b'\n_START_ARTICLE_\nRuska pravoslavna Cerkev\n_START_PARAGRAPH_\nR\xc3\xbaska pravosl\xc3\xa1vna c\xc3\xa9rkev (RPC) ali tudi Mosk\xc3\xb3vski patriarh\xc3\xa1t je najve\xc4\x8dja kr\xc5\xa1\xc4\x8danska cerkev vzhodnega pravoslavja z nicejsko-carigrajska veroizpovedjo. Je ena izmed 15 avtokefalnih cerkva, ki so zdru\xc5\xbeene v skupnost pravoslavnih cerkva in se med sabo popolnoma priznavajo (polno ob\xc4\x8destvo). Po dogovoru med temi pravoslavnimi cerkvami je RPC krajevna cerkev na celotnem obmo\xc4\x8dju nekdanje Sovjetske zveze razen Gruzije in Armenije, pristojna pa je tudi na Kitajskem in Japonskem, tj. ima polno pristojnost nad verniki in cerkveno hierarhijo na tem obmo\xc4\x8dju. V sami Rusiji delujejo tudi pravoslavne skupnosti, ki niso povezane z RPC (zlasti razli\xc4\x8dne staroobredne skupnosti), sicer pa pristojnost RPC zavra\xc4\x8dajo tudi krajevne pravoslavne cerkve v Estoniji, na Kitajskem, v Moldaviji in v Ukrajini.\n_START_SECTION_\nPokri\xc5\xa1\xc4\x8danjevanje\n_START_PARAGRAPH_\nPrvi staroruski vladar, ki je prevzel kr\xc5\xa1\xc4\x8danstvo je bila kijevska kneginja Olga, ki je bila regentinja ob mladoletnem sinu Vladimiru. Ta je kot Kijevski knez Vladimir Svjatoslavi\xc4\x8d leta 988 proglasil kr\xc5\xa1\xc4\x8danstvo po bizantinskem obredu za dr\xc5\xbeavno vero. Tega leta je Carigrajski (konstantinopelski) patriarh Nikolaj II postavil Mihajla za prvega metropolita novoustanovljene Kijevske metropolije carigrajskega patriarhata. Kijevska metropolija se je zaradi mongolskih vpadov preselila najprej v Vladimir (leta 1299), kasneje pa v Moskvo (leta 1325)._NEWLINE_Neodvisnost RPC od carigrajskega patriarha \xc5\xa1tejemo od leta 1448, ko je \xc5\xa1kofovski sosvet v Moskvi proglasil rjazanskega \xc5\xa1kofa Jona za moskovskega metropolita brez posvetovanja s Carigradom. Polna avtokefalnost je bila dose\xc5\xbeena kasneje.\n_START_SECTION_\nPravoslavje pod mongolsko-tatarskim jarmom\n_START_PARAGRAPH_\nRuska pravoslavna cerkev je bila zelo pomembna za ohranitev ruske dr\xc5\xbeavnosti. Tuji oblastniki, najprej Mongoli, nato Tatari (Zlata horda) so bili tolerantni do pravoslavne vere in je bila celo opro\xc5\xa1\xc4\x8dena dajatev. V \xc4\x8dasu tuje prevlade je sv. Sergej Radone\xc5\xa1ki ustanovil mo\xc5\xa1ki samostan Svete Trojice - Sergejevska lavra blizu Moskve, leta 1337 (po drugih virih leta 1342). Ta samostan je postal sredi\xc5\xa1\xc4\x8de \xc5\xbeivahne kulturne in duhovne dejavnosti, med drugim je tam deloval ikonopisec Andrej Rubljov. Po vzoru Sergejevske lavre so nasledniki sv. Sergeja ustanovili na stotine samostanov in s tem \xc5\xa1irili obmo\xc4\x8dje vpliva pravoslavja.\n_START_SECTION_\nRPC pod prvimi carji\n_START_PARAGRAPH_\nV \xc4\x8dasu carja Ivana III. Vasiljevi\xc4\x8da (Velikega) so pri\xc4\x8deli razvijati stali\xc5\xa1\xc4\x8de, da je po padcu Bizanca (leta 1453) Moskva sredi\xc5\xa1\xc4\x8de (vzhodnega) kr\xc5\xa1\xc4\x8danstva in s tem Tretji Rim. Skladno s to mislijo so sku\xc5\xa1ali utrditi enotnost vere in obredov. Na Stoglavem sinodu leta 1551 so sprejeli enotna pravila obredja in vere za celotno obmo\xc4\x8dje Rusije._NEWLINE_RPC je po tradiciji vzhodne kr\xc5\xa1\xc4\x8danske cerkve te\xc5\xbeila k tesni povezanosti s posvetno oblastjo. Te\xc5\xbeili so k nekaki delitvi oblasti, niso pa za\xc5\xa1li v neposredno izvajanje posvetne oblasti, kot je bilo v\xc4\x8dasih v zahodnem kr\xc5\xa1\xc4\x8danstvu (pape\xc5\xa1ka dr\xc5\xbeava, knezo\xc5\xa1kofi). Le izjemoma je pri\xc5\xa1lo do odkritega nasprotovanja. Ivan Grozni kritike ni prenesel in je dosegel, da so moskovskemu metropolitu Filipu II odvzeli posvetitev, nato tudi umorili. Metropolita Filipa so kasneje proglasili za svetnika in mu\xc4\x8denika cerkve._NEWLINE_Med vladanjem carja Fjodora I. je po prizadevanju njegovaega svaka Borisa Godunova carigrajski Ekumenski patriarh dal soglasje za ustanovitev moskovskega patriarhata. Prvi patriarh je postal leta 1589 dotedanji moskovski metropolit Job. S tem je RPC dosegla polno avtokefalnost.