b'\n_START_ARTICLE_\nRobert Nozick\n_START_SECTION_\nZgodnje \xc5\xbeivljenje in kariera\n_START_PARAGRAPH_\nRobert Nozick je bil edini otrok Maxa Nozicka (ruskega judovskega priseljeneca in poslovne\xc5\xbea) in Sophie Cohen Nozick. Po kon\xc4\x8dani javni \xc5\xa1oli v Brooklynu se je vpisal na Univerzo Columbia, kjer je leta 1959 prejel diplomo iz filozofije. Leta 1963 je doktoriral iz filozofije na Univerzi Princeton, s tem ko je napisal disertacijo o teoriji odlo\xc4\x8danja pod mentorstvom Carla Hempela. V letih 1962-1965 je pou\xc4\x8deval na Princetonu, 1965-1967 na Harvardu in 1967-1969 zasebni Univerzi Rockefeller; leta 1969, ko je bil star 30 let, se je vrnil na Harvard kot eden najmlaj\xc5\xa1ih rednih profesorjev v zgodovini univerze. Preostanek svoje kariere je pou\xc4\x8deval na Harvardu kot redni profesor filozofije.\n_START_SECTION_\nDru\xc5\xbeina\n_START_PARAGRAPH_\nPo prejemu diplome leta 1959, se je istega leta poro\xc4\x8dil z Barbaro Fierer. Imela sta dva otroka, Emily in Davida. Zakonca sta se kasneje lo\xc4\x8dila. Nato se je ponovno poro\xc4\x8dil s pesnico Gjertrud Schnackenberg. Skupaj z otrokoma je skrbela zanj, dokler ni leta 2002 po dolgotrajnem boju z rakom na \xc5\xbeelodcu umrl.\n_START_SECTION_\nAnarhija, dr\xc5\xbeava in utopija\n_START_PARAGRAPH_\nMed svojimi srednje\xc5\xa1olskimi in \xc5\xa1tudentskimi leti je bil Nozick \xc4\x8dlan \xc5\xa1tudentov\xc2\xa0\xc2\xbbnove levice\xc2\xab\xc2\xa0in navdu\xc5\xa1en socialist. Po dokon\xc4\x8dani vi\xc5\xa1ji stopnji Univerze Princeton, je Nozick za\xc4\x8del dolgo kariero v akademskih krogih. Sprva je bil pridru\xc5\xbeen socialisti\xc4\x8dnim organizacijam (v Kolumbiji je pomagal najti podru\xc5\xbenico univerzitetnega naselja za industrijsko demokracijo), s\xc4\x8dasoma pa je za\xc4\x8del zagovarjati kapitalizem in nakazovati na kritiko moderne socialne dr\xc5\xbeave. Z branjem del liberalnih mislecev, kot sta npr. Friedrich Hayek in Ludwig von Mises je pri\xc4\x8del spreminjati svoja politi\xc4\x8dna stali\xc5\xa1\xc4\x8da. Njegova usmeritev v libertarizem je dosegla vrhunec leta 1974 z objavo dela Anarhija, dr\xc5\xbeava in utopija, v kateri podrobno utemelji in zelo izvirno zagovarja libertarno "minimalno dr\xc5\xbeavo" in kritiko aktualnega dru\xc5\xbebeno-demokrati\xc4\x8dnega liberalizma. V delu je trdil, da dr\xc5\xbeava ne more prerazporediti bogastva brez kr\xc5\xa1enja pravic posameznika). Delo je pridobilo takoj\xc5\xa1njo podporo konservativnih intelektualcev in postalo nekak\xc5\xa1en filozofski manifest nove desnice, \xc4\x8deprav Nozick sam v celoti ni bil zadovoljen s tem "dose\xc5\xbekom". Knjiga pa je bila vseeno leta 1975 nagrajena z nagrado National Book Award.