b'\n_START_ARTICLE_\nDvokrilci\n_START_SECTION_\nTelesne zna\xc4\x8dilnosti\n_START_PARAGRAPH_\nDvokrilci so po morfologiji raznolik red, katerih predstavnike zdru\xc5\xbeuje v glavnem spremenjenost zadnjega para kril v utripa\xc4\x8de in obustne okon\xc4\x8dine, izoblikovane v sesalo ali lizalo. Mnogo dvokrilcev spominja na \xc4\x8debele in ose, vendar je podobnost posledica mimikrije in dvokrilci spominjajo nanje samo po barvi, ne pa po \xc5\xa1tevilu kril in obliki tipalnic. Nekatere manj\xc5\xa1e enodnevnice imajo v\xc4\x8dasih samo po en par kril, vendar nikoli nimajo utripa\xc4\x8d._NEWLINE_Nekatere vrste, predvsem zajedavske, so popolnoma brez kril, lahko pa imajo reducirane tudi obustne okon\xc4\x8dine. Tudi vse ostale spodaj opisane zna\xc4\x8dilnosti reda veljajo le za ve\xc4\x8dino predstavnikov, saj so izjeme pogoste in vrsta, ki bi jo ozna\xc4\x8dili kot\xc2\xa0\xc2\xbbtipi\xc4\x8dno\xc2\xab, ne obstaja.\n_START_SECTION_\nGlava\n_START_PARAGRAPH_\nGlava dvokrilcev je razmeroma velika, dobr\xc5\xa1en dele\xc5\xbe zasedajo sestavljene o\xc4\x8di. Pri samcih so navadno ve\xc4\x8dja kot pri samicah, v\xc4\x8dasih se stikajo na vrhu glave, \xc4\x8demur pravimo holopti\xc4\x8dno stanje. Med njima so tri o\xc4\x8desca, ki se pri mnogo dru\xc5\xbeinah nahajajo na dobro opazni trikotni plo\xc5\xa1\xc4\x8di. Bolj razvite dru\xc5\xbeine imajo na sprednjem delu glave nad tipalnicami vdolbino v obliki obrnjene \xc4\x8drke U, ki sodeluje pri prebijanju iz ovojnice bube. Ta struktura je pomemben znak pri dolo\xc4\x8danju muh. Tipalnice primitivnej\xc5\xa1ih dru\xc5\xbein so dolge, sestavljene iz jasno lo\xc4\x8denih \xc4\x8dlenov. Te dru\xc5\xbeine zdru\xc5\xbeujemo v podred Nematocera. Predstavniki ostalih dru\xc5\xbein imajo kratke tipalnice, sestavljene iz dveh ali treh \xc4\x8dlenov, ki so nastali z zlivanjem. Tudi tipalnice so pomemben taksonomski znak. Obustne okon\xc4\x8dine dvokrilcev so zelo raznolike, vse pa tvorijo sesalo - kanal, skozi katerega srkajo teko\xc4\x8dine. Zdru\xc5\xbeuje jih tudi groba zgradba; ustnica (labrum) tvori streho kanala, hipofarinks tvori njegovo dno in nosi slinovod, ustna (labium) pa je pomo\xc5\xbena struktura. Krvosesi dvokrilci imajo tudi ostre maksile in mandibule, razen nekaterih, kjer ima namesto njih vlogo prebadanja ostra ustnica, ki tvori bodalo (proboscis). Na konici ustnice sta dve obli (labellum), ki sta pri krvosesih majhni, pri ostalih pa tvorita nekak\xc5\xa1no gobo za pobiranje teko\xc4\x8din.