b'\n_START_ARTICLE_\nNevroergonomija\n_START_PARAGRAPH_\nNevroergonomija je znanost, ki preu\xc4\x8duje \xc4\x8dlove\xc5\xa1ke mo\xc5\xbegane v povezavi z opravljanjem kognitivnega in fizi\xc4\x8dnega dela ter izvajanjem vsakodnevnih opravil. Ukvarja se z integracijo \xc4\x8dloveka in sistema, pri \xc4\x8demer upo\xc5\xa1teva dejansko izvedbo dela in spoznanja o delovanju mo\xc5\xbeganov  ter uporablja ugotovitve o nevrolo\xc5\xa1ki podlagi pomnjenja, odlo\xc4\x8danja, na\xc4\x8drtovanja ... v povezavi s tehnologijo in situacijami v resni\xc4\x8dnem \xc5\xbeivljenju.  Cilj nevroergonomije je oblikovanje tehnolo\xc5\xa1kih sistemov in delovnega okolja, ki bo kompatibilno s \xc4\x8dlovekovimi zmo\xc5\xbenostmi in omejitvami.  Ker je posameznike pomembno preu\xc4\x8devati v njihovem naravnem okolju, je potrebno razvijati in uporabljati mobilno tehnologijo za preu\xc4\x8devanje mo\xc5\xbeganov.\n_START_SECTION_\nMetode\n_START_PARAGRAPH_\nNajbolj uporabljane metode v nevroergonomiji so metode neuroimaginga (slikanja mo\xc5\xbeganov), ki se delijo v dve kategoriji. V prvi so metode, s katerimi merimo cerebralne metabolne procese, povezane z nevronsko aktivnostjo, na primer funkcijska magnetna resonanca (fMRI) in traskranialna Dopplerjeva sonografija (ang. transcranial Doppler sonography \xe2\x80\x93 TCDS). V drugi so metode, ki neposredno merijo aktivnost nevronov, npr. elektroencefalogram (EEG). Uporabljene so tudi genetske \xc5\xa1tudije in metode, ki temeljijo na ra\xc4\x8dunalni\xc5\xa1kih simulacijah, psihofiziologiji in nevrokemiji.  Metode se med seboj razlikujejo glede na \xc4\x8dasovno in prostorsko lo\xc4\x8dljivost ter mobilnost.\n_START_SECTION_\nEEG\n_START_PARAGRAPH_\nPogosto se uporablja EEG in iz njega izpeljane ERP-je. ERP (ang. event-related potential oz. z dogodkom povezani potencial) je odgovor \xc5\xbeiv\xc4\x8dnih celic v mo\xc5\xbeganih na specifi\xc4\x8dne senzori\xc4\x8dne, motori\xc4\x8dne in kognitivne dra\xc5\xbeljaje. Pri merjenju z EEG-jem se ERP-ji zapi\xc5\xa1ejo v obliki valovanja. Raziskovalci nato pre\xc4\x8dujejo spremembe v amplitudi in latenci razli\xc4\x8dnih komponent ERP-ja \xe2\x80\x93 pozitivnih in negativnih odklonov. Pri preu\xc4\x8devanju nevronske podlage motori\xc4\x8dnih aktivnosti se analizira komponento ERP-ja, ki se imenuje MRCP (ang. motor-related cortical potential oz. z motoriko povezan potencial). Ker se MRCP pojavi pred dejansko izvedbo motori\xc4\x8dne aktivnosti, se smatra, da je povezan s premotori\xc4\x8dno aktivnostjo \xe2\x80\x93 aktivnostjo v dolo\xc4\x8denih delih mo\xc5\xbeganov, ki se pripravljajo na izvedbo \xc5\xbeelene motori\xc4\x8dne akcije. Ker je primerne velikosti in relativno poceni, je EEG primeren tako za raziskave v laboratoriju kot v realnem delovnem okolju. Raziskovalci pa razvijajo elektroencefalografe, ki bi bili \xc5\xa1e primernej\xc5\xa1i za aplikacijo v realnem delovnem okolju izven laboratorija \xe2\x80\x93 tak\xc5\xa1ne s suhimi elektrodami, na katere ni potrebno nana\xc5\xa1ati gela, in brez\xc5\xbei\xc4\x8dne.\n_START_SECTION_\nfMRI in PET\n_START_PARAGRAPH_\nV nevroergonomiji se uporablja tudi fMRI (funkcijsko magnetno resonanco) in PET. Z metodama preu\xc4\x8dujemo vzorce nevronske aktivnosti pri kognitivnih, motori\xc4\x8dnih in afektivnih procesih. Metoda fMRI zaznava kontrast med oksigenirano in deoksigenirano krvjo in ima dobro prostorsko lo\xc4\x8dljivost. Pomanjkljivost PET-a in fMRI-ja sta omejena mobilnost in zahteva, da mora udele\xc5\xbeenec med meritvami le\xc5\xbeati.