b'\n_START_ARTICLE_\nUrartu\n_START_SECTION_\nIme\n_START_PARAGRAPH_\nIme Urartu prihaja iz asirskih virov: asirski kralj \xc5\xa0almaneser I. (1263-1234 pr. n. \xc5\xa1t.) je zabele\xc5\xbeili akcijo, v kateri je zasedel celotno ozemlje.  \xc5\xa0almaneser uporablja ime Urartu za celotno geografsko regijo in ne kraljestvo in imena osmih "de\xc5\xbeel", vsebovanih v Urartu (ki je v \xc4\x8dasu kampanje \xc5\xa1e vedno neenotno). "Urartu" je sorodno z bibli\xc4\x8dnim "Ararat", akadskim "Urashtu" in armenskim "Ayrarat". Ime, ki ga lokalno prebivalstvo uporablja kot toponim je Biainili (ali Biaineli), ki tvori koren armenskega \xd5\x8e\xd5\xa1\xd5\xb6 ("Van") , zato imena "Kraljevina Van (Bianili)" ali "Vansko kraljestvo"._NEWLINE_U\xc4\x8denjaki, kot je Carl Ferdinand Friedrich Lehmann-Haupt (1910) verjamejo, da so ljudje Urartu sebe imenovali Khaldini po svojem bogu Khaldi.  Boris Piotrovsky je zapisal, da "so se Urarti prvi\xc4\x8d v zgodovini pojavili v 13. stoletju pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem kot liga plemen ali dr\xc5\xbeav, ki \xc5\xa1e niso predstavljala enotne dr\xc5\xbeave. V asirskih kronikah je izraz Uruatri (Urartu) kot ime za to ligo nadome\xc5\xa1\xc4\x8deno v dalj\xc5\xa1em obdobju z izrazom "de\xc5\xbeela Nairi".  Drugi u\xc4\x8denjaki  menijo, da je Urartu akadska variacija Ararat iz Stare zaveze. Dejansko se gora Ararat nahaja v starem Urartskem ozemlju, pribli\xc5\xbeno 120 km severno od nekdanjega glavnega mesta. Poleg tega, da se nana\xc5\xa1a na znamenito bibli\xc4\x8dno goro Ararat, se pojavlja tudi kot ime kraljestva v Jeremija 51:27, omenjeno skupaj z Manejci in A\xc5\xa1kenazi._NEWLINE_V za\xc4\x8detku 6. stoletja pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem je bilo Urartsko kraljestvo nadome\xc5\xa1\xc4\x8deno z armensko dinastijo Orontid. Behistunski napis v treh jezikih, vklesan 521 ali 520 pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem s sklepom Dareja Velikega iz Perzije, se dr\xc5\xbeava v asir\xc5\xa1\xc4\x8dini imenuje Urartu, Arminiya v stari perzij\xc5\xa1\xc4\x8dini in Harminuia v elam\xc5\xa1\xc4\x8dini._NEWLINE_Shubria je bila del Urartu konfederacije. Kasneje pa se je sklicevala na okro\xc5\xbeje v obmo\xc4\x8dju imenovanem Arme ali Urme, ki so ga nekateri znanstveniki povezali z imenom Armenija.\n_START_SECTION_\nGeografija\n_START_PARAGRAPH_\nUrartu je obsegal povr\xc5\xa1ino pribli\xc5\xbeno 520.000 km2, ki se je raztezala od reke Kura na severu, do severnega vzno\xc5\xbeja gorovja Taurus na jugu in od reke Evfrat na zahodu do Kaspijskega morja na vzhodu.  _NEWLINE_Po svoji apsidi je Urartu segal od meje severne Mezopotamije na ju\xc5\xbenem Kavkazu, vklju\xc4\x8dno dana\xc5\xa1nja Armenija in ju\xc5\xbena Gruzija do reke Kura. Arheolo\xc5\xa1ka obmo\xc4\x8dja znotraj teh meja vklju\xc4\x8dujejo Altintepe, Toprakkale, Patnos in Haykaberd. Urartu utrdbe so Erebuni (dana\xc5\xa1nje mesto Erevan), trdnjava Van, Argishtihinili, Anzaf, Haykaberd in Ba\xc5\x9fkale, kot tudi Teishebaini (danes Karmir Blur) in druge.