b"\n_START_ARTICLE_\nIngeborg Bachmann\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nMladost je pre\xc5\xbeivela na Koro\xc5\xa1kem. Bila je prvi otrok o\xc4\x8deta Mathiasa Bachmanna in matere Olge Haas. Med leti 1945 \xe2\x80\x93 1950 je \xc5\xa1tudirala filozofijo, psihologijo, germanistiko in pravo na univerzah v Innsbr\xc3\xbccku, Gradcu in Dunaju. V svoji dizertaciji se kriti\xc4\x8dno spoprime s filozofijo Martina Heideggerja. Njen mentor je bil Victor Kraft, zadnji izmed kroga filozofov in znanstvenikov, ki so v tridesetih letih prej\xc5\xa1njega stoletja, po vzponu nacionalsocialzma v Avstriji, zapustili Dunaj._NEWLINE__NEWLINE_Tekom \xc5\xa1tudentskih let spozna Paula Celana (pomemben nem\xc5\xa1ko govore\xc4\x8di lirik), Ilso Aichinger (ena izmed najpomembnej\xc5\xa1ih povojnih avstrijskih avtoric) in Klausa Demusa (umetnostni zgodovinar, pesnik in tesen prijatelj Paula Celana). S Paulom je bila dolgo let v vezi._NEWLINE__NEWLINE_Leta 1953 prejme literarno nagrado skupine 47 za zbirko poezij z naslovom Odlo\xc5\xbeeni \xc4\x8das (die Gestundete Zeit). Istega leta se preseli v Italijo (Ischija), Neapelj in se nazadnje ustali v Rimu. Avgusta leta 1952 izide o njej ob\xc5\xa1iren \xc4\x8dlanek v reviji Der Spiegel in posledi\xc4\x8dno postane znana \xc5\xa1ir\xc5\xa1i publiki. V sodelovanju s komponistom Hansom Wernerjem Hezejem nastanejo po letu 1955 radijska igra \xc5\xa0kr\xc5\xbeati (Die Zikaden)', besedilo operete Princ von Homburg (Der Prinz von Homburg) in Mladi lord (Der junge Lord). _NEWLINE_ Leta 1956 izda svojo drugo zbirko pesmi z naslovom Zaklinjanje velikega Medveda (Anruf des gro\xc3\x9fen B\xc3\xa4ren). Istega leta prejme knji\xc5\xbeno nagrado mesta Bremen in postane dramaturginja pri bavarski televiziji. Leta 1958 spozna Maxa Frischa (eden izmed najpomembnej\xc5\xa1ih povojnih \xc5\xa1vicarskih pisateljev) in se preseli v Z\xc3\xbcrich. Istega leta izide radijska igra Dobri bog iz Manhattna (Der gute Gott von Manhattan), za katero leto kasneje prejme pomembno nagrado (Kriegsblindenpreis), ki ji je prinesla \xc5\xa1e ve\xc4\x8djo razpoznavnost. Po letu 1960 se z Frischom preseli v Rim. Tukaj dokon\xc4\x8da svojo prvo pripoved Trideseto leto (Das drei\xc3\x9figste Jahr), za katero prejme nagrado nem\xc5\xa1ke kritike. Postane tudi \xc4\x8dlan Berlinske akademije umetnosti (Berliner Akedemie der Kunste). Konec leta 1962 sledi lo\xc4\x8ditev z Frischom, katero pa zelo te\xc5\xbeko sprejme in se mora ve\xc4\x8dkrat zdraviti v razli\xc4\x8dnih bolni\xc5\xa1nicah. Med leti 1963-65 \xc5\xbeivi v Berlinu kjer pri\xc4\x8dne z delom romana Malina. V tem \xc4\x8dasu, natan\xc4\x8dneje leta 1964, prejme B\xc3\xbcchnerjevo nagrado. Leto kasneje se zaradi odvisnosti od tablet in alkohola odmakne v Rim. Umrla je leta 1973, v Rimu, zaradi po\xc5\xbeara v svojem stanovanju, ker je zaspala s cigareto."