b'\n_START_ARTICLE_\nGeneracija 27\n_START_PARAGRAPH_\nS terminom Generacija 27 imenujemo skupino mo\xc5\xa1kih \xc5\xa1panskih pisateljev, ve\xc4\x8dinoma pesnikov, v 20. stoletju, ki so se prepoznali v kulturnem kontekstu leta 1927, katerega cilj je bil poklon baro\xc4\x8dnemu pesniku in dramaturgu Luisu de G\xc3\xb3ngora. Organiziral ga je Jos\xc3\xa9 Mar\xc3\xada Romero Mart\xc3\xadnez v kulturnem, znanstvenem, literarnem in umetni\xc5\xa1kem zdru\xc5\xbeenju Ateneo de Sevilla ob tristoletnici njegove smrti. To obdobje se imenuje kulteranizem. Zaradi izjemne kvalitete del lahko govorimo o novem \xc5\xa1panskem zlatem veku poezije. \xc5\xbdenske umetnice te generacije so prepoznavne pod imenom Las Sinsombrero, kar pomeni Tiste brez klobuka.\n_START_SECTION_\nPredniki Generacije 27\n_START_PARAGRAPH_\nZa prej\xc5\xa1njo literarno skupino, ki je nasledila moderniste in Generacijo 98, je bila zna\xc4\x8dilna jasna proevropska usmerjenost in pojmovanje umetnosti kot lo\xc4\x8deno podro\xc4\x8dje od socialnega in politi\xc4\x8dnega. Ta literarna skupina se je imenovala novecentizem ali Generacija 14. Vse te prej\xc5\xa1nje skupine so pri\xc5\xa1le do \xc4\x8dasovnega sovpadanja z umetni\xc5\xa1kimi gibanji, imenovanimi avantgarde, ki so se razvijale v Evropi od leta 1909. Prekinile so tako s tematiko kakor z izraznimi tehnikami romantike in realizma. Avantgardiste privla\xc4\x8di tehnolo\xc5\xa1ki napredek in njegove mo\xc5\xbenosti, kar je vodilo futurizma, nekateri raziskujejo resni\xc4\x8dnost z razkrajanjem (kubisti), ostali pa nadome\xc5\xa1\xc4\x8dajo resni\xc4\x8dnost s sanjskim svetom (nadrealisti). To \xc4\x8dasovno sovpadanje in zna\xc4\x8dilnosti avantgardnega gibanja sta povzro\xc4\x8dila, da so \xc4\x8dlani novecentizma v njem videli zavezanost umetni\xc5\xa1kemu izdelku igrivega in svobodnega dejanja, ki je plod intelektualne in ekspresivne zmo\xc5\xbenosti avtorja, to pa jih je zelo privla\xc4\x8dilo._NEWLINE_Temeljne zna\xc4\x8dilnosti tega literarnega gibanja so: izra\xc5\xbeanje subjektivnega, zato je pogosta uporaba metafore, in konceptualna natan\xc4\x8dnost, ki prikazuje trdno intelektualno izpopolnjevanje \xc4\x8dlanov te skupine. Glede na njegove temeljne zna\xc4\x8dilnosti nas ne sme presenetiti, da sta najbolj reprezentativni literarni zvrsti teh literatov lirika in esej, ki se ve\xc4\x8dinoma raz\xc5\xa1irjata preko \xc4\x8dasopisov in specializiranih revij (npr. seviljska revija Grecia, ki sta jo ustanovila Isaac del Vando-Villar in Adriano del Valle, ki je izhajala med letoma 1918 in 1920 in je v letu 1919 sodelovala z ultraisti\xc4\x8dnimi pesniki). Kljub temu se je \xc5\xa1e vedno znotraj novecentizma na\xc5\xa1el kak\xc5\xa1en predstavnik romana, ki si je prizadeval za subjektivizem in obnovo, ki jo je spro\xc5\xbeila Generacija 98, tj. z manipuliranjem situacije, da bi lahko izrazili svoje mnenje o najrazli\xc4\x8dnej\xc5\xa1ih temah.