b'\n_START_ARTICLE_\nAzulejo\n_START_PARAGRAPH_\nAzulejo (portugalsko: [\xc9\x90zule\xca\x92u], \xc5\xa1pansko: [a\xce\xb8ulexo], iz arab\xc5\xa1\xc4\x8dine az - zulai\xc5\xb7 \xd8\xa7\xd9\x84\xd8\xb2\xd9\x84 ali zellige \xd8\xb2\xd9\x84\xd9\x8a\xd8\xac) je oblika portugalske ali \xc5\xa1panske poslikane, s kositrno glazuro obdelane keramike. Je tipi\xc4\x8den element portugalske kulture, ki se je uporabljala brez prekinitev kar pet stoletij. Njihova proizvodnja je tradicionalna tudi v nekdanjih portugalskih in \xc5\xa1panskih kolonijah v Latinski Ameriki in na Filipinih._NEWLINE_Na Portugalskem plo\xc5\xa1\xc4\x8dice azulejo najdemo v notranjosti in zunanjosti cerkva, pala\xc4\x8d, navadnih hi\xc5\xa1 in celo na \xc5\xbeelezni\xc5\xa1kih postajah ali postajah podzemne \xc5\xbeeleznice. Predstavljajo pomemben element portugalske arhitekture, in se uporabljajo za stene, tla in celo strope. Niso bile uporabljene le kot okras v umetnosti, ampak so imele tudi posebno sposobnost, kot je nadzor temperature v domovih. Veliko azulejos ka\xc5\xbee kroniko zgodovinskih in kulturnih dogodkov portugalske zgodovine.\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nOd nekdaj so v Orientalskem svetu urejali notranjost svojih hi\xc5\xa1 s terakoto, pobarvano na zunanji strani in nato lakirano. Odkritja v Ninivah in Perzepolisu ka\xc5\xbeejo, da so jih \xc5\xbee uporabljali starodavni Asirci. Nato so se raz\xc5\xa1irile pri arabskih in drugih vzhodnih narodih. Vzhodnjaki ob vstopu v hi\xc5\xa1o sezujejo \xc4\x8devlje, ki jih nosijo in gredo bosi v hi\xc5\xa1o, kar je \xc5\xa1e vedno vidno kot prostor za obutev na vhodu v dvoranah Alhambre._NEWLINE_Ta vrsta okra\xc5\xa1evanje je pri\xc5\xa1la v Evropo, natan\xc4\x8dneje v \xc5\xa0panijo, kjer so jo Mavri mno\xc5\xbei\xc4\x8dno uporabljali za okrasitev tako dvori\xc5\xa1\xc4\x8d kot mo\xc5\xa1ej, kraljevske pala\xc4\x8de v Kordovi in Granadi. S \xc4\x8dudovito in svetlo sofeysafo so kordovski kalifi krasili stene mihraba, za tlakovanje se uporabljajo \xc5\xa1e danes v Andaluziji, izdelane iz barvnih plo\xc5\xa1\xc4\x8dic grobe risbe ka\xc5\xbeejo arabsko poreklo. Odnosi med Francijo in \xc5\xa0panijo v srednjem veku so to umetnost \xc5\xa1irili po Evropi. V trinajstem stoletju, v \xc4\x8dasu kri\xc5\xbearskih vojn ali kmalu po tem, so jo umetniki z vzhoda prenesli v Evropo, kar dokazujejo fragmenti, ki so se ohranili izpred leta 1400. Velja tudi prepri\xc4\x8danje, da je tlakovanje nadomestilo mozai\xc4\x8dne plo\xc4\x8dnike, ki so jih uporabljali Rimljani.