b'\n_START_ARTICLE_\nVodikov peroksid\n_START_SECTION_\nLastnosti\n_START_PARAGRAPH_\nVreli\xc5\xa1\xc4\x8de vodikovega peroksida, dobljeno z ekstrapolacijo, je 150,2 \xc2\xb0C, kar je pribli\xc5\xbeno 50 \xc2\xb0C vi\xc5\xa1je od vreli\xc5\xa1\xc4\x8da vode. V praksi pri tej temperaturi ni obstojen in je zaradi termi\xc4\x8dnega razpada potencialno eksploziven. Pri zni\xc5\xbeanem tlaku se lahko na ve\xc4\x8d na\xc4\x8dinov varno destilira.\n_START_SECTION_\nZgradba\n_START_PARAGRAPH_\nVodikov peroksid ima neravninsko molekulo s simetrijo C\xe2\x82\x82.  Med atomoma O-O je enojna vez, vendar ima molekula relativno visoko rotacijsko oviro 2460 cm\xe2\x81\xbb\xc2\xb9 (29,45 kJ/mol). Rotacijska ovira etana je na primer samo 12,5 kJ/mol. Povi\xc5\xa1ano oviro se pripisuje odboju med prostima elektronskima paroma na sosednjih kisikovih atomih, zaradi katerih je vodikov peroksid atropizomeren. _NEWLINE_Molekularni zgradbi plinastega  in kristalini\xc4\x8dnega H\xe2\x82\x82O\xe2\x82\x82 sta povsem druga\xc4\x8dni. Razliko se pripisuje vplivu vodikovih vezi, ki jih v plinastem stanju ni. Kristali vodikovega peroksida so tetragonalni s prostorsko skupino .\n_START_SECTION_\nOdkritje\n_START_PARAGRAPH_\nVodikov peroksid je prvi opisal  Louis Jacques Th\xc3\xa9nard leta 1818. Pripravil ga je z obdelavo barijevega peroksida z du\xc5\xa1ikovo kislino. V dodelani razli\xc4\x8dici postopka se je namesto du\xc5\xa1ikove uporabila klorovodikova kislina, s kasnej\xc5\xa1im dodatkom \xc5\xbeveplove kisline pa se je iz reakcijske zmesi oboril stranski proizvod barijev sulfat. Th\xc3\xa9nardov postopek se je uporabljal od konca 19. do sredine 20. stoletja._NEWLINE_Za \xc4\x8dist vodikov peroksid se je dolgo domnevalo, da je nestabilen, ker so vsi zgodnji poskusi za njegovo pridobivanje iz vodne raztopine, spodleteli. Njegova nestabilnost je posledica sledov ne\xc4\x8disto\xc4\x8d, predvsem soli prehodnih kovin, ki katalizirajo njegov razpad. \xc4\x8cist vodikov peroksid je skoraj 80 let po njegovem odkritju  prvi pridobil  Richard Wolffenstein leta 1894 z vakuumsko destilacijo._NEWLINE_Dolo\xc4\x8ditev zgradbe njegove molekule se je pokazala kot zelo te\xc5\xbeka. Njegovo molekulsko maso je leta 1892 dolo\xc4\x8dil italijanski fizikalni kemik Giacomo Carrara iz zni\xc5\xbeanja tali\xc5\xa1\xc4\x8da, ki je potrdila, da je  njegova kemijska formula H\xe2\x82\x82O\xe2\x82\x82. Njegovo odkritje sta leta 1893 potrdila William Ridgely Orndorff in John White.  Strokovnjaki so predlagali najmanj \xc5\xa1est molekularnih struktur. Kingzet je predlagal strukturo H\xe2\x82\x82O=O.  Joseph Mellor je predlagal kar tri hipoteti\xc4\x8dne strukture, \xc5\xa1kotski fizik Gordon Sutherland pa je predlagal strukturo, ki je zelo podobna sedaj sprejeti in se je kasneje izkazala kot prava.\n_START_SECTION_\nDostopnost\n_START_PARAGRAPH_\nVodikov peroksid se prodaja v vodnih raztopinah. Za potro\xc5\xa1nike je obi\xc4\x8dajno na voljo v drogerijah in lekarnah v koncentracijah 3-6 vol\xc2\xa0%. Koncentracije se v\xc4\x8dasih izra\xc5\xbeajo tudi z volumnom spro\xc5\xa1\xc4\x8denega kisika: iz 1 ml raztopine z 20 vol\xc2\xa0% peroksida se pri popolnem razpadu razvije 20 mL kisika. Za laboratorijsko rabo je najpogostej\xc5\xa1a 30\xc2\xa0% raztopina. Na razpolago so tudi  70-98% raztopine, ki so mnogo bolj nevarne za rokovanje in zahtevajo posebne skladi\xc5\xa1\xc4\x8dne pogoje. Kupec mora zanje praviloma dovoliti dobaviteljeve in\xc5\xa1pekcijske preglede. _NEWLINE_Leta 1994 je bila svetovna proizvodnja H\xe2\x82\x82O\xe2\x82\x82 pribli\xc5\xbeno 1,9 milijona ton in je do leta 2006 narasla na 2,2 milijona ton. Ve\xc4\x8dina peroksida je imela koncentracijo najve\xc4\x8d 70\xc2\xa0%.