b"\n_START_ARTICLE_\nEsterina knjiga\n_START_PARAGRAPH_\nEsterina knjiga (hebrejsko \xd7\x9e\xd7\x92\xd7\x99\xd7\x9c\xd7\xaa \xd7\x90\xd7\xa1\xd7\xaa\xd7\xa8, Esterina knjiga ali preprosto \xd7\x9e\xd7\x92\xd7\x99\xd7\x9c\xd7\x94, M'gilla, Zvitek) je knjiga v tretjem delu (Ketuvim, Spisi) judovske Tanake (Hebrejske Biblije) in ena od knjig Stare zaveze kr\xc5\xa1\xc4\x8danskega Svetega pisma.  _NEWLINE_Esterina knjiga pripoveduje zgodbo o Judinji v Perziji, rojeni kot Hadasa, vendar bolj znani kot Estera.  Postala je kraljica Perzije in prepre\xc4\x8dila genocid nad svojim ljudstvom. Zgodba tvori jedro judovskega praznika Purim, med katerim se dvakrat glasno bere: prvi\xc4\x8d zve\xc4\x8der in drugi\xc4\x8d naslednje jutro. Esterina knjiga in Pesem pesmi (ali Salomonova pesem) sta edini knjigi v Hebrejski Bibliji, ki ne omenjata boga.\n_START_SECTION_\nMesto in \xc4\x8das dogajanja\n_START_PARAGRAPH_\nZgodba se dogaja v perzijski prestolnici Suza (\xc5\xa0u\xc5\xa1an) v tretjem letu vladanja perzijskega kralja Ahasv\xc3\xa9rja, najverjetneje Kserksa I. (vladal 486-465 pr. n. \xc5\xa1t.).  \xc4\x8ce je domneva to\xc4\x8dna, se je zgodba za\xc4\x8dela okoli 483/482 pr. n. \xc5\xa1t. in kon\xc4\x8dala marca 473 pr. n. \xc5\xa1t._NEWLINE_Klasi\xc4\x8dni viri, med njimi Jo\xc5\xbeef Flavij, judovski u\xc4\x8denjak E\xc5\xa1ter Rabba, kr\xc5\xa1\xc4\x8danski teolog Bar Hebreus in prevod Esterine knjige v gr\xc5\xa1ki Septuaginti istovetijo kralja Ahasv\xc3\xa9rja z Artakserksom I. (vladal 465-424 pr. n. \xc5\xa1t.) ali Artakserksom II. (vladal 404-385 pr. n. \xc5\xa1t.). Artakserks II. je v vojni s kasnej\xc5\xa1im faraonom Amirtejem  izgubil Egipt, ki  ni bil zatem nikoli ve\xc4\x8d del Perzijskega cesarstva. _NEWLINE_Peter Komestor, francoski teolog iz 12. stoletja, ena\xc4\x8di  Ahasv\xc3\xa9rja z Artakserksom III. (vladal 358\xe2\x80\x93338), ki je ponovno osvojil Egipt.\n_START_SECTION_\nZgradba\n_START_PARAGRAPH_\nPrvo in drugo poglavje knjige sta uvod v glavne dogodke \xe2\x80\x93 zaplet in razplet \xe2\x80\x93 opisane v poglavjih od 3 do 9:19. Zaklju\xc4\x8dek zgodbe je v poglavjih od 9:20 do 10:3._NEWLINE_Zgodba je strukturirana okoli gostij (mishteh), ki so v zgodbi omenjene 20 krat, v vsem ostalem delu Hebrejske Biblije pa samo 24 krat. V zgodbi je opisan izvor judovskega praznika Purim, \xc4\x8deprav pod tem imenom v zgodbi ni omenjen. Bistvo zgodbe je nenaden in nepri\xc4\x8dakovan preokret usode: Judje, katerim je grozilo uni\xc4\x8denje, so bili \xc4\x8dude\xc5\xbeno re\xc5\xa1eni. Esterino knjigo se lahko bere kot literarno ali umetni\xc5\xa1ko delo ali kot pripoved o bo\xc5\xbeji mo\xc4\x8di, ki deluje v ozadju \xc4\x8dlove\xc5\xa1kih dogodkov.