\n_START_SECTION_\n15. stoletje\n_START_PARAGRAPH_\nUmetnost okra\xc5\xa1evanja in izdelave je pri\xc5\xa1la na Portugalsko z Mavri. Ta obrt je \xc5\xa1e vedno v uporabi v arabskem svetu v dveh glavnih okoljih imenovanih "egiptovski Zalij" in "maro\xc5\xa1ki Zalij" (slednja je najbolj znana). Beseda azulejo izhaja iz arabske besede \xd8\xa7\xd9\x84\xd8\xb2\xd9\x84\xd9\x8a\xd8\xac (az-zulayj): zellige pomeni "poliran kamen". Ta izvor pojasnjuje arabske vplive na mnogih plo\xc5\xa1\xc4\x8dicah: prepletene krivulje, geometrijski ali cvetli\xc4\x8dni motivi. \xc5\xa0pansko mesto Sevilla je postalo glavno sredi\xc5\xa1\xc4\x8de za industrijo Hispano-Moresque plo\xc5\xa1\xc4\x8dic, ki uporablja stare tehnike cuerda seca in cuenca._NEWLINE_Najstarej\xc5\xa1e azulejos v 15. stoletju so bile plo\xc5\xa1\xc4\x8dice cuerda seca in azulejos alicatados (plo\xc5\xa1\xc4\x8dice za mozaik) v mavrski tradiciji, uvo\xc5\xbeene iz Seville, ki ga uvozil kralj Manuel I. po obisku tega mesta leta 1503. Bile so glazirane v eni barvi in okra\xc5\xa1eni z geometrijskimi vzorci. Uporabljali so jih na stenah in za tlakovanje tal, kot je razvidno iz ve\xc4\x8d prostorov, \xc5\xa1e posebej v arabski sobi v pala\xc4\x8di v Sintri (tudi znamenite cuenca plo\xc5\xa1\xc4\x8dice z armilarno sfero, simbolom kralj Manuel I.). Portugalci so sprejeli mavrski tradicijo horror vacui (strah pred praznim prostorom) in v celoti prekrili stene z azulejos.\n_START_SECTION_\n16. stoletje\n_START_PARAGRAPH_\nAzulejos so bile uporabljene v velikih koli\xc4\x8dinah za pokrivanje sten do zgodnjega 16. stoletja. Lepo zbirko \xc5\xa1pansko-mavrskih plo\xc5\xa1\xc4\x8dic (azulejos Hispano-mouriscos) ima Museu da Rainha D. Leonor v Beja, Portugalska (nekdanji Convento da Concei\xc3\xa7\xc3\xa3o)._NEWLINE_Potem ko so Portugalci zasedli Ceuto (Severna Afrika) leta 1415, so se seznanili s samo tehniko izdelave azulejo plo\xc5\xa1\xc4\x8dic. Kljub temu so bili vse do sredine 16. stoletja Portugalci \xc5\xa1e naprej odvisni od uvoza, ve\xc4\x8dinoma iz \xc5\xa0panije, v manj\xc5\xa1em obsegu iz Antwerpna (na primer dva panela Jana Bogaertsa v Pa\xc3\xa7o Ducal, Vila Vi\xc3\xa7osa, Alentejo) in Italije (Oznanjenje Francisca Niculosa v \xc3\x89vori in Orazio Fontana)._NEWLINE_Ko so v za\xc4\x8detku 16. stoletja lon\xc4\x8darji iz \xc5\xa0panije, Flandrije in Italije pri\xc5\xa1li na Portugalsko, so v tamkaj\xc5\xa1nje delavnice prinesli tehniko majolika. Ta tehnika je omogo\xc4\x8dala umetnikom v njihovih delih predstavljati veliko ve\xc4\x8dje \xc5\xa1tevilo figurativnih tem._NEWLINE_Eden prvih lokalnih mojstrov 16. stoletja je bil Mar\xc3\xa7al de Matos, ki ji izdelal Susana in stare\xc5\xa1ine ( 1565 ) v Quinta Da Bacalhoa, Azeit\xc3\xa3o, pripisujejo mu tudi \xc4\x8ca\xc5\xa1\xc4\x8denje pastirjev (v Narodnem muzeju Azulejos v Lizboni). \xc4\x8cude\xc5\xbe sv. Roka (v cerkvi S\xc3\xa3o Roque, Lizbona) je prvi datiran portugalski izdelek z azulejo plo\xc5\xa1\xc4\x8dicami (1584). To je delo Francisca de Matosa, verjetno ne\xc4\x8daka in u\xc4\x8denca Mar\xc3\xa7al de Matos. Oba sta na\xc5\xa1la navdih v renesan\xc4\x8dnih in manieristi\xc4\x8dnih slikah in grafikah iz Italije in Flandrije._NEWLINE_To je imelo pomemben vpliv na kerami\xc4\x8dno industrijo, ki za\xc4\x8dela z izdelavo ve\xc4\x8dbarvnih plo\xc5\xa1\xc4\x8dic s