b"\n_START_ARTICLE_\nPacifi\xc5\xa1ki ognjeni obro\xc4\x8d\n_START_PARAGRAPH_\nPacifi\xc5\xa1ki ognjeni obro\xc4\x8d (tudi Tihooceanski ognjeni obro\xc4\x8d) je glavno obmo\xc4\x8dje v bazenu Tihega oceana, kjer se pojavljajo \xc5\xa1tevilni potresi in vulkanski izbruhi. V dol\xc5\xbeini 40 000 km podkvaste oblike je povezanih s skoraj neprekinjeno vrsto oceanskih jarkov, vulkanskih lokov in vulkanskih pasov ter premikanja tektonskih plo\xc5\xa1\xc4\x8d. Tu je 452 vulkanov (ve\xc4\x8d kot 75% aktivnih in mirujo\xc4\x8dih vulkanov na svetu). Tu je 40% vseh aktivnih vulkanov, ki so stratovulkani ali sivi vulkani in imajo ogromno eksplozivno mo\xc4\x8d._NEWLINE_Pribli\xc5\xbeno 90% svetovnih potresov in 81% najve\xc4\x8djih potresov na svetu se dogaja ob obro\xc4\x8du. Vsi, razen treh od 25 najve\xc4\x8djih vulkanskih izbruhov na svetu zadnjih 11.700 let, so se pojavili na ognjenem obro\xc4\x8du. Je neposreden rezultat tektonike plo\xc5\xa1\xc4\x8d: gibanje in tr\xc4\x8denja litosfernih plo\xc5\xa1\xc4\x8d, zlasti subdukcije v severnem delu. Ju\xc5\xbeni del je bolj zapleten, s \xc5\xa1tevilnimi manj\xc5\xa1imi tektonskimi plo\xc5\xa1\xc4\x8dami, ki trkajo s pacifi\xc5\xa1ko plo\xc5\xa1\xc4\x8do in Marianskih otokov, Filipinov, Tonge in Nove Zelandije.\n_START_SECTION_\nOpis\n_START_PARAGRAPH_\nPacifi\xc5\xa1ki ognjeni obro\xc4\x8d ni zaprt obro\xc4\x8d. Obkro\xc5\xbea Tihi ocean (Pacifik) v U-obliki z vzhoda, severa in zahoda v dol\xc5\xbeini pribli\xc5\xbeno 40.000 kilometrov. Na vzhodu se iz ju\xc5\xbene konice Ju\xc5\xbene Amerike preseli na Ande in zahodni rob Srednje in Severne Amerike, vklju\xc4\x8dno s Kaskadnim gorovjem in najpomembnej\xc5\xa1im Lassen Peakom (3181 m). Velik sistem Andov in Kordiljer ima ve\xc4\x8d kot 80 aktivnih vulkanov z najpomembnej\xc5\xa1imi kot je Popocat\xc3\xa9petl (5452 m), Orizaba (5700m) in Colima (3846 m) vsi trije v Mehiki. V Ju\xc5\xbeni Ameriki so Cotopaxi (5896m) v Ekvadorju, ki je najvi\xc5\xa1ji aktivni vulkan na svetu, Sabancaya (5976 m) v Peruju, Villarrica (2860 m) v \xc4\x8cilu in Aconcagua (7035 m) v Argentini._NEWLINE_Na severu in zahodu poteka vzdol\xc5\xbe vrste otokov in kontinentalnih vulkanskih lokov, od Aleutov (25 vulkanov) do Kam\xc4\x8datke, kjer je 28 aktivnih vulkanov (najpomembnej\xc5\xa1i je Klju\xc4\x8devskaja Sopka) in Kurilskih otokov s 39 aktivnimi vulkani (najaktivnej\xc5\xa1i in najvi\xc5\xa1ji je Alaid na istoimenskem otoku), glavnih japonskih otokov in oto\xc4\x8dja Rjukju z 108 aktivnimi vulkani (najbolj znani so Fud\xc5\xbei, Bandai, Asama in Kiri\xc5\xa1ima) ter Marianskega oto\xc4\x8dja, Filipinov z 12 aktivnimi vulkani, Celebesa (4 vulkani), Nove Gvineje (10 vulkanov), Salomonovih otokov in Novih Hebridov na severni otok Nove Zelandije z vulkansko cono Taupo. _NEWLINE_V Tihem oceanu je tudi Havajsko oto\xc4\x8dje z vulkani Mauna Loa (4170 m), Mauna Kea (4202 m), Hualalaj (2520 m) in Kilauea (1247 m). _NEWLINE_Samo na nekaj zahodnopacifi\xc5\xa1kih oto\xc5\xa1kih lokov odpade 45% vseh vulkanov na svetu.\n_START_SECTION_\nVzroki\n_START_PARAGRAPH_\nPacifi\xc5\xa1ki ognjeni obro\xc4\x8d je neposredno povezan z obmo\xc4\x8dji subdukcije na ustreznih robovih pacifi\xc5\xa1ke kotline. Na teh to\xc4\x8dkah se pacifi\xc5\xa1ke oceanske litosferske plo\xc5\xa1\xc4\x8de (Pacifi\xc5\xa1ka plo\xc5\xa1\xc4\x8da, plo\xc5\xa1\xc4\x8da Juan de Fuca, Kokosova plo\xc5\xa1\xc4\x8da, Nazca plo\xc5\xa1\xc4\x8da) potopijo pod nekaj drugih litosferskih plo\xc5\xa1\xc4\x8d oceanske ali kontinentalne skorje. Na ve\xc4\x8dji globini tlak in toplota sprostita v kamnini skorje vezano vodo kar zmanj\xc5\xa1uje tali\xc5\xa1\xc4\x8de kamnine zgornje plasti (astenosfera), zaradi \xc4\x8desar se delno potopi. Nastala magma se dviga, se spremeni in proizvaja tipi\xc4\x8den, ve\xc4\x8dinoma eksploziven vulkanizem. Napetosti, ki nastajajo kot posledica subdukcije v zemeljski skorji se sprostijo v obliki zelo mo\xc4\x8dnih potresov.\n_START_SECTION_\nBolivija\n_START_PARAGRAPH_\nBolivija ima na svojem ozemlju \xc5\xa1tevilne aktivne in ugasle vulkane. Aktivni vulkani so v zahodni Boliviji, kjer sestavljajo Kordiljero Occidental, zahodno mejo planote Altiplano. Veliko aktivnih vulkanov so mejne gore, ki si jih deli s \xc4\x8cilom. Vsi kenozoiski vulkani Bolivije so del osrednje vulkanske cone (CVZ) andskega vulkanskega pasu, ki je posledica procesov, povezanih s subdukcijo plo\xc5\xa1\xc4\x8de Nazca pod ju\xc5\xbenoameri\xc5\xa1ko plo\xc5\xa1\xc4\x8do. Centralna vulkanska cona je glavna zgornja kenozojska vulkanska pokrajina. Poleg Andskih vulkanov, geologijo Bolivije predstavljajo ostanki starih vulkanov okrog predkambrijskega Guapor\xc3\xa9 Shielda v vzhodnem delu dr\xc5\xbeave. Seznam vulkanov v_Boliviji\n_START_SECTION_\n\xc4\x8cile\n_START_PARAGRAPH_\nVulkane v \xc4\x8cilu spremlja Nacionalna slu\xc5\xbeba za geologijo in rudarstvo (SERNAGEOMIN). _NEWLINE_Potresna dejavnost v \xc4\x8cilu je povezana s subdukcijo plo\xc5\xa1\xc4\x8de Nazca na vzhodu. \xc4\x8cile ima zapis o najve\xc4\x8djem potresu, ki je bil kdaj zabele\xc5\xbeen, potres v Valdiviji leta 1960. Villarrica, eden najbolj aktivnih vulkanov na \xc4\x8cilu, se dviga nad jezerom Villarrica in mestom Villarrica. To je najbolj zahodno od treh velikih stratovulkanov, ki se gibljejo pravokotno na Andsko verigo. Kaldera, dolga 6 km je nastala v poznem pleistocenu, ve\xc4\x8d kot 0,9 milijona let nazaj._NEWLINE_2-km \xc5\xa1iroka