b'\n_START_ARTICLE_\nKoledarska zgodba\n_START_PARAGRAPH_\nKoledarska zgodba ali koledarska povest je kratka pou\xc4\x8dna pripoved, kakr\xc5\xa1ne so tiskali v ljudskih koledarjih._NEWLINE_Koledarska zgodba je kratka pripoved, ki vsebuje lastnosti drugih epskih vrst: burke, anekdote, prilike. Ime izhaja iz medija ljudskega koledarja, v katerem je ta oblika pripovedi nastala in na katerega je bila prvotno omejena. Skupaj s pesmaricami in Biblije so bili ljudski koledarji v 17. in 18. stoletju edino berilo ne\xc5\xa1olanih ljudi. Vsebovali so koledarske in astronomske informacije, vremenske napovedi, zdravstvene namige, gospodarske nasvete, kuharske recepte in splo\xc5\xa1ne \xc5\xbeivljenjske modrosti, pripovedi pa so govorile o nenavadnih pripetljajih in zabavnih dogodkih iz vsakdanjega \xc5\xbeivljenja preprostih ljudi. Jezikovna izvedba teh je bila preprosta in se je naslanjala na ustni govor. Doba razsvetljenstva je odkrila koledarsko zgodbo kot sredstvo ljudske pedagogike za boj proti vra\xc5\xbeeverju, za kritiko nravstvenih napak in za moralni poduk. Koledarska zgodba je s kme\xc4\x8dko snovjo prispevala k nastanku \xc5\xbeanra kme\xc4\x8dke povesti.\n_START_SECTION_\nNastanek v nem\xc5\xa1ki knji\xc5\xbeevnosti\n_START_PARAGRAPH_\nPojem in pojav koledarske zgodbe sta doma v nem\xc5\xa1ki knji\xc5\xbeevnosti. Do za\xc4\x8detka 19. stoletja sta bila omejena na medij ljudskega koledarja in njegove bralce, z Johannom Petrom Heblom pa je koledarska zgodba vstopila v knjigo in postala \xc5\xbeanr jezikovno in slogovno zahtevne knji\xc5\xbeevnosti ter nem\xc5\xa1kega literarnega kanona. Avtorji: Jeremias Gotthelf, Berthold Auerbach, Gottfried Keller, Ludwig Anzengruber, Peter Rosegger, Karl May, Oskar Maria Graf, Erwin Strittmatter, Gerhard Zwerenz, Botho Strau\xc3\x9f. V 20. stoletju je k o\xc5\xbeivetju koledarske zgodbe v njenih umetni\xc5\xa1kih variantah pripomogel Bertolt Brecht.\n_START_SECTION_\nKoledarska zgodba na Slovenskem\n_START_PARAGRAPH_\nNa Slovenskem je koledarska zgodba zbirno ime za bo\xc5\xbei\xc4\x8dne in velikono\xc4\x8dne zgodbe ter zgodbe ob dnevu mrtvih, jurjevanju in koledni\xc5\xa1tvu, ki so nastajale pod nem\xc5\xa1kim literarnim vplivom. Iz koledarjev se je raz\xc5\xa1irila v bo\xc5\xbei\xc4\x8dne in druge prazni\xc4\x8dne priloge ali v feljtonske rubrike dnevnega \xc4\x8dasopisja; pri nas so bili to Slovenec, Domoljub, Slovenski narod, Edinost itd. Pogosteje se je uporabljal izraz koledarska povest. Prvi ga je zapisal Ivan Grafenauer 1909\xe2\x80\x9311 v zvezi s Franom Erjavcem, Ivan Pregelj pa za Fin\xc5\xbegarjeve kratke pripovedi. Izraz koledarska zgodba je prvi zapisal urednik Tav\xc4\x8darjevih zbranih del Ivan Prijatelj 1925 v zvezi s pripovedjo Petra Bohinjca v Koledarju Mohorjeve dru\xc5\xbebe.'