kositrnio glazuro v renesan\xc4\x8dnem slogu (azulejo renascentista), kot v cerkvi S\xc3\xa3o Roque v Lizboni in kasneje \xc5\xa1pansko-flamski manieristi\xc4\x8dni slog (azulejo maneirista) kot v Capela de Sto. Amaro v Lizboni. Ve\xc4\x8dina azulejo plo\xc5\xa1\xc4\x8dic prikazuje alegori\xc4\x8dne ali mitolo\xc5\xa1ke prizore, svetopisemske prizore, prizore iz \xc5\xbeivljenja svetnikov ali lovske prizore. V cerkvi S\xc3\xa3o Roque, najdemo tudi diamantno azulejos (Ponta de Diamante) plo\xc5\xa1\xc4\x8dico z diamanti, ki ka\xc5\xbee u\xc4\x8dinek trompe l\'oeil in grotesko, v stilu delavnice Sevilli. Te groteske s svojimi bizarnimi predstavami so pogosteje uporabljali do konca 18. stoletja._NEWLINE_V poznem 16. stoletju so se karirasti azulejos (azulejos enxaquetado) uporabljali kot okras za velike povr\xc5\xa1ine, kot so cerkve in samostani. Diagonalno polo\xc5\xbeene navadne bele plo\xc5\xa1\xc4\x8dice so obkro\xc5\xbeena z modrimi kvadrati in ozkimi robnimi plo\xc5\xa1\xc4\x8dicami.\n_START_SECTION_\n17. stoletje\n_START_PARAGRAPH_\nKmalu zatem so te navadne bele plo\xc5\xa1\xc4\x8dice nadomestili z ve\xc4\x8dbarvnimi plo\xc5\xa1\xc4\x8dicami (enxaquetado rico), ki dajejo kompleksen okvir kot v cerkvi Santa Maria de Marvila v Santar\xc3\xa9mu z eno najbolj izstopajo\xc4\x8dih notranjih dekoracij na Portugalskem._NEWLINE_Ko so diagonalne plo\xc5\xa1\xc4\x8dice nadomestili s ponavljajo\xc4\x8dim se vzorcem horizontalnih ve\xc4\x8dbarvnih plo\xc5\xa1\xc4\x8dic, so pridobili nov vzorec z razli\xc4\x8dnimi motivi, prepletanje manieristi\xc4\x8dne risbe vrtnicami in kamelijami (v\xc4\x8dasih vrtnice in girlande). Te kompozicije, azulejo de tapete kot so jih imenovali, so dovr\xc5\xa1eno oblikovane s frizi in obrobami, in so bile v velikem \xc5\xa1tevilu izdelane v 17. stoletju. Najbolj\xc5\xa1i primeri so v cerkvah Igreja do Salvador v Evori, Igreja de S. Quintino, Obral de Monte Agra\xc3\xa7o, Igreja de S. Vicente v Cubi (Portugalska) in univerzitetni kapeli v Coimbri._NEWLINE_Uporaba azulejo plo\xc5\xa1\xc4\x8dic za dekoracijo oltarne mize namesto prta, je zna\xc4\x8dilna za Portugalsko. Plo\xc5\xa1\xc4\x8da je lahko v enem kosu ali sestavljena iz dveh ali treh delov. Uporabljali so jih v 16., 17. in 18. stoletju. Nekatere oltarne mize iz 17. stoletja posnemajo orientalske tkanine. Zlate resice oltarnega prta so posnemali rumeni motivi na pobarvanih robnih plo\xc5\xa1\xc4\x8dicah. Odli\xc4\x8dne primere je mogo\xc4\x8de najti v bolni\xc5\xa1nici Sta. Marta v Lizboni ali v cerkvi Almoster ter samostanu Bu\xc3\xa7aco. V istem obdobju je bil uveden \xc5\xa1e en motiv friza: cvetli\xc4\x8dna vaza, ki jo obdajajo ptice, delfini ali putti, tako imenovani albarradas. Verjetno so dobili navdih v flamskih slikah cvetli\xc4\x8dnih vaz, kakr\xc5\xa1ne je slikal Jan Brueghel starej\xc5\xa1i. V 17. stoletju so bile \xc5\xa1e vedno samostoje\xc4\x8de, vendar pa so se v 18. stoletju uporabljale v