b'\n_START_ARTICLE_\nMati\xc4\x8dne knjige\n_START_PARAGRAPH_\nMati\xc4\x8dne knjige so javne listinske knjige, ki evidentirajo tri stanja oseb - rojstvo, poroke in smrt. Zanje je zna\xc4\x8dilno na\xc4\x8delo oficialnosti, enotnosti (enaki obrazci), javnosti, ter verodostojnosti._NEWLINE_Poznamo cerkvene in civilne mati\xc4\x8dne knjige. Starej\xc5\xa1e mati\xc4\x8dne knjige so pisane v latin\xc5\xa1\xc4\x8dini, novej\xc5\xa1e pa v italijan\xc5\xa1\xc4\x8dini, nem\xc5\xa1\xc4\x8dini, in od leta 1884 tudi v sloven\xc5\xa1\xc4\x8dini. Do leta 1770 so vodene v narativni obliki, po 1770 pa v tabelari\xc4\x8dni ali tiskani obliki. Od leta 2005 je v Sloveniji mati\xc4\x8dne knjige nadomestil mati\xc4\x8dni register (elektronska baza podatkov). Poleg treh osnovnih vrst mati\xc4\x8dnih knjig se ponekod uveljavijo tudi oklicne knjige (evidence zakoncev, ki so bili pred poroko imenovani pri ma\xc5\xa1i, z namenom ugotovitve samskega stanu), ter tajne knjige (latinsko Liber arcanus), v katere so bili vpisani nezakonski otroci in njihovi o\xc4\x8detje._NEWLINE_Cerkvene mati\xc4\x8dne knjige prvi predpi\xc5\xa1e Tridentinski koncil (1545-1563), in sicer krstne in poro\xc4\x8dne mati\xc4\x8dne knjige, Rimski obrednik pape\xc5\xbea Pavla V. iz leta 1614 pa predpi\xc5\xa1e tudi vodenje birmanskih, ter opisnih mrli\xc5\xa1kih mati\xc4\x8dnih knjig. Na Slovenskem se prve mati\xc4\x8dne knjige pojavijo v 15. stoletju na obalnih podro\xc4\x8djih (Piran, Izola, Trst), v notranjosti pa z reformacijo v letih 1584-1598 (v Meng\xc5\xa1u in Ljubljani). V terezijansko-jo\xc5\xbeefinski dobi (1770-1784) postanejo duhovniki pla\xc4\x8dani dr\xc5\xbeavni uradniki. Sistem se ohrani vse do druge svetovne vojne, ko okupator Cerkvi odvzame vse mati\xc4\x8dne knjige, in jih preda civilnim uradom._NEWLINE_Vodenje civilnih mati\xc4\x8dnih knjig pri nas prvi uvedejo Francozi v letih 1812-1814 (vodi jih ob\xc4\x8dina, mati\xc4\x8dar je \xc5\xbeupan), po letu 1870 pa se uvedejo tudi v Avstro-Ogrski, kjer se vodijo na nivoju okrajnih glavarstev, vodijo pa se za brezverce (mednje sodijo nepriznane vere). Po drugi svetovni vojni se vodijo mati\xc4\x8dne knjige izklju\xc4\x8dno v mati\xc4\x8dnih uradih (krajevni ljudski odbori, ob\xc4\x8dine, po letu 1994 pa v upravnih enotah).'