b'\n_START_ARTICLE_\nIvan Pregelj\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nIvan Pregelj se je rodil 27. oktobra 1883 pri sv. Luciji na Tolminskem, dana\xc5\xa1njem Mostu na So\xc4\x8di, v obrtni\xc5\xa1ki dru\xc5\xbeini. Po smrti star\xc5\xa1ev, ko je bilo Preglju komaj osem let, je zanj in njegova dva brata skrbela stara mama Ana. \xc5\xbdupnik Jo\xc5\xbeef Fabijan pa mu je pomagal pri \xc5\xa1tudiju, bil njegov vzgojitelj in podpornik. Pregelj je obiskoval gimnazijo v Gorici, sprva \xc5\xa1tudiral bogoslovje, nato pa ga opustil in od\xc5\xa1el na Dunaj \xc5\xa1tudirat germanistiko in slavistiko. Doktoriral je z disertacijo o slovenskem baro\xc4\x8dnem pridigarju Rogeriju Ljubljanskem. Kot gimnazijski profesor je slu\xc5\xbeboval v Gorici, Pazinu, Idriji, Kranju in nazadnje v Ljubljani, kjer je umrl leta 1960._NEWLINE_V dvajsetih letih je Pregelj veljal za osrednjega slovenskega pripovednika po Cankarju, kasneje pa mu je kritika o\xc4\x8ditala katoli\xc5\xa1ko tendenco. V svojih delih je pripovedoval tudi o socialni in nacionalni usodi v regionalnem okviru pretekle Primorske.\n_START_SECTION_\nLiterarno delo\n_START_PARAGRAPH_\nPregljevo delo literarni zgodovinarji uvr\xc5\xa1\xc4\x8dajo med moderno in ekspresionizem. Od moderne je prevzel razumevanje \xc5\xbeivljenja posameznika, njegovih \xc4\x8dustev, strasti, liri\xc4\x8dno obarvanost zgradbe in sloga ter kompozicije. Njegova dela so ve\xc4\x8dinoma postavljena v zgodovinski \xc4\x8das (reformacija, protireformacija, kme\xc4\x8dki upori, razsvetljenstvo, barok), v \xc4\x8demer se ka\xc5\xbee vpliv tradicije romanti\xc4\x8dnega realizma. Zna\xc4\x8dilne so te\xc5\xbeko brzdane strasti, izjemni in \xc4\x8duda\xc5\xa1ki ljudje, nezakonski otroci, zapeljivci ter zapeljana dekleta. V svojih zgodovinskih povestih so opazne razklanosti med duhom in telesom, telesnim in du\xc5\xa1evnim trpljenjem ter grehom in nedol\xc5\xbenostjo._NEWLINE_Eden izmed najizvirnej\xc5\xa1ih delov Pregljevega literarnega dela je njegov slog, ki je v\xc4\x8dasih pateti\xc4\x8den, svetopisemsko privzdignjen (Plebanus Joannes), slovesen, liri\xc4\x8den in ritmiziran, kar ga pribli\xc5\xbeuje baroku. Pogosto so uporabljene metafore, ki izra\xc5\xbeajo nasprotje med telesnim in duhovnim._NEWLINE_Pregelj je deloval na vseh podro\xc4\x8djih literarnega ustvarjanja. Zapustil je tudi obse\xc5\xbeno slovstveno kriti\xc4\x8dno esejisti\xc4\x8dno delo in prevode raznih del. Javnosti se je najprej predstavil s pesni\xc5\xa1ko zbirko Romantika (1910), sledila je ljudska povest Mlada Breda (1913) o zlobni ma\xc4\x8dehi Katri in dobri nevesti Anici; v njej realisti\xc4\x8dno prikazuje boj za grunt na Tolminskem._NEWLINE_S svojim slogom pisanja je zaznamoval Mohorjevo dru\xc5\xbebo. Zanje je za\xc4\x8del pisati leta 1908 in v svojem prvem obdobju kratkih povesti, ki je trajalo do leta 1913, zanimivo ter kriti\xc4\x8dno parafraziral Cankarja (Sosedje, Rejenka). Iz prvega obdobja je znana klasi\xc4\x8dna ve\xc4\x8derni\xc5\xa1ka povest Mlada Breda, s katero je zaklju\xc4\x8dil u\xc4\x8dno dobo in vzbudil zanimanje literarne kritike. Najplodnej\xc5\xa1e obdobje objavljanja znotraj Mohorjeve dru\xc5\xbebe sledi od 1914 do 1923, konec pa zaznamujeta ve\xc4\x8dernici Peter Pavel Glavar (1922) in