b'\n_START_ARTICLE_\nOtokar Ryb\xc3\xa1\xc5\x99\n_START_SECTION_\nZgodnje delo\n_START_PARAGRAPH_\nOtokar Ryb\xc3\xa1\xc5\x99 se je rodil v dru\xc5\xbeini \xc4\x8de\xc5\xa1kega in\xc5\xbeenirja Jana in Slovenke Emilije Mahor\xc4\x8di\xc4\x8d (sestre se\xc5\xbeanskega \xc5\xbeupana Rajmunda Mahor\xc4\x8di\xc4\x8da) iz Motovuna pri Diva\xc4\x8di. Leta 1869 se je dru\xc5\xbeina preselila na Dunaj, kjer je Ryb\xc3\xa1\xc5\x99 obiskoval gimnazijo in \xc5\xa1tudiral pravo, iz prava je 1889 tudi doktoriral. Med bivanjem na Dunaju je bil \xc4\x8dlan Slovanskega pevskega dru\xc5\xa1tva in \xc4\x8de\xc5\xa1kega Sokola. Leta 1893 se poro\xc4\x8di s Terezino Kastelic 1873-1936 iz Pov\xc5\xbean. Rodijo se jima \xc5\xa1tirje sinovi in dve h\xc4\x8deri: Vladimir 1894-1946, diplomat, Milo\xc5\xa1 1896-1971, ban\xc4\x8dni in\xc5\xa1pektor, Du\xc5\xa1an 1898-1959, novinar, Miran 1901-1977, ekonomist, ter Stana in Nevenka._NEWLINE_Naprej je delal pri de\xc5\xbeelnem sodi\xc5\xa1\xc4\x8du v Trstu 1888\xe2\x80\x9390, nato je postal koncipient pri odvetniku Anteju Duki\xc4\x87u, \xc5\xbeupanu v Pazinu. Leta 1892 se je preselil k odvetniku Ostertagu v Se\xc5\xbeano, kjer je bil \xc4\x8dlan ob\xc4\x8dinskega odbora, kot kandidat narodne stranke za gori\xc5\xa1ki de\xc5\xbeelni zbor pa ni uspel, ker \xc5\xa1e ni imel predpisane starosti, nato je 1895 v Trstu odprl samostojno odvetni\xc5\xa1ko pisarno.\n_START_SECTION_\nDelovanje v Trstu\n_START_PARAGRAPH_\nV Trstu je veliko truda vlo\xc5\xbeil v organizacijo in napredek tamkaj\xc5\xa1njega slovenskega narodnega gibanja. Po \xc4\x8de\xc5\xa1kem vzoru je z nadrobnim delom na vseh podro\xc4\x8djih javnega \xc5\xbeivljenja in z enotno politi\xc4\x8dno organizacijo utrdil gospodarski in politi\xc4\x8dni vpliv primorskih Slovencev in Hrvatov. Delal je v odboru in vodstvu Edinosti, Slavjanske \xc4\x8ditalnice, tr\xc5\xbea\xc5\xa1kega Sokola, dru\xc5\xa1tva , dru\xc5\xa1tva Narodni dom in podru\xc5\xbenici Dru\xc5\xbebe svetega Cirila in Metoda. Bil je tudi podstarosta Slovenske sokolske zveze v Ljubljani in \xc4\x8dlan \xc4\x8de\xc5\xa1kega Sokola v Pragi. Leta 1896 je postal odbornik Tr\xc5\xbea\xc5\xa1ke hranilnice in posojilnice ter med ustanovitelji Jadranske banke in Splo\xc5\xa1ne hranilnice v Trstu._NEWLINE_Na Krasu in v Istri je ustanovil hranilnice in posojilnice, stavbne zadruge in delavska dru\xc5\xa1tva, v Trstu pa Na\xc5\xa1 dom, splo\xc5\xa1no hranilno in stavbno zadrugo, ter Narodno delavsko organizacijo, ki ji je bil 1907\xe2\x80\x931914 odbornik in nadzornik. V letih 1912\xe2\x80\x931913 je kot predsednik tr\xc5\xbea\xc5\xa1kega odbora Rde\xc4\x8dega kri\xc5\xbea nabiral prispevke za srbski in \xc4\x8drnogorski Rde\xc4\x8di kri\xc5\xbe zaradi izbruha Balkanskih vojn._NEWLINE_Pri dr\xc5\xbeavnozborskih volitvah 1900 je v Trstu v drugem krogu izgubil proti kandidatu italijanske narodno liberalne stranke, kjub temu pa je s tem ovrgel trditev o samo italijanskem zna\xc4\x8daju Trsta. Pri naslednjih volitvah 1907 na osnovi splo\xc5\xa1ne volilne pravice je bil izvoljen za dr\xc5\xbeavnega poslanca v 5. tr\xc5\xbea\xc5\xa1kem volilnem okraju. V letih 1900\xe2\x80\x931914 je bil svetnik v tr\xc5\xbea\xc5\xa1kem mestnem svetu._NEWLINE_V parlamentu je bil najprej \xc4\x8dlan Zveze ju\xc5\xbenih Slovanov, nato je 1911 ustanovil poseben Narodni klub, ki se je hotel nasloniti na \xc5\xa0u\xc5\xa1ter\xc5\xa1i\xc4\x8devo Hrvatsko-slovensko zajednico, kar pa je narodno napredna stranka onemogo\xc4\x8dila, zato je Rybar