau\xc4\x8dijo strahu do neznane \xc5\xbeivali tako, da opazujejo nek model, ki v interakciji s to \xc5\xbeivaljo izra\xc5\xbea strah, zato tudi sami v prihodnje do te \xc5\xbeivali ob\xc4\x8dutijo strah._NEWLINE_\xc5\xa0tevilni avtorji so v razli\xc4\x8dnih \xc5\xa1tudijah raziskovali vpliv modelnega u\xc4\x8denja. Reynolds, Field in Askew (2014)   so poleg \xc5\xbee znanih vplivov na vedenjske odzive otrok, posku\xc5\xa1ali ugotoviti ali obstaja tudi povezava med modelnim u\xc4\x8denjem in fiziolo\xc5\xa1kimi odzivi (npr. sr\xc4\x8dni utrip). Raziskave so se lotili tako, da so otrokom pokazali fotografije treh njim neznanih avstralskih \xc5\xbeivali, pri \xc4\x8demer je bila ena naklju\xc4\x8dna fotografija prikazana v paru z veselim obrazom, druga v paru z boje\xc4\x8dim obrazom, tretja pa je bila prikazana samostojno. V primerjavi z \xc5\xbeivaljo, ki je bila predstavljena sama, se je pri otrocih povi\xc5\xa1al strah do \xc5\xbeivali, ki so bile predstavljene skupaj z boje\xc4\x8dim izrazom na obrazu, zni\xc5\xbeal pa do \xc5\xbeivali, ki so bile v paru z veselim obrazom. Obenem je njihov sr\xc4\x8dni utrip opazno narasel, ko so se pribli\xc5\xbeali kletki, v kateri naj bi bila \xc5\xbeival, katere fotografijo so videli v paru z boje\xc4\x8dim obrazom. Omenjena raziskava je torej kot prva vzpostavila povezavo med dra\xc5\xbeljajem in otrokovim povi\xc5\xa1anim sr\xc4\x8dnim utripom kot odgovorom na ta dra\xc5\xbeljaj. _NEWLINE_Tudi prejem informacij s strani tretje osebe je eden izmed na\xc4\x8dinov modelnega u\xc4\x8denja. Muris, van Zwol, Huijding in Mayer  so raziskovali ali je prepri\xc4\x8danja o strahu mogo\xc4\x8de \xc2\xbbnamestiti\xc2\xab\xc2\xa0v otroka. Star\xc5\xa1i so dobili informacije o neznani \xc5\xbeivali, nekateri pozitivne, drugi negativne, tretji pa me\xc5\xa1ane. Nato so dobili navodilo, naj te informacije prenesejo svojim otrokom s tem, da jim opi\xc5\xa1ejo serijo izmi\xc5\xa1ljenih soo\xc4\x8denj s to \xc5\xbeivaljo. Rezultati so pokazali, da so otroci, ki so prejeli negativne informacije, izrazili znatno pove\xc4\x8danje, otroci, ki so prejeli pozitivne informacije, pa znatno zmanj\xc5\xa1anje ob\xc4\x8dutka strahu. Vse to ka\xc5\xbee, da procesi u\xc4\x8denja igrajo pomembno vlogo v oblikovanju otro\xc5\xa1kih strahov. Pri star\xc5\xa1ih, ki so prejeli me\xc5\xa1ane informacije, je bila pri prenosu ob\xc4\x8dutka strahu odlo\xc4\x8dilna njihova stopnja anksioznosti. Tisti z vi\xc5\xa1jo stopnjo so pripovedovali bolj negativno, tisti z ni\xc5\xbejo, bolj pozitivno. Izsledki raziskave so pomembni, ker ka\xc5\xbeejo, da se s pozitivnimi verbalnimi informacijami s strani star\xc5\xa1ev lahko zni\xc5\xbea otrokov strah, kar je pomembna preventivna strategija.\n_START_SECTION_\nStrah pred padanjem\n_START_PARAGRAPH_\nPadec je najpogostej\xc5\xa1a oblika nesre\xc4\x8de pri starej\xc5\xa1ih ljudeh. Murphy  trdi, da zaradi vsakodnevnega soo\xc4\x8danja s padci pri vsakdanjih opravilih, veliko ljudi v starej\xc5\xa1ih letih razvije strah pred padanjem, ta pa ima mnogo slabih posledic. \xc4\x8ceprav zaradi samega padca ni bilo nujne fizi\xc4\x8dne po\xc5\xa1kodbe, strah pripravi osebka do zmanj\xc5\xa1anja fizi\xc4\x8dne in mentalne aktivnosti. Strah vpliva na samopodobo in samozavest ter povzro\xc4\x8di ob\xc4\x8dutek slabosti in nesposobnosti. Zaradi pretiranega strahu lahko pride tudi do depresije, ki vodi k slab\xc5\xa1i kvaliteti \xc5\xbeivljenja. Ljudje, ki do\xc5\xbeivljajo strah, se ne bi smeli bati tega priznati, ampak bi morali biti dele\xc5\xbeni fizi\xc4\x8dne in psihi\xc4\x8dne pomo\xc4\x8di.