b'\n_START_ARTICLE_\nGeorge Enescu\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nRodil se je v Romuniji, v vasi Liveni (kasneje so ga v njegovo \xc4\x8dast preimenovali v George Enescu) v okro\xc5\xbeju Dorohoi takrat, danes Boto\xc5\x9fani. V zgodnjem otro\xc5\xa1tvu je pokazal veliko glasbeno nadarjenost. Enescu je \xc5\xbee v zgodnjih letih za\xc4\x8del eksperimentirati s komponiranjem. Ohranjenih je ve\xc4\x8d ve\xc4\x8dinoma zelo kratkih del, vsa za violino in klavir. Najzgodnej\xc5\xa1e dalj\xc5\xa1e delo ima naslov P\xc4\x83m\xc3\xaent rom\xc3\xa2nesc (Romunska de\xc5\xbeela) s pripisom: "opus za klavir in violino Georgea Enesca, romunskega skladatelja, starega pet let in \xc4\x8detrt".  Kmalu zatem ga je njegov o\xc4\x8de predstavil profesorju in skladatelju Eduardu Caudelli. 5. oktobra 1888 je s sedmimi leti postal najmlaj\xc5\xa1i \xc5\xa1tudent, ki je bil kdaj sprejet na dunajski konservatorij, kjer je \xc5\xa1tudiral z Josephom Hellmesbergerjem mlaj\xc5\xa1im, Robertom Fuchsom in Sigismundom Bachrichom. Bil je drugi, ki je bil sprejet na tej univerzi pri tej starosti (po predpisih mlaj\xc5\xa1i od 14 let ne more \xc5\xa1tudirati na dunajskem konservatoriju), prvi je bil Fritz Kreisler (leta 1882, tudi star sedem let), in prvi Neavstrijec. _NEWLINE_Leta 1891 je imel desetletni Enescu zasebni koncert na Dunaju, na katerem je bil tudi Franc Jo\xc5\xbeef . _NEWLINE_Joseph Hellmesberger starej\xc5\xa1i, eden od njegovih u\xc4\x8diteljev in direktor dunajskega konservatorija, je Enesca povabil k sebi domov, kjer je spoznal Johannesa Brahmsa, svojega idola._NEWLINE_Diplomiral je pred svojim 13. rojstnim dnem in si zaslu\xc5\xbeil srebrno medaljo. Mladi Enescu je na dunajskih koncertih igral dela Bramsa, Sarasateja in Mendelssohna. Leta 1895 je od\xc5\xa1el v Pariz in nadaljeval \xc5\xa1tudij. Violino je \xc5\xa1tudiral z Martinom Pierrom Marsickom, harmonijo z Andr\xc3\xa9jem Gedalgem in kompozicijo z Julesom Massenetom in Gabrielom Faur\xc3\xa9jem._NEWLINE_Od leta 1895 do 1899 je \xc5\xa1tudiral na konservatoriju v Parizu. Andr\xc3\xa9 Gedalge je dejal, da je bil\xc2\xa0\xc2\xbbedini [med njegovimi u\xc4\x8denci], ki je resni\xc4\x8dno imel ideje in duha\xc2\xab._NEWLINE_6. februarja 1898, ko je bil star 16 let, je v Parizu predstavil svoje prvo zrelo delo Poema Rom\xc3\xa2n\xc4\x83 skupaj s francoskim filharmoni\xc4\x8dnim orkestrom Colonne (takrat eden najuglednej\xc5\xa1ih na svetu), ki ga je vodil \xc3\x89duard Colonne._NEWLINE_Na \xc5\xa1tevilna Enescova dela je vplivala romunska ljudska glasba, njegove najbolj priljubljene skladbe pa so bile Romunske rapsodije (1901\xe2\x80\x931902), opera Ojdip (1936) in suite za orkester. Napisal je tudi pet simfonij (dve sta nedokon\xc4\x8dani), simfoni\xc4\x8dno pesnitev Vox maris in veliko komorne glasbe (tri sonate za violino in klavir, dve za violon\xc4\x8delo in klavir, trio za klavir, dve godali in dva klavirska kvarteta, oktet za godala, klavirski kvintet in komorno simfonijo za 12 samostojnih instrumentov). Mladi Ravi \xc5\xa0ankar se je v \xc5\xa1estdesetih letih spomnil, kako je Enescu, ki ga je zelo zanimala orientalska glasba, vadil z njegovim bratom Udayem \xc5\xa0ankarjem in njegovimi glasbeniki. Pribli\xc5\xbeno ob istem \xc4\x8dasu je Enescu vzel mladega Yehudija Menuhina na mednarodno kolonialno razstavo v Pariz, kjer ga je predstavil indonezijskemu gamelanskemu orkestru. _NEWLINE_8. januarja 1923 je prvi\xc4\x8d nastopil kot dirigent na koncertu Filadelfijskega orkestra v Carnegie Hallu v New Yorku, nato pa se je pogosto vra\xc4\x8dal v ZDA. V 20-ih letih 20. stoletja je Enescu v Ameriki posnel plo\xc5\xa1\xc4\x8do kot violinist. Kot dirigent je nastopal s \xc5\xa1tevilnimi ameri\xc5\xa1kimi orkestri, leta 1936 pa je bil eden od kandidatov, ki naj bi zamenjal Artura Toscaninija kot stalni dirigent Newyor\xc5\xa1ke filharmonije. Leta 1932 je bil Enescu izvoljen za \xc4\x8dastnega \xc4\x8dlana romunske akademije. Leta 1935 je