b'\n_START_ARTICLE_\nPisanski koncil\n_START_SECTION_\nOpis\n_START_PARAGRAPH_\nBrez zaporedne \xc5\xa1tevilke ga navajajo zato, ker ga ni sklical in mu predsedoval pape\xc5\xbe, ampak kardinali rimskega pape\xc5\xbea in avinjonskega protipape\xc5\xbea, pozneje pa tudi od njih izvoljeni protipape\xc5\xbe. Zato mu nekateri odrekajo pridevek "ekumenski" ("vesoljni"). Sklicali so ga kardinali rimske in avinjonske pape\xc5\xa1ke veje, ki so odpadli od svojega predstojnika in mu tudi predsedovali do izvolitve novega pape\xc5\xbea Aleksandra V.. Pritegnil je veliko pozornost celega kr\xc5\xa1\xc4\x8danskega sveta: Sorbonske, Oxfordske in K\xc3\xb6lnske univerze, prelatov, najuglednje\xc5\xa1ih u\xc4\x8denjakov, kot sta bila npr. D\'Ailly  in Gerson ; vsi ti so odkrito podpirali podjetje upornih kardinalov. Vladarji so bili po drugi strani sicer razdeljeni, toda mnogi od njih niso ve\xc4\x8d ra\xc4\x8dunali na dobro voljo tekmujo\xc4\x8dih pape\xc5\xbeev in so se odlo\xc4\x8dili delovati brez njiju, kljub njima, in \xe2\x80\x93 \xc4\x8de bo potrebno, zoper njiju._NEWLINE__NEWLINE_Navzo\xc4\x8di so bili 4 patriarhi, 24 kardinalov, 200 \xc5\xa1kofov ali njihovih namestnikov, 287 opatov ali njihovih namestnikov, 100 predstavnikov stolnih kapitljev, 21 priorjev in vrhovnih redovnih predstojnikov. Poleg tega je bilo na koncilu navzo\xc4\x8dih in sodelujo\xc4\x8dih 700 doktorjev teologije ali cerkvenega prava, kakor tudi rektorji 13 univerz.\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nPisanski koncil je bil torej ekumenski ali vesoljni cerkveni zbor, ki je potekal leta 1409 v Pisi, mestecu na reki Arnu v severo-zahodni italijanski pokrajini Toskani._NEWLINE__NEWLINE_Glavni razlog za to zborovanje je bil zahodni razkol, ki je tedaj trajal \xc5\xbee 30 let, in sicer od 1378, ko so izvolili (isti) kardinali poleg rimskega pape\xc5\xbea Urbana VI. \xc5\xa1e avinjonskega protipape\xc5\xbea Klemena VII.. V rimski veji so si sledili Bonifacij IX., Inocenc VII. in Gregor XII.; v avinjonski veji pa Benedikt XIII.. Kot kardinali so bili vsi po vrsti navdu\xc5\xa1eni za odpravo razkola, kot pape\xc5\xbei pa za njegovo odpravo niso kaj prida naredili. Zato je med ve\xc4\x8d pobudami Sorbone prevladala zamisel konciliarizma \xe2\x80\x93 \xc4\x8de\xc5\xa1 da naj ekumenski koncil re\xc5\xa1i zadevo, saj je po tej teoriji koncil itak nad pape\xc5\xbeem. To mnenje pa je bilo v nasprotju s tradicionalnim naukom katoli\xc5\xa1ke Cerkve, po katerem je koncil veljaven le, \xc4\x8de ga skli\xc4\x8de pape\xc5\xbe, ki mora potrditi tudi njegove sklepe. Razumljivo je torej, da je bil tak \xe2\x80\x93 sicer dobronameren in veli\xc4\x8dastnen poskus re\xc5\xa1evanja najhuj\xc5\xa1e ustavne krize v cerkveni zgodovini \xe2\x80\x93 \xc5\xbee vnaprej obsojen na neuspeh._NEWLINE__NEWLINE_Svojo izvolitev je tedanji rimski