b'\n_START_ARTICLE_\nJanez Krstnik Rode\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nJanez Krstnik Rode, jo\xc5\xbeefinsko usmerjen teolog,je teologija|bogoslovje  \xc5\xa1tudiral v Ljubljani in na Dunaju, dobil pred subdiakonatom (1764) mizni naslov cesarice Marija Marije Terezije (1763) in bil 1765 posve\xc4\x8den v duhovnika. Postal je dvorni kaplan in ceremoniar pri \xc5\xa1kofu Herbersteinu\xc2\xa0\xc2\xbbin mu kot konsisten\xc4\x8dni svetnik (1770 do srede 1775) izkazoval v vseh va\xc5\xbenih poslih in dvakrat pri napornih vizitacijah vse ljubljanske \xc5\xa1kofije bistvene usluge\xc2\xab. Leta 1773 je bil postavljen za (pod)ravnatelja ljubljanskega kolegija brez pla\xc4\x8de, 1775 je dobil \xc5\xbeupnijo \xc5\xa0martin pri Kranju, bil tam \xc5\xbeupnik in dekan do 1801, ko je postal ljubljanski stolni kanonik. Smer svojega pastoralnega dela sam ozna\xc4\x8duje kot\xc2\xa0\xc2\xbbizvr\xc5\xa1evanje najvi\xc5\xa1jih postav, odpravo razvad in pospe\xc5\xa1evanje \xc4\x8distega bogoslu\xc5\xbeja\xc2\xab. Tudi nad\xc5\xa1kof M. Brigido ga je pritegnil k vizitaciji stolnice, ljubljanskih mestnih in predmestnih \xc5\xbeupnij ter te\xc5\xbeko dostopnih delov \xc5\xa1kofije. Rode je bil simpatizer preporodnih prizadevanj, naro\xc4\x8dnik Linhartove zgodovine, 1799 pa \xc4\x8dlan komisije, ki je dala Japlju dovoljenje za natis knjig: Kraljev, Joba, Paralipomenov in Tobije.'