Glorioso (1922). Preostali dve mohorjanki, Bo\xc5\xbeji mejniki (1925) in Umreti no\xc4\x8dejo (1930), pa ob verski tematiki prvi\xc4\x8d jasno izpostavita \xc5\xa1e nacionalno. Snovni, motivni in idejni dejavnik njegovih del pogosto predstavlja vera. S tem je ustrezal zalo\xc5\xbebam ter \xc4\x8dasopisom, ki so katoli\xc5\xa1tvo razgla\xc5\xa1ale za svoj temelj (Mohorjeva dru\xc5\xbeba, Dom in svet)._NEWLINE_Najbolj je poznan po romanih Tolminci, Plebanus Joannes, Magister Anton in po noveli Matkova Tina. Napisal je tudi libreto za opero Tajda skladatelja Hugolina Sattnerja. Njegovo najobse\xc5\xbenej\xc5\xa1e delo je zgodovinski kolektivni roman Tla\xc4\x8dani in je izhajalo v reviji Dom in svet, 1915\xe2\x80\x931916. Pregelj ga je pozneje izdal v knjigi z naslovom Tolminci (1927). V Tolmincih je upodobil zgodovinske dogodke iz let 1712\xe2\x80\x931713, ko so se tolminski kmetje in bajtarji uprli plemstvu ter vi\xc5\xa1ji duhov\xc5\xa1\xc4\x8dini. V romanu o \xc5\xa0tefanu Golji, uporniku proti cerkvenemu nasilju, nato pa v renesan\xc4\x8dnem romanu Plebanus Joannes je Pregelj premaknil te\xc5\xbei\xc5\xa1\xc4\x8de iz zgodovinsko dokaj realnega prikaza \xc5\xbeivljenja v simboli\xc4\x8dno prikazovanje dru\xc5\xbebene, duhovne in telesne stiske tolminskih ljudi. V novelah mu je uspelo zajeti tolminsko \xc5\xbeivljenje (npr. Matkova Tina, Runje), odlikuje pa jih barvito opisovanje pokrajine in izvirno prikazovanje tolminskih duhovnikov._NEWLINE_Pregelj je pou\xc4\x8deval v mnogih predelih Slovenije in tako pridobil snovi za nove povesti. V lu\xc4\x8di svojega idealisti\xc4\x8dnega svetovnega nazora je zasnoval idili\xc4\x8dno dru\xc5\xbeinsko povest Otroci sonca (1919), ki se godi nekje med \xc5\xa0kofjo Loko, Idrijo in Tolminom; v glavnem pripoveduje o dveh sestrah, Heleni in Slavici, in o njunih ljubeznih. Zanimive gorenjske osebnosti so mu dale snov za nekaj povesti: o zapletenem \xc5\xbeivljenju ljudskega prosvetitelja, poznej\xc5\xa1ega lansper\xc5\xa1kega gospoda, pripoveduje Odisej iz Komende (1922, poznej\xc5\xa1i naslov Peter Pavel Glavar (1929); o protestantskem duhovniku Jerneju Knaflju govori roman Bogovec Jernej (1923); pesnika Simona Jenka opisuje \xc5\xa0monca (1924, poznej\xc5\xa1i naslov Simon iz Pra\xc5\xa1); epizode iz \xc5\xbeivljenja M. Valjavca predstavi Pregelj v idili Na vakance (1927). V \xc5\xa1tevilnih drugih povestih in romanih je Pregelj obravnaval narodnostna, verska in svetovnonazorska vpra\xc5\xa1anja, ki jih je vseskozi re\xc5\xa1eval s katoli\xc5\xa1kega stali\xc5\xa1\xc4\x8da. Svoje delovanje je zaklju\xc4\x8dil z zgodovinsko novelo Thabiti Kumi (1933), ki je epilog k Plebanusu Joannesu._NEWLINE_Za revijo Mentor je Pregelj pisal knji\xc5\xbene ocene (od 1916 naprej), predstavljal zanimivosti iz nem\xc5\xa1kega slovstva ter prevajal nem\xc5\xa1ke klasike poezije. Razlagal je ob\xc5\xa1irne literarne novosti in pisal literarne \xc5\xa1tudije (o Cankarju, itd). Razlagal je slovensko moderno (\xc5\xbdupan\xc4\x8di\xc4\x8da, Golarja) in napisal bro\xc5\xa1uro o Vodniku._NEWLINE_Psevdonimi, ki jih je uporabljal Ivan Pregelj: Cirilov, Lukian, Ivan Ivanov, Ivan Mohorov (Ivo Mohorov, Iv. Mohorov, I. Mohorov, J. Mohorov), Peter Petri\xc4\x8d, I. Selan, J. Stjepani\xc4\x8d, Ivan Zoran (Ivo Zoran), I. P.