pape\xc5\xbe Gregor XII. dolgoval v veliki meri prepri\xc4\x8danju kardinalov, da je resno zavzet za obnovitev cerkvene enotnosti; v za\xc4\x8detnih dnevih svojega pape\xc5\xbeevanja se je resni\xc4\x8dno zdel poln navdu\xc5\xa1enja za to veliko zadevo. Zagotovil je svojim sodelavcem, da je ne glede na svoja visoka leta pripravljen za dosego sloge na sre\xc4\x8danje z Benediktom XIII. in storiti vse, kar je mogo\xc4\x8de: \xc4\x8detudi bi moral potovati pe\xc5\xa1 s palico v roki ali prekri\xc5\xbeariti morje v odprtem \xc4\x8dolnu. V svojih okro\xc5\xbenicah, kakor tudi v drugih pismih, se je izra\xc5\xbeal na na\xc4\x8din, ki ni pustil nobenega dvoma o tem, da misli resno in da bo razkol kmalu prese\xc5\xbeen._NEWLINE__NEWLINE_Toda temu ni bilo tako. Po prvih stikih z avinjonskim pape\xc5\xbeem Benediktom XIII. je rimski pape\xc5\xbe Gregor XII. dobil vtis, da tekmec ni odkritoskr\xc4\x8den, ampak da bi mu vrhunsko sre\xc4\x8danje slu\xc5\xbeilo le kot pretveza, da bi ujel svojega tekmeca in tako sam zavladal nad celotno Cerkvijo. Zato je Gregorjevo prvotno navdu\xc5\xa1enje s\xc4\x8dasoma koraj popolnoma splahnelo._NEWLINE__NEWLINE_Pisanski zbor je bil po katoli\xc5\xa1kih na\xc4\x8delih \xc5\xbee v svojih izhodi\xc5\xa1\xc4\x8dih dejanje odkritega nasprotovanja zoper pape\xc5\xbea. Tako prevratni\xc5\xa1ko, kakor tudi odli\xc4\x8dno in \xc5\xa1tevilno zborovanje \xe2\x80\x93 ki je sebe razglasilo za sposobno, da uredi zadeve, ter je odlo\xc4\x8dalo o pape\xc5\xbeih in izdajalo odloke brez pape\xc5\xbea, poleg tega pa u\xc5\xbeivalo vsestransko \xc5\xa1iroko podporo, - je bilo mogo\xc4\x8de sklicati in voditi le zato, ker je izginilo upo\xc5\xa1tevanje prvenstva apostola Petra. Obenem so najvplivnej\xc5\xa1i, najmogo\xc4\x8dnej\xc5\xa1i in najdobronamernej\xc5\xa1i ljudje tisega \xc4\x8dasa izgubili vsako upanje, da je mogo\xc4\x8de re\xc5\xa1iti to zmedo brez koncila; lahko pa brez trmastih pape\xc5\xbeev. Tako ozra\xc4\x8dje je povzro\xc4\x8dil dolgoletni razkol, ki mu niso slutili konca ter iz tega zapletenega stanja najbolj u\xc4\x8deni mo\xc5\xbeje tistega \xc4\x8dasa niso videli drugega izhoda kot sklicanje vesoljnega cerkvenega zbora. _NEWLINE_Neposredni poskusi sporazumevanja med pape\xc5\xbei rimske in avinjonske veje niso uspeli, ampak so vsi po vrsti \xc5\xbealostno propadli; ko je kon\xc4\x8dno \xc5\xa1e Francija zapustila "svojega" pape\xc5\xbea Benedikta XIII. in ga po obleganju ranjenega izgnala iz Avignona, je ostal trmasto pri svojem prepri\xc4\x8danju, da je on edini pravi pape\xc5\xbe in da mora prepri\xc4\x8dati svojega tekmeca, naj njemu v prid odstopi. Tako se je utrdilo med vladarji, klerom in ljudstvom prepri\xc4\x8danje, da lahko ta gordijski vozel preseka le koncil. Zato so se v Livornu zbrali kardinali, ki so odpadli od avinjonskega in rimskega pape\xc5\xbea (a to