b"\n_START_ARTICLE_\nLuksembur\xc5\xa1ka pala\xc4\x8da\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nPo smrti Henrika IV. leta 1610 je njegova vdova, Marija Medi\xc4\x8dejska, postala regentka za njenega sina Ludvika XIII. Ko je dobila veliko bolj mo\xc4\x8dan polo\xc5\xbeaj, se je odlo\xc4\x8dila, da bo postavil zase novo pala\xc4\x8do, ki je mejila na stari h\xc3\xb4tel particulier v lasti Fran\xc3\xa7oisa de Luxembourga, vojvoda Piney, in ki se zdaj imenuje Petit Luksemburg in je rezidenca predsednika francoskega senata._NEWLINE_Marija Medi\xc4\x8dejska je \xc5\xbeelela zgradbo podobno pala\xc4\x8di Pitti v rodnih Firencah in v ta namen poslala v Furence arhitekta M\xc3\xa9tezeau (bodisi Louis M\xc3\xa9tezeau ali njegovega brata Cl\xc3\xa9menta M\xc3\xa9tezeauja), naj pridobi podrobne risbe zgradbe. _NEWLINE_Marija Medi\xc4\x8dejska je kupila H\xc3\xb4tel de Luxembourg in njegovo dokaj obse\xc5\xbeno podro\xc4\x8dje leta 1612 in naro\xc4\x8dila novo stavbo, ki jo leta 1615 ozna\xc4\x8dila kot svojo pala\xc4\x8do Medi\xc4\x8di. Konstrukcija in oprema sta bili njen velik umetni\xc5\xa1ki projekt, vendar ni ni\xc4\x8d ostalo do danes v notranjosti, kot je bilo ustvarjena za njo, razen nekaj arhitekturnih fragmentov v Salle du Livre d'Or.  Skupine slik, ki jih je naro\xc4\x8dila, po vsebinah, za katere je zahteve izrazila prek svojih zastopnikov in svetovalcev, so razpr\xc5\xa1ene med muzeji._NEWLINE_Marija Medi\xc4\x8dejska je namestila svoje gospodinjstvo leta 1625, medtem ko se je delo v notranjosti nadaljevalo. Apartmaji v desnem krilu, na zahodni strani so bili rezervirani za kraljico in ujemajo\xc4\x8di prostori na vzhodu, za sina, Ludvika XIII., ko je bil na obisku (tloris)._NEWLINE_\xc5\xa0tiriindvajset platen cikla Marie de 'Medici, serija, ki jo je naro\xc4\x8dila pri Rubensu, je bilo name\xc5\xa1\xc4\x8denih v Galerie de Rubens v glavnem nadstropju zahodnega trakta.  Serija slik narisana za njen kabinet Cabinet dor\xc3\xa9 ('pozla\xc4\x8denih \xc5\xa1tudija') je bila pripisana Anthony Bluntu leta 1967. _NEWLINE_Galerija v vzhodnem krilu je bila namenjena za prikazovanje slik praznovanja Henrika IV.. Zgradbe s hlevi in delavnicami, ki so bile na\xc4\x8drtovane na obeh straneh paviljonov z vhodi na ulici, so leta 1631 ostali nedokon\xc4\x8dani, ko je bila kraljica mati v novembru, po la journ\xc3\xa9e des Dupes, od\xc5\xa1la z dvora. Ludvik XIII. Je nato naro\xc4\x8dil dodatno dekoracijo za pala\xc4\x8do Poussinu in Philippu de Champaigne._NEWLINE_Leta 1642 je Marija zapustila Luksembur\xc5\xa1ko pala\xc4\x8do svojemu drugemu in najljub\xc5\xa1emu sinu, Gastonu, vojvodi d'Orl\xc3\xa9ans, ki jo je preimenoval v Palais d'Orl\xc3\xa9ans, toda priljubljena je \xc5\xa1e vedno znana po svojem originalnem imenu. _NEWLINE_Po Gastonovi smrti je pala\xc4\x8da pre\xc5\xa1la na njegovo vdovo, Marguerite de Lorraine, nato pa njegovo starej\xc5\xa1o h\xc4\x8der iz prvega zakona, Anne, vojvodino de Montpensier, La Grande Mademoiselle. Leta 1660 je Anne