b'\n_START_ARTICLE_\nTimuridsko cesarstvo\n_START_SECTION_\nVzpon\n_START_PARAGRAPH_\nTimur je za\xc4\x8del pohod proti zahodu leta 1380, preplavil razli\xc4\x8dne dr\xc5\xbeave naslednice Ilkanata. Leta 1389 je odstranil Kartide iz Herata in napredoval v celinsko Perzijo, kjer je do\xc5\xbeivel velike uspehe. Zajel je Isfahan leta 1387, premagal Muzafaride v \xc5\xa0irazu leta 1393 in izgnal Jalajiride iz Bagdada. Leta 1394-95 je slavil nad Zlato hordo, po uspe\xc5\xa1ni akciji v Gruziji, po kateri je raz\xc5\xa1iril svojo suverenost na Kavkaz. Toktami\xc5\xa1, znamenit kan Modre Horde, je bil glavni tekmec Timurja v regiji. Leta 1398 je podjarmil tudi Multan in Dipalpur v dana\xc5\xa1njem Pakistanu. Timur je dal severno indijska ozemlja nedru\xc5\xbeinskemu \xc4\x8dlanu Khizr kanu, \xc4\x8digar Sayyidska dinastija je zamenjala pora\xc5\xbeeno Tughlaq dinastijo Sultanata Delhi. Delhi je postal Timurjev vazal, a pridobil neodvisnost v letih po Timurjevi smrti. V letih 1400-1401 je osvojil Alep, Damask in vzhodno Anatolijo, leta 1401 je uni\xc4\x8dil Bagdad in leta 1402 premagal Turke v bitki pri Ankari. Timur je bil najve\xc4\x8dji muslimanski vladar tistega \xc4\x8dasa, saj je Otomansko cesarstvo pahnil v dr\xc5\xbeavljansko vojno. Samarkand je preoblikoval v veliko glavno mesto in sede\xc5\xbe svojega cesarstva._NEWLINE_Timur je imenoval svoje sinove in vnuke na glavne guvernerske polo\xc5\xbeaje v razli\xc4\x8dnih delih svojega imperija, nekaj pa tudi tujcev. Po njegovi smrti leta 1405 je dru\xc5\xbeina hitro padla v spore in dr\xc5\xbeavljanske vojne in mnogi guvernerji so postali dejansko neodvisni. Timuridski vladarji so vseeno nadaljevali prevlado v Perziji, Mezopotamiji, velikem delu Azerbajd\xc5\xbeana, Afganistana, Pakistana in manj\xc5\xa1ih delih Indije ter velikem delu Srednje Azije. Anatolska in kavka\xc5\xa1ka ozemlja so izgubili v 1430-tih. Glede na dejstvo, da so bila perzijska mesta opusto\xc5\xa1ena od vojn, je bil sede\xc5\xbe perzijske kulture zdaj Samarkand in Herat, mesti, ki sta postali sredi\xc5\xa1\xc4\x8de Timuridske renesanse.  Timurjeva osvajanja so terjala smrt morebiti 17 milijonov ljudi. _NEWLINE_Shahrukh Mirza, \xc4\x8detrti vladar dinastije Timuridov, se je povezal z Kara Koyunlu, plemensko zvezo Oguzov, s ciljem raz\xc5\xa1iriti se v Iranu. Toda Jahan \xc5\xa1ah (beg v Kara Koyunlu) je po 1447 odpeljal Timuride v vzhodni Iran in tudi za kratek \xc4\x8das v 1458 zasedel Herat. Po smrti Jahan Shah, je Uzun Hasana, beg v Ak Koyunlu, med 1469 in 1471 osvojil imetje Kara Koyunlu v Iranu.\n_START_SECTION_\nPropad\n_START_PARAGRAPH_\nV letu 1500, je razdeljeno in vojnem stanju, Timuridsko cesarstvo izgubilo nadzor nad ve\xc4\x8dino svojega ozemlja in v naslednjih letih dejansko potisnjeno nazaj na vseh frontah. Perzija, Kavkaz, Mezopotamiji in vzhodna Anatolija so hitro padle pod \xc5\xa1iitsko Safavidsko dinastijo, ki jo je v naslednjem desetletju vodil \xc5\xa1ah Ismail I.. Ve\xc4\x8d srednjeazijskih de\xc5\xbeel so preplavili Uzbeki Mohameda \xc5\xa0ajbanija, ki je osvojil klju\xc4\x8dna mesta Samarkand in Herat leta 1505 in 1507 in ustanovil Buharski kanat. Iz Kabula je 1526 Mogulski imperij ustanovil Babur, potomec Timurja prek svojega o\xc4\x8deta in morda potomec D\xc5\xbeingiskana po mami. Dinastija je ustanovila splo\xc5\xa1no znano Mogulsko dinastije, \xc4\x8deprav so jo neposredno podedovali od Timuridov. V 17. stoletju je Mogulski imperij vladal ve\xc4\x8dini Indije, ki se je s\xc4\x8dasoma v naslednjem stoletju zmanj\xc5\xa1al. Timuridska dinastija se je kon\xc4\x8dala, ko je bil ukinjena preostala oblast Mugulov v Britanskem imperiju po uporu 1857.