so bili skoraj vsi), in so sklenili, da bodo za 25. marca 1409 v Piso sklicali ekumenski koncil. Tozadevne poslanice so razposlali vladarjem in prelatom 2. in 5. julija 1408._NEWLINE__NEWLINE_Kljub temu, da je dva dni pred odprtjem koncila poslal protest svetorimsko-nem\xc5\xa1ki kralj Rupert Pfal\xc5\xa1ki , \xe2\x80\x93 a svoje negodovanje je izrazil tudi riminijski knez Malatesta  \xe2\x80\x93 nista mogla prepre\xc4\x8diti prvega velikega uspeha: a to je bila izredno velika udele\xc5\xbeba, medtem ko sta podobna poskusa Gregorja in Benedikta zaradi male udele\xc5\xbebe in hudega nasprotovanja \xc5\xbealostno propadla.\n_START_SECTION_\nPerpignanski zbor\n_START_PARAGRAPH_\nDa bi nasprotoval temu na\xc4\x8drtu, je Benedikt sklical ekumenski koncil v Perpignanu, vendar le z malo udele\xc5\xbebo in ga je moral zaradi tega tudi kon\xc4\x8dati brez kakih sklepov.\n_START_SECTION_\n\xc4\x8cedajski koncil\n_START_PARAGRAPH_\nGregor pa je prav z istim namenom sklical ekumenski koncil najprej v Oglej, nato pa v \xc4\x8cedad. Od tam pa je moral preoble\xc4\x8den skrivaj pobegniti, ker se je zameril tamkaj\xc5\xa1njemu plemi\xc4\x8du in ljudstvu zaradi zamenjave patriarha, ki je bil priljubljen, z nepriljubljenim. Ta koncil je najprej imel izredno skromno udele\xc5\xbebo, nato pa se je kon\xc4\x8dal \xc5\xa1e preden se je za\xc4\x8del.\n_START_SECTION_\nPotek koncila\n_START_PARAGRAPH_\nVodil ga je najprej kardinal Guy de Malsec, ki ga je imenoval za kardinala-duhovnika pri S. Croce in Gerusalemme v konzistoriju 20. Decembra 1375 Gregor XI..  _NEWLINE_Uvodno besedo je imel kardinal Filargi, ki je razlo\xc5\xbeil razloge za sklicanje koncila brez pape\xc5\xbea, ker sta oba razkolnika in heretika. Na koncil sta bila povabljena namre\xc4\x8d tudi pape\xc5\xbea, ki se pa koncila \xe2\x80\x93 vsak iz svojih razlogov \xe2\x80\x93 nista udele\xc5\xbeila. O njima so torej na koncilu v maju veliko razpravljali - vrstile so se prito\xc5\xbebe, nakar so oba razglasili za razkolnika in heretika. Na 8. in 9. seji so razglasili ustanovitev koncila brez njunega sodelovanja, ter ju nato 5. junija 1409 odstavili. Njuni predstavniki so sicer pri\xc5\xa1li, toda \xc5\xa1ele 14. junija. Njihove prito\xc5\xbebe in protesti so povzro\xc4\x8dili posmeh, negodovanje zbora, ki jih je obsul z \xc5\xbealjivkami in zmerjanjem. Ti predstavniki so kmalu na skrivaj zapustili zasedanje in jo pobrisali domov, med njimi tudi Bonifacij Ferrer, prior kartuzije Grande Chartreuse_NEWLINE__NEWLINE_Udele\xc5\xbeenci koncila so pretreseni poslu\xc5\xa1ali, ko je aleksandrijski patriarh Simon de Cramaud prebral odlok, da sta "Benedict XIII. in Gregor XII. spoznana za razkolnika, povzro\xc4\x8ditelja razkola, zakrknjena heretika, ki sta prelomila svoje obljube in na ta na\xc4\x8din pohuj\xc5\xa1ala vesoljno Cerkev. Zato jima prepovedujemo