\n_START_SECTION_\nMinimalna dr\xc5\xbeava\n_START_PARAGRAPH_\nGlavni namen dela Anarhija, dr\xc5\xbeava in utopija je pokazati, da je minimalna dr\xc5\xbeava - in le minimalna dr\xc5\xbeava - moralno upravi\xc4\x8dena. Z minimalno dr\xc5\xbeavo se Nozick nana\xc5\xa1a na stanje dr\xc5\xbeave, ki deluje kot "no\xc4\x8dni \xc4\x8duvaj", s pooblastili omejenimi na tiste, potrebne za za\xc5\xa1\xc4\x8dito dr\xc5\xbeavljanov pred nasiljem, tatvinami in goljufijami. S trditvijo, da je minimalna dr\xc5\xbeava upravi\xc4\x8dena, Nozick sku\xc5\xa1a ovre\xc4\x8di klasi\xc4\x8dni anarhizem, ki nasprotuje kakr\xc5\xa1ni koli organizaciji dr\xc5\xbeave; z utemeljitvijo, da je pravi\xc4\x8dno ni\xc4\x8d ve\xc4\x8d kot minimalna dr\xc5\xbeava, Nozick sku\xc5\xa1a ovre\xc4\x8di sodobne oblike liberalizma, kot tudi socializem in druge levi\xc4\x8darske ideologije, ki zatrjujejo, da poleg svojih pooblastil, kot no\xc4\x8dni \xc4\x8duvaj, bi morala dr\xc5\xbeava imeti pooblastila za ureditev gospodarske dejavnosti dr\xc5\xbeavljanov, morala bi prerazporediti bogastvo v smeri ve\xc4\x8dje enakosti, in univerzalno zagotavljati socialne storitve, kot so izobra\xc5\xbeevanje in zdravstvena oskrba._NEWLINE_Zoper anarhizem, Nozick trdi, da je minimalna dr\xc5\xbeava upravi\xc4\x8dena, ker bi ta (ali nekaj zelo podobnega) nastala spontano med ljudmi, ki \xc5\xbeivijo v hipoteti\xc4\x8dnem \xcb\x9dnaravnem stanju\xcb\x9d preko dejanj, ki ne bi omogo\xc4\x8dale kr\xc5\xa1itev osnovnih pravic nikomur. Po angle\xc5\xa1kem filozofu Johnu Locku iz 17. stoletja, Nozick predpostavlja, da ima vsak osnovne, naravne pravice (naravno pravo): 1) pravico do \xc5\xbeivljenja, 2) svobode in 3) lastnine, vklju\xc4\x8dno s pravico do uveljavljanja lastnine, kot so sadovi ali proizvodi lastnega dela in pravico do samostojnega razpolaganja z lastnim premo\xc5\xbeenjem (pod pogojem, da se pri tem eden ne kr\xc5\xa1i pravice koga drugega). Vsakdo ima tudi (naravno) pravico, da kaznuje tiste, ki kr\xc5\xa1ijo ali posku\xc5\xa1ajo kr\xc5\xa1iti omenjene posameznikove osnovne pravice. Ker bi bilo varovanje svojih osnovnih pravic v naravnem stanju te\xc5\xbeko za vsakega posameznika, bi se tako tvorila "zdru\xc5\xbeenja za za\xc5\xa1\xc4\x8dito", v katerih bi \xc4\x8dlani delali skupaj, da bi obranili pravice drug drugega in kaznovali kr\xc5\xa1itelje pravic. S\xc4\x8dasoma bi se nekatera od teh zdru\xc5\xbeenj razvila v zasebna podjetja, ki bi ponujala za\xc5\xa1\xc4\x8dito in kaznovalne storitve za pla\xc4\x8dilo. Takim storitvam bi posamezniki pripisovali velik pomen, ki bi dal najve\xc4\x8djim podjetjem zavarovanje, naravno konkuren\xc4\x8dno prednost, in na koncu bi obstalo le eno podjetje, ali konfederacija podjetij, ki bi nadzorovala vso za\xc5\xa1\xc4\x8dito in posel kaznovanja v skupnosti. Ker bi to podjetje (ali konfederacija podjetij) imelo monopol nad silo na ozemlju skupnosti in ker bi za\xc5\xa1\xc4\x8ditili pravice vsakogar, da \xc5\xbeivi, bi to pomenilo minimalno dr\xc5\xbeavo v libertarnem smislu. In zato, ker bi minimalna dr\xc5\xbeava nastala, ne da bi komurkoli kr\xc5\xa1ili naravne pravice ter bi varovala osnovne pravice vsakogar, je dr\xc5\xbeava vsaj v svoji