b"\n_START_ARTICLE_\nAugustin Louis Cauchy\n_START_SECTION_\nMladost in izobrazba\n_START_PARAGRAPH_\nCauchy je bil sin Louisa Fran\xc3\xa7oisa Cauchyja (1760\xe2\x80\x931848) in Marie-Madeleine Desestre. Imel je dva brata, Alexandra Laurenta Cauchyja (1792\xe2\x80\x931857), ki je leta 1847 postal predsednik oddelka prizivnega sodi\xc5\xa1\xc4\x8da, leta 1849 pa sodnik kasacijskega sodi\xc5\xa1\xc4\x8da; ter Eugena Fran\xc3\xa7oisa Cauchyja (1802\xe2\x80\x931877), publicista, ki je tudi napisal ve\xc4\x8d matemati\xc4\x8dnih del._NEWLINE_Leta 1818 se je poro\xc4\x8dil z Aloise de Bure. Bila je bli\xc5\xbenja sorodnica zalo\xc5\xbenika, ki je objavil ve\xc4\x8dino njegovih del. Imela sta dve h\xc4\x8deri: Marie Fran\xc3\xa7oise Alicia (1819) in Marie Mathilde (1823)._NEWLINE_Njegov o\xc4\x8de Louis Fran\xc3\xa7ois je bil visoki uradnik v pari\xc5\xa1ki policiji nove ureditve. Zaradi francoske revolucije 14. julija 1789, ki je izbruhnila mesec dni pred Augustin Louisovim rojstvom, je izgubil slu\xc5\xbebeno mesto. Cauchyjeva dru\xc5\xbeina je pre\xc5\xbeivela revolucijo in prihajajo\xc4\x8do vladavino terorja jakobinske diktature (1794). Prebe\xc5\xbeala je v Arcueil, kjer ga je za\xc4\x8del pou\xc4\x8devati o\xc4\x8de. Po usmrtitvi Robespierra 28. julija 1794 so se lahko vrnili v Pariz. Tu je o\xc4\x8de na\xc5\xa1el novo uradni\xc5\xa1ko slu\xc5\xbebo in kmalu napredoval. Ko je leta 1799 na oblast pri\xc5\xa1el Napoleon, je o\xc4\x8de \xc5\xa1e bolj napredoval in postal glavni tajnik senata, ter delal neposredno pod Laplaceom (sedaj veliko bolj znanim po svojem delu iz matemati\xc4\x8dne fizike). Tudi Lagrange je bil prijatelj dru\xc5\xbeine._NEWLINE_Po Lagrageevem nasvetu se je Augustin Louis jeseni 1802 vpisal na \xc3\x89cole Centrale du Panth\xc3\xa9on, tedaj najbolj\xc5\xa1o srednjo \xc5\xa1olo v Parizu. Veliko predmetov je bilo klasi\xc4\x8dnih jezikov. Mladi in prizadevni Cauchy je bil sijajni dijak in je prejel ve\xc4\x8d nagrad v latin\xc5\xa1\xc4\x8dini in humanisti\xc4\x8dnih predmetih. Navkljub tem uspehom je izbral in\xc5\xbeenirsko pot in se za\xc4\x8del pripravljati na sprejemni izpit na \xc3\x89cole Polytechnique. Leta 1805 je bil na izpitu od 293 rijavljenih drugi, tako da so ga sprejeli. Eden od glavnih namenov te \xc5\xa1ole je bila priprava civilnih in voja\xc5\xa1kih in\xc5\xbeenirjev na nivoju visoko\xc5\xa1olske znanstvene in matemati\xc4\x8dne izobrazbe. Delovala je pod voja\xc5\xa1kim strogim redom, kar je mlademu in pobo\xc5\xbenemu Cauchyju povzro\xc4\x8dalo te\xc5\xbeave pri prilagajanju. V starosti 18 let je kon\xc4\x8dal politehni\xc5\xa1ko \xc5\xa1olo in se vpisal na \xc3\x89cole Nationale des Ponts et Chauss\xc3\xa9es (Nacionalna \xc5\xa1ola za mostove in ceste). Diplomiral je iz gradbeni\xc5\xa1tva nizkih gradenj z najvi\xc5\xa1jimi ocenami.