\n_START_SECTION_\nStrah pred osamljenostjo\n_START_PARAGRAPH_\nV dana\xc5\xa1njem \xc4\x8dasu je na eni strani zelo prisoten strah pred navezanostjo, bodisi na drugo osebo, \xc5\xbeival, predmet, blagovne znamke itd., ter na drugi pred tem, da bi ostali sami. Zahodna dru\xc5\xbeba ohranja ideologijo, da je romanti\xc4\x8dni odnos najpomembnej\xc5\xa1e dru\xc5\xbebeno razmerje. Tak\xc5\xa1na prepri\xc4\x8danja v ljudeh vzbujajo strah pred posledicami v primeru, da svojega \xc5\xbeivljenjskega partnerja ne najdejo. Ta pritisk in strah pred tem, da bi ostali sami, lahko ljudi privede tako dale\xc4\x8d, da se jim vsakr\xc5\xa1no razmerje zdi bolj\xc5\xa1e kot pa, da so samski, kljub temu, da imajo dolo\xc4\x8dena pri\xc4\x8dakovanja in zahteve (fizi\xc4\x8dna privla\xc4\x8dnost, socialni status, potencial za intimnost itd.). Vsak \xc4\x8dlovek hrepeni po nekom, saj potrebuje nekoga s katerim se razume, po\xc4\x8duti ljubljenega in mu predstavlja varen prostor, kamor se lahko zate\xc4\x8de v stresnih trenutkih. Ti osnovni biolo\xc5\xa1ki in psiholo\xc5\xa1ki pritiski po socialnih povezavah lahko vodijo do strahu pred tem, da bi ostali sami. Spielmann, MacDonald, Maxwell, Joel, Peragine, Muise, Impett, (2013)  so izvedli raziskavo v kateri so ugotovili, da strah pred tem, da bi ostali sami povzro\xc4\x8da, da so ljudje manj selektivni, ne i\xc5\xa1\xc4\x8dejo tistega kar ho\xc4\x8dejo in se sprijaznijo s tistim kar dobijo. Rezultati ka\xc5\xbeejo, da osamljenost predstavlja veliko skrb za veliko \xc5\xa1tevilo ljudi.\n_START_SECTION_\nStrah pred intimnostjo\n_START_PARAGRAPH_\nIntimnost predstavlja glavni cilj v zgodnji odraslosti, je ljubezen in naklonjenost, spoznanje, da te ima nekdo rad, si te \xc5\xbeeli blizu in zaupanje. Ljudje se bojijo samote, zato neprestano i\xc5\xa1\xc4\x8dejo bli\xc5\xbeino in zvezo. Kljub temu nekateri niso sposobni imeti zdravih medsebojnih odnosov, ki bi temeljili na zaupanju, izmenjevanju \xc4\x8dustev in bi bili dolgotrajni. Ta pojav imenujemo strah pred intimnostjo. Za ljudi, ki se bojijo tesnih medosebnih odnosov, v katerih bi se po\xc4\x8dutili varne, je zna\xc4\x8dilno, da so njihovi partnerski odnosi neprilagojeni, te\xc5\xbeavni, kratkotrajni ali pa jih sploh nimajo.\n_START_SECTION_\nDejavniki, ki vplivajo na strah pred intimnostjo\n_START_PARAGRAPH_\nStrah pred intimnostjo je sestavljen iz strahu pred razkritjem samega sebe in iz strahu pred navezanostjo (Sobral, Costa, 2015) vsi trije pa imajo korenine v otro\xc5\xa1tvu in takratnih odnosih ter izku\xc5\xa1njah s star\xc5\xa1i in skrbniki. _NEWLINE_Preko teh zgodnjih odnosov v otro\xc5\xa1tvu torej posameznik oblikuje model sebe (kot vredne lastne ljubezni ali ne) in model drugih, (kot zanesljive, vredne zaupanja, ali ne). \xc4\x8ce je otrok dele\xc5\xbeen so\xc4\x8dutja in emocionalne bli\xc5\xbeine, ter \xc4\x8de so star\xc5\xa1i dostopni in odzivni na psihi\xc4\x8dne potrebe, otrok razvije ob\xc4\x8dutek varnosti in kasneje zaupa drugim v razmerju (stili navezanosti). V nasprotnem primeru, pri zapostavljenosti in oddaljenosti star\xc5\xa1ev, pa v odraslosti dvomijo vase in v druge._NEWLINE_Slab\xc5\xa1i medosebni odnosi oziroma strah pred intimnostjo je ve\xc4\x8dji pri ljudeh, ki so bili v otro\xc5\xa1tvu spolno ali fizi\xc4\x8dno zlorabljeni, ki so bili dele\xc5\xbeni neprimerne vzgoje ter jim star\xc5\xa1i niso izkazovali dovolj ljubezni in so imeli negativne izku\xc5\xa1nje v predhodnih odnosih._NEWLINE_Slovenska psihologinja dr. Tanja Repi\xc4\x8d (2005) je v raziskavi preu\xc4\x8devala kako sta povezana fizi\xc4\x8dna zloraba v otro\xc5\xa1tvu in strah pred intimnostjo v partnerskih odnosih. V raziskavi je preu\xc4\x8devala 4 skupine ljudi, ki so v razli\xc4\x8dnih partnerskih odnosih. Te skupine so sestavljali: lo\xc4\x8deni, poro\xc4\x8deni, neporo\xc4\x8deni pari, ki \xc5\xbeivijo skupaj in neporo\xc4\x8deni pari, ki ne \xc5\xbeivijo skupaj. Ugotovila je, da se intimnosti najbolj bojijo lo\xc4\x8deni, najmanj pa tisti, ki niso poro\xc4\x8deni in \xc5\xbeivijo skupaj. Vsi tisti, ki so bili v otro\xc5\xa1tvu fizi\xc4\x8dno zlorabljeni, so se bolj bali intimnosti kot tisti, ki v otro\xc5\xa1tvu niso bili fizi\xc4\x8dno zlorabljeni. Tako je fizi\xc4\x8dna zloraba eden izmed dejavnikov, ki je povezana s strahom pred intimnostjo._NEWLINE_V zadnjem \xc4\x8dasu, ko je pri\xc5\xa1lo do porasta nasilja, so