de Montpensier prodala pala\xc4\x8do mlaj\xc5\xa1i pol sestri, Elisabeth Marguerite d'Orl\xc3\xa9ans, vojvodina de Guise ki jo je v 1694, v zameno, dala bratrancu, kralju Ludviku XIV._NEWLINE_Leta 1715 je pala\xc4\x8da postala rezidenca Marie Louise Elisabeth d'Orleans, vojvodinje Berry (1695-1719). Vdova vojvodinja je bila notori\xc4\x8dno promiskuitetna, je imela ugled francoske Messaline, njena neznosna \xc5\xbeeja jo je neusmiljeno poganjala za vse mesene u\xc5\xbeitke. Luksembur\xc5\xa1ka pala\xc4\x8da in njeni vrtovi so tako postali oder, kjer je sijo\xc4\x8de lepa princeska ustvarjala svoje ambicije, se ustoli\xc4\x8dila kot kraljica, obdana s svojim dvorom. V nekaterih bolj ekskluzivnih igrah je Madame de Berry igrala vodilno vlogo pri izdelavi\xc2\xa0\xc2\xbbtableaux-vivants\xc2\xab, ki so predstavljali mitolo\xc5\xa1ke prizore in v katerem je igrala pohotno mlado osebo, ki je la\xc5\xbeno predstavljala Venero ali Diano. V razli\xc4\x8dnih satiri\xc4\x8dnih pesmih, kjer so jo imenovali\xc2\xa0\xc2\xbbdama iz Luksemburga\xc2\xab, je skrila ve\xc4\x8d nose\xc4\x8dnosti, tiho od\xc5\xa1la iz dru\xc5\xbebe, in rodila. Njen okus za mo\xc4\x8dne likerje in njena \xc4\x8dista po\xc5\xbere\xc5\xa1nost so povzro\xc4\x8dali \xc5\xa1kandale tudi na dvoru.  21. maja 1717 je Madame de Berry sprejela v Luksemburgu Petra Velikega. Pozdravila je carja sijajno oble\xc4\x8dena v \xc4\x8dudoviti ve\xc4\x8derni obleki, ki je razkazovala seksapilne prsi, kot tudi njen nagajiv obraz, a ni pomagal prikriti njene nara\xc5\xa1\xc4\x8dajo\xc4\x8de debelosti, saj je bila takrat v\xc2\xa0\xc2\xbbzanimivi kondiciji\xc2\xab. _NEWLINE_28. februarja 1718 je vojvodinja Berry pripravila \xc4\x8dudovito zabavo za obisk njene tete, vojvodinje Lorraine. Celotna pala\xc4\x8da in njeni vrtovi so bili dovr\xc5\xa1eno osvetljeni. Razsipen banket je sledil plesu z maskami. Madame de Berry je pred svoje goste pri\xc5\xa1la z ble\xc5\xa1\xc4\x8de\xc4\x8do podobo. Bila je nato v polnem sijaju svoje mladostne lepote in ponosa in ravnala, kot bi bila inkarnacija boginje ljubezni, veselja, lepote in \xc4\x8dutnih u\xc5\xbeitkov.  Vendar pa je malo ve\xc4\x8d kot eno leto po tem veli\xc4\x8dastnem dogodku, luksembur\xc5\xa1ka pala\xc4\x8da postala pri\xc4\x8da sramotni tragikomediji, ki se je kon\xc4\x8dalo z neizprosnim propadom o\xc5\xa1abne princese. Razburkano \xc5\xbeivljenje Madame de Berry,\xc2\xa0\xc2\xbbVenere luksembur\xc5\xa1ke pala\xc4\x8de\xc2\xab, je kmalu spoznalo prezgodnji konec. 2. aprila 1719, po napornem \xc5\xa1tiridnevnem delu, je zaprta v majhni sobi v pala\xc4\x8di, mlada vdova rodila mrtvorojeno deklico, katere o\xc4\x8de naj bi bil poro\xc4\x8dnik stra\xc5\xbee, grof Riom. Berryjina razuzdanosti in hrupno obna\xc5\xa1anje je bilo zelo mote\xc4\x8de, zato jo je skoraj ubil. Madame de Berry je zapustila Pariz in Luxksmbur\xc5\xa1ko pala\xc4\x8do. Umrla je v svojem gradu v La Muette 21. julija 1719 in v skladu z mnenjem Saint-Simona, je bila spet nose\xc4\x8da. _NEWLINE_Leta 1750 je pala\xc4\x8da postala muzej, predhodnik Louvra in bila odprta dva dni na teden do leta 1779.  