b'\n_START_ARTICLE_\nSumer\xc5\xa1\xc4\x8dina\n_START_SECTION_\nZna\xc4\x8dilnosti\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xa0tevilnih lastnosti sumerskega jezika, na primer izgovarjave, ni mogo\xc4\x8de natan\xc4\x8dno dolo\xc4\x8diti zaradi na\xc4\x8dina, kako se je zapisoval. Klinopis namre\xc4\x8d ni glasovna pisava, zato to\xc4\x8dna izgovarjava vseh znakov ni znana.\n_START_SECTION_\nSlovnica\n_START_PARAGRAPH_\nSumer\xc5\xa1\xc4\x8dina je slovni\xc4\x8dno precej zapleten jezik. Spada k aglutinacijskim jezikom, v katerih se besede tvorijo z lepljenjem morfemov. Sumer\xc5\xa1\xc4\x8dina je tudi ergativen jezik, v katerem se osebek (subjekt) neprehodnega glagola obna\xc5\xa1a kot predmet (objekt) prehodnega glagola. Sumer\xc5\xa1\xc4\x8dina je poznala dva spola \xe2\x80\x93 \xc5\xbeivega in ne\xc5\xbeivega, in veliko \xc5\xa1tevilo sklonov: imenovalnik, ergativ, rodilnik, dajalnik, mestnik, komitativ, ekvativ (kot), terminativ (za), ablativ (iz), orodnik (z) itd. Mnenja jezikoslovcev o pravem \xc5\xa1tevilu sklonov \xc5\xa1e vedno niso enotna. Veliko \xc5\xa1tevilo homofonov, besed z enakim zaporedjem glasov in razli\xc4\x8dnimi pomeni, ka\xc5\xbee, da gre morda za t\xc3\xb3nski jezik, v katerem je klju\xc4\x8dna izgovarjava. Stav\xc4\x8dno zaporedje osebek-predmet-povedek so zelo redko kr\xc5\xa1ili samo v pesni\xc5\xa1tvu.\n_START_SECTION_\nNare\xc4\x8dja\n_START_PARAGRAPH_\nSumer\xc5\xa1\xc4\x8dina je imela dve nare\xc4\x8dji. Standardno nare\xc4\x8dje se je imenovalo eme-\xc4\x9dir, drugo pa eme-sal, kar morda pomeni\xc2\xa0\xc2\xbbfin jezik\xc2\xab\xc2\xa0ali\xc2\xa0\xc2\xbbvisok glas\xc2\xab, in se pogosto prevaja kot\xc2\xa0\xc2\xbb\xc5\xbeenski jezik\xc2\xab. Koren sal ima lahko ve\xc4\x8d pomenov. V nekaterih knji\xc5\xbenih delih se je nare\xc4\x8dje eme-sal uporabljalo izklju\xc4\x8dno za \xc5\xbeenske like. Poleg tega je prevladovalo tudi v dolo\xc4\x8denih zvrsteh kultnih pesmi.'