b'\n_START_ARTICLE_\nGustav Holst\n_START_SECTION_\nPlaneti op. 32, suita za veliki orkester\n_START_PARAGRAPH_\nPrav igra nebesnih teles je poleg \xc5\xbego\xc4\x8dega vpra\xc5\xa1anja vojne in miru tema njegovega najbolj popularnega dela, Planetov. Skladba je nastajala med letoma 1914 in 1917. Holst jo je najprej zasnoval kot skico za klavir \xc5\xa1tiriro\xc4\x8dno, instrumentacijo pa so v okviru obveznih vaj deloma prispevali tudi njegovi \xc5\xa1tudentje kompozicije. Skladba zahteva veliki orkester in \xc5\xbeenski zbor, vsak od sedmih stavkov pa opisuje prevladujo\xc4\x8d simbolni karakter enega od planetov. Prvi stavek, Mars, je odraz tesnobe ob izbruhu prve svetovne vojne in njegov brutalni petdobni ritmi\xc4\x8dni obrazec ponazarja kruto resni\xc4\x8dnost zahodne fronte. Marsu sledi Venera, tokrat v vlogi prina\xc5\xa1alke miru, brez katerega ni ljubezni. Za njima se zvrstijo ostali planeti, \xc5\xbeivahni Merkur, obilni, a razigrani Jupiter, resnobni Saturn, \xc4\x8darovnik Uran in misti\xc4\x8dno navdahnjeni Neptun. Planeti se kon\xc4\x8dajo z eteri\xc4\x8dno vokalizo \xc5\xbeenskega zbora. Delo je ob finan\xc4\x8dni podpori Holstovih prijateljev prvi\xc4\x8d izvedel dirigent Adrien Boult v Londonu 29. septembra 1918. Pel je dekli\xc5\xa1ki zbor \xc5\xa1ole sv. Pavla, kjer je skladatelj kot profesor prebil dobesedno ve\xc4\x8dji del svojega \xc5\xbeivljenja. \xc5\xbde prva izvedba je do\xc5\xbeivela triumfalen sprejem. Planeti so Holstu prinesli slavo in uspeh. \xc5\xa0e danes u\xc4\x8dinkujejo sve\xc5\xbee in jih po pravici uvr\xc5\xa1\xc4\x8dajo med simfoni\xc4\x8dne mojstrovine 20. stoletja. Njihova glasba pu\xc5\xa1\xc4\x8da domi\xc5\xa1ljiji prosto pot v svet magi\xc4\x8dne resni\xc4\x8dnosti, ki jo uravnavajo skrivnostna zvezdna pota, astralna znamenja, nebesne hi\xc5\xa1e, ascendenti, descendenti in konjunkcije nebesnih teles. Mar niso astrologije izna\xc5\xa1li z enakim namenom kot sedmere umetnosti: v tola\xc5\xbebo du\xc5\xa1am, naveli\xc4\x8danim stroge vere in puste znanosti?'