\n_START_SECTION_\nIn\xc5\xbeenirska leta\n_START_PARAGRAPH_\nPo diplomi leta 1810 je sprejel slu\xc5\xbebo kot mladi in\xc5\xbeenir v Cherbourgu, kjer je Napoleon \xc5\xbeelel zgraditi pomorsko opori\xc5\xa1\xc4\x8de. Tu je Cauchy ostal tri leta in, \xc4\x8deprav je imel zelo zasedeno upravljalno slu\xc5\xbebo, je \xc5\xa1e vedno na\xc5\xa1el \xc4\x8das za pipravo treh matemati\xc4\x8dnih rokopisov, ki jih je predlagal v Premi\xc3\xa8re Classe (prvi razred) Francoskega in\xc5\xa1tituta (Institut de France). Njegova prva dva rokopisa o pravilnih poliedrih so sprejeli, tretjega o sto\xc5\xbenicah pa so zavrnili. Leta 1812 je podal popolni seznam Kepler-Poinsotovih poliedrov._NEWLINE_Septembra 1812 je zaradi prenapornega dela zbolel in se vrnil v Pariz. Drugi razlog za vrnitev v prestolnico je bil, ker je izgubil svoje zanimanje za in\xc5\xbeenirsko slu\xc5\xbebo. Vedno bolj ga je privla\xc4\x8devala abstraktna lepota matematike. V Parizu je imel ve\xc4\x8d mo\xc5\xbenosti, da bi na na\xc5\xa1el slu\xc5\xbebo povezano z matematiko. \xc4\x8ceprav je formalno obdr\xc5\xbeal svojo in\xc5\xbeenirsvo slu\xc5\xbebo, so ga s pla\xc4\x8dilnega seznama Ministrstva za pomorstvo prestavili na seznam Ministrstva za notranje zadeve. Naslednja tri leta je bil v glavnem na nepla\xc4\x8danem bolni\xc5\xa1kem dopustu in se uspe\xc5\xa1no ukvarjal z matematiko, s povezanimi temami o simetri\xc4\x8dnih funkcijah, simetri\xc4\x8dni grupi in teoriji o algebrskih ena\xc4\x8dbah vi\xc5\xa1jega reda. Med letoma 1813 in 1815 je posku\xc5\xa1al postati \xc4\x8dlan Prvega razreda Francoskega in\xc5\xa1tituta, vendar v treh razli\xc4\x8dnih prilikah neuspe\xc5\xa1no. Leta 1815 so pri Waterlooju premagali Napoleona, na novo name\xc5\xa1\xc4\x8deni bourbonski kralj Ludvik XVIII. pa je prevzel vzpostavitev vladanja. Akademijo znanosti so ponovno ustanovili marca 1816. Carnot in Monge sta zaradi politike izgubila \xc4\x8dlanstvo v Akademiji, kralj pa je namesto njiju imenoval Cauchyja. Odpor drugih \xc4\x8dlanov je bil oster. Menili so, da je njegov sprejem za \xc4\x8dlanstvo Akademije sramota, Cauchy pa je zaradi tega v znanstvenih krogih pridobil veliko sovra\xc5\xbenikov.\n_START_SECTION_\nProfesor na \xc3\x89cole Polytechnique\n_START_PARAGRAPH_\nNovembra 1815 je Poinsot, ki je bil izredni profesor na \xc3\x89cole Polytechnique, zaradi zdravstvenih razlogov zaprosil za izvzetost od pou\xc4\x8devalskih dol\xc5\xbenosti. Cauchy je do tedaj \xc5\xbee postal znani matematik in bi si zaslu\xc5\xbeil profesorsko mesto. Eden od njegovih velikih uspehov do tedaj je bil dokaz de Fermatovega izreka mnogokotni\xc5\xa1kih \xc5\xa1tevil v splo\xc5\xa1nem. Ker