\n_START_SECTION_\nfNIRS in TDCS\n_START_PARAGRAPH_\nMetodi, primernej\xc5\xa1i za raziskave v dejanskem delovnem okolju, sta npr. fNIRS (ang. functional near infrared spectroscopy) in TCDS (transkranialna Dopplerjeva sonografija). fNIRS je podobna PET-u in fMRI-ju, meri pa spremembe hemodinamike na posameznih podro\xc4\x8djih mo\xc5\xbeganov, npr. nivo oksigeniranega in deoksigeniranega hemoglobina v povezavi z aktivnostjo nevronov. Uporablja se predvsem za merjenje aktivnosti v mo\xc5\xbeganski skorji, njegovi prednosti pa sta, da je prenosen in poceni. TCDS pa s pomo\xc4\x8djo ultrazvoka spremlja pretok krvi v mo\xc5\xbeganskih poloblah. Ko se ob izvajanju dolo\xc4\x8dene naloge aktivnost nevronov pove\xc4\x8da, se pove\xc4\x8da tudi pretok krvi v srednji mo\xc5\xbeganski arteriji. TCDS pogosto uporabljajo pri preu\xc4\x8devanju opreznosti in miselne obremenitve, manj pa pri preu\xc4\x8devanju fizi\xc4\x8dnih nalog, saj fiziolo\xc5\xa1ke spremembe pri fizi\xc4\x8dni vadbi vplivajo na pretok krvi v mo\xc5\xbeganih.\n_START_SECTION_\nMRI in DTI\n_START_PARAGRAPH_\nMagnetno resonanco v nevroergonomiji uporabljajo za preu\xc4\x8devanje treninga in u\xc4\x8denja prek merjenja strukturnih sprememb mo\xc5\xbeganov skozi \xc4\x8das. Iz MRI izhaja tehnika DTI (ang. diffusion tensor imaging oz. slikanje difuzijskih tenzorjev), s katero merimo, kako dobro so prek mo\xc5\xbeganske beline (aksonov) povezana razli\xc4\x8dna kortikalna in subkortikalna podro\xc4\x8dja. Nekatere raziskave so z DTI pokazale, da kognitivni in motori\xc4\x8dni trening te povezave izbolj\xc5\xa1uje.\n_START_SECTION_\nStimulacija mo\xc5\xbeganov - TMS in tDCS\n_START_PARAGRAPH_\nZ zgoraj omenjenimi metodami lahko preu\xc4\x8dujemo povezave med mo\xc5\xbegansko aktivnostjo in fizi\xc4\x8dno ter psihi\xc4\x8dno aktivnostjo posameznika. V \xc5\xbeelji, da bi preu\xc4\x8devali tudi vzro\xc4\x8dno-posledi\xc4\x8dne odnose, so se raziskovalci za\xc4\x8deli poslu\xc5\xbeevati neinvazivnih tehnik stimulacije mo\xc5\xbeganov, npr. TMS (ang. transcranial magnetic stimulation oz. transkranialna magnetna stimulacija) in tDCS (ang. transcranial direct current stimulation oz. transkranialna stimulacija z direktnim elektri\xc4\x8dnim tokom). Te tehnike omogo\xc4\x8dajo za\xc4\x8dasno inhibicijo ali aktivacijo specifi\xc4\x8dnih delov mo\xc5\xbeganov, iz \xc4\x8desar lahko raziskovalci sklepajo, kak\xc5\xa1no funkcijo imajo posamezna podro\xc4\x8dja. TMS in tDCS lahko prek modulacije mo\xc5\xbeganske aktivnosti izbolj\xc5\xa1ata izvajanje kognitivnih in motori\xc4\x8dnih nalog. TMS s pomo\xc4\x8djo magnetne tuljave, ki je v bli\xc5\xbeini glave, v delu mo\xc5\xbeganov pod tuljavo spro\xc5\xbea dodatno elektri\xc4\x8dno aktivnost in tako spreminja aktivnost nevronov. Metoda tDCS pa v del mo\xc5\xbeganov dovaja \xc5\xa1ibek elektri\xc4\x8dni tok. V primerjavi s TMS ima nizko \xc4\x8dasovno in prostorsko lo\xc4\x8dljivost, vendar je cenovno ugodnej\xc5\xa1i in premi\xc4\x8den, zato se bo v nevroergonomskih \xc5\xa1tudijah verjetno bolj uveljavil.