postglacialna kaldera se nahaja na dnu sedanjega, prete\xc5\xbeno bazaltno-andezitnega sto\xc5\xbeca na severozahodnem robu pleistocenske kaldere. Pribli\xc5\xbeno 25 \xc5\xbelindrinih sto\xc5\xbecev se dotika Villarice. Iz tega prevladujo\xc4\x8dega bazaltnega vulkana so nastali plinski izbruhi in piroklasti\xc4\x8dni tokovi med holocenom, vendar so zgodovinski izbruhi obsegali predvsem blago do zmerno eksplozivno aktivnost z ob\xc4\x8dasnim izlivom lave. Laharji iz poledenelih vulkanov so po\xc5\xa1kodovali mesta na svojih bokih._NEWLINE_Vulkan Llaima je eden najve\xc4\x8djih in najbolj aktivnih vulkanov v \xc4\x8cilu. Stoji 82 km severovzhodno od Temuca in 663 km jugovzhodno od Santiaga, znotraj meja nacionalnega parka Conguill\xc3\xado. Dejavnost Llaime je dokumentirana od 17. stoletja in je sestavljena iz ve\xc4\x8d lo\xc4\x8denih epizod zmernih eksplozivnih izbruhov z ob\xc4\x8dasnimi lavnimi tokovi. Zadnji veliki izbruhi je bil leta 1994. _NEWLINE_\xc4\x8cile je do\xc5\xbeivel \xc5\xa1tevilne vulkanske izbruhe 60 vulkanov, vklju\xc4\x8dno z vulkanoma Llaima in Chait\xc3\xa9n. Nedavno je 27. februarja 2010 je osrednji \xc4\x8cile po\xc5\xa1kodoval potres magnitude-8.8, leta 2011 je izbruhnil vulkan Puyehue-Cord\xc3\xb3n Caulle, potres M8.2 pa je prizadel severni \xc4\x8cile 1. aprila 2014. Glavnemu sunku so sledili \xc5\xa1tevilni zmerni do mo\xc4\x8dni sunki, nato pa so sledili \xc5\xa1tevilni zmernih do zelo mo\xc4\x8dni popotresni sunki, vklju\xc4\x8dno s tistim  2. aprila magnitude-7.6 ._NEWLINE_Lascar je stratovulkan, najbolj aktiven vulkan severnih \xc4\x8dilskih Andov. Najve\xc4\x8dji izbruh se je zgodil pred pribli\xc5\xbeno 26.500 leti, sledil je izbruh \xc5\xbelindre pred pribli\xc5\xbeno 9000 leti. Pogosto majhne do zmerne eksplozivne izbruhe so zabele\xc5\xbeili v zgodovinskem obdobju od sredine 19. stoletja, skupaj z ob\xc4\x8dasnimi ve\xc4\x8djimi izbruhi, ki so vsebovali pepel in tefro, ki je padala do sto kilometrov stran od vulkana. Najve\xc4\x8dji izbruh Lascarja v nedavni zgodovini je bil leta 1993, ki je proizvedel piroklasti\xc4\x8dne tokove kar 8,5 km severozahodno od vrha, pepel pa je padal v Buenos Airesu v Argentini, ve\xc4\x8d kot 1600 km na jugovzhod. Zadnja serija izbruhov se je za\xc4\x8dela 18. aprila 2006 in se je nadaljevala od leta 2011._NEWLINE_Chiliques je stratovulkan v regiji Antofagasta v \xc4\x8cilu, takoj severno od Cerro Miscanti. Laguna Lej\xc3\xada le\xc5\xbei severno od vulkana in je mirna vsaj 10.000 let, zdaj pa ka\xc5\xbee znake \xc5\xbeivljenja. No\xc4\x8dna toplotna infrarde\xc4\x8da slika iz ASTER-a je 6. januarja 2002 pokazala vro\xc4\x8do to\xc4\x8dko v kraterju vrha in ve\xc4\x8d drugih vzdol\xc5\xbe zgornjega dela vulkanskega sto\xc5\xbeca, kar ka\xc5\xbee na novo vulkansko aktivnost. Preiskava prej\xc5\xa1nje no\xc4\x8dne toplotne infrarde\xc4\x8de slike 24. maja 2000 ni pokazala tak\xc5\xa1nih vro\xc4\x8dih to\xc4\x8dk. _NEWLINE_Calbuco je stratovulkan v ju\xc5\xbenem \xc4\x8cilu, jugovzhodno od jezera Llanquihue in severozahodno od jezera Chapo, v regiji Los Lagos. V okolici Llanquihue je naravni rezervat. To je zelo eksploziven andezitni vulkan, ki je v pleistocenu pretrpel propadanje zgradbe, kar je povzro\xc4\x8dilo zemeljski plaz vulkanskih ostankov, ki je pri\xc5\xa1el do jezera. Najmanj devet izbruhov se je zgodilo od leta 1837, zadnji pa leta 1972. Eden od najve\xc4\x8djih zgodovinskih izbruhov v ju\xc5\xbenem \xc4\x8cilu je bil 1893-1894. Nasilni izbruhi so izstrelili 30-cm bombe na razdaljo 8 km od kraterja, skupaj z obse\xc5\xbenimi vro\xc4\x8dimi laharji. Mo\xc4\x8dne eksplozije so se zgodile aprila 1917, lavna kupola je nastala v kraterju, skupaj z vro\xc4\x8dimi laharji. Drugi kratki eksplozivni izbruh januarja 1929 je imel tudi navidezni piroklasti\xc4\x8dni tok in pretok lave. Zadnji ve\xc4\x8dji izbruh Calbuca leta 1961 je poslal pepelaste stebre 12-15 km visoko in proizvedel dim, ki se je razpr\xc5\xa1il predvsem na jugovzhod in dva lavna toka. Majhen \xc5\xa1tiriurni izbruh se je zgodil 26. avgusta 1972. 12. avgusta 1996 so opazili mo\xc4\x8dno fumarolo\xc5\xa1ko emisijo glavnega kraterja._NEWLINE_Lonquimay je stratovulkan poznega pleistocena v prete\xc5\xbeno holocenskem obdobju, oblike prisekanega sto\xc5\xbeca. Sto\xc5\xbeec je v veliki meri andeziten, \xc4\x8deprav so prisotne bazaltne in dacitne kamnine [18]. Je v regiji La Araucan\xc3\xada v \xc4\x8cilu, takoj jugovzhodno od vulkana Tolhuaca. Sierra Nevada in Llaima sta soseda na jugu. Sne\xc5\xbeni vulkan je v za\xc5\xa1\xc4\x8ditenem obmo\xc4\x8dju Malalcahuello-Nalcas. Zadnji izbruh je bil leta 1988 in se je kon\xc4\x8dal leta 1990. Indeks VEI je bil 3. Izbruh je bil iz bo\xc4\x8dnega ventila in vseboval lavne tokove in eksplozivne izbruhe. Bilo je nekaj smrtnih primerov. _NEWLINE_Vulkan Antuco je stratovulkan v regiji B\xc3\xado B\xc3\xado v \xc4\x8cilu, v bli\xc5\xbeini Sierre Velluda in na obali Lagune del Laja, z zadnjim izbruhom leta 1869._NEWLINE_Villarrica je eden najbolj aktivnih vulkanov v \xc4\x8cilu in se dviga nad jezero in istoimensko mesto. Vulkan je znan tudi kot Rucapill\xc3\xa1n, beseda v jeziku mapudungun, in pomeni 'hi\xc5\xa1a duha'. To je najbolj zahoden od treh velikih stratovulkanov, ki se gibljejo pravokotno na Ande vzdol\xc5\xbe preloma Gastre. Villarrica, skupaj s Quetrupill\xc3\xa1nom in \xc4\x8dilskim delom Lanina, so za\xc5\xa1\xc4\x8diteni v Narodnem parku