\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nV tej situaciji kontinuirane obnove ter politi\xc4\x8dnih in socialnih sprememb so se za\xc4\x8deli pojavljati mladi pisatelji, predvsem pesniki, z zna\xc4\x8dilnostmi, ki bi jih bilo te\xc5\xbeko umestiti v eno od \xc5\xbee obstoje\xc4\x8dih skupin. Zdru\xc5\xbeujejo jih klju\xc4\x8dne to\xc4\x8dke: stopijo v stik s \xc5\xa1pansko literarno tradicijo preko Centra za zgodovinske \xc5\xa1tudije (el Centro de Estudios Hist\xc3\xb3ricos) ter z umetni\xc5\xa1kimi in kulturnimi avantgardami preko aktivnosti \xc5\xa1tudentskega naselja. _NEWLINE_Prav tako prisostvujejo pri uredni\xc5\xa1tvih nekaterih skupnih publikacij, kot je npr. Revista de Occidente, ki jo je usmerjal Jos\xc3\xa9 Ortega y Gasset ali La Gaceta Literaria, katere vodja je bil Ernesto Gim\xc3\xa9nez Caballero, in tudi pri nekaterih drugih revijah: Litoral, Verso y Prosa, Mediod\xc3\xada, Meseta, Cruz y Raya, Carmen, Octubre in Caballo Verde para la poes\xc3\xada.  _NEWLINE_Kljub vsemu je ta skupina druga\xc4\x8dna, saj ima vsak izmed \xc4\x8dlanov izstopajo\xc4\x8do osebnost, ki je sposobna preobraziti vplive ali spoznanja kateregakoli modela v svojo lastno substanco, ki se popolnoma razlikuje od drugih \xc4\x8dlanov. Ravno zaradi tega ne moremo govoriti o njihovem skupnem slogu ali \xc5\xa1oli. Tako obstaja veliko avtorjev, ki se raje dojemajo kot \xc2\xbbSkupina 27\xc2\xab.\n_START_SECTION_\n\xc4\x8clani skupine\n_START_PARAGRAPH_\nZnotraj te skupine literatov lahko izpostavimo naslednje pesnike: Jorge Guill\xc3\xa9n, Rafael Alberti, Federico Garc\xc3\xada Lorca, Pedro Salinas, D\xc3\xa1maso Alonso, Gerardo Diego, Luis Cernuda, Vicente Aleixandre, Manuel Altolaguirre, Juan Jos\xc3\xa9 Domenchina in Emilio Prados. Ta skupina je tako zaprta in ozka, da jo je kritik Jos\xc3\xa9-Carlos Mainer zasmehoval in jo ozna\xc4\x8dil kot \xc2\xbbGeneracijo SL\xc2\xab\xc2\xa0(sociedad limitada \xe2\x80\x93 omejena dru\xc5\xbeba), da bi vztrajal pri kanoni\xc4\x8dni nepremi\xc4\x8dnosti te skupine pesnikov. Posledi\xc4\x8dno se je skupina \xc5\xa1irila brez prenehanja in obstajajo avtorji, ki na seznam pri\xc5\xa1tevajo tudi Miguela Hern\xc3\xa1ndeza. Epigon, ki bolj pripada prvi povojni generaciji ali pa se pri\xc5\xa1teva k \xc4\x8dlanom drugih generacij, s katerimi ima podobnosti kakor npr. razli\xc4\x8dni romanopisci, esejisti in dramaturgi (Max Aub, Fernando Villal\xc3\xb3n, Jos\xc3\xa9 Moreno Villa