b'\n_START_ARTICLE_\nSloga\xc5\xa1tvo\n_START_PARAGRAPH_\nSloga\xc5\xa1tvo pomeni v slovenski zgodovini zadnje tretjine 19.stoletja sodelovanje liberalne in konzervativne struje. Njegov nastanek postavimo v \xc4\x8das po prvem razcepu slovenske politike 1872 - 1876. Od tu naprej sta obe struji vodili slovensko politiko v dr\xc5\xbeavnem zboru ter de\xc5\xbeelnih zborih in za volitve so postavljali skupne kandidate.\n_START_SECTION_\nPredzgodovina sloga\xc5\xa1tva - staroslovenci in mladoslovenci\n_START_PARAGRAPH_\nStaroslovenci so politi\xc4\x8dna smer in tabor v slovenskem politi\xc4\x8dnem in kulturnem razvoju v \xc5\xa1estdesetih in sedemdestih letih 19. stoletja in so nasprotna skupina mladoslovencem, opisanim spodaj. Zgled za to poimenovanje so vzeli iz \xc4\x8de\xc5\xa1kega politi\xc4\x8dnega \xc5\xbeivljenja (staro\xc4\x8dehi in mlado\xc4\x8dehi). Ta delitev se je za\xc4\x8dela v \xc5\xa1estdesetih letih 19. stoletja ter postala o\xc4\x8ditna ob vpra\xc5\xa1anju \xc4\x8dasopisja po letu 1865. Znano ime te dobe je Janez Bleiweis, ki se je zavzemal za slovenski \xc4\x8dasopis v nem\xc5\xa1\xc4\x8dini; menil je namre\xc4\x8d, da bodo tako Nemci bolj seznanjeni s slovenskimi zahtevami in jih tako podprli. Nasprotja med staroslovenci in mladoslovenci pa se ka\xc5\xbeejo predvsem iz liberalne in svobodomiselne usmeritve mladoslovencev ter nara\xc5\xa1\xc4\x8dajo\xc4\x8dega nasprotovanja temu veljaku ter t. i. prvakom. Bleiweis je u\xc5\xbeival velik ugled na za\xc4\x8detku ustavne dobe (1861), le-ta pa je za\xc4\x8del upadati, ko so se porodila \xc5\xa1tevilna kulturna ter druga vpra\xc5\xa1anja: kje bo ljubljanska \xc4\x8ditalnica, ali naj izhaja politi\xc4\x8dni \xc4\x8dasopis stranke v sloven\xc5\xa1\xc4\x8dini ali nem\xc5\xa1\xc4\x8dini, ali je dovoljena kritika o politiki Slovencev v dr\xc5\xbeavnem zboru, ali naj se prvo mesto nameni Francetu Pre\xc5\xa1ernu ali Jovanu Koseskemu idr. V teh napadih so ves \xc4\x8das poudarjali, da ne sme nih\xc4\x8de misliti druga\xc4\x8de kakor Bleiweis in da o vsem odlo\xc4\x8da sam. Le primer tega se odra\xc5\xbea v pesmi Josipa Stritarja Dunajski soneti, ki govori da \xc2\xbbsega Bleiweisova oblast od Drave do So\xc4\x8de in da ga Slovenija\xc2\xa0\xc2\xbbmoli enoglasno\xc2\xab\xc2\xa0...\xc2\xab. Najbolj osovra\xc5\xbeen med prvaki, ki naj bi imel med drugim tudi prevelik vpliv na Bleiweisa, pa je bil Etbin Henrik Costa._NEWLINE_Mladoslovenci so politi\xc4\x8dna smer ter tabor v \xc5\xa1estdesetih ter na za\xc4\x8detku sedemdesetih let let 19. stoletja Proti prej omenjenemu Bleiweisu tako odlo\xc4\x8dno nastopi Fran Levstik, ki je leta 1863 urejal \xc4\x8dasopis Naprej. Pri tem so ga podprli predvsem Slovenci zunaj Kranjske. Vrhunec delovanja je struja dosegla z organiziranjem