ponavljajo\xc4\x8dih motivih._NEWLINE_Druga vrsta azulejo kompozicij se imenuje aves e ramagens (ptice in vejice). V modo je pri\xc5\xa1la med letoma 1650 in 1680 pod vplivom tiskanih tekstilij, ki so bile uvo\xc5\xbeene iz Indije, s hindujskimi simboli ro\xc5\xbe, \xc5\xbeivali in ptic._NEWLINE_V drugi polovici 17. stoletja je \xc5\xa1panski umetnik Gabriel del Barco y Minusca prenesel na Portugalsko modro-bele plo\xc5\xa1\xc4\x8dice iz Delfta na Nizozemskem. Delavnice Jan van Oortova in Willem van der Kloeta v Amsterdamu so za svoje bogate portugalske stranke ustvarile velike plo\xc5\xa1\xc4\x8de z zgodovinskimi prizori, kot so v pala\xc4\x8di Marqueses da Fronteira v Benfici (Lizbona). Ko je med letoma 1687 in 1698 kralj Peter II. Portugalski ustavil uvoz vseh plo\xc5\xa1\xc4\x8dic azulejo, je delavnica Gabriela del Barca prevzela proizvodnjo. Zadnja ve\xc4\x8dja proizvodnja iz Nizozemske je bila pripeljana leta 1715. Kmalu je postala prevladujo\xc4\x8da moda doma\xc4\x8dih modro-belih figurativnih plo\xc5\xa1\xc4\x8dic, ki so jih izdelani akademsko usposobljeni portugalski umetniki, in so nadomestile nekdanji okus ponavljajo\xc4\x8dih se vzorcev in abstraktne dekoracije.\n_START_SECTION_\n18. stoletje\n_START_PARAGRAPH_\nNajvidnej\xc5\xa1i mojstri oblikovalci v teh zgodnjih letih 18. stoletja so bili: Ant\xc3\xb3nio Pereira (umetnik), Manuel dos Santos, delavnica Ant\xc3\xb3nio de Oliveira Bernardesa in njegovega sina Policarpa de Oliveira Bernardes, Mojster PMP (znan le njegov monogram) in njegovi sodelavci Teot\xc3\xb3nio dos Santos in Valentim de Almeida, Bartolomeu Antunes in njegov u\xc4\x8denec Nicolau de Freitas. Njihova proizvodnja je sovpadala z vladavino kralja Jo\xc3\xa3o V. (Janez V. Portugalski 1706-1750), zato se slog tega obdobja imenuje tudi slog Joanine._NEWLINE_V tem istem obdobju se pojavijo prve figura de convite, ki jih je izumil Master PMP in so jih izdelovali v 18. in 19. stoletju. To so izrezane plo\xc5\xa1\xc4\x8de azulejo s figurami v naravni velikosti (pe\xc5\xa1cev, stra\xc5\xbearjev s helebardami, plemi\xc4\x8di ali elegantno oble\xc4\x8dene dame), navadno name\xc5\xa1\xc4\x8dene v vhodih v pala\xc4\x8de (primer Pal\xc3\xa1cio da Mitra), terasah in podestu stopnic. Njihov namen je bil izkazati dobrodo\xc5\xa1lico obiskovalcem. Te je mogo\xc4\x8de najti le na Portugalskem. V letu 1740 se je okus portugalske dru\xc5\xbebe spremenil iz monumentalnih pripovednih plo\xc5\xa1\xc4\x8d v manj\xc5\xa1e in bolj ne\xc5\xbene plo\xc5\xa1\xc4\x8de v stilu rokokoja. Te plo\xc5\xa1\xc4\x8de opisujejo galantne in pastoralne teme, kot se pojavljajo v delih francoskega slikarja Antoine Watteau. Fini primeri so fasada in vrtovi pala\xc4\x8de knezov de Mesquitela v Carnide (Lizbona) in Corredor das Mangas v nacionalni pala\xc4\x8di Queluz. Plo\xc5\xa1\xc4\x8dice so bile serijsko izdelane z bolj stereotipnim oblikovanjem s prevladujo\xc4\x8dimi ve\xc4\x8dbarvnih nepravilnimi