b'\n_START_ARTICLE_\nGrad Trebinje\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nZgodovina starega gradu  Trebinje  sega v 9. stoletje. Leta 878 je kralj Karlman poklonil dvor Trebinje  \xc2\xbbcurtis ad Trebinam\xc2\xab\xc2\xa0bavarskemu samostanu \xc3\x96tting. K dvoru je takrat pripadalo 19 uslu\xc5\xbebencev in 70 hub (kmetij). Iz tega dvora se je pozneje s\xc4\x8dasoma razvil poznej\xc5\xa1i grad. V 10. stoletju je Trebinje pripadalo nad\xc5\xa1kofiji Salzburg, pod katero je spadal tudi samostan \xc3\x96tting. Leta 993 je bilo v lasti \xc5\xa1kofov iz Pasava. Ti so Trebinje leta 1007 zamenjali s cesarjem Henrikom II.. _NEWLINE_Grad je okoli leta 1065 zgradil grof Markwart IV. Eppenstein. Grofje in koro\xc5\xa1ki vojvode Eppensteinski so takrat pripadali najmo\xc4\x8dnej\xc5\xa1im dinastijam v jugovzhodni alpski regiji._NEWLINE_Leta 1096 je bilo obmo\xc4\x8dje Trebinje v lasti grofa Wolfrada I., ki se je po posesti tudi imenoval \xc2\xbbTrebinjski\xc2\xab\xc2\xa0(von Treffen). Od leta 1121 se je pojavljal kot grof Trebinjski  ("von Treffen"). Pojavljanje Wolfrada I. in II. je bilo vedno v ospredju v seriji pri\xc4\x8devanj in so morali imeti visok socialni polo\xc5\xbeaj v dr\xc5\xbeavi. Njegov enakoimenovani sin je bil leta 1125 imenovan "comes de Trevin" (grof iz Trebinje). Njegov sin Ulrik II. je postal oglejski patriarh. Z njim so grofje Trebinjski izumrli. Tik pred svojo smrtjo je leta 1163 gospostvo Trebinje in vas Tiffen ob Osojskem jezeru, kot svojo dedi\xc5\xa1\xc4\x8dino podaril svoji cerkvi tj. Oglejskemu patriarhatu. Grad Trebinje je kot grad ("castrum") prvi\xc4\x8d omenjen v tej darilni listini. Koro\xc5\xa1ki vojvoda Herman II. Spanheimski   je leta 1177 grad Trebinje oblegal in zasedel. Cesar Friderik I. Barbarossa je patriarhu potrdil zakonitost darila, tako je koro\xc5\xa1ki vojvoda grad in gospostvo moral vrniti nazaj. Leta 1199 je salzbur\xc5\xa1ki nad\xc5\xa1kof postavil trditve o njegovi pravici do tega gradu, vendar je tudi tokrat oglejskemu patriarhu Wolfgangu pravico do gradu ponovno potrdil cesar Friderik II.._NEWLINE_Sredi trinajstega stoletja je glede gradu potekal spor med patrijarhom Bertoldom in grofom Hermanom Ortenbur\xc5\xa1kim, ki naj bi trajal tri desetletja. Tekom tega spora je Ortenbur\xc5\xbean ujel patriarhovega ministeriala grofa Ulrika Sternber\xc5\xa1kega. Ker ta ni mogel pla\xc4\x8dati odkupnine v znesku 1.000 mark, je patriarh grofom Ortenbur\xc5\xa1kim dal za tri leta v zastavo gospostvo Trebinje in Tiffen. Leta 1277 pa je grof Friderik Ortenbur\xc5\xa1ki od oglejskega patriarha Raimonda prejel Trebinje v fevd. Leta 1306 je patriarh Ottobonus zastavil grad skupaj s stolpom v Trebinjah za tridiset let koro\xc5\xa1kima vojvodama Otu in Henriku. Ti so dve leti kasneje dali grad naprej v zastavo Konradu Aufensteinskemu. Leta 1324 so Aufensteinski dali gospostvo kot sekundarni fevd plemenitemu Engelmarju Vilandersu, kar pa se potem ni zgodilo, ker niso bili niti imetniki zastavne pravice in ne nosilci fevda. Mo\xc4\x8d Aufensteinskih se je kmalu zmanj\xc5\xa1ala. Leta 1361 so vrnili Trebinje nazaj Ogleju in zahtevali, da patriarh Ludvik podeli gospostvo Trebinje vojvodi Rudolfu IV. Habsbur\xc5\xa1kemu . Habsbur\xc5\xa1ki de\xc5\xbeelni vladarji kmalu niso ve\xc4\x8d upo\xc5\xa1tevali fevdalnih pravic patriarhata. Vojvoda Albreht III. je leta 1371 gospostvo Trebinje podelil Rudolfu Lihten\xc5\xa1tajnskemu, ki ga je prepustil Konradu IV. Aufensteinskemu. Med vojno med cesarjem Friderikom III.  in mad\xc5\xbearskim kraljem Matja\xc5\xbeem Korvinom  je bil grad uni\xc4\x8den. Zaradi podpore Mad\xc5\xbearom je bilo gospostvo Trebinje leta 1490 odvzeto Nikolaju Lihten\xc5\xa1tajnskemu in dodeljeno v varstvo Laslu Pragerju, koro\xc5\xa1kemu dednemu mar\xc5\xa1alu. Ta je odpravil \xc5\xa1kodo in izbolj\xc5\xa1al utrditev gradu. Cesar Ferdinand II. ga je leta 1538 vrnil Juriju Lihten\xc5\xa1tajnskemu. Lihten\xc5\xa1tajnerji so v dolini zgradili nov grad , tako da grad kmalu ni bil ve\xc4\x8d naseljen in je bil prepu\xc5\xa1\xc4\x8den v razvaline. Jurijev vnuk Oto VI. je gospostvo leta 1552 prodal Barbari von Seenu\xc3\x9f. Njena h\xc4\x8di Ana je bila v tem \xc4\x8dasu poro\xc4\x8dena s Kri\xc5\xa1tofom Lihten\xc5\xa1tajnskim, sinom Ota VI. Leta 1623 je njen pravnuk Kristjan Proy podedoval premo\xc5\xbeenje. Ta je bil umorjen ob jeznih kmetov zaradi mejnega spora . Po smrti je njegov sin Georg Filip leta 1647 gospostvo odprodal Antonu baronu Grotta von Grottenegg. Leta 1690 je bil grad popolnoma uni\xc4\x8den zaradi mo\xc4\x8dnega potresa. Grofje Grottenegg so posedovali gospostvo Trebinje do sredine 18. stoletja, ko so ga prodali grofu Teodorju Christallniggu. Po njem je posest leta 1781 nasledila h\xc4\x8di grofica Marianne Goess, nato pa leta 1808 Josef Sebastian Pobeheim. Leta 1818 je gospostvo kupil nazaj grof Peter Goess za svojo dru\xc5\xbeino. V njihovi lasti je ostalo do leta 1885, ko je bilo prodano Theodorju grofu de la Tour en Voivre. Leta 1916 je posest podedoval Rudolf von Gall, ki je leta 1961 pre\xc5\xa1la na njegovo h\xc4\x8di Ilse von Sallmann. Sledila ji je Karoline Kramer, lastnica grajske kmetije, ki le\xc5\xbei ob ru\xc5\xa1evinah. Danes je \xc5\xa1e vedno najemodajalec starega gradu Trebinje.'