b'\n_START_ARTICLE_\nMarija Pomagaj (slika)\n_START_SECTION_\nOpis\n_START_PARAGRAPH_\nNa sliki je upodobljena Mati Bo\xc5\xbeja v sede\xc4\x8dem polo\xc5\xbeaju in z Detetom Jezusom v naro\xc4\x8dju na nevtralnem ozadju. Kompozicija je zasnovana v zlatem rezu. Marijin obraz in pogled sta obrnjena nekoliko na levo, vendar neposredno proti gledalcu. Z rokama ne\xc5\xbeno dr\xc5\xbei golega Jezusa, on pa je z obrazom naslonjen na njeno lice, s pogledom usmerjenim vanjo. Jezus se ji z levo roko oklepa za vrat, z desno pa jo bo\xc5\xbea. Roki Marije in Jezusa s sprijetima sredincem in prstancem tvorita simbol nepojasnjenega pomena, ki je tudi sicer dokaj pogost tako v profani kot sakralni umetnosti tistega \xc4\x8dasa. Jezus stoji na svoji levi nogi, s katero se odriva iz Marijine leve noge. Oba obraza zaznamuje blag prijazen nasme\xc5\xa1ek. Glavi pokriva enotna bela prosojna tan\xc4\x8dica._NEWLINE_Za razliko od Cranachove slike je Layerjeva podoba bolj \xc2\xbbposodobobljena\xc2\xab, saj ji je avtor nadel no\xc5\xa1o, zna\xc4\x8dilno za 18. stoletje. Tudi barve so bolj \xc4\x8diste in pestre. Marija je upodobljena v celotni postavi in ne prirezano, kot jo je upodobil Cranach._NEWLINE_Slika je narejena v kombinirani tehniki tempera in oljne barve. Layerjev podpis se nahaja na hrbtni strani spodaj, kjer pi\xc5\xa1e v latin\xc5\xa1\xc4\x8dini \xc2\xbbLeopold Layer Pix\xc2\xab\xc2\xa0(\xc2\xbbNaslikal Leopold Layer\xc2\xab), vendar brez letnice nastanka. Podokvir je iz smrekovine, uporabljeni \xc5\xbeeblji so ro\xc4\x8dno kovani in so bili najbr\xc5\xbe izdelani v Kropi. Slikar Riko Debenjak je domneval, da je oker barva na sliki bohinjskega izvora._NEWLINE_Slika je imela prvotno lesen okvir. Sedanjega je leta 1977 zasnoval arhitekt Tone Bitenc. Ta je rezljan in pozla\xc4\x8den in sestavljajo ga akantovi listi.\n_START_SECTION_\n19. stoletje\n_START_PARAGRAPH_\nSliko je Layer naslikal kot kopijo znane milostne podobe Lucasa Cranacha st., ki se nahaja v glavnem oltarju Stolnice sv. Jakoba v Innsbrucku. Ker natan\xc4\x8dne reprodukcije na prehodu v 19. stoletje \xc5\xa1e niso bile mogo\xc4\x8de, je Layer sliko najbr\xc5\xbe naslikal po neki drugi predlogi, morda celo podobici innsbru\xc5\xa1ke slike. Avgu\xc5\xa1tin Stegen\xc5\xa1ek je domneval, da mu je za vir slu\xc5\xbeil bakrorez Karla Schleicha._NEWLINE_Natan\xc4\x8dna letnica nastanka slike ni znana. Stroka se nagiba k letnici 1800, ko je bila k takratni cerkvi sv. Vida prizidana kapela Marije Pomagaj. Kljub temu se v literaturi pogosto pojavlja letnica 1814, ki pa nima zgodovinske osnove. Leopold Layer je bil leta 1810 zaprt zaradi ponarejanja denarja, poleg tega pa mu je leta 1811 v velikem kranjskem po\xc5\xbearu pogorela \xc5\xa1e hi\xc5\xa1a z ateljejem. \xc5\xa0e v zaporu naj bi se Mariji zaobljubil, da bo poslikal omenjeno kapelo, \xc4\x8de bo re\xc5\xa1en stiske. To je leta 1814 