\n_START_SECTION_\nZgodba\n_START_PARAGRAPH_\nPerzijski kralj Ahasv\xc3\xa9r je v prestolnici Suzi priredil 180 dni dolgo pojedino za svoje dvorjane in dostojanstvenike in zatem sedemdnevno pojedino  za vse podlo\xc5\xbenike (Ester 1:1-9). Sedmi dan druge pojedine je ukazal, naj predenj pripeljejo kraljico Va\xc5\xa1t\xc3\xad, ki bi nosila samo kraljevsko krono, da bi podlo\xc5\xbeniki lahko ob\xc4\x8dudovali njeno lepoto (1:10-11).  Kraljica je to zavrnila, kar je kralja razbesnelo. Svojim svetovalcem je ukazal, naj kraljico za zgled drugim neposlu\xc5\xa1nim \xc5\xbeenam odstranijo z njenega polo\xc5\xbeaja (1:12-19). Sledil je odlok, da mora biti  \xc2\xbbvsak mo\xc5\xbe vladar v svoji hi\xc5\xa1i\xc2\xab (1:20-22)._NEWLINE_Ahasv\xc3\xa9r je nato za\xc4\x8del med najlep\xc5\xa1imi \xc5\xbeenskami iz celega cesarstva izbirati novo kraljico  (2:1-4). Med lepoticami je bila tudi judovska sirota Estera, ki je zrasla pri  svojem sorodniku ali stricu Mordekaju (2:5-7). Kralj je opazil njeno lepoto in jo kronal za novo kraljico. Estera mu ni izdala svojega judovskega porekla (2:8-20). Kralj je kmalu zatem z Mordekajevo pomo\xc4\x8djo odkril zaroto, ki sta jo pripravljala evnuha Bigt\xc3\xa1n in Tere\xc5\xa1. Zarotnika sta bila za kazen obe\xc5\xa1ena._NEWLINE_Ahasv\xc3\xa9r je za svojega podkralja imenoval Hamana (3:1). Mordekaj, ki je sedel ob vratih pala\xc4\x8de, se novemu podkralju ni priklonil in zato padel v nemilost (3:2-5). Ko je Haman odkril, da se mu ni priklonil zaradi svojega judovskega porekla, je sklenil ubiti ne samo njega, ampak vse Jude v cesarstvu (3:6). Kralj je njegov na\xc4\x8drt odobril in Judom ponudil, da se lahko odkupijo z  deset tiso\xc4\x8d talenti srebra. Rok za odkup je bil 13. dan adarja (3:7-12). Odlok je razglasil po celem cesarstvu in hkrati sporo\xc4\x8dil, da bo na ta dan za\xc4\x8del pobijati Jude (3:13-15). Mordekaj je prosil Estero, naj pri kralju izprosi preklic odloka. Ker se je Estera se je bala, da bo s tem izdala svoje judovsko poreklo in tudi sama postala \xc5\xbertev, je Mordekaju ukazala, naj se Judje tri dni postijo (4:15-16). Tretji dan je od\xc5\xa1la k Ahasv\xc3\xa9rju, ki je izvlekel \xc5\xbeezlo, kar je pomenilo, da ne bo kaznovana (5:1-2). Kralja in Hamana je povabila na zabavo (5:3-5)  in ga na njej povabila, naj se udele\xc5\xbei zabave tudi  naslednji ve\xc4\x8der (5:6-8).  Mordekaj je medtem ponovno u\xc5\xbealil Hamana in Haman je na predlog svoje \xc5\xbeene za\xc4\x8del za Mordekaja pripravljati vislice (5:9-14). _NEWLINE_Ahasv\xc3\xa9r tisto no\xc4\x8d ni mogel spati in je ukazal, naj mu berejo dvorne dokumente  (6:1). Eden od njih je spomnil kralja, da je Mordekaj prepre\xc4\x8dil zaroto, ki jo je proti njemu kovala \xc5\xbeena, in za to ni bil nikoli nagrajen (6:2-3). Ravno takrat je vstopil Haman in prosil kralja za dovoljenje, da Mordekaja obesi. Kralj ga je