b'\n_START_ARTICLE_\nKarel II. \xc5\xa0panski\n_START_SECTION_\nVladanje Mariane Avstrijske\n_START_PARAGRAPH_\nKarel II je bil imenovan za kralja leta 1665, ko je \xc5\xa1tel komaj \xc5\xa1tiri leta. Izobra\xc5\xbeevali so ga teologi, a so zaradi njegovega \xc5\xa1ibkega zdravja vedno sumili, da bo kmalu umrl, zato ga niso nikoli izobra\xc5\xbeevali o vladnih poslih. Oblast je tako vse do njegovega 14. leta prevzela njegova mati, Mariana Avstrijska (1634\xc2\xac\xc2\xac\xe2\x88\x921696), h\xc4\x8di Fernanda III in \xc5\xbeena Filipa IV. Filip IV ni popolnoma zaupal  njeni presoji, in je zato, da oblast ne bi ponovno padla v roke valida, imenoval Skup\xc5\xa1\xc4\x8dino Vlade, ki ji je svetovala. Zaradi negotovosti se je vedno bolj opirala na nasvete svojega zaupnika, Juana Everarda Nitharda. Kaj kmalu je postal \xc4\x8dlan Skup\xc5\xa1\xc4\x8dine in nato valido. V prvem obdobju vladanja Karla II, so se morali soo\xc4\x8diti z zavra\xc4\x8danjem Nitharda, ekonomskimi problemi ter neprijetnimi preobrati v zunanji politiki. Najpomembnej\xc5\xa1i dejavnik, ki je poru\xc5\xa1il ravnovesje politi\xc4\x8dnega sistema ter vladanja, je bila izklju\xc4\x8ditev oblasti Juana Joseja Avstrijskega, nezakonskega sina Filipa IV in igralke Marije Calder\xc3\xb3n. \xc5\xbde vse od smrti Filipa IV, je Juan koval zarote, da bi lahko nadziral vlado monarhije. Skoval je propagando proti Nithardu in se tako januarja leta 1669 podal s 400 vojaki proti Madridu, ter dosegel odstavitev Nitharda. Nekaj let kasneje, je Mariana na\xc5\xa1la podporo v drugem zavezniku, imenovanem Fernando Valenzuela, ki se je kasneje izkazal za njenega najbolj intimnega ter vplivnega zaveznika.\n_START_SECTION_\nVladanje Karla II (1665\xe2\x88\x921700)\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1667, se je Juan Jos\xc3\xa9 Avstrijski, podal proti Madridu ter prevzel oblast s pomo\xc4\x8dji podpore plemstva. Valenzuelo so izgnali iz dr\xc5\xbeave, Mariana pa je zapustila dvor ter se umaknila v svojo rezidenco v Toledu. Juan Jos\xc3\xa9 Avstrijski, pa je z ljudsko podporo postal novi valid. Leta 1679, se kralj pri 18. letih prvi\xc4\x8d poro\xc4\x8di z Marijo Luizo Orleansko, ne\xc4\x8dakinjo Ludvika XIV._NEWLINE_Nekateri menijo, da je kralj preve\xc4\x8d podcenjeval svojo zmo\xc5\xbenost vladanja, ampak je bil dovolj zaveden, da je postavil pred pomembna dr\xc5\xbeavna opravila ljudi, ki so bili za to dobro pripravljeni. Prve ukrepe za zmanj\xc5\xa1anje inflacije in za izognitev permanentnemu  primankljaju, je izvr\xc5\xa1il Fernando Valenzuela, a je bil za to zadol\xc5\xbeen le za kratek \xc4\x8das, tako da njegovo delo ni obrodilo sadov. _NEWLINE_Naslednje ukrepe je izvr\xc5\xa1il naslednji valid, Juan Fran\xc4\x8di\xc5\xa1ek