Leta 1778 je pala\xc4\x8do dal Comte de Provence svojemu bratu Ludviku XVI. V \xc4\x8dasu francoske revolucije, je bil na kratko zapor, potem sede\xc5\xbe Francoskega direktorija, in leta 1799 sede\xc5\xbe S\xc3\xa9nat conservateur in prvo prebivali\xc5\xa1\xc4\x8de Napoleona Bonaparta, kot prvega konzula Republike Francije.\n_START_SECTION_\nPala\xc4\x8da kot parlament\n_START_PARAGRAPH_\nMed letoma 1799 in 1805 je arhitekt Jean Chalgrin spremenil pala\xc4\x8do v zakonodajno zgradbo. Poru\xc5\xa1il je glavno centralno stopni\xc5\xa1\xc4\x8de (escalier d'honneur), ga nadomestil s senatno dvorano v prvem nadstropju, kjer je bila vgrajena ali uni\xc4\x8denih kapelica Marije Medi\xc4\x8dejske na vrtni strani corps de logis (arhitekturni izraz za glavni blok velikega, obi\xc4\x8dajno klasi\xc4\x8dnega dvorca ali pala\xc4\x8de). Chalgrin je dodal tudi spremljajo\xc4\x8de terase in prostor za knji\xc5\xbenico. Obenem je v zahodnem traktu ustvaril neoklasi\xc4\x8dno glavno stopni\xc5\xa1\xc4\x8de, enojno monumentalno ramo obdano z ikonskim stebri\xc5\xa1\xc4\x8dem in prekrit s kasetiranim sod\xc4\x8dkastim obok, katerega izgradnja je povzro\xc4\x8dila uni\xc4\x8denje dolge galerije, kjer so bile prej name\xc5\xa1\xc4\x8dene Rubensove slike._NEWLINE_V za\xc4\x8detku leta 1835 je arhitekt Alphonse de Gisors dodal novo vrtno krilo vzporedno s starim corps de logis, posnemajo\xc4\x8d videz prvotne fasade iz 17. stoletja tako natan\xc4\x8dno, da je te\xc5\xbeko razlikovati na prvi pogled staro od novega. Nova senatna dvorana je bila locirana kjer je bi bilo prej dvori\xc5\xa1\xc4\x8de._NEWLINE_Novo krilo vsebuje knji\xc5\xbenico (biblioth\xc3\xa8que) s ciklom Delacroixovih slik (1845-1847). Leta 1850 je na zahtevo cesarja Napoleona III., Gisors ustvaril izjemno okra\xc5\xa1eno Salle des Conf\xc3\xa9rences (zgleduje se po Galerie d'Apollon Louvre), kar je vplivalo na obliko naslednjih uradnih prostorov drugega cesarstva, vklju\xc4\x8dno s tistimi v Palais Garnier._NEWLINE_Med nem\xc5\xa1ko okupacijo Pariza (1940-1944) je Hermann G\xc3\xb6ring vzel pala\xc4\x8do za sede\xc5\xbe Luftwaffe v Franciji, pri \xc4\x8demer zase razko\xc5\xa1no zbirko prostorov za namestitev svojih obiskov v francoski prestolnici._NEWLINE_Njegov podrejeni, Luftwaffe feldmar\xc5\xa1al Hugo Sperrle, je bil tudi nastanjen v Luksembur\xc5\xa1ki pala\xc4\x8di in pre\xc5\xbeivel ve\xc4\x8dino vojne u\xc5\xbeivajo\xc4\x8d razko\xc5\xa1no okolico._NEWLINE_Pala\xc4\x8da je bila imenovana\xc2\xa0\xc2\xbbmo\xc4\x8dna to\xc4\x8dka\xc2\xab\xc2\xa0za nem\xc5\xa1ke sile, ki so se borili za mesto v avgustu 1944, vendar je zaradi sklepa na\xc4\x8delujo\xc4\x8dega generala Dietricha von Choltitza, da preda mesto brez boj, bila pala\xc4\x8da le minimalno po\xc5\xa1kodovana._NEWLINE_Od 29. julija do 15. oktobra 1946 je bila Luksembur\xc5\xa1ka pala\xc4\x8da mesto pogovorov o pari\xc5\xa1ki mirovni konferenci."