b'\n_START_ARTICLE_\nNikifor I. Logotet\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nBil je patricij iz Selevkije Sidere, ki ga je cesarica Irena imenovala za svojega finan\xc4\x8dnega ministra (logothet\xc4\x93s tou genikou). S pomo\xc4\x8djo patricijev in dvornih evhuhov je cesarico Ireno odstavil in izgnal in 31. oktobra 802 sam zasedel bizantinski prestol. Leta 803 je za socesarja imenoval svojega sina Stavrakija._NEWLINE_Njegov polo\xc5\xbeaj je ogrozil Bardan Turk, eden od najspospobnej\xc5\xa1ih generalov in prista\xc5\xa1 odstavljene cesarice, ki se je uprl in dobil podporo drugih voja\xc5\xa1kih poveljnikov, predvsem kasnej\xc5\xa1ih cesarjev Leona V. Armenca in Mihaela II. Amorijca. Nikiforju je upelo dobiti Leona in Mihaela na svojo stran in v vojsko vnesti nemir. Bardan je izgubil podporo, potem pa so ga oslepili in pregnali v samostan. Podobno se je kon\xc4\x8dal tudi upor patricija Arsaberja._NEWLINE_Nikifor se je lotil splo\xc5\xa1ne reorganizacija cesarstva. Ustanovil je nove teme na Balkanu, kamor je na ogor\xc4\x8denje Bolgarov naselil Grke iz Anatolije, in utrdil meje cesarstva. Pove\xc4\x8dal je \xc5\xa1tevilo vojakov, zaradi katerih je ob\xc4\x8dutno pove\xc4\x8dal davke in zato izgubil podporo podlo\xc5\xbenikov, predvsem duhov\xc5\xa1\xc4\x8dine. Za konstantinopelskega patriarha je imenoval ikonodula Nikiforja I., vendar ga cerkveni zgodovinarji, na primer Teofan Spovednik, kljub temu opisujejo kot podle\xc5\xbea.\n_START_SECTION_\nVojna s Frankovskim cesarstvom\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 803 je s Karlom Velikim sklenil mirovno pogodbo, imenovano Pax Nicephori, \xc4\x8deprav Karlovega cesarskega polo\xc5\xbeaja ni hotel  priznati.  Odnosi med cesarstvoma so se zato poslab\xc5\xa1ali, kar je spro\xc5\xbeilo vojno za Benetke, ki je trajala od leta 806 do 810. Nikiforju je leta 807 uspelo zatreti upor Bene\xc4\x8danov, na drugi strani pa so Franki osvojili veliko bizantinskega ozemlja. Spor se je zaklju\xc4\x8dil \xc5\xa1ele po Nikiforjevi smrti. Benetke, Istra, dalmatinska obala in ju\xc5\xbena Italija sta pripadli Vzhodnemu, Rim, Ravena in Pentapolis (Rimini, Pesaro, Fano, Sinigaglia in Ancona) pa Zahodnemu cesarstvu.\n_START_SECTION_\nVojna z Arabci\n_START_PARAGRAPH_\nNikifor je prenehal pla\xc4\x8devati letni triburt kalifu H\xc4\x81r\xc5\xabnu al-Ra\xc5\xa1\xc4\xabdu, na katerega je pristala cesarica Irena, s \xc4\x8demer je spro\xc5\xbeil vojno z Arabci.  Zaradi Bardanove nezvestobe je sam prevzel poveljstvo nad vojsko in leta 805 v bitki pri Krasosu v Frigiji do\xc5\xbeivel te\xc5\xbeak poraz. Leta 806 je muslimanska vojska kak\xc5\xa1nih 15.000 mo\xc5\xbe napadla Nikiforjevo vojsko, ki je \xc5\xa1tela kak\xc5\xa1nih 125.000 mo\xc5\xbe. V bitki je bilo ubitih 40.000 bizantinskih vojakov, cesar pa je bil ranjen. Po bitki je sklenil mir in pristal na enkratno pla\xc4\x8dilo 50.000 nomizem in letni tribut  30.000 nomizem.  Po H\xc4\x81r\xc5\xabn al-Rash\xc4\xabdovi smrti leta 809 so se v Umajadskem kalifatu za\xc4\x8deli nasledstveni spori in Nikifor se je lahko posvetil bolgarskemu kanu Krumu, ki je pusto\xc5\xa1il ob severni meji cesarstva in malo pred tem osvojil Serdico (Sofijo).\n_START_SECTION_\nVojna z Bolgari\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 811 je napadel Bolgarijo, jo dvakrat porazil in oblegal bolgarsko prestolnico Plisko. Med umikom je njegova vojska 26. julija na enem od gorskih pralazov padla v Krumovo zasedo in bila popolnoma uni\xc4\x8dena. Nikifor je bil ubit in postal drugi bizantinski cesar, ki je padel v bitki. Prvi je bil Valens, ki je padel 9. avgusta 378 v bitki pri Odrinu. Legenda pravi, da je dal Krum iz njegove lobanje izdelati \xc4\x8da\xc5\xa1o za vino.'