b'\n_START_ARTICLE_\nRano Kau\n_START_SECTION_\nKrater\n_START_PARAGRAPH_\nRano Kau ima kratersko jezero, ki je eno od oto\xc5\xa1kih treh naravnih teles sve\xc5\xbee vode. Jezero je na pribli\xc5\xbeno 100 m nadmorske vi\xc5\xa1ine, vendar je ve\xc4\x8d kot 200 metrov pod najvi\xc5\xa1jim vrhom kraterja. Vulkanski sto\xc5\xbeec je v veliki meri obkro\xc5\xbeen z vodo, ve\xc4\x8dina pa je bila v preteklosti zru\xc5\xa1ena, da bi se oblikovali visoki klifi, ki so se na eni to\xc4\x8dki (te kari kari) za\xc4\x8deli lomiti v steno kraterja. Notranja stena kraterja je nagnjena pod kotom med 65 \xc2\xb0 (najbolj strmo blizu grebena) in 45 \xc2\xb0 (ob jezerski obali). Iz ru\xc5\xa1evin obredne vasi Orongo se klif spusti jugozahodno pod kotom 50 \xc2\xb0 do morske obale, ki je pribli\xc5\xbeno 300 metrov ni\xc5\xbeje. Na severni strani se vulkan spu\xc5\xa1\xc4\x8da do mednarodnega letali\xc5\xa1\xc4\x8da Mataveri._NEWLINE_Rano Kau je del svetovne dedi\xc5\xa1\xc4\x8dine narodnega parka Rapa Nui in ime enega od sedmih delov parka. Glavno arheolo\xc5\xa1ko najdi\xc5\xa1\xc4\x8de na Ranu Kauu je uni\xc4\x8dena obredna vas Orongo, ki je na to\xc4\x8dki, kjer se klif in notranjost kraterja zbli\xc5\xbeata. En ahu z ve\xc4\x8d moaii je bil opisan na pe\xc4\x8dinah Rano Kau v 1880-ih, vendar je padel na pla\xc5\xbeo do leta 1914, ko je bila tam Routledgova ekspedicija._NEWLINE_Poleg bazaltov vsebuje \xc5\xa1e nekaj drugih kamnin, vklju\xc4\x8dno obsidian (ki je bil eden glavnih virov za kamnose\xc5\xa1ke delavce otoka) in plovec._NEWLINE_Krater ima premer skoraj 1,6 km in ima svojo mikroklimo. V zavetju vetrov, ki mo\xc4\x8dijo ve\xc4\x8dino preostalega otoka, v Ranu Kau uspevajo fige in trta.  Notranja bre\xc5\xbeina je bila kraj zadnjega toromiro (Sophora toromiro) drevesa v naravi, dokler primerek ni bil sesekan za drva leta 1960.\n_START_SECTION_\nGeotermalna aktivnost\n_START_PARAGRAPH_\nNa nekem mestu v zgodnjem dvajsetem stoletju je upravitelj otoka fotografiral paro, ki je prihaja iz stene kraterja.'