\n_START_SECTION_\nMiselna obremenjenost\n_START_PARAGRAPH_\nEden izmed ciljev ergonomskega oblikovanja je prepre\xc4\x8devanje miselne preobremenjenosti in upada opreznosti. Pri delu s sistemi, ki jih upravlja \xc4\x8dlovek, lahko prevelika ali premajhna miselna obremenjenost zavira u\xc4\x8dinkovitost in varnost. Kot vedenjsko mero miselne obremenjenosti lahko vzamemo natan\xc4\x8dnost in hitrost pri dolo\xc4\x8deni nalogi; lahko uporabimo tudi subjektivna poro\xc4\x8danja osebe, ki nalogo izvaja; lahko pa izvedemo meritve mo\xc5\xbeganskih funkcij. Fiziolo\xc5\xa1ke mere so ob\xc4\x8dutljivej\xc5\xa1e na majhne spremembe v kognitivnem procesiranju, ki v vedenju morda niso opazne \xe2\x80\x93 na primer pove\xc4\x8danje napora za ohranitev enake u\xc4\x8dinkovitosti pri izvedbi naloge._NEWLINE_Prevladujo\xc4\x8da teorija, ki razlaga miselno obremenjenost, je teorija multiplih resursov, ki jo je leta 1984 razvil Wickens. Z izjemo avtomatiziranih opravil in opravil, pri katerih je izvedba odvisna neposredno od kvalitete \xc4\x8dutnih podatkov (ang. data \xe2\x80\x93 limited tasks), naj bi bila izvedba naloge odvisna od \xc5\xa1tevila resursov, ki jih moramo pri nalogi anga\xc5\xbeirati. Stopnja, do katere se hkratna izvedba dveh nalog (npr. vo\xc5\xbenje in govorjenja po telefonu) prekriva oz. medsebojno ovira, je povezana s prekrivanjem resursov. Raziskave, v katerih so udele\xc5\xbeenci izvajali ve\xc4\x8d nalog hkrati, so teorijo podprle. V tak\xc5\xa1nih \xc5\xa1tudijah lahko uporabljamo metode, kot so fMRI, fNIRS in TCD. \xc5\xa0e posebej uporabna metoda je fNIRS, s katero lahko merimo aktivacijo prefrontalnega korteksa \xe2\x80\x93 dela mo\xc5\xbeganov, ki je vklju\xc4\x8den v delovni spomin, odlo\xc4\x8danje in kognitivni nadzor. fNIRS so npr. uporabili v raziskavi, kjer so udele\xc5\xbeenci hkrati izvajali dve zahtevni preizku\xc5\xa1nji delovnega spomina \xe2\x80\x93 eno vidno in eno slu\xc5\xa1no. V kontrolni skupini so zahtevnost preizku\xc5\xa1enj prilagajali uspe\xc5\xa1nosti izvedbe in s tem zagotavljali konstanten nivo miselne obremenitve. V eksperimentalni skupini pa se je zahtevnost preizku\xc5\xa1enj pove\xc4\x8devala ne glede na uspe\xc5\xa1nost njihove izvedbe \xe2\x80\x93 pri\xc4\x8dakovano je bilo torej, da se bo miselna obremenjenost ve\xc4\x8dala. V eksperimentalni skupini se je s pomo\xc4\x8djo fNIRS pokazal pove\xc4\x8dan nivo oksigeniranega hemoglobina v levem dorzolateralnem prefrontalnem korteksu in desnem ventrolateralnem prefrontalnem korteksu, kar je nakazalo na pove\xc4\x8dan miselni napor._NEWLINE_Dodatna podpora teoriji multiplih resursov izvira iz \xc5\xa1tudij ERP. P300 je pozitivni odklon v mo\xc5\xbeganskem valovanju, povzro\xc4\x8den z redkimi izstopajo\xc4\x8dimi dra\xc5\xbeljaji med enoli\xc4\x8dnimi pogostimi dra\xc5\xbeljaji. \xc4\x8cas, da posameznik sproducira P300, se pove\xc4\x8duje s kompleksnostjo izstopajo\xc4\x8dih dra\xc5\xbeljajev, ne pa tudi s kompleksnostjo na\xc4\x8dina odgovarjanja. Wickens pravi, da ERP kot mera, ki je ob\xc4\x8dutljiva le na resurse, povezane z obdelavo dra\xc5\xbeljajev (njihovo zaznavo ter razvr\xc5\xa1\xc4\x8danjem), ne pa na resurse, povezane z odgovarjanjem na nalogo, podpira razlikovanje med centralnimi resursi in resursi, povezanimi z odgovarjanjem. ERP-ji so torej dobra mera miselne obremenjenosti pri kompleksnih nalogah, neodvisna od motorike in vzorca odgovarjanja. S pomo\xc4\x8djo ERP so raziskovalci preu\xc4\x8devali npr. vo\xc5\xbenjo. \xc4\x8ceprav vedenjske meritve in subjektivna poro\xc4\x8danja udele\xc5\xbeencev niso pokazala razlike med simulacijo vo\xc5\xbenje v normalni in ote\xc5\xbeeni vidljivosti, so se razlike med pogojema odra\xc5\xbeale v amplitudi ERP.