b'\n_START_ARTICLE_\nCerkev sv. Cirijaka, Gernrode\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nGero (umrl 965) je bil privr\xc5\xbeenec Otona I. iz ene najmo\xc4\x8dnej\xc5\xa1ih dru\xc5\xbein v vzhodni Sa\xc5\xa1ki. Leta 937 je Oton povzdignil Geroja za mejnega grofa vzhodne marke. Gero, ki je imel v lasti grad v Gernrodu se je odlo\xc4\x8dil, da bo tukaj ustanovil samostansko cerkev in \xc5\xbeenski samostan v sodelovanju s svojim sinom Siegfriedom. Gradnja na kripti, vzhodni apsida in samostanu se je za\xc4\x8dela leta 959. Leta 961 so fundaciji podelili kraljevo za\xc5\xa1\xc4\x8dito in leta 963 je pape\xc5\xbe izdal privilegij, s katerim se je samostan umaknil izpod vpliva \xc5\xa1kofa Halberstadta. Siegfried je umrl leta 959. Po njegovi smrti je njegova vdova Hathui postala opatinja samostana. Gero se je vrnil iz izleta v Rim z dragoceno relikvijo svetega Cirijaka, cerkev pa je bila posve\xc4\x8dena temu svetniku leta 963. Leta 965 je Gero umrl in bil pokopan pred \xc5\xbee kon\xc4\x8danim vzhodnim korom. Gerojeva smrti je sledila prekinitev gradnje in se je zdi verjeten vir premika osi cerkve - glej tloris. Hathui je vladala v samostanu 55 let do svoje smrti leta 1014. _NEWLINE_Leta 999 je cesar Oton III. podelil samostanu cesarski status, leta 1004 pa je samostan obiskala cesarica Kunigunda, \xc5\xbeena cesarja Henrika II. Prva faza gradnje se je kon\xc4\x8dala leta 1014. Istega leta, po Hathuijini smrti, jo je kot opatinja nasledila Adelheida, h\xc4\x8di cesarja Otona II. Adelheida je to mesto zasedala do leta 1044. _NEWLINE_Dopolnitev cerkve v 11. in 12. stoletju so zahodna kripta (prvi\xc4\x8d omenjena leta 1149), stranske galerije, \xc5\xa1iritev zahodnega dela (1127-1150) ter stolpi in dvonadstropni kri\xc5\xbeni hodnik (1170). Leta 1188 je cesar Friderik I. Barbarossa Gernrodeju podaril "Barbarossov zvon"._NEWLINE_V gotskem obdobju so bili dodani oboki transepta._NEWLINE_Zadnja katoli\xc5\xa1ka opatinja je bila Scholastika von Anhalt Dessau (1469-1504). Njena naslednica Elizabeta von Weida (1504-76) je leta 1521 uvedla reformacijo. Leta 1525 je Elizabeta uspela prepre\xc4\x8diti po\xc5\xa1kodbe samostana med nem\xc5\xa1kim kme\xc4\x8dkim uporom. S svojim vstopom v Landeskirche (regionalna cerkev) je samostan izgubil svojo neodvisnost in je padel pod vpliv lokalnih knezov._NEWLINE_Opatinja Ana von Plauen (1532-49) je ustanovila prvo \xc5\xa1olo in podprla vlogo samostana pri zagotavljanju zdravstvene oskrbe. Od leta 1533 je bila samostanska cerkev zdru\xc5\xbeena z \xc5\xbeupnijo. Ko je bil Gernrodu leta 1539 dodeljen status mesta, je opatinja podarila grb._NEWLINE_Zadnje kanonese (in pristojna opatinja), Sofija Elizabeta, je zapustila opatijo leta 1614. Leta 1619 je opatija postala posvetna domena kneza. Srednjeve\xc5\xa1ka umetni\xc5\xa1ka dela so bila odstranjena, zgradbe so propadle in deli cerkve so bili uporabljeni kot ka\xc5\xa1\xc4\x8da._NEWLINE_Leta 1669 je mesto in cerkev kupil Friedrich von Harzgerode. Prenove so bile izvedene