b"\n_START_ARTICLE_\nPape\xc5\xbe Pij III.\n_START_SECTION_\nMladost\n_START_PARAGRAPH_\nFrancesco Tedeschini je bil sin sestre Pija III.. Rodil se je 29. maja 1439 v Sarteanu pri Sieni, Sienska republika, danes: Italija; _NEWLINE_o\xc4\x8de je bil obubo\xc5\xbeani plemi\xc4\x8d iz Borga Nanno Tedeschini (ali: Todeschini), mati pa Ladomia Piccolomini, sestra pape\xc5\xbea Pija II.  _NEWLINE_Mladost je pre\xc5\xbeivljal v skromnih okoli\xc5\xa1\xc4\x8dinah; zato ga je stric kot dvajsetletnika povabil k sebi, ga posvojil in mu dovolil uporabo svojega priimka in grba; poskrbel pa je tudi za njegovo \xc5\xa1olanje na znameniti univerzi v Perugii, kjer je vpisal cerkveno in civilno pravo, kar mu je omogo\xc4\x8dilo sijajno prihodnost.\n_START_SECTION_\nDela\n_START_PARAGRAPH_\nBil je oster nasprotnik nepotizma, simonije in drugih zlorab, ki so obvladovale pontifikat njegovega predhodnika, pa tudi skoraj vseh renesan\xc4\x8dnih pape\xc5\xbeev. Edini od kardinalov si je to svoje nestrinjanje z nepotizmom upal v obraz povedati svojemu predhodniku. Na\xc4\x8drtoval je prenovo Cerkve, sklic koncila, mir med kr\xc5\xa1\xc4\x8danskimi narodi ter podvzem kri\xc5\xbearske vojne zoper muslimanske Turke, vendar mu je velikopotezne na\xc4\x8drte prekri\xc5\xbeala smrt.\n_START_SECTION_\nSmrt in spomin\n_START_PARAGRAPH_\nV prvih dneh pape\xc5\xbeevanja so se \xc5\xbee pokazala prva nasprotovanja pribli\xc5\xbeevanju Franciji in sorodnikom. V konzistoriju 11. oktobra 1503 je Pij predlo\xc5\xbeil \xc5\xa1krlat za \xc5\xa1kofa Fran\xc3\xa7ois-Guillaume Castelnau de Clermont-Lod\xc3\xa8ve-ja iz Narbone in ne\xc4\x8daka Georges-a d'Amboise, sienskega nad\xc5\xa1kofa, \xc4\x8demur so kardinali oporekali. Razprava se je vedno bolj razvnemala ter se zavlekla vse do enajstih zve\xc4\x8der, brez odmora in mo\xc5\xbenosti za okrep\xc4\x8dilo, kar je popolnoma iz\xc4\x8drpalo \xc5\xbee tako bolnega pontifika. Putika mu je povzro\xc4\x8dila globoko ulje na nogi; stanje se je hitro slab\xc5\xa1alo, ker je bilo zadnje dni zdravljenje zanemarjeno._NEWLINE_ _NEWLINE_Pape\xc5\xbeu se je vro\xc4\x8dina zvi\xc5\xa1ala in 15 zdravnikov mu je zaman sku\xc5\xa1alo re\xc5\xa1iti \xc5\xbeivljenje, tako da je umrl 18. oktobra. Zlobni jeziki so \xc5\xa1u\xc5\xa1ljali, a sodobniki zabele\xc5\xbeili, da ga je umoril strup, s katerim mu je nazdravil sienski vojvoda Petrucci, katerega so Pikolominijevi imeli za samodr\xc5\xbeca in nasilne\xc5\xbea (uzurpatorja in tirana) njihovega rojstnega mesta; ve\xc4\x8dina zgodovinarjev pa danes meni, da je smrt bila posledica hude bolezni in iz\xc4\x8drpanosti.  _NEWLINE_Umrl je torej v sluhu svetosti po komaj 26 dneh pape\xc5\xbeevanja v Rimu. Pij je bil \xc5\xbee dolgo bolan in je ve\xc4\x8dkrat trpel za napadi protina  Bzovius (Bzowski) meni, \xc2\xbbda Bog ni hotel takega po\xc5\xa1tenjaka za poglavarja takratnemu pokvarjenemu kr\xc5\xa1\xc4\x8danstvu\xc2\xab. _NEWLINE_Najprej so ga pokopali v stari Sv. Petru v Vatikanu, v kapeli sv. Andreja. V Vatikanskih jamah ima tudi danes spomenik; pod Pavlom V. (1614) pa so njegove ostanke prenesli v cerkev Sant'Andrea della Valle, kjer so jih polo\xc5\xbeili poleg ostankov njegovega strica, Pija II. in jih \xc5\xa1e danes vidimo v zidu na levi strani prezbiterija."