je bil zelo zvest Bourbonom, je to nedvomno prispevalo k temu, da je nasledil Poinsota. Kon\xc4\x8dno je opustil svojo in\xc5\xbeenirsko slu\xc5\xbebo in prejel enoletno pogodbo za pou\xc4\x8devanje matematike drugega letnika \xc3\x89cole Polytechnique. Leta 1816 so to bonapartisti\xc4\x8dno, nereligiozno \xc5\xa1olo prenovili, ve\xc4\x8d liberalnih profesorjev pa so odpustili. Reakcionarnega Cauchyja so povi\xc5\xa1ali v rednega profesorja._NEWLINE_V svojem 28-em letu je Cauchy \xc5\xa1e vedno \xc5\xbeivel pri star\xc5\xa1ih. Za o\xc4\x8deta je bil \xc5\xbee skrajni \xc4\x8das, da se poro\xc4\x8di. Cauchy se je zaro\xc4\x8dil z Alo\xc3\xafse de Bure. \xc4\x8clani dru\xc5\xbeine de Bure so bili tiskarji in prodajalci knjig. Objavili so ve\xc4\x8dino njegovih del. Alo\xc3\xafse in Augustin Louis sta se poro\xc4\x8dila 4. aprila 1818 v Cerkvi svetega Sulpicija v Parizu z veliko rimskokatoli\xc5\xa1ko sve\xc4\x8danostjo in obredom. Leta 1819 se jima je rodila prva h\xc4\x8di Marie Fran\xc3\xa7oise Alicia, leta 1823 pa druga in zadnja Marie Mathilde. _NEWLINE_Nazadnja\xc5\xa1ko politi\xc4\x8dno ozra\xc4\x8dje, ki je trajalo do leta 1830, je Cauchyju popolnoma ustrezalo. Leta 1824 je umrl Ludvik XVIII., nasledil pa ga je \xc5\xa1e bolj nazadnja\xc5\xa1ki brat Karel X.. V tem \xc4\x8dasu je bil Cauchy nadvse ustvarjalen in je objavljal pomembne matemati\xc4\x8dne razprave eno za drugo. Dodelili so mu navskri\xc5\xbeni delovni mesti na Francoskem kolegiju in na Facult\xc3\xa9 des Sciences tedanje Imperialne univerze.\n_START_SECTION_\nV izgnanstvu\n_START_PARAGRAPH_\nJulija 1830 se je v Franciji zgodila druga revolucija. Karel X. je pobegnil iz dr\xc5\xbeave, nasledil pa ga je nebourbonski kralj Ludvik Filip I. (Orl\xc3\xa9anski). Nemiri, v katerih so sodelovali uniformirani \xc5\xa1tudenti \xc3\x89cole Polytechnique, so divjali blizu Cauchyjevega doma v Parizu._NEWLINE_Ti dogodki so zaznamovali preokretnico v njegovem \xc5\xbeivljenju in prekinili njegovo matemati\xc4\x8dno ustvarjalnost. Pretresen zaradi padca vlade je globoko zasovra\xc5\xbeil liberalce, ki so prevzeli oblast, in zapustil Pariz. Od\xc5\xa1el je v tujino in za seboj pustil dru\xc5\xbeino. Kratek \xc4\x8das je bil v Fribourgu v \xc5\xa0vici, kjer se je moral odlo\xc4\x8diti ali bo zaprisegel zahtevano prisego zvestobe novemu re\xc5\xbeimu. To je zavrnil in zaradi tega je izgubil vsa delovna mesta v Parizu, razen svojega \xc4\x8dlanstva v Akademiji, za katerega zaprisega ni bila potrebna. Leta 1831 je od\xc5\xa1el v Torino. Po nekaj \xc4\x8dasa tamkaj\xc5\xa1njega bivanja je sprejel ponudbo sardinijskega kralja, ki je tedaj vladal Torinu in sosednji pokrajini Piemont, za predstojnika stolice za teoreti\xc4\x8dno fiziko, ki so jo