b'\n_START_ARTICLE_\nEkonomizem\n_START_PARAGRAPH_\nBeseda ekonomizem se je v marksisti\xc4\x8dnem diskurzu pri\xc4\x8dela uporabljati v za\xc4\x8detku 20. stoletja, ozna\xc4\x8duje pa zagovornike stali\xc5\xa1\xc4\x8da, da se mora delavski boj omejiti na ekonomsko bojno polje, da torej naj ne preide v politi\xc4\x8dni boj. Ekonomizem zagovarja, da naj bodo glavni cilji delavskega razreda izbolj\xc5\xa1anje njegovega \xc5\xbeivljenjskega polo\xc5\xbeaja, kamor spadajo vi\xc5\xa1je mezde, kraj\xc5\xa1i delovni dan in bolj\xc5\xa1i delovni pogoji. Nadalje je za ekonomizem sindikalni boj edino smiselno bojno polje delavskega razreda, vsakr\xc5\xa1en politi\xc4\x8dni boj pa je izguba \xc4\x8dasa in sredstev.\n_START_SECTION_\nStrate\xc5\xa1ki in takti\xc4\x8dni problemi\n_START_PARAGRAPH_\nLenin v ekonomizmu vidi dve pomanjkljivosti: takti\xc4\x8dno in strate\xc5\xa1ko. Iz strate\xc5\xa1kega vidika je temeljni problem ekonomizma, da v svojem delovanju predpostavlja ve\xc4\x8dnost kapitalizma, kar vpliva na njegov kon\xc4\x8dni cilj. Slednji ni odprava kapitalisti\xc4\x8dnega na\xc4\x8dina produkcije, ampak nasprotno izbolj\xc5\xa1anje polo\xc5\xbeaja delavskega razreda v okviru kapitalizma. Revoluciji nasprotuje, ker naj bi ta bila nepotrebno poglabljanje v "ideologijo". Ekonomizem nasprotuje avantgardni komunisti\xc4\x8dni partiji, saj naj bi ta zanemarjala "materialne" okoli\xc5\xa1\xc4\x8dine gibanje (Lenin je za to uporabil pridevnik "spontano")._NEWLINE_Iz strate\xc5\xa1kih napak ekonomizma sledijo tudi njegove takti\xc4\x8dne napake. Kapitalisti\xc4\x8dnega na\xc4\x8dina produkcije ne razume kot obdobja v \xc4\x8dlove\xc5\xa1ki zgodovini, ampak ga jemlje za stalnico; za ekonomizem mezdno delo ni politi\xc4\x8dno vpra\xc5\xa1anje, ampak naravni zakon. Posledi\xc4\x8dno ekonomizem ne pripravlja delavskega razreda na prevzem oblasti iz rok bur\xc5\xbeoazije, ampak ga nasprotno kroti v pla\xc4\x8dna pogajanja in sklepanje kolektivnih pogodb. Ekonomizem si ne prizadeva povzdigniti delavski razred v prevladujo\xc4\x8do dru\xc5\xbebeno silo, ki bo odpravila kapitalizem, ampak nasprotno njegov boj omejuje na pogajanja o mezdah in delovnem dnevu. Druga\xc4\x8de: zapostavlja dolgoro\xc4\x8dne cilje razrednega boja zavoljo kratkoro\xc4\x8dnih pridobitev  .\n_START_SECTION_\nPovezovanje politi\xc4\x8dnega in ekonomskega boja\n_START_PARAGRAPH_\nEna izmed pomembnej\xc5\xa1ih marksisti\xc4\x8dnih kritik ekonomizma je, da ta zanemarja politi\xc4\x8dni boj. Marksizem razredni boj ne pojmuje kot le ekonomski, ampak tudi kot politi\xc4\x8dni boj; zanj je lo\xc4\x8dnica med obema bojema umetno postavljena, od razrednega boja pa zahteva ravno povezovanje politi\xc4\x8dnega in ekonomskega boja. Rosa Luxemburg, na primer, v delu\xc2\xa0\xc2\xbbMno\xc5\xbei\xc4\x8dna stavka, partija in sindikati\xc2\xab\xc2\xa0opisuje medsebojni vpliv politi\xc4\x8dnega in