ali Le\xc3\xb3n Felipe)._NEWLINE_Poleg tega bi morali upo\xc5\xa1tevati tudi avtorje, ki jih je pozabila literarna kritika. To se zgodi ve\xc4\x8dini izmed dvanajstih \xc5\xbeensk te skupine, deset od teh kolegic Generacije 27 v dru\xc5\xa1tvu Lyceum Club Femenino. Na splo\xc5\xa1no so bile prepoznavne pod imenom \xc2\xbbLas Sinsombrero\xc2\xab: Concha M\xc3\xa9ndez-Cuesta, pesnica in pisateljica gledali\xc5\xa1kih iger; Mar\xc3\xada Teresa Le\xc3\xb3n, pisateljica; Ernestina de Champourc\xc3\xadn, pesnica; Rosa Chacel, pesnica, pisateljica romanov ter esejev, prevajalka; Josefina de la Torre, pesnica, pisateljica romanov, liri\xc4\x8dna pevka in igralka; Mar\xc3\xada Zambrano, filozofinja in esejistka; Luisa Carn\xc3\xa9s, socialna in feministi\xc4\x8dna pripovedovalka, ter umetnice Margarita Gil Ro\xc3\xabsset, Margarita Manso, Maruja Mallo in \xc3\x81ngeles Santor, katerim je potrebno dodati \xc5\xa1e umetnico Remedios Varo. Nekaj podobnega lahko trdimo tudi za dru\xc5\xa1tvo Lyceum Club de Barcelona._NEWLINE_Po drugi strani pa moramo vklju\xc4\x8diti tudi druge umetnike, katerih \xc5\xbeivljenjska pot je bolj ali manj sorodna ali zelo povezana z avtorji Generacije 27, \xc4\x8deprav zaradi razli\xc4\x8dnih okoli\xc5\xa1\xc4\x8din niso bili tako povezani s skupino: Juan Larrea, Mauricio Bacarisse, Juan Jos\xc3\xa9 Domenchina, Jos\xc3\xa9 Mar\xc3\xada Hinojosa, Jos\xc3\xa9 Bergam\xc3\xadn (bolj pripada novecentizmu ali Generaciji 14), Alejandro Casona in Juan Gil-Albert._NEWLINE_Ne smemo pozabiti tudi na poziv enega izmed \xc4\x8dlanov (Jos\xc3\xa9 L\xc3\xb3pez Rubio) za \xc2\xbbDrugo generacijo 27\xc2\xab, ki jo sestavljajo humoristi\xc4\x8dni u\xc4\x8denci avantgardista Ramona Gomeza de la Serne, med katerimi lahko izpostavimo naslednje: Enrique Jardiel Ponela, Edgar Neville, Miguel Mihura in Antonio de Lara ali t.i. \xc2\xbbTono\xc2\xab. Ti \xc4\x8dlani so se preko dr\xc5\xbeavnega boja spremenili v \xc4\x8dlane uredni\xc5\xa1tva revije La Codorniz._NEWLINE_Prav tako je treba upo\xc5\xa1tevati, da ni vsa literarna produkcija Generacije 27 bila napisana v kastilj\xc5\xa1\xc4\x8dini. Obstajajo avtorji, ki so pripadali tej generaciji, vendar so pisali v drugih jezikih. To so npr. Salvador Dal\xc3\xad ali \xc3\x93scar Dom\xc3\xadnguez, ki sta pisala v franco\xc5\xa1\xc4\x8dini, ali Felipe Alfau, ki je pisal v angle\xc5\xa1\xc4\x8dini, ter nekateri pisatelji in tuji umetniki, ki so bili pomembni za to gibanje, npr. Pablo Neruda, Vicente Huidobro, Jorge Luis Borges in Francis Picabia._NEWLINE_Zaradi vseh teh razlogov ideja, da se Generacija 27 \xc5\xa1teje za strogo madridski fenomen, nima veliko doslednosti. Pravzaprav lahko opazimo obstoj