motivi._NEWLINE_Obnova Lizbone po velikem potresu leta 1755 je bila povod za bolj utilitarno vlogo za dekoracijo s plo\xc5\xa1\xc4\x8dicami azulejo. Ta gol in funkcionalen slog je postal znana kot stil Pombaline, ki nosi ime po markizu Pombalu, ki je bil zadol\xc5\xbeen za obnovo dr\xc5\xbeave. Mala nabo\xc5\xbene azulejo plo\xc5\xa1\xc4\x8dice so se za\xc4\x8dele pojavljati na zgradbah kot za\xc5\xa1\xc4\x8dita pred nesre\xc4\x8do._NEWLINE_V Mehiki, velikem proizvajalcu Talavera - mehi\xc5\xa1ke majolike, obstaja ve\xc4\x8d primerov uporabe azulejo o stavbah in dvorcih. Dvorec Casa de los Azulejos v Ciudad de M\xc3\xa9xico, je bil zgrajen leta 1737 za grofa in grofico El Valle de Orizaba. Izdelava plo\xc5\xa1\xc4\x8dic je bila uvo\xc5\xbeena v Mehiko v za\xc4\x8detku 16. stoletja in izdelava je cvetela._NEWLINE_Pojavljati so se za\xc4\x8deli preprostej\xc5\xa1i in bolj ob\xc4\x8dutljivo neoklasi\xc4\x8dni modeli z bolj umirjenimi barvami. Te teme so bile na Portugalskem uvedene z reliefi Roberta in James Adamsa. Real Fabrica de Lou\xc3\xa7a do Rato, z mojstrom oblikovalcem Sebasti\xc3\xa3o In\xc3\xa1cio de Almeida in slikarjem Francisco de Paula e Oliveira, je postala v tem obdobju pomemben proizvajalec zna\xc4\x8dilnih tako imenovanih Rato plo\xc5\xa1\xc4\x8dic. Drug pomemben slikar v tem obdobju je bil Francisco Jorge da Costa.\n_START_SECTION_\n19. stoletje\n_START_PARAGRAPH_\nV prvi polovici 19. stoletja je bil zastoj v proizvodnji dekorativnih plo\xc5\xa1\xc4\x8dic zaradi vdora Napoleonove vojske in kasneje zaradi socialnih in ekonomskih sprememb. Ko so okoli leta 1840 brazilski priseljenci za\xc4\x8deli industrializirano proizvodnjo v Portu, so Portugalci prevzeli brazilsko modo dekoracije fasad svojih hi\xc5\xa1 s plo\xc5\xa1\xc4\x8dicami azulejo. Medtem ko so te tovarne proizvajale visoko reliefne plo\xc5\xa1\xc4\x8dice v eni ali dveh barvah, so lizbonske tovarne za\xc4\x8deli uporabljati novo metodo, na\xc4\x8din tiskanja na modro-bele ali ve\xc4\x8dbarvne plo\xc5\xa1\xc4\x8dice. V zadnjih desetletjih 19. stoletja so lizbonske tovarne za\xc4\x8dele uporabljati \xc5\xa1e drugo vrsto tiskanja, uporabo kremne bele._NEWLINE_Medtem ko so te metode za industrijsko proizvodnjo preproste, je za stilizirane motive potrebna umetnost ro\xc4\x8dnega slikanja plo\xc5\xa1\xc4\x8dic. Take plo\xc5\xa1\xc4\x8dice sta izdelovala Manuel Joaquim de Jesus in predvsem Lu\xc3\xads Ferreira. Luis Ferreira je bil direktor lizbonske tovarne Vi\xc3\xbava Lamego in je izdelal celotno pro\xc4\x8delje te tovarne z alegori\xc4\x8dnimi prizori. Plo\xc5\xa1\xc4\x8de so bile znane kot Ferreira das Tabuletas, z vazami ro\xc5\xbe, drevesi in alegori\xc4\x8dnimi figurami, in so uporabljali tehniko trompe-l\'oeil. Te ro\xc4\x8dno poslikane plo\xc5\xa1\xc4\x8dice so izvrstni primeri eklekti\xc4\x8dne romantike, kulture poznega 19. stoletja.