b'\n_START_ARTICLE_\nLetopis popa Dukljana\n_START_SECTION_\nMnenja zgodovinarjev\n_START_PARAGRAPH_\nLetopis popa Dukljana je bil napisan v drugi polovici 12. stoletja. Ra\xc4\x8dki navaja, da med letoma 1143 in 1154, Konstantin Jire\xc4\x8dek in Ferdo \xc5\xa0i\xc5\xa1i\xc4\x87  da med letoma  1160 in  1180, medtem ko Vladimir Mo\xc5\xa1in meni, da leta 1148 ali 1149. Avtor v uvodu omenja, da je iz slovanskega jezika na latinski prevedel Spis o Gotih (Libellum Gothorum), ki se "v  latin\xc5\xa1\xc4\x8dino prevaja kot Regnum Sclavorum". Iz tega je razvidno, da sta imela imeni Goti in Slovani o\xc4\x8ditno isti pomen. Obstaja tudi podatek, da je pred tem obstajalo besedilo na slovanskem jeziku, ki ga je avtor imenoval gotski. Po mnenju zgodovinarjev ta podatek sploh ni pomemben._NEWLINE_Na Letopis popa Dukljana sodobni zgodovinarji gledajo kot na nezanesljiv vir. Hrva\xc5\xa1ki zgodovinar Ferdo (Ferdinand Maksimilijan) \xc5\xa0i\xc5\xa1i\xc4\x87 \xc5\xbee v prvem stavku najnovej\xc5\xa1e izdaje Dukljanovega letopisa odkriva napako, da je pape\xc5\xbe  Gelazij II. \xc5\xbeivel v 12.  stoletju in ni bil sodobnik romejskega (bizantinskega) metropolita Atanazija.  \xc5\xa0i\xc5\xa1i\xc4\x87 s tem diskreditira Dukljanovo verodostojnost, ker svojega sodobnika prestavlja za sedem stoletij  nazaj. \xc5\xa0i\xc5\xa1i\xc4\x87eva analiza je spro\xc5\xbeila kar nekaj \xc5\xa1tudij to\xc4\x8dnosti navedbe v izvirnem spisu._NEWLINE_Najnovej\xc5\xa1a vzporedna izdaja Letopisa popa Dukljana, ki jo je izdal  Zgodovinski in\xc5\xa1titut Srbske akademije znanosti in umetnosti in samostana Ostrog  v srbskem jeziku z naslovom Gesta regum Slavorum,  pomeni pomemben napredek v znanstvenem pristopu, ki je sicer neobi\xc4\x8dajen med sodobnimi  srbskimi zgodovinarji.  Besedili iz dveh latinskih virov in vzporedna srbski in hrva\xc5\xa1ki prevod ponujajo raziskovalcu resno mo\xc5\xbenost vzporejanja posameznih stavkov. Analize so pokazale, da je bilo ime pape\xc5\xbea Gelazija zapisano pravilno in da so napake, ki jih omenja \xc5\xa0i\xc5\xa1i\xc4\x87, nastale \xc5\xbee v starih latinskih prepisih._NEWLINE_Mavro Orbini je moral imeti pri pisanju Kraljestva Slovanov na razpolago ve\xc4\x8d prepisov Letopisa popa Dukljana. Enega od njih je leta 1510 priredil Split\xc4\x8dan Marko Maruli\xc4\x87 na podlagi starej\xc5\xa1ega (izgubljenega) prepisa svojega sorodnika, splitskega plemi\xc4\x8da  Dominika Papali\xc4\x87a. Drug prepis je leta 1546 v Omi\xc5\xa1u priredil Japolim Kaleti\xc4\x87. Avtor navaja, da ga je priredil iz Papali\xc4\x87evega besedila, ki ga je odkril v Krajni v knjigi, pisani v hrva\xc5\xa1ki pisavi. Konec 16. stoletja je nastalo \xc5\xa1e nekaj prepisov tega besedila. Analize  Tiborja \xc5\xbdivkovi\xc4\x87a ka\xc5\xbeejo, da prepisov ni bilo veliko in da je Orbinijevo besedilo prva popolna razli\xc4\x8dica tega spisa._NEWLINE_\xc5\xa0tudije Letopisa popa Dukljana ka\xc5\xbeejo, da gre za zelo pomemben zgodovinski vir, ki kljub \xc5\xa1tevilnim prevodom,   priredbam in spremembam naslova ni zgubil bistvenih informacij. Trditev potrjuje spis Mavra Orbinija in spisi \xc5\xa1tevilnih katoli\xc5\xa1kih avtorjev.'