b'\n_START_ARTICLE_\nAvgust Mo\xc4\x8dni\n_START_SECTION_\nMladeni\xc5\xa1ko obdobje\n_START_PARAGRAPH_\nAvgust je bil drugi sin sa\xc5\xa1kega volilnega kneza Ivana Jurija III. in dansko-norve\xc5\xa1ke princese Ane Zofije. \xc5\xa0estletnega so prevzeli vzgojitelji, ki so mu dali vsestransko izobrazbo; vklju\xc4\x8devala je tuje jezike (italijan\xc5\xa1\xc4\x8dina, franco\xc5\xa1\xc4\x8dina, \xc5\xa1pan\xc5\xa1\xc4\x8dina), glasbeno vzgojo, matematiko in voja\xc5\xa1ke znanosti. Kasneje je bil dele\xc5\xbeen pouka v teologiji, zgodovini evropskih dinastij ter vadil spretnosti kot so jahanje, bojevanje, streljanje. Sedemnajstletnega je o\xc4\x8de poslal na potovanje po Evropi. V spremstvu dvorjana je pod tujim imenom v treh letih prepotoval vse pomembne dr\xc5\xbeave Evrope (Nem\xc4\x8dijo, Francijo, \xc5\xa0panijo, Portugalsko, Anglijo, Nizozemsko, Dansko, \xc5\xa0vedsko). V naslednjih treh letih se je udele\xc5\xbeil vojne proti Franciji v zgornjem Porenju, se nekaj \xc4\x8dasa zadr\xc5\xbeeval na cesarskem dvoru na Dunaju in se udele\xc5\xbeil voja\xc5\xa1kega pohoda na \xc5\xa0pansko Nizozemsko._NEWLINE_Leta 1694 je po smrti starej\xc5\xa1ega brata Ivana Jurija IV., ki je umrl brez naslednika, nepri\xc4\x8dakovano postal sa\xc5\xa1ki volilni knez. Julija 1695 ga je cesar, ki se je oziral po primernem vojskovodji, postavil na \xc4\x8delo cesarske vojske, ki ji je v bojih proti Turkom na Ogrskem poveljeval s spremenljivim uspehom. V bitki pri Begejskem kanalu (blizu Temi\xc5\xa1vara) so Avstrijci utrpeli velike izgube tudi zato, ker se stari cesarski generali niso mogli sprijazniti z nadrejenostjo mladega volilnega kneza.\n_START_SECTION_\nVladanje na Sa\xc5\xa1kem\n_START_PARAGRAPH_\nAvgustovo vladanje na Sa\xc5\xa1kem je bilo v znamienju razsvetljenega absolutizma. Mo\xc4\x8dno je omejil vpliv plemstva in od leta 1706 vladal s pomo\xc4\x8djo tajnega kabineta, katerega oblast je z dodajanjem novih pristojnosti vse bolj \xc5\xa1iril. Kabinet si je za podporo ustvaril lojalen uradni\xc5\xa1ki aparat in postal najvi\xc5\xa1ja centralna oblast. Avgust je ustanovil tajni voja\xc5\xa1ki svet in glavno voja\xc5\xa1ko sodi\xc5\xa1\xc4\x8de. S kodeksom iz leta 1724 (Codex Augusteus) je nadomestil liberalnej\xc5\xa1o ustavo iz leta 1572 in z novim skup\xc5\xa1\xc4\x8dinskim poslovnikom (Landtagsordnung iz 1728) \xc5\xa1e dodatno omejil pravice stanov. Brez posvetovanja s stanovi je za \xc4\x8das svoje odsotnosti imenoval za svojega namestnika \xc5\xa1vabskega dr\xc5\xbeavnega kneza Antona Egona von Fuerstengerg-Heiligenberg._NEWLINE_Takoj ob prevzemu oblasti je vpeljal statisti\xc4\x8dno spremljanje dohodkov in izdatkov v de\xc5\xbeeli. Finan\xc4\x8dno neodvisnost od stanov, ki so imeli pristojnost odobravanja davkov, je uspel (kljub nasprotovanjem) zagotoviti z uvedbo posrednih davkov na izdelke in porabo (prometni davek) in z ustanovitvijo centralnih teles in uradov za njihov nadzor. Od leta 1712 je imel pri naprednih ekonomskih reformah glavno besedo ekonomist Paul Jacob Marperger, ki je sa\xc5\xa1ko