\n_START_SECTION_\n20. stoletje\n_START_PARAGRAPH_\nNa za\xc4\x8detku 20. stoletja so se za\xc4\x8dele pojavljati Art Nouveau azulejo od umetnikov, kot so Rafael Bordalo Pinheiro, Julio C\xc3\xa9sar da Silva in Jos\xc3\xa9 Ant\xc3\xb3nio Jorge Pinto. Leta 1885 je Rafael Bordalo Pinheiro ustanovil tovarno keramike v Caldas da Rainha, kjer je ustvaril \xc5\xa1tevilne lon\xc4\x8darske modele, po katerih je to mesto znano. Tovarna ima muzej S\xc3\xa3o Rafael posve\xc4\x8den njegovemu fantasti\xc4\x8dno domiselnemu delu, \xc5\xa1e posebej okrasnim kro\xc5\xbenikom in njegovim satiri\xc4\x8dnim figuram iz kamna, kot so Z\xc3\xa9 Povinho._NEWLINE_Okoli leta 1930 je na videz Art Deco - azulejo vplival umetnik Ant\xc3\xb3nio Costa. Monumentalno okrasje, ki je sestavljeno iz 20.000 azulejo pl\xc5\xa1\xc4\x8dic je v preddverju \xc5\xbeelezni\xc5\xa1ke postaje Sao Bento v Portu in ga je ustvaril Jorge Cola\xc3\xa7o. Prikazujejo zgodovinske teme v pripovednem slogu romanti\xc4\x8dne "razglednice". To je ena izmed najbolj opaznih kreacij iz azulejo plo\xc5\xa1\xc4\x8dic v 20. stoletju. Fasade cerkva Santo Ildefonso in Congregados prav tako potrjujejo umetni\xc5\xa1ko mojstrstvo Jorgeja Cola\xc3\xa7a. Drugi umetniki iz tega obdobja so \xc5\xa1e M\xc3\xa1rio Branco in Silvestre Silvestri, ki je dekoriral leta 1912 bo\xc4\x8dno pro\xc4\x8delje cerkve Carmo in Eduardo Leite s svojim delom na kapeli Almas (posnema slog 18. stoletja), oboje v Portu._NEWLINE_Umetniki 20. stoletja so \xc5\xa1e Jorge Barradas, Carlos Botelho, Jorge Martins, S\xc3\xa1 Nogueira, Menez in Paula Rego. Maria Keil je oblikovala velike abstraktne plo\xc5\xa1\xc4\x8de na prvih devetnajstih postajah lizbonske podzemske \xc5\xbeeleznice med letoma 1957 in 1972. Prek teh del je postala gonilna sila pri o\xc5\xbeivljanju in posodabljanju umetnosti azulejo, ki je sicer za\xc4\x8dela zamirati. Njena dekoracija postaje Intendente velja za mojstrovino sodobne umetnosti. Leta 1988 sta sodobni umetniki okrasili \xc5\xa1e nekaj postaj: J\xc3\xbalio Pomar (postaja Alto dos Moinhos), Maria Helena Vieira Da Silva (postaja Cidade Universitaria), S\xc3\xa1 Nogueira (postaja Laranjeiras) in Manuel Cargaleiro (postaja Colegio Militar)._NEWLINE_Museu Nacional do Azulejo v Lizboni hrani najbogatej\xc5\xa1o zbirko portugalskih plo\xc5\xa1\xc4\x8dic na svetu.\n_START_SECTION_\nDrugje\n_START_PARAGRAPH_\nNa Filipinih, ki je nekdanja \xc5\xa1panska kolonija, se je tradicija ohranila kot dekorativne plo\xc5\xa1\xc4\x8dice na stopni\xc5\xa1\xc4\x8dih, kjer so plo\xc5\xa1\xc4\x8dice polo\xc5\xbeene na navpi\xc4\x8dni strani in desno ob stopnicah. Bolj so prisotne aplikacije v votivnih diptihih, kjer je upodobljeno Srce Jezusovo in Brezmade\xc5\xbeno Srce Marijino, kakor tudi druge verske teme. Te plo\xc5\xa1\xc4\x8dice, ki so obarvane tudi rjavo ali so polikromatske poleg konvencionalno modre, so na steni ob vhodnih ali glavnih vratih hi\xc5\xa1e in so obdane s \xc4\x8drnim kovinskim okvirom na katerem je kri\xc5\xbe.'