\n_START_SECTION_\nBiolo\xc5\xa1ka vloga\n_START_PARAGRAPH_\nVodikov peroksid je ena od dveh glavnih kemikalij obrabnega sistema ve\xc4\x8d vrst hro\xc5\xa1\xc4\x8dev (Carabidae), ki popr\xc5\xa1ijo napadalca z zmesjo hidrokinona in peroksida in ga od\xc5\xbeenejo._NEWLINE_Znanstveniki so odkrili, da igra vodikov peroksid pomembno vlogo v imunskem sistemu. Ugotovili so, da se v po\xc5\xa1kodovanih celicah ribic zebric pove\xc4\x8da vsebnost vodikovega peroksida, ki usmeri bele krvni\xc4\x8dke proti po\xc5\xa1kodovanemu mestu, da za\xc4\x8dnejo zdraviti po\xc5\xa1kodbo. \xc4\x8ce so geni, ki spro\xc5\xbeijo razvijanje peroksida, okvarjeni, se bele krvni\xc4\x8dke ne zbirajo na po\xc5\xa1kodovanem mestu. Iz poskusov na ribah je mogo\xc4\x8de sklepati, da se zaradi genske podobnosti enaki procesi morda dogajajo tudi pri ljudeh. \xc5\xa0tudije so pokazale tudi to, da imajo astmatiki v plju\xc4\x8dih vi\xc5\xa1jo raven vodikovega peroksida kot zdravi ljudje, kar bi lahko pojasnilo, zakaj imajo v plju\xc4\x8dih neprimerno visoko raven belih krvni\xc4\x8dk._NEWLINE_Vodikov peroksid ima pomembno vlogo signalizacijske molekule v krmiljenju zelo razli\xc4\x8dnih biolo\xc5\xa1kih procesov. Je glavni dejavnik v radikalni teoriji staranja, ki temelji na tem, kako vodikov peroksid razpade v hidroksilne radikale in kako superoksidni radikali (O\xe2\x88\x92_NEWLINE_2) kot stranski produkt celi\xc4\x8dne presnove reagirajo z vodo in tvorijo vodikov peroksid. Hidroksilni radikali zlahka reagirajo in po\xc5\xa1kodujejo vitalne celi\xc4\x8dne komponente, zlasti tistih v mitohondriju. Najmanj ena \xc5\xa1tudija posku\xc5\xa1a povezati tvorjenje vodikovega peroksida z rakom._NEWLINE_Vsebnost vodikovega peroksida v biolo\xc5\xa1kih sistemih se lahko dolo\xc4\x8da s fluorimetrijskim testom.\n_START_SECTION_\nIndustrija\n_START_PARAGRAPH_\nPribli\xc5\xbeno 60\xc2\xa0% svetovne proizvodnje vodikovega peroksida se porabi za beljenje celuloze in papirja. Drugi najve\xc4\x8dji porabnik je proizvodnja natrijevega perkarbonata in natrijevega perborata, ki se uporabljata kot blagi belili v pralnih pra\xc5\xa1kih. _NEWLINE_Uporablja se tudi za proizvodnjo razli\xc4\x8dnih organskih peroksidov, od katerih je najpogostej\xc5\xa1i benzoil peroksid, v polimerizacijah, kot sredstvo za beljenje moke in zdravljenje aken in proizvodnjo peroksi kislin, na primer peroksiocetne kisline in meta-kloroperoksibenzojeve kisline. _NEWLINE_Vodikov peroksid se uporablja za obdelavo nekaterih odpadnih vod. V oksidacijskih procesih nastajajo izredno reaktivni hidroksilni radikali (\xe2\x80\xa2OH). ki razgradijo tudi zelo trdo\xc5\xbeive organske ne\xc4\x8disto\xc4\x8de, na primer aromatske in halogenirane spojine, ki jih je sicer zelo te\xc5\xbeko odstraniti. Oksidirajo tudi \xc5\xbeveplove spojine, s \xc4\x8dimer se mo\xc4\x8dno zmanj\xc5\xa1a predvsem neprijeten vonj.