pristojnosti upravi\xc4\x8dena._NEWLINE_Proti liberalizmu in ideologiji levice Nozick trdi, da ve\xc4\x8d kot minimalna dr\xc5\xbeava ni upravi\xc4\x8dena, saj bi vsaka dr\xc5\xbeava z bolj obse\xc5\xbenimi pooblastili kr\xc5\xa1ila osnovne pravice svojih dr\xc5\xbeavljanov. Tako dr\xc5\xbeava ne bi smela imeti pooblastila za nadzor cen ali za dolo\xc4\x8ditev minimalne pla\xc4\x8de, ker bi s tem kr\xc5\xa1ila osnovno pravico dr\xc5\xbeavljanov do razpolaganja s svojo lastnino vklju\xc4\x8dno z njihovim delom, kot se njim zdi primerno. Iz podobnih razlogov, dr\xc5\xbeava ne bi smela imeti pooblastila za vzpostavitev javnega izobra\xc5\xbeevanja ali zdravstvenega varstva, ne bi smela s pomo\xc4\x8djo obdav\xc4\x8ditev kaznovati dr\xc5\xbeavljanov, ki bi \xc5\xbeeleli namesto tega porabiti svoj denar za zasebne storitve. Pravzaprav je po Nozicku kakr\xc5\xa1no koli obvezno obdav\xc4\x8denje, ki se uporablja za financiranje storitev ali koristi, razen tistih ki so potrebni za delovanje minimalne dr\xc5\xbeave, nepravi\xc4\x8dno in neupravi\xc4\x8deno, saj taka obdav\xc4\x8ditev predstavlja nekak\xc5\xa1no "prisilno delo" za tistega, ki mora ta davek pla\xc4\x8dati.\n_START_SECTION_\nUpravi\xc4\x8dena teorija pravi\xc4\x8dnosti\n_START_PARAGRAPH_\nNozickova vizija legitimne dr\xc5\xbeavne oblasti je izrazito v nasprotju s teorijo pravi\xc4\x8dnosti Johna Rawlsa in njegovih privr\xc5\xbeencev. Rawls trdi, da bi morala dr\xc5\xbeava imeti kakr\xc5\xa1nakoli pooblastila, ki so potrebna, da zagotovijo dr\xc5\xbeavljanom v najslab\xc5\xa1ih \xc5\xbeivljenjskih pogojih \xc5\xbeivljenje v tako dobrih pogojih kot se le da (\xc5\xa1e vedno pa mora ta mo\xc4\x8d biti v skladu s \xc4\x8dlovekovimi pravicami in njegovo svobodo). To na\xc4\x8delo izhaja iz Rawlsove teorije pravi\xc4\x8dnosti, katere eden od principov je, da je neenaka razporeditev imetja in zaslu\xc5\xbeka upravi\xc4\x8dena samo in samo, \xc4\x8de ima vsak na dnu dru\xc5\xbebene lestvice mo\xc5\xbenost priti do bolj\xc5\xa1ih pogojev, kot bi jih imeli sicer. Nozickov odziv do tak\xc5\xa1nih argumentov pa je, da so Rawls in njegovi privr\xc5\xbeenci pod vplivom napa\xc4\x8dne iluzije pravi\xc4\x8dne razdelitve: napa\xc4\x8dno namre\xc4\x8d definirajo pravi\xc4\x8dno razdelitev glede na vzorec, ki se ka\xc5\xbee v dolo\xc4\x8denem \xc4\x8dasu (enaka razdelitev ali razdelitev, ki je neenaka do neke mere) ali pa v smislu zgodovinskih okoli\xc5\xa1\xc4\x8din njenega razvoja (npr. tisti, ki so delali ve\xc4\x8d, imajo ve\xc4\x8d), in ne glede na naravo transakcij, skozi katero je do razdelitve pri\xc5\xa1lo. Nozicku je kakr\xc5\xa1nakoli razdelitev lastnine, \xc4\x8deprav \xc5\xa1e tako neenaka, pravi\xc4\x8dna samo in samo, \xc4\x8de se oblikuje iz pravi\xc4\x8dne razdelitve skozi legitimna sredstva. Eno od legitimnih sredstev je sredstvo za nekaj, kar je uporabljeno v okoli\xc5\xa1\xc4\x8dinah, ko pridobitev ostalih ne bi pahnila v slab\xc5\xa1i