Villarrica. Vzponi na vulkan so priljubljeni in se izvajajo poleti._NEWLINE_Villarrica z lavo bazaltno-andezitne sestave je eden izmed petih vulkanov na svetu, ki imajo v svojem kraterju aktivno lavno jezero. Po navadi povzro\xc4\x8di strombolijske izbruhe, z iztiskanjem \xc5\xbeare\xc4\x8dih piroklastov in lave. Taljenje snega in ledenika ter padavine pogosto povzro\xc4\x8dajo velike koli\xc4\x8dine laharjev, kot so med izbruhi leta 1964 in 1971. Seznam vulkanov v \xc4\x8cilu\n_START_SECTION_\nEkvador\n_START_PARAGRAPH_\nV Ekvadorju vulkansko dejavnost spremlja EPN - Escuela Polit\xc3\xa9cnica Nacional._NEWLINE_Cotopaxi je stratovulkan v Andih, pribli\xc5\xbeno 50 km ju\xc5\xbeno od Quita. To je drugi najvi\xc5\xa1ji vrh v dr\xc5\xbeavi, z vi\xc5\xa1ino 5897 m. Nekateri menijo, da je to najvi\xc5\xa1ji aktivni vulkan na svetu  in je eden od najbolj aktivnih v Ekvadorju. Od leta 1738 je Cotopaxi izbruhnil ve\xc4\x8d kot 50-krat, kar ima za posledico \xc5\xa1tevilne doline, ki jih je povzro\xc4\x8dil blatni tok okoli vulkana._NEWLINE_V oktobru 1999 je vulkan Pichincha izbruhnil v Quitu in pokril mesto z nekaj centimetri pepela. Pred tem so bili zadnji ve\xc4\x8dji izbruhi leta 1553 in leta 1660, ko je na mesto padlo okoli 30 cm pepela. _NEWLINE_S 5230 m je Sangay aktivni stratovulkan v osrednjem Ekvadorju in je eden najve\xc4\x8djih aktivnih vulkanov na svetu in eden izmed najbolj aktivnih v Ekvadorju, ki je v zapisani zgodovini izbruhnil trikrat. Ponazarja predvsem strombolijsko aktivnost; zadnji izbruh, ki se je za\xc4\x8del leta 1934, se \xc5\xa1e vedno dogaja. Geolo\xc5\xa1ko Sangay ozna\xc4\x8duje ju\xc5\xbeno mejo severne vulkanske cone in njegov polo\xc5\xbeaj pre\xc4\x8dka dva ve\xc4\x8dja dela skorje, \xc4\x8demur pripisujejo visoko stopnjo aktivnosti. Pribli\xc5\xbeno 500.000-letna zgodovina Sangayja je nestabilna; dve prej\xc5\xa1nji razli\xc4\x8dici gore sta bili uni\xc4\x8deni v velikih kolapsih, katerih dokazi so vidni \xc5\xa1e danes v okolici. Sangay je eden od dveh aktivnih vulkanov, ki so v narodnem parku Sangay, drugi je Tungurahua na severu. Kot tak je od leta 1983 na seznamu Unescove svetovne dedi\xc5\xa1\xc4\x8dine._NEWLINE_Reventador je aktivni stratovulkan, ki le\xc5\xbei v vzhodnih Andih Ekvadorja. Od leta 1541 je izbruhnil ve\xc4\x8d kot 25-krat, najnovej\xc5\xa1i izbruh je iz leta 2009, najve\xc4\x8dji pretekli izbruh pa je bil leta 2002. Med tem izbruhom je dim iz vulkana dosegel vi\xc5\xa1ino 17 km, piroklasti\xc4\x8dni tok pa do 7 km od sto\xc5\xbeca. 30. marca 2007 je gora spet bruhala pepel. Ta je dosegel vi\xc5\xa1ino pribli\xc5\xbeno 3 km._NEWLINE_Cotopaxi je za\xc4\x8del delovati aprila 2015. Za\xc4\x8delo se je z velikim pove\xc4\x8danjem potresov (vklju\xc4\x8dno s harmoni\xc4\x8dnimi tremorji) in SO\xe2\x82\x82. IGPEN je poro\xc4\x8dal o rahli deformaciji zgradbe, kar ka\xc5\xbee na vdor magme pod vulkan. Od 25. julija dalje so se nadaljevali nemiri, zadnji velik izbruh pa je bil izbruh pepela in pare 14. in 15. avgusta 2015. Seznam vulkanov v Ekvadorju\n_START_SECTION_\nPeru\n_START_PARAGRAPH_\nVulkane v Peruju spremlja Perujski geofizi\xc4\x8dni in\xc5\xa1titut. _NEWLINE_Sabancaya je aktivni 5976 metrov visok stratovulkan v Andih ju\xc5\xbenega Peruja, pribli\xc5\xbeno 100 kilometrov severozahodno od Arequipe. To je najbolj aktiven vulkan v Peruju, z nenehnim bruhanjem, ki se je za\xc4\x8delo avgusta 2014._NEWLINE_Ubinas je \xc5\xa1e en aktiven vulkan 5672 metrov visok, v ju\xc5\xbenem Peruju, z nenehnim bruhanjem. Do leta 2006 ta stratovulkan ni deloval pribli\xc5\xbeno 40 let. 23. aprila 2006 je Peru razglasil izredne razmere v mestih blizu vulkana. 28. aprila 2014, kljub nedavnemu upadu potresov, je vulkan Ubinas izbruhnil pepel. Seznam vulkanov v Peruju\n_START_SECTION_\nKostarika\n_START_PARAGRAPH_\nVulkanolo\xc5\xa1ki in seizmolo\xc5\xa1ki observatorij Kostarike (OVSICORI) na Nacionalni univerzi v Kostariki (v \xc5\xa1pan\xc5\xa1\xc4\x8dini Observatorio Vulcanol\xc3\xb3gico y Sismol\xc3\xb3gico de Costa Rica (OVSICORI)) [37] ima namensko ekipo, odgovorno za raziskovanje in spremljanje vulkanov, potresov in drugih tektonskih procesov vulkanski loka v Srednji Ameriki. Leta 1984 je OVSICORI-A za\xc4\x8del postavljati seizmografsko omre\xc5\xbeje, namenjeno spremljanju seizmi\xc4\x8dnih in vulkanskih dejavnosti na celotnem nacionalnem ozemlju. Trenutno seizmografsko omre\xc5\xbeje uporablja analogni in digitalni sistem registracije. Slednji omogo\xc4\x8da spletno analizo seizmi\xc4\x8dnih signalov, kar omogo\xc4\x8da pospe\xc5\xa1itev analize signalov in \xc5\xa1tudije z uporabo sodobnih ra\xc4\x8dunalni\xc5\xa1kih metod. Vulkan Po\xc3\xa1s je aktivni 2708 metrov visok stratovulkan v sredi\xc5\xa1\xc4\x8du Kostarike; od leta 1828 je izbruhnil 39-krat. 25. februarja 2014 je spletna kamera OVSICORI ujela eksplozijo iz ogromnega kraterja vulkana Po\xc3\xa1s, ki je bila pribli\xc5\xbeno 300 m visoka.  Seznam vulkanov v Kostarki\n_START_SECTION_\nGvatemala\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1902 je v Gvatemali burno izbruhnil vulkan Santa Maria z najve\xc4\x8djimi eksplozijami, ki so se pojavljale ve\xc4\x8d kot dva dni, s \xc4\x8dimer je izstrelil pribli\xc5\xbeno 5,5 km\xc2\xb3 magme. Izlitje je bilo eno najve\xc4\x8djih v 20. stoletju, le malo manj v obsegu, kot pri Mount Pinatubo leta 1991. Izbruh je imel vulkanski indeks eksplozivnosti 6. Danes je Santiaguito eden najbolj aktivnih vulkanov na svetu.