\n_START_SECTION_\nOprsje\n_START_PARAGRAPH_\nNajve\xc4\x8dji del oprsja je medprsje (mezotoraks), ki nosi prvi par kril. Ostala dva \xc4\x8dlena sta pomanj\xc5\xa1ana, \xc5\xa1iroka le toliko, da nosita noge. Skoraj vsi dvokrilci imajo krila, njihova o\xc5\xbeiljenost se razlikuje od dru\xc5\xbeine do dru\xc5\xbeine in je ponekod pomemben taksonomski znak. Na zadnjem robu kril pri bazi so po navadi bolj ali manj vidne tri polkro\xc5\xbene membranske strukture. Najve\xc4\x8dja je zunanja (alula), srednja je manj\xc5\xa1a, notranja pa je ve\xc4\x8dinoma neopazna, razen pri doma\xc4\x8di muhi in nekaterih drugih, kjer povsem prekriva utripa\xc4\x8de. Med mirovanjem dr\xc5\xbeijo krila vodoravno. Utripa\xc4\x8de (haltere) izra\xc5\xa1\xc4\x8dajo iz zadnjega dela oprsja (metatoraksa). To je mo\xc4\x8dno specializiran zadnji par kril v obliki bucikine glave, ki med letom vibrirajo hkrati s krili. Delujejo kot \xc5\xbeiroskopski stabilizator in v kombinaciji s \xc4\x8dutilnimi dlakami kot detektor sprememb smeri leta. Vseh \xc5\xa1est nog je pribli\xc5\xbeno enake oblike. Na stopalcih sta dva kremplja in dve plo\xc5\xa1\xc4\x8dati stukturi s centralno dla\xc4\x8dico, ki omogo\xc4\x8dajo hojo po razli\xc4\x8dnih povr\xc5\xa1inah.\n_START_SECTION_\nZadek\n_START_PARAGRAPH_\nVelikost in oblika zadka se zelo razlikujeta med dru\xc5\xbeinami dvokrilcev. Groba oblika je uporabna za hitro lo\xc4\x8devanje vi\xc5\xa1jih taksonomskih kategorij, detajlna anatomija pa le pri dolo\xc4\x8danju nekaterih vrst.\n_START_SECTION_\nLi\xc4\x8dinka in buba\n_START_PARAGRAPH_\nRaznolikost li\xc4\x8dink dvokrilcev je najve\xc4\x8dja med \xc5\xbeu\xc5\xbeelkami. Vse so brez nog, \xc4\x8deprav imajo nekatere mesnate \xc5\xa1trclje, podobne pano\xc5\xbeicam gosenic. Premikajo se z zvijanjem in gibanjem\xc2\xa0\xc2\xbbnog\xc2\xab\xc2\xa0ter raznih \xc5\xa1\xc4\x8detin, \xc4\x8de jih imajo. Glavina kapsula in \xc4\x8deljusti so prisotne pri podredu Brachycera, ve\xc4\x8dinoma pa je opazna tendenca k redukciji glave. Li\xc4\x8dinke doma\xc4\x8de muhe tako nimajo opaznih zunanjih struktur. Li\xc4\x8dinke podreda Nematocera se levijo \xc5\xa1tirikrat, li\xc4\x8dinke podreda Brachycera pa tri- do osemkrat. Ko se zabubijo, izlo\xc4\x8dijo trdno lupino, znotraj katere se lahko razmeroma prosto premikajo. Na ta na\xc4\x8din se lahko buba postavi v primeren polo\xc5\xbeaj za izleganje. Ve\xc4\x8dina ima na glavi ko\xc5\xbenato vre\xc4\x8dko (ptilinium), ki jo napihnejo kot balon in s tem prodrejo skozi ovoj. Ko opravi svojo nalogo, se vre\xc4\x8dka izprazni in \xc4\x8deznjo se v obliki obrnjene \xc4\x8drke U zaraste kutikula.\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nKot je raznolika zgradba dvokrilcev, je raznolik tudi njihov ontogenetski razvoj. So \xc5\xbeu\xc5\xbeelke s popolno preobrazbo. V osnovi gre razvoj od jaj\xc4\x8deca prek larve in bube do odrasle \xc5\xbeivali. Samice odlagajo jaj\xc4\x8deca v skladu s potrebami larve. Vinske mu\xc5\xa1ice jih s pomo\xc4\x8djo ovipozitorja odlo\xc5\xbeijo v rastlinsko tkivo, zajedavske vrste v bli\xc5\xbeino ali na ko\xc5\xbeo gostitelja, vrste z vodnimi larvami v bli\xc5\xbeino ali na povr\xc5\xa1ino vodnega telesa ipd. Po nekaj dneh ali tednih se izle\xc5\xbeejo larve. Te