\n_START_SECTION_\nOblikovni ekspresionizem v Pregljevi prozi\n_START_PARAGRAPH_\nPregelj je leta 1917 verjetno prvi\xc4\x8d uporabil izraz ekspresionizem. Nove smeri tistega \xc4\x8dasa, futurizem, kubizem, dadaizem in tudi ekspresionizem je prejemal previdno in z zadr\xc5\xbeki. V Preglju samem se je godil preobrat, opaziti ga je \xc5\xbee v romanu \xc5\xa0tefan Golja in njegovi. Leta 1919 je ob Lovren\xc4\x8di\xc4\x8du, Majcnu in sebi ugotovil nekatera temeljna duhovna in stilna dolo\xc4\x8dila ekspresionizma. Opazil je, da se je v njem opazno spremenilo razmerje pesnik \xe2\x80\x93 objektivni svet, da ekspresionist oblikuje svet iz svoje notranjosti, torej ekspresivno, gleda ga, kot sam ho\xc4\x8de, lahko tudi simboli\xc4\x8dno. Mladi katoli\xc5\xa1ki pesniki so njegov roman Plebanus Joannes \xc5\xbee sprejeli kot ekspresionisti\xc4\x8dno delo ter program._NEWLINE_Pregljev ekspresionisti\xc4\x8dni\xc2\xa0\xc2\xbbtip\xc2\xab\xc2\xa0je v glavnem duhovnik, ki je razcepljen med du\xc5\xa1o in telesom, duhom in erosom. Pogoste so miti\xc4\x8dne osebe, s katerimi se soo\xc4\x8da v svojih videnjih (prikazovanje Marije - Bo\xc5\xbeje Matere). Jezikovno je lahko naturalisti\xc4\x8den, surov, plasti\xc4\x8den, lahko pa dinami\xc4\x8den, kjer se izra\xc5\xbea kr\xc4\x8devito, hrupno, hipno, mehansko.\n_START_SECTION_\nOdziv del v periodiki\n_START_PARAGRAPH_\nPregljevo delo je do\xc5\xbeivelo precej\xc5\xa1en odziv v periodiki. Tisk je poro\xc4\x8dal o ve\xc4\x8dini njegovih del: o \xc5\xa1estnajstih\xc2\xa0\xc2\xbbresnih\xc2\xab\xc2\xa0ve\xc4\x8d kot petdesetkrat in o desetih, namenjenih ljudstvu, nekaj nad tridesetkrat._NEWLINE_Po koli\xc4\x8dini in kvaliteti kritik izstopajo Josip Vidmar, Tine Debeljak in France Koblar. Josip Vidmar ga je v kritikah spisov iz let 1928 do 1933 na splo\xc5\xa1no odklanjal, saj je v njegovih delih videl \xc5\xa1ibko psihologijo, nazorsko pristranost, idealisti\xc4\x8dno vzgojnost ter ve\xc4\x8djo spretnost kot resni\xc4\x8dno ustvarjalnost. France Koblar je uredil Pregljeve Izbrane spise, v kon\xc4\x8dni oceni pa je bil pogosto dvoumen. Tine Debeljak je v glavnem pozitivno ocenjeval Pregljeva dela._NEWLINE_Med Pregljevimi deli je najve\xc4\x8d ocen do\xc5\xbeivel Peter Pavel Glavar, sledita Mlada Breda in Otroci sonca, nato Plebanus Joannes. Ve\xc4\x8dinsko kritiko je zanimala najprej Pregljeva vzgojna literatura. O Bogovcu Jerneju so pisali samo dobro, o Thabiti Kumi samo slabo. Pogosto so o istih delih kritiki zapisali dvoumne ter zelo relativne ocene.\n_START_SECTION_\nPrevodi v tuje jezike\n_START_PARAGRAPH_\nPrevodi v samostojnih objavah:_NEWLINE_1) Bo\xc5\xbeji mejniki: Bo\xc5\xbeji me\xc4\x91a\xc5\xa1i: pripovijest iz Istre, prevod Petar Grgec, hrva\xc5\xa1\xc4\x8dina; Plovan pre \xc5\xa0ime: roman iz istarskog \xc5\xbeivota, hrva\xc5\xa1\xc4\x8dina_NEWLINE_2) Plebanus Joannes;Plebanus Joannes; prevod Tone Potokar, Gojko Janju\xc5\xa1evi\xc4\x87, srb\xc5\xa1\xc4\x8dina; Plebanus Joannes; prevod Bohu\xc5\xa1 Vyb\xc3\xadral, \xc4\x8de\xc5\xa1\xc4\x8dina_NEWLINE_3) Regina ro\xc5\xbea ajdovska; Ajdovska deklica; prevod Jovanka Hrva\xc4\x87anin, srb\xc5\xa1\xc4\x8dina_NEWLINE_4) Matkova Tina; Matkova Tina; prevod Branimir \xc5\xbdganjer, hrva\xc5\xa1\xc4\x8dina.'