tudi izpolnil. Pogosto je pri tej zgodbi navedeno tudi, da je ob isti priliki naslikal \xc5\xa1e milostno podobo Marije Pomagaj. K letnici 1800 se je nagibal \xc5\xbee duhovnik in umetnostni zgodovinar Josip Dostal, ki je v \xc4\x8dasopisu Bogoljub objavil \xc4\x8dlanek in posku\xc5\xa1al dokazati svojo domnevo. V njem omenja pismo, ki ga je Urban A\xc5\xbebe, \xc5\xbeupnik v Mo\xc5\xa1njah (1796\xe2\x80\x931819), napisal Francu Julianiju, kuratu pri Svetem Jo\xc5\xa1tu nad Kranjem, o razmerah v \xc4\x8dasu francoske okupacije. Pismo je sicer objavil \xc5\xbee Josip Gruden leta 1909 v Izvestjih Muzejskega dru\xc5\xa1tva za Kranjsko in ga datiral v \xc4\x8das po veliki no\xc4\x8di leta 1811 ali 1812. V tem pismu si med drugim sledi: K tej podobi so ves postni \xc4\x8das prihajali tako pogosto in v tolikih mno\xc5\xbeicah ljudje iz okoli\xc5\xa1kih \xc5\xbeupnij, da je do pet tujih duhovnikov ondi ma\xc5\xa1evalo. Dne 2. aprila so pri\xc5\xa1le \xc5\xa1tiri procesije pod vodstvom svojih du\xc5\xa1nih pastirjev. Bilo je toliko ljudstva, da niti polovica ljudi ni mogla v cerkev in da so vse klopi polomili. Dostal je ta navedek komentiral kot dejstvo, na katerega je bil A\xc5\xbebe gotovo ponosen, zato ni misliti, da bi A\xc5\xbebe podobo, ki je privabljala tolik\xc5\xa1ne mno\xc5\xbeice romarjev, kasneje nadomestil z novo podobo. Layerjevo zaobljubo iz leta 1814, da poslika kapelo, si je tako razlagal kot logi\xc4\x8dno slikarjevo odlo\xc4\x8ditev, da bi \xc5\xa1e bolj pripomogel k \xc4\x8de\xc5\xa1\xc4\x8denju podobe, ki jo je sam naslikal in ki so jo \xc5\xbee do tedaj tako mno\xc5\xbei\xc4\x8dno \xc4\x8dastili. Ta razlaga vseh ni prepri\xc4\x8dala in tako so se \xc5\xa1e naprej pojavljale legendarne navedbe, da je Layer sliko naslikal v zaporu oziroma kasneje po izpustitvi._NEWLINE_K za\xc4\x8detku bolj mno\xc5\xbei\xc4\x8dnih romanj so tako najbr\xc5\xbe pripomogle stiske francoske okupacije v letih 1809\xe2\x80\x931813, ki so k milostni podobi privabljale vse ve\xc4\x8d pro\xc5\xa1njikov ter s tem cerkev vse bolj in bolj spreminjale v romarski kraj. Delno je morda k temu pripomogla tudi prepoved romanj in raznih pobo\xc5\xbenosti, ki jo je uzakonil cesar Jo\xc5\xbeef II. \xc5\xa1e v 18. stoletju._NEWLINE_Odlo\xc4\x8dilno so k raz\xc5\xa1irjenosti pripomogli \xc4\x8dude\xc5\xbei, ki so bili sploh na za\xc4\x8detku dobro dokumentirani. 22. septembra 1863 je na Brezje priromala osemnajstletna Marija \xc2\xbbMica\xc2\xab\xc2\xa0Tav\xc4\x8dar iz Begunj, potem ko je dvakrat sanjala, da jo Marija Pomagaj kli\xc4\x8de k sebi. Zaradi hude bolezni je njena noga ostala skr\xc4\x8dena in trda, ta dan pa je med ma\xc5\xa1o iskreno molila k Mariji in noga se ji je zravnala, tako da je berglo, brez katere sicer ni mogla hoditi, ob povratku domov pustila kar tam. Pri\xc4\x8da tega dogodka je bil tudi kasnej\xc5\xa1i ljubljanski \xc5\xa1kof Anton Bonaventura