star\xc5\xa1i govorili otrokom, da ne smejo zaupati tujcem. Znanstveniki so ugotovili, da je to povezano s strahom pred intimnostjo pri mladostnikih. Tisti mladostniki, ki so jih star\xc5\xa1i u\xc4\x8dili nezaupanja v tujce, so se bolj bali intimnih odnosov. Predvsem se je to kazalo pri dekletih, ki so poleg strahu pred intimnostjo ob\xc4\x8dutila tudi osamljenost._NEWLINE_Tudi tisti, ki so v otro\xc5\xa1tvu do\xc5\xbeiveli travmatsko izku\xc5\xa1njo, kot je na primer holokavst, so se kot odrasli bolj bali intimnih odnosov. Predvsem tisti, ki so bili zaprti v tabori\xc5\xa1\xc4\x8da, so se kasneje v \xc5\xbeivljenju bali tesnih odnosov.\n_START_SECTION_\nPosledice v partnerskih odnosih\n_START_PARAGRAPH_\nV odnosih, kjer ni dovolj varnosti za izra\xc5\xbeanje svojega strahu in \xc5\xa1ibkosti drug pred drugim, bo pri\xc5\xa1lo do prikrivanja lastne ranljivosti, kar podzavestno spro\xc5\xbei te iste ob\xc4\x8dutke pri partnerju. Osebe s strahom pred intimnostjo so nagnjene k izbiranju romanti\xc4\x8dnega partnerja s podobnimi te\xc5\xbeavami, s strahom pred ranljivostjo, kar privede do konfliktov. To prepre\xc4\x8di intimnost in razmerje ki si ga oba \xc5\xbeelita, ker konfliktov ne re\xc5\xa1ujeta oz. si ne izpovesta \xc4\x8dustev (Repi\xc4\x8d, 2007)\n_START_SECTION_\nStrah pred zaprtimi prostori (klavstrofobija)\n_START_PARAGRAPH_\nFobija je oblika bolezenskega strahu pred nekimi predmeti, polo\xc5\xbeaji, bitji ali pojavi . _NEWLINE_Klavstrofobija pa je torej nek situacijski strah, ki ga spremlja mo\xc4\x8dna tesnoba v odnosu do zaprtih prostorov in psiholo\xc5\xa1ko omejujo\xc4\x8dih situacij. Posamezniki, pri katerih so izra\xc5\xbeeni znaki klavstrofobije, se po navadi bojijo omejevanja na ve\xc4\x8d razli\xc4\x8dnih na\xc4\x8dinov oziroma omejevanja v mnogih razli\xc4\x8dnih prostorih, kot so npr. majhne sobe, predori, dvigala, vlaki, avtobusi in prenatrpani prostori. Mnogi klavstrofobi\xc4\x8dni posamezniki se bojijo tudi zadu\xc5\xa1itve. Skrbi jih namre\xc4\x8d, da v prostoru, ki jih omejuje, ne bo dovolj kisika, ki bi omogo\xc4\x8dal normalno dihanje . _NEWLINE_Nekateri avtorji trdijo, da se vzrok za klavstrofobijo skriva v napa\xc4\x8dnem subjektivnem zaznavanju in do\xc5\xbeivljanju prostora, ki nam je blizu.  Spet drugi pa poudarjajo tudi biolo\xc5\xa1ke dejavnike, ki lahko vplivajo na pojav klavstrofobije. Ti dejavniki so npr. razna vnetja v \xc4\x8dlove\xc5\xa1kem organizmu in pospe\xc5\xa1eno bitje srca ._NEWLINE_Klavstrofobija je pogosto povezana tudi z agorafobijo, ki pa pomeni strah pred biti ujet sam v velikem odprtem prostoru. Namre\xc4\x8d predvidevajo, da sta obe fobiji sledova primitivnega strahu: strah pred napadom je bil velik v velikem, neza\xc5\xa1\xc4\x8ditenem prostoru, ali pa v majhnem, zaprtem prostoru, kjer beg ni bil mo\xc5\xbeen. Zatorej se ti dve fobiji pogosto pojavljata skupaj, kar pomeni, da ima posameznik, ki je diagnosticiran s klavstrofobijo, pogosto tudi simptome agorafobije. Ljudje s klavstrofobijo lahko brez ve\xc4\x8djih posledic, razen stalnega izogibanja tesnobnih situacij, \xc5\xbeivijo celo \xc5\xbeivljenje. Do te\xc5\xbeav pa prihaja, ko mora taka oseba opraviti dolo\xc4\x8dene medicinske teste zavoljo svojega zdravja, ki zahtevajo mirno le\xc5\xbeanje v ozkem tunelu ali pa jim celo fiksirajo glavo  MRI. Re\xc5\xa1itev je ponudila raziskava, kjer so virtualno realnost u\xc4\x8dinkovito uporabili kot distrakcijo med samim medicinskim posegom. V sorodnih raziskavah pa so poro\xc4\x8dali tudi o u\xc4\x8dinkoviti uporabi virtualne realnosti za zdravljenje klavstrofobije in tudi nekaterih drugih motenj( agorafobija, strah pred letenjem, itd.) na dolgi rok.