\n_START_SECTION_\nMehika\n_START_PARAGRAPH_\nTransmehi\xc5\xa1ki vulkanski pas se razteza 900 kilometrov od zahoda do vzhoda \xc4\x8dez osrednjo ju\xc5\xbeno Mehiko. Nekateri drugi aktivni vulkani v severni Mehiki so povezani z ekstenzivno tektoniko pokrajine kotlin in grebenov, ki deli polotok Baja California s celino. Popocat\xc3\xa9petl, ki le\xc5\xbei v vzhodni polovici vulkanskega pasu, je drugi najvi\xc5\xa1ji vrh v Mehiki za Pico de Orizaba. Je eden izmed najbolj aktivnih vulkanov v Mehiki, ki je po prihodu \xc5\xa0pancev leta 1519 ve\xc4\x8d kot 20 krat bruhal. Izbruh El Chich\xc3\xb3na leta 1982, ki je ubil pribli\xc5\xbeno 2000 ljudi, ki so \xc5\xbeiveli v bli\xc5\xbeini vulkana, je ustvaril 1 km veliko kaldera, ki je napolnjena s kislim kraterskim jezerom. Pred letom 2000 je bil ta sorazmerno neznan vulkan mo\xc4\x8dno pogozden in ni bil vi\xc5\xa1ji od sosednjih gora.  Seznam vulkanov v Mehiki\n_START_SECTION_\nZdru\xc5\xbeene dr\xc5\xbeave\n_START_PARAGRAPH_\nGeolo\xc5\xa1ka zavod Zdru\xc5\xbeenih dr\xc5\xbeav in Nacionalni informacijski center za potrese (NEIC) sta v kampusu rudarske Univerze v Koloradu. Oba spremljata vulkane v Zdru\xc5\xbeenih dr\xc5\xbeavah; v zahodnem delu ZDA le\xc5\xbei Kaskadni vulkanski lok. Vklju\xc4\x8duje skoraj 20 glavnih vulkanov, med skupaj ve\xc4\x8d kot 4000 lo\xc4\x8denih vulkanskih izpuhov, vklju\xc4\x8dno s \xc5\xa1tevilnimi stratovulkani, \xc5\xa1\xc4\x8ditnimi vulkani, lavnimi kupolami in \xc5\xbelindrastimi sto\xc5\xbeci, skupaj z nekaj izoliranimi primeri redkih vulkanskih oblik, kot so mizasti vulkani. Vulkanizem v loku se je za\xc4\x8del pred pribli\xc5\xbeno 37 milijoni leti, vendar je ve\xc4\x8dina dana\xc5\xa1njih Kaskadnih vulkanov starih manj kot 2.000.000 let, najvi\xc5\xa1ji vrhovi pa so stari manj kot 100.000 let. Lok ustvarja subdukcija plo\xc5\xa1\xc4\x8d Gorda in Juan de Fuca na Kaskadnem subdukcijskem obmo\xc4\x8dju. To je prelom dolg 680 mi, ki te\xc4\x8de 80 km od obale severozahodnega Pacifika od severne Kalifornije do Vancouvrovega otoka v Britanski Kolumbiji. Plo\xc5\xa1\xc4\x8de se premikajo z relativno hitrostjo nad 10 mm na leto z nekoliko po\xc5\xa1evnim kotom na podvodno obmo\xc4\x8dje._NEWLINE_Zaradi zelo velikega obmo\xc4\x8dja preloma lahko podvodno obmo\xc4\x8dje povzro\xc4\x8di zelo velike potrese, velikosti 9,0 ali ve\xc4\x8d, \xc4\x8de pride do pretrga na celotnem obmo\xc4\x8dju. Ko \xc2\xbbzaklenjena\xc2\xab\xc2\xa0cona shrani energijo za potres, lahko \xc2\xbbprehodno obmo\xc4\x8dje\xc2\xab, \xc4\x8deprav nekoliko plasti\xc4\x8dno, razpoka. Toplotne in deformacijske \xc5\xa1tudije ka\xc5\xbeejo, da je zaklenjena cona popolnoma zaklenjena za 60 km navzdol od sprednje deformacije. Nadaljuje se tudi prehod iz popolnoma zaklenjenega na aseizmi\xc4\x8dno drsenje._NEWLINE_Za razliko od ve\xc4\x8dine subdukcijskih obmo\xc4\x8dij po svetu, v kontinentalnem obrobju v Kaskadiji ni prisoten oceanski jarek. Namesto tega sta bila teren in akreionarni klin dvignjena, da bi oblikovala vrsto obalnega pasu in eksoti\xc4\x8dne gore. Visoka stopnja sedimentacije od odtoka treh glavnih rek (Fraser, Columbia in Klamath), ki pre\xc4\x8dkajo obmo\xc4\x8dje Kaskadnega gorovja, prispeva k nadaljnji nejasnosti jarka. Vendar pa se skupaj z ve\xc4\x8dino drugih subdukcijskih con zunanji rob po\xc4\x8dasi stisne, podobno velikanskemu izviru. Kadar se shranjena energija nenadoma sprosti \xc4\x8dez prelom v neenakomernih intervalih, lahko subdukcijska cona ustvari zelo velike potrese, kot je bil potres leta 1700 z magnitudo 9. Geolo\xc5\xa1ki dokazi ka\xc5\xbeejo, da so se primeri velikih potresov pojavili sedemkrat v zadnjih 3500 letih, kar ka\xc5\xbee na vrnitev \xc4\x8dez 400 do 600 let. Tudi dokazi spremljajo\xc4\x8dih cunamijev z vsakim potresom so vidni, saj je glavni vzrok teh potresov znan po cunamijih in japonskih zapisih (cunami lahko potujejo \xc4\x8dez Pacifik)._NEWLINE_Izbruh Mount St. Helen leta 1980 je bil najpomembnej\xc5\xa1i, ki se je zgodil v ZDA v zapisani zgodovini (VEI = 5, 0,3 cu mi, 1,2 km\xc2\xb3 materiala, ki je izbruhnila), in je presegal destruktivno mo\xc4\x8d in koli\xc4\x8dino materiala, ki je bila spro\xc5\xa1\xc4\x8dena leta 1915 v izbruhu kalifornijskega Lassen Peak. Izbruh je sledil dvomese\xc4\x8dni seriji potresov in bruhanja pare, ki jih je povzro\xc4\x8dila dvigajo\xc4\x8da magma na plitvih globinah pod goro, in ustvarila ogromno izboklino in sistem zlomov na severnem pobo\xc4\x8dju Mount St. Helens. Potres ob 8:32, 18. maja 1980, je povzro\xc4\x8dil, da je celotna oslabljena severna stran zdrsnila in nenadoma razkrila delno stopljeno, s plinom in paro bogato kamnino vulkana, da bi zmanj\xc5\xa1ala pritisk. Kamnina se je odzval tako, da je eksplodiral v zelo vro\xc4\x8do me\xc5\xa1anico zdrobljene lave in starej\xc5\xa1e kamnine, ki je kot plaz hitro pritekla v jezero Spirit Lake na severni strani._NEWLINE_Aljaska je znana po svoji seizmi\xc4\x8dni in vulkanski dejavnosti, ki ima zapis o drugem najve\xc4\x8djem potresu na svetu, velikono\xc4\x8dnem potresu leta1964 in ve\xc4\x8d kot 50 vulkanov, ki so bruhali od leta 1760. [42] Vulkane najdemo ne samo na kopnem, temve\xc4\x8d tudi na Aleutih._NEWLINE_Najnovej\xc5\xa1a dejavnost v ameri\xc5\xa1kem delu Ognjenega obro\xc4\x8da je nastala v za\xc4\x8detku leta 2009, ko je Mount Redoubt na Aljaski postal aktiven in kon\xc4\x8dno izbruhnil pozno zve\xc4\x8der 22. marca. Izbruh se je kon\xc4\x8dal maja 2009.Seznam vulkanov v Zdru\xc5\xbeenih dr\xc5\xbeavah Amerike\n_START_SECTION_\nKanada\n_START_PARAGRAPH_\nProgram javna varnost v Geo-znanosti pri Natural Resources Canada izvaja raziskave za podporo zmanj\xc5\xa1anju tveganja zaradi posledic vremena, potresov, cunamijev, vulkanov in zemeljskih plazov._NEWLINE_Britanska Kolumbija in Jukon sta ogromni regiji vulkanov in vulkanskih dejavnosti v pacifi\xc5\xa1kem ognjenem obro\xc4\x8du.  