drugih kreativnih jeder, ki so bila razpr\xc5\xa1ena po celotnem nacionalnem obmo\xc4\x8dju, \xc4\x8deprav so bila med seboj v tesnih odnosih. Tako so bili glavni centri v Sevilji (v okviru revije Mediod\xc3\xada), na Kanarskih otokih (v okviru revije Gaceta de Arte) in v M\xc3\xa1lagi (v okviru revije Litoral). S tem pa to \xc5\xa1e ne pomeni,, da ni bilo pomembne dejavnosti tudi v Kantabriji, Galiciji, Kataloniji in v Valladolidu.\n_START_SECTION_\nGeneracija 27 v drugih umetni\xc5\xa1kih manifestacijah\n_START_PARAGRAPH_\nNe smemo pozabiti, da so se nekateri \xc4\x8dlani skupine osredoto\xc4\x8dili na umetni\xc5\xa1ke dejavnosti, ki so se razlikovale od strogo literarnih. Tak\xc5\xa1ni umetniki so npr. Luis Bu\xc3\xb1uel, filmar; K-Hito, karikaturist in animator; nadrealisti\xc4\x8dni umetniki kot so Salvador Dal\xc3\xad in Remedios Varo; Maruja Mallo, slikarka in kiparka; \xc3\x81ngeles Santos Torroella, slikarka in grafi\xc4\x8dna umetnica; slikarji Benjam\xc3\xadn Palencia, Gregorio Prieto, Manuel \xc3\x81ngeles Ortiz, Ram\xc3\xb3n Gaya in Gabriel Garc\xc3\xada Maroto, katerim je potrebno dodati \xc5\xa1e \xc4\x8dlanice skupine Las Sinsombrero: Margarita Gil Ro\xc3\xabsset, Margarita Manso in \xc3\x81ngeles Santos; tudi Rodolfo Halffter in Jes\xc3\xbas Bal y Gay, skladatelja in slednji prav tako muzikolog, ki sta pripadala skupini Grupo de los Ocho, tj. korelat literarne Generacije 27 na glasbenem podro\xc4\x8dju. Skupino sestavljajo: Jes\xc3\xbas Bal y Gay, Ernesto Halffter, Rodolfo Halffter, Juan Jos\xc3\xa9 Mantec\xc3\xb3n, Juli\xc3\xa1n Bautista, Fernando Remacha, Rosa Garc\xc3\xada Ascot, Salvador Bacarisse in Gustavo Pittaluga, med manj znanimi pa tudi Gustavo Dur\xc3\xa1n._NEWLINE_V Kataloniji obstaja t.i. katalonska skupina (el grupo catal\xc3\xa1n), ki se je predstavila leta 1931 pod imenom Grupo de Artistas Catalanes Independientes (Skupina neodvisnih katalonskih umetnikov), katere \xc4\x8dlani so bili: Roberto Gerhard, Baltasar Samper, Manuel Blancafort, Ricardo Lamote de Grignon, Eduardo Toldr\xc3\xa1 in Federico Mompou._NEWLINE_Na drugih podro\xc4\x8djih, kot je npr. arhitektura, je vredno omeniti Generacijo 25. \xc4\x8ceprav so nekateri avtorji predlagali, da bi se ta skupina prav tako imenovala Generacija 27 z namenom zdru\xc5\xbeitve obeh generacij - literarne in arhitekturne, sta imeli ti dve skupini med seboj jasne razlike. Glede na eno izmed najbolj obse\xc5\xbenih \xc5\xa1tudij o teh arhitektih (avtorja Carlos Arniches in Mart\xc3\xadn Dom\xc3\xadnguez z naslovom Arhitekti Generacije 25 ali v izvirniku Arquitectos de la Generaci\xc3\xb3n del 25) so del te skupine Fernando Garc\xc3\xada Mercadal, Juan de