dirigiral simfoni\xc4\x8dnemu pari\xc5\xa1kemu orkestru in Yehudiju Menuhinu (ki je bil njegov u\xc4\x8denec \xc5\xbee leta 1927) pri Mozartovem violinskem koncertu \xc5\xa1t. 3 v G-molu. Med letoma 1937 in 1938 je dirigiral Newyor\xc5\xa1kemu filharmoni\xc4\x8dnemu orkestru. Leta 1939 se je poro\xc4\x8dil z Marijo Rosetti (znana kot princesa Cantacuzino po prvem mo\xc5\xbeu Mihailu Cantacuzinu), dobro prijateljico romunske kraljice Marije. Med bivanjem v Bukare\xc5\xa1ti je Enescu \xc5\xbeivel v Cantacuzinovi pala\xc4\x8di na Calea Victoriei (zdaj muzej Georgea Enesca, posve\xc4\x8den njegovemu delu)._NEWLINE_\xc5\xbdivel je v Parizu in Romuniji, vendar je po drugi svetovni vojni in sovjetski zasedbi Romunije ostal v Parizu. Bil je tudi u\xc4\x8ditelj violine. Med njegovimi u\xc4\x8denci so bili Yehudi Menuhin, Christian Ferras, Ivry Gitlis, Arthur Grumiaux, Serge Blanc, Ida Haendel, Uto Ughi in Joan Field. Uveljavljal je sodobno romunsko glasbo, igral dela Constantina Silvestrija, Mihaila Jore, Jonela Perleaja in Mar\xc5\xa3iana Negreaja. Enescu je za solo violino priredil Bachove sonate in partiture Himalaja za violiniste. Opisana razli\xc4\x8dica tega dela zdru\xc5\xbeuje Enescovo zvo\xc4\x8dnost, tempo, muzikali\xc4\x8dnost, izraz._NEWLINE_Pokopan je na pokopali\xc5\xa1\xc4\x8du P\xc3\xa8re Lachaise v Parizu._NEWLINE_Danes mu je v Bukare\xc5\xa1ti posve\xc4\x8den muzej v Cantacuzinovi pala\xc4\x8di; njegova hi\xc5\xa1a v Dorohoiu je prav tako odprta za javnost. Simfoni\xc4\x8dni orkester v Bukare\xc5\xa1ti in Festival Georgea Enesca, ki ga je ustanovil njegov prijatelj, glasbeni zagovornik in nekdanji sodelavec George Georgescu, se imenujeta po njem v njegovo \xc4\x8dast . Nedavno je bilo mednarodno letali\xc5\xa1\xc4\x8de Bac\xc4\x83u preimenovano v mednarodno letali\xc5\xa1\xc4\x8de Georgea Enesca.\n_START_SECTION_\nOdziv\n_START_PARAGRAPH_\nPablo Casals je Enesca opisal kot\xc2\xa0\xc2\xbbnajve\xc4\x8djega glasbenika po Mozartu\xc2\xab in\xc2\xa0\xc2\xbbenega najve\xc4\x8djih genijev sodobne glasbe\xc2\xab. Romunska kraljica Marija je v svojih spominih zapisala, da je bilo\xc2\xa0\xc2\xbbv Georgeu Enescu resni\xc4\x8dno zlato\xc2\xab. Yehudi Menuhin, najbolj znan Enescov u\xc4\x8denec, je neko\xc4\x8d rekel o svojem u\xc4\x8ditelju:\xc2\xa0\xc2\xbbOn bo ostal zame absolutnost, s katero sodim druge\xc2\xab\xc2\xa0in\xc2\xa0\xc2\xbbEnescu mi je dal svetlobo, ki je vodila moj celoten obstoj\xc2\xab. Rekel je tudi, da je\xc2\xa0\xc2\xbbnajbolj izredno \xc4\x8dlove\xc5\xa1ko bitje, najve\xc4\x8dji glasbenik z najve\xc4\x8djim vplivom\xc2\xab, ki ga je kdaj koli do\xc5\xbeivel. Vincent d\'Indy je trdil, da bi lahko iz spomina Georgea Enesca vse rekonstruirali, \xc4\x8de bi bila Beethovnova dela uni\xc4\x8dena. [20] Alfred Cortot, eden najve\xc4\x8djih pianistov vseh \xc4\x8dasov, je neko\xc4\x8d dejal, da je imel Enescu, \xc4\x8deprav predvsem violinist, bolj\xc5\xa1o klavirsko tehniko kot on sam._NEWLINE_Blizu Moinestija je dvorec v Tescaniju, ki ga je Enescova \xc5\xbeena podarila romunski dr\xc5\xbeavi s pogojem, da tu zgradi kulturni center za umetnike. V Liveni je hi\xc5\xa1a, v kateri je skladatelj zrasel. Spominska hi\xc5\xa1a Georgea Enesca je v Sinaii (Villa Lumini\xc5\x9f, soseska Cumpatul). V dvorcu v Tescaniju v Bacauu (Kulturni center Rosetti-Tescanu) je romunska dr\xc5\xbeava v osemdesetih letih odprla ustvarjalno sredi\xc5\xa1\xc4\x8de, v katerem so nastajala literarna dela (Jurnalul de la Tescani, Andrei Plesu) na letnih kampih slikarstva in filozofije._NEWLINE_Hi\xc5\xa1a materinega dedka v Mih\xc4\x83ileni, v kateri je Enescu pre\xc5\xbeivel del svojega otro\xc5\xa1tva, je do leta 2014 zelo propadla. Avgusta 2014 so jo re\xc5\xa1ili prostovoljni arhitekti._NEWLINE_Sonata \xc5\xa1t. 3, Balada za solo violon\xc4\x8delo Eug\xc3\xa8na Ysa\xc3\xa9eja, je bila posve\xc4\x8dena Enescu.\n_START_SECTION_\nKomorna dela\n_START_PARAGRAPH_\nviolinski kvarteti, sonate, klavirske skladbe itd.'