Ve\xc4\x8d gora v obmo\xc4\x8dje Britanske Kolumbije je mirujo\xc4\x8dih vulkanov. Ve\xc4\x8dina teh je bila aktivna med obdobji pleistocena in holocena. \xc4\x8ceprav noben od kanadskih vulkanov trenutno ne deluje, se za potencialno aktivne \xc5\xa1teje ve\xc4\x8d vulkanov, vulkanskih polj in vulkanskih sredi\xc5\xa1\xc4\x8d. Na nekaterih vulkanih so vro\xc4\x8di izviri, medtem ko jih je 10 povezanih s seizmi\xc4\x8dnimi dejavnostmi od leta 1975, med njimi: kaldera Silverthrone, masiv Mount Meager, vulkansko polje Wells Gray-Clearwater, Mount Garibaldi, gora Cayley, Castle Rock, Volcano, Mount Edziza, Hoodoo Mountain, Crow Lagoon in Nazko Cone.  Vulkani so zdru\xc5\xbeeni v pet vulkanskih pasov z razli\xc4\x8dnimi tektonskimi pojavi._NEWLINE_Severna provinca vulkanske Kordiljere (v\xc4\x8dasih znan kot Stikine vulkanski pas) je najbolj aktivna vulkanska regija v Kanadi. Nastala je zaradi ekstenzivnega krekinga, prelomov in riftinga severnoameri\xc5\xa1ke plo\xc5\xa1\xc4\x8de, saj pacifi\xc5\xa1ko plo\xc5\xa1\xc4\x8do zmelje in zdrsne mimo preloma Queen Charlotte, za razliko od subdukcije, ki proizvaja vulkane na Japonskem, Filipinih in v Indoneziji. V regiji so najve\xc4\x8dji kanadski vulkani, veliko ve\xc4\x8dji od manj\xc5\xa1ih stratovulkanov, ki jih najdemo v kanadskem delu Kaskadnega vulkanskega loka. Znano je, da se je v zadnjih 400 letih pojavilo ve\xc4\x8d izbruhov. Mount Edziza je ogromen vulkanski kompleks, ki je v zadnjih nekaj tiso\xc4\x8d letih izbruhnil ve\xc4\x8dkrat in je oblikoval ve\xc4\x8d sto\xc5\xbecev in lavnih tokov. Kompleks obsega planoto gore Edziza, veliko vulkansko planoto (dol\xc5\xbeino 65 km in \xc5\xa1iroko 20 km), ki je sestavljena iz prete\xc5\xbeno bazaltnih lavnih tokov s \xc5\xa1tirimi velikimi stratovulkani na vrhu planote. Povezane lavne kupole in sto\xc5\xbeci so bili zgrajeni v zadnjih 7,5 milijonih letih v petih magmatskih ciklih, ki se za\xc4\x8dnejo z izbruhom alkalnih bazaltov in kon\xc4\x8dajo s felzi\xc4\x8dnimi in bazaltnimi izbruhi \xc5\xbee pred 1340 leti. Lavni tokovi \xc5\xa1e vedno ohranjajo svoje prvotne oblike. Hoodoo Mountain je mizast vulkan v severozahodni Britanski Kolumbiji, ki je imel ve\xc4\x8d obdobij podledeni\xc5\xa1kih izbruhov. Najstarej\xc5\xa1i so se zgodili pred pribli\xc5\xbeno 100.000 leti in zadnji pred okoli 7000 leti. Hoodoo Mountain velja za aktivnega. Bli\xc5\xbenja Tseax Cone in Volcano sta proizvedla nekaj najmlaj\xc5\xa1ih lavnih tokov, starih pribli\xc5\xbeno 150 let._NEWLINE_Najhuj\xc5\xa1a znana geofizi\xc4\x8dna katastrofa v Kanadi je pri\xc5\xa1la od Tseax Coneja v 18. stoletju na najju\xc5\xbenej\xc5\xa1em koncu vulkanskega pasu. Izbruh je povzro\xc4\x8dil 22,5 km dolg lavni tok, ki je uni\xc4\x8dil vasi Nisga in povzro\xc4\x8dil smrt najmanj 2000 ljudi v Nisgi zaradi vulkanskih plinov in strupenega dima. Dolina reke Nass je bila preplavljena s tokovi lave in vsebuje obilne drevesaste kalupe in lavne cevi. Dogodek se je zgodil hkrati s prihodom prvih evropskih raziskovalcev, ki so prodrli v neurejene obalne vode severne Britanske Kolumbije. Danes so bazaltne lavne deponije privla\xc4\x8dnost za turiste in so del parka Nisga'a Memorial Lava Beds Provincial Park._NEWLINE_Garibaldijev vulkanski pas v jugozahodni Britanski Kolumbiji je severni podalj\xc5\xa1ek Kaskadnega vulkanskega loka v Zdru\xc5\xbeenih dr\xc5\xbeavah Amerike (ki vklju\xc4\x8duje Mount Baker in Mount St. Helen) in vsebuje najbolj eksplozivne mlade vulkane v Kanadi. Nastal je kot posledica subdukcije plo\xc5\xa1\xc4\x8de Juan de Fuca (preostanek veliko ve\xc4\x8dje Farallonove plo\xc5\xa1\xc4\x8de) pod severnoameri\xc5\xa1ko plo\xc5\xa1\xc4\x8do vzdol\xc5\xbe obmo\xc4\x8dja Kaskadne subdukcije. Garibaldijev vulkanski pas obsega vulkansko polje Bridge River Cones, masiv Mount Cayley, Mount Fee, Mount Garibaldi, Mount Price, masiv Mount Meager, vulkansko polje Squamish in ve\xc4\x8d manj\xc5\xa1ih vulkanov. Tipi erupcij v pasu segajo od efuzivne (izlivne) do eksplozivne, s kompoziti od bazalta do riolita. V morfolo\xc5\xa1kem smislu centri vsebujejo kaldere, sto\xc5\xbece, stratovulkane in majhne izolirane lavne mase. Zaradi ponavljajo\xc4\x8dih kontinentalnih in alpskih ledenikov veliko vulkanskih sedimentov v pasu odra\xc5\xbea kompleksne interakcije med sestavo magme, topografijo in spreminjanjem konfiguracije zaradi ledu. Najnovej\xc5\xa1i ve\xc4\x8dji katastrofalni izbruh v vulkanskem pasu Garibaldi je bil eksploziven izbruh v masivu Mount Meager pred pribli\xc5\xbeno 2350 leti. Podoben je bila izbruh sv. Helene leta 1980, ki je v stratosfero po\xc5\xa1iljal pepel v vi\xc5\xa1ino pribli\xc5\xbeno 20 km._NEWLINE_Skupina Chilcotin je greben vulkanov sever-jug v ju\xc5\xbeni Britanski Kolumbiji, ki poteka vzporedno s Garibaldijevim vulkanskim pasom. Ve\xc4\x8dina izbruhov v tem pasu se je zgodila pred 6-10 milijoni let (miocen) ali pred 2-3 milijoni leti (pliocen), in z nekaterimi nekoliko