\n_START_SECTION_\nOdkritja\n_START_PARAGRAPH_\nNavdihnjen s spisi srednjeve\xc5\xa1kega armenskega zgodovinarja Movses Khorenatsija (ki je opisal Urartska dela v Van in jih pripisal legendarnemu Ara Geghetsiku, armenskemu patriarhu in princesi [[Semiramida | |Semiramidi), je francoski znanstvenik Jean Saint-Martin je predlagal, da njegova vlada po\xc5\xa1lje Friedricha Eduarda Schulza, nem\xc5\xa1kega profesorja, na obmo\xc4\x8dje Van leta 1827 v imenu francoske Oriental Society. Schulz je odkril in kopiral \xc5\xa1tevilne klinopisne napise, delno v asir\xc5\xa1\xc4\x8dini in delno v doslej neznanem jeziku. Schulz je tudi ponovno odkril stelo Kelishin, ki nosi asirsko-urartski dvojezi\xc4\x8dni napis, ki se je nahajala na prelazu Kelishin na trenutni ira\xc5\xa1ko-iranski meji. Povzetki njegovih za\xc4\x8detnih odkritij so bili objavljeni leta 1828. Schulz in \xc5\xa1tirje njegovi uslu\xc5\xbebenci so bili umorjeni od Kurdov leta 1829 blizu Ba\xc5\x9fkale. Njegovi zapiski so kasneje odkrili in jih objavili v Parizu leta 1840. Leta 1828 je britanski asiriologist Henry Creswicke Rawlinson posku\xc5\xa1al kopirati napis na steli Kelishin, vendar ni uspel zaradi ledu na sprednji strani stele. Nem\xc5\xa1ki u\xc4\x8denjak R. Rosch je podobno posku\xc5\xa1al nekaj let kasneje, a tudi on in njegova stranka sta bila napadena in ubita._NEWLINE_V poznih 1840 je Sir Austen Henry Layard preu\xc4\x8dil in opisal Urartske skalne rezbarije grobnice v gradu Van, vklju\xc4\x8dno s komoro Argi\xc5\xa1tisa I.. Od 1870 dalje so lokalni prebivalci za\xc4\x8deli plenjenje ru\xc5\xa1evin Toprakkale in prodajati artefakte evropskim zbirateljem. V 1880-tih je ta lokacija do\xc5\xbeivela izkopavanja, ki jih je organiziral Hormuzd Rassam v imenu British Museum. Skoraj ni\xc4\x8d ni bilo ustrezno dokumentirano._NEWLINE_Prvo sistemati\xc4\x8dno zbiranje Urartskih napisov in s tem za\xc4\x8detek urartologije kot specializiranem podro\xc4\x8dju sega v 1870-ta, s kampanjo Sira Archibalda Henryja Saycea. Nem\xc5\xa1ki in\xc5\xbeenir Karl Sester, odkritelj Mount Nemrut, je zbral ve\xc4\x8d napisov v letih 1890/1. Waldemar Belck obiskal obmo\xc4\x8dje leta 1891, odkril Rusa stelo. Na\xc4\x8drtovano odpravo za leto 1893 je prepre\xc4\x8dila tur\xc5\xa1ko-armenska sovra\xc5\xbenost. Belck je skupaj z Lehmann-Hauptom znova obiskal obmo\xc4\x8dje 1898/9 in izkopaval Toprakkale. Na tej ekspediciji je Belck na\xc5\xa1el stelo Kelishin, vendar so ga napadli Kurdi in jim je komaj pobegnil. Belck in Lehmann-Haupt sta v drugem poskusu ponovno na\xc5\xa1la stelo, vendar pa so vremenske razmere ponovno prepre\xc4\x8dile kopiranje napisa. Drugi napad na Belcka je izzval diplomatsko posredovanje Viljema II. pri sultanu Abdul Hamidu II., in so se dogovorili, da Belck pla\xc4\x8da vsoto 80.000 zlatih mark od\xc5\xa1kodnine. Med prvo svetovno vojno je regija Van na kratko padla pod ruski nadzor. Leta 1916 sta ruska znanstvenika Nikolaj Jakovlevich Marr in Josif Abgarovich Orbeli izkopavala na utrdbi Van, odkrila \xc5\xa1tiristransko stelo s knjigovodsko kroniko Sardurija II.. Leta 1939 je Boris Borisovi\xc4\x8d Piotrovsky izkopaval pri Karmir-Bluru in odkril Teishebaini, mesto boga vojne, Tei\xc5\xa1eba. Leta 