\n_START_SECTION_\nStrah pred smrtjo\n_START_PARAGRAPH_\nStrah pred smrtjo naj bi bil prirojen in univerzalen, vse kar namre\xc4\x8d ogro\xc5\xbea na\xc5\xa1e telo, \xc4\x8dutimo kot nelagodje. Kljub temu vsak posameznik strah pred smrtjo razli\xc4\x8dno dojema in se z njim spopada (pri starenje se bolj ve\xc4\x8d soo\xc4\x8dujemo s strahom), njegovo do\xc5\xbeivljanje pa se spreminja skozi razli\xc4\x8dna \xc5\xbeivljenjska obdobja in postanujemo ve\xc4\x8d zavestne o smrti kot neizogibljiv proces._NEWLINE_In \xc4\x8deprav sodi med najbolj neprijetna \xc4\x8dustva, ima velikanski pomen. Je vodilno \xc4\x8dustvo pri soo\xc4\x8danju z nevarnostmi, uravnava na\xc5\xa1e izogibalno obna\xc5\xa1anje. Nekateri menijo, da ima pojem smrti in strah pred njim pomembno vlogo pri pojavu depresije, v psihopatologiji ter v primerih psihosomatskih motenj. Strah pred smrtjo naj bi bila univerzalna reakcija in se pojavlja pri otrocih, posameznikih srednjega obdobja in starostnikih._NEWLINE_Raziskave so pokazale,  da je odziv na spremenljivke vrednotenje koncepta smrti, dejavnik zavedanja smrti, dejavnik veroizpovedi in odnos do udele\xc5\xbeevanja pogrebov povezan s stopnjo strahu pred smrtjo. In sicer, vi\xc5\xa1ji kot je strah pred smrtjo, ni\xc5\xbeji je koncept vrednotenja smrti. Posamezniki iz skupin z visoko stopnjo strahu so smrt ve\xc4\x8dkrat opisali kot slabo, kruto in temno v primerjavi s posamezniki iz skupin z nizko stopnjo strahu, imeli pa so tudi vi\xc5\xa1ji dejavnik zavedanja smrti. Pogosteje so razmi\xc5\xa1ljali o smrti in brali osmrtnice. Udele\xc5\xbeenci te skupine so bili tudi manj verni in so se pogosteje izogibali pogrebom, kar ka\xc5\xbee na to, da ima vera pozitiven vpliv pri soo\xc4\x8danju s smrtjo. Pri mo\xc4\x8dnej\xc5\xa1i veri je tako strah pred smrtjo manj\xc5\xa1i._NEWLINE_Se pa strah pred smrtjo razli\xc4\x8dno ka\xc5\xbee pri razli\xc4\x8dnih verah. Pri primerjavi budistov in kristjanov prvi ka\xc5\xbeejo nekoliko ni\xc5\xbeji strah pred smrtjo. Odvisno je tudi ali je verovanje intrinzi\xc4\x8dno ali ekstrinzi\xc4\x8dno.  Intrinzi\xc4\x8dno verovanje strah pred smrtjo zmanj\xc5\xa1uje ne glede na vero, ekstrinzi\xc4\x8dno verovanje pa je pozitivno povezano s sprejetjem smrti in zmanj\xc5\xa1anjem strahu le pri budistih. Sicer pa naj bi se med verniki smrti najbolj bali muslimani, kajti ti imajo v svoji veri najve\xc4\x8d omejitev in strogih pravil.  _NEWLINE_Druge ugotovitve  pa ka\xc5\xbeejo, da so tisti, ki so strah pred smrtjo zanikali, sebe ocenili kot mnogo bolj verne od vseh ostalih, ki so potrdili, da se smrti bojijo. Ugotovitve so, da so tisti, ki so priznali strah pred smrtjo ob\xc4\x8dutno mlaj\xc5\xa1i od udele\xc5\xbeencev raziskave, ki so strah zanikali. _NEWLINE_Strah pred smrtjo se pojmuje v razli\xc4\x8dnih dimenzijah. Lahko \xc4\x8dutimo strah pred lastno smrtjo in umiranjem ali pa pred smrtjo drugih in njihovim umiranjem.  Strah pred smrtjo drugih je bistveno ve\xc4\x8dji od ostalih treh strahov. Raziskava  tudi ka\xc5\xbee, da se na splo\xc5\xa1no pri osebah, ki imajo ve\xc4\x8dji strah pred lastno smrtjo in umiranjem, poka\xc5\xbee tudi ve\xc4\x8dji strah pred smrtjo in umiranjem drugih. Nasprotno, za osebe ki \xc4\x8dutijo nizek strah do lastne smrti, ni nujno, da \xc4\x8dutijo nizek strah do smrti in umiranja drugih._NEWLINE_Ljudje kategoriziramo strah pred smrtjo na dva aspekta: na teme povezane z dogodkom smrti kot so negotovost glede \xc4\x8dasa in kraja, nevednost o posmrtnem \xc5\xbeivljenju; kon\xc4\x8dnost, ki jo dogodek prina\xc5\xa1a; in na teme o bole\xc4\x8dini in trpljenju zaradi smrti kot je strah pred fizi\xc4\x8dno in \xc4\x8dustveno bole\xc4\x8dino ob zapu\xc5\xa1\xc4\x8danju drugih za sabo, ob izgubi drugih._NEWLINE_Na strah pred smrtjo pa ne vpliva samo starost, ampak tudi spol. Mo\xc5\xa1ki in \xc5\xbeenske se pomembno razlikujejo z vidika strahu pred smrtjo in umiranjem. V obeh primerih so o ve\xc4\x8djem strahu poro\xc4\x8dale \xc5\xbeenske,\n_START_SECTION_\nStrah pred vi\xc5\xa1ino\n_START_PARAGRAPH_\nAkrofobija (strah pred vi\xc5\xa1ino) je ena od najpogostej\xc5\xa1ih fobij. Prisotna je pri enem izmed dvajsetih posameznikov; seveda pa vi\xc5\xa1ina pogosto vzbuja strah pri vseh ljudeh, kar nakazuje na mo\xc5\xbenost, da akrofobija predstavlja