b'\n_START_ARTICLE_\nDanilo Zelen\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nLjudsko \xc5\xa1olo je obiskoval v rojstnem kraju, realko pa v Ljubljani, kjer je leta 1925 tudi maturiral. Po kon\xc4\x8dani realki se je vpisal na elektrotehni\xc5\xa1ki oddelek Tehni\xc5\xa1ke fakultete v Ljubljani, vendar bil le fiktivni \xc5\xa1tudent (vpisan do 1932), pa tudi nikoli zaposlen. Od 1928 se je posvetil le boju za osvoboditev Primorske in Istre izpod fa\xc5\xa1isti\xc4\x8dne Italije. Z Ivom Grahorjem se je 1928 udele\xc5\xbeil te\xc4\x8dajnega kongresa primorskih \xc5\xa1tudentov v Cvetro\xc5\xbeu (zaselek Branika), od tedaj stalno ilegalno prihajal z drugimi gverilci na Primorsko, spodbujal, organaniziral in izvajal oboro\xc5\xbeene akcije proti fa\xc5\xa1isti\xc4\x8dnim osebam in ustanovam. Od ustanovitve 1929 je bil \xc4\x8dlan o\xc5\xbejega vodstva TIGR-a in se posvetil organiziranju gverile na Primorskem, po\xc5\xa1iljal gverilce, oro\xc5\xbeje, razstrelivo, usposabljal mlade za izdelovanje razstrelilnih naprav (\xc4\x8desar se je nau\xc4\x8dil pri R. Rossettiju v Parizu) in po\xc5\xa1iljal protifa\xc5\xa1isti\xc4\x8dno literaturo. Kot vodilni \xc4\x8dlan TIGR-a je sodeloval z italijanskimi antifa\xc5\xa1isti\xc4\x8dnimi strankami v emigraciji (Concentrazione antifascista in Giustizia e libert\xc3\xa0, Pariz), bil v osebnih stikih z voditelji in skrbel za \xc5\xa1irjenje njihovega tiska v Italijo. Fa\xc5\xa1isti\xc4\x8dna policija ga je proglasila za enega najbolj nevarnih nasprotnikov in je bila od aprila 1930 za njim razpisana tiralica. Na tr\xc5\xbea\xc5\xa1kih procesih (1930, 1941) je bil obto\xc5\xbeen glavne krivde za organiziranje atentatov, sabota\xc5\xbe in napadov na fa\xc5\xa1isti\xc4\x8dne ustanove. Na svojem domu v Ljubljani (Tyr\xc5\xa1eva, kasneje Titova c., sedaj Dunajska c.) je z Albertom Rejcem urejal in razmno\xc5\xbeeval ilegalna lista Svoboda (1929\xe2\x80\x931940) in Ljudska fronta (1936), letake za primorski odpor, dajal zato\xc4\x8di\xc5\xa1\xc4\x8de primorskim emigrantom, ki jih je preganjala jugoslovanska oblast. Decembra 1935 je z Albertom Rejcem in Justom Godni\xc4\x8dem v imenu Narodnorevolucionarnega gibanja Slovenije in Hrva\xc5\xa1ke v Julijska krajini podpisal akcijski pakt s Komunisti\xc4\x8dno partijo Italije (KPI) in se anga\xc5\xbeiral za snovanje ljudske fronte na Primorskem. Ko je leta 1938 Benito Mussolini, italijanski fa\xc5\xa1isti\xc4\x8dni voditelj, obiskal Kobarid je pripravil atentat nanj, ki bi ga moral izvesti Franc Kavs, vendar ga niso izpeljali, saj bi bile civilne \xc5\xbertve med Slovenci. Po sestanku s Pinkom Toma\xc5\xbei\xc4\x8dem avgusta 1939 je posredoval oro\xc5\xbeje in razstrelivo slovenski komunisti\xc4\x8dni organizaciji na Tr\xc5\xbea\xc5\xa1kem, 1940 pa je s Ferdom Kravanjo organiziral sabota\xc5\xbene akcije na \xc5\xbeeleznicah v Avstriji in Italiji. V \xc4\x8dasu vojne napetosti med Italijo in Jugoslavijo je organiziral obve\xc5\xa1\xc4\x8devalno mre\xc5\xbeo na Primorskem in med emigranti ter posredoval podatke o italijanski vojski obve\xc5\xa1\xc4\x8devalnemu centru poveljstva Dravske divizije v Ljubljani, v za\xc4\x8detku 2. svet. vojne pa tudi britanski Secret Intelligence Service. Aprila 1941 je v okolici Ribnice s sodelavci pripravil 4 bunkerje z oro\xc5\xbejem in razstrelivom, namenjene bodo\xc4\x8di gverili proti okupacijskim silam (Anton Majnik je oro\xc5\xbeje pozneje izro\xc4\x8dil Ribni\xc5\xa1ki partizanski \xc4\x8deti). Po okupaciji Slovenije se je Zelen skupaj z Majnikom in Ferdom Kravanjo umaknil v ilegalo v Lov\xc5\xa1inovo gozdarsko ko\xc4\x8do na Malo goro nad Ribnico. Tam jih je opazil doma\xc4\x8din in to prijavil doma\xc4\x8demu slovenskemu oro\xc5\xbeniku, ta pa italijanskim karabinjerjem. 13. maja so jih karabinjerji s pomo\xc4\x8djo doma\xc4\x8dih slovenskih oro\xc5\xbenikov obkolili in napadli. V oboro\xc5\xbeenem spopadu, prvem v Sloveniji, je bil Zelen hudo ranjen. Da ga italijani ne bi \xc5\xbeivega dobili, si je z zadnjim strelom iz pi\xc5\xa1tole vzel \xc5\xbeivljenje. Kravanjo, ki je bil ob poizkusu samomora tudi ranjen, in Majnika pa so ujeli, a sta jim kasneje zbe\xc5\xbeala in se pridru\xc5\xbeila prvim partizanom (pozneje padla v NOB). Zelen je prva slovenska \xc5\xbertev v takratni Dravski banovini v boju z okupatorjem in njihovimi kolaboranti.'