opravljati vrhovno duhovni\xc5\xa1ko slu\xc5\xbebo in vse njune odloke razgla\xc5\xa1amo za neveljavne in ni\xc4\x8dne. Apostolski sede\xc5\xbe razgla\xc5\xa1amo za izpraznjenega, a vernike odvezujemo od njima obljubljene pokor\xc5\xa1\xc4\x8dine." Te hude besede so zbrani pozdravili z navdu\xc5\xa1enim ploskanjem in zapeli Te Deum ter jih potrdili s svojim podpisom v zmotnem prepri\xc4\x8danju, da je s tem konec razkola. Za naslednji dan \xe2\x80\x93 bil je praznik Telova \xe2\x80\x93 so dolo\xc4\x8dili zahvalno procesijo._NEWLINE__NEWLINE_15. junija je 24 kardinalov od\xc5\xa1lo v nad\xc5\xa1kofijsko pala\xc4\x8do volit novega pape\xc5\xbea. Konklave je trajal enajst dni. Odzunaj je bilo veliko oporekanja \xe2\x80\x93 odznotraj pa so najprej sku\xc5\xa1ali vriniti francoskega kandidata, vendar je kmalu zavladala neverjetna sloga. Ko je posredoval kardinal Cossa, poznej\xc5\xa1i Janez XXIII., je 26. junija 1409 dobil ve\xc4\x8dino glasov u\xc4\x8deni milanski nad\xc5\xa1kof, fran\xc4\x8di\xc5\xa1kanski gr\xc5\xa1ki kardinal s Krete Peter Filargi (\xce\xa0\xce\xad\xcf\x84\xcf\x81\xce\xbf\xcf\x82 \xce\xa6\xce\xb9\xce\xbb\xce\xac\xcf\x81\xce\xb3\xce\xb7\xcf\x82), ki si je izbral ime Aleksander V.. Novi pape\xc5\xbe je oznanil izvolitev vsem kr\xc5\xa1\xc4\x8danskim vladarjem in prejel \xc5\xa1tevilne izraze podpore, naklonjenosti in priznanja. Predsedoval je zadnjim \xc5\xa1tirim sejam koncila, potrdil v njihovi slu\xc5\xbebi vse kardinale, ki so zavrnili svojo ubogljivost avinjonskemu in rimskemu pape\xc5\xbeu, zdru\xc5\xbeil dva kardinalska zbora v enega ter na koncu izjavil, da bo odlo\xc4\x8dno deloval za obnovo Cerkve._NEWLINE__NEWLINE_Ko je prvo navdu\xc5\xa1enje skopnelo, je Evropa le spoznala zablodo. Polo\xc5\xbeaj Cerkve je postal \xc5\xa1e te\xc5\xbeji; namesto dveh poglavarjev je kr\xc5\xa1\xc4\x8danstvo dobilo tri potujo\xc4\x8de pape\xc5\xbee, ki so jih zasledovali in pregnali iz njihovih sede\xc5\xbeev. Aleksandra pravzaprav niso izvolili v nasprotju s splo\xc5\xa1no priznanim pontifikom, niti po razkolni\xc5\xa1kih metodah; zato je bil njegov polo\xc5\xbeaj ugodnej\xc5\xa1i od avinjonskega. Javno mnenje je njega in njegovega naslednika Janeza XXIII. priznavalo za prava pape\xc5\xbea._NEWLINE__NEWLINE_Aleksandra je sprejela celo ve\xc4\x8dina kr\xc5\xa1\xc4\x8danskih de\xc5\xbeel: Francija, Anglija, Irska, Poljska, Portugalska, \xc4\x8ce\xc5\xa1ka, Ogrska, Prusija, neke nem\xc5\xa1ke de\xc5\xbeele in grofija Venaissin, Nizozemska, Lotringija, Burgundija, Genova, Milano, Benetke, Florenca, kakor tudi red ivanovcev ter nem\xc5\xa1ki vite\xc5\xa1ki red; nekatere de\xc5\xbeele so \xc5\xa1e vedno sledile tako Benediktu, kakor: \xc5\xa0panija (Kastilija in Aragonija), Sardinija ter \xc5\xa0kotska, pa tudi Gregorju: Neapelj, Portugalska, Poljska, Bavarska in dober del Nem\xc4\x8dije ter Skandinavija. Jasno je torej postalo, da koncil ni re\xc5\xa1il zagate, ampak jo je le \xc5\xa1e pove\xc4\x8dal, saj je namesto "omra\xc5\xbeene dvojnosti" nastala "prekleta trojnost".