b'\n_START_ARTICLE_\nElba\n_START_PARAGRAPH_\nElba (latinsko Ilva) je italijanski otok v Sredozemskem morju.\n_START_SECTION_\nGeografija\n_START_PARAGRAPH_\nElba je od toskanskega obalnega mesta Grosseto (42\xc2\xb0 44\xe2\x80\xb2 N 10\xc2\xb0 22\xe2\x80\xb2 E) oddaljena 20 km. S povr\xc5\xa1ino 223 km\xc2\xb2 je tretji najve\xc4\x8dji otok v Italiji. Elba je gorat otok, njegov najvi\xc5\xa1ji vrh Monte Campanne dose\xc5\xbee 1019 mnm, z zelo raz\xc4\x8dlenjeno obalo, \xc5\xa1tevilnimi zalivi in prijetnim podnebjem.\n_START_SECTION_\nPrebivalstvo\n_START_PARAGRAPH_\nNa otoku \xc5\xbeivi okoli 32.000 prebivalcev. (31.572 popis leta 2009)\n_START_SECTION_\nGospodarstvo\n_START_PARAGRAPH_\nPoleg turizma se prebivalci otoka ukvarjajo \xc5\xa1e z ribolovom, vinogradni\xc5\xa1tvom - (slove\xc4\x8de vino Aleatico), pridelavo olj\xc4\x8dnega olja in sadja. Na otoku so tudi najdi\xc5\xa1\xc4\x8da \xc5\xbeelezove, svin\xc4\x8deve in \xc5\xbeveplove rude, ki pa so ve\xc4\x8dinoma iz\xc4\x8drpana, otok slovi tudi po svojih mineralih.\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nZa Rimljani so se otoka v 7. stoletju polastili Langobardi. V srednjem veku od leta 926 do 1399 je otok pripadal pomorski republiki Pisi. Kasneje so bili lastniki otoka \xc5\xa1e Firence, \xc5\xa0panija od 1596 do 1709, Neapelj, Francija od 1802 do 1814, Velika vojvodina Toskana, od 1860 dalje pa spada pod Italijo. Od 3. maja 1814 do 26. februarja 1815 je bila Elba po sklepu dunajskega kongresa Napoleonova kne\xc5\xbeevina.'