1938-40 je izkopavanja ameri\xc5\xa1kih znanstvenikov Kirsoppa in Silve Lake skraj\xc5\xa1ala druga svetovna vojna in ve\xc4\x8dina najdb in evidenc se je izgubila, ko je nem\xc5\xa1ka podmornica torpedirala ladjo, SS Athenia. Pre\xc5\xbeivele dokumente je leta 1977 objavil Manfred Korfmann. _NEWLINE_Nova faza izkopavanj se je za\xc4\x8dela po drugi svetovni vojni. Izkopavanja so bila sprva omejena na sovjetsko Armenijo. Trdnjavo Karmir Blur, ki datira iz \xc4\x8dasa vladanja Rusa II., je izkopal z ekipo Boris Piotrovsky in prvi\xc4\x8d so bile sistemati\xc4\x8dno objavljene njihove ugotovitve. Za\xc4\x8detek leta 1956 Charles Burney identificiral in skiciral mnogo urartskih meste v obmo\xc4\x8dju jezera Van, iz leta 1959 je tur\xc5\xa1ka ekpedicija pod vodstvom Tahsina \xc3\x96zg\xc3\xbc\xc3\xa7a izkopala Altintepe in Arif Erzen._NEWLINE_V poznih 1960 so izkopali urartska obmo\xc4\x8dja v severozahodnem Iranu. Leta 1976 je italijanska ekipa z Mirjo Salvini, ki jo je spremljala mo\xc4\x8dno voja\xc5\xa1ko spremstvo, kon\xc4\x8dno re\xc5\xa1ila stelo Kelishin. Zalivska vojna je nato zaprla ta obmo\xc4\x8dja za arheolo\xc5\xa1ke raziskave. Oktay Belli je nadaljeval izkopavanja urartskih mest na tur\xc5\xa1kem ozemlju: v letu 1989 Ayanis, trdnjavo Rusas II. iz 7. stoletja pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem, ki je bila odkrita 35 km severno od Vana. Kljub izkopavanjem, so arheologi pregledali (Wartke 1993) le tretjino do polovice od 300 znanih urartskih obmo\xc4\x8dij v Tur\xc4\x8diji, Iranu, Iraku in Armenijo. Brez za\xc5\xa1\xc4\x8dite so mnogo lokacij oplenili lokalni prebivalci, ko so iskali zaklade in druge starine.\n_START_SECTION_\nIzvor\n_START_PARAGRAPH_\nAsirski napisi \xc5\xa0almaneserja I. (c. 1274 pr. n. \xc5\xa1t.) prvi omenjajo Uruartri kot eno izmed dr\xc5\xbeav Nairi, ohlapna konfederacija malih kraljestev in plemenskih dr\xc5\xbeav v Armenskem vi\xc5\xa1avju v 13. do 11. stoletju pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem, ki jih je osvojil. Uruartri so bil v regiji okrog jezera Van. \xc4\x8clanice Nairi so bile ve\xc4\x8dkrat podvr\xc5\xbeene nadaljnjim napadom in vdorom Asircev, zlasti v \xc4\x8dasu vladanja Tukulti-Ninurta I. (c. 1240 pr. n. \xc5\xa1t.), Tiglat-Pileser I. (c. 1100 pr. n. \xc5\xa1t.), A\xc5\xa1ur-bel-kala (c. 1070 pr. n. \xc5\xa1t.) , Adad-nirari II. (c. 900 pr. n. \xc5\xa1t.), Tukulti-Ninurta II. (c. 890 pr. n. \xc5\xa1t.), in A\xc5\xa1urnasirpal II. (883-859 pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem)._NEWLINE_Urartu se je ponovno pojavil v asirskih napisih \xc5\xbee v 9. stoletju pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem kot mo\xc4\x8dan severni tekmec Asiriji. Nairi dr\xc5\xbeave in plemena so postala enotno kraljestvo pod kraljem  Aramujem (c. 860 - 843 pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem), katerega glavno mesto Arza\xc5\xa1kun so zasedli Asirci pod \xc5\xa0almaneserjem III.. Pribli\xc5\xbeni sodobniki Uruartri, ki so \xc5\xbeiveli samo na zahodu vzdol\xc5\xbe ju\xc5\xbene obale \xc4\x8crnega morja, so bili Kaskijci znane iz hetitskih virov.