hipersenzitivno manifestacijo vsakodnevnega, racionalnega strahu._NEWLINE_Carlos M. Coelho in Wallis Guy (2010)  sta ugotovila, da strah pred vi\xc5\xa1ino povzro\xc4\x8di mo\xc4\x8dna \xc4\x8dustva nelagodja in strahu pri druga\xc4\x8de mirnih posameznikih. _NEWLINE_Akrofobija se pogosto povezuje z depresijo in ostalimi anksioznostnimi motnjami. Ugotovitve \xc5\xa1tudij nakazujejo na korelacijo med akrofobijo in anomalijami v nadzoru ravnote\xc5\xbeja. Prav tako se pri ljudeh z akrofobijo pojavljajo anomalije v vizualni percepciji gibanja; posamezniki s strahom pred vi\xc5\xa1ino so bolj dovzetni za interakcije med ravnote\xc5\xbejem in kognicijo.\n_START_SECTION_\nAkrofobija pri dojen\xc4\x8dkih\n_START_PARAGRAPH_\nSplo\xc5\xa1no znano je, da se plaze\xc4\x8di dojen\xc4\x8dki izogibajo nevarnih prepadov, ker je tudi pri njih prisoten strah pred vi\xc5\xa1ino, vendar nedavne raziskave na tem podro\xc4\x8dju nakazujejo na dejstvo, da temu morda ni tako-ni dokazov s katerimi bi lahko trdili, da je pri dojen\xc4\x8dkih res prisoten strah pred vi\xc5\xa1ino. Dojen\xc4\x8dki se izogibajo nevarnim prepadom povr\xc5\xa1ine po kateri se plazijo, ker se zavedajo svojih gibalnih sposobnosti in lastnosti fizi\xc4\x8dnega okolja. Edina telesna reakcija, ki nakazuje na prisoten strah pred vi\xc5\xa1ino, v prisotnosti zaradi vi\xc5\xa1ine nevarne situacije, je pospe\xc5\xa1eno bitje srca, ki bi ga lahko pripisali tudi splo\xc5\xa1ni navdu\xc5\xa1enosti nad neznano situacijo. Prisotni niso niti obrazni izrazi, ki se na splo\xc5\xa1no pojavljajo pri do\xc5\xbeivljanju straha-v ve\xc4\x8dini primerov so se dojen\xc4\x8dki v tak\xc5\xa1nih situacijah celo smejali.\n_START_SECTION_\nStrah pred posmehom\n_START_PARAGRAPH_\nGelotofobija ali strah pred posmehom je ena izmed oblik socialnega strahu. Posameznika je strah, da bi pred drugimi izpadel neumno in bi se mu zaradi tega smejali. Prav tako smeh drugih brez pravega razloga pove\xc5\xbee s sabo in meni, da je namenjen njemu. Dios idr.(2010). so v \xc5\xa1tudiji ugotovili, da je strah pred posmehom bolj izrazit pri socialno anksioznih ljudeh. Ugotavljajo tudi, da je strah pred posmehom po vsej verjetnosti rezultat izku\xc5\xa1enj iz preteklosti, in sicer tega ali in kako so se nekomu \xc5\xbee posmehovali.\n_START_SECTION_\nStrah pred javnim nastopanjem\n_START_PARAGRAPH_\nStrah pred javnim natopanjem lahko delimo na dva splo\xc5\xa1na tipa. Prvi, ki je tudi bolj pogost, zajema razvoj napetosti in strahu ob javnem nastopanju \xc5\xbee v zgonjih obdobjih \xc5\xbeivljenja. Podobne situacije do\xc5\xbeivete \xc5\xbee v \xc4\x8dasu osnovnega \xc5\xa1olanja zelo prispevajo k razvoju tega strahu. Drugi tip se pojavi v poznej\xc5\xa1ih obdobjih, predvsem hitro in pri osebah, ki tega strahu prej niso do\xc5\xbeivljale. Pogosto, ko so poslu\xc5\xa1alci ali gledalci mlaj\xc5\xa1i od nastopajo\xc4\x8dega.\n_START_SECTION_\nIgralci\n_START_PARAGRAPH_\nStrah pred javnim nastopanjem je pogosta te\xc5\xbeava pri nastopajo\xc4\x8dih umetnikih. Ima razli\xc4\x8dne u\xc4\x8dinke, od te\xc5\xbeav s spominom in zaskrbljenosti, do fizi\xc4\x8dnih simptomov kot sta tresenje in slabost._NEWLINE_Andrew Steptoe je s svojimi sodelavci raziskoval, kako strah pred javnim nastopanjem vpliva na \xc5\xa1olane igralce. Skoraj polovica je do\xc5\xbeivljala neko stopnjo strahu, ta pa je pomembno vplival la njihov fiziolo\xc5\xa1ki odziv in druge vidike. \xc5\xbdenske bolj intenzivno do\xc5\xbeivljajo strah pred javnim nastopanjem kot mo\xc5\xa1ki, intenzivnosti strahu pa ne zmanj\xc5\xa1ajo niti predhodne izku\xc5\xa1nje z nastopanjem. Igralci, ki so bolj ekstravertirani, na splo\xc5\xa1no do\xc5\xbeivljajo manj strahu pred javnim nastopanjem. Nasprotno igralci, ki izra\xc5\xbeajo zna\xc4\x8dilnosti nevroticizma, na splo\xc5\xa1no do\xc5\xbeivljajo ve\xc4\x8d strahu pred javnim nastopanjem. Da bi zmanj\xc5\xa1ali strah, se igralci pred nastopom pogosto spro\xc5\xa1\xc4\x8dajo ali meditirajo. Strah lahko spremljajo tudi fizi\xc4\x8dne te\xc5\xbeave, kot so te\xc5\xbeave s prehranjevanjem, pove\xc4\x8dana razdra\xc5\xbeljivost in izpu\xc5\xa1\xc4\x8daji na ko\xc5\xbei.