b'\n_START_ARTICLE_\nErich Fried\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nErich Fried je kot otrok odra\xc5\xa1\xc4\x8dal v judovski dru\xc5\xbeini na Dunaju. Njegov o\xc4\x8de Hugo je bil \xc5\xa1pediter, njegova mati Nellie je bila grafi\xc4\x8dna oblikovalka. \xc5\xbde kot petletnik je nastopal z otro\xc5\xa1ko gledali\xc5\xa1ko skupino na odrih Dunaja. Fried je obiskoval gimnazijo Wasagasse v Alsergrundu. Kmalu po priklju\xc4\x8ditvi Avstrije k Nem\xc4\x8diji, leta 1938 je umrl njegov o\xc4\x8de, za posledicam zasli\xc5\xa1anja tajne mestne policije (Gestapo). Fried je po tem emigriral preko Belgije v London, kjer je ostal veliko let. Tam je ustanovil skupino za samopomo\xc4\x8d mladim emigrantom, ki ji je uspelo v Anglijo pripeljati veliko ogro\xc5\xbeenih, med drugimi tudi njegovo mamo. Med vojno se je pre\xc5\xbeivljal s prilo\xc5\xbenostnimi deli kot knji\xc5\xbeni\xc4\x8dar, mle\xc4\x8dni kemik, tovarni\xc5\xa1ki delavec, kasneje postane sodelavec v \xc5\xa1tevilnih na novo ustanovljenih \xc4\x8dasopisih, kjer je od leta 1952 do 1968 delal kot politi\xc4\x8dni komentator za radijski oddajnik BBC. V Londonu se priklju\xc4\x8di Svobodni nem\xc5\xa1ki kulturni skupnosti (nem. Der Freie Deutsche Kulturbund) in Mladi avstriji (en. Young Austria), pozneje tudi Komunisti\xc4\x8dnemu zdru\xc5\xbeenju mladincev (nem. Der Kommunistische Jugendverband). Tega zapusti \xc5\xbee leta 1943, zaradi vse ve\xc4\x8djih stalinisti\xc4\x8dnih tendenc. 1944 se je poro\xc4\x8dil z Marijo Marburg, tik pred rojstvom njegovega sina Hansa. Istega leta izide njegova prva knjiga pesmi, antifasi\xc5\xa1ti\xc4\x8dna liri\xc4\x8dna zbirka Nem\xc4\x8dija (nem. Deutschland), v avstrijskem PEN klubu, ki je imel svojo zalo\xc5\xbebo v eksilu._NEWLINE_1946 se je z Marijo razide. Lo\xc4\x8ditev je bila zaklju\xc4\x8dena 1952. Istega leta se poro\xc4\x8di z Nano Spencer-Eicher, s katero je imel dva otroka, sina Davida (* 1958) in h\xc4\x8derko Katharino (*1961). Nana leta 1962 zapusti Ericha Frieda, zakon je bil razveljavljen 1965. 1962 se Erich Fried prvi\xc4\x8d (uradno), od njegovega pobega, vrne na Dunaj. Leta 1963 postane \xc4\x8dlan Skupine 47(nem. Gruppe 47). Poleti 1965 se poro\xc4\x8di s Catherino Boswell. Jeseni je pri\xc5\xa1la na svet njuna h\xc4\x8derka Petra, 1969 dvoj\xc4\x8dka Klaus in Tom. Po odlo\xc4\x8ditvi 1968, da zapusti svoje delono mesto pri BBC, je sledilo obdobje okrepljenega pisateljskega in politi\xc4\x8dnega anga\xc5\xbemaja, posebno v Nem\xc4\x8diji, ki ga je spremljalo do konca \xc5\xbeivljenja. Na \xc5\xa1tevilnih javnih nastopih, velikih politi\xc4\x8dnih prireditevah, je recitiral svoje pesmi, pogosto v okviru Gibanja 68 (nem. Die 68-er Bewegung. Z nenavadno povezavo med liriko in politiko je predstavljal spremenljivo, kot tudi sporno osebnost. Tako je bil po eni strani priznan in spo\xc5\xa1tovan pisatelj, ki je 1977 dobil pravico do pou\xc4\x8devanja na univerzi v Gie\xc3\x9fenu. Po drugi strani pa se je Fried moral zaradi svojih izjav dostikrat zagovarjati pred sodi\xc5\xa1\xc4\x8dem. Predsednik berlinske policije ga je prijavil, ker je izjavil v svojem komentarju, v \xc4\x8dasopisu Der Spiegel, 7. februarja 1972, da je bila ustrelitev Georga von Raucha preventivni umor. Proces na ob\xc4\x8dinskem sodi\xc5\xa1\xc4\x8du Hamburg, pri katerem je Heinrich B\xc3\xb6ll, kot izvidenec, izjavil v prid Frieda, se je 24. januarja 1974 zaklju\xc4\x8dil z oprositvijo. Leta 1979 je Fried presenetil s knjigo Ljubezenske pesmi (nem. Liebesgedichte), ki je postala velika uspe\xc5\xa1nica v nem\xc5\xa1kem povojnem \xc4\x8dasu in s katero je Fried pridobil veliko bralcev. Sledile so zbirke pesmi o ljubezni, upanju in smrti, s pesmimi kot npr. Kar je (nem. Was es ist) ali Ko sem jaz koprnel po tebi (nem. Als ich mich nach dir verzehrte).1982 Friedu ponovno uspe pridobi avstrijsko prebivalstvo hkrati obdr\xc5\xbei tudi britansko, ki si ga je pridobil leta 1949. Erich Fried je umrl 22. novembra 1988 v Baden-Badnu zaradi raka na \xc4\x8drevesju. Pokopan je bil na londonskem pokopali\xc5\xa1\xc4\x8du Kensal Green.\n_START_SECTION_\nU\xc4\x8dinek delovanja\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1989 je bila na Dunaju ustanovljena internacionalna skupnost Ericha Frieda za literaturo in jezik, ki od leta 1990 podeljuje nagrado Erich-Fried, ki jo finan\xc4\x8dno podpira avstrijski urad zveznega kanclerja. Ob spominu na njegovo 20. obletnico smrti so se zvrstile \xc5\xa1tevilne prireditve, pri katerih je sodelovala tudi Catherina Fried z branjem iz njene 2008 izdane knjige, o skupnih letih v Londonu, tako na Dunaju, Berlinu, Freiburgu, Aachenu, Recklinghausenu, Bad Bollu in Londonu.'