b'\n_START_ARTICLE_\nLjubljanski zvon\n_START_PARAGRAPH_\nLjubljanski zvon je bil od 1881 do 1941 osrednji slovenski literarni mese\xc4\x8dnik. Ustanovili so ga Josip Jur\xc4\x8di\xc4\x8d, Janko Kersnik, Fran Levec in Ivan Tav\xc4\x8dar, kot nadaljevanje Stritarjevega dunajskega Zvona.\n_START_SECTION_\nVloga celov\xc5\xa1kega Kresa pri ustanovitvi Ljubljanskega zvona\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1880 se je duhovniku Davorinu Trstenjaku in pisatelju Jakobu Sketu porodila ideja o izdajanju novega slovenskega leposlovnega \xc4\x8dasnika Kres. V svoje kroge sta povabila takrat uveljavljene slovenske literate, med njimi tudi Josipa Vo\xc5\xa1njaka, ki pa je Trstenjaku odgovoril, da razmi\xc5\xa1ljajo o ustanovitvi beletristi\xc4\x8dnega lista, ker naj bi bilo v Ljubljani sredi\xc5\xa1\xc4\x8de in veliko mlaj\xc5\xa1ih pisateljev, ki bi pripomogli k izdajanju. Hkrati ga je spodbodel s kritiko, da bi v Celovcu za \xc4\x8dasnik pisali le \xc5\xa1tudentje. Kljub temu je bila trojica Trstenjak-Sket-Krek neustra\xc5\xa1na in je 1. oktobra 1880 izdala poziv k izhajanju novega leposlovnega in znanstvenega lista Kres. Slovenski narod je 7. oktobra 1880 objavil, da bo za\xc4\x8del izhajati Ljubljanski zvon. _NEWLINE_Na to novico se je Jakob Sket odzval z odgovorom, da v Ljubljani niso zmo\xc5\xbeni izdajati leposlovnega lista, saj mora tak literarni \xc4\x8dasopis izhajati na periferiji slovenstva, kar pa Ljubljana ni. Kljub razli\xc4\x8dnim besednim bojem je pred novim letom 1881 iz\xc5\xa1la prva \xc5\xa1tevilka celov\xc5\xa1kega Kresa s podnaslovom leposloven in znanstven list. Kot odgovorni urednik je bil podpisan Jakob Sket, na \xc4\x8delu pa je bil natisnjen sonet Luize Pesjakove. Prva \xc5\xa1tevilka Ljubljanskega zvona je iz\xc5\xa1la 1. januarja 1881 pod uredni\xc5\xa1tvom Frana Levca._NEWLINE_Skoraj ves \xc4\x8das izhajanja je bil med vodilnimi slovenskimi literarnimi revijami. Poleg leposlovja, kateremu je bil v prvi vrsti namenjen, je prina\xc5\xa1al \xc5\xa1e umetnostno kritiko ter razprave in eseje o umetnosti. Prvi dve desetletji je objavljal razprave z vseh znanstvenih podro\xc4\x8dij (do leta 1900 je imel podnaslov Leposloven in znanstven list), nato se je omejil na humanistiko (podnaslov Mese\xc4\x8dnik za knji\xc5\xbeevnost in prosveto), od 1931 (podnaslov Slovenska revija) je objavljal tudi prispevke o aktualnih dru\xc5\xbebenih vpra\xc5\xa1anjih._NEWLINE_Imel je \xc5\xa1tiri priloge: Inserati\xc2\xa0\xc2\xbbLjubljanskega zvona\xc2\xab, Uganke (1883), Slovenska knjigarna (1900\xe2\x80\x931904) \xe2\x80\x93 izdajal jo je Lavoslav Schwentner, \xc5\xbeelel je obve\xc5\xa1\xc4\x8dati zalo\xc5\xbenike in bralce z informacijami o novih knjigah in tiskih \xe2\x80\x93 in Na\xc5\xa1a knjiga (1917)._NEWLINE_Ljubljanski zvon so vsa leta tiskali v Ljubljani, v Narodni (1881\xe2\x80\x931919 in 1936, \xc5\xa1t. 7/8) in v Delni\xc5\xa1ki tiskarni (1920\xe2\x80\x931936).