b'\n_START_ARTICLE_\nDoma\xc4\x8da koko\xc5\xa1\n_START_SECTION_\nIzvor\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xa0e nedavno so znanstveniki menili, da je doma\xc4\x8da koko\xc5\xa1 potomka rde\xc4\x8de pragozdne koko\xc5\xa1i (Gallus gallus), ki \xc5\xbeivi v severovzhodni Indiji, Indokini in na Sumatri. V ju\xc5\xbeni in jugovzhodni Aziji \xc5\xbeivijo \xc5\xa1e tri druge vrste divjih kur. Koko\xc5\xa1 so najprej udoma\xc4\x8dili v njeni domovini, od tam pa se je raz\xc5\xa1irila v dve smeri: proti severovzhodu na Kitajsko in Japonsko, proti zahodu pa v Egipt in Malo Azijo. Od tam je pri\xc5\xa1la v Rusijo, Ju\xc5\xbeno Evropo in k nam, nato pa \xc5\xa1e v Srednjo Evropo ter severne evropske de\xc5\xbeele. Ameri\xc4\x8dani so dobili doma\xc4\x8do kuro kmalu po odkritju Amerike iz Evrope. Pasma koko\xc5\xa1i iz \xc4\x8cila naj bi izvirala iz predkolumbijskega stika s Polinezijci, vendar zadnje raziskave tega ne potrjujejo._NEWLINE_Novej\xc5\xa1e genetske raziskave so na osnovi gena za rumeno ko\xc5\xbeo dokazale hibriden izvor doma\xc4\x8de koko\xc5\xa1i. Tako naj bi po udoma\xc4\x8ditvi rde\xc4\x8de pragozdne koko\xc5\xa1i pri\xc5\xa1lo do kri\xc5\xbeanja s sivo pragozdno koko\xc5\xa1jo (Gallus sonneratii). Pri koko\xc5\xa1ih lo\xc4\x8dimo rumeno in belo barvo ko\xc5\xbee, ve\xc4\x8dina pasem doma\xc4\x8de koko\xc5\xa1i ima rumeno ko\xc5\xbeo (najopazneje na nogah), le redke pasme in izvorna rde\xc4\x8da pragozdna koko\xc5\xa1 pa imajo bele noge. Barvo dolo\xc4\x8data dominantni alel W*W (bela) in recesivni alel W*Y (rumena). Tako imajo koko\xc5\xa1i W*W/W*W ali W*W/W*Y belo ko\xc5\xbeo, W*Y/W*Y pa rumeno. Alel W*Y inhibira izlo\xc4\x8danje encima beta-karoten hidrogenaze 2, katerega naloga je razgradnja rumeno obarvanih karotenoidov na brezbarvne apokarotenoide. \xc5\xbdival dobi karotenoide s hrano, ki jo zau\xc5\xbeije, od gena za barvo ko\xc5\xbee pa je odvisno, ali se bodo karotenoidi nalagali v ko\xc5\xbei. Na osnovi primerjav zaporedij alelov W*Y in W*W med divjimi in doma\xc4\x8dimi kurami se je izkazalo, da alel W*Y izvira iz sive pragozdne koko\xc5\xa1i, torej je v doma\xc4\x8do koko\xc5\xa1 pri\xc5\xa1el s kri\xc5\xbeanjem.\n_START_SECTION_\nOpis\n_START_PARAGRAPH_\nDoma\xc4\x8da koko\xc5\xa1 (mo\xc5\xa1ki petelin, \xc5\xbeenska kura ali koko\xc5\xa1, mladi\xc4\x8di pi\xc5\xa1\xc4\x8danci, kastriran petelin kopun) ima maso od 1,5 do 5 kilogramov, odvisno od pasme. Pri \xc5\xbeivalih iste pasme je petelin te\xc5\xbeji, tudi do enega kilograma, od koko\xc5\xa1i. Pri doma\xc4\x8dih koko\xc5\xa1ih je izra\xc5\xbeen spolni dimorfizem. Posebnost rodu Gallus je rde\xc4\x8d greben, ki je lahko razli\xc4\x8dnih oblik. Greben je mesnat izrastek na vrhu glave in je pri petelinih vedno ve\xc4\x8dji._NEWLINE_Golena in prsti pri ve\xc4\x8dini pasem niso porasli s perjem. Stopalo koko\xc5\xa1i je anisodaktilno, kar pomeni, da ima \xc5\xa1tiri prste. Trije prsti so obrnjeni naprej, en pa nazaj. Obstajajo tudi pasme s petimi prsti; pri teh sta nazaj obrnjena dva prsta. Pri odraslih petelinih zadnji prst imenujemo tudi ostroga. Petelini ga uporabljajo kot oro\xc5\xbeje pri napadanju drugih samcev._NEWLINE_Telo koko\xc5\xa1i pokriva pro\xc5\xbena ko\xc5\xbea. Da ne bi pri\xc5\xa1lo do prevelike izgube toplote, se pod ko\xc5\xbeo nabira ma\xc5\xa1\xc4\x8dobno tkivo, pokriva pa jo perje.\n_START_SECTION_\nPomen\n_START_PARAGRAPH_\nKoko\xc5\xa1i gojijo predvsem zaradi mesa (pitovni proizvodni tip) in jajca (nesnice). Zaradi nizke cene in raz\xc5\xa1irjenosti je koko\xc5\xa1 eden od klju\xc4\x8dnih proteinskih virov svetovne prehrane. Po podatkih FAO za leto 2009 je na svetu 18,6 milijarde koko\xc5\xa1i. Za primerjavo, v istem letu so po svetu gojili 1,2 milijarde rac, 357 milijonov gosi, 458 milijonov puranov, 1,4 milijarde glav goveda, 1 milijardo ovac in 942 milijonov pra\xc5\xa1i\xc4\x8dev. Perutnina in jajca (ve\xc4\x8dinoma koko\xc5\xa1ji proizvodi) so na svetovni ravni (podatki za 2007) prispevali 4,4 in 2,6 grama proteinov na osebo na dan. Za primerjavo: govedina 3,6, svinjina 4,3, vsa \xc5\xbeivila \xc5\xbeivalskega izvora 29,8, vsa \xc5\xbeivila \xc5\xbeivalskega in rastlinskega izvora 77,1 g proteina na osebo in dan.'