Zavala, Manuel S\xc3\xa1nchez Arcas, Luis Lacasa, Rafael Bergam\xc3\xadn (njegov brat je bil esejist in pesnik Jos\xc3\xa9 Bergam\xc3\xadn), Luis Blanco Soler, Miguel de los Santos, Agust\xc3\xadn Aquirre, Casto Fern\xc3\xa1ndez Shaw, Eduardo Figueroa, Carlos Arniches Molt\xc3\xb3 in Mart\xc3\xadn Dom\xc3\xadnguez Esteban. Sklicujo\xc4\x8d se na to \xc5\xa1tudijo, je Teodoro de Anasagasti eden izmed mojstrov te generacije, ki je klju\xc4\x8dnega pomena za razumevanje bistva skupine in kaj vse jo dela druga\xc4\x8dno. Luis Guti\xc3\xa9rrez Soto, ki je mlaj\xc5\xa1i od ostalih, ne izpolnjuje uveljavljenih vrednot omenjene generacije. Ostali, kot so Jos\xc3\xa9 de Aspiroz, Jos\xc3\xa9 Borobio, Manuel Mu\xc3\xb1oz Casay\xc3\xbas, Fernando Salvador, Vicente Eced, Bernardo Giner de los R\xc3\xados in Ram\xc3\xb3n Dur\xc3\xa1n Reynals se \xc5\xa1tejejo za obrobne arhitekte.\n_START_SECTION_\nEstetika\n_START_PARAGRAPH_\nPri avtorjih Generacije 27 je zelo pomembna tendenca po uravnote\xc5\xbeenosti in sintezi med nasprotnimi poli, celo znotraj opusa istega avtorja._NEWLINE_To lahko zelo dobro opazimo pri Pedru Salinasu._NEWLINE_Gre za tendenco med romanti\xc4\x8dnim pojmovanjem umetnosti (izbruh in inspiracija) in klasi\xc4\x8dno zasnovo (strog trud, disciplina in popolnost). Lorca je dejal, da \xc4\x8de je bil pesnik \xc2\xbbpo bo\xc5\xbeji milosti (ali hudi\xc4\x8du)\xc2\xab, nista bila ni\xc4\x8d manj \xc2\xbbpo milosti tehnika in trud\xc2\xab._NEWLINE_Govorimo tudi o tendencah med estetsko \xc4\x8distostjo in \xc4\x8dlove\xc5\xa1ko avtenti\xc4\x8dnostjo ter med \xc4\x8disto poezijo (larpurlatizem; \xc5\xbeelja po lepoti) in avtenti\xc4\x8dno, \xc4\x8dlove\xc5\xa1ko poezijo, ki jo skrbijo te\xc5\xbeave \xc4\x8dloveka (bolj pogosto po vojni: Jorge Guill\xc3\xa9n, Vicente Aleixandre ...)._NEWLINE_Giba se med umetnostjo za manj\xc5\xa1ine in ve\xc4\x8dine. Izmenjujeta se hermetizem in jasnost, kultnost ter ljudskost (Federico Garc\xc3\xada Lorca, Rafael Alberti, Gerardo Diego). Opozoriti je potrebno na premik od \xc2\xabjaza\xc2\xbb do \xc2\xabnas\xc2\xbb. Vicente Aleixandre bi rekel: \xc2\xabPesnik poje za vse\xc2\xbb._NEWLINE_Estetika niha med univerzalnim in \xc5\xa1panskim, med vplivi evropske poezije tistega \xc4\x8dasa (nadrealizem) in najbolj\xc5\xa1o \xc5\xa1pansko poezijo do takrat. Avtorje privla\xc4\x8di ljudska \xc5\xa1panska poezija: kancionere, romance ..._NEWLINE_Potrebno je omeniti tudi polo\xc5\xbeaj med tradicijo in prenovo. Umetniki se \xc4\x8dutijo bli\xc5\xbeje avantgardam (Federico Garc\xc3\xada Lorca, Rafael Alberti, Vicente Aleixandre in Luis Cernuda so avtorji nadrealisti\xc4\x8dnih knjig; Gerardo Diego, kreacionist), prej\xc5\xa1nji