\n_START_SECTION_\nKultura\n_START_PARAGRAPH_\n\xc4\x8ceprav so Timuridi izhajali iz plemen Barlas (mongolsko: Barulas; \xc4\x8dagataj/arab.: \xd8\xa8\xd8\xb1\xd9\x84\xd8\xa7\xd8\xb3\xe2\x80\x8e Barl\xc4\x81s; tudi Berlas), ki so bili Turko-mongolskega izvora , so sprejeli perzijsko kulturo,  prevzeli islam in prebivali v Turkestanu in Horasanu. Tako je imela Timuridska era dvojni zna\xc4\x8daj, ki odra\xc5\xbea tako izvor Turco-Mongolski in perzijsko literarno, umetni\xc5\xa1ko in dvorno visoko kulturo dinastije.\n_START_SECTION_\nJezik\n_START_PARAGRAPH_\nV \xc4\x8dasu Timuridov je bila srednjeazijska dru\xc5\xbeba razcepljena in so imeli v vladi odgovornost razdeljeno na odlo\xc4\x8danje o voja\xc5\xa1ki in civilni etni\xc4\x8dni pripadnosti. Vsaj v zgodnjih fazah je bila voja\xc5\xa1ka skoraj izklju\xc4\x8dno Turko-mongolska domena, civilno in upravno skoraj izklju\xc4\x8dno perzijska. Govorjen jezik, ki so ga govorili vsi Turko-Mongoli v skupni rabi na celotnem obmo\xc4\x8dju, je bil \xc4\x8daghataj\xc5\xa1\xc4\x8dina. Uvedena je bila v politi\xc4\x8dno organizacijo \xc5\xbee v stepsko-nomadskem sistemu v \xc4\x8dasu D\xc5\xbeingiskana.  Glavni jezik obdobja pa je bil perzijski jezik, materni jezik tad\xc5\xbei\xc5\xa1ke dru\xc5\xbebe in jezik, ki so se ga u\xc4\x8dili vsi pismeni in / ali mestni ljudje. \xc5\xbde Timur je bil pre\xc5\xbeet s perzijsko kulturo [12] in v ve\xc4\x8dini ozemelj, ki jih je osvojil, je bil primarni perzijski jezik uprave in literarne kulture. Zato je bil jezik v divanu (perzij\xc5\xa1\xc4\x8dina: \xd8\xaf\xdb\x8c\xd9\x88\xd8\xa7\xd9\x86, d\xc4\xabw\xc4\x81n - je bil visok vladni organ v \xc5\xa1tevilnih islamskih dr\xc5\xbeavah) perzijski in njegovi pismouki so morali biti temeljito podkovani v perzijski kulturi, ne glede na njihovo narodnost. Perzij\xc5\xa1\xc4\x8dina je postala uradni dr\xc5\xbeavni jezik v \xc4\x8dasu Timuridskega cesarstva in je slu\xc5\xbeil kot jezik uprave, zgodovine, leposlovja in poezije.  \xc4\x8cagataski jezik je bil materni in "doma\xc4\x8di jezik" dru\xc5\xbeine Timurid, medtem ko je arab\xc5\xa1\xc4\x8dina slu\xc5\xbeila kot jezik par excellence v znanosti, filozofiji, teologiji in religiji.\n_START_SECTION_\nTimuridska arhitektura\n_START_PARAGRAPH_\nPodro\xc4\x8dje arhitekture so Timuridi nadgradili in razvili \xc5\xa1tevilne seld\xc5\xbeu\xc5\xa1ke tradicije. Turkizne in modre plo\xc5\xa1\xc4\x8dice tvorijo zapletene linearne in geometri\xc4\x8dne vzorce na okra\xc5\xa1enih fasadah stavb. Nekdaj je bila notranjost podobno okra\xc5\xa1ena s slikarstvom in \xc5\xa1tukaturnimi reliefi za bogat u\xc4\x8dinek.  Timuridska arhitektura je vrhunec islamske umetnosti v Srednji Aziji. Spektakularna in dostojanstvena poslopja so postavili Timur in njegovi nasledniki v Samarkandu in Heratu ter pomagali raz\xc5\xa1iriti vpliv ilkhanidske \xc5\xa1ole umetnosti v Indiji, kar je povzro\xc4\x8dilo rojstvo slovite Mogulske \xc5\xa1ole za arhitekturo. Timuridska arhitektura se je za\xc4\x8dela s sveti\xc5\xa1\xc4\x8dem Ahmed Yasawija v dana\xc5\xa1njem Kazahstanu in dosegla vrhunec s Timurjevim mavzolejem Gur-e Amir v Samarkandu. Timurjev mavzolej iz 14. stoletja, je osvajalec prekril s turkiznimi perzijskimi plo\xc5\xa1\xc4\x8dicami. V bli\xc5\xbeini, v sredi\xc5\xa1\xc4\x8du starega mestnega jedra, je so opazne stavbe medrese (verske \xc5\xa1ole) in mo\xc5\xa1eje v perzijskem slogu, ki jih je postavil Ulug Beg. Mavzolej timuridskih knezov, s svojimi turkizno in modro-tlakovanimi kupolami ostaja med najbolj prefinjenimi in lepimi perzijskimi arhitekturami. Aksialna simetrija je zna\xc4\x8dilnost vseh ve\xc4\x8djih timuridskih struktur, zlasti Shah-e Zenda v Samarkandu, Musallah kompleks v Heratu in mo\xc5\xa1eja Gowhar Shad v Ma\xc5\xa1hadu. Dvojnih kupol razli\xc4\x8dnih oblik je na pretek in zunanjost je obdelana v briljantnih barvah. Timurjeva arhitektura je okrepila vpliv njegovega glavnega mesta in perzijske arhitekture na Indijo.'