novej\xc5\xa1imi izbruhi (v pleistocenu) . Nastali so kot posledica podalj\xc5\xa1anja zadnjega dela povratne raztezne cone Kaskadija. V te vrste vulkanov spadajo Mount Noel, Clisbako Caldera Complex, Lightning Peak, Black Dome Mountain in \xc5\xa1tevilni lavni tokovi._NEWLINE_Vulkanski pas Anahim je linija vulkanov, ki se raztezajo le severno od  Vancouvrovega otoka v bli\xc5\xbeini Quesnela v Britanski Kolumbiji. Ti vulkani so nastali pred 8 milijoni leti, zadnji Nazko Cone pa je izbruhnil pred 7200 leti. Vulkani se na splo\xc5\xa1no gibljejo iz obale v notranjost. Zdi se, da so ti vulkani nastali kot posledica drsenja severnoameri\xc5\xa1ke plo\xc5\xa1\xc4\x8de zahodno \xc4\x8dez majhno vro\xc4\x8do to\xc4\x8dko imenovano vro\xc4\x8da to\xc4\x8dka Anahim. Vro\xc4\x8da to\xc4\x8dka je podobna tisti, ki hrani havajske otoke. Pas dolo\xc4\x8dajo trije veliki \xc5\xa1\xc4\x8ditni vulkani (Rainbow, Ilgachuz in Itcha Ranges) in 37 kvartarnih bazaltnih centrov._NEWLINE_Erupcije bazaltnega riolitnega vulkana in hipabizalnih kamnin vulkanskega pasu Alert Bay na severnem Vancouvrovem otoku so verjetno povezani s subdukcijsko mejo med Explorer in Juan de Fuca plo\xc5\xa1\xc4\x8do v subdukcijski coni Kaskadije. Zdi se, da je bil aktiven med pliocenom in pleistocenom. Vendar ni znan noben holocenski izbruh, vulkanska aktivnost v pasu se je verjetno nehala.\n_START_SECTION_\nRusija\n_START_PARAGRAPH_\nPolotok Kam\xc4\x8datka dale\xc4\x8d na vzhodu Rusije je eno najbolj raznolikih in aktivnih vulkanskih obmo\xc4\x8dij na svetu, s povr\xc5\xa1ino 472.300 km \xc2\xb2. Le\xc5\xbei med Tihim oceanom na vzhodu in Ohotskim morjem na zahodu. Takoj vzdol\xc5\xbe pacifi\xc5\xa1ke obale polotoka te\xc4\x8de  10.500 m globok kurilsko-kam\xc4\x8datski jarek, kjer hitro podrivanje pacifi\xc5\xa1ke plo\xc5\xa1\xc4\x8de spodbuja mo\xc4\x8dan vulkanizem. Prisotne so skoraj vse vrste vulkanskih dejavnosti, od stratovulkanov in vulkanskih \xc5\xa1\xc4\x8ditov do izbruhov v havajskem slogu. _NEWLINE_Ve\xc4\x8d kot 30 aktivnih vulkanov in ve\xc4\x8d sto mirujo\xc4\x8dih in ugaslih vulkanov je v dveh glavnih vulkanskih pasovih. Najnovej\xc5\xa1a dejavnost poteka v vzhodnem pasu, ki se za\xc4\x8dne na severu v vulkanskem kompleksu \xc5\xa0ivelu\xc4\x8d, ki le\xc5\xbei na sti\xc4\x8di\xc5\xa1\xc4\x8du Aleutskega in Kam\xc4\x8datskega vulkanskega loka. Na jugu je znana vulkanska skupina Klju\xc4\x8di, ki obsega dvojne vulkanske sto\xc5\xbece Kliu\xc4\x8devskoj in Kamen, ogromne vulkanske komplekse Tolba\xc4\x8dika in U\xc5\xa1kovskega ter \xc5\xa1tevilne druge velike stratovulkane. Edini aktivni vulkan v osrednjem pasu je zahodno od tu, ogromen oddaljen I\xc4\x8dinski. Dale\xc4\x8d na jug se vzhodni pas nadaljuje do ju\xc5\xbenega pobo\xc4\x8dja Kam\xc4\x8datke, ki ga dopolnjujejo stratovulkani, ki se nadaljujejo na Kurilsko oto\xc4\x8dje in na jug na Japonsko. Seznam vulkanov vRusiji\n_START_SECTION_\nJaponska\n_START_PARAGRAPH_\nOkoli 10% svetovnih aktivnih vulkanov najdemo na Japonskem, ki le\xc5\xbei v coni izjemne nestabilnosti skorje. Ustvarjajo jih subdukcija Pacifi\xc5\xa1ke plo\xc5\xa1\xc4\x8de in Filipinske plo\xc5\xa1\xc4\x8de. Letno je evidentiranih 1500 potresov, maknitude od 4 do 6 pa niso neobi\xc4\x8dajne. Manj\xc5\xa1i drgeti se pojavljajo skoraj vsak dan, kar povzro\xc4\x8da rahlo tresenje stavb. Veliki potresi se pojavljajo redko. Najbolj znani v 20. stoletju so bili: Veliki potres v Kantu 1923, v katerem je umrlo 130.000 ljudi in Potres v Kobeju (1995) 17. januarja 1995, v katerem je umrlo 6434 ljudi. 11. marca 2011 je po podatkih ameri\xc5\xa1kega geolo\xc5\xa1kega zavoda Japonsko prizadel najve\xc4\x8dji potres v dr\xc5\xbeavi in peti najve\xc4\x8dji na svetu z magnitudo 9.0. Podmorski potresi izpostavljajo tudi japonsko obalo nevarnosti zaradi cunamijev._NEWLINE_Mount Bandai, eden najbolj znanih vulkanov na Japonskem, se dviga nad severno obalo jezera Inawashiro. Sestavljen je iz ve\xc4\x8d prekrivajo\xc4\x8dih se stratovulkanov, najve\xc4\x8dji je O-Bandai, ki tvori kompleksen vulkan. O-Bandai je nastal v podkvasti kalderi, ki je nastala pred okoli 40.000 leti, ko se je podrl prej\xc5\xa1nji vulkan, ki je oblikoval plaz Osinajima, ki je potoval na jugozahod in ga je spremljala plinska erupcija. V zadnjih pet tiso\xc4\x8d letih so se zgodile \xc5\xa1tiri najve\xc4\x8dje freati\xc4\x8dne erupcije, od tega dve v zgodovinskem \xc4\x8dasu, leta 806 in 1888. Z juga vidimo Bandaijev koni\xc4\x8dni profil, ve\xc4\x8d severne strani vulkana manjka zaradi podora Ko-Bandaijvega vulkana med izbruhom leta 1888, v katerem je plaz materiala pokopal ve\xc4\x8d vasi in ustvaril ve\xc4\x8d velikih jezer._NEWLINE_Pred skoraj stoletjem se je severni del gore Bandai podrl med izbruhom, ki je bil podoben izbruhu gore Sv. Helena 18. maja 1980. Po tednu seizmi\xc4\x8dne aktivnosti, velikega potresa 15. julija 1888, je sledil mo\xc4\x8dan hrup in velika eksplozija. O\xc4\x8dividci so sli\xc5\xa1ali pribli\xc5\xbeno 15 do 20 dodatnih eksplozij in opazili, da je bila zadnja skoraj horizontalno na sever._NEWLINE_Fud\xc5\xbei je najvi\xc5\xa1ji in najbolj znan vulkan na Japonskem. Sodobni postglacialni stratovulkan je zgrajen nad skupino prekrivajo\xc4\x8dih vulkanov, katerih ostanki tvorijo nepravilnosti na Fud\xc5\xbeijevem profilu. Rast mlaj\xc5\xa1e gore Fud\xc5\xbei se je za\xc4\x8dela z obdobjem obse\xc5\xbenih lavnih tokov pred 11.000 do 8.000 leti, kar predstavlja \xc5\xa1tiri petine koli\xc4\x8dine mlaj\xc5\xa1e gore Fud\xc5\xbei. Manj\xc5\xa1i eksplozivni izbruhi so prevladovali od 8.000 do 4.500 let, z drugim obdobjem ve\xc4\x8djih tokov lave, ki so nastali pred 4.500 do 3.000 leti. Nato so se pojavili ve\xc4\x8dji eksplozivni izbruhi, s podrejenimi tokovi lave in majhnimi piroklasti\xc4\x8dnimi tokovi. Pred 3000 do 2000 leti so prevladovali izbruhi vrha, po katerih so bili aktivni bo\xc4\x8dni zr\xc4\x8dniki. Obse\xc5\xbena bazaltna lava te\xc4\x8de od vrha in nekateri od ve\xc4\x8d kot 100 bo\xc4\x8dnih sto\xc5\xbecev in ventilov so blokirali drena\xc5\xbeo proti terciarnim Misaka goram na severni strani vulkana, ki so oblikovali jezera Fuji Five. Zadnji izbruh tega bazaltnega vulkana je bil leta 1707, ko je izbruhal andezitn plovec, na vzhodnem boku pa je nastal velik nov krater. Nekatere manj\xc5\xa1e vulkanske aktivnosti se lahko pojavijo v naslednjih nekaj letih. Seznam vulkanov na Japonskem\n_START_SECTION_\nFilipini\n_START_PARAGRAPH_\nIzbruh gore Pinatubo leta 1991 je drug najve\xc4\x8dji zemeljski izbruh na svetu v 20. stoletju. Uspe\xc5\xa1ne napovedi za nastanek izbruha so omogo\xc4\x8dile evakuacijo ve\xc4\x8d deset tiso\xc4\x8d ljudi iz okoli\xc5\xa1kih obmo\xc4\x8dij, in ohranile \xc5\xa1tevilna \xc5\xbeivljenja. Okoli\xc5\xa1ke povr\xc5\xa1ine so bile mo\xc4\x8dno po\xc5\xa1kodovane zaradi piroklasti\xc4\x8dnih tokov, deponije pepela in pozneje laharjev, ki jih je povzro\xc4\x8dila de\xc5\xbeevnica, uni\xc4\x8deno je bilo na tiso\xc4\x8de hi\xc5\xa1._NEWLINE_Vulkan Mayon je najbolj aktiven vulkan na Filipinih. Ima strma zgornja pobo\xc4\x8dja c povpre\xc4\x8dno 35-40 \xc2\xb0 naklona in z majhnim kraterjem na vrhu. Zgodovinski izbruhi tega bazaltno-andezitnega vulkana segajo v leto 1616 in so zna\xc4\x8dilno strombolijski do bazaltni plinski izbruhi. Erupcije se pojavljajo prete\xc5\xbeno iz osrednjega kanala in so proizvedle lavne tokove, ki so potovali dale\xc4\x8d po bokih. Piroklasti\xc4\x8dni in blatni tokovi so zbrali ve\xc4\x8dino od pribli\xc5\xbeno 40 grap, ki potekajo iz vrha in so pogosto opusto\xc5\xa1ili naseljena ni\xc5\xbeinska obmo\xc4\x8dja._NEWLINE_Vulkan Taal je od leta 1572 zabele\xc5\xbeil 33 izbruhov. V letu 1911 je pri\xc5\xa1lo do uni\xc4\x8dujo\xc4\x8dega izbruha, ki je zahteval ve\xc4\x8d kot tiso\xc4\x8d \xc5\xbeivljenj. Nanosi tega izbruha so sestavljeni iz rumenkaste, precej razpadle (mlade) tefre z visoko vsebnostjo \xc5\xbevepla. Najnovej\xc5\xa1a obdobja delovanja so trajala od leta 1965 do leta 1977, zna\xc4\x8dilna pa je bila interakcija magme z jezersko vodo, ki je povzro\xc4\x8dila nasilne freati\xc4\x8dne in freatomagmatske izbruhe. \xc4\x8ceprav je vulkan od leta 1977 mirujo\xc4\x8d, je pokazal znake nemirov od leta 1991, z mo\xc4\x8dnimi seizmi\xc4\x8dnimi dejavnostmi in dogodki lomljenega tal, pa tudi z oblikovanjem majhnih blatnih gejzirjev na delih otoka._NEWLINE_Vulkan Kanlaon, najbolj aktivni vulkan na osrednjem delu Filipinov, je izbruhnil 25-krat od leta 1866. Erupcije so po navadi freati\xc4\x8dne eksplozije majhne do zmerne velikosti, ki ustvarjajo manj\xc5\xa1i padajo\xc4\x8d pepel v bli\xc5\xbeini vulkana. 10. avgusta 1996 je Kanlaon brez opozorila izbruhnil in ubil britanskega \xc5\xa1tudenta Juliana Greena in Filipinca Noel Tragico in Neila Pereza, ki so bili med 24 plezalci ujeti v bli\xc5\xbeini vrha. Vulkani na Filipinih\n_START_SECTION_\nIndonezija\n_START_PARAGRAPH_\nV Indoneziji so vulkani med najbolj aktivnimi v pacifi\xc5\xa1kem ognjenem obro\xc4\x8du. Oblikuje jih subdukcijska cona treh glavnih aktivnih tektonskih plo\xc5\xa1\xc4\x8d in sicer Evroazijske plo\xc5\xa1\xc4\x8de, Pacifi\xc5\xa1ke plo\xc5\xa1\xc4\x8de in Indo-avstralske plo\xc5\xa1\xc4\x8de . Nekateri vulkani so opazni zaradi svojih izbruhov, na primer Krakatav zaradi globalnih vplivov leta 1883, vulkansko jezero Toba na otoku Sumatra (100 km dolgo in do 30 km \xc5\xa1iroko, povr\xc5\xa1ine 1103 km\xc2\xb2 in globine 505 m) je posledica izbruha supervulkana pred 69.000 to 77.000 leti, ki je bil odgovoren za \xc5\xa1est let vulkanske zime in Mount Tambora, najve\xc4\x8dji nasilni izbruh v zapisani zgodovini leta 1815. Izbruh je povzro\xc4\x8dil obse\xc5\xbeno propad \xc5\xbeetve v severni Evropi, severovzhodnih Zdru\xc5\xbeenih dr\xc5\xbeavah in vzhodni Kanadi leta 1816, kar je znano kot leto brez poletja._NEWLINE_Najbolj aktivni vulkani sta Kelud in Merapi na otoku Java, ki sta odgovorna za tiso\xc4\x8de smrtnih \xc5\xbertev v regiji. Od leta 1000 je Kelud bruhal ve\xc4\x8d kot 30-krat, od teh je bil najve\xc4\x8dji izbruh na lestvici 5 indeksa vulkanske eksplozivnosti, medtem ko je Merapi izbruhnil ve\xc4\x8d kot 80-krat. Mednarodno zdru\xc5\xbeenje vulkanologije in kemije notranjosti Zemlje od leta 1995 imenuje Merapi kot desetletni vulkan zaradi njegove visoke vulkanske aktivnosti. \xc5\xa0e en dejaven vulkan je Sinabung, ki bruha od leta 2013 naprej. [https://en.wikipedia.org/wiki/ Seznam vulkanov na Indoneziji\n_START_SECTION_\nNova Zelandija\n_START_PARAGRAPH_\nNova Zelandija ima najmo\xc4\x8dnej\xc5\xa1o koncentracijo mladih riolitnih vulkanov na svetu in ve\xc4\x8dina je na Severnem otoku. Najzgodnej\xc5\xa1i zgodovinsko izbruh je bil na otoku Whakaari (Beli otok) leta 1826 , leta 1886 pa je bil najve\xc4\x8dji izbruh v zgodovini na gori Tarawera. Veliko regij severno od novozelandskega severnega otoka je sestavljeno iz podmorskih gora