generaciji (ob\xc4\x8dudujejo Juana Ram\xc3\xb3na Jim\xc3\xa9neza, Miguela de Unamuno, brata Machado (Antonio in Manuel), Rub\xc3\xa9na Dar\xc3\xada ...), iz 19. stoletja cenijo Gustava Adolfa B\xc3\xa9cquerja (Rafael Alberti: Homenaje a B\xc3\xa9cquer (Poklon B\xc3\xa9cquerju), Luis Cernuda: Donde habite el olvido (Kjer prebiva pozaba), Jorge Guill\xc3\xa9n,  \xc5\xa1tudija v knjigi Lenguaje y poes\xc3\xada (Jezik in poezija) (1962) ...). Zna\xc4\x8dilna je tudi vnema za klasike kot so: Jorge Manrique (Jorge Manrique, tradici\xc3\xb3n y originalidad (Jorge Manrique, tradicija in izvirnost) Pedra Salinasa), Garcilaso de la Vega (\xc3\x89gloga, eleg\xc3\xada, oda (Ekloga, elegija, oda) Luisa Cernude, La voz a ti debida (Moj glas zaradi tebe) Pedra Salinasa), Juan de la Cruz (Cristo de San Juan de la Cruz (Kristus San Juana de la Cruz) Salvadorja Dal\xc3\xadja, Sonetos del amor oscuro (Soneti temne ljubezni) Federica Garc\xc3\xade Lorce), Luis de Le\xc3\xb3n, Francisco de Quevedo (Jorge Guill\xc3\xa9n), Lope de Vega (zlasti pri Gerardu Diegu, tudi pri Lorci v delih La Barraca (Skladi\xc5\xa1\xc4\x8de) in El caballero de Olmedo (Vitez iz Olmeda), Pedro Calder\xc3\xb3n de la Barca (na oder posku\xc5\xa1ajo vrniti njegov alegori\xc4\x8dni teater s pisanjem zakramentalnih iger: Rafael Alberti in njegovo delo El hombre deshabitado (Nenaseljen \xc4\x8dlovek)) in predvsem Luis de G\xc3\xb3ngora (F\xc3\xa1bula de Equis y Zeda (Zgodba o x in z) Gerarda Diega, Poema del agua (Pesem vode) Manuela Altolaguirra, Cal y canto (Apno in petje) Rafaela Albertija, Soledad insegura (Negotova osamljenost) Federica Garc\xc3\xade Lorce). Prav tako o\xc5\xbeivljajo pozabljene klasike, kot je npr. Francisco de Aldana (Luis Cernuda mu nameni kriti\xc4\x8dno \xc5\xa1tudijo in ob\xc4\x8duduje aluzije v njegovih pesmih). Po drugi strani se pristop k \xc4\x8dlove\xc5\xa1kemu in socialnemu s strani pesnikov, kot sta Rafael Alberti in Pablo Neruda, uresni\xc4\x8duje skozi koncept \'ne\xc4\x8diste\' poezije. Ta koncept se uvaja skozi reviji Caballo verde para la poes\xc3\xada (1935) Pabla Nerude in Octubre Rafaela Albertija. Rafael Alberti in "epigon Generacije 27", Miguel Hern\xc3\xa1ndez sta napisala \xc5\xa1tevilne bojne pesmi med dr\xc5\xbeavljansko vojno.\n_START_SECTION_\nUstanove\n_START_PARAGRAPH_\nVe\xc4\x8dina teh avtorjev, predvsem lirskih, je pri\xc5\xa1lo v stik z literarno tradicijo (Zlata doba, romancero, kancionere Gila Vicenteja, arabska poezija) preko Centra za zgodovinske \xc5\xa1tudije (el Centro de Estudios Hist\xc3\xb3ricos), ki ga je usmerjal o\xc4\x8de \xc5\xa1panske filologije, Ram\xc3\xb3n Men\xc3\xa9ndez Pidal, in z avantgardami