polo\xc5\xbeaj. Drugo sredstvo oz. na\xc4\x8din je prostovoljni prenos lastni\xc5\xa1tva dele\xc5\xbeev nekomu drugemu. Tretje sredstvo oz. na\xc4\x8din je poprava preteklih krivic pri pridobitvi ali prenosu dele\xc5\xbeev. Po Nozicku, vsakdo, ki je pridobil svojo trenutno lastnino s temi sredstvi, ima do nje moralno pravico. Tako " upravi\xc4\x8dena " teorija pravi\xc4\x8dnosti dolo\xc4\x8da, da je porazdelitev dele\xc5\xbeev v dru\xc5\xbebi pravi\xc4\x8dna samo in samo, \xc4\x8de ima vsak v tej dr\xc5\xbeavi pravico, do tistega, kar ima._NEWLINE_Da bi pokazal, da so teorije pravi\xc4\x8dnosti na osnovi vzorcev ali zgodovinskih okoli\xc5\xa1\xc4\x8din napa\xc4\x8dne, je Nozick oblikoval preprost vendar iznajdljiv ugovor, ki je postal znan kot argument "Wilt Chamberlain". Predpostavimo, pravi Nozicek, da je porazdelitev dele\xc5\xbeev v dani dru\xc5\xbebi pravi\xc4\x8dna zgolj po egalitarni teoriji, ki temelji na vzorcih ali zgodovinskih okoli\xc5\xa1\xc4\x8dinah in hkrati temelji na strogo enaki porazdelitvi dele\xc5\xbeev. V tej dru\xc5\xbebi je Wilt Chamberlain odli\xc4\x8den ko\xc5\xa1arkar, medtem ko \xc5\xa1tevilne ekipe med seboj tekmujejo za opravljanje svoje storitve. Chamberlain se strinja, da igra za dolo\xc4\x8deno ekipo pod pogojem, da vsakdo, ki obi\xc5\xa1\xc4\x8de igro, v kateri on igra, vr\xc5\xbee v posebno okence na vratih 25 centov. To vsebino bo dobil on. V sezoni, \xc4\x8de se iger, v katerih igra Chamberlain udele\xc5\xbei en milijon navija\xc4\x8dev, prejme Chamberlain 250.000 dolarjev ve\xc4\x8d kot ostali. Je nova razdelitev nepravi\xc4\x8dna? Mo\xc4\x8dna intuicija, da je pravi\xc4\x8dno, je potrjena s strani Nozickove teorije pravi\xc4\x8dnosti (ker Chamberlain pridobil svoj dele\xc5\xbe z legitimnimi sredstvi), vendar je v navzkri\xc5\xbeju z egalitarno teorijo. Nozick trdi, da je ta trditev posplo\xc5\xa1ena na vsako teorijo, ki temelji na vzorcih ali zgodovinskih okoli\xc5\xa1\xc4\x8din, saj bi lahko bila vsaka razdelitev s tak\xc5\xa1no teorijo vzrok razburjenosti pri navadnih in neopore\xc4\x8dnih transakcijah, kot tista, ki vklju\xc4\x8duje Chamberlaina. Nozick ugotavlja, da bi morala vsaka dru\xc5\xbeba, ki posku\xc5\xa1a izvesti tak\xc5\xa1no teorijo, mo\xc4\x8dno pose\xc4\x8di v svobodo svojih dr\xc5\xbeavljanov, da dose\xc5\xbee pravi\xc4\x8dno razporeditev po njenem mnenju. Socialisti\xc4\x8dna dru\xc5\xbeba, kot pravi, bi morala prepovedati kapitalisti\xc4\x8dna dejanja med odraslimi osebami._NEWLINE_Nozick poudarja, da njegova vizija minimalne dr\xc5\xbeave vklju\xc4\x8duje vse ljudi in je zdru\xc5\xbeljiva z obstojem manj\xc5\xa1ih skupnosti, ki temeljijo na razli\xc4\x8dnih teorijah pravi\xc4\x8dnosti. Skupina, ki bi \xc5\xbeelela tvoriti socialisti\xc4\x8dno skupnost, katera bi bila urejena po egalitarni teoriji, in bi ga prista\xc5\xa1 enakopravnostne teorije svobodno lahko urejal, ima prosto pot, da to stori, dokler nikogar ne bi prisilil k pridru\xc5\xbeitvi