\n_START_SECTION_\nOpreznost\n_START_PARAGRAPH_\nAvtomatizacija na delovnih mestih je spremenila naravo kognitivnega dela. Pri \xc4\x8dloveku, ki mora avtomatizirane sisteme \xc5\xa1e vedno nadzirati, je pomembna opreznost. Le-ta s \xc4\x8dasom izvajanja naloge upada, kar razlagajo z upadom kortikalnega in avtomonmega vzburjenja zaradi trajanja in monotonosti nalog. Novej\xc5\xa1e nevroznanstvene raziskave so z metodama PET in fMRI pri upadu opreznosti pokazale zmanj\xc5\xa1anje hitrosti cerebralnega pretoka krvi in spremembe v presnovi glukoze. \xc4\x8ceprav so naloge za posameznika dolgo\xc4\x8dasne, \xc5\xa1e vedno povzro\xc4\x8dajo miselno obremenjenost in stres. Upad opreznosti je povezan z linearnim ve\xc4\x8danjem miselne obremenjenosti med izvajanjem naloge in je odvisen od njene zahtevnosti._NEWLINE_Upad opreznosti lahko ubla\xc5\xbeimo z zmanj\xc5\xa1anjem \xc5\xa1tevila delovnih ur in ve\xc4\x8d premori, vendar to na nekaterih delovnih mestih ni mogo\xc4\x8de, poleg tega pa se upad opreznosti pojavi \xc5\xbee po petih minutah dela. Drug na\xc4\x8din je uporaba izto\xc4\x8dnic oz. namigov. Pri nalogah, kjer je treba biti pozoren na dolo\xc4\x8dene dra\xc5\xbeljaje, se zaznava le-teh izbolj\xc5\xa1a ob dodaji namigov, ki opozarjajo na prihod dra\xc5\xbeljaja. Namigi so \xc5\xa1e posebej u\xc4\x8dinkoviti pri nalogah, kjer je zaradi slabe vidljivosti dra\xc5\xbeljaje te\xc5\xbeko razlo\xc4\x8devati. Raziskovalci so uporabili namige pri nalogi zaznavanja kriti\xc4\x8dnih dogodkov v simulaciji nadzora letenja. \xc4\x8ce so bili namigi popolnoma zanesljivi, opreznost tekom izvajanja naloge ni upadala, kar so potrdili tudi z merjenjem cerebralnega pretoka krvi. Poleg namigov lahko za bla\xc5\xbeenje upada opreznosti uporabimo tudi neinvazivno mo\xc5\xbegansko stimulacijo. V drugi raziskavi so pri udele\xc5\xbeencih, ki so izvajali nalogo, kjer je potrebna opreznost, uporabili transkranialno stimulacijo (tDCS) prefrontalnega korteksa. Le-ta je izbolj\xc5\xa1ala uspe\xc5\xa1nost pri zaznavi dra\xc5\xbeljajev, vendar so za preu\xc4\x8devanje dolgoro\xc4\x8dne u\xc4\x8dinkovitosti tDCS potrebne nadaljnje raziskave.\n_START_SECTION_\nAdaptivna avtomatizacija\n_START_PARAGRAPH_\nAdaptivna avtomatizacija je pristop, ki omogo\xc4\x8da fleksibilno razporejanje funkcij med \xc4\x8dlovekom in sistemom. Med krizami ali v pogojih, kjer je treba opravljati veliko nalog, je ve\xc4\x8d funkcij avtomatiziranih. Koncept adaptivne avtomatizacije ima dolgo zgodovino, z metodami nevroznanosti pa ga dopolnjujejo \xc5\xa1ele od nedavnega. Zdaj torej temelji na nevroergonomskem ocenjevanju operatorjevega stanja; \xc5\xa1tudije uporabljajo npr. EEG. S statisti\xc4\x8dnimi tehnikami in tehnikami strojnega u\xc4\x8denja (npr. umetna nevronska omre\xc5\xbeja) lahko adaptivni sistemi ocenjujejo operatorjevo stanje, da lahko glede na njegovo premajhno ali preveliko obremenjenost prilagajajo razporeditev nalog. Nekateri raziskovalci so adaptivne sisteme uporabili v svojih \xc5\xa1tudijah. Udele\xc5\xbeenci so morali v odreagirati na tar\xc4\x8dne dra\xc5\xbeljaje, med nalogo pa se je spreminjala te\xc5\xbeavnost. Na osnovi EEG meritev in drugih fiziolo\xc5\xa1kih mer je umetno nevronsko omre\xc5\xbeje razlikovalo med visoko in nizko miselno obremenjenostjo operatorja. \xc4\x8ce je bil operator miselno preobremenjen, je sistem avtomati\xc4\x8dno zmanj\xc5\xa1al te\xc5\xbeavnost naloge, kar je vodilo do 50% izbolj\xc5\xa1anja v reagiranju na tar\xc4\x8dne dra\xc5\xbeljaje. Glavna te\xc5\xbeava pri uvajanju adaptivnih sistemov na delovna mesta je pravo\xc4\x8dasna ocena operatorjevega stanja in pravo\xc4\x8dasno reagiranje nanj.