b'\n_START_ARTICLE_\nImunizacija\n_START_PARAGRAPH_\nImunizacija je naravno ali umetno povzro\xc4\x8danje odpornosti proti oku\xc5\xbebam. Aktivna imunizacija pomeni cepljenje, s \xc4\x8dimer se spodbudi imunski sistem in dose\xc5\xbee aktivna imunost, pasivna imunizacija pa dajanje protiteles, seruma ali koncentriranih imunoglobulinov za za\xc5\xa1\xc4\x8dito proti dolo\xc4\x8deni bolezni.\n_START_SECTION_\nAktivna imunizacija\n_START_PARAGRAPH_\nPo vdoru tujka v tkivo, naravno zaradi oku\xc5\xbebe ali umetno s cepljenjem, pride do aktivacije imunskih celic. Makrofagi s pomo\xc4\x8djo vzorce prepoznavnih receptorjev prepoznajo dolo\xc4\x8dene mikrobne molekule in spro\xc5\xbei se fagocitoza, po\xc5\xbeiranje tujkov, ter spro\xc5\xa1\xc4\x8danje citokinov, ki privabijo v tkivo levkocite iz krvi. Pri dovolj\xc5\xa1nji aktivaciji se fagocitne celice premaknejo po mezgovnicah do podro\xc4\x8dnih bezgavk. V bezgavkah pride do povezave peptidnih delcev fagocitiranih tujkov z molekulami PHK II in s tem lahko tujke prepoznajo celice pomagalke (podvrsta limfocitov T) s svojimi receptorji za antigene in se aktivirajo ter spro\xc5\xa1\xc4\x8dajo citokine, med katerimi je posebej pomemben interlevkin 2. Le-ta spodbudi limfocite B in celice ubijalke, deluje pa tudi povratno na celice pomagalke. Celice ubijalke ob aktivaciji sprostijo iz svojih zrn encime in toksi\xc4\x8dne snovi, ki uni\xc4\x8dijo napadene celice. Aktivaciji limfocitov B sledi njihovo razmno\xc5\xbeevanje (klonska ekspanzija) ter diferenciacija v spominske limfocite B. Del limfocitov B se takoj diferencira v plazmablaste, ki izlo\xc4\x8dajo protitelesa (najprej IgM, nato pa se obi\xc4\x8dajno sinteza preklopi na IgG, IgA ali IgE. Ob ponovni izpostavitvi istemu tujku kasneje v \xc5\xbeivljenju se limfociti B hitro odzovejo in za\xc4\x8dnejo ponovno izdelovati protitelesa IgG proti \xc5\xbee poznanim antigenom, kar je osnova pridobljene imunosti (po cepljenju ali predhodni naravni oku\xc5\xbebi).\n_START_SECTION_\nPasivna imunizacija\n_START_PARAGRAPH_\nPasivna imunizacija pomeni prenos aktivne humoralne imunosti v obliki protiteles iz enega posameznika na drugega. Tudi pasivna imunost se pojavlja naravno, na primer s prenosom materinih protiteles v plod skozi posteljico, umetno pa poteka z dajanjem visokih koncentracij specifi\xc4\x8dnih protiteles, pridobljenih iz drugega osebka, neimunemu posamezniku. Uporablja se, kadar obstaja veliko tveganje za oku\xc5\xbebo in kadar ni dovolj \xc4\x8dasa za razvoj imunskega odziva po cepljenju ali pri bla\xc5\xbeenju simptomov imunosupresivnih bolezni. Pasivna imunizacija zagotavlja le za\xc4\x8dasno za\xc5\xa1\xc4\x8dito. Bolniku dajo humane ali konjske imunoglobulini, koncentrirane raztopine protiteles, pridobljene iz plazme darovalcev. Na voljo so na primer imunoglobulini proti hepatitisu B, citomegalovirusu, tetanusu, pasovcu ...'