b'\n_START_ARTICLE_\nFriedrich H\xc3\xb6lderlin\n_START_SECTION_\nMladost in \xc5\xa1olanje\n_START_PARAGRAPH_\nH\xc3\xb6lderlin se je rodil leta 1770 v mestu Lauffen am Neckar, kot sin oskrbnika samostana in \xc5\xbeupnikove h\xc4\x8dere. Ko je bil star dve leti, je izgubil svojega o\xc4\x8deta. Materin drugi mo\xc5\xbe je umrl sedem let pozneje. Mati si ni mogla druga\xc4\x8de predstavljati, kot da bi njen najstarej\xc5\xa1i sin postal evangeli\xc4\x8danski \xc5\xbeupnik. Tako je H\xc3\xb6lderlin obiskoval Latinsko \xc5\xa1olo v N\xc3\xbcrtingnu in nato \xc5\xa1e evangeli\xc4\x8dansko samostansko \xc5\xa1olo v Denkendorfu (W\xc3\xbcttemberg) in Maulbronnu. Kot \xc5\xa1tipendist v samostanu v T\xc3\xbcbingenu,se je med \xc5\xa1tudijem na Univerzi v T\xc3\xbcbingenu spoprijateljil z bodo\xc4\x8dima filozofoma, Heglom in Schellingom.\n_START_SECTION_\nU\xc4\x8diteljevanje na domu\n_START_PARAGRAPH_\nZaradi omejenih sredstev v dru\xc5\xbeini in nezanimanja za poklic \xc5\xbeupnika je H\xc3\xb6lderlin sprva deloval kot hi\xc5\xa1ni u\xc4\x8ditelj otrok premo\xc5\xbenej\xc5\xa1ih dru\xc5\xbein. Tako je bil v letih 1793 in 1794 hi\xc5\xa1ni u\xc4\x8ditelj pri Charlotti von Kalb v mestu Waltershausen v pokrajini Grabfeld. Kot dokazujejo raziskave, med drugimi Adolfa Becka in Ursule Brauer, naj bi imel H\xc3\xb6lderlin z Wilhelmino Kirms, uslu\xc5\xbebenko Charlotte von Kalb, celo otroka. Leta 1794 je obiskoval Univerzo v Jeni, kjer je poslu\xc5\xa1al predavanja Johanna Gottlieba Fichteja. Tukaj je spoznal Johanna Wolfganga von Goetheja, Friedricha Schillerja in tudi Fichteja. Spoznal naj bi se tudi s Friedrichom von Hardenbergom (Novalisom). Maja 1794, je v Jeni spoznal Isaaca von Sinclaira. Junija 1795 je naglo zapustil Jeno in se vrnil v N\xc3\xbcrtingen. 1796 je bil hi\xc5\xa1ni u\xc4\x8ditelj otrokom Jakoba Gontarda, bankirja iz Frankfurta. Tu se je sre\xc4\x8dal z njegovo \xc5\xbeeno Susette, ki je postala njegova velika ljubezen. Susette Gontard je vzorec za Diotimo, lik iz Hyperiona, njegovega romana v pismih. Dejavnost u\xc4\x8ditelja je moral zaklju\xc4\x8diti, ko je Gontard izvedel za H\xc3\xb6lderlinovo zvezo s svojo \xc5\xbeeno Susette. Zbe\xc5\xbeal je v Homburg, k svojemu \xc5\xa1tudijskemu kolegu Isaacu von Sinclairu. H\xc3\xb6lderlin se je zna\xc5\xa1el v te\xc5\xbekem finan\xc4\x8dnem polo\xc5\xbeaju (s pomo\xc4\x8djo pokrovitelja Schillerja je ob\xc4\x8dasno objavil tudi kak\xc5\xa1no svojo pesem), dobival je tudi materino materialno pomo\xc4\x8d. \xc5\xbde takrat so pri njem ugotovljeni\xc2\xa0\xc2\xbbhipohondrijo\xc2\xab, ki se je po zadnjem sre\xc4\x8danju s Susette Gontard, 1800, samo \xc5\xa1e poslab\xc5\xa1alo. Januarja 1801 se je podal v \xc5\xa0vico,v mesto Hauptwil, da bi pou\xc4\x8deval mlaj\xc5\xa1o sestro trgovca Emanuela von Gonzenbacha. Ostal je tri mesece, dokler ni dobil odpovedi. V za\xc4\x8detku leta 1802 je bil doma\xc4\x8di u\xc4\x8ditelj otrok konzula Hamburga in vinskega trgovca Meyerja v Bordeauxu. Po le nekaj mesecih se je iz nejasnih razlogov vrnil v W\xc3\xbcrttemberg. 