Jegli\xc4\x8d. Naslednja ozdravitev se je pripetila \xc5\xbee 2. oktobra. Takrat je enajstletna Marija Janc iz Zgo\xc5\xa1e pri Begunjah, ki jo je bolezen tako prizadela, da ji je popolnoma skrivila desno nogo \xe2\x80\x93 tako da je bila peta spredaj, prsti pa zadaj, molila in \xc5\xa1la trikrat okoli oltarja. Ko je nato pokleknila pred oltar, je za\xc4\x8dutila, kakor bi ji kdo nogo z oljem mazal brez vsakih bole\xc4\x8din. Noga se je za\xc4\x8dela polagoma stegovati in ona je naenkrat z nogo stopila. Poleg bolnikov je v Brezje prihajalo tudi vse ve\xc4\x8d votivnih podob, ki so jih darovali ozdravljeni romarji iz zaobljube (ex voto) in jih name\xc5\xa1\xc4\x8dali po stenah kapele. \xc5\xbde omenjeni Jegli\xc4\x8d, po rodu iz bli\xc5\xbenjih Begunj, je svoje dvome v zvezi z odlo\xc4\x8ditvijo za duhovni\xc5\xa1ki poklic (posve\xc4\x8den leta 1873), razre\xc5\xa1eval prav pri Mariji Pomagaj in njej pripisoval svojo dokon\xc4\x8dno privolitev za duhovnika.\n_START_SECTION_\n20. stoletje\n_START_PARAGRAPH_\nFran\xc4\x8di\xc5\xa1kani so kot oskrbniki romarske cerkve pri\xc5\xa1li tudi na idejo, da bi podobo Marije okronali, kakor je bila ponekod navada. Tako se je \xc5\xa1kof Jegli\xc4\x8d 16. marca 1907 s to pro\xc5\xa1njo obrnil na Sveti sede\xc5\xbe, od koder je 24. junija dobil pritrdilen odgovor. Takoj so se lotili obse\xc5\xbenih priprav. Izdelavo dveh kron so zaupali ljubljanskemu zlatarju in pasarju Ivanu Kregarju, fran\xc4\x8di\xc5\xa1kanski provincial Placid Fabiani pa se je osebno anga\xc5\xbeiral za zbiranje kovine in dragih kamnov za okrasje. Na veliki \xc5\xa1maren, 15. avgusta, se je nato zgodila \xc5\xa1e ozdravitev, ko je doma\xc4\x8dinka iz Brezij, Marija Fin\xc5\xbegar, ozdravela in pustila bergle na steni kapele. 1. septembra je nato sledilo slovesno kronanje, ki ga je opravil Jegli\xc4\x8d ob prisotnosti 111 duhovnikov in 30.000 ljudi._NEWLINE_Junija 1910 so na Brezjah na\xc5\xa1teli 242 bergel, ki so jih romarji pustili po ozdravitvah, 293 votivnih podob z natan\xc4\x8dnimi podatki in 188 slik z vsaj nakazanimi prejetimi milostmi. Leta 1935 so na\xc5\xa1teli 977 votivnih predmetov, pri \xc4\x8demer so ocenili, da jih verniki v povpre\xc4\x8dju na leto darujejo od 60 do 80._NEWLINE_Istega leta, 1935, je slika prvi\xc4\x8d v svoji zgodovini tudi zapustila Brezje, ko so jo z dovoljenjem \xc5\xa1kofa Gregorija Ro\xc5\xbemana za nekaj dni odpeljali na II. evharisti\xc4\x8dni kongres za Jugoslavijo v Ljubljano. Sliko so na Brezjah najprej zape\xc4\x8datili in naredili zapisnik. Za namen prevoza so organizirali poseben avtomobil, ki so ga izdatno okrasili, v koloni pa so bili prisotni \xc5\xa1e drugi avtomobili z imenitnimi gosti. Celotna pot je bila izredno slovesna, saj so bili na\xc4\x8drtovani postanki, na katerih so ljudje Marijino podobo vsakokarat prisr\xc4\x8dno sprejeli. Pot jih je vodila \xc4\x8dez