b'\n_START_ARTICLE_\nKlasi\xc4\x8dni Hamiltonov kvaternion\n_START_PARAGRAPH_\nKlasi\xc4\x8dni Hamiltonov kvaternion je na\xc4\x8din obravnave kvaternionov kot ga je razumel irski matematik, fizik in astronom William Rowan Hamilton (1805\xe2\x80\x931865), ki je v letu 1843 odkril kvaternione. Hamilton je obravnaval kvaternione bolj geometrijsko, kar je poudarjalo njihove algebrske zna\xc4\x8dilnosti.\n_START_SECTION_\nElementi kvaterniona\n_START_PARAGRAPH_\nHamilton je definiral kvaternion kot kvocient dveh usmerjenih premic v trirazse\xc5\xbenem prostoru ali, \xc4\x8de govorimo bolj splo\xc5\xa1no, kot kvocient dveh vektorjev. Kvaternion se lahko predstavlja kot vsoto skalarja in vektorja ali tudi kot zmno\xc5\xbeek njegovega tenzorja in versorja.\n_START_SECTION_\nSkalar\n_START_PARAGRAPH_\nHamilton je izumil izraz skalar za realna \xc5\xa1tevila, ker zavzemajo vrednosti od negativne do pozitivne neskon\xc4\x8dnosti.\n_START_SECTION_\nVektor\n_START_PARAGRAPH_\nHamilton je definiral vektor kot daljico, ki ima razen dol\xc5\xbeine \xc5\xa1e smer. Besedo je izpeljal iz latinske besede vehere, kar pomeni nositi. Za Hamiltona je bil vektor trirazse\xc5\xbena koli\xc4\x8dina.\n_START_SECTION_\nEnotski vektor\n_START_PARAGRAPH_\nEnotski vektor je vektor z dol\xc5\xbeino 1.\n_START_SECTION_\nTenzor\n_START_PARAGRAPH_\nHamilton je definiral tenzorje kot pozitivne \xc5\xa1tevil\xc4\x8dne koli\xc4\x8dine, oziroma kot vrednosti brez predznaka. Tenzor si tako lahko predstavljamo kot pozitivni skalar oziroma kot razteznostni faktor._NEWLINE_Vsakemu kvaternionu pripada tenzor, ki je merilo za njegovo velikost (podobno kot je dol\xc5\xbeina vektorja merilo za velikost vektorja). Kadar je kvaternion definiran kot kvocient dveh vektorjev, je njegov tenzor razmerje dol\xc5\xbein teh vektorjev.'