\n_START_SECTION_\nRazvoj\n_START_PARAGRAPH_\nZa\xc4\x8dasni mrk Asircev v prvi polovici 8. stoletja pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem, je pomagal rasti Urartu, saj je postal najve\xc4\x8dja in najmo\xc4\x8dnej\xc5\xa1a dr\xc5\xbeava na Bli\xc5\xbenjem vzhodu, ki je bila dose\xc5\xbeena v kratkem \xc4\x8dasu. [24]_NEWLINE_Sarduri I. (c 832 -. 820 pr. n. \xc5\xa1t.), sin kralja Aramuja, se je uspe\xc5\xa1no upiral asirskim napadom na jugu, ki jih je vodil \xc5\xa0almaneser III., utrdil voja\xc5\xa1ko mo\xc4\x8d dr\xc5\xbeave in preselil glavno mesto v Tu\xc5\xa1pa (danes Van, na obali jezera Van). Njegov sin, Ispuini (c. 820-800 pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem), je zavzel sosednjo dr\xc5\xbeavo Musasir in postavil svojega sina Sardurija II. za podkralja; Mu\xc5\xa1a\xc5\xa1ir je kasneje postalo pomembno versko sredi\xc5\xa1\xc4\x8de Urartskega kraljestva. Ispuini je nato napadel \xc5\xa0am\xc5\xa1i-Adada V. Njegov naslednik Menua (c 800. - 785 pr.n.\xc5\xa1t.) je prav tako mo\xc4\x8dno raz\xc5\xa1iril kraljestvo in zapustil napise po vsem obmo\xc4\x8dju. Urartu je dosegel najvi\xc5\xa1jo to\xc4\x8dko svoje voja\xc5\xa1ke oblasti pod Menuovim sinom Argi\xc5\xa1tijem I. (c 785 -. 760 pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem), in postal ena od najmo\xc4\x8dnej\xc5\xa1ih kraljestev starodavnega Bli\xc5\xbenjega vzhoda. Argi\xc5\xa1ti je dodal ve\xc4\x8d ozemlja vzdol\xc5\xbe reke Araxes in Sevan in prepre\xc4\x8dil pohod \xc5\xa0almaneserja IV. zoper njega. Argi\xc5\xa1ti je ustanovil tudi nekaj novih mest, predvsem Erebuni 782 pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem. 6600 ujetih su\xc5\xbenjev je gradilo to novo mesto._NEWLINE_Na svojem vrhuncu se je Urartu kraljestvo raztezalo severno onkraj reke Aras (gr\xc5\xa1ko: Araxes) in Sevan, ki zajema dana\xc5\xa1njo Armenijo in celo ju\xc5\xbeni del Gruzije (npr. Qulha) skoraj do obal \xc4\x8crnega morja, zahodno do virov Evfrata, vzhodno do dana\xc5\xa1njega Tabriza, Urmijskega jezera in \xc5\xa1e \xc4\x8dez in ju\xc5\xbeno do izvirov Tigrisa._NEWLINE_Tiglat Pileser III asirski je osvojil Urartu v prvem letu svojega vladanja (745 pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem). Tam so Asirci na\xc5\xa1li konjenike in konje, \xc5\xberebeta udoma\xc4\x8dili za vo\xc5\xbenjo, kar je bilo edinstveno na jugu, kjer so jih uporabili za asirskih vojne vozove.\n_START_SECTION_\nNazadovanje in okrevanje\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 714 pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem je Urartu kraljestvo mo\xc4\x8dno trpelo zaradi napadov nomadskih Kimerijcev iz severa in pohodov  Sargona II. asirskega. Glavni tempelj v Mu\xc5\xa1a\xc5\xa1irju je bil opu\xc5\xa1\xc4\x8den in urartskega kralja Ruso I. je strahovito porazil od Sargon II. na Urmijskem jezeru. Nato je storil samomor._NEWLINE_Rusa sin Argi\xc5\xa1ti II. (714-685 pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem) je obnovil polo\xc5\xbeaj Urartu zoper Kimerijce, z Asirijo je bil dose\xc5\xbeen mir z novim asirskim kraljem Senaheribom 705 pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem. To