b'\n_START_ARTICLE_\nPompejski slog\n_START_PARAGRAPH_\nPompejski slogi predstavljajo \xc5\xa1tiri obdobja, po katerih razlikujemo anti\xc4\x8dno rimsko stensko slikarstvo. Prvi jih je opisal in opisal nem\xc5\xa1ki umetnostni zgodovinar in arheolog August Mau, 1840\xe2\x80\x931909, iz izkopani stenskih poslikav v Pompejih, kjer je ena najve\xc4\x8djih skupin ohranjenih primerov rimskih fresk._NEWLINE_Slogi stenskega slikarstva so umetnostnim zgodovinarjem omogo\xc4\x8dili, da so skozi stoletja, ki so vodila do izbruha Vezuva leta 79 n. \xc5\xa1t., ki je uni\xc4\x8dil mesto in ohranil poslikave,   razmejili razli\xc4\x8dne faze notranje dekoracije in lo\xc4\x8dili med slogovnimi premiki v rimski umetnosti. V zaporedju slogov se ponavljajo slogovne teme. Slike prav tako veliko povejo o blagostanju obmo\xc4\x8dja in specifi\xc4\x8dnih okusih v \xc4\x8dasu._NEWLINE_Glavni namen teh fresk je bil zmanj\xc5\xa1ati klavstrofobi\xc4\x8dno notranjost rimskih prostorov, ki so bili brez oken in zato temni. Slike, polne barv in \xc5\xbeivljenja, so razsvetlile notranjost in naredile prostor bolj prostoren.\n_START_SECTION_\nPrvi slog\n_START_PARAGRAPH_\nPrvi slog, imenovan tudi strukturni, inkrustacijski ali zidarski slog, je bil najbolj priljubljen od leta 200 pr. n. \xc5\xa1t. do 80 pr. n. \xc5\xa1t. Zanj je zna\xc4\x8dilna simulacija marmorja (marmornega furniranja) z drugimi simuliranimi elementi (npr. obe\xc5\xa1eni alabastrni diski v navpi\xc4\x8dnih linijah, leseni tramovi v rumeni barvi in stebri in karnise v beli barvi) in uporaba \xc5\xbeivahnih barv, oboje znak bogastva. Ta slog je bila replika tistega, ki so ga na\xc5\xa1li v Ptolemajevih pala\xc4\x8dah bli\xc5\xbenjega vzhoda, kjer so bili v stene vgrajeni resni\xc4\x8dni kamni in marmor in odra\xc5\xbea tudi \xc5\xa1irjenje helenisti\xc4\x8dne kulture, ko je Rim v tem obdobju vplival na druge gr\xc5\xa1ke in helenisti\xc4\x8dne dr\xc5\xbeave. Na\xc5\xa1li so tudi stenske reprodukcije gr\xc5\xa1kih slik. Ta slog je steno razdelil na razli\xc4\x8dne, ve\xc4\x8dbarvne vzorce, ki so posnemali izjemno drag rezan kamen. Prvi slog je bil uporabljen tudi pri drugih slogih za okra\xc5\xa1evanje spodnjih delov sten, ki niso bili vidni toliko kot vi\xc5\xa1je ravni._NEWLINE_Primer take je stene v Samnitejevi hi\xc5\xa1i v Herkulaneju (danes Ercolano) (konec 2. stoletja pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem).\n_START_SECTION_\nDrugi slog\n_START_PARAGRAPH_\nDrugi slog, arhitekturni slog ali "iluzionizem" je prevladovali v 1. stoletju pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem, ko so stene okra\xc5\xa1evali z arhitekturnimi zna\xc4\x8dilnostmi in trompe l\'oeil (iluzija) kompozicij. Elementi tega sloga spominjajo na prvi slog, vendar se ta po\xc4\x8dasi nadome\xc5\xa1\xc4\x8da z novimi elementi. Ta tehnika sestoji iz poudarjanja elementov, ki jih ozna\xc4\x8dujejo kot tridimenzionalna realnost - npr. stebri, ki delijo stenski