gospodarstvo oblikoval po na\xc4\x8delih merkantilizma. Dr\xc5\xbeava je \xc5\xa1e posebej vzpodbujala panoge, ki so proizvajale za izvoz._NEWLINE_Temu ustrezno se je sa\xc5\xa1ko gospodarstvo hitro razvijalo. Leta 1698 je bila v Leipzigu ustanovljena prva dr\xc5\xbeavna banka v nem\xc5\xa1kem prostoru. Reorganizirana sa\xc5\xa1ka po\xc5\xa1ta je nudila najhitrej\xc5\xa1e usluge v Nem\xc4\x8diji. Ustanovljene so bile \xc5\xa1tevilne manufakture (z izdelki kot meissenski porcelan, pu\xc5\xa1ke, raznovrstne tkanine, tudi zelo posebne, npr. z dodatki zlata in srebra, damast, tapete itd.). V mnogih manufakturah je bil volilni knez udele\xc5\xbeen tudi kot podjetnik. Judje so se po dolgem \xc4\x8dasu spet smeli naseljevati v Sa\xc5\xa1ki._NEWLINE_Ob razcvetu gospodarstva je cvetela tudi kultura. Dresden se je razvil v eno najlep\xc5\xa1ih baro\xc4\x8dnih prestolnic.\n_START_SECTION_\nIzvolitev\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1696 je umrl poljski kralj Jan Sobieski in poljski sejm (parlament) je, ustrezno poljsko-litvanski ustavi, iskal novega kralja med doma\xc4\x8dimi in tujimi kandidati. Na volitve se je prijavil tudi Avgust. V povezavi industrijske Sa\xc5\xa1ke s poljedelsko in surovin polno Poljsko-Litvo je videl velike mo\xc5\xbenosti razvoja za obe de\xc5\xbeeli. Seveda je imel tudi svoje dinasti\xc4\x8dne ra\xc4\x8dune: wettinski dinastiji je nameraval pridobiti nekatere obrobne poljske pokrajine (Livonijo, Kurlandijo) v dedno posest in ji na ta na\xc4\x8din zagotoviti tudi dedni naslov poljskega kralja. (Za povezavo obeh de\xc5\xbeel bi bilo potrebno nekako pridobiti \xc5\xa1e vsaj del \xc5\xa0lezije, ki je de\xc5\xbeeli ozemeljsko razdvajala.) O\xc4\x8ditno pa je Avgust v teh razmi\xc5\xa1ljanjih precenil svoje mo\xc5\xbenosti; prezrl je odpor poljskega plemstva do mo\xc4\x8dne absolutisti\xc4\x8dne vladavine in ni upo\xc5\xa1teval interesov sosednjih dr\xc5\xbeav, ki jim je poljski parlamentarizem, ki so ga lahko s podkupovanjem po svoje usmerjale, ustrezal._NEWLINE_Med osemnajstimi prijavljenimi kandidati je bil Avgustu najresnej\xc5\xa1i tekmec francoski knez Fran\xc3\xa7ois-Louis de Bourbon-Conti. Po enoletnem brezvladju je ve\xc4\x8dina v poljskem sejmu za kralja izvolila francoskega kandidata. A privr\xc5\xbeenci sa\xc5\xa1kega volilnega kneza, ki ga je podpiral tudi ruski car Peter Veliki, so izpeljali ponovne (manj\xc5\xa1inske) volitve. Preden je Conti po morju prispel iz daljne Francije v Gdansk, se je dal Avgust 15. septembra 1697 v Krakovu kronati. Postavljeni pred izvr\xc5\xa1eno dejstvo, so ga vsi priznali, zadnje formalnosti pa je opravil t. i. pacifikacijski sejm leta 1699. K Avgustovemu priznanju je prispevala tudi rimska kurija, kajti poglavar zelo luteranske sa\xc5\xa1ke dinastije Wettincev je pred volitvami prestopil v katoli\xc5\xa1ko vero (to je bil pogoj Poljakov), pri \xc4\x8demer je obljubil, da se v verskem pogledu na Sa\xc5\xa1kem ne bo ni\xc4\x8d spremenilo; kljub temu je to njegovo dejanje v protestantski Evropi povzro\xc4\x8dilo pravi \xc5\xa1ok.