ustanovili posebej zanj. V Torinu je pou\xc4\x8deval v letih 1832 in 1833. Leta 1831 so ga izbrali za tujega \xc4\x8dlana Kraljeve \xc5\xa1vedske akademije znanosti._NEWLINE_Avgusta 1833 je zapustil Torino in od\xc5\xa1el v Prago, kjer je postal zasebni u\xc4\x8ditelj 13-letnega vojvode Bordeauxa Henrija d'Artoisa (1820\xe2\x80\x931883), izgnanega kronskega princa in vnuka Karla X. Kot profesor \xc3\x89cole Polytechnique je bil Cauchy razvpito slab predavatelj in je zahteval nivo znanja, ki so ga lahko dosegli le nekateri najbolj\xc5\xa1i, svoj odmerjeni \xc4\x8das predavanj pa je natrpal s preve\xc4\x8d snovi. Mladi vojvoda ni imel ne okusa niti nadarjenosti za matematiko ali znanost, tako da si kot u\xc4\x8denec in u\xc4\x8ditelj sploh nista ustrezala. \xc4\x8ceprav je Cauchy svojo nalogo vzel zelo resno, jo je opravljal z veliko okornostjo in s presene\xc4\x8deno pomanjkljivo veljavo nad mladim vojvodo._NEWLINE_Med svojim delovanjem kot gradbenik nizkih gradenj je bil za kratek \xc4\x8das vodja popravil nekaterih pari\xc5\xa1kih odvodnih cestnih kanalov. Naredil je napako in je to povedal svojemu u\xc4\x8dencu. Z veliko zlobo je mladi vojvoda za\xc4\x8del govoriti naokrog, da je gospod Cauchy za\xc4\x8del svojo pot v pari\xc5\xa1kih kanalih. Cauchy je bil zasebni u\xc4\x8ditelj do septembra 1838, ko je vojvoda napolnil 18 let. V teh petih letih je komajda kaj raziskoval, vojvoda pa je za celo \xc5\xbeivljenje zasovra\xc5\xbeil matematiko. Edina dobra stvar, ki je iz\xc5\xa1la iz tega do\xc5\xbeivljaja, je bilo povzdignenje Cauchyja v barona, \xc4\x8dastni naziv, ki ga je zelo cenil. Leta 1834 sta se mu v Pragi pridru\xc5\xbeile \xc5\xbeena in h\xc4\x8deri. Po \xc5\xa1tirih letih izgnanstva je bila njegova dru\xc5\xbeina spet skupaj.\n_START_SECTION_\nZadnja leta\n_START_PARAGRAPH_\nPozno leta 1838 se je vrnil v Pariz in na svoje delovno mesto v Akademiji znanosti. Svojih profesorskih mest ni uspel spet pridobiti, ker je \xc5\xa1e vedno odklanjal prisego zvestobi. Vendar je \xc5\xa1e vedno obupno \xc5\xbeelel pridobiti formalni polo\xc5\xbeaj v pari\xc5\xa1ki znanstveni srenji._NEWLINE_Avgusta 1839 se je prosto delovno mesto pojavilo v Uradu za dol\xc5\xbeine (Bureau des longitudes). Urad je bil podoben Akademiji. Imel je na primer pravico pritegniti svoje \xc4\x8dlane. Verjeli so, da so \xc4\x8dlani Urada lahko \xc2\xbbpozabili\xc2\xab\xc2\xa0na prisego zvestobi, \xc4\x8deprav so bili formalno, za razliko od akademikov, obvezani nanjo. Urad je bil organizacija ustanovljena leta 1795 za re\xc5\xa1itev problema dolo\xc4\x8devanja lege na morju \xe2\x80\x93 ve\xc4\x8dinoma zemljepisne dol\xc5\xbeine, saj se lahko zemljepisna \xc5\xa1irina preprosto dolo\xc4\x8da iz navidezne lege Sonca na