\n_START_SECTION_\nNikonijanski razkol\n_START_PARAGRAPH_\nV ruskih de\xc5\xbeelah so se \xc5\xbee prej pojavljale razli\xc4\x8dne pravoslavne lo\xc4\x8dine. Velik razkol pa je nastal po tem, ko je patriarh Nikon leta 1652 uvedel nekatere spremembe v obredju. S spremembami se je po nasvetu modrecev kijevske Cerkvene akademije \xc5\xbeelel pribli\xc5\xbeati navadam v Gr\xc5\xa1ki pravoslavni cerkvi. Poleg sprememb obredja je zahteval ve\xc4\x8dji nadzor in centralizacijo odlo\xc4\x8ditev. Te\xc5\xbeko je soditi, ali gre za velike ali majhne dogmatske in obredne razlike. Ena izmed razlik je, da je Nikon ukazal izvajanje znamenja kri\xc5\xbea s tremi prsti, namesto dotedanje dvoprstne navade. Znaten del vernikov novotarij ni hotel sprejeti, ki naj bi bile hereti\xc4\x8dne. Cerkveni zbor je v letih 1666-1667 spremembe potrdil in izob\xc4\x8dil vernike, ki se ne bi uklonili novim navodilom. \xc5\xa0e vedno vztrajne staroobredce so cerkveno in posvetno preganjali. Znamenit je primer protopopa Avvakuma Petrova, stolnega \xc5\xbeupnika v Ni\xc5\xbenem Novgorodu. Ker ni sprejel novotarij so pregnali v Sibirijo in ga \xc5\xa1tirinajst let dr\xc5\xbeali v zaporni\xc5\xa1ki jami ter kon\xc4\x8dno se\xc5\xbegali na grmadi. Znamenita staroobrednica je tudi [[Feodosija Morozova|"bojarinja Morozova")._NEWLINE_Politi\xc4\x8dni program patriarha Nikona je vseboval tudi prevlado cerkvene hierarhije nad posvetno (teokratska zamisel), kar vsekakor ni bilo po godu vladajo\xc4\x8demu carju Alekseju. Obrnilo se je tako, da so patriarhu Nikonu odvzeli polo\xc5\xbeaj in izgnali. Ve\xc4\x8dino nikonjanskih reform pa je ostalo, prav tako ni bil zglajen razkol s staroverci._NEWLINE_Nikonjanski razkol je ob\xc4\x8duten do dana\xc5\xa1njih dni. Staroobredci so se umaknili v odro\xc4\x8dne kraje, prisiljeni so bili delovati podtalno. Danes deluje lo\xc4\x8dena Ruska staroobredna pravoslavna cerkev. Cerkvi se sicer zbli\xc5\xbeujeta, vendar \xc5\xa1e vedno medsebojno ne priznavata zakramentov.\n_START_SECTION_\nReforme Petra I. Velikega in Katarine II. Velike\n_START_PARAGRAPH_\nCar Peter I. Veliki, ki je vladal med letoma 1682 in 1725, je s trdo roko moderniziral tudi rusko pravoslavno cerkev. Za\xc4\x8del naj bi obdobje cezaropapizma. Cerkveno organizacijo je v veliki meri spremenil v oddelek dr\xc5\xbeavnega aparata._NEWLINE_Do tedaj je po bizantinski tradiciji vladar veljal za "za\xc5\xa1\xc4\x8ditnika vere", imel je tudi pravico veta na imenovanje \xc5\xa1kofov ter je aktivno sodeloval v posvetitvah najvi\xc5\xa1jega klera. Tudi Stoglavemu sinodu (1666-1667) je predsedoval car._NEWLINE_Peter I. je temeljito posegel v razmerja med svojo oblastno in cerkvijo. Namesto patriarha ali metropolita je RPC upravljal Najsvetej\xc5\xa1i upravni sinod, ki so ga sestavljali \xc5\xa1kofje in posvetni uradniki, ki jih je imenoval car. Po dolgotrajnih obojestranskih manevrih je prevladal car. Najsvetej\xc5\xa1emu sinodu je predsedoval lai\xc4\x8dni uradni, ki ga je imenoval car. Peter I. je sku\xc5\xa1al RPC po duhu pribli\xc5\xbeati Zahodu. Omogo\xc4\x8dil je "ukrainizacijo", tako, da je vi\xc5\xa1ja mesta v cerkveni hierarhiji prete\xc5\xbeno zasedala duhov\xc5\xa1\xc4\x8dina, ki se je \xc5\xa1olala v ukrajinskih in poljsko-litovskih semeni\xc5\xa1\xc4\x8dih (zlasti v Kijevsko-mogilevski akademiji). Popi so se morali bolje izobra\xc5\xbeevati, v semeni\xc5\xa1\xc4\x8da je med drugim uvedel obvezno u\xc4\x8denje latin\xc5\xa1\xc4\x8dine._NEWLINE_Tudi Petrovi nasledniki so si postopno podrejali RPC. Katarina Velika si je prisvojila samostanske posesti; dotlej cerkveni tla\xc4\x8dani so \xc4\x8dez no\xc4\x8d postali dr\xc5\xbeavni._NEWLINE_RPC je ponovno dobila patriarha in patriarhijo \xc5\xa1ele leta 1917, tik pred Oktobrsko revolucijo.'