b'\n_START_ARTICLE_\nFran Pov\xc5\xa1e\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nPov\xc5\xa1e je po  kon\xc4\x8danem 6. razredu gimnnazije v Ljubljani v letih 1864\xe2\x80\x931867 \xc5\xa1tudiral na kmetijski akademiji v Magyar-Ov\xc3\xa1ru na Mad\xc5\xbearskem ter bil leta 1869 imenovan za strokovnega u\xc4\x8ditelja na novoustanovljeni de\xc5\xbeelni kmetijski \xc5\xa1oli v Gorici, katere ravnatelj je postal leta 1871. Tu je poleg svoje \xc5\xa1olske slu\xc5\xbebe u\xc4\x8dil slovensko kme\xc4\x8dko prebivalstvo v poljudnih predavanjih na umno kmetovanje in vinogradni\xc5\xa1tvo in od leta 1882 urejal Gospodarski List, glasilo Kmetijskega dru\xc5\xa1tva v Gorici in poleg tega pridno objavljal \xc4\x8dlanke tudi v Kmetijskih in rokodelskih novicah ter povsod priporo\xc4\x8dal sodobne metode kmetijskega gospodarstva. Na osnovi svojih predavanj na kmetijski \xc5\xa1oli v Gorici je pri Mohorjevi dru\xc5\xbebi izdal prvo slovensko strokovno kmetijsko knjigo Umni kmetovalec v 3 zvezkih (1875-1877). \xc5\xbde prej (1875) je priredil (po Haberlandtu) kratki Navod k vzgoji doma\xc4\x8dih sviloprejk. Da bi pripomogel gori\xc5\xa1kim sadjarjem do bolj\xc5\xa1e prodaje njihovih pridelkov, je v Gorici ustanovil trgovsko-sadjarsko dru\xc5\xa1tvo, ki je gori\xc5\xa1ko sadje in grozdje brez posredovalnega trgovcev prodajalo na Dunaj in v druga avstrijska mesta. V letih 1875\xe2\x80\x931876 ga je kranjski de\xc5\xbeelni odbor ve\xc4\x8dkrat poklicala na Kranjsko, tako tudi marca 1875, da bi z nasveti pomagal pri ustanovitvi bodo\xc4\x8de kmetijske \xc5\xa1ole na Grmu (Novo mesto)._NEWLINE_S\xc4\x8dasoma se je pri\xc4\x8del preko gori\xc5\xa1kih narodnih dru\xc5\xa1tev uveljavljati tudi v politiki. Tako je leta 1874 na ob\xc4\x8dnem zboru Gorice utemeljeval predlog za ustanovitev slovenske dekli\xc5\xa1ke \xc5\xa1ole v Gorici, postal 1876 predsednik dru\xc5\xa1tva Sloga in pri\xc5\xa1el leta 1877 kot poslanec slovenskih kme\xc4\x8dkih ob\xc4\x8din v gori\xc5\xa1ki de\xc5\xbeelni zbor. Leta 1879 je nastopil kot kandidat za dr\xc5\xbeavni zbor, a na volitvah ni uspel. Vseeno pa je tudi v naslednjih letih deloval na narodni osamosvojitvi, bil leta 1881 med soustanovitelji Slovenskega bralnega in podpornega dru\xc5\xa1tva v Gorici, katerega predsednik je postal leta 1882, ter sodeloval leta 1883 tudi pri ustanovitvi Gori\xc5\xa1ke ljudske posojilnice. Leta 1883 je bil vnovi\xc4\x8d izvoljen v gori\xc5\xa1ki de\xc5\xbeelni zbor, a je leta 1886 nenadoma odlo\xc5\xbeil mandat in odstopil tudi kot vodja kmetijske \xc5\xa1ole ter se upokojil. Istega leta se je preselil v Ljubljano in se v\xc4\x8dlanil v Katoli\xc5\xa1ko narodno stranko. 1889 je bil izvoljen v de\xc5\xbeelni zbor, v dunajski dr\xc5\xbeavni zbor pa 1891 (za okraj Ko\xc4\x8devje-Trebnje-Rade\xc4\x8de). Leta 1907 je v volilnem okraju Litija-Vi\xc5\xa1nja Gora-Rade\xc4\x8de premagal socialdemokratskega protikandiata Ivana Cankarja. V Dr\xc5\xbeavnem zboru je 1898 postal predsednik kluba Slovanska kr\xc5\xa1\xc4\x8danska zveza. 1896-1908 je prispeval k obnovi vinogradov, postavitvi vodovodov in kapnic, regulaciji Save od Tacna do Kresnic, osu\xc5\xa1evanju Ljubljanskega barja, ustanavljanju mlekarskih, \xc5\xbeivinorejskih in vinarskih zadrug. Od 1908 je predsedoval Kranjski kmetijski dru\xc5\xbebi, ki je pod njegovim vodstvom leta 1912 dosegla razvojni vrh. 1906 je dobil naslov komercialni svetnik, 1912 pa je bil kandidat za avstrijskega kmetijskega ministra.'