\n_START_SECTION_\nTrening\n_START_PARAGRAPH_\nPotencialne spremembe sistemov, ki bi jih lahko prinesel razvoj nevroergonomije, bi zahtevale dodatno usposabljanje delavcev. Nevroergonomija se torej ukvarja tudi z na\xc4\x8dini izobra\xc5\xbeevanja oz. usposabljanja na delovnem mestu, pri \xc4\x8demer uporablja spoznanja kognitivne nevroznanosti o nevrolo\xc5\xa1kih mehanizmih u\xc4\x8denja, pomnjenja ... pa tudi o mo\xc5\xbeganski plasti\xc4\x8dnosti \xe2\x80\x93 sposobnosti mo\xc5\xbeganov, da se pod vplivom u\xc4\x8denja in novih izku\xc5\xa1enj spreminjajo. Spremembe v mo\xc5\xbeganski belini, ki se pojavljajo ob ob\xc5\xa1irnem treningu izvajanja kompleksnih delovnih nalog, so raziskovalci preu\xc4\x8devali z metodo DTI. Tehnike mo\xc5\xbeganske modulacije, npr. TMS in tDCS, so v nekaterih raziskavah izbolj\xc5\xa1ale izvajanje zaznavnih, kognitivnih in motori\xc4\x8dnih nalog. Nekateri raziskovalci ugotavljajo, da je neinvazivna mo\xc5\xbeganska stimulacija s tDCS \xc5\xa1e posebej obetavna za usposabljanje \xc4\x8dlove\xc5\xa1kih operaterjev pri izvajanju kompleksnej\xc5\xa1ih nalog, saj med drugim izbolj\xc5\xa1uje pozornost in delovni spomin.\n_START_SECTION_\nFizi\xc4\x8dno delo\n_START_PARAGRAPH_\nFizi\xc4\x8dna nevroergonomija pri zasnovi in nadzorovanju fizi\xc4\x8dnih nalog na delovnem mestu upo\xc5\xa1teva znanja o aktivnosti mo\xc5\xbeganov v povezavi s posameznikovimi fizi\xc4\x8dnimi, kognitivnimi in \xc4\x8dustvenimi sposobnostmi. V zadnjem \xc4\x8dasu je porastel interes za ocenjevanje fizi\xc4\x8dnega dela s pomo\xc4\x8djo nevroergonomskih metod, vendar predvsem v laboratorijskem in ne v dejanskem delovnem okolju. Uporabljene metode so odvisne od narave dela; za ocenjevanje dinami\xc4\x8dnega fizi\xc4\x8dnega dela, kjer se delavec premika, so najprimernej\xc5\xa1i EEG, ERP in fNIRS. Veliko informacij o nadzoru hotenih gibov lahko npr. dobimo, \xc4\x8de z EEG-jem merimo MRCP, ki odra\xc5\xbea kortikalne motori\xc4\x8dne ukaze. Nekatere raziskave so npr. ugotovile, da so MRCP-ji iz suplementarnega motori\xc4\x8dnega podro\xc4\x8dja in kontralateralnega senzomotori\xc4\x8dnega podro\xc4\x8dja povezani z uporabo sile med izometri\xc4\x8dnim upogibanjem komolca. MRCP-ji v suplementarnem motori\xc4\x8dnem podro\xc4\x8dju in kontralateralnem motori\xc4\x8dnem korteksu so v nekaterih raziskavah pokazali, da ekstenzija in fleksija izvirata iz lo\xc4\x8denih kortikospinalnih projekcij v motori\xc4\x8dne nevrone. Te ugotovitve lahko pripomorejo k razumevanju bolezni mi\xc5\xa1i\xc4\x8dnoskeletnega sistema, ki nastanejo zaradi ponavljajo\xc4\x8dih se gibov._NEWLINE_Nevroergonomija pa se ukvarja tudi z delovnimi nalogami, pri katerih je \xc5\xa1e posebej pomembno, da fizi\xc4\x8dno delo usklajujejmo z vidnimi ali slu\xc5\xa1nimi dra\xc5\xbeljaji. Raziskovalci so preu\xc4\x8devali aktivnost mo\xc5\xbeganov med opravljanjem dinami\xc4\x8dnih nalog, ki zahtevajo vidnomotori\xc4\x8dni nadzor. Ugotovili so, da se ob nalogah, kjer je potrebno hitro integrirati vidne (ali nove) informacije s somatosenzornimi, v mo\xc5\xbeganih spro\xc5\xbea ve\xc4\x8d gama valovanja. Tak\xc5\xa1na spoznanja lahko uporabijo pri na\xc4\x8drtovanju in analizi nalog, pri katerih je potrebna vidna povratna informacija ali natan\xc4\x8den nadzor gibov.