b'\n_START_ARTICLE_\nFriz\n_START_PARAGRAPH_\nFriz je v arhitekturi del anti\xc4\x8dnega templja med arhitravom in zatrepom. Friz je mogo\xc4\x8de najti na \xc5\xa1tevilnih gr\xc5\xa1kih in rimskih stavbah, zelo znan je partenonski friz._NEWLINE_V notranjosti je, na primer, friz v sobi del stene, ki jo \xc4\x8dleni ali zaklju\xc4\x8duje in je iz plasti\xc4\x8dno oblikovanih ali slikanih elementov. Friz pomaga strukturirati tudi fasado zgradb. Na pasovih se vzorec obi\xc4\x8dajno ponavlja._NEWLINE_V \xc5\xa1ir\xc5\xa1em smislu je friz dolga poslikana linija, plasti\xc4\x8den (reliefen) ali celo kot kaligrafska dekoracija, vendar mora biti na mestu, ki se nahaja nad nivojem o\xc4\x8di. Nekateri so sestavljeni iz ve\xc4\x8d ozkih pasov. Dekorativni friz lahko ponazarja scene v sekvencah diskretnih panelov. Material iz katerega so narejeni frizi je lahko \xc5\xa1tuk, rezljan les ali drug dekorativen material._NEWLINE_Lahko je raven ali \xe2\x80\x94 v jonskem ali korintskem redu, dekoriran z bas-reliefi. Kot okrasne letve so frize uporabljali v anti\xc4\x8dnih \xc4\x8dasih ne samo v arhitekturi in kiparstvu ampak tudi na sarkofagih ali pri obdelavi kovin (toreutic (gr\xc5\xa1ko \xcf\x84\xce\xbf\xcf\x81\xce\xb5\xcf\x85\xcf\x84\xce\xb9\xce\xba\xce\xae, lat. Caelatura)._NEWLINE_Friz je poimenovan po prevladujo\xc4\x8dem ornamentu. Razlikujejo se s cvetli\xc4\x8dnimi in abstraktnimi ornamenti ter kot figuralni frizi. V srednjem veku so se pojavile nove oblike friza ve\xc4\x8dinoma z abstraktnimi in prostorskimi ornamenti kot so diamantni friz, kockast ali v obliki \xc5\xa1ahovnice. Najdemo jih v romanskih lokih in islamski arhitekturi. V gotiki so se pojavili motivi iz listov in lilij. V \xc4\x8dasu renesanse so o\xc5\xbeivili stare frize in jih delno spremenili. To velja tudi za naslednja obdobja baroka in klasicizma. Najdemo jih na fasadah stavb poznega devetnajstega stoletja kot tudi v secesijskem slogu 20. stoletja, le v sodobni arhitekturi so izgubili svoj pomen._NEWLINE_Frizi so pomembni in pogosti v umetnostno-zgodovinski literaturi v obliki ilustracij.\n_START_SECTION_\nFriz v starogr\xc5\xa1ki arhitekturi\n_START_PARAGRAPH_\nV zvezi z gr\xc5\xa1ko arhitekturo anti\xc4\x8dnega sveta in njegove stebrne sloge je mi\xc5\xa1ljen friz zlasti v arhitravu in pod gejzonom, vklju\xc4\x8den v entablaturi. Friz v dorskem slogu je sestavljen iz izmeni\xc4\x8dnega zaporedja metop in triglifov in se zato imenuje tudi triglif. V nasprotju s tem je friz jonskega sloga sestavljen gladko, opremljen z reliefnim pasom kvadratne oblike, lahko ga tudi ni. V podobni obliki je tudi friz v rimski arhitekturi._NEWLINE_Relief kot friz ni omejen le na arhitekturno kiparstvo nad vrati. Lahko je na arhitravu ali v celi, lahko zajema tudi celo podro\xc4\x8dje zidu, kot je na primer oltar iz Pergamona.\n_START_SECTION_\nKasnej\xc5\xa1e oblike friza\n_START_PARAGRAPH_\nV srednjem veku so se pojavile nove oblike frizov s prete\xc5\xbeno abstraktnimi in prostorskimi okraski. To so bili na primer diamantni friz, kockasti ali \xc5\xa1ahovski friz. V romaniki je \xc5\xa1e posebej pogost lo\xc4\x8dni friz, navzkri\xc5\xbeno obokan friz, ki se uporablja tudi v islamski arhitekturi. Gotika je prinesla oblike z motivi listja, \xc5\xa1ilastolo\xc4\x8dni, friz z lilijami ob konzoli \xc5\xa1iljastega loka._NEWLINE_V \xc4\x8dasu renesanse so bili spet sprejeti stari frizi z variantami. To velja tudi za poznej\xc5\xa1a obdobja baroka in klasicizma. V historicizmu 19. stoletja so bili uporabljeni frizi vseh prej\xc5\xa1njih obdobij. Najdemo frize 20. stoletja v secesijskem slogu, le v sodobni arhitekturi so postali manj pomembni.\n_START_SECTION_\nFriz v likovni umetnosti\n_START_PARAGRAPH_\nV likovni umetnosti s konca 19. stoletja, ki se je odcepila od naturalisti\xc4\x8dne tradicije, je imelo prikazovanje slikovnih ciklov in dekorativnih frizov pomembno vlogo, pogosto le v teoriji, do neke mere pa tudi v prakti\xc4\x8dnih izvedbah. Znani primeri so iz okoli leta 1901: Beethovnov friz Gustava Klimta ali Friz \xc5\xbeivljenja Edvarda Muncha.'