7. junija 1802 naj bi, kot je bilo razvidno tudi po vpisu v potnem listu, pre\xc4\x8dkal Renski most pri Kehlu, pri\xc5\xa1el je do Stuttgarta, vendar \xc5\xa1ele konec meseca, kot zanemarjena oseba v zmedenem stanju, da so ga tudi prijatelji komaj prepoznali. Izvedel je novico o smrti Susette, ki je v Frankfurtu umrla za rde\xc4\x8dkami. Dogodki v juniju 1802 so zgodovinsko nejasni in interpretacije raziskovalcev H\xc3\xb6lderlinovega \xc5\xbeivljenja (Adolfa Becka, Pierrea Bertauxa in D. E. Sattlerja) se med seboj razlikujejo. H\xc3\xb6lderlin se je vrnil v N\xc3\xbcrtingen k materi, se vrgel v delo, prevajal Sofoklesa in Pindarja, ki ju je opeval v svojih spevih in himnah. Njegov prijatelj, takratni hessenhombur\xc5\xa1ki predsednik vlade, Sinclair, mu je leta 1804 priskrbel delovno mesto dvornega knji\xc5\xbeni\xc4\x8darja, katerega pla\xc4\x8do je Sinclair priskrbel iz svojega \xc5\xbeepa. Za takratnega de\xc5\xbeelnega grofa Homburga, Friedricha V., je nastala med drugimi pesem Patmos. 1805 je bila v njegovih No\xc4\x8dne pesmi (Nachtges\xc3\xa4ngen) objavljena tudi njegova znana kratka pesem, Polovica \xc5\xbeivljenja (H\xc3\xa4lfte des Lebens).\n_START_SECTION_\nLeta v stolpu v T\xc3\xbcbingnu\n_START_PARAGRAPH_\nFebruarja 1805 je dal knez Freidrich II. von W\xc3\xbcrttenberg aretirati Sinclaira. H\xc3\xb6lderlinova blaznost naj bi, kot je 9. aprila 1805 poro\xc4\x8dal zdravnik in dvorni lekarnar M\xc3\xbcller pre\xc5\xa1la v blodnje. Avgusta 1806 je Sinclair pisal H\xc3\xb6lderlinovi materi, da ne more ve\xc4\x8d skrbeti zanj. 11. septembra so H\xc3\xb6lderlina pripeljali v Univerzitetno kliniko v T\xc3\xbcbingenu (pod vodstvom Johanna Heinricha Ferdinanda Autenrietha). Od leta 1807 so zanj skrbeli v gospodinjstvu Ernsta Zimmerja, mizarja v T\xc3\xbcbingnu in ob\xc4\x8dudovalca Hyperiona. H\xc3\xb6lderlin je pod imenom\xc2\xa0\xc2\xbbScardanelli\xc2\xab\xc2\xa0v prihodnje pisal nenavadno oblikovane pesmi. V nadaljnjih 36 letih je H\xc3\xb6lderlin \xc5\xbeivel v hi\xc5\xa1i Zimmerja, v stolpni sobi nad Neckarjem, kjer je do njegove smrti, leta 1843 skrbela zanj dru\xc5\xbeina Zimmer. Kot blazne\xc5\xa1 je H\xc3\xb6lderlin nastopil v romanu Eduarda M\xc3\xb6rikeja, Maler Nolten, sam M\xc3\xb6rike pa je pesnika v T\xc3\xbcbingnu tudi obiskal. Domnevajo da je Zimmer uni\xc4\x8dil mnogo H\xc3\xb6lderlinovih zapiskov. Grob Friedricha H\xc3\xb6lderlina se je ohranil na mestnem pokopali\xc5\xa1\xc4\x8du v T\xc3\xbcbingenu; nagrobnik je dal postaviti njegov polbrat, strokovnjak vinogradni\xc5\xa1tva in arheolog Carl Christoph Friedrich von Gok (1776-1849), na nagrobniku pa je napisana ena izmet pesnikovih kitic.\n_START_SECTION_\nDelo\n_START_PARAGRAPH_\nKot \xc5\xa1tudent je H\xc3\xb6lderlin ob\xc4\x8dudoval francosko revolucijo iz leta 1789. Dieter Henrich je 1965 ovrgel raz\xc5\xa1irjeno anekdoto, da naj bi H\xc3\xb6lderlin skupaj s Heglom, Schellingom in ostalimi \xc4\x8dlani\xc2\xa0\xc2\xbbrepublikanskega dru\xc5\xa1tva\xc2\xab\xc2\xa0na seminarju v T\xc3\xbcbingenu zgradil\xc2\xa0\xc2\xbbdrevo svobode\xc2\xab. H\xc3\xb6lderlin je za\xc4\x8del kot Schillerjev naslednik in naslednik nem\xc5\xa1ke klasike. Njegove zgodnje pesmi so najve\xc4\x8dkrat rimane himne z abstraktnimi temami (An die Sch\xc3\xb6nheit). Kasneje je pre\xc5\xa1el k anti\xc4\x8dnim oblikam ode in elegije. Posebno v odah se vidi popolno obvladanje te\xc5\xbekih metri\xc4\x8dnih oblik. Velike pesmi njegove zrele faze so \xc5\xbee delno elegije (Brot und Wein), delno himne v prosti ritmiki (Patmos). Ponekod so vidne tudi druge oblike, kot heksametri\xc4\x8dna himna Der Archipelagus. Negoval je tudi kraj\xc5\xa1e oblike v epigramih in kratkih pesmih (znana je Polovica \xc5\xbeivljenja- H\xc3\xa4lfte des Lebens). Iz \xc4\x8dasa \xc5\xbeivljenja