b'\n_START_ARTICLE_\nPape\xc5\xbe Teodor I.\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nSkoraj neverjetno se sli\xc5\xa1i, da je sedisvakanca v teh nemirnih \xc4\x8dasih trajala komaj \xc5\xa1est tednov. Takrat so Rimljani izvolili Grka, ki