b'\n_START_ARTICLE_\nCactoblastis cactorum\n_START_SECTION_\nOpis\n_START_PARAGRAPH_\nOdrasla \xc5\xbeival je sivkast molj z razponom kril od 22 do 35 mm. Predkrilca so sivkasto rjava, na robu svetlej\xc5\xa1a. Na krilcih ima pre\xc4\x8dne \xc4\x8drnikaste proge. Podkrilca so bela s sivimi progami. Gosenica je 25 do 30 mm dolga, svetlo rde\xc4\x8da z velikimi \xc4\x8drnimi pikami, ki tvorijo kolobarje._NEWLINE_Na Floridi so na opuncijah na\xc5\xa1li ve\xc4\x8d vrst li\xc4\x8dink: Cactioblastis cactorum (Berg), Melitara prodenialis (Walker), Rumatha glaucatella (Hulst), Ozamia lucidalis (Walker) in Laetilia coccidivora (Comstock). Cactoblastis se od ostali lo\xc4\x8di po tipi\xc4\x8dni barvi in po tem, da se hrani v tkivu. Ozamia lucidalis (Walker) se hrani le s popki in plodovi, Laetilia coccidivora (Comstock) pa se najde le v mrtvem tkivu, pogosto pa se hrani tudi s ko\xc5\xa1enilkami.\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjski krog\n_START_PARAGRAPH_\nSamica zale\xc5\xbee jaj\xc4\x8deca v verigo, ki posnema bodice. Prvo jaj\xc4\x8dece odlo\xc5\xbei na konec bodice, ostale (popre\xc4\x8dno 75 jaj\xc4\x8dec) pa eno na drugo v zaporedje, ki na ta na\xc4\x8din oblikuje pali\xc4\x8dico. Po razvitju se gosenice odplazijo na povr\xc5\xa1ino kaktusa in se nekaj centimetrov pro\xc4\x8d zavrtajo v tkivo. Hranijo se v notranjosti rastline, se hitro premikajo iz veje na vejo in v kratkem \xc4\x8dasu uni\xc4\x8dijo precej tkiva._NEWLINE_Polno razvita gosenica obi\xc4\x8dajno zapusti rastlino in oblikuje bel kokon na listnih steblih, v lubju dreves ali v podobnih skrivali\xc5\xa1\xc4\x8dih. Bube se oblikujejo v tkivu rastline. Razvit molj lahko potem ponovi \xc5\xbeivljenjski ciklus. V krajih z dolgo sezono lahko nastaneta dve generaciji letno, v hladnej\xc5\xa1ih le ena._NEWLINE_Cactoblastis cactorum je raz\xc5\xa1irjen v srednjem delu Ju\xc5\xbene Aamerike (Argentina, \xc4\x8cile, Paragvaj...) in se hrani tudi s cvetovi in plodovi drugih vrst kaktusov. Kljub temu, da je bil z uvo\xc5\xbeenimi kaktusi zagotovo \xc5\xbee prene\xc5\xa1en v Evropo, se v rastlinjakih ni raz\xc5\xa1iril.\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nPopulacija Cactoblastis cactorum je bila prene\xc5\xa1ena v Avstralijo leta 1925. Uporabili so jo za zmanj\xc5\xa1anje in kontrolo divje raz\xc5\xa1irjenih opuncij, ki so se razrastle po de\xc5\xbeeli. Samo v Queenslandu so s tem pridobili 16 miljonov akrov kmetijskih povr\xc5\xa1in. Ta uspeh je bil povod za uporabo molja za uni\xc4\x8denje opuncij na Havajih, Indiji in po ju\xc5\xbeni Ameriki. Leta 1957 so jo zanesli na Karibske otoke v Nevis za zo\xc5\xbeanje rasti\xc5\xa1\xc4\x8d Opuntia currasavica in drugih vrst naravnih opuncij. U\xc4\x8dinek je bil tako hiter, da so jajca, larve ali