nebu. Ker so dognali, da se lega na morju najbolj\xc5\xa1e dolo\xc4\x8da z astronomskimi opazovanji, se je Urad razvil v organizacijo, ki je spominjala na akademijo astronomskih znanosti._NEWLINE_Novembra 1839 so Cauchyja izvolili v Urad in kmalu je ugotovil, da zadeve s prisego ni bilo mo\xc4\x8d tako lahko odpraviti. Brez zaprisege je kralj zavrnil odobriti njegov izbor. \xc5\xa0tiri leta je bil Cauchy v nesmiselnem polo\xc5\xbeaju, da je bil izbran, ni pa mu to bilo odobreno. Zaradi tega formalno ni bil \xc4\x8dlan Urada, ni prejemal pla\xc4\x8dila, ni mogel prisostvovati sre\xc4\x8danjem in ni mogel predlo\xc5\xbeiti \xc4\x8dlankov. \xc5\xa0e vedno je odklanjal zaprisego, vendar se je po\xc4\x8dutil dovolj zvestega, da je usmeril svoje raziskovanje v nebesno mehaniko. Leta 1840 je Akademiji predstavil ducat \xc4\x8dlankov o tej temi. Opisal in ponazoril je tudi reprezentacijo \xc5\xa1tevil s predzna\xc4\x8deno \xc5\xa1tevko, modificirani deseti\xc5\xa1ki sistem, ki ga je v Angliji leta 1727 prikazal Colson. Zme\xc5\xa1ano \xc4\x8dlanstvo v Uradu je za Cauchyja trajalo do leta 1843, ko ga je kon\xc4\x8dno nasledil Poinsot._NEWLINE_Skozi celotno 19. stoletje se je francoski izobra\xc5\xbeevalni sistem bojeval z vpra\xc5\xa1anjem delitve cerkve in dr\xc5\xbeave. Rimskokatoli\xc5\xa1ka cerkev si je prizadevala za svobodo izobrazbe. V Cauchyju je pri tem prizadevanju na\xc5\xa1la \xc4\x8dvrstega in slavnega zaveznika. Svoj ugled in znanje je posodil \xc3\x89cole Normale \xc3\x89ccl\xc3\xa9siastique, \xc5\xa1oli v Parizu, ki so jo vodili jezuiti, za vzgojo u\xc4\x8diteljev v svojih kolegijih. Sodeloval je tudi pri ustanovitvi Katoli\xc5\xa1kega in\xc5\xa1tituta (Institut Catholique) v Parizu. Namen tega in\xc5\xa1tituta je bilo odvra\xc4\x8danje posledic odsotnosti katoli\xc5\xa1kega univerzitetnega izobra\xc5\xbeevanja v Franciji. Te dejavnosti Cauchyja niso proslavile pri njegovih kolegih, ki so v celoti gledano, podpirali ideale razsvetljenstva francoske revolucije. Ko se je leta 1843 izpraznilo mesto stolice za matematiko na Francoskem kolegiju, je Cauchy zaprosil zanj, vendar je dobil le tri od 45-ih glasov._NEWLINE_Leto 1848 je bilo leto revolucij po vsej Evropi. Revolucije so izbruhnile v \xc5\xa1tevilnih dr\xc5\xbeavah, za\xc4\x8dele pa so se v Franciji. Kralj Ludvik Filip I., ki se je zbal enake usode Ludvika XVI., je pobegnil v Anglijo. Prisego zvestobi so odpravili in pot k akademskemu imenovanju je bila za Cauchyja kon\xc4\x8dno prosta. 