\n_START_SECTION_\nZmanj\xc5\xa1anje strahu pred javnim nastopanjem s pomo\xc4\x8djo virtualne terapije\n_START_PARAGRAPH_\nLjudje, ki imajo strah pred javnim nastopanjem se po navadi izogibajo situacijam v katerih bi morali govoriti pred ob\xc4\x8dinstvom. Ko se takim situacijam ne morejo izogniti, do\xc5\xbeivljajo veliko mero strahu, stresa, napetosti in tesnobe. Virtualna terapija je uveljavljajo\xc4\x8de zdravljenje za zmanj\xc5\xa1anje anksioznosti pred javnim nastopanjem. S pomo\xc4\x8djo VRT(virtual relaty therapy)  lahko vzpostavimo repliko okoli\xc5\xa1\xc4\x8din, ki se pojavijo, ko se oseba znajde v situaciji javnega nastopanja. Pri oblikovanju virtualne resni\xc4\x8dnosti je pomembno, da prostor oblikujemo tako, da se na najbolj\xc5\xa1i mo\xc5\xbeen na\xc4\x8din pribli\xc5\xbeamo dejanski situaciji. Terapevti lahko tudi nadzorujejo oz. spreminjajo odziv virtualne publike, kar pripomore k odpravljanju strahu, saj se posamezniki lahko soo\xc4\x8dijo tako s pozitivnim (aplavz, prikimavanje, pozornost) kot negativnim (klepetanje, zehanje, odhod iz dvorane) odzivom publike. Haris idr. (2002)  so v raziskavi ugotovili, da se je strah pri udele\xc5\xbeencih po uporabi VRT zmanj\xc5\xa1al. Pomemben element pri odpravljanju strahu je tudi zmo\xc5\xbenost nadzorovanja verbalne komunikacije virtualne publike z govorcem. Haris in sodelavci  niso pri udele\xc5\xbeencih v VRT zabele\xc5\xbeili nobene neprijetnosti ob uporabi ra\xc4\x8dunalni\xc5\xa1ke opreme \xe2\x80\x93 headgear-ja.\n_START_SECTION_\nStrah pred temo\n_START_PARAGRAPH_\nOb\xc4\x8dutke strahu lahko spodbudijo besede ali pa podobe. Je osnovno \xc4\x8dustvo, ki je lahko prisotno v vseh razvojnih obdobjih. Raziskovalca Levos in Zacchilli  sta ugotovila, da je strah pred temo realisti\xc4\x8dni strah. Otroci razvijejo dolo\xc4\x8den strah kot odgovor na dolo\xc4\x8denih to\xc4\x8dkah razvoja glede na dejavnike okolja, ki pa niso nujno razumski in realni. Starej\xc5\xa1i otroci pa imajo obi\xc4\x8dajno bolj realisti\xc4\x8dne strahove. Mo\xc5\xbeno je, da se otro\xc5\xa1ki nerealni strah pred temo pretvori v bolj realisti\xc4\x8dnega v odraslosti. Ugotovili so, da niso potrebni posebni dejavniki, da nas je v temi strah. Dovolj je \xc5\xbee misel na nevarnost ali premalo mo\xc5\xbenih skrivali\xc5\xa1\xc4\x8d, kamor bi se lahko zatekli v primeru nevarnosti. Pri tem pa je pomembno tudi, kak\xc5\xa1na \xc4\x8dustva in ob\xc4\x8dutke imamo do samega prostora in ne zgolj osvetljenost tega prostora. Strah v temi je najpogosteje povezan s tem, da posameznik misli, da bo postal \xc5\xbertev nasilja. \xc5\xbdenske, \xc5\xa1e posebej mlade, so bolj nagnjene k temu, da se vidijo kot \xc5\xbertev, obi\xc4\x8dajno zaradi mo\xc5\xbenosti posilstva. \xc4\x8ce je ta strah pred temo mo\xc4\x8dan in traja dalj \xc4\x8dasa, lahko preraste v fobijo._NEWLINE_Ker je veliko otok kot tudi posameznikov strah teme, so razvili posebne metode s katerimi bi lahko zmanj\xc5\xa1ali strah. Ena izmed u\xc4\x8dinkovitih tehnik zmanj\xc5\xa1anja strahu je ponavljanje stavkov pred spanjem, ki spodbujajo misli o otrokovi kompetentnosti in sposobnosti, da se znajdejo v temi. Primer takega stavka je: "Jaz sem pogumen de\xc4\x8dek/deklica, lahko poskrbim zase v temi." To je namre\xc4\x8d veliko bolj u\xc4\x8dinkovito od nevtralnih stavkov in celo bolj od razmi\xc5\xa1ljanja o pozitivnih stvareh teme.