Cerdski, grof Medinaceli (1680\xe2\x88\x921685). Kljub \xc5\xa1tevilnim nestrinjanjem z Mariano Avstrijsko, se je Cerda bahal z zaslugami, ko je dosegel najve\xc4\x8djo deflacijo v zgodovini, preden je odstopil z mesta, kar je bilo ogro\xc5\xbeajo\xc4\x8de za dr\xc5\xbeavno blagajno, ampak koristno za ljudstvo, ter prvi korak k ekonomskemu izbolj\xc5\xa1anju. _NEWLINE_Njegovo mesto je nato zasedel Manuel Joaqu\xc3\xadn \xc3\x81lvarez Tole\xc5\xa1ki, Orope\xc5\xa1ki grof (1685\xe2\x88\x921691). Obdobje njegove vladavine, je bilo ozna\xc4\x8deno za \xc4\x8das miru, zmanj\xc5\xa1anje pritiska na dr\xc5\xbeavljane in konec zaporednim bankrotom._NEWLINE_Poleg soo\xc4\x8denja s tradicionalno aristokracijo in cerkvijo ter njegovo pomanjkanje harmonije z novo kraljico, Mariano Neobur\xc5\xa1ko, drugo \xc5\xbeeno kralja Karla II, so sledile \xc5\xa1e katastrofe v vojni s Francijo, izguba Luksemburga z Regensbur\xc5\xa1kim premirjem leta 1684 in francoskim vdorom v Katalonijo leta 1691. Eden izmed dejanj, ki je kasneje najbolj zaznamovala \xc5\xa1pansko monarhijo, je bil podpisani Rijswij\xc5\xa1ki mir s Francijo leta 1697, po francoski zasedbi v Palatinatu. Najpomembnej\xc5\xa1a posledica tega miru, je bila omogo\xc4\x8dena mo\xc5\xbenost Franciji, da zasede \xc5\xa1panski prestol.\n_START_SECTION_\nNasledstveni zapleti\n_START_PARAGRAPH_\nKljub temu, da je kralj v zadnjih letih vladanja vodil dr\xc5\xbeavo osebno, ga je njegova nezmo\xc5\xbenost prisilila do tega, da je predal oblast v roke svoji drugi \xc5\xbeeni, Mariani Neobur\xc5\xa1ki, kateri je svetoval tole\xc5\xa1ki nad\xc5\xa1kof, kardinal Ludvik Fern\xc3\xa1ndez Portocarre\xc5\xa1ki. Zaradi nejasne prihodnosti Karla II, se je za\xc4\x8delo obdobje dvornih spletk zadevajo\xc4\x8d nasledstva. Po smrti dogovorjenega naslednjika, Joseja Fernanda Bavierskega leta 1699, je kralj Karlos II napisal oporoko dne  3. 10. 1700, ki je bila v dobrobit Filipu V, vnuku Ludvika XIV in njegove sestre, Marije Tereze Avstrijske, najstarej\xc5\xa1e h\xc4\x8dere Filipa IV. _NEWLINE_Karel II, zadnji habsbur\xc5\xa1ki kralj \xc5\xa0panije, je umrl 1. 11. 1700, star 38 let. Napetost med \xc5\xa0panijo, Francijo in drugimi evropskimi silami je narasla, zahvaljujo\xc4\x8d vrstilnim se politi\xc4\x8dnim napakam, ki so bile storjene v Versajski pala\xc4\x8di in Madridu. Avstrija, ki Filipa V ni priznala kot kralja, je svojo vojsko odposlala na \xc5\xa1panska ozemlja v Italijo, brez da bi razglasila vojno. Prvo soo\xc4\x8denje doti\xc4\x8dne vojske in francoske vojske, se je zgodil  v Carpi, 9. 7.  Tako so 7. septembra Anglija, Zdru\xc5\xbeene Province in Avstrija podpisale Haa\xc5\xa1ki sporazum in tako v maju leta 1702 vse razglasile vojno Franciji in \xc5\xa0paniji.'