1. marca 1849 so ga ponovno imenovali za profesorja matemati\xc4\x8dne astronomije na Facult\xc3\xa9 de Sciences Imperialne univerze Francije. Po njegovi smrti ga je na tej stolici nasledil Victor Puiseux._NEWLINE_Po politi\xc4\x8dnem uporu skozi celo leto 1848 je Francija izbrala postati republika, pod predsedovanjem Louisa Napol\xc3\xa9ona Bonaparteja, Napol\xc3\xa9onovega ne\xc4\x8daka in sina Napol\xc3\xa9onovega brata, ki so ga namestili za prvega kralja Holandije. Kmalu zgodaj leta 1852 je predsednik postal francoski cesar in prevzel ime Napol\xc3\xa9on III._NEWLINE_Ne nepri\xc4\x8dakovano se je v uradni\xc5\xa1kih krogih pojavila zamisel, da bi bilo koristno zahtevati zaprisego zvestobi od vseh dr\xc5\xbeavnih uslu\xc5\xbebencev, vklju\xc4\x8dno z univerzitetnimi profesorji. Zgodovina se ne ponavlja vedno, saj je sedaj lahko \xc4\x8dlan kabineta prepri\xc4\x8dal imperatorja da izvzame Cauchyja od prisege. Cauchy je ostal profesor na Univerzi do svoje smrti v 67-em letu. Zadnje zakramente je prejel in umrl ob 4h pono\xc4\x8di 23. maja 1857.\n_START_SECTION_\nZgodnje delo\n_START_PARAGRAPH_\nCauchyjeva nadarjenost se je razjasnila v njegovi preprosti re\xc5\xa1itvi Apolonijevega problema o kro\xc5\xbenici, ki se dotika treh danih kro\xc5\xbenic, iz leta 1805, v njegovi posplo\xc5\xa1itvi Eulerjeve karakteristike za poliedre leta 1811 in v ve\xc4\x8d drugih elegantnih problemih. Bolj pomembna je njegova razprava o \xc5\xa1irjenju valovanja za katero je leta 1816 prejel Veliko nagrado Francoske akademije znanosti. Njegovi zapisi so pokrivali pomembne teme, kot so: teorija vrst, kjer razvil pojem konvergence, in odkril veliko osnovnih formul za q-vrste. V teoriji \xc5\xa1tevil in kompleksnih koli\xc4\x8din je prvi definiral kompleksna \xc5\xa1tevila kot pare realnih \xc5\xa1tevil. Pisal je tudi o teoriji grup in substitucijah, teoriji funkcij, diferencialnih ena\xc4\x8dbah in determinantah.\n_START_SECTION_\nTeorija \xc5\xa1tevil\n_START_PARAGRAPH_\nPrvi je leta 1818 v splo\xc5\xa1nem dokazal Fermatov izrek mnogokotni\xc5\xa1kih \xc5\xa1tevil iz leta 1638. Za kvadratna \xc5\xa1tevila ga je leta 1770 dokazal Lagrange, za trikotni\xc5\xa1ka \xc5\xa1tevila pa leta 1796 Gauss.\n_START_SECTION_\nCours d'Analyse\n_START_PARAGRAPH_\nPoleg svojega dela o kompleksnih funkcijah je bil Cauchy prvi, ki je poudarjal pomembnost strogosti v analizi. Njegova knjiga Te\xc4\x8daj analize (Cours d'Analyse) iz leta 1821 je imela tak\xc5\xa1en vpliv, da je Judith Victor Grabiner zapisala, \xc2\xbbda je bil Cauchy mo\xc5\xbe, ki je u\xc4\x8dil strogo analizo celo Evropo.