\n_START_SECTION_\nVladanje\n_START_PARAGRAPH_\nKmalu po Avgustovem kronanju so Avstrijci in Rusi mo\xc4\x8dno premagali Turke in s tem se je kon\xc4\x8dala tudi dolga poljsko-tur\xc5\xa1ka vojna, ki je v presledkih trajala od leta 1683. Po mirovnem sporazumu v Sremskih Karlovcih (1699) so Poljaki dobili od Turkov nazaj Podolijo s trdnjavo Kamieniec in Ukrajino na desnem bregu Dnjepra._NEWLINE_Po sklenitvi miru s Tur\xc4\x8dijo se je Avgust povezal z Dansko in Rusijo proti \xc5\xa0vedski z namenom, da si razdelijo obbaltsko posest; sam naj bi pri tem dobil Livonijo. Toda hitra zmaga mladega \xc5\xa1vedskega kralja Karla XII. nad Dansko in Rusijo je obrnila vojno v nepredvideno smer. Karel je preko Livonije maja 1702 zasedel Var\xc5\xa1avo, julija premagal Avgustovo vojsko pri Kliszowu in avgusta zasedel Krakov. Poljsko plemstvo je bilo razcepljeno. Ve\xc4\x8dji del plemstva na nezasedenem ozemlju je \xc5\xa1e vedno podpiral Avgusta. Julija 1704 pa je osemsto plemi\xc4\x8deve v Var\xc5\xa1avi, v taboru obkro\xc5\xbeenem s \xc5\xa1vedsko vojsko, izvolilo za poljskega kralja velikopoljskega plemi\xc4\x8da Stanislava Leszczy\xc5\x84skega. Ta je imenoval nove ministre. Poljska je tako imela dva kralja, dve vladi, dva tuja za\xc5\xa1\xc4\x8ditnika z dvema sovra\xc5\xbenima si armadama._NEWLINE_V \xc5\xbeelji da bi pred spopadom z Rusijo uredil polo\xc5\xbeaj na Poljskem, je Karel XII. leta 1706 vkorakal v Sa\xc5\xa1ko in prisilil Avgusta, da se je odpovedal poljskemu prestolu in umaknil sa\xc5\xa1ke \xc4\x8dete iz Poljske. Ve\xc4\x8dina magnatov (najbogatej\xc5\xa1ih plemi\xc4\x8dev) je priznala za kralja Leszczy\xc5\x84skega, ki pa ni nikdar dobil splo\xc5\xa1ne potrditve. Karel je poleti 1708 napadel Rusijo, vendar je bila njegova vojska julija 1709 pri Poltavi popolnoma razbita; Karel se je zatekel k Turkom. Leszczy\xc5\x84ski se je umaknil na \xc5\xa1vedsko Pomorjansko. Poljaki so leta 1710 na var\xc5\xa1avskem izrednem sejmu ponovno priznali Avgusta za poljskega kralja._NEWLINE_Poljska v vojni s \xc5\xa0vedsko ni izgubila ozemelj, kljub temu pa je bila vojna bilanca zanjo porazna. Vojno so spremljale lakota in ku\xc5\xbene bolezni. Tretjina mest je bila v ru\xc5\xa1evinah, \xc5\xa1tevilo prebivalstva se je zmanj\xc5\xa1alo za 20\xc2\xa0%. Sejm se v letih 1703-10 ni sestajal in zrasel je pomen pokrajinskih zborov (sejmikov), ki so odlo\xc4\x8dali o davkih in vpoklicu vojakov. Sredi vojnih neuspehov in politi\xc4\x8dne zbeganosti je med plemstvom vse boj rasel odpor proti oligarhi\xc4\x8dnim magnatom in med \xc5\xa1lahto je za\xc4\x8dela kro\xc5\xbeiti ideja o pravi plemi\xc5\xa1ki republiki, ki bi bila sposobna braniti svoje meje._NEWLINE_Kralj je koval svoje na\xc4\x8drte. Leta 1713 je pod pretvezo tur\xc5\xa1ke nevarnosti pripeljal na Poljsko sa\xc5\xa1ko vojsko. Njegov namen je bil izzvati krizo, ki bi bila povod za spremembo re\xc5\xbeima njemu v prid. Vendar so mu dogodki u\xc5\xa1li izpod nadzora. Neprimerno vedenje sa\xc5\xa1kih vojakov je izzvalo plemi\xc5\xa1ke nemire, najprej