b'\n_START_ARTICLE_\nPitohui dichrous\n_START_SECTION_\nTelesne zna\xc4\x8dilnosti in navade\n_START_PARAGRAPH_\nGlava, hrbtna stran, krila in rep so obarvani \xc4\x8drno, vrat, prsa in trebu\xc5\xa1na stran pa rumeno-oran\xc5\xbeno, kar slu\xc5\xbei kot opozorilo morebitnim plenilcem, poleg tega pa za ta namen oddaja neprijeten vonj._NEWLINE_Navadno se pri iskanju hrane dr\xc5\xbeijo v skupinah, vendar ni znano, ali so te skupine stalne ali pa so sestavljene iz sorodnikov. Gnezdo v obliki skodelice je zgrajeno iz prepletenih vitic plezalnih rastlin in visi iz treh vej v obliki tristranskega okvirja. Mladi\xc4\x8di so zelo podobni odraslim glede na obarvanost, razen dve \xc4\x8drt belega puha, ki potekata iz baze kljuna na vsaki strani. Poleg tega perje mladi\xc4\x8dev v najbolj\xc5\xa1em primeru ni tako strupeno kot pri odraslih osebkih, kar pomeni, da je v tem obdobju glavna obramba bolj ali manj njihova opozorilna obarvanost.\n_START_SECTION_\nToksi\xc4\x8dnost\n_START_PARAGRAPH_\nP. dichrous je bila med prvimi opisanimi strupenimi pticami. V perju in ko\xc5\xbei se nahaja nevrotoksin homobatrahotoksin (homoBTX), ki \xc5\xbee ob dotiku povzro\xc4\x8di otopelost in mravljin\xc4\x8denje. Omenjene \xc5\xbeivali sicer ne sintetizirajo BTX de novo, pa\xc4\x8d pa namesto sinteze strupene alkaloide pridobijo iz hrane in jih kopi\xc4\x8dijo v posebnih strupnih \xc5\xbelezah. Glavni vir tovrstnih alkaloidov so verjetno hro\xc5\xa1\xc4\x8di rodu Choresine, kar med drugim dokazuje analiza \xc5\xbeelod\xc4\x8dne vsebine teh ptic.\n_START_SECTION_\nEvolucijski izvor\n_START_PARAGRAPH_\nZ evolucijskega vidika ni popolnoma jasno, zakaj so ptice razvile mo\xc4\x8den toksin, saj slednji deluje na \xc5\xa1iroki spekter vreten\xc4\x8darjev in nevreten\xc4\x8darjev. Zelo verjetno se je toksin razvil zaradi za\xc5\xa1\xc4\x8dite pred ektoparaziti iz debla \xc4\x8dlenono\xc5\xbecev, specifi\xc4\x8dno pred zajedavskimi u\xc5\xa1mi. Slednja teorija je toliko bolj verjetna zaradi t. i. kooperativne vzreje mladi\xc4\x8dev: pri tem socialnem sistemu posamezni osebki pomagajo skrbeti za tuje mladi\xc4\x8de iste vrste na ra\xc4\x8dun lastnega razmno\xc5\xbeevanja, kar je v preteklosti zajedavcem dalo ve\xc4\x8d \xc4\x8dasa in mo\xc5\xbenosti za naselitev na razli\xc4\x8dno odporne posameznike, v skladu s tem pa je bil protizajedavski odgovor ptic toliko mo\xc4\x8dnej\xc5\xa1i. V danem primeru gre torej za usmerjeni izbor (transformirajo\xc4\x8do selekcijo) zaradi stalnih selekcijskih pritiskov (\xc5\xa1tevilo u\xc5\xa1i in njihova odpornost na toksin), tj. pre\xc5\xbeivetvena krivulja se je premaknila v smeri bolj toksi\xc4\x8dnih ptic. Verjetno so k razvoju pripomogli tudi naravni plenilci, kot so zeleni drevesni pitoni (Morelia viridis) in rjave drevesne ka\xc4\x8de (Boiga irrregularis), po nekaterih antropolo\xc5\xa1kih dokazih pa tudi \xc4\x8dlove\xc5\xa1ki lovci na ptice.'