slovenskih taborovov v letih 1868-1871, kjer so bile do takrat najbolj mno\xc5\xbei\xc4\x8dno podprte zahteve po slovenskem uradovanju in slovenskem u\xc4\x8dnem jeziku v osnovnih ter srednjih \xc5\xa1olah, po enakopravnosti slovenskega jezika v vseh de\xc5\xbeelah, v katerih so prebivali Slovenci, najbolj pa je izstopala ideja, ki se je imenovala Zedinjena Slovenija. Mladoslovenci so s Tabori postali prvaki prvega vseslovenskega gibanja s politi\xc4\x8dnimi zahtevami. Vsrkavali in sprejemali so liberalne ideje svojega \xc4\x8dasa v svetovnem oziru, vendar pa so zavra\xc4\x8dali liberalne vlade, liberalno februarsko ustavo ter politi\xc4\x8dno organizirani liberalizem v takratni Avstriji. Ustanovili so politi\xc4\x8dni \xc4\x8dasopis (kot kontrapunkt Bleiweisovim Novicam) Slovenski narod, ki je za\xc4\x8del izhajati leta 1868 v Mariboru, katerega prvi urednik je bil do leta 1871 Anton Tom\xc5\xa1i\xc4\x8d, nasledil pa ga je Josip Jur\xc4\x8di\xc4\x8d. Ve\xc4\x8dino ustanoviteljev so predstavljali rodoljubi iz \xc5\xa0tajerske, v glasilu pa so predvsem kritizirali dozdevni oportunizem staroslovencev ob glasovanju za decembrsko ustavo na Dunaju leta 1867 ter premajhno politi\xc4\x8dno odlo\xc4\x8dnost, v nadaljnjem ustavnem \xc5\xbeivljenju dr\xc5\xbeave, ko so imeli staroslovenci \xc5\xa1e vedno ve\xc4\x8dino dr\xc5\xbeavnozborskih poslancev, pa njihovo domnevno premajhno anga\xc5\xbeiranost za realiziranje ideje Zedinjene Slovenije. \xc4\x8casopis je tudi ostro kritiziral nem\xc5\xa1kutarje (Slovence, ki so podpirali ustavi verni tabor); tj. nem\xc5\xa1ke liberalce, ki jih je imel za odpadnike slovenstva.\n_START_SECTION_\nPoliti\xc4\x8dna usmeritev\n_START_PARAGRAPH_\nKljub vsej slogi je imela vsaka od obeh struj svojo politi\xc4\x8dno usmeritev: katoli\xc5\xa1ka je izdajala svoj \xc4\x8dasopis Slovenec, liberalna pa \xc5\xbee prej omenjeno glasilo Slovenski narod. V imenu sloge so liberalci upo\xc5\xa1tevali\xc2\xa0\xc2\xbbkr\xc5\xa1\xc4\x8dansko\xc2\xab\xc2\xa0in\xc2\xa0\xc2\xbbkatoli\xc5\xa1ko podlago\xc2\xab\xc2\xa0kompletne politike. Za katoli\xc5\xa1kim taborom po mo\xc4\x8di v stranki in zaradi mo\xc4\x8dnih polo\xc5\xbeajev v mestih ter tudi na pode\xc5\xbeelju niso zaostajali. Vseeno pa je ob\xc4\x8dasno prihajalo do trenj in nastopov proti uradnim sloga\xc5\xa1kim kandidaturam na volitvah. Konec sloge ter nastanek lo\xc4\x8denih katoli\xc5\xa1kih in liberalnih strank v devedesetih letih 19. stoletjain v za\xc4\x8detku 20. stoletja na Kranjskem, \xc5\xa0tajerskem ter Gori\xc5\xa1kem so prinesla vedno ve\xc4\x8dja nasprotja ter nova katoli\xc5\xa1ka miselnost. Sloga\xc5\xa1tvo so neuspe\xc5\xa1no posku\xc5\xa1ali ohraniti zadnji sloga\xc5\xa1ki politiki, kot sta bila Miroslav Ploj ter Franc Jurtela.'