b'\n_START_ARTICLE_\nJoni Mitchell\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nKariero je za\xc4\x8dela kot pevka v no\xc4\x8dnih klubih po zahodni Kanadi in kasneje v Torontu, kjer je leta 1965 rodila izvenzakonsko h\xc4\x8di. Ker zanjo sama ne bi mogla poskrbeti, doma pa bi povzro\xc4\x8dila \xc5\xa1kandal, jo je dala v posvojitev; kasneje je povedala, da jo je to spodbudilo k ustvarjanju pesmi, skozi katere je lahko izrazila svojo \xc4\x8dustveno stisko. Kmalu po tem je spoznala ameri\xc5\xa1kega pevca Chucka Mitchella, s katerim se je naglo poro\xc4\x8dila in od\xc5\xa1la z njim v Zdru\xc5\xbeene dr\xc5\xbeave Amerike._NEWLINE_Zakon je \xc5\xbee po dveh letih razpadel, tako da je odtlej sama potovala po vzhodni obali ZDA in nastopala v klubih. Njena izvirna besedila in inovativen kitarski slog so v tem \xc4\x8dasu opazili drugi folk glasbeniki in za\xc4\x8deli izvajati priredbe, kar ji je prineslo pogodbo z zalo\xc5\xbebo Reprise za izdajo prvenca Song to a Seagull. \xc5\xbde z drugim albumom, Clouds (1969), je osvojila grammyja za najbolj\xc5\xa1ega folk izvajalca. Na tretjem albumu, Ladies of the Canyon (1970) je \xc5\xbee opazen premik v slogu proti popu in rocku, kar ji je pripomoglo k preboju med glasbene zvezdnike v prvi polovici 1970. let. V letih po tem je postal njen vokal ni\xc5\xbeji, slogovno pa je pri\xc4\x8dela eksperimentirati z jazzom, rokenrolom, R & B-jem ipd. ter sodelovati z jazz glasbeniki, kot so Jaco Pastorius, Wayne Shorter in Herbie Hancock. \xc5\xa0e kasneje se je preskusila tudi v popu in elektronski glasbi._NEWLINE_V 1980. letih je pozornost zbujala tudi s politi\xc4\x8dno obarvanimi besedili, v katerih je med drugim kritizirala kr\xc5\xa1\xc4\x8danski konservatizem v ameri\xc5\xa1ki politiki in ravnanje vlade s staroselci, vendar prodajnega uspeha prvih albumov ni dosegla. Do za\xc4\x8detka 1990. let je le redko nastopala. Vseeno je nadaljevala z ustvarjanjem in leta 1994 izdala album Turbulent Indigo, ki ji je prinesel novega grammyja. V tem \xc4\x8dasu je pri\xc5\xa1el v javnost podatek, da ima h\xc4\x8di, kar je pripeljalo do njunega snidenja leta 1997. Takrat je izjavila, da jo je zapustil navdih, ki ga je ves ta \xc4\x8das \xc4\x8drpala iz svoje stiske, ter da ne bo ve\xc4\x8d ustvarjala glasbe. Hkrati je ostro kritizirala pokvarjenost ameri\xc5\xa1ke glasbene industrije. Kljub temu je leta 2007 podpisala pogodbo z zalo\xc5\xbebo Hear Music, ki je \xc5\xa1e istega leta izdala njen najnovej\xc5\xa1i album Shine, s katerim je Micthellova dosegla najvi\xc5\xa1jo uvrstitev na ameri\xc5\xa1ki lestvici albumov po letu 1976._NEWLINE_Poleg glasbe se ukvarja tudi s slikarstvom; \xc5\xbee od za\xc4\x8detka ilustrira naslovnice svojih albumov.\n_START_SECTION_\nPriznanja\n_START_PARAGRAPH_\nV karieri je skupno prejela osem grammyjev v tekmovalnih kategorijah in leta 2002 tudi grammyja za \xc5\xbeivljenjsko delo, poleg \xc5\xa1tevilnih drugih glasbenih nagrad._NEWLINE_Revija Rolling Stone jo je uvrstila na 42. mesto seznama 100 najbolj\xc5\xa1ih pevcev in 9. mesto seznama 100 najbolj\xc5\xa1ih tekstopiscev vseh \xc4\x8dasov, njen album Blue pa je na 30. mestu seznama 500 najbolj\xc5\xa1ih albumov vseh \xc4\x8dasov, kot najvi\xc5\xa1je uvr\xc5\xa1\xc4\x8deni album \xc5\xbeenske izvajalke. Tudi po izboru uredni\xc5\xa1tva The New York Times je Blue eden najpomembnej\xc5\xa1ih albumov popularne glasbe 20. stoletja, po izboru uredni\xc5\xa1tva NPR pa najbolj\xc5\xa1i album \xc5\xbeenskih izvajalk._NEWLINE_Kanada jo je po\xc4\x8dastila z imenovanjem v red Kanade, najvi\xc5\xa1jim civilnim odlikovanjem, in izdala po\xc5\xa1tno znamko z njeno podobo. Kanadska Univerza McGill ji je podelila \xc4\x8dastni doktorat.'