b'\n_START_ARTICLE_\nAlbin \xc4\x8cotar\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nRodil se je v kme\xc4\x8dki dru\xc5\xbeini iz \xc5\xa0krbine na Krasu, ki je med 1. svetovno vojno \xc5\xbeivela v begunstvu na \xc5\xa0tajerskem. Po vojni se je dru\xc5\xbeina vrnila v \xc5\xa0krbino, kjer je kon\xc4\x8dal ljudsko \xc5\xa1olo ter se v Trstu izu\xc4\x8dil za trgovskega pomo\xc4\x8dnika. S sedemnajstimi leti je pobegnil v Kraljevino Jugoslavijo. Najprej je \xc5\xbeivel pri bratu v Zagrebu, kjer se je pre\xc5\xbeivljal kot pekovski delavec in sodeloval v izseljeni\xc5\xa1kem dru\xc5\xa1tvu Istra. Leta 1936 je od\xc5\xa1el v Ljubljano. Tu je deloval v mladinskem delavskem gibanju v Trnovem in emigrantskem dru\xc5\xa1tvu Tabor. Po fa\xc5\xa1isti\xc4\x8dni zasedbi Ljubljane je 1. avgusta 1941 postal \xc4\x8dlan Komunisti\xc4\x8dne partije Slovenije in aktivist Osvobodilne fronte. Sredi februarja 1942 je bil po nalogu partije poslan v Trst, kjer je za KPS in OF nadaljeval z organizacijskim delom. Njegova ilegalna imena so bila Pino in Karlo ter pozneje v partizanih Jaduk. Oktobra 1942 je bil zaradi izdaje aretiran. Iz zapora je pri\xc5\xa1el 9. aprila 1944 in se preko Istre prebil v Brkine. Tu je prevzel dol\xc5\xbenost sekretarja okro\xc5\xbenega komiteja Zveze komunisti\xc4\x8dne mladine Jugoslavije. V Brkinih je deloval do osvoboditve. Po vojni je bil nekaj \xc4\x8dasa zaposlen pri Upravi dr\xc5\xbeavne varnosti v Kopru, potem pa je deloval na gospodarskem podro\xc4\x8dju kot direktor podjetja BOR v Kopru. Po upokojitvi leta 1966 je nadaljeval z delom v raznih politi\xc4\x8dnih organizacijah. Leta 1974 je po ustanovitvi odbora Ju\xc5\xbenoprimorskega okro\xc5\xbeja postal njegov predsednik. Veliko se je ukvarjal z zbiranjem gradiva za zgodovino narodnoosvobodilne borbe.'