pa je pomagalo Urartu, da se je za\xc4\x8delo dolgo obdobje razvoja in blaginje, ki se je nadaljevalo skozi vladavino Argi\xc5\xa1tijevega sina Rusa II. (685-645 pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem)._NEWLINE_Po Rusu II. pa je Urartu postal \xc5\xa1ibkej\xc5\xa1i zaradi stalnih napadov Kimerijcev in Skitov. Zato je postal odvisen od Asirije, in kot je razvidno se je Rusa II. sin, Sardur III. (645-635 pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem), obnana\xc5\xa1al do asirskega kralja Asurbanipala kot da je njegov "o\xc4\x8de".\n_START_SECTION_\nPadec\n_START_PARAGRAPH_\nGlede na Urartsko epigrafiko, so Sardurju III. sledili trije kralji - Erimena (635-620 pr. n. \xc5\xa1t.), njegov sin Rusa III. (620-609 pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem) in njegov sin Rusa IV. (609-590 ali 585 pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem). Pozno v 600-tih pr. n. \xc5\xa1t. (med ali po vladanju Sardurja III.), so v Urartu vdrli Skiti in njihovi zavezniki Medijci. Leta 612 pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem so medijski kralj Cyaxares Veliki skupaj z Nabopolasarjem iz Babilona in Skiti osvojili Asirijo, potem ko je bila ta mo\xc4\x8dno oslabljena zaradi dr\xc5\xbeavljanske vojne. Medijci so nato do 585 pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem prevzeli urartsko glavno mesto Van in s tem se dejansko kon\xc4\x8da suverenost Urartu.  Glede na armensko izro\xc4\x8dilo so Medijci pomagali Armencem vzpostaviti dinastijo Orontid. Mnoge urartske ru\xc5\xa1evine ka\xc5\xbeejo uni\xc4\x8denje z ognjem. To bi pomenilo dva scenarija, bodisi so Medijci pozneje osvojili Urartu, ali je Urartu ohranil svojo neodvisnost in mo\xc4\x8d, skozi zgolj dinasti\xc4\x8dne spremembe, ko so lokalne armenske dinastije (kasneje imenovana Orontidi) strmoglavile vladajo\xc4\x8do dru\xc5\xbeino s pomo\xc4\x8djo medijske vojske. Anti\xc4\x8dni viri podpirajo zadnjo razli\xc4\x8dico: Ksenofont na primer navaja, da je Armenija, ki ji je vladal Orontidski kralj, ni bila osvojena do vladanja srednjega kralja Astyagesa (585- 550 BC) - dolgo po Medijski invaziji v poznem 7. st. pr. n. \xc5\xa1t.  Podobno je zapisal Strabo, da "v anti\xc4\x8dnih \xc4\x8dasih je Velika Armenija vladala celotni Aziji, potem ko je razbila imperij Sircev, toda kasneje, v \xc4\x8dasu Astyagesa, je bila prikraj\xc5\xa1ana za to veliko avtoriteto ... " _NEWLINE_Srednjeve\xc5\xa1ke armenske kronike potrjujejo gr\xc5\xa1ke in hebrejske vire. Zlasti Movses Khorenatsi pi\xc5\xa1e, da je armenski princ Paruyr Skayordi pomagal Medijskemu kralju Cyaxares in njegovim zaveznikom osvojiti Asirijo, za kar ga je Cyaxares priznal kot kralja Armenije, medtem ko so Medijci osvojili Armenijo \xc5\xa1ele mnogo kasneje, pod Astyagesom. _NEWLINE_Urartu je bil uni\xc4\x8dena bodisi 590 BC ali 585 pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem. Do konca 6. stoletja je bil Urartu zagotovo nadome\xc5\xa1\xc4\x8den z Armenijo.