\n_START_SECTION_\nStrah pred ponovitvijo raka\n_START_PARAGRAPH_\nStrah pred ponovitvijo raka je strah, da bi bolnik, ki je prebolel raka, za le-tem ponovno zbolel na istem ali drugem mestu v telesu (Vickberg, 2013). Prizadane lahko bolnika samega, o mo\xc5\xbenosti ponovitve bolezni pri njem pa strahove razvijejo tudi ljudje okrog njega, posebej tisti, ki ga skozi potek bolezni negujejo . O tem precej neraziskanem pojavu je znanega bolj malo, v splo\xc5\xa1nem pa se strokovnjaki strinjajo, da je to eden najbolj raz\xc5\xa1irjenih psihi\xc4\x8dnih problemov pacientov z rakom in da veliko pacientov s tem problemom ne dobi ustrezne pomo\xc4\x8di oz. zdravljenja. Celostna rehabilitacija bolnika z rakom ne zajema le medicinskega, pa\xc4\x8d pa tudi psihosocialno in poklicno podro\xc4\x8dje. Znano je, da je \xc4\x8dustveno okrevanje najve\xc4\x8dkrat po\xc4\x8dasnej\xc5\xa1e od telesnega (Sev\xc5\xa1ek, 2010). Ve\xc4\x8d strokovnjakov meni, da je pri pomo\xc4\x8di bolnikom, ki do\xc5\xbeivljajo strah pred ponovitvijo raka, pomemben individualni pristop  , saj so narava in spro\xc5\xbeitelji strahov ter strategije spopadanja z njimi razli\xc4\x8dni od bolnika do bolnika, opozarjajo pa tudi, da je zgodnje ukrepanje pri strahovih, ki bi potrebovali klini\xc4\x8dno obravnavo, klju\xc4\x8dnega pomena pri prepre\xc4\x8devanju tega, da bi problem postal kroni\xc4\x8den .\n_START_SECTION_\nStrahovi pred ponovitvijo raka v kontekstu zdravljenja bolezni in njihove povezave z zna\xc4\x8dilnostmi bolezni\n_START_PARAGRAPH_\nJose\xc3\xa9 Savard in Hans Ivers  sta v raziskavi leta 2012 preu\xc4\x8devala raz\xc5\xa1irjenost in razvoj strahu pred ponovitvijo raka v procesu zdravljenja bolezni in njegovo povezavo z razli\xc4\x8dnimi zna\xc4\x8dilnostmi te bolezni. Rezultati so pokazali, da so bili strahovi pred ponovitvijo raka pri pacientih, v nasprotju s splo\xc5\xa1no raz\xc5\xa1irjeno domnevo, da ti postanejo intenzivnej\xc5\xa1i po kon\xc4\x8danem zdravljenju, najve\xc4\x8dji v \xc4\x8dasu okrog operacije raka. Pri merjenju v kasnej\xc5\xa1ih obdobjih zdravljenja so bili ob\xc4\x8dutno ni\xc5\xbeji, hkrati pa so se vrednosti stabilizirale in pribli\xc5\xbeno enako ostale vse do zadnjega merjenja, 18 mesecev po operaciji vsakega bolnika. Pri pribli\xc5\xbeno polovici bolnikov so bili odkriti strahovi, ki bi potrebovali klini\xc4\x8dno obravnavo, \xc5\xa1e najve\xc4\x8d pri bolnikih s huj\xc5\xa1imi vrstami raka (npr. rakom glave in vratu). Kar se ti\xc4\x8de povezave strahu pred ponovitvijo raka in zna\xc4\x8dilnostmi bolezni same, so bile ugotovljene naslednje povezave: slab\xc5\xa1a, kot je prognoza (napoved, predvidevanje strokovnjaka), ve\xc4\x8dji je strah pred ponovitvijo raka, ve\xc4\x8dji pa je tudi pri pacientih, pri katerem je bilo uvedeno dopolnilno zdravljenje, posebej kemoterapija.\n_START_SECTION_\nIntenzivnost, narava in spro\xc5\xbeitelji strahov pred ponovitvijo raka in najpogostej\xc5\xa1e strategije spopadanja z njimi\n_START_PARAGRAPH_\nSuzanne M. Johnson Vickberg   je leta 2001 preu\xc4\x8devala intenzivnost, naravo in spro\xc5\xbeitelje strahov pred ponovitvijo raka in najpogostej\xc5\xa1e strategije spopadanja z njimi pri etni\xc4\x8dno me\xc5\xa1anem vzorcu \xc5\xbeensk, ki so prebolele raka na dojkah. Kar se ti\xc4\x8de intenzivnosti, so bili pri 31% udele\xc5\xbeenk odkriti mo\xc4\x8dni strahovi, hkrati pa je bilo ugotovljeno, da ima vsaka od teh udele\xc5\xbeenk konkreten razlog, da misli, da se je rak ponovil (npr. to, da je v diagnosti\xc4\x8dnem postopku, ki \xc5\xa1e ni potrdil prisotnosti ali odsotnosti ponovitve bolezni). Pri 37,5% sodelujo\xc4\x8dih so bili strahovi zmerni in niso bili sredi\xc5\xa1\xc4\x8da \xc5\xbeivljenj teh pacientk, pri 31% pa zanemarljivi, ali pa jih sploh ni bilo. Kar se ti\xc4\x8de narave strahov, je bilo ugotovljeno naslednje: pri 75% pacientk so bili strahovi pred ponovitvijo raka povezani s strahom pred smrtjo, pri 37,5% s strahom pred kemoterapijo (opomba: samo 56% udele\xc5\xbeenk je bilo dopolnilno zdravljenih s kemoterapijo), pri 31% s strahom pred \xc4\x8dustveni stiskami, pri 25% s strahom pred trpljenjem ljubljenih oseb, pri enakem odstotku pacientk pa tudi s strahom pred izgubo dojke in strahom pred tem, da bi ponovitev pomenila huj\xc5\xa1o obliko bolezni. Identificiranih je bilo ve\xc4\x8d spro\xc5\xbeiteljev strahov pred ponovitvijo raka, med najpogosteje zastopanimi pa so bili: to, da pacientke sli\xc5\xa1ijo karkoli o raku in bli\xc5\xbeina drugih ljudi z rakom (pri 75% udele\xc5\xbeenk), situacije, v katerih bi lahko izvedele o ponovitvi bolezni (npr. obiski pri zdravniku, mamografija \xe2\x80\x93 pri 44% udele\xc5\xbeenk), telesne posledice bolezni (pri 19% udele\xc5\xbeenk) in planiranje aktivnosti v prihodnosti (pri 12,5% udele\xc5\xbeenk). 