zatem vpra\xc5\xa1al ali bi obesil nekoga, katerega namerava kralj nagraditi (6:4-6). Haman je domneval, da namerava nagraditi njega, zato je rekel, da ne. Ravno nasprotno. Nagrajenca bi se moralo oble\xc4\x8di v kraljevska obla\xc4\x8dila in ga na kraljevem konju privesti pred kralja. Kralj je presene\xc4\x8denemu Hamanu ukazal, naj vse izre\xc4\x8deno  naredi na smrt obsojenemu Mordekaju (6:10-11). _NEWLINE_Kralj in Haman sta tudi naslednji ve\xc4\x8der od\xc5\xa1la na zabavo, na kateri je kralj Esteri obljubil , da ji bo izpolnil vsako \xc5\xbeeljo. Estera je razkrila, da je Judinja in mu povedala, da namerava Haman pobiti vse Jude v cesarstvu, vklju\xc4\x8dno z njo (7:1-6). Kralj je od\xc5\xa1el, Haman pa je za\xc4\x8del rotiti Estero za svoje \xc5\xbeivljenje (7:7).  Ko se je Ahasv\xc3\xa9r   vrni, je ukazal Hamana obestiti na vislicah, ki jih je pripravil za Mordekaja (7:8-10). _NEWLINE_Ker kralj ni mogel preklicati svojega uradnega odloka, je k njemu dodal dovoljenje, da se Judje oboro\xc5\xbeijo in branijo na dan, ko naj bi se za\xc4\x8delo njihovo pobijanje (8:1-14). 13. adarja je bilo v \xc5\xa0u\xc5\xa1anu  usmr\xc4\x8denih deset Hamanovih sinov in 500 drugih mo\xc5\xbe (9:1-12). Judje so ubili ve\xc4\x8d kot 75.000 ljudi in niso vzeli nobenega plena. Mordekaj in Ester sta po celem cesarstvu razglasila, da morajo Judje dan svoje odre\xc5\xa1itve razglasiti za praznik Purim  (\xc5\xber\xc3\xa9bi) (9:20-28). Mordekaj je po teh dogodkih zasedel pomemben  polo\xc5\xbeaj na Ahasv\xc3\xa9rjevem dvoru (10:1-3).\n_START_SECTION_\nAvtorstvo in datum nastanka\n_START_PARAGRAPH_\nEsterina knjiga (Megillat Ester) je bila zadnja od 24 knjig Tanaka (Hebrejska Biblija), ki so jo kanonizirali modreci Velike skup\xc5\xa1\xc4\x8dine (An\xc5\xa1ei Knesset HaGedolah). Izvirno Mordekajevo besedilo je uredila Velika skup\xc5\xa1\xc4\x8dina. Njen nastanek se tradicionalno datira v 4. stoletje pr. n. \xc5\xa1t._NEWLINE_Gr\xc5\xa1ka Esterina knjiga, vklju\xc4\x8dena v Septuaginto, je predelava zgodbe iz Hebrejske Biblije in ne njen prevod. Opisuje nekatere dogodke, ki jih v izvirniku ni, od izvirnika pa se razlikuje zlasti po tem, da kralja Ahasv\xc3\xa9rja ena\xc4\x8di z Artekserksom, in vsebuje devet dodatkov, ki v hebrejski Esterini knjigi ni. Napisana je bila v poznem 2. ali zgodnjem 1. stoletju pr. n. \xc5\xa1t.George Lyons: Additions to Esther, Wesley Center for Applied Theology, 2000.