\n_START_SECTION_\nRazku\xc5\xbeilo\n_START_PARAGRAPH_\nVodikov peroksid se pri\xc5\xa1teva med okolju prijazna belila in alternativo za klorova belila. _NEWLINE_Uporablja se tudi za razku\xc5\xbeevanje razli\xc4\x8dnih povr\xc5\xa1in, ameri\xc5\xa1ka FDA pa ga priznava tudi kot varno antimikrobno sredstvo. V nekaterih bolni\xc5\xa1nicah se je v nekaterih primerih izkazal kot neu\xc4\x8dinkovit, zato se  za razku\xc5\xbeevanje namesto njega priporo\xc4\x8da klorova belila. _NEWLINE_V preteklosti se je uporabljal za razku\xc5\xbeevanje ran, pogosto zaradi nizke cene in la\xc5\xbeje dostopnosti v primerjavi z drugimi antiseptiki. Sedaj se nanj gleda kot na sredstvo, ki upo\xc4\x8dasnjuje celjenje in povzro\xc4\x8da brazgotinjenje, ker uni\xc4\x8duje novonastale ko\xc5\xbene celice. Zdravljenje lahko spro\xc5\xbei samo v zelo nizkih koncentracijah in \xc4\x8de se ne uporabi ve\xc4\x8dkrat. V kirurgiji lahko njegova uporaba povzro\xc4\x8di plinsko embolijo.\n_START_SECTION_\nPogonsko gorivo\n_START_PARAGRAPH_\nZelo koncentriran vodikov peroksid je lahko samostojno pogonsko gorivo za reakcijske motorje ali oksidant v kombinaciji z drugimi gorivi. _NEWLINE_V prvem primeru se 70-98\xc2\xa0% vodikov peroksid vbrizgava v reakcijsko komoro, v kateri na obi\xc4\x8dajno srebrni ali platinski katalizatorski mre\xc5\xbeici razpade v vodno paro in kisik. Plina s temperaturo preko 600 \xc2\xb0C nato pod visokim tlakom izhajata skozi pogonsko \xc5\xa1obo. Maksimalni specifi\xc4\x8dni impulz vodikovega peroksida (I\xe2\x82\x9b\xe2\x82\x9a) je 161 s (1,6 kN\xc2\xb7s/kg) in  je mnogo manj\xc5\xa1i od specifi\xc4\x8dnega impulza hidrazina._NEWLINE_\xc4\x8ce slu\xc5\xbei vodikov peroksid kot oksidant za druga goriva, lahko specifi\xc4\x8dni impulz dose\xc5\xbee vrednost 350 s (3,5 kN\xc2\xb7s/kg) in je odvisen od goriva. Je nekoliko ni\xc5\xbeji od I\xe2\x82\x9b\xe2\x82\x9a teko\xc4\x8dega kisika, peroksid pa je gostej\xc5\xa1i, la\xc5\xbeji za skladi\xc5\xa1\xc4\x8denje, nekriogen in bolj enostaven za uporabo v plinskih turbinah. Uporaben je tudi za hlajenje raketnih motorjev. V drugi svetovni vojni se je izkazal kot uspe\xc5\xa1en oksidant v nem\xc5\xa1kih reakcijskih motorjih (T-Stoff za reakcijsko letalo Messerschmitt Me 163 Komet). _NEWLINE_V 1940. in 1950. letih se je za pogon podmornic med plovbo pod povr\xc5\xa1ino uporabljala Walterjeva turbina na vodikov peroksid. Turbina je bila preglasna in je zahtevala ve\xc4\x8d vzdr\xc5\xbeevanje v primerjavi z dizelskim motorjem, zato so jo opustili. Vodikov peroksid se je uporabljal tudi kot gorivo ali oksidant v nekaterih vrstah torpedov, vendar so ga zaradi varnosti opustili. Iztekanje vodikovega peroksida je bil domneven vzrok za potopitev britanske podmornice Sidon (P259) in ruske podmornice Kursk. Japonci so med presku\xc5\xa1anjem torpedov ugotovili, da koncentriran vodikov peroksid na pravokotnih kolenih cevovodov pogosto povzro\xc4\x8da eksplozije v podmornicah in torpedih. Torpedo 2000, ki ga je razvil SAAB in ga uporablja \xc5\xa1vedska vojna mornarica, poganja batni motor na kerozin in vodikov peroksid.\n_START_SECTION_\nEksplozivi\n_START_PARAGRAPH_\nVodikov peroksid se uporablja za pripravo eksplozivov na osnovi organskih peroksidov, na primer aceton peroksida, ki se uporablja v improviziranih eksplozivnih napravah. Peroksidni eksplozivi  hitro razpadajo in so zato neprimerno za komercialno ali voja\xc5\xa1ko rabo.