ekonomskega reformisti\xc4\x8dnega boja. Tukaj tudi izpostavi, da \xc5\xbee reformisti\xc4\x8dni ekonomski boj pusti posledice na dru\xc5\xbebeni politi\xc4\x8dni sceni. Engels v predgovoru k delu Polo\xc5\xbeaj delavskega razreda v Angliji na primeru angle\xc5\xa1kega parlamenta prikazuje, kako so z razvojem delavskih gibanj in delavske stranke bur\xc5\xbeoazne in malome\xc5\xa1\xc4\x8danske politi\xc4\x8dne stranke (v \xc4\x8dasu pisanja teksta) pri\xc4\x8dele izgubljati monopol, pa tudi iniciativo, v politi\xc4\x8dnem boju._NEWLINE_Razlog za vztrajanje pri povezovanju ekonomskega in politi\xc4\x8dnega boja v razrednem boju pa je za marksizem \xc5\xa1e bolj pomembno zaradi dolgoro\xc4\x8dnej\xc5\xa1ih ciljev. Za marksizem reformisti\xc4\x8dni delavski boji niso cilj, ampak sredstvo za dosego cilja. Marksizem delavskemu boju postavi zahtevo, da prevzame politi\xc4\x8dno oblast (tj. da vzpostavi diktaturo proletariata), ki jo nato uporabi, da zgradi brezrazredno in brez-dr\xc5\xbeavno dru\xc5\xbebo: komunizem._NEWLINE_Tak\xc5\xa1ne zahteve delavskim gibanjem ne postavlja le marksizem-leninizem (vklju\xc4\x8dno z Roso Luxemburg ), ampak \xc5\xbee utemeljitelja marksizma: Karl Marx in Friedrich Engels. V Komunisti\xc4\x8dnem manifestu postavita, da je zgodovinska mo\xc5\xbenost in naloga proletariata, da dokon\xc4\x8dno odpravijo razredno dru\xc5\xbebo.\n_START_SECTION_\nKritika spontanizma in vpra\xc5\xa1anje avantgarde\n_START_PARAGRAPH_\nMarksisti\xc4\x8dna kritika ekonomizma glede vpra\xc5\xa1anja revolucionarne avantgarde (tako njenega obstoja kot njene vloge v razrednem boju) je namenjena tako ekonomizmu kot spontanizmu na sploh, ki je sicer pomemben sestavni element ekonomizma. Marksizem obema o\xc4\x8dita, da se zadovoljijo z zahtevami, ki so glede na potenciale delavskega boja skromne. Tudi preko kritike ekonomizma marksizem-leninizem s tem vzpostavlja relevantnost koncepta avantgardne komunisti\xc4\x8dne partije. V marksizmu-leninizmu je naloga komunisti\xc4\x8dne partije radikalizacija razrednega boja z organizacijo delavskega razreda in izoblikovanjem njegove razredne zavesti. Ekonomizmu o\xc4\x8dita, da ne po\xc4\x8dne ne eno ne drugo; o\xc4\x8dita mu\xc2\xa0\xc2\xbbpoklekanje pred spontanostjo\xc2\xab, da se torej zadovolji z obstoje\xc4\x8do stopnjo razredne zavesti. Lenin v delu\xc2\xa0\xc2\xbbKaj storiti?\xc2\xab\xc2\xa0nasprotno zahteva, da se to zavest dvigne na vi\xc5\xa1ji, revolucionarni nivo. V podobnem duhu zahteva, da se boj za vi\xc5\xa1je mezde in kraj\xc5\xa1i delovni dan razvije v boj za prevzem politi\xc4\x8dne oblasti in nadzora nad dru\xc5\xbebenimi produkcijskimi sredstvi; ekonomizem ne postavlja ne prve ne druge zahteve, saj so tak\xc5\xa1ne poteze politi\xc4\x8dne, ker presegajo kratkoro\xc4\x8dne reformisti\xc4\x8dne zahteve in so posledi\xc4\x8dno za ekonomizem\xc2\xa0\xc2\xbbideolo\xc5\xa1ke\xc2\xab.'