skupnosti proti njegovi volji. Dejansko bi vsaka skupina u\xc5\xbeivala enako svobodo ter realizirala njegovo idejo dobre dru\xc5\xbebe. Glede na povedano, po Nozicku, minimalna dr\xc5\xbeava predstavlja okvir za razli\xc4\x8dne utopije. Anarhija, dr\xc5\xbeava in utopija je po\xc5\xbeela ogromno komentarjev, v ve\xc4\x8dini kriti\xc4\x8dnih. Za razliko od Rawlsa pa Nozick ni posku\xc5\xa1al zagovarjati ali spremeniti svojega politi\xc4\x8dnega pogleda v objavljenem delu.\n_START_SECTION_\nEtika\n_START_PARAGRAPH_\nRobert Nozick je bil velik zagovornik osnovnih \xc4\x8dlovekovih pravic. Te pravice predstavljajo pravila, ki veljajo tako v dr\xc5\xbeavi kot v naravnem stanju - po njih se moramo ravnati tudi v primeru, ko ni prisotne nikakr\xc5\xa1ne pogodbe. V njih zdru\xc5\xbeuje pravico svobode in pravico, da nekaj naredi\xc5\xa1. Prva je odsotnost neke obveze, druga pa neka moralno vsiljena in obvezujo\xc4\x8da. Vsak lahko opravi neko dejanje, dokler s tem ne kr\xc5\xa1i pravic drugih. To je zdru\xc5\xbeil v trditvi, da vse kar sledi iz tega, da nekdo ima pravico, je, da ima ta tudi obvezo, ki je za\xc5\xa1\xc4\x8ditena s pravilom svobode drugih. V svojih idejah je nasprotoval Rawlsu._NEWLINE_Zanimivo je, da Nozick nikdar ne izrazi svojega mnenja o lastnini, temve\xc4\x8d se navezuje zgolj na pravico, ki prepre\xc4\x8duje ubijanje, nadlegovanje, o\xc5\xa1kodovanje in su\xc5\xbeenjstvo, kar bi lahko po njegovem mnenju vse \xc5\xa1teli k pravici, ki prepre\xc4\x8duje agresivnost. Nozick podpira idejo, da si vsak izbere svojo pot do cilja, ki si ga je prav tako zadal on sam in da nih\xc4\x8de ( brez lastnega dovoljenja ) ne bi smel biti \xc5\xbertvovan za dosego nekega cilja, \xc4\x8deprav je cilj v dobro vseh ljudi (skrajnosti utilitarizma).\n_START_SECTION_\nEpistemologija\n_START_PARAGRAPH_\nV delu Filozofske obrazlo\xc5\xbeitve (1981), za katero je prejel Emersonovo nagrado, ki jo podeljuje bratov\xc5\xa1\xc4\x8dina akademikov Phi Beta Kappa (\xce\xa6\xce\x92\xce\x9a), se Nozick ukvarja s temami kot so: znanje, svobodna volja, osebna identiteta, status vrednot in s smislom \xc5\xbeivljenja. Prav tako izpostavlja epistemolo\xc5\xa1ki sistem, ki se posku\xc5\xa1a ukvarjati tako s Gettierjevim problemom, kot tudi s problemom skepticizma. Ta zelo vpliven argument izklju\xc4\x8duje utemeljitev, kot nujni pogoj za v\xc3\xa9denje._NEWLINE__NEWLINE_Nozickovi \xc5\xa1tirje pogoji, da S ima v\xc3\xa9denje, da P, so:_NEWLINE__NEWLINE_1. P je resni\xc4\x8dno_NEWLINE__NEWLINE_2. S verjame, da P_NEWLINE__NEWLINE_3. \xc4\x8ce obstaja primer (ne-P), S ne bi verjel, da P_NEWLINE__NEWLINE_4. \xc4\x8ce obstaja primer P, bi S verjel da P_NEWLINE_Nozickova tretji in \xc4\x8detrti pogoj sta si nasprotujo\xc4\x8da, kar sam imenuje "teorija iskanja" v\xc3\xa9denja. Nozick je verjel, da nasprotujo\xc4\x8da si pogojnika izpostavljata pomemben vidik na\xc5\xa1ega intuitivnega dojemljivega znanja: za vsako dano dejstvo, mora