\n_START_SECTION_\nOcena\n_START_PARAGRAPH_\nBogoslovci in pravoznanci se hudujejo na koncil v Pisi. Po eni strani ga strasten Benediktov privr\xc5\xbeenec Bonifacij Ferrerski imenuje\xc2\xa0\xc2\xbbzborovanje hudi\xc4\x8dev\xc2\xab. Teodor Urie, Gregorjev podpornik, pa dvomi, ali so se zbrali v Pisi s \xc4\x8dustvi Datana in Abirona ali z Mojzesovimi.  Sv. Antonin, Kajetan, Turrecremata in Raynald ga imenujeta\xc2\xa0\xc2\xbblai\xc4\x8dno zborovanje\xc2\xab, ali vsaj dvomita o njegovi avtoriteti. Po drugi strani ga galikanska \xc5\xa1ola ali odobrava ali pa navaja olaj\xc5\xa1evalne okoli\xc5\xa1\xc4\x8dine. No\xc3\xabl  trdi, da je ta koncil uni\xc4\x8dil razkol, kolikor je bil zmo\xc5\xbeen. Bossuet  pravi na svoj na\xc4\x8din:\xc2\xa0\xc2\xbb\xc4\x8ce razkol, ki je uni\xc4\x8deval Bo\xc5\xbejo Cerkev, ni bil iztrebljen v Pisi, je v vsakem primeru tam dobil smrtni udarec in Konstan\xc5\xa1ki koncil ga je dokon\xc4\x8dal.\xc2\xab\xc2\xa0Protestantje, zvesti posledicam svojih na\xc4\x8del, brez zadr\xc5\xbeka pozdravljajo ta koncil, saj v njem gledajo\xc2\xa0\xc2\xbbprvo stopnjo k osvoboditvi sveta\xc2\xab, in ga z Gregoroviusom pozdravljajo kot zarjo reformacije. Morda je pametno re\xc4\x8di z Bellarminom , da to zborovanje je vesoljni cerkveni zbor (ekumenski koncil), ki pa ni niti potrjen niti zavrnjen. _NEWLINE_Ta cerkveni zbor katoli\xc5\xa1ki Cerkvi torej ni prinesel \xc5\xbeelene enotnosti in sloge, \xc5\xa1e manj potrebne cerkvene obnove, ki jo je prelo\xc5\xbeil na kako naslednje zborovanje. \xc4\x8ceprav si je odkritosr\xc4\x8dno prizadeval \xe2\x80\x93 seveda na napa\xc4\x8dni podlagi konciliarizma \xe2\x80\x93 za odpravo razkola, je cerkvene razmere le \xc5\xa1e poslab\xc5\xa1al, ker je ustvaril z izvolitvijo tretjega pape\xc5\xbea \xe2\x80\x93 medtem ko se obstoje\xc4\x8da nista odpovedala \xe2\x80\x93 le \xc5\xa1e en nov razkol: iz omra\xc5\xbeene dvojnosti je po besedah neke sodobne razprave nastala prekleta trojnost.  Ni\xc4\x8d milej\xc5\xa1ega prizvoka nima ta sodba, \xc4\x8de jo najdemo zapisano obratno, \xc4\x8de\xc5\xa1 da je iz\xc2\xa0\xc2\xbbpreklete dvojnosti\xc2\xab\xc2\xa0nastala\xc2\xa0\xc2\xbbomra\xc5\xbeena trojnost\xc2\xab, kot je dejal sodobni kronist Ulrik Richental. _NEWLINE_Kljub prividnemu uspehu \xe2\x80\x93 a v posledicah neuspehu \xe2\x80\x93 je bil ta cerkveni zbor vendarle prvi resni poskus za odpravo zahodnega razkola. Njegove pomanjkljivosti je potem uspe\xc5\xa1no odpravil ter dosegel kr\xc5\xa1\xc4\x8dansko slogo pravzaprav \xc5\xa1ele Konstan\xc5\xa1ki koncil, ki mu je kmalu sledil; po drugi strani pa je konciliarizem na ste\xc5\xbeaj odprl vrata protestantizmu.'