prostor na obmo\xc4\x8dja - in so bili metoda, ki so jo pogosto uporabljali Rimljani._NEWLINE_Zanj je zna\xc4\x8dilna relativna perspektiva (ne natan\xc4\x8dna linearna perspektiva, ker ta slog vklju\xc4\x8duje matemati\xc4\x8dne koncepte in znanstvene razse\xc5\xbenosti, kot je renesan\xc4\x8dna), da bi ustvaril trompe l\'oeil v stenskih slikah. Slikano ravnino so potisnili \xc5\xa1e dlje nazaj v steno s poslikanimi arhitektonskimi zna\xc4\x8dilnostmi, kot so jonski stebri ali odri. Te stenske poslikave so prepre\xc4\x8dile klavstrofobi\xc4\x8dno naravo majhnih sob brez oken v rimskih hi\xc5\xa1ah._NEWLINE_Podobe in krajine so se za\xc4\x8dele uvajati v prvi slog okrog leta 90 pr. n. \xc5\xa1t. in se raz\xc5\xa1irile od 70 pr. n. \xc5\xa1t. in naprej, skupaj z iluzionisti\xc4\x8dnimi in arhitektonskimi motivi. Dekoracija je morala dati kar najve\xc4\x8dji vtis globine. Imitacije podob so se pojavile najprej v vi\xc5\xa1jem predelu stene, nato (po 50 pr. n. \xc5\xa1t.) v ozadju krajin, ki so omogo\xc4\x8dale prizori\xc5\xa1\xc4\x8de za mitolo\xc5\xa1ke zgodbe, gledali\xc5\xa1ke maske ali dekoracije._NEWLINE_V \xc4\x8dasu Avgusta se je slog razvil. La\xc5\xbeni arhitekturni elementi so odprli \xc5\xa1iroke prostore, s katerimi lahko poslikali umetni\xc5\xa1ke kompozicije. Razvila se je struktura, ki so jo navdihovali scenski kompleti, pri \xc4\x8demer eno veliko osrednjo ploskev spremljata dve manj\xc5\xa1i. V tem slogu se je nadaljevala iluzionisti\xc4\x8dna tendenca z razpadom zidov z naslikanimi arhitekturnimi elementi ali prizori. Elementi krajine so s\xc4\x8dasoma prevzeli celotno steno, brez okvirjev, zato se je gledalcu zdelo, kot da gleda iz sobe na pravo sceno. V bistvu je bil bolj razvit drugi slog antiteza prvega sloga. Namesto da bi stene omejili in okrepili, je bil cilj razbiti zid, da bi prikazali prizore narave in zunanjega sveta. Velik del globine zrelega drugega sloga izhaja iz uporabe zra\xc4\x8dne (atmosferske) perspektive, ki je zameglila videz predmetov. Tako je ospredje precej natan\xc4\x8dno, medtem ko je ozadje nekoliko nejasno vijoli\xc4\x8dno, modro in sivo._NEWLINE_Eden najbolj prepoznavnih in edinstvenih del, ki predstavljajo drugi slog, je Dionizijev skrivnostni friz v Vili misterijev. V tem delu je upodobljen Dionizijev kult, ki ga sestavljajo ve\xc4\x8dinoma \xc5\xbeenske. Na prizori\xc5\xa1\xc4\x8du pa je upodobljen en fant._NEWLINE_Moda, zlasti od 40. let pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem dalje, se je za\xc4\x8dela zmanj\xc5\xa1evati v zadnjem desetletju pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem._NEWLINE_Primer je arhitekturna slika v vili Boscoreale pri Boscoreale (ok. 40 pr. n. \xc5\xa1t.).