na Malopoljskem, leta 1715 pa so se boji razplamteli v ve\xc4\x8djem obsegu. Zoper Sase so poleg \xc5\xa1lahte nastopili tudi kmetje. Gibanje je zajelo vso de\xc5\xbeelo; ustanovljena je bila generalna konfederacija v Tarnogrodu (25. novembra 1715), ki se ji je pridru\xc5\xbeila tudi redna vojska. Sovra\xc5\xa1tvo je bilo naperjeno proti dvoru in magnatom-hetmanom (voja\xc5\xa1kim poveljnikom), ki so imeli v rokah dejansko oblast. Avgustu, ki se je med tem oddaljil od zavezni\xc5\xa1tva s Petrom Velikim, s katerim so se sedaj povezovali hetmani, je spet grozila izguba prestola. V zapletenih razmerah so vse strani zaprosile ruskega carja, da z arbitra\xc5\xbeo razre\xc5\xa1i spor._NEWLINE_Pogajanja, ki jih je vodil carjev odposlanec Gregorij Dolgoruki, so sprva napredovala zelo po\xc4\x8dasi. Ko pa je 18.000 ruskih vojakov vkorakalo na Poljsko, so bila hitro kon\xc4\x8dana. 1. februarja 1717 je bila na enodnevnem dr\xc5\xbeavnem zboru (imenovanem nemi sejm, ker nikogar niso pustili do besede) podpisana var\xc5\xa1avska pogodba, ki je pomenila poraz za politi\xc4\x8dna prizadevanja Avgusta II. Avgust je smel imeti odtlej na Poljskem samo 1.200 mo\xc5\xbe sa\xc5\xa1ke garde in 6 uradnikov sa\xc5\xa1ke pisarne, kar je onemogo\xc4\x8dalo tesnej\xc5\xa1e povezovanje s Sa\xc5\xa1ko. Sprejet je bil redni davek za vojsko, ki pa je zado\xc5\xa1\xc4\x8dal le za 12.000 mo\xc5\xbe stalne vojske, kar je Poljsko-Litvo naredilo za drugorazredno voja\xc5\xa1ko silo. Omejena je bila oblast hetmanov in pokrajinskih sejmov, ki pa jih nista spremljali reforma dr\xc5\xbeavnega sejma in uvedba dr\xc5\xbeavne uprave. Nemi sejm je ustalil ravnote\xc5\xbeje med "veli\xc4\x8danstvom in plemi\xc5\xa1ko svobodo" in dolo\xc4\x8dil ustroj Republike za skoraj 50 naslednjih let. Rusija si je lastila pravico, da jam\xc4\x8di za sklepe nemega sejma._NEWLINE_Vzpon ruske mo\xc4\x8di je vznemiril mnogo evropskih dr\xc5\xbeav. Januarja 1719 so Anglija, Avstrija in Sa\xc5\xa1ka podpisale protirusko zvezo. Poljski sejm je na zasedanjih v letih 1719 in 1720 odklonil pristop k njej. Rusija je leta 1720 (med nadaljevanjem rusko-\xc5\xa1vedske vojne) anektirala Livonijo. Razo\xc4\x8darani Avgust je za\xc4\x8del kovati na\xc4\x8drte za delitev Poljske, da bi v manj\xc5\xa1i dr\xc5\xbeavi la\xc5\xbee okrepil svojo oblast. Peter Veliki ni le zavrnil teh na\xc4\x8drtov, ampak jih je razkril Poljakom. Kot "za\xc5\xa1\xc4\x8ditnik" je branil ozemeljsko nedotakljivost Republike, njen tedanji ustroj in zlasti svobodne volitve vladarja. Sklenil je vrsto pogodb z dr\xc5\xbeavami, ki so imele enak interes (1720 s Prusijo in Tur\xc4\x8dijo, 1724 s \xc5\xa0vedsko, 1726 z Avstrijo); vse pogodbe so bile naperjene zoper na\xc4\x8drte Avgusta II., da bi svoji dinastiji zagotovil dednost poljskega prestola._NEWLINE_Kljub temu so po smrti Avgusta II. Habsbur\xc5\xbeani in Rusi na volitvah novega poljskega kralja podprli (Rusi celo z vojsko) njegovega sina, sa\xc5\xa1kega volilnega kneza Friderika Avgusta II., ki je postal poljski kralj Avgust III.'