</ref> Koptska in etiopska razli\xc4\x8dica Esterine knjige sta prevod gr\xc5\xa1ke in ne hebrejske Esterine knjige._NEWLINE_Latinsko razli\xc4\x8dico Esterine knjige je za Vulgato priredil sveti Hieronim. Knjiga je prevod hebrejskega izvirnika z vstavki iz gr\xc5\xa1ke razli\xc4\x8dice. _NEWLINE_V srednjem veku je bilo napisanih ve\xc4\x8d targumov (prostih prevodov v aramej\xc5\xa1\xc4\x8dino) Esterine knjige. Ohranila sta se dva: Prvi targum (Targum Ri\xc5\xa1on) in Drugi targum (Targum \xc5\xa0eni), datirana v obdobje okoli 500-1000 n. \xc5\xa1t. Targuma nista prav prevoda, ampak sta bolj pripoved, podobna gr\xc5\xa1ki,  v katero so vklju\xc4\x8dene tradicionalne legende, povezane s Purimom. Obstaja tudi recenzija   Targum Ri\xc5\xa1on, ki se v\xc4\x8dasih \xc5\xa1teje za Tretji targum (Targum \xc5\xa0eli\xc5\xa1i).\n_START_SECTION_\nZgodovinskost\n_START_PARAGRAPH_\nEsterina knjiga spada v kategorijo Ketuvim (Spisi), eno od treh delov judovskega kanona. Po nekaterih viri gre za zgodovinsko pripoved, napisano za razlago judovskega praznika Purim._NEWLINE_Biblicist Michael D. Coogan opozarja, da knjiga vsebuje nekaj podrobnosti, na primer perzijsko oblast, ki zgodovinsko ni to\xc4\x8dna. Avtor govori tudi o neto\xc4\x8dnosti glede starosti Esterinega sorodnika Mordekaja, za katerega drugi trdijo, da je bil njen stric. V Estera 2:5\xe2\x80\x936 je zapis, da je  Mordekaja ali njegovega pradeda Ki\xc5\xa1a iz Jeruzalema izgnal kralj Nebukadnezar II. leta 597 pr. n. \xc5\xa1t.:  \xc2\xbb\xe2\x80\xa6Mordohaj, sin Ja\xc3\xadrja, sin\xc3\xba \xc5\xa0im\xc3\xadja, sin\xc3\xba Ki\xc5\xa1a, Benjaminovca, ki je bil izgnan iz Jeruzalema med izgnanci, ki so bili izgnani z Judovim kraljem Jojah\xc3\xadnom, ki jih je izgnal babilonski kralj Nebukadnezar\xc2\xab. \xc4\x8ce zapis omenja Mordekaja, bi moral \xc5\xbeiveti ve\xc4\x8d kot sto let, da bi bil pri\xc4\x8da dogodkom, opisanim v Esterini knjigi. Odlomek se po drugi strani lahko bere tudi tako, da v Babilon ni bil izgnan Mordekaj, ampak njegov praded Ki\xc5\xa1._NEWLINE_Biblicistka Adele Berlin v \xc4\x8dlanku \xc2\xbbEsterina knjiga in starodavno pripovedovanje zgodb\xc2\xab razpravlja o razlogih za znanstveno zaskrbljenost glede zgodovinskosti Estere. Ve\xc4\x8dina razprave se nana\xc5\xa1a na razlago zgodovinskosti in izmi\xc5\xa1ljenosti svetopisemskih besedil in trdi, da je njihov namen dose\xc4\x8di bolj\xc5\xa1e razumevanje zgodovine Izraelcev. Berlinova navaja ve\xc4\x8d avtorjev, ki zgodbe nimajo za zgodovinski zapis ampak zgodovinsko pripoved. Tak\xc5\xa1ne pripovedi so bile pogoste tako v perzijskem kot helenisti\xc4\x8dnem obdobju, v katerem naj bi se dogajala Esterina zgodba._NEWLINE_Nekateri deli knjige so zgodovinsko to\xc4\x8dni. Zgodba naj bi se dogajala pod kraljem Ahasv\xc3\xa9rjem, ki je bil prepoznan kot Kserks I. (vladal   486\xe2\x80\x93465 pr. n. \xc5\xa1t.).  Avtor knjige je o\xc4\x8ditno poznal tudi perzijske obi\xc4\x8daje in kraljeve pala\xc4\x8de.