metoda verujo\xc4\x8dega zanesljivo slediti resnici, kljub razli\xc4\x8dnim ustreznim pogojem. S tega vidika je njegova teorija je podobna reliabilizmu (kategorija teorij v filozofski disciplini epistemologije). Zaradi nekaterih izjem splo\xc5\xa1nega pravila ali zakona, ki bi sicer bile postavljene pred te nasprotujo\xc4\x8de pogoje, Nozick opredeljuje, da:_NEWLINE__NEWLINE_5. \xc4\x8ce ne gre za P in bi S uporabljal M, da bi pri\xc5\xa1el do prepri\xc4\x8danja \xc4\x8de ali ne-P, potem S ne bi verjel, da zgolj preko M-ja, da P._NEWLINE__NEWLINE_6. \xc4\x8ce je P prisoten in je S primoran uporabiti M, da najdeta prepri\xc4\x8danja ali, ali ne-P, potem bi S verjel, da zgolj preko M-ja, da P. Kjer M pomeni metodo, po kateri je S pri\xc5\xa1el do prepri\xc4\x8danja ali, ali ne-P._NEWLINE_Glavna kritika njegove teorije v\xc3\xa9denja je njegova zavrnitev na\xc4\x8dela deduktivnega zaprtja. To na\xc4\x8delo dolo\xc4\x8da, da \xc4\x8de S pozna X in S ima vedenje, da X pomeni Y, potem S pozna Y. Nozickovo iskanje resni\xc4\x8dnih pogojev ne dopu\xc5\xa1\xc4\x8da na\xc4\x8dela deduktivnega zaprtja. Zato trdi, da so pogoji iskanja resnice bolj bistvenega pomena za \xc4\x8dlove\xc5\xa1ko intuicijo kot na\xc4\x8delo deduktivnega zaprtja._NEWLINE_Za razliko od mnogih epistemologov, Nozick ne posku\xc5\xa1a ovre\xc4\x8di skepticizma. Namesto tega to upravi\xc4\x8duje z uporabo teorije iskanja znanja. Na primer, skeptik lahko trdi, da posameznik ne more vedeti, ali ni zgolj samo "mo\xc5\xbegani v kadi". Nozick trdi, da posameznik lahko ve, da ni zgolj mo\xc5\xbegani v kadi, tj. neko bitje, ki sestoji zgolj iz mo\xc5\xbeganov v neki posodi, v katero jih je presadil neki moralno sprevr\xc5\xbeen znanstvenik in jim zdaj dovaja hrano s kisikom ter jih stimulira. Toda hkrati tudi obrne izjavo in trdi, da posameznik hkrati ne more vedeti, da ne obstaja zgolj kot mo\xc5\xbegani v kadi. Natan\xc4\x8dneje, Nozick uporabi filozofski argument oziroma miselni eksperiment filozofa G. E. Moora "Tukaj je roka" (Here is one hand) v procesu tega miselnega eksperimenta. Predpostavimo, da ima S resni\xc4\x8dno prepri\xc4\x8danje, da ima roki. In v vseh mo\xc5\xbenih svetovih, v katerih S verjame, da ima roki, potem ima roki. In nasprotno: v vseh mo\xc5\xbenih svetovih, v katerih S nima ve\xc4\x8d rok, potem preneha verjeti, da ima roke. Torej S ve, da ima roki (v tem svetu)._NEWLINE_Kljub temu, Nozick priznava, da ne more popolnoma spodkopati skeptikovega prepri\xc4\x8danja. Ob predpostavki, da S pravzaprav "mo\xc5\xbegani v kadi", tretji pogoj ne more biti izpolnjen. Z drugimi besedami, S ne neha verjeti, da S ni mo\xc5\xbegani v kadi v vseh mo\xc5\xbenih svetovih, v katerih obstaja ta mo\xc5\xbenost. \xc4\x8ce S ne ve, da ni mo\xc5\xbegani v kadi, potem ne ve, da ima roki. Tako torej Nozick trdi, da S lahko ve, da ima roki, toda ne more biti prepri\xc4\x8dan, \xc4\x8de ni njegov obstoj omejen zgolj na mo\xc5\xbegane v kadi.'