leta 1754-6. Leta 1806 je s koncem Svetega rimskega cesarstva samostan kon\xc4\x8dno izgubil svoj cesarski status in imuniteto in ga je prevzela vojvodina Anhalt-Bernburg. V naslednjih desetletjih se je samostan spremenil v ru\xc5\xa1evine, inventar je bil prodan na dra\xc5\xbebi do leta 1832, ko ga je kupil Amtmann Henneberg. Cerkev je sekulariziral in samostan preoblikoval v kmetijsko posestvo._NEWLINE_V poznih 1830-ih se je ponovno pojavilo zanimanje za cerkev in samostan. Umetnostni zgodovinar Franz Theodor Kugler je leta 1838 objavil opis, Ludwig Puttrich pa leta 1839 pozval k njegovi prenovi. Arhitekt Ferdinand von Quast je nato cerkev obnovil leta 1859-73 [10]_NEWLINE_Nadaljnje delo je sledilo v letih 1907-10, ko sta bila dva stolpa zahodnega dela najprej odstranjena in nato obnovljena z okrepljenimi temelji. Med letoma 1960 in 1984 je komunisti\xc4\x8dna Vzhodna Nem\xc4\x8dija obnovila dvori\xc5\xa1\xc4\x8de in samostanske zgradbe. Od leta 1984-87 je bila obnovljena notranjost cerkve. Po ponovni zdru\xc5\xbeitvi je bila leta 1992 streha oblo\xc5\xbeena z bakrom. Ve\xc4\x8d dela je bilo opravljenega v letih 2003-4 na zahodni apsidi in na Svetem grobu.\n_START_SECTION_\nOpis\n_START_PARAGRAPH_\nOsrednji del cerkve ima glavno in dve stranski ladji, obdani z vzhodnim transeptom in westwerkom, ki je obdan z dvema stolpoma. Ti elementi, zna\xc4\x8dilni za karolin\xc5\xa1ko arhitekturo, so bili dopolnjeni z novostmi, ki so uporabljale romanski slog: kot izmenjava stebrov in slopov (znak \xc5\xa1tevilnih kasnej\xc5\xa1ih cerkva na Sa\xc5\xa1kem), debele stene, pol slepe arkade v galerijah v ladji. (podobno kot triforij). Kapiteli stebrov ka\xc5\xbeejo razli\xc4\x8dne elemente, s stiliziranimi listi akanta in v enem primeru \xc4\x8dlove\xc5\xa1kimi glavami._NEWLINE_Grobnica mejnega grofa Gera je na kri\xc5\xbei\xc5\xa1\xc4\x8du pred stopnicami do kora. Pokrita je s plo\xc5\xa1\xc4\x8do iz pe\xc5\xa1\xc4\x8denjaka z Gerovo podobo, ki je prikazan v oklepu z me\xc4\x8dem in zastavo. Ob njegovih nogah je lev._NEWLINE_V ju\xc5\xbeni stranski ladji je kopija Kristusovega groba (prikaz Svetega groba v Jeruzalemu), najverjetneje iz obdobja od 1080 do 1130. Je najstarej\xc5\xa1i v Nem\xc4\x8diji in tudi najbolj podoben izvirniku v Jeruzalemu. Vhod v stavbo je bil prestavljen z obi\xc4\x8dajnega vzhoda na severno stran, ko so bile v 12. stoletju dodane galerije. Deli zunanjih okrasov grobnice so bili namerno uni\xc4\x8deni, vendar ni jasno ali se je to zgodilo med rekonstrukcijo v 12. stoletju ali dokon\xc4\x8dno uvedbo reformacije leta 1616. Notranje in zunanje skulpture grobnice veljajo za mojstrsko delo zgodnje romanske kiparske umetnosti._NEWLINE_Krstilnik je iz okoli leta 1150 in je pri\xc5\xa1el iz poru\xc5\xa1ene romanske cerkve v Alslebnu._NEWLINE_Poslikani stropi so bili dodani ob prenovi v 19. stoletju, ko so oblo\xc5\xbeili tudi ve\xc4\x8dino zidov z rezanimi kamnitimi plo\xc5\xa1\xc4\x8dami - prvotne otonske stene so predstavljale zidane kamnite zidove.'