\xc2\xbb Knjigo ve\xc4\x8dkrat navajajo kot prvi kraj, kjer so bili neenakosti in  argumenti prvi\xc4\x8d predstavljeni v infinitazimalni ra\xc4\x8dun. Michael Barany trdi, da je \xc3\x89cole pridobila pooblastilo nad vklju\xc4\x8ditvijo infinitezimalnih metod nasproti Cauchyjevemu bolj\xc5\xa1emu razumevanju. Gilain je razpravljal, da so infinitezimalni deli knjige verjetno kasnej\xc5\xa1i vstavek. Laugwitz in Benis-Sinaceur sta menila, da Cauchyju ni bilo treba predavati infinitezimal, in pokazala, da jih je uporabljal v svojem lastnem delu vse do leta 1853._NEWLINE_Cauchy je podal definicijo infinitezimale kot zaporedje, ki te\xc5\xbei k ni\xc4\x8d. Napisali so veliko del o Cauchyjevem pojmu \xc2\xbbinfinitezimalno majhnih koli\xc4\x8dinah\xc2\xab, in razpravljali, da vodijo od vsega iz obi\xc4\x8dajnih \xc2\xbbepsilonskih\xc2\xab\xc2\xa0definicij ali k pojmom nestandardne analize. Splo\xc5\xa1no mnenje je, da je Cauchy prezrl ali izpustil pomembne zamisli, da bi razjasnil to\xc4\x8dni pomen neskon\xc4\x8dno majhni koli\xc4\x8din, ki jih je uporabljal.\n_START_SECTION_\nTaylorjev izrek\n_START_PARAGRAPH_\nCauchy je prvi strogo dokazal Taylorjev izrek iz leta 1712 in uvedel svojo dobro znano obliko ostanka. Za svoje \xc5\xa1tudente na \xc3\x89cole Polytechnique je napisal u\xc4\x8dbenik, v katerem je razvil osnovne izreke matemati\xc4\x8dne analize v strogem smislu kot se je le dalo. V tej knjigi je dal potrebni in zadostni pogoj za obstoj limite v obliki, ki jo \xc5\xa1e danes pou\xc4\x8dujejo. Tudi dobro znani kriterij absolutne konvergence izhaja iz te knjige \xe2\x80\x93 Cauchyjev kondenzacijski kriterij. Leta 1829 je prvi\xc4\x8d definiral kompleksno funkcijo kompleksne spremenljivke v drugem u\xc4\x8dbeniku. Cauchyjevi lastni raziskovalni \xc4\x8dlanki so navkljub temu vsebovali intuitivne in nestroge metode. Enega od njih je na primer s\xc2\xa0\xc2\xbbprotiprimerom\xc2\xab\xc2\xa0izpostavil Abel, ki se je kasneje popravil z uvedbo pojma enakomerne zveznosti.\n_START_SECTION_\nNa\xc4\x8delo argumenta, stabilnost\n_START_PARAGRAPH_\nDve leti pred smrtjo je leta 1855 objavil \xc4\x8dlanek v katerem je obravnaval ve\xc4\x8d izrekov, od katerih je eden podoben\xc2\xa0\xc2\xbbna\xc4\x8delu argumenta\xc2\xab\xc2\xa0iz mnogih sodobnih u\xc4\x8dbenikov o kompleksni analizi. V sodobnih u\xc4\x8dbenikih teorije upravljanja se Cauchyjevo na\xc4\x8delo argumenta pogosto rabi za izpeljavo Nyquistovega kriterija stabilnosti, ki se lahko uporabi za napovedovanje stabilnosti  oja\xc4\x8devalnika z negativno povratno zanko in kontrolnih sistemov z negativno povratno zanko. To Cauchyjevo delo je imelo mo\xc4\x8dan vpliv tako na \xc4\x8disto kot na uporabno matematiko v in\xc5\xbeenirstvu.\n_START_SECTION_\nPolitika in verska prepri\xc4\x8danja\n_START_PARAGRAPH_\nCauchy je odra\xc5\xa1\xc4\x8dal v hi\xc5\xa1i neomajnega rojalista. Zaradi tega je moral njegov o\xc4\x8de med francosko revolucijo pobegniti v Arcueil. Njihovo tamkaj\xc5\xa1nje \xc5\xbeivljenje je bilo o\xc4\x8ditno te\xc5\xbeko. O\xc4\x8de je govoril, da so v tem \xc4\x8dasu \xc5\xbeiveli od ri\xc5\xbea, kruha in keksov. Odstavek