pogosto \xc5\xbeivijo v druga\xc4\x8dnem okolju in se prehranjuje z druga\xc4\x8dno hrano kot odrasla \xc5\xbeival. Stadij li\xc4\x8dinke lahko traja od nekaj tednov do dve leti._NEWLINE_Ve\xc4\x8dinoma imajo zelo dobro razvita \xc4\x8dutila, najve\xc4\x8dkrat o\xc4\x8di, zaradi \xc4\x8desar se mo\xc4\x8dno zana\xc5\xa1ajo na vid. Med njimi pa so tudi organizmi z zelo dobro razvitim vohom (npr. komarji) ali sluhom (nekatere zajedavske muhe). \xc5\xbdivijo ve\xc4\x8dinoma po nekaj tednov ali ve\xc4\x8d.\n_START_SECTION_\nEkologija\n_START_PARAGRAPH_\nDvokrilci so ena izmed najbolj raz\xc5\xa1irjenih in raznolikih skupin \xc5\xbeu\xc5\xbeelk, ki zapolnjujejo zelo raznolike ekolo\xc5\xa1ke vloge. Med njimi najdemo \xc5\xbeivali na vseh trofi\xc4\x8dnih nivojih, ki izkori\xc5\xa1\xc4\x8dajo vse mo\xc5\xbene vire hrane. Poznamo rastlinojedce (npr. vinske mu\xc5\xa1ice), zunanje zajedavce (obadi, komarji, muhe ko\xc5\xbeuharice idr.), oportunisti\xc4\x8dne mrhovinarje (npr. doma\xc4\x8da muha), plenilce itd._NEWLINE_\xc5\xbdivijo skoraj v vseh kopenskih in sladkovodnih habitatih na Zemlji, razen Antarktike. Li\xc4\x8dinke so vezane na vodne ali vsaj vla\xc5\xbene habitate. Habitati nekaterih li\xc4\x8dink mejijo na ekstremne, npr. robovi toplih vrelcev, kjer dosega temperatura 45\xe1\xb5\x92C, ali gnezda socialnih \xc5\xbeu\xc5\xbeelk.\n_START_SECTION_\nPomen za \xc4\x8dloveka\n_START_PARAGRAPH_\nZaradi svoje raz\xc5\xa1irjenosti in \xc5\xa1tevil\xc4\x8dnosti so za \xc4\x8dloveka med najpomembnej\xc5\xa1imi skupinami \xc5\xbeu\xc5\xbeelk, tako v pozitivnem kot v negativnem smislu. Pomembni za \xc4\x8dloveka so komarji (dru\xc5\xbeina Culicidae), ki zajedajo na ljudeh in prena\xc5\xa1ajo nalezljive bolezni, kot so malarija, rumena mrzlica in podobne. Vinske mu\xc5\xa1ice in podobne skupine so pomembni \xc5\xa1kodljivci na kulturnih rastlinah. Po drugi strani pa nekatere muhe sodelujejo pri opra\xc5\xa1evanju rastlin, druge pa opravljajo vlogo razkrojevalcev v ekosistemu._NEWLINE_Li\xc4\x8dinke dvokrilcev so uporabne kot vaba za muharjenje in za prehrano doma\xc4\x8dih ljubljen\xc4\x8dkov, zato jih gojijo komercialno. Manj znana je uporaba za \xc4\x8di\xc5\xa1\xc4\x8denje nekroti\xc4\x8dnih ran, pri forenziki za ugotavljanje podrobnosti o umrlih in celo za pridobivanje posebne vrste sira, casu marzu.\n_START_SECTION_\nEvolucija\n_START_PARAGRAPH_\nDvokrilci so evolucijsko zelo stara skupina \xc5\xbeu\xc5\xbeelk. Predniki najpreprostej\xc5\xa1ih dvokrilcev (Protodiptera), ki so bili podobni dana\xc5\xa1njim ko\xc5\xa1eninarjem, izvirajo iz zgornjega perma, dana\xc5\xa1njo obliko pa so dobili v karbonu. Razvili naj bi se iz prednikov kljunavcev ali njim zelo sorodnih \xc5\xbeu\xc5\xbeelk. Svoj vrh so do\xc5\xbeiveli v terciarju, ocenjujejo da so takrat predstavljali 27% vrst \xc5\xbeu\xc5\xbeelk, medtem ko jih je danes okoli 10%.'