\n_START_SECTION_\nPrvo obdobje\n_START_PARAGRAPH_\nFran Levec je zbral okoli Ljubljanskega zvona vse pomembnej\xc5\xa1e pesnike in pisatelje, kot so Anton A\xc5\xa1kerc, Simon Gregor\xc4\x8di\xc4\x8d, Janko Kersnik, Fran Maselj, Janez Mencinger, Ivan Tav\xc4\x8dar in Janez Trdina. Manj uspe\xc5\xa1en je bil v znanosti, \xc4\x8deprav ji je namenjal precej prostora. Avtorji, ki so pisali o znanosti, so: Fran Levstik, Josip Apih, Fran Celestin, Andrej Fekonja, Ivan \xc5\xa0ubic, Karel \xc5\xa0trekelj in Josip Stare.\n_START_SECTION_\nOdhod katoli\xc5\xa1kih sodelavcev\n_START_PARAGRAPH_\nKo je bil leta 1888 ustanovljen Dom in svet, je Ljubljanski zvon izgubil precej sodelavcev, \xc5\xa1e posebno katoli\xc5\xa1ko usmerjenih, ki so potem sodelovali le izjemoma in s psevdonimom. Lev\xc4\x8devo realisti\xc4\x8dno smer je nadaljeval Anton Funtek. Naslonil se je predvsem na Kersnika, Tav\xc4\x8darja in na druge pisatelje prej\xc5\xa1nje dobe, pojavile so se nove literarne smeri. Te je uveljavil Viktor Be\xc5\xbeek, slab\xc5\xa1e je bil zastopan naturalizem, mo\xc4\x8dno pa moderna s Cankarjem, Kettejem, Murnom in \xc5\xbdupan\xc4\x8di\xc4\x8dem. Be\xc5\xbeek je spodbujal "novostrujarje", objavljal je njihove prispevke, A\xc5\xa1kerc jim ni bil naklonjen. Uvedel je kriti\xc4\x8dno spremljanje umetni\xc5\xa1kega dogajanja. _NEWLINE_Uredniki: Fran Levec (1881\xe2\x80\x931891), Anton Funtek (1891\xe2\x80\x931895), Viktor Be\xc5\xbeek (1896\xe2\x80\x931899), Anton A\xc5\xa1kerc (1899\xe2\x80\x931903), Fran Zba\xc5\xa1nik (1903\xe2\x80\x931910), Janko \xc5\xa0lebinger (1910\xe2\x80\x931917), Oton \xc5\xbdupan\xc4\x8di\xc4\x8d (1917\xe2\x80\x931918; 1919, \xc5\xa1t. 1\xe2\x80\x939), Anton Melik (1918), Milan Pugelj (1918; 1919, \xc5\xa1t. 1\xe2\x80\x939), Jo\xc5\xbea Glonar (1919\xe2\x80\x931922), Fran Albreht (1922\xe2\x80\x931932), Alfonz Gspan (1932\xe2\x80\x931933), Bo\xc5\xbeidar Borko (1933), Tone Seli\xc5\xa1kar (1933), Anton Ocvirk (1934), Ju\xc5\xa1 Kozak (1935\xe2\x80\x931941) idr.\n_START_SECTION_\nKriza in ukinitev\n_START_PARAGRAPH_\nNajve\xc4\x8dja kriza je Ljubljanski zvon prizadela leta 1932, ko je pri\xc5\xa1lo do spora med Tiskovno zadrugo in nekaterimi pomembnej\xc5\xa1imi sodelavci. Povod je bil \xc5\xbdupan\xc4\x8di\xc4\x8dev esej Adami\xc4\x8d in slovenstvo, v katerem polemi\xc4\x8dno postavi v ospredje slovensko narodno vpra\xc5\xa1anje. Prizadeti sodelavci so svoje poglede predstavili v bro\xc5\xa1uri Kriza Ljubljanskega zvona (1932), zapustili revijo in ustanovili Sodobnost. Zadnji urednik Ljubljanskega zvona, Ju\xc5\xa1 Kozak, je simpatiziral z marksizmom, zato je omogo\xc4\x8dal komunistom, da so smeli do za\xc4\x8detka vojne leta 1941, ko je revija prenehala izhajati, v njem razgla\xc5\xa1ati svoje ideje. Po letu 1945 se Ljubljanski zvon ni ve\xc4\x8d obnovil.'