preko potovanj, popularizacije Ram\xc3\xb3na G\xc3\xb3meza de la Serna in drugih predstavnikov novecentizma ter predvsem preko aktivnosti in predavanj kulturnega centra Residencia de Estudiantes. Ta ustanova je videla navdih v krausizmu in v Svobodni instituciji za pou\xc4\x8devanje (la Instituci\xc3\xb3n Libre de Ense\xc3\xb1anza), ki jo je vodil Alberto Jim\xc3\xa9nez Fraud. Organiziral je znanstvena predavanja o pomembnih \xc5\xa1panskih in tujih osebnostih (Albert Einstein, Howard Carter, Louis de Broglie, Marie Curie, Le Corbusier, Keynes, Santiago Ram\xc3\xb3n y Cajal) ter o estetiki avantgarde (Louis Aragon, Max Jacob), med drugim tudi o Gilbertu Keithu Chestertonu, Paulu Val\xc3\xa9ryju, \xc3\x8dgorju Stavinskem, Paulu Claudelu, Wolfgangu K\xc3\xb6hlerju, Herbertu Georgeu Wellsu, itd. Uredil je tudi revijo Residencia (1926 - 1934).\n_START_SECTION_\nHistoriografija Generacije 27\n_START_PARAGRAPH_\nDa bi lahko rekonstruirali \xc5\xbeivi spomin tega, kar se imenuje srebrna doba ali natan\xc4\x8dneje Generacija 27, je potrebno branje vrste knjig, ki opisujejo spomine na to obdobje. Te knjige so napisali razli\xc4\x8dni avtorji, ki so bili bolj ali manj povezani s to generacijo. Primer je delo La arboleda perdida (Izgubljen drevored) Rafaela Albertija. Govorimo lahko tudi o primeru Pabla Nerude, ki je takrat pri\xc5\xa1el v Madrid in okrepil nadrealisti\xc4\x8dno skupino s svojimi prispevki, zlasti z objavo svoje knjige Residencia en la tierra I y II (Bivali\xc5\xa1\xc4\x8de na zemlji I in II). V svojih dveh knjigah Confieso que he vivido (Priznam, da sem \xc5\xbeivel) in Para nacer he nacido (Za rojstvo sem se rodil) je pisal o novicah in aktivnostih skupine v teh letih in o kasnej\xc5\xa1em izgnanstvu Lorce in Albertija. V delu Los encuentros (Sre\xc4\x8danja) Vicente Aleixandre pripoveduje o prvih trenutkih, ko se je sre\xc4\x8dal z vsako izmed pomembnih oseb te generacije. Mi \xc3\xbaltimo suspiro (Moj zadnji vzdih) Luisa Bu\xc3\xb1uela, ki je bil prvotno objavljen v franco\xc5\xa1\xc4\x8dini, vklju\xc4\x8duje \xc5\xa1tevilne anekdote o pesnikih Generacije 27. Druga dela so \xc5\xa1e Vida en claro. Autobiograf\xc3\xada (\xc5\xbdivljenje na jasnem. Avtobiografija) (1944) Jos\xc3\xa9ja Morena Villa, Historial de un libro (\xc5\xbdivljenjepis knjige) Luisa Cernude, korespondence vsakega avtorja, itd.\n_START_SECTION_\nLas Sinsombrero\n_START_PARAGRAPH_\nSkupina Las Sinsombrero ali Tiste brez klobuka je bila pobuda za spomin na \xc5\xbeenske \xc4\x8dlanice Generacije 27 ter tudi na druge \xc5\xbeenske, ki so s svojimi deli, dejanji in pogumom temeljne za razumevanje kulture in zgodovine \xc5\xa0panije, ki jih nikoli ni priznavala.'