b'\n_START_ARTICLE_\nEngelbert III. Spanheimski\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nEngelbert III. se je kot najstarej\xc5\xa1i sin rodil Engelbertu II. in Uti iz Kraichburga. Imel je sestro Matildo in ve\xc4\x8d bratov: Ulrika I. (koro\xc5\xa1kega vojvodo), Henrika, Hartvika in Rapota. \xc4\x8ceprav je bil istrski mejni grof, je v tej de\xc5\xbeeli pre\xc5\xbeivel le malo \xc4\x8dasa. Poro\xc4\x8dil se je z Matildo iz Sulzbacha, h\xc4\x8derjo Berengarja II. von Sulzbacha, ki mu je umrla leta 1165. Sam Engelbert III. je umrl brez dedi\xc4\x8dev. dne 6. oktobra 1173. V Istri ga je nasledil Bertold III. Ande\xc5\xa1ki, vnuk nekdanjega istrskega mejnega grofa Popona in sin Engelbertove sestri\xc4\x8dne Sofije, ne pa ne\xc4\x8dak, kar ka\xc5\xbee, da dedna oblast Spanheimov v Istri kljub njihovi dolgi vladavini verjetno \xc5\xa1e ni bila utrjena.\n_START_SECTION_\nPoliti\xc4\x8dno delovanje in dose\xc5\xbeki\n_START_PARAGRAPH_\nEngelbert III. se je ves \xc4\x8das gibal v visokih krogih. O\xc4\x8de Engelbert II. Spanheimski in stric Henrik IV. sta bila ob svojem \xc4\x8dasu vojvodi, stric Bernard Mariborski pa je imel veliko oblast predvsem na podro\xc4\x8dju dana\xc5\xa1nje ju\xc5\xbene \xc5\xa0tajerske. Ko se je o\xc4\x8de poro\xc4\x8dil z Uto iz Kraiburga, je pridobil mnogo posestev na Bavarskem okoli Kraiburga, zato sta se tako Engelbert II. kakor tudi Engelbert III. imenovala mejna grofa kraibur\xc5\xa1ka. Ko je o\xc4\x8de Engelbert II. postal koro\xc5\xa1ki vojvoda, je Engelbert III. leta 1124 namesto njega postal mejni grof v Istri in se tamkaj obdr\xc5\xbeal skoraj 50 let (1124-1173). Prek svoje \xc5\xbeene je bil Engelbert III. svak nem\xc5\xa1kega kralja Konrada III. in tudi bizantinskega cesarja Manuela Komnena, sicer pa se je ves \xc4\x8das vrtel v visokih krogih cesarstva in bil udele\xc5\xbeenec vrste dr\xc5\xbeavnih zborov, med drugim se je kot pri\xc4\x8da 17 septembra 1156 udele\xc5\xbeil tudi dogodka, ko je bil za Avstrijo potrjen Privilegium minus. Za kratek \xc4\x8das mu je v obdobju 1135-1137 uspelo postati tudi mejni grof Toskane, vendar ga je tamkaj \xc5\xbee leta 1137 porazil neki Lucenses. Le malo zatem, leta 1147, se je skoraj udele\xc5\xbeil tudi druge kri\xc5\xbearske vojne, vendar se je nato premislil.'