prestopil k Mlado\xc4\x8de\xc5\xa1kemu klubu, 1917 pa v novoustanovljeni Jugoslovanski klub._NEWLINE_Kot poslanec dr\xc5\xbeavnega zbora na Dunaju je dosegel ponovitev ljudskega \xc5\xa1tetja za Gorico in Trst glede izrekanja o ob\xc4\x8devalnem jeziku ( drugi\xc4\x8d so na\xc5\xa1teli 24.971 Slovencev ve\xc4\x8d). Dosegel je tudi, da je ministrstvo za\xc4\x8delo na dr\xc5\xbeavnih nem\xc5\xa1kih ljudskih in me\xc5\xa1\xc4\x8danskih \xc5\xa1olah v Trstu name\xc5\xa1\xc4\x8dati slovenske u\xc4\x8ditelje potem jih pa dodeljevalo slovenskim \xc5\xa1olam pri Sv. Jakobu._NEWLINE_Ob izbruhu prve svetovne vojne leta 1914 je bil mobiliziran in leto kasneje poslan na So\xc5\xa1ko fronto, kjer je te\xc5\xbeko zbolel, vendar pa je moral ostati v vojski vse do sklica dr\xc5\xbeavnega zbora maja 1917. Medtem je 11. februarja 1915 skupaj z Gregorinom, M. Mandi\xc4\x87em, J. Wilfanom in J. Mandi\xc4\x87em podpisal pooblastilo Trumbi\xc4\x87u in F. Supilu, da zastopata narodne interese in se bojujeta za Primorje. Sodeloval je pri sestavi majni\xc5\xa1ke deklaracije in leta 1918 postal predsednik tr\xc5\xbea\xc5\xa1kega pokrajinskega narodnega sveta, \xc4\x8dlan Narodnega vije\xc4\x87a v Zagrebu in poverjenik za Trst in Primorsko pri Narodni vladi SHS v Ljubljani.\n_START_SECTION_\nDelovanje v diplomaciji\n_START_PARAGRAPH_\nDecembra 1918 je bil poklican v Beograd in bil kot izvedenec poslan na mmirovno konferenco v Pariz za katero je sestavil ob\xc5\xa1iren memorandum o teritorialnih zahtevah Kraljevine SHS na Koro\xc5\xa1kem, \xc5\xa0tajerskem in v Slovenski krajini (Prekmurje). Ker so mu fa\xc5\xa1isti medtem v Trstu razdejali in oplenili odvetni\xc5\xa1ko pisarno, Italija pa je zasedla Primorsko, njemu samemu pa ni uspela ustalitev v Ljubljani, je sprejel ponujeno diplomatsko slu\xc5\xbebo v Beogradu. Od leta 1922 bil izredni poslanik in poobla\xc5\xa1\xc4\x8deni minister, titularno sicer najprej za Bruselj, nato za Tirano, pozneje pa za Carigrad in kon\xc4\x8dno za Sankt Peterburg, dejansko pa je bil ves \xc4\x8das do smrti na zunanjem ministrstvu v Beogradu, kjer je vodil oddelek za izvr\xc5\xa1evanje meddr\xc5\xbeavnih pogodb._NEWLINE_Po pari\xc5\xa1ki mirovni konferenci je Kraljevino SHS zastopal na 1. in 2. rimski konferenci nasledstvenih dr\xc5\xbeav Avstro-Ogrske (1921, 1922) ter ravno tako Rimu na konferenci o likvidaciji ju\xc5\xbene \xc5\xbeeleznice (1923). Najve\xc4\x8d dela je vlo\xc5\xbeil v pogajanja z Italijo 1921-1923 za ureditev pravnega stanja po Rapalski pogodbi ( med drugim je dosegel, da so se Italijani umaknili iz Su\xc5\xa1aka) in nato za pripravo nettunske konvencije. Leta 1926 je sodeloval na pogajanjih v Beogradu z Albanijo in Mad\xc5\xbearsko. Na ve\xc4\x8dini teh konferenc je bil vodja jugoslovanskih delegacij in pisec ve\xc4\x8d ustreznih sporazumov oziroma konvencij._NEWLINE_Objavil je ve\xc4\x8d kot 100 svojih govorov in interpelacij ter poro\xc4\x8dil o Slovencih. Pod psevdonimom Adriaticus je objavil bro\xc5\xa1uro Svetozar Borojevi\xc4\x87: O vojni proti Italiji in celim imenom pa polemi\xc4\x8dno razpravo zoper Ivana \xc5\xbdolgerja Da li je na\xc5\xa1a kraljevina stara ili nova dr\xc5\xbeava, v kateri je zastopal stali\xc5\xa1\xc4\x8de, da je Kraljevina SHS v meddr\xc5\xbeavnih odnosih nasledila Kraljevino Srbijo._NEWLINE_Odlikovan je bil z albanskim Skenderbegovim in \xc4\x8drnogorskim Danilovim redom, z redom belgijske in italijanske krone ter \xc4\x8de\xc5\xa1kim redom belega leva. Umrl je 12. januarja 1927 v Beogradu.'