b'\n_START_ARTICLE_\nLorenzo Ghiberti\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nLorenzova mati, Fiore, je bila poro\xc4\x8dena z bogatim in malovrednim \xc4\x8dlovekom, ki ga je kmalu zapustila in se preselila k zlatarju Bartolu, s katerim je imela dva otroka. Nezakonsko rojstvo je dolgo vplivalo na Lorenzovo \xc5\xbeivljenje in mu pogojevalo uvrstitev med mestne veljake. Celo v svoji avtobiografiji je Ghiberti opustil vso otro\xc5\xa1ko in mladostno dobo, ki jo je pre\xc5\xbeivel z Bartolom, kateri mu je bil med drugim tudi prvi u\xc4\x8ditelj zlatarske obrti. Leta 1400 se je podal v Pesaro, kjer je skupaj s starej\xc5\xa1im kolegom delal za dru\xc5\xbeino Malatesta, vendar se ve\xc4\x8dina del ni ohranila. Po povratku v Firence se je udele\xc5\xbeil nate\xc4\x8daja za izdelavo drugih bronastih vrat krstilnice (Battistero), tedaj najpomembnej\xc5\xa1ega sakralnega objekta v mestu. Delo je bilo zaupano Ghibertiju, vendar obstajata dve razli\xc4\x8dni poro\xc4\x8dili o izidu nate\xc4\x8daja. Ghiberti izjavlja, da so sodniki enoglasno dodelili njemu zmago, medtem ko biograf Brunelleschija, ki je bil najvrednej\xc5\xa1i med ostalimi kandidati, pripoveduje, da se je nate\xc4\x8daj zaklju\xc4\x8dil neodlo\xc4\x8deno, s priznanjem enake vrednosti obema kiparjema; ker pa Brunelleschi ni maral ustvarjati v sodelovanju z Ghibertijem, je odstopil in tako je bilo delo dodeljeno slednjemu. Zanimivo je, da je kipar podpisal pogodbo z imenom Lorenzo di Bartolo, to je s priznanjem svojega naravnega o\xc4\x8deta, \xc4\x8deprav je slednji poro\xc4\x8dil njegovo mater \xc5\xa1ele leta 1404. Kar mu pa ni prepre\xc4\x8dilo, da se je potegoval za dedi\xc5\xa1\xc4\x8dino po materinem prvem soprogu in tako prejel v last neko zemlji\xc5\xa1\xc4\x8de._NEWLINE_Leta 1409 se je vpisal v ceh svilarjev, ki je sprejemal med \xc4\x8dlane tudi zlatarje._NEWLINE_Leta 1415 se je Ghiberti poro\xc4\x8dil in v naslednjih letih sta se mu rodila dva de\xc4\x8dka. Leta 1425 je bila kiparju naro\xc4\x8dena izdelava tretjih vrat krstilnice, na katerih je delal s pomo\xc4\x8djo obeh sinov, predvsem Viktorja, in drugih sodelavcev do leta 1452. V tej dobi je za\xc4\x8del pisati Komentarje, ki so nekak\xc5\xa1en pregled vse tedaj poznane umetnosti, pa tudi prikrita hvalnica njegove lastne sposobnosti. Zadnja leta je pre\xc5\xbeivel brez ekonomskih te\xc5\xbeav in ob vsesplo\xc5\xa1nem priznanju javnosti. Umrl je leta 1455.\n_START_SECTION_\nDelo\n_START_PARAGRAPH_\nLorenzo Ghiberti je bil eden od umetnikov, ki so razvili florentinsko renesanso z novimi pogledi na pozno gotiko tedanjega \xc4\x8dasa. Kakor veliki umetniki tistih let (Masaccio, Donatello) je opustil odve\xc4\x8dno dekoracijo ter toge telesne dr\xc5\xbee in se posvetil \xc4\x8dim bolj naravnemu oblikovanju. Njegove figure zdru\xc5\xbeujejo eleganco mednarodne gotike s plasti\xc4\x8dnostjo starogr\xc5\xa1kih kipov in se vklju\xc4\x8dujejo v ozadja s komaj nazna\xc4\x8deno perspektivo. Podrobnosti njegovih del so natan\xc4\x8dne in popolnoma izoblikovane, kot rezultat kiparske in zlatarske sposobnosti umetnika.\n_START_SECTION_\nPriznanja\n_START_PARAGRAPH_\nPo njem se imenuje Ghibertijev krater na Merkurju.'