44% se je pri spopadanju poslu\xc5\xbeevalo socialne podpore (npr. podpora dru\xc5\xbeine, prijateljev, drugih pre\xc5\xbeivelih bolnikov, profesionalna pomo\xc4\x8d), 44% vedenjskih strategij spopadanja (npr. zamotiti se skozi rutinske dejavnosti, zdrav \xc5\xbeivljenjski slog), 37,5% kognitivnih strategij spopadanja (npr. izogibanje razmi\xc5\xa1ljanju o bolezni, vera v zdravnike), 19% religije.\n_START_SECTION_\nStrah pred ponovitvijo raka pri pacientu in njegovem negovalcu v dru\xc5\xbeinskem okolju kot posledica osebnih faktorjev in stresorjev\n_START_PARAGRAPH_\nAvtorji Mellon, Kershaw, Northouse in Freeman-Gibb  so leta 2006 izvedli raziskavo, v kateri so preu\xc4\x8devali, ali in kateri osebni faktorji (starost, izobrazba, spol in rasa), stresorji (dru\xc5\xbeinski stresorji in stresorji, ki izvirajo iz bolezni), dru\xc5\xbeinski faktorji (trdo\xc5\xbeivost dru\xc5\xbeine, socialna podpora znotraj le-te) in posameznikovo vrednotenje bolezni vplivajo na strahove pred ponovitvijo raka pri bolniku in njegovem negovalcu, in ali je pri teh strahovih opaziti medsebojno povezanost. Rezultati ka\xc5\xbeejo, da medicinski faktorji (vrsta in stopnja raka, na\xc4\x8din zdravljenja) niso imeli vpliva na strahove o ponovitvi, kot tudi ne spol, rasa, izobrazba posameznika in stresorji, ki izvirajo iz bolezni. Nakazujejo tudi, da so bili strahovi ve\xc4\x8dji pri posameznikih, ki so poro\xc4\x8dali o ve\xc4\x8djem dru\xc5\xbeinskem stresu in bolj negativnem vrednotenju bolezni, in da je vrednotenje bolezni posameznika bolj pozitivno ve\xc4\x8dja kot sta trdo\xc5\xbeivost dru\xc5\xbeine in socialna podpora znotraj le-te. Glede na rezultate bolniki in dru\xc5\xbeinski negovalci vplivajo na strahove drug pri drugem, s tem da so le-ti bistveno ve\xc4\x8dji pri dru\xc5\xbeinskih negovalcih. Avtorji so odkrili, da ima pri tej povezavi strahov vlogo tudi starost bolnika in negovalca \xe2\x80\x94 bolj kot je eden od dveh mlad, ve\xc4\x8dji bodo strahovi pred ponovitvijo raka pri starej\xc5\xa1em.\n_START_SECTION_\nUporaba strahu pri ogla\xc5\xa1evanju\n_START_PARAGRAPH_\nDa bi na nevarnost dolo\xc4\x8denih produktov ali dejanj opozorili \xc5\xa1ir\xc5\xa1o javnost, uporabimo ogla\xc5\xa1evanje. Obstaja ve\xc4\x8d na\xc4\x8dinov ogla\xc5\xa1evanja, med katerimi pa je tudi tako, ki uporablja strah. Strah je uporabljen za ogla\xc5\xa1evanje mnogih izdelkov, storitev in varnostnih opozoril. Raziskava (Mukherjee & Dub\xc3\xa9, 2012). ka\xc5\xbee na to, da visoki nivoji tenzije strahu izvabljajo obrambne odzive pri ob\xc4\x8dinstvu, kar pa okrni efekt prepri\xc4\x8dljivosti oglasa.Humor lahko reducira obrambne odzive pri ob\xc4\x8dinstvu in povi\xc5\xa1a prepri\xc4\x8dljivost oglasu s stra\xc5\xa1ljivo vsebino. Humor je lahko tesnilo za negativne efekte previsoke stopnje strahu in tako izbolj\xc5\xa1a efektivnost ogla\xc5\xa1evanja s strahom.\n_START_SECTION_\nPremagovanje strahu\n_START_PARAGRAPH_\nDa lahko strah nadzorujemo, si moramo zadati cilje ki strmijo k premagovanju strahu ali pa poiskati strokovno pomo\xc4\x8d. Na\xc4\x8dini kako premagujemo strah so mnogi. Ventis, Higbee in Murdock . so se leta 2001 poglobili v raziskavo kak\xc5\xa1en pristop je najbolj optimalen pri premagovanju strahov pri arahnofobiji.Raziskovali so kako lahko skoraj izni\xc4\x8dimo vpliv strahu s pomo\xc4\x8djo sistemati\xc4\x8dnih postopkov ter humorja. Tako humorni pristop kot sistemati\xc4\x8den pristop kazala enake u\xc4\x8dinke na reduciranje strahu. To naj bi pomagalo pri aplikaciji terapevtskih sej ter posameznikom v vsakdanjem \xc5\xbeivljenju, ki se spopadajo z visoko ravnijo strahu.'