v stolpu v T\xc3\xbcbingnu so se ohranile mnoge rimane pesmi, ki jih dolgo niso obravnavali kot sestavni del njegovih del. H\xc3\xb6lderlinovo razumevanje starogr\xc5\xa1ke kulture, kot je zapisano tudi v pismih, naslovljenih na Casimirja Ulricha Boehlendorffa in razvidno iz njegovih opomb pri prevodih Sofokleja,se razlikuje od idealisti\xc4\x8dnih gr\xc5\xa1kih podob ve\xc4\x8dine njegovih sodobnikov, pri \xc4\x8demer H\xc3\xb6lderlin poudarja neklasi\xc4\x8dne poteze gr\xc5\xa1ke kulture. \xc5\xbde v svojem zgodnjem romanu v pismih, Hyperionu, je predstavil svojo predstavo tragi\xc4\x8dne usode, ki si jo je zgradil na osnovi zaznavanja gr\xc5\xa1ke kulture.\n_START_SECTION_\nDelovanje in vpliv\n_START_PARAGRAPH_\nH\xc3\xb6lderlinova poezija, ki danes nesporno velja za vrhunec nem\xc5\xa1ke literature, je bila do sredine 19. stoletja, ko so leta 1826 iz\xc5\xa1le njegove Pesmi (Gedichte), med pisatelji vendarle \xc5\xa1e neznana. Po letu 1848 je bila ve\xc4\x8dinoma prezrta; H\xc3\xb6lderlin je veljal za mladega, romanti\xc4\x8dnega melanholika in posnemalca Schillerja. U\xc4\x8dinki H\xc3\xb6lderlinove poezije so se v 20. stoletju za\xc4\x8deli s Stefanom Georgeom; znanstveno so se za\xc4\x8deli ukvarjati z disertacijo Norberta von Hellingratha, v kateri so prvi\xc4\x8d ustrezno opisani H\xc3\xb6lderlinovi prevodi Pindarja in njegova pozna dela. \xc4\x8ceprav je H\xc3\xb6lderlinov himni\xc4\x8dni slog v nem\xc5\xa1ki literature neko\xc4\x8d res postal priljubljen, je njegova kratka, fragmentarna lirika imela vpliv na nem\xc5\xa1ko poezijo, na Georgea, Heyma, Trakla, Celana, Ingeborg Bachmann in veliko drugih \xe2\x80\x93 med mlaj\xc5\xa1imi pisci tudi na Gerharda Falknerja. Oba H\xc3\xb6lderlinova prevoda Sofoklejevih dram, Kralj Ojdip in Antigone, ki so ju po izidu z navdu\xc5\xa1enjem sprejeli, o tem je pisala tudi Bettina von Arnim v pisemskem romanu Die Gunderode. Mnogi filologi (predvsem Heinrich Vo\xc3\x9f, sina Johanna Heinricha Vo\xc3\x9fa) in Schiller so prevod kritizirali. \xc5\xa0ele v 20. stoletju so prepoznali njun pomen kot eden od modelov poeti\xc4\x8dnega prevajanja, kjer tuje ostaja vidno, opazno ... Miselna vsebina njegovih poznih himen je bila vedno znova povod za filozofske interpretacije, tako pri Martinu Heideggerju kot tudi Theodorju W. Adornu. S H\xc3\xb6lderlinom kot \xc4\x8dlovekom v psiholo\xc5\xa1kem smislu se je ukvarjal tudi Karl Jaspers. Za \xc4\x8dasa njegovega \xc5\xbeivljenja je bil objavljen le del\xc4\x8dek njegovih del, nekatera besedila so izdali \xc5\xa1ele v drugi polovici 19. stoletja; poprej so od poznih del poznali samo tako imenovane No\xc4\x8dne pesmi- Nachtges\xc3\xa4nge. Prve edicije njegovih rokopisnih zapu\xc5\xa1\xc4\x8din se je prvi lotil Wilhelm B\xc3\xb6hm. Posebne te\xc5\xbeave, ki jih je predstavljal H\xc3\xb6lderlinov rokopis, so vodile do tega, da je Fridrich Bei\xc3\x9fner leta 1946 \xc5\xbee v tretje posku\xc5\xa1al izdati zbrana dela. Sprva je Bei\xc3\x9fnerjeva izdaja veljala za ugledno, v sedemdesetih letih pa je bila dele\xc5\xbena najstro\xc5\xbeje kritike D. E. Sattlerja, ki je za\xc4\x8del v \xc4\x8detrto izdajati H\xc3\xb6lderlinova zbrana dela. Izdajo z osrednjim delom, knjigo 7 in 8 (Spevi) so literarni zgodovinarji pozdravili deloma pozitivno, deloma negativno. Pri H\xc3\xb6lderlinovih besedilih je \xc5\xa1lo vedno za spore in dolgoletne raziskave \xc5\xa1e danes niso zaklju\xc4\x8dene.'