b'\n_START_ARTICLE_\nVesoljski teleskop Hubble\n_START_PARAGRAPH_\nVesoljski teleskop Hubble (tudi Hubblov vesoljski daljnogled; angle\xc5\xa1ko Hubble Space Telescope, okraj\xc5\xa1ano HST) je zrcalni daljnogled v tirnici okrog Zemlje. Njegova lega zunaj Zemljinega ozra\xc4\x8dja omogo\xc4\x8da, da lahko z njim posnamejo izredno ostre slike. Od njegove izstrelitve in vtirjenja leta 1990 je postal eden od najpomembnej\xc5\xa1ih daljnogledov v zgodovini astronomije. Z njim so opravili nekaj izjemnih opazovanj in je pomagal astronomom pri bolj\xc5\xa1em razumevanju mnogih osnovnih problemov v astrofiziki. Imenovali so ga po ameri\xc5\xa1kem astronomu Edwinu Powllu Hubblu._NEWLINE_Od izvirne zamisli daljnogleda v letu 1946 do njegove izstrelitve, je projekt izgradnje vesoljskega daljnogleda zastajal predvsem zaradi denarnih te\xc5\xbeav. Poleg tega so kmalu po izstrelitvi ugotovili, da je imelo njegovo glavno zrcalo preveliko sferno aberacijo (napako pasov), kar je zelo oslabilo njegove zmogljivosti. Po servisni odpravi z raketoplanom leta 1993 so daljnogled obnovili na predvideno kakovost. Tako je daljnogled postal zelo pomembno raziskovalno orodje in je v marsi\xc4\x8dem prispeval k splo\xc5\xa1ni priljubljenosti astronomije v javnosti._NEWLINE_Ameri\xc5\xa1ki Kongres je junija 2005 ustanovil sklad za popravilo daljnogleda, a je bilo zelo verjetno da bodo ponovno odpovedali servisno odpravo. 1. novembra 2006 je novo vodstvo NASE sporo\xc4\x8dilo, da bodo leta 2008 izstrelili zadnjo servisno odpravo na Hubble in mu tako podalj\xc5\xa1ali \xc5\xbeivljenjsko dobo do leta 2013. Brez posredovanja bi po letu 2010 plovilo z daljnogledom vstopilo v Zemljino ozra\xc4\x8dje._NEWLINE_Leta 2013 bo predvidoma izstreljen Hubblov naslednik - infrarde\xc4\x8di Vesoljski daljnogled Jamesa Webba (JWST), ki ga bodo skupaj izdelale in nadzirale Kanadska vesoljska agencija (CSA), Evropska vesoljska agencija (ESA) in NASA.\n_START_SECTION_\nZamisel, izdelava in namen\n_START_PARAGRAPH_\nZametke Hubblovega vesoljskega daljnogleda lahko zasledujemo \xc5\xbee v letu 1946, ko je ameri\xc5\xa1ki fizik, astronom in astrofizik Lyman Strong Spitzer mlaj\xc5\xa1i napisal \xc4\x8dlanek z naslovom Astronomske prednosti zunajzemeljskega observatorija (Astronomical advantages of an extra-terrestrial observatory.) V njem je obravnaval dve glavni prednosti vesoljskega observatorija v tirnici pred daljnogledom, stoje\xc4\x8dim na Zemlji. Kotna lo\xc4\x8dljivost (najve\xc4\x8dja razdalja, na kateri \xc5\xa1e razlo\xc4\x8dimo telo) bi bila omejena le z uklonom (difrakcijo) in ne od turbulence v ozra\xc4\x8dju, ki povzro\xc4\x8da, da zvezde migetajo, in kar astronomi poznajo kot razmazanost slike (angle\xc5\xa1ko\xc2\xa0\xc2\xbbseeing\xc2\xab). Lo\xc4\x8dljivost daljnogledov na Zemlji je po navadi od 0,5 do 1,0 lo\xc4\x8dne sekunde, teoreti\xc4\x8dna lo\xc4\x8dljivost zaradi uklona zrcalnega daljnogleda s premerom 2,5 m pa je pribli\xc5\xbeno 0,1 lo\xc4\x8dne sekunde. Druga velika prednost je, da lahko s pomo\xc4\x8djo vesoljskega daljnogleda opazujemo infrarde\xc4\x8do in ultravijoli\xc4\x8dno svetlobo, ki ju ozra\xc4\x8dje druga\xc4\x8de mo\xc4\x8dno vpija._NEWLINE_Spitzer je razvoju vesoljskega daljnogleda posvetil veliko \xc4\x8dasa. Ameri\xc5\xa1ka Nacionalna akademija znanosti je v poro\xc4\x8dilu leta 1962 predlagala izdelavo vesoljskega daljnogleda kot del vesoljskega programa. Zato so leta 1965 izvolili Spitzerja za predsednika odbora, ki je moral pretehtati znanstvene vidike velikega vesoljskega daljnogleda._NEWLINE_Astronomija v vesoljskem prostoru se je za\xc4\x8dela z malimi koraki po 2. svetovni vojni, saj so znanstveniki lahko za\xc4\x8deli uporabljati raketno tehnologijo, ki je postala dosegljiva. Prvi ultravijoli\xc4\x8dni spekter Sonca so posneli leta 1946. Son\xc4\x8dni observatorij, ki je kro\xc5\xbeil okoli Zemlje, je leta 1962 izstrelilo Zdru\xc5\xbeeno kraljestvo v okviru vesoljskega programa Ariel. NASA je leta 1966 izstrelila prvega od satelitov Orbitalnega astronomskega observatorija (OAO). Ta satelit OAO-1 je zaradi izgube energije po treh dneh odpovedal in prekinil odpravo. Drugi satelit OAO-2 pa je med letoma 1968 in 1972 uspe\xc5\xa1no opravljal opazovanja zvezd in galaksij v ultravijoli\xc4\x8dnem. Njegovo delovanje so druga\xc4\x8de na\xc4\x8drtovali le za eno leto._NEWLINE_Odprave OAO so pokazale, da lahko opazovanja v vesoljskem prostoru igrajo pomembno vlogo v astronomiji. Leta 1968 se je NASA za\xc4\x8dela pripravljati na izdelavo zrcalnega daljnogleda z zrcalom premera 3 m, ki so ga za\xc4\x8dasno imenovali Veliki orbitalni daljnogled (LOT), oziroma Veliki vesoljski daljnogled (LST). Izstrelitev so predvidevali za leto 1979. Ti na\xc4\x8drti so poudarili potrebo po odpravah s \xc4\x8dlove\xc5\xa1ko posadko do daljnogleda, ki bi zagotovila, da bi lahko imel tako drag program smiselno \xc5\xbeivljenjsko dobo. Vzporedni razvoj za ponovno uporabljiv raketoplan je pokazal, da bo tehnologija za to kmalu na voljo.'