pa oku\xc5\xbeene dele rastlin leta 1962 poslali \xc5\xa1e v Monserrat in Antiguo, leta 1970 pa \xc5\xa1e na Kajmanske otoke. Leta 1963 se je naravno raz\xc5\xa1irila iz Malih Antilov v Puerto Rico. Zdaj je raz\xc5\xa1irjena tudi na Haitiju, Dominikanski republiki in na Bahamih._NEWLINE_V oktobru 1989 so odkrili Cactoblastis cactorum tudi na Floridi. Njeno obmo\xc4\x8dje postaja zdaj tudi obala Atlantskega oceana in Mehi\xc5\xa1ki zaliv. Gosenice so sicer leta 2000 na\xc5\xa1li v oku\xc5\xbeenih rastlinah v vrtnariji Wal-Mart v Pensacoli, vendar odkritja populacij na obmo\xc4\x8dju St. Marka ka\xc5\xbeejo na naravno raz\xc5\xa1irjanje molja. Sicer zaenkrat ni evidentirano raz\xc5\xa1irjanje molja v notranjost, vendar se biologi bojijo tega, saj \xc5\xbee na Floridi raste nekaj ogro\xc5\xbeenih vrst opuncij, Opuntia spinosissima (Martyn) Mill. in Opuntia tricantha (Willdenow) Sweet. Zajedavec ogro\xc5\xbea tudi druge naravne vrste opuncij, Opuntia cubensis Britton & Rose, Opuntia stricta Haw. in Opuntia humifusa (Raf.) Rafinesque._NEWLINE_Zdaj obstaja mo\xc5\xbenost, da se Cactoblastis cactorum raz\xc5\xa1iri preko Teksasa v Mehiko, predvsem s plodovi opuncij, ki jih uporabljajo v prehrani in z rastlinami, ki jih v su\xc5\xa1nih obdobjih uporabljajo za prehrano goveda.\n_START_SECTION_\nNadzor \xc5\xa1kodljivca\n_START_PARAGRAPH_\nZaradi nevarnosti raz\xc5\xa1iritve potekajo raziskave, s katerimi bi na\xc5\xa1li na\xc4\x8dine za omejitev tega \xc5\xa1kodljivca. Kemijsko uni\xc4\x8devanje zaradi razprostranjenosti \xc5\xa1kodljivca in zaradi nevarnosti, da uni\xc4\x8dijo tudi ogro\xc5\xbeene in koristne vrste \xc5\xbeu\xc5\xbeelk, ne pride v po\xc5\xa1tev. Raziskave potekajo bolj na podro\xc4\x8dju biolo\xc5\xa1kega nadzora, s plenilci. Nakazana je mo\xc5\xbenost uporabe parazita Brachymeria sp. na bubah, vendar opazovanja ne ka\xc5\xbeejo najbolj\xc5\xa1ih rezultatov. Ve\xc4\x8dje mo\xc5\xbenosti so z uporabo naravnih plenilcev, ki so avtohtoni v Ju\xc5\xbeni Ameriki. V po\xc5\xa1tev pridejo Apanteles alexanderi Brethes (Braconidae), Phyticiplex doddi (Cushman) in Phyticiplex eremnus (Porter) (Ichneumonidae), Brachymeria cactoblastidis Blanchard (Chalcididae) in Epicoronimyia mundelli (Blanchard) (Tachinidae). Vsekakor se mora pred uporabo in raz\xc5\xa1irjanjem teh organizmov preveriti vpliv na okolje in posledice uporabe.\n_START_SECTION_\nNevarnost raz\xc5\xa1iritve v Evropi\n_START_PARAGRAPH_\n\xc4\x8ceprav je bil Cactoblastis cactorum pogosto prene\xc5\xa1en z rastlinami v Evropo, se zaradi hladnej\xc5\xa1ega podnebja ni raz\xc5\xa1iril. Prav tako ni znana nobena oku\xc5\xbeba v rastlinjakih, tako v gojilnicah kot v botani\xc4\x8dnih vrtovih, zato na evropskih tleh raz\xc5\xa1irjanje tega \xc5\xa1kodljivca ni mo\xc5\xbeno.'