b'\n_START_ARTICLE_\nErnst Zermelo\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1889 je kon\xc4\x8dal berlinsko Luisenst\xc3\xa4dtisches Gymnasium. Nato je \xc5\xa1tudiral matematiko, fiziko in filozofijo na univerzah v Berlinu, Halleju in Freiburgu. Doktoriral je leta 1894 na Univerzi v Berlinu s podro\xc4\x8dja variacijskega ra\xc4\x8duna (Untersuchungen zur Variationsrechnung). Ostal je na Univerzi v Berlinu, kjer je postal Planckov asistent. Pod njegovim vodstvom je za\xc4\x8del raziskovati v hidrodinamiki. Leta 1897 je od\xc5\xa1el v G\xc3\xb6ttingen, tedaj vodilno sredi\xc5\xa1\xc4\x8de matemati\xc4\x8dnega raziskovanja na svetu, kjer je leta 1899 kon\xc4\x8dal svojo habilitacijsko dizertacijo._NEWLINE_V letu 1910 je zapustil G\xc3\xb6ttingen, ker so ga imenovali za predstojnika katedre za metematiko na Univerzi v Z\xc3\xbcrichu. Tu je ostal do leta 1914. Leta 1926 so ga imenovali za \xc4\x8dastnega profesorja v Freiburgu im Breisgau. Leta 1935 je s tega mesta odstopil, ker se ni strinjal s Hitlerjevim re\xc5\xbeimom. Na koncu 2. svetovne vojne je na lastno \xc5\xbeeljo spet sprejel \xc4\x8dastno profesuro v Freiburgu._NEWLINE_Zermelo je temeljito sistematiziral teorijo neskon\xc4\x8dnih mno\xc5\xbeic s pomo\xc4\x8djo sistema aksiomov, ki jo je pozneje \xc5\xa1e prilagodil Fraenkel, in se sedaj imenuje Zermelo-Fraenklova teorija mno\xc5\xbeic. Leta 1908 je Zermelo objavil \xc4\x8dlanek, v katerem je predstavil svoj sistem aksiomov za tak\xc5\xa1no teorijo. Po njem se imenuje Zermelov aksiom, ki je enakovreden Kuratowski-Zornovi lemi: Naj bo  poljubna dru\xc5\xbeina nepraznih mno\xc5\xbeic. Obstaja vsaj ena funkcija  z definicijskim obmo\xc4\x8djem , tako da je funkcijska vrednost  element mno\xc5\xbeice  za vsako mno\xc5\xbeico  iz dru\xc5\xbeine . Da ga ne moremo dokazati, je dokazal Cohen.'