in majhnih otokov, vklju\xc4\x8dno s 16 podmorskimi vulkani. V zadnjih 1,6 milijona letih je ve\xc4\x8dina novozelandskega vulkanizma iz vulkanske cone Taupo. _NEWLINE_Ruapehu, na ju\xc5\xbenem koncu vulkanske cone Taupo, je eden izmed najbolj aktivnih vulkanov . Za\xc4\x8delo se je z izbruhi pred 250.000 leti. V zapisani zgodovini so bili ve\xc4\x8dji izbruhi pribli\xc5\xbeno 50 let narazen, leta 1895, 1945 in 1995-1996. Manj\xc5\xa1i izbruhi so pogosti z zadnjimi 60-timi od leta 1945. Nekateri manj\xc5\xa1i izbruhi v sedemdesetih letih so povzro\xc4\x8dili manj\xc5\xa1e tokove pepela in laharje, ki so po\xc5\xa1kodovali smu\xc4\x8di\xc5\xa1\xc4\x8da . Med ve\xc4\x8djimi izbruhi se oblikuje toplo kislinsko kratersko jezero, ki se napaja s taljenjem snega. Ve\xc4\x8dji izbruhi lahko povsem izlijejo jezersko vodo. \xc4\x8ce ve\xc4\x8dji izbruh odlo\xc5\xbei jez tefre \xc4\x8dez iztok jezera, se jez lahko zru\xc5\xa1i, potem ko se jezero napolni in dvigne nad nivo obi\xc4\x8dajnega odto\xc4\x8dnega izhoda, kar povzro\xc4\x8da velik lahar. Najpomembnej\xc5\xa1i lahar je povzro\xc4\x8dil katastrofo Tangiwai 24. decembra 1953, ko je 151 ljudi na krovu ekspresnega vlaka med Wellingtonom in Aucklandom umrlo, ko je lahar uni\xc4\x8dil \xc5\xbeelezni\xc5\xa1ki most Tangiwai le nekaj trenutkov pred prihodoom vlaka. Leta 2000 je bil na gori name\xc5\xa1\xc4\x8den sistem ERLAWS (Eastern Ruapehu Lahar Alarm and Warning System) za zaznavanje izbruhov in opozarja ustrezne organe._NEWLINE_Aucklandsko vulkansko polje na Severnem otoku Nove Zelandije je proizvedel raznoliko paleto eksplozivnih kraterjev, \xc5\xbelindrinih sto\xc5\xbecev in lavnih tokov. Trenutno je mirujo\xc4\x8de in obstaja verjetnost, da se bodo erupcije ponovno pojavile v naslednjih \xc2\xbbsto do tiso\xc4\x8d letih\xc2\xab\xc2\xa0. Polje vsebuje vsaj 40 vulkanov, nazadnje aktivnih pred 600 leti na otoku Rangitoto. Seznam potresov na Novi_Zelandiji\n_START_SECTION_\nAntarktika\n_START_PARAGRAPH_\nPacifi\xc5\xa1ki ognjeni obro\xc4\x8d se na jugu zaklju\xc4\x8di na Antarktiki, ki ima \xc5\xa1tevilne velike vulkane. Oblika in struktura vulkanov na Antarktiki se prete\xc5\xbeno razlikuje od drugih okoli obro\xc4\x8da. Nasprotno pa je Antarkti\xc4\x8dna plo\xc5\xa1\xc4\x8da skoraj popolnoma obkro\xc5\xbeena z ekstenzivnimi obmo\xc4\x8dji, pri \xc4\x8demer jo obkro\xc5\xbea ve\xc4\x8d srednjeoceanskih grebenov, le z majhno subdukcijsko cono na konici Antarkti\xc4\x8dnega polotoka, ki segajo proti vzhodu do oddaljenih ju\xc5\xbenih Sandwichevi otokov. Najbolj znan vulkan na Antarktiki je gora Erebus, ki je tudi najju\xc5\xbenej\xc5\xa1i aktivni vulkan na svetu. V mnogih pogledih je geologija Antarkti\xc4\x8dnega polotoka podalj\xc5\xa1ek Andov, zato ime, ki ga v\xc4\x8dasih uporabljajo geologi: Antarktandi. Na nasprotni strani celine vulkane Victoria Landa lahko ozna\xc4\x8dimo kot \xc2\xbbdrugi konec\xc2\xab\xc2\xa0Antarktandov, s \xc4\x8dimer se dokon\xc4\x8da pacifi\xc5\xa1ki ognjeni obro\xc4\x8d in nadaljuje preko Balenijevih otokov do Nove Zelandije._NEWLINE_Mount Erebus je drugi najvi\xc5\xa1ji vulkan na Antarktiki (za goro Sidley) in najju\xc5\xbenej\xc5\xa1i aktivni vulkan na zemlji. To je \xc5\xa1esta najvi\xc5\xa1ja to\xc4\x8dka na otoku. Vrh visok 3794 m le\xc5\xbei na Rossovem otoku, kjer so \xc5\xa1e trije neaktivni vulkani, Mount Terror, Mount Bird in Mount Terra Nova._NEWLINE_Ugotovljeno je bilo, da je vulkan neprekinjeno aktiven od leta 1972. Tu je Observatorij Mount Erebus, ki ga vodi In\xc5\xa1titut za rudarstvo in tehnologijo New Mexico. [62] Erebus je trenutno najbolj aktiven vulkan na Antarktiki in je trenutno vro\xc4\x8da to\xc4\x8dka._NEWLINE_Vulkani obmo\xc4\x8dja Victoria Land so najbolj znani na Antarktiki, najverjetneje zato, ker so najbolj dostopni. Velik del Victoria Landa je gorat, predstavlja vzhodni del Transantarkti\xc4\x8dnega pogorja s \xc5\xa1tevilnimi razpr\xc5\xa1enimi vulkani kot sta Mount Overlord in Mount Melbourne v severnem delu. Dlje na jug sta \xc5\xa1e dva znana vulkana, Mount Discovery in Mount Morning, ki sta na obali nasproti Erebusa in Mount Terror na otoku Ross. Vulkanizem na tem obmo\xc4\x8dju je posledica riftinga vzdol\xc5\xbe \xc5\xa1tevilnih razkolnih obmo\xc4\x8dij, ki se ve\xc4\x8dinoma pove\xc4\x8dujejo predvsem na severu in jugu, podobno obali._NEWLINE_De\xc5\xbeela Marie Byrd ima najve\xc4\x8djo vulkansko regijo na Antarktiki, s skoraj 970 km ob pacifi\xc5\xa1ki obali. Vulkanizem je posledica razkola vzdol\xc5\xbe obse\xc5\xbenega zahodnega Antarkti\xc4\x8dnega rifta, ki se razprostira od dna Antarkti\xc4\x8dnega polotoka do okolice Rossovega otoka, vulkani pa so vzdol\xc5\xbe severnega roba razpoke. Skozi led \xc5\xa1trlijo \xc5\xa1tevilni pomembni vulkanski \xc5\xa1\xc4\x8diti, med njimi Mount Sidley, ki je najvi\xc5\xa1ji vulkan na Antarktiki. \xc4\x8ceprav so \xc5\xa1tevilni vulkani relativno mladi in so potencialno aktivni (Mount Berlin, Mount Takahe, Mount Waesche in Mount Siple), so drugi, kot sta Mount Andrus in Mount Hampton, stara ve\xc4\x8d kot 10 milijonov let, vendar ohranjata neerodirane konstrukcijske oblike. Pu\xc5\xa1\xc4\x8davska okolica notranjosti Antarktike, skupaj z zelo debelo in stabilno ledeno plo\xc5\xa1\xc4\x8do, ki zajema in \xc5\xa1\xc4\x8diti baze vulkanov, zmanj\xc5\xa1uje hitrost erozije v primerjavi z vulkani v vla\xc5\xbenem zmernem ali tropskem podnebju. Seznam vulkanov na Antarktiki"