\n_START_SECTION_\nFizi\xc4\x8dna utrujenost\n_START_PARAGRAPH_\nNa utrujenost lahko vplivajo tako centralni (motivacija, kortikalna aktivnost ...) kot periferni (spremembe v kr\xc4\x8denju mi\xc5\xa1ic) mehanizmi. Z nevroergonomskimi metodami lahko preu\xc4\x8dujemo mo\xc5\xbeganske mehanizme, povezane z nastankom utrujenosti. Utrujenost na delovnem mestu lahko razdelimo na lokalizirano mi\xc5\xa1i\xc4\x8dno utrujenost (utrujenost specifi\xc4\x8dnih mi\xc5\xa1i\xc4\x8dnih skupin) utrujenost celega telesa. Razli\xc4\x8dni raziskovalci poro\xc4\x8dajo, da so pokazatelji lokalizirane mi\xc5\xa1i\xc4\x8dne utrujenosti zmanj\xc5\xa1ana mo\xc4\x8d in upad EMG-ja. Razlikujemo tudi med centralno in periferno utrujenostjo. Nekatere raziskave so pokazale, da se ob periferni utrujenosti pojavijo kortikalne kompenzacijske strategije. Nekateri raziskovalci so to podprli s preu\xc4\x8devanjem nevrolo\xc5\xa1kih korelatov lokalizirane mi\xc5\xa1i\xc4\x8dne utrujenosti. Ugotovili so, da se ob utrujenosti mi\xc5\xa1ic zaradi dolgotrajnega, enoli\xc4\x8dnega prijemanja predmetov za\xc4\x8dnejo aktivirati drugi mo\xc5\xbeganski centri. Nevroni v centrih, ki so bili aktivni do takrat, se namre\xc4\x8d utrudijo. Za preu\xc4\x8devanje utrujenosti celega telesa raziskovalci uporabljajo predvsem EEG in fNIRS. Z EEG-jem so npr. pokazali, da se med utrujajo\xc4\x8do nalogo kolesarjenja mo\xc5\xbeganska aktivnost pove\xc4\x8da \xe2\x80\x93 alfa valovanje se zmanj\xc5\xa1a, beta pa pove\xc4\x8da. Raziskave s fNIRS pa so ob iz\xc4\x8drpanosti zaradi utrujajo\xc4\x8dega kr\xc4\x8denja mi\xc5\xa1ic ob dolo\xc4\x8denih delovnih nalogah pokazale upad oksigeniranga hemoglobina v prefrontalnem korteksu. To nakazuje na povezavo med aktivacijo prefrontalnega korteksa in zmanj\xc5\xa1evanjem motori\xc4\x8dnega donosa ob zaklju\xc4\x8devanju fizi\xc4\x8dne vadbe.\n_START_SECTION_\nKombinacija fizi\xc4\x8dnega in kognitivnega dela\n_START_PARAGRAPH_\nRaziskovalci so z EEG-jem preu\xc4\x8devali vpliv intenzivnosti fizi\xc4\x8dne vadbe na kognicijo. Analizirali so komponento ERP-ja, ki se imenuje P300. Glede na to raziskavo fizi\xc4\x8dna vadba vpliva na koli\xc4\x8dino pozornostnih resursov, ki jih lahko posameznik nameni nalogi, ki jo opravlja. Glede na intenzivnost vadbe so se spremembe v amplitudi P300 pojavljale v obliki obrnjene U krivulje. Nekatere raziskave pa so zmanj\xc5\xa1ano mi\xc5\xa1i\xc4\x8dno vzdr\xc5\xbeljivost v kognitivno zahtevnih, stresnih situacijah pripisale ni\xc5\xbeji motivaciji ali interferenci nevronov v prefrontalnem korteksu, ki je vklju\xc4\x8den tako v kognitivno procesiranje kot v izometri\xc4\x8dna motori\xc4\x8dna kr\xc4\x8denja. Raziskovalci so z uporabo fNIRS merili koncentracijo kisika v mo\xc5\xbeganih med nalogo prijemanja predmetov z roko. Ko so morali udele\xc5\xbeenci obenem opravljati \xc5\xa1e kognitivno nalogo, so se ob iz\xc4\x8drpanosti v prefrontalnem korteksu pojavile ni\xc5\xbeje koncentracije oksigeniranega hemoglobina. V drugi raziskavi pa so ugotovili, da med hkratnim opravljanjem fizi\xc4\x8dnega dela in kognitivnih nalog slabijo kortikomuskularne povezave, \xc4\x8deprav se pri tradicionalnih meritvah - EMG-jih in meritvah sile \xe2\x80\x93 to ne poka\xc5\xbee. Vse te raziskave ka\xc5\xbeejo, da je poleg uporabe konvencionalnej\xc5\xa1ih ergonomskih metod pomembno opazovati tudi dogajanje v mo\xc5\xbeganih. Izsledki tak\xc5\xa1nih raziskav lahko pomagajo pri optimizaciji in evalvaciji delovnih nalog.