b'\n_START_ARTICLE_\nCiprsko kraljestvo\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nOtoku Cipru je vladal lokalni povzpetnik in samozvani cesar Bizantinskega cesarstva Izak Komnen, dokler ga ni leta 1191 med tretjo kri\xc5\xbearsko vojno osvojil Rihard I. Angle\xc5\xa1ki. Rihard ga je prodal templjarjem, templjarji pa leta 1192 Guyu Lusignanskemu, jure uxoris kralju Jeruzalemskega kraljestva. Guyev brat in naslednik Amalrik I. Ciprski je dobil kraljevski naslov in krono od cesarja Svetega rimskega cesarstva Henrika VI.._NEWLINE_Oblast na Cipru je bila v rokah malo\xc5\xa1tevilne katoli\xc5\xa1ke manj\xc5\xa1ine, ki je \xc5\xbeivela predvsem v nekaterih obalnih mestih, na primer v Famagusti, in v tradicionalni prestolnici Nikoziji. Pode\xc5\xbeelje je bilo naseljneno z ve\xc4\x8dinskim gr\xc5\xa1kim pravoslavnim prebivalstvom. Razmere so bile zelo podobne tistim v Jeruzalemskem kraljestvu. Neodvisna pravoslavna ciprska cerkev s svojim nad\xc5\xa1kofom, ki ni bila podrejena nobenemu patriarhu, je imela pravico ostati na otoku, vendar je njeno vlogo ve\xc4\x8dinoma prevzela katoli\xc5\xa1ka cerkev, ki je dobila tudi ve\xc4\x8dino njenih posesti._NEWLINE_Po Amalrikovi smrti je imelo kraljestvo vrsto mladoletnih kraljev, za katere so kot regenti vladali \xc4\x8dlani dru\xc5\xbeine Ibelin. Ibelini so bili pred propadom Jeruzalemskega kraljestva najmo\xc4\x8dnej\xc5\xa1a dru\xc5\xbeina v Jeruzalemu. Leta 1229 je cesar Svetega rimskega cesarstva Friderik II. Hohenstaufen pregnal enega od regentov iz dru\xc5\xbeine Ibelin in na otok prenesel spor med Guelfi in Ghibellini. Friderikovi privr\xc5\xbeenci so bili leta 1233 pora\xc5\xbeeni, v Jeruzalemskem kraljestu in Svetem rimskem cesarstvu pa so se obdr\xc5\xbeali \xc5\xa1e dolgo \xc4\x8dasa. Hohenstaufni so v Jeruzalemskem kraljestvu vladali vse do leta 1268, ko je Hugo III. Ciprski po smrti Konrada III. Jeruzalemskega zase zahteval naslov jeruzalemskega kralja in ozemlje okoli Akona in tako zdru\xc5\xbeil obe kraljestvi. Ozemlje v Palestini je bilo dokon\xc4\x8dno izgubljeno leta 1291 med vladanjem Henrika II., naslov jeruzalemskega kralja pa so si ciprski kralji \xc5\xa1e naprej lastili._NEWLINE_Ciper je imel po zgledu na Jeruzalem Vrhovni svet (Haute Cour), ki je imel manj mo\xc4\x8di kot jeruzalemski. Otok je bil bogatej\xc5\xa1i in bolj fevdalen kot Jeruzalem, zato so imeli kralji ve\xc4\x8d zasebnega premo\xc5\xbeenja in so lahko Vrhovni svet ignorirali. Najbogatej\xc5\xa1a dru\xc5\xbeina na otoku so bili zelo razvejani Ibelini. Ciprski kralji so bili pogosto v sporih z italijanskimi trgovci, predvsem zato, ker je po padcu Akona leta 1291 Ciper postal najpomembnej\xc5\xa1e sredi\xc5\xa1\xc4\x8de evropske trgovine z Afriko in Azijo._NEWLINE_Kraljestvo je vedno bolj izgubljalo svojo samostojnost, dokler ni v 14. stoletju pri\xc5\xa1lo pod oblast genovskih trgovcev. Ciper se je zato v veliki shizmi postavil na stran avignonskih pape\xc5\xbeev v upanju, da bodo Francozi pregnali Italijane. Otok je leta 1426 postal tributarno kraljestvo egiptovskih Mamelukov. Njegovi vladarji so postopoma izgubili skoraj vso neodvisnost, dokler ni leta 1489 zadnja kraljica Katarina Cornaro Cipra prodala Benetkam.'