Podbrezje, Naklo, Kranj, Predoslje, \xc5\xa0en\xc4\x8dur, Velesovo, Cerklje na Gorenjskem, Komendo, Menge\xc5\xa1, Dom\xc5\xbeale, Trzin v Ljubljano. Povsod je sprevod pri\xc4\x8dakala velika mno\xc5\xbeica vernikov, pogosto oble\xc4\x8denih v narodne no\xc5\xa1e. Kraji so bili okra\xc5\xa1eni s cvetjem, mlaji in zastavami, na oknih hi\xc5\xa1 so bile sve\xc4\x8de, ljudje so delali \xc5\xa1palirje, mahali z belimi robci, obsipavali avto s cvetjem, poklekali, molili, peli Marijine pesmi, igrale so godbe. Pred ljubljansko stolnico je sliko sprejel \xc5\xa1kof Ro\xc5\xbeman, nato pa so jo z nosili prenesli v cerkev ter jo dali na stranski oltar sv. Dizme. Sliko je pri\xc5\xa1el po\xc4\x8dastiti tudi \xc5\xbee ostareli \xc5\xa1kof Jegli\xc4\x8d. Po otvoritveni slovesnosti v nabito polni stolnici je sliko vso no\xc4\x8d obiskovalo ogromno vernikov. Naslednji dan so jo prenesli na stadion, kjer so se odvijale nadaljnje slovesnosti. Zadnji dan kongresa, 30. junija, so sliko takoj po zaklju\xc4\x8dku peljali nazaj proti Brezjam. Tokrat so \xc5\xa1li \xc4\x8dez \xc5\xa0entvid, Medno, Presko, Soro, \xc5\xa0kofjo Loko, \xc5\xbdabnico, Kranj in nato naravnost na Brezje. Povsod ob poti so bili podobni prizori ljudi. 1. julija, dan po zaklju\xc4\x8dku kongresa, so Brezje v zahvalo za uspeli kongres obiskali pape\xc5\xbeev legat, poljski kardinal August Hlond, in vsi soudele\xc5\xbeeni \xc5\xa1kofje, skupaj z apostolskim nuncijem v Beogradu._NEWLINE_Leta 1938 se je zgodilo ozdravljenje Ton\xc4\x8dke Krajnik. Ko je bila Ton\xc4\x8dka stara 7 let, jo je ob razna\xc5\xa1anju \xc4\x8dasopisa napadel pes. Posledice ugriza so bile tako hude, da je skoraj popolnoma ohromela. Ko sta jo star\xc5\xa1a pripeljala na Brezje, je med ma\xc5\xa1o ozdravela. Po tem dogodku so k njej pri\xc5\xa1li trije gospodje in ji obljubili \xc5\xa1olanje in veliko denarja, vendar pod pogojem, da bi govorila, da ni bila bolna in da \xc5\xa1e nikoli ni bila na Brezjah. Njihovo ponudbo je zavrnila. Kasneje je postala redovnica usmiljenka, re\xc5\xbeiser David Sipo\xc5\xa1 pa je o njeni ozdravitvi posnel kratkometra\xc5\xbeni film \xc4\x8cude\xc5\xbe. _NEWLINE_Ob nem\xc5\xa1ki okupaciji leta 1941, ko je nova oblast zasegla cerkvene prostore, je fran\xc4\x8di\xc5\xa1kanu Jozafatu Fin\xc5\xbegarju, sinu Marije Fin\xc5\xbegar, ki je ozdravela leta 1907, in edinemu, ki so mu Nemci dovolili ostati na Brezjah, uspelo pod pretvezo, da je mizarski pomo\xc4\x8dnik, sliko odstraniti iz oltarja in jo nadomestiti s kopijo. Z vlakom jo je pretihotapil v Ljubljano, od tam pa prek Novega mesta na Hrva\xc5\xa1ko v Karlovac in naprej v Trsat. Tam je slika ostala dve leti, dokler je niso 19. maja 1943 pripeljali v Ljubljano. 29. maja je z njo romalo ve\xc4\x8d kot 25.000 vernikov na Rakovnik. Zatem so sliko prenesli v stolnico in jo postavili na stranski oltar sv. Dizme. 