\n_START_SECTION_\nGospodarstvo in politika\n_START_PARAGRAPH_\nGospodarska struktura Urartu je bila podobna drugim dr\xc5\xbeavam anti\xc4\x8dnega sveta, \xc5\xa1e posebej za Asiriji. Dr\xc5\xbeava je bila mo\xc4\x8dno odvisna od kmetijstva, ki se zahtevalo centraliziran napor namakanja. Ta dela so upravljali kralji, pri njihovem izvajanju so sodelovali brezpla\xc4\x8dno prebivalci in morda zaporniki kot su\xc5\xbenje. Kraljevi guvernerji so skrbeli za dotok ljudi. Posamezna obmo\xc4\x8dja znotraj dr\xc5\xbeave so morala pla\xc4\x8dati davke osrednji vladi v \xc5\xbeitu, konjih, bikih, itd. V miru je Urartu verjetno vodil aktivno trgovino z Asirijo, ki je zagotavljala govedo, konje, \xc5\xbeelezo in vino.\n_START_SECTION_\nUmetnost in arhitektura\n_START_PARAGRAPH_\nObstaja ve\xc4\x8d ostankov kamnitih arhitektur, kot tudi nekatere iz blatne opeke, \xc5\xa1e posebej, ker je zgorela, kar jo je pomagalo ohraniti. Kamnite ostanki so predvsem utrdbe in zidovi, s templji in mavzoleji in \xc5\xa1tevilne v kamen vklesane grobnice. Slog, ki se je razvil, ka\xc5\xbee izrazit zna\xc4\x8daj, deloma zaradi ve\xc4\x8dje uporabe kamna v primerjavi s sosednjimi kulturami. Tipi\xc4\x8dni tempelj je bil kvadraten, s kamnitimi debelimi zidovi in odprtim notranjim prostorom, vendar z uporabo blatne opeke v vi\xc5\xa1jih predelih. Te so bile na najvi\xc5\xa1ji to\xc4\x8dki citadele in iz ohranjenih se vidi, da so bili visoki, morda z dvokapno streho; njihov poudarek na vertikalnosti je imel vpliv na kasnej\xc5\xa1o kr\xc5\xa1\xc4\x8dansko armensko arhitekturo. _NEWLINE_Umetnost Urartu je \xc5\xa1e posebej znana po finih bronastih predmetih narejenih v tehniki izgubljenega voska: oro\xc5\xbeja, figurice, vr\xc4\x8di, vklju\xc4\x8dno z velikimi kotli, ki so bili uporabljeni za \xc5\xbertvovanje, pribor za pohi\xc5\xa1tvo in \xc4\x8delade. Obstajajo tudi ostanki slonovine in rezbarije iz kosti, freske, cilindri\xc4\x8dni pe\xc4\x8dati in seveda lon\xc4\x8denina. Na splo\xc5\xa1no je njihov slog nekoliko manj prefinjena me\xc5\xa1anica vplivov sosednjih kultur. Arheologija je dala relativno malo primerov nakita iz plemenitih kovin.\n_START_SECTION_\nJezik\n_START_PARAGRAPH_\nUrartij\xc5\xa1\xc4\x8dina, uporabljen jezik v klinopisih Urartu, je bil ergativ-aglutinacijski jezik, ki ne pripada niti semitski niti indoevropski dru\xc5\xbeini, ampak v hurro-urartsko dru\xc5\xbeino. Ohranjenega v \xc5\xa1tevilnih napisih najdemo v obmo\xc4\x8dju kraljestva Urartu, napisan v asirskem klinopisu. Obstajajo tudi najdbe avtohtonih urartskih hieroglifov, toda to je \xc5\xa1e vedno negotovo.  _NEWLINE_Urartski klinopisni napisi so razdeljeni v dve skupini. Manj\xc5\xa1ina je napisana v akad\xc5\xa1\xc4\x8dini (uradni jezik Asirije). Vendar pa je glavnina klinopisov napisana v aglutinskem jeziku, konvencionalno imenovanem Urart\xc5\xa1\xc4\x8dina, khaldian\xc5\xa1\xc4\x8dina ali neo-hurrian\xc5\xa1\xc4\x8dina, ki je bil povezan z Hurriani v Hurro-Urartiski dru\xc5\xbeini in ni bil niti semitski niti indoevropski._NEWLINE_Za razliko od klinopisnih napisov, urartski hieroglifi ("besedila") niso bila uspe\xc5\xa1no razvozlana. Znanstveniki se zato ne strinjajo o tem, kak\xc5\xa1en jezik je bil uporabljen v "besedilih" in ali celo sploh predstavlja pisanje.'