iz njegovega nedatiranega pisma materi v Rouen navaja:_NEWLINE_Nikoli nismo imeli ve\xc4\x8d kot polovice funta kruha in v\xc4\x8dasih niti toliko. To smo dopolnili z majhno dobavo trdih keksov in ri\xc5\xbea, ki so nam jo dodelili. Druga\xc4\x8de nam gre precej dobro, kar je pomembno in ka\xc5\xbee na to, da lahko ljudje pre\xc5\xbeivijo z malim. Moram ti povedati, da imam za otro\xc5\xa1ko ka\xc5\xa1o \xc5\xa1e vedno malo gladke bele moke od p\xc5\xa1enice, ki sem jo vzgojil na svoji lastni zemlji. Imel sem jo 3 mernike [pribl. 90 l], imam pa tudi nekaj funtov krompirjevega \xc5\xa1kroba. Je bel kot sneg in tudi zelo dober, \xc5\xa1e posebno za zelo mlade otroke. Tudi \xc5\xa1krob sem vzgojil na svoji lastni zemlji. _NEWLINE_Cauchy je vsekakor podedoval o\xc4\x8detov neomajni rojalizem in je zaradi tega po padcu Karla X. zavra\xc4\x8dal prisege vsakr\xc5\xa1ni vladi._NEWLINE_Podobno je bil neomajni rimskokatolik in \xc4\x8dlan Dru\xc5\xbebe svetega Vincencija de Paula. Bil je povezan tudi z jezuiti in jih branil pri Akademiji, ko politi\xc4\x8dno to ni bilo modro. Njegova gore\xc4\x8dnost za svojo vero ga je vodila pri skrbi za Hermita, ki se je leta 1856 nalezel koz, in z njegovim vodstvom postal verni katolik. Vodila ga je tudi pri branjenju Irske med krompirjevo lakoto._NEWLINE_Njegov rojalizem in vnema sta ga naredila tudi prepirljivega, kar je pri kolegih povzro\xc4\x8dalo te\xc5\xbeave. \xc4\x8cutil je, da so grdo ravnali z njim zaradi svojih prepri\xc4\x8danj, njegovi nasprotniki pa so menili, da je namenoma izzival ljudi in jih grajal zaradi verskih prepri\xc4\x8danj ali branil jezuite potem, ko so jih zatrli. Abel ga je imenoval \xc2\xbbpobo\xc5\xbenjakarski katolik\xc2\xab. in dodal, da \xc2\xbbje bil nor in, da se ne more zanj narediti ni\xc4\x8d,\xc2\xab\xc2\xa0na drugi strani pa ga je hvalil kot matematika. Cauchyjevi pogledi so bili med matematiki na \xc5\xa1iroko nepriljubljeni in, ko je pred njim stolico za matematiko prevzel Libri Carucci dalla Sommaja, je skupaj z drugim menil, da so krivi Cauchyjevi pogledi. Ko so Librija obsodili kraje starodavnih in dragocenih rokopisov in knjig, ga je nasledil Liouville, kar je med njim in Cauchyjem povzro\xc4\x8dilo nesoglasja. Drugi spor je zadeval Duhamela in njegovega lastninjenja pravice do odkritja neelasti\xc4\x8dnih udarov. Kasneje je Poncelet pokazal, da se je Cauchy motil.\n_START_SECTION_\nPriznanja\n_START_PARAGRAPH_\nNjegovo ime je vgrajeno med 72-imi pomebnimi francoskimi znanstveniki okrog prvega nadstropja Eifflovega stolpa.\n_START_SECTION_\nPoimenovanja\n_START_PARAGRAPH_\nPo njem se imenuje udarni krater Cauchy na Luni in asteroid glavnega pasu 16249 Cauchy, ki ga je odkril Comba 29. aprila 2000 v Prescottu, Arizona."