\n_START_SECTION_\nDruga raba\n_START_PARAGRAPH_\nV gospodinjstvih se uporablja predvsem kot \xc4\x8distilo in razku\xc5\xbeilo.\n_START_SECTION_\nKemi\xc4\x8dne svetilke\n_START_PARAGRAPH_\nVodikov peroksid reagira z nekaterimi estri, na primer z difenil oksalatom in fenil oksalatom, in povzro\xc4\x8di kemiluminiscenco. Pojav se najpogosteje izkori\xc5\xa1\xc4\x8da v kemi\xc4\x8dnih svetilkah.\n_START_SECTION_\nVrti\xc4\x8dkarstvo\n_START_PARAGRAPH_\nNekateri vrti\xc4\x8dkarji in hidroponiki zagovarjajo uporabo zelo razred\xc4\x8dene raztopine vodikovega peroksida v zalivanje posevkov. Med njegovim spontanim razpadom se spro\xc5\xa1\xc4\x8da kisik, ki krepi koreninski sistem rastline in pomaga zdraviti celi\xc4\x8dno korensko smrt zaradi pomanjkanja kisika in zatira \xc5\xa1tevilne \xc5\xa1kodljivce.\n_START_SECTION_\nAkvaristika\n_START_PARAGRAPH_\nLaboratorijski testi, ki so jih opravili v zadnjih letih, so pokazali, da se vodikov peroksid lahko varno uporablja kot vir kisika za majhne akvarijske ribe. Razpadanje peroksida spro\xc5\xbeijo katalizatorji, na primer manganov dioksid.\n_START_SECTION_\nVarnost\n_START_PARAGRAPH_\nRazred\xc4\x8den vodikov peroksid s koncentracijami do 6\xc2\xa0% je praviloma dostopen v lekarnah in drogerijah. _NEWLINE_Bolj koncentrirane raztopine so nevarne in neprimerna za u\xc5\xbeivanje in morajo biti zato opremljene z varnostnim listom. Zelo koncentriran peroksid je mo\xc4\x8dan oksidant, ki najeda \xc5\xa1tevilne materiale, med njimi tudi \xc4\x8dlove\xc5\xa1ko ko\xc5\xbeo. Vodikov peroksid s koncentracijami preko 40\xc2\xa0% je nevaren tudi za okolje. _NEWLINE_Vodikov peroksid se mora hraniti v hladnem, suhem in dobro prezra\xc4\x8devanem prostoru, v katerem ni vnetljivih ali gorljivih snovi. Posode morajo biti iz inertnih gradiv, kot so nerjave\xc4\x8de jeklo, steklo, plastika in aluminijeve zlitine.  Posode morajo biti neprozorne, ker ga svetloba hitro razgradi. Laboratorijske steklenice so zato obi\xc4\x8dajno iz rjavega stekla, ki filtrira svetlobo.  _NEWLINE_Razred\xc4\x8den in koncentriran vodikov peroksid lahko povzro\xc4\x8di ve\xc4\x8d nevarnosti, od katerih je najbolj nevarna tvorba eksplozivnih zmesi z organskimi spojinami. Zelo koncentriran vodikov peroksid je nestabilen in lahko povzro\xc4\x8di eksplozijo preostale teko\xc4\x8dine. Destilacija vodikovega peroksida pri obi\xc4\x8dajnih tlakih je torej zelo nevarna. Razred\xc4\x8dene raztopine za doma\xc4\x8do rabo so jedke in dra\xc5\xbeijo o\xc4\x8di, sluznico in ko\xc5\xbeo. \xc5\xa0e posebej nevarno je zau\xc5\xbeitje, ker se v \xc5\xbeelodcu razgradi in sprosti veliko koli\xc4\x8dino plina, ki povzro\xc4\x8di notranje krvavitve. Vdihavanje ve\xc4\x8d kot 10\xc2\xa0% vodikovega peroksida lahko povzro\xc4\x8di hudo dra\xc5\xbeenje plju\xc4\x8d. _NEWLINE_Pare vodikovega peroksida so zaradi znatnega parnega tlaka (1,2 kPa pri 50 \xc2\xb0C) lahko nevarne. Meja neposredne nevarnosti za zdravje in \xc5\xbeivljenje je samo 75 ppm. Ameri\xc5\xa1ki Nacionalni in\xc5\xa1titut za zdravje in varstvo pri delu je na podlagi osemurnega ponderiranega povpre\xc4\x8dja izra\xc4\x8dunal zgornjo dopustno koncentracijo v zraku 1 ppm. Vodikov peroksid je razvr\xc5\xa1\xc4\x8den tudi med \xc2\xbbsnovi, ki pri \xc5\xbeivalih povzro\xc4\x8dajo raka, z neznanim vplivom na \xc4\x8dloveka\xc2\xab.'