30. maja se je pred njo cela ljubljanska \xc5\xa1kofija posvetila Brezmade\xc5\xbenemu Srcu Marijinemu._NEWLINE_Po vojni je bilo dolo\xc4\x8deno, da se na mali \xc5\xa1maren, 8. septembra, slika vrne na Brezje, vendar do tega ni pri\xc5\xa1lo, saj Brezjani niso hoteli podpisati obljube, da bodo prenehali s plesi v samostanski dvorani. Romarji so za\xc4\x8deli oblegati Brezje zlasti leta 1946, mnogi med njimi, da bi izpolnjevali dane zaobljube. Veliko jih je bilo, ki so se jokali in prito\xc5\xbeevali, da na Brezjah niso na\xc5\xa1li izvirne Marijine podobe. \xc4\x8ceprav je bila le-ta v Ljubljani, je ve\xc4\x8dina Slovencev vendarle romala na Brezje, ne v Ljubljano. 1. decembra 1946 je bil v stolnici, prav pri oltarju sv. Dizme, posve\xc4\x8den v \xc5\xa1kofa Anton Vovk, kasnej\xc5\xa1i ljubljanski nad\xc5\xa1kof. Kot je zapisal Vovk v svojih spominih, si je \xc5\xa1tel za posebno milost, da mu je med posve\xc4\x8denjem drugovala Pomo\xc4\x8dnica iz Brezij kot najljub\xc5\xa1i svat. Do prenosa slike nazaj na Brezje je pri\xc5\xa1lo \xc5\xa1ele 15. junija 1947, na god svetega Vida, zavetnika cerkve. Mnogi Ljubljan\xc4\x8dani so temu oporekali, \xc4\x8de\xc5\xa1 da je podoba dosti obiskana, da je v sredi\xc5\xa1\xc4\x8du Slovenije, ali celo, da bo stolnica brez podobe gospodarsko prizadeta. Pred prenosom so izvedli tridnevnico (od \xc4\x8detrtka do sobote), ki je bila izredno \xc5\xa1tevil\xc4\x8dno obiskana in ki je bila namenjena tudi poslovitvi vernikov od zdaj \xc5\xbee doma\xc4\x8de podobe. Mnogi Ljubljan\xc4\x8dani so zadnji dan ostali do polno\xc4\x8di v stolnici in molili, nato pa so jo pe\xc5\xa1 mahnili na Brezje. Na Brezjah je podobo pri\xc4\x8dakala ogromna mno\xc5\xbeica vernikov, vsi so mahali z belimi robci in na glas jokali. Vovk je zatem v nabito polni cerkvi daroval pontifikalno ma\xc5\xa1o. V naslednjih mesecih so se mno\xc5\xbeice vernikov \xc5\xa1e pove\xc4\x8dale. Verniki so romali zlasti z vozovi, pe\xc5\xa1, s kolesi ter z vlakom, \xc4\x8deprav je oblast posku\xc5\xa1ala romanja ovirati tako, da so na primer v Ljubljani vse romarje nagnali v zadnje vagone in jih naposled pustili kar na postaji. Dogajalo se je tudi, da so do Oto\xc4\x8d izdajali samo omejeno \xc5\xa1tevilo vozovnic ali da so po Dolenjskem raz\xc5\xa1irili novice, da se vozovnice do Oto\xc4\x8d sploh ne prodajajo. Kljub temu so verniki potovali do drugih postaj in preostanek prepe\xc5\xa1a\xc4\x8dili. Na veliki \xc5\xa1maren, 15. avgusta, se je pripetilo, da je pono\xc4\x8di ugasnila elektrika, in ko je znova zasvetila, so bili natro\xc5\xa1eni listki s protidr\xc5\xbeavno vsebino. OZNA je zato natan\xc4\x8dno preiskala samostan in pri tem dva fran\xc4\x8di\xc5\xa1kana aretirala ter za dva meseca zaprla, nakar sta bila brez preiskave izpu\xc5\xa1\xc4\x8dena. V tem \xc4\x8dasu je bilo veliko tudi obto\xc5\xbeevanja po \xc4\x8dasopisih, kar pa v splo\xc5\xa1nem vernikov ni odvra\xc4\x8dalo od romanj.'