\n_START_SECTION_\nTretji slog\n_START_PARAGRAPH_\nTretji slog ali okra\xc5\xa1en slog, je bil priljubljen okrog leta 20\xe2\x80\x9310 pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem kot odziv na strogost prej\xc5\xa1njega obdobja. Ta pu\xc5\xa1\xc4\x8da prostor za bolj figurativno in barvito dekoracijo, s splo\xc5\xa1nim bolj okrasnim ob\xc4\x8dutkom in pogosto predstavlja odli\xc4\x8dno fino izvedbo. Ta slog je obi\xc4\x8dajno ozna\xc4\x8den kot preprosto eleganten._NEWLINE_Njegova glavna zna\xc4\x8dilnost je bila odmik od iluzionisti\xc4\x8dnih metod, \xc4\x8deprav so se te (skupaj s figuralnim prikazom) kasneje vrnile v ta slog. Spo\xc5\xa1toval je stroga pravila simetrije, ki jih narekuje osrednji element, ki deli steno na 3 horizontalne in 3 do 5 vertikalnih con. Navpi\xc4\x8dne cone bi razdelili z geometrijskimi motivi ali bazami ali vitkimi stebri listja obe\xc5\xa1eni okoli sve\xc4\x8dnikov. V ozadju so se pojavili ob\xc4\x8dutljivi motivi ptic ali pol-fantasti\xc4\x8dnih \xc5\xbeivali. Rastline in zna\xc4\x8dilno egiptovske \xc5\xbeivali so bile pogoste, kot del egiptomanije v rimski umetnosti po Avgustovem porazu Kleopatre in pripojitvi Egipta leta 30 pr. n. \xc5\xa1t._NEWLINE_Te slike so bile okra\xc5\xa1ene z ob\xc4\x8dutljivimi linearnimi fantazijami, prete\xc5\xbeno monokromatskimi, ki so nadomestile tridimenzionalne svetove drugega sloga. Primer Livijine vile v Prima Porta zunaj Rima (30\xe2\x80\x9320 pr. n. \xc5\xa1t.). V ta slog so vklju\xc4\x8dene tudi podobe, podobne tistemu v Cubiculumu 15 vile Agripe Postumus v Boscotrecase (ok. 10 pr. n. \xc5\xa1t.). Vklju\xc4\x8dujejo ob\xc4\x8dutljiv arhitekturni okvir na praznem, enobarvnem ozadju s samo majhno sceno, ki je v sredini, kot majhna plavajo\xc4\x8da pokrajina._NEWLINE_Najdene so bile v Rimu do leta 40 n. \xc5\xa1t. in na obmo\xc4\x8dju Pompejev do leta 60 n. \xc5\xa1t.\n_START_SECTION_\n\xc4\x8cetrti slog\n_START_PARAGRAPH_\n\xc4\x8cetrti slog v rimskem stenskem slikarstvu (ok. 60\xe2\x80\x9379 AD) je na splo\xc5\xa1no manj okra\xc5\xa1en kot predhodnik. Slog je bil veliko bolj zapleten. Obnavlja obse\xc5\xbeno narativno slikarstvo in panoramske razglede, hkrati pa ohranja arhitekturne podrobnosti drugega in prvega sloga. V Julio-Klavdijski fazi (okoli 20\xe2\x80\x9354 n. \xc5\xa1t.) prevladuje tekstilu podobna kakovost in zdi se, da vitice povezujejo vse elemente na steni. Barve se zopet segrejejo in izkori\xc5\xa1\xc4\x8dajo prednost pri upodabljanju prizorov iz mitologije._NEWLINE_Splo\xc5\xa1ni ob\xc4\x8dutek sten je obi\xc4\x8dajno tvoril mozaik okvirjenih slik, ki so zajele vse stene. Spodnje cone teh sten so bile sestavljene iz prvega sloga. Plo\xc5\xa1\xc4\x8de so bile uporabljene tudi s cvetli\xc4\x8dnimi vzorci na stenah. Odli\xc4\x8den primer \xc4\x8detrtega sloga je soba Ixiona v hi\xc5\xa1i Vettii v Pompejih. Eden najve\xc4\x8djih prispevkov v \xc4\x8detrtem slogu je napredek tiho\xc5\xbeitij z intenzivnim prostorom in svetlobo. Sen\xc4\x8denje je bilo v rimskem tiho\xc5\xbeitju zelo pomembno. Ta slog ni bil nikoli resni\xc4\x8dno ponovno viden do 17. in 18. stoletja z Nizozemci. Uporabljal se je tudi v 17. in 18. stoletju v Angliji.'