\n_START_SECTION_\nZgodovinska besedila\n_START_PARAGRAPH_\nAvtorji, ki imajo  Esterino knjigo za zgodovinski spis, Ahasv\xc3\xa9rja najpogosteje ena\xc4\x8dijo s Kserksom I. (vladal 486\xe2\x80\x93465 pr. n. \xc5\xa1t.), \xc4\x8deprav se ga je v preteklosti pogosto ena\xc4\x8dilo z Artakserksom II. (vladal  405\xe2\x80\x93359 pr. n. \xc5\xa1t.). Hebrejsko ime Ahasuerus (\xca\x94a\xe1\xb8\xa5a\xc5\xa1w\xc4\x93r\xc5\x8d\xc5\xa1) izhaja najverejetneje iz perzijskega imena X\xc5\xa1ay\xc4\x81r\xc5\xa1a, iz katerega izhaja tudi gr\xc5\xa1ki Xerxes. Gr\xc5\xa1ki zgodovinar Herodot je zapisal, da je Kserks po porazu v gr\xc5\xa1ko-perzijski vojni iskal svoj harem. Od haremskih gospa omenja samo kraljico Amestris, katere o\xc4\x8de Otanes je bil eden od Kserksovih generalov. Amestris se je pogosto istovetila s svetopisemsko Va\xc5\xa1ti. Ena\xc4\x8denje je problemati\xc4\x8dno, ker je Amestris ostala pomembna osebnost tudi med vladavino njenega sina Artakserksa I., medtem ko je Va\xc5\xa1ti opisana kot kraljica, odpu\xc5\xa1\xc4\x8dena v zgodnjem delu Kserksove vladavine. Amestris so posku\xc5\xa1ali istovetiti tudi z Estero, \xc4\x8deprav je bila Estera sirota, h\xc4\x8derka Juda z imenom Abihail._NEWLINE_Iz obdobja perzijskih kraljev Kserksa I. in njegovega o\xc4\x8deta Dareja I. sta med imeni visokih dvornih uradnikov v ve\xc4\x8d kot trideset besedilih omenjeni imeni Marduka in Marduku, podobni hebrejskemu Mordekaju. Imena se nana\xc5\xa1ajo na najve\xc4\x8d \xc5\xa1tiri osebe, od katerih bi ena lahko bila Mordekaj._NEWLINE_V stari gr\xc5\xa1ki razli\xc4\x8dici Septuaginte je v Esterini knjigi ime Ahasuerus  prevedeno v Artaxerxes. Ime je izpeljano iz perzijskega Artax\xc5\xa1a\xcf\x91ra. Ime Artakserks uporabljata tudi Jo\xc5\xbeef Flavij in midra\xc5\xa1ko besedilo Ester Rabba, medtem ko Bar-Hebraeus Ahasuerusa eksplicitno ena\xc4\x8di z Artakserkom II.   _NEWLINE_Nekateri avtorji posku\xc5\xa1ajo Ahasuerus  poistovetiti z Artakserksom I. (vladal 465-424 pr. n. \xc5\xa1t.), katerega babilonska prile\xc5\xbenica Kozmartidena  je bila mati njunega sina Dareja II. (vladal 424-405 pr. n. \xc5\xa1t.). Judovsko izro\xc4\x8dilo pravi, da je bila Estera mati Dareja II., zato nekateri avtorji posku\xc5\xa1ajo izena\xc4\x8diti Ahasuerusa z Artakserksom I., Estero pa s Kozmartideno._NEWLINE_Izhajajo\xc4\x8d s stali\xc5\xa1\xc4\x8da, da je Ahasuerus iz Tobitove knjige identi\xc4\x8den z Ahasuerusom iz Esterine knjige, so ga nekateri avtorji izena\xc4\x8dili z Nebukadnezarjevim zaveznikom, medijskim kraljem Kjaksarjem (vladal 625\xe2\x80\x93585  pr. n. \xc5\xa1t.). V nekaterih rokopisih Tobitove knjige se Kjaksar imenuje Ahiahar. Ime je izpeljano iz perzijskega imena Huwax\xc5\xa1a\xcf\x91ra. V drugih virih se Ahasuerus ena\xc4\x8di tudi z drugimi perzijskimi vladarji.  _NEWLINE_Jacob Hoschander vidi Hamana in njegovega o\xc4\x8deta Hamedata v Strabonovih Omanusu in Anadatusu in trdi, da nista bila bo\xc5\xbeanstvi, kot omenja Strabon."