\n_START_SECTION_\nNevroin\xc5\xbeeniring\n_START_PARAGRAPH_\nNevroin\xc5\xbeeniring se ukvarja z upravljanjem naprav zgolj z mo\xc5\xbeganskimi signali in brez motori\xc4\x8dnega posredovanja. Razvijanje tak\xc5\xa1ne tehnologije je uporabno za posameznike z omejenimi motori\xc4\x8dnimi sposobnostmi ali s popolno izgubo nadzora motorike. Nevroin\xc5\xbeeniring izhaja iz teorij biokibertnerike. Uporabnike se trenira, da se poslu\xc5\xbeujejo dolo\xc4\x8denih mentalnih aktivnosti, ki imajo v mo\xc5\xbeganih edinstveno elektri\xc4\x8dno\xc2\xa0\xc2\xbbsignaturo\xc2\xab\xc2\xa0oz. prepoznavno zna\xc4\x8dilnost. Ti mo\xc5\xbeganski potenciali potem spro\xc5\xbeijo signal v napravi, ki jo uporabniki \xc5\xbeelijo upravljati. V nevroin\xc5\xbeeniringu se poslu\xc5\xbeujejo tako neinvazivnih kot invazivnih metod; slednje za merjenje nevronske aktivnosti uporabljajo vstavljene elektrode, vendar so zaenkrat omejene na paciente, kjer je vstavljanje elektrod klini\xc4\x8dno upravi\xc4\x8deno. Neinvazivne metode pa uporabljajo npr. z EEG-jem merjene ERP-je, med njimi P300. Tehnologija, osnovana na teh signalih, se uporablja pri upravljanju sintetizatorjev glasu in premikanju robotskih rok.\n_START_SECTION_\nVo\xc5\xbenja\n_START_PARAGRAPH_\nObse\xc5\xbeno podro\xc4\x8dje nevroergonomskih raziskav je tudi vo\xc5\xbenja. Preu\xc4\x8dujejo npr. skupine ljudi, ki imajo ve\xc4\x8dje tveganje za prometne nesre\xc4\x8de \xe2\x80\x93 med njimi so tudi starej\xc5\xa1i vozniki. Raziskave to pripisujejo razli\xc4\x8dnim dejavnikom, kot so slab\xc5\xa1anje no\xc4\x8dnega vida, slab\xc5\xa1e razlo\xc4\x8devanje kontrastov, o\xc5\xbeanje vidnega polja in upad zmo\xc5\xbenosti deljene pozornosti. Nevroergonomski pristop pri preu\xc4\x8devanju vo\xc5\xbenje starej\xc5\xa1ih upo\xc5\xa1teva tako normalne razvojne spremembe, ki jih prinese staranje, kot s starostjo povezane bolezni, npr. diabetes. Raziskovalci razvijajo ukrepe, ki lahko pomagajo starej\xc5\xa1im voznikom \xe2\x80\x93 za hipoglikemi\xc4\x8dne voznike npr. senzor, ki pravo\xc4\x8dasno opozarja na prenizko koncentracijo glukoze v krvi. Razvijajo tudi pripomo\xc4\x8dke za voznike z obstruktivno spalno apnejo, ki med drugim povzro\xc4\x8da prekomerno dnevno zaspanost, zmanj\xc5\xa1uje opreznost in vodi v epizode mikrospanca (nekajsekundnega zmanj\xc5\xa1anja alfa valovanja v budnosti)._NEWLINE_Mo\xc5\xbegansko aktivnost med dejavnostmi, podobnimi vo\xc5\xbenji, preu\xc4\x8dujejo tudi s fMRI-jem. Analizirajo predvsem vidnoprostorske in motori\xc4\x8dne vidike vo\xc5\xbenje. Znano pa je \xc5\xbee, da imajo starej\xc5\xa1i ljudje z nevrodegenerativnimi boleznimi zmanj\xc5\xa1ano aktivnost v posteriornem parietalnem in frontalnem re\xc5\xbenju \xe2\x80\x93 podro\xc4\x8djih, ki se jih uporabljamo tudi pri vo\xc5\xbenji. fMRI in podobne metode so za starej\xc5\xa1e voznike torej manj uporabne kot za mlaj\xc5\xa1e. S pomo\xc4\x8djo znanja o delovanju mo\xc5\xbeganov lahko napovemo, kak\xc5\xa1ne posledice za vo\xc5\xbenjo bo imela dolo\xc4\x8dena lezija. Predvidljivo je, da bo imel pacient s po\xc5\xa1kodbo frontalnega re\xc5\xbenja, ki ima vlogo v pozornosti in delovnem spominu, okrnjeno sposobnost vo\xc5\xbenje._NEWLINE_Obstajajo razli\xc4\x8dni pripomo\xc4\x8dki za preu\xc4\x8devanje kognitivnih in nevrolo\xc5\xa1kih mehanizmov vo\xc5\xbenje, \xc5\xa1e posebej napak pri vo\xc5\xbenji. Na voljo so standardizirani nevropsiholo\xc5\xa1ki preizkusi, ki merijo nivo kognitivnih sposobnosti, vendar so nekoliko manj ob\xc4\x8dutljivi na nepravilnosti, ki vplivajo specifi\xc4\x8dno na vo\xc5\xbenjo. Uporabimo lahko ra\xc4\x8dunalni\xc5\xa1ke preizkuse, razli\xc4\x8dne simulacije, vo\xc5\xbenjo avtomobila v varovanih, nadzorovanih pogojih (npr. na testnih poligonih) ali podatke o dejanski vo\xc5\xbenji v naravnem okolju. Eden izmed ra\xc4\x8dunalni\xc5\xa1kih preizkusov, UFOV, se osredoto\xc4\x8da na merjenje pozornosti in hitrosti obdelave informacij. Pri nalogah, ki zahtevajo visoko stopnjo pozornosti, vozniki s pove\xc4\x8danim tveganjem za nesre\xc4\x8do slab\xc5\xa1e obdelujejo vidne informacije iz okolja in usmerjajo pozornost na razli\xc4\x8dne dra\xc5\xbeljaje \xe2\x80\x93 prometne znake, druge avtomobile, pe\xc5\xa1ce ..._NEWLINE_V eni izmed raziskav so na voznikih z in brez deficita pozornosti aplicirali nalogo, kjer je treba vidno iskati dra\xc5\xbeljaje. Ugotovili so, da sta obe skupini voznikov enako uspe\xc5\xa1no opravljali nalogo, kjer se je tar\xc4\x8dni dra\xc5\xbeljaj izrazito razlikoval od distraktorjev. To pomeni, da so tudi vozniki z deficitom pozornosti sposobni refleksivno odreagirati na izstopajo\xc4\x8de dra\xc5\xbeljaje iz okolja, ki avtomatsko pritegnejo pozornost. Med skupinama se pojavi razlika, ko je tar\xc4\x8dni dra\xc5\xbeljaj zelo podoben distraktorjem \xe2\x80\x93 v tem primeru mora posameznik namerno preusmerjati pozornost od enega dra\xc5\xbeljaja do drugega. V tem pogoju so vozniki z deficitom pozornosti pomembno po\xc4\x8dasnej\xc5\xa1i.\n_START_SECTION_\nNadzorovanje letenja\n_START_PARAGRAPH_\nNevroergonomske raziskave se izvajajo tudi na podro\xc4\x8dju nadzorovanja zra\xc4\x8dnega prometa. Raziskovalci so preu\xc4\x8devali, kako bi se dalo izbolj\xc5\xa1ati interakcijo med operaterjem in sistemom. Med komuniciranjem s pilotom morajo biti kontrolorji pozorni tudi na vidne informacije, ki se prika\xc5\xbeejo na radarju \xe2\x80\x93 npr. na opozorilo o premajhni razdalji med letali. Predpostavljeno je, da so pozornostni resursi razdeljeni med obdelavo vidnih in slu\xc5\xa1nih informacij \xe2\x80\x93 obdelava ene vrste informacij lahko torej zmoti obdelavo druge vrste. Raziskovalci so zasnovali dva razli\xc4\x8dna na\xc4\x8dina vidnih obvestil \xe2\x80\x93 opozorilo se prika\xc5\xbee v obliki utripajo\xc4\x8dega barvnega napisa\xc2\xa0\xc2\xbbALRT\xc2\xab\xc2\xa0ali pa z enakim napisom, obkro\xc5\xbeenim s premikajo\xc4\x8dimi se rumenimi simboli. Polovica udele\xc5\xbeencev je imela prvi, polovica pa drugi na\xc4\x8din vidnih obvestil, vsi pa so morali opravljati \xc5\xa1e slu\xc5\xa1no nalogo prepoznavanja redkih visokih tonov. Kot mero pozornostnih resursov, ki jih je posameznik lahko namenjal slu\xc5\xa1ni nalogi, so raziskovalci vzeli P300. Udele\xc5\xbeenci, ki so imeli drugi na\xc4\x8din vidnih obvestil (tistega z utripajo\xc4\x8dimi simboli), so to\xc4\x8dneje prepoznavali visoke tone; amplituda njihovega P300 je bila ve\xc4\x8dja. Mo\xc5\xbena razlaga je, da so vidna obvestila, ki so bolj poudarjena in torej la\xc5\xbeja za zaznavo, sprostila pozornostne resurse, ki jih je posameznik nato lahko uporabil pri procesiranju slu\xc5\xa1nih informacij. Raziskava je tudi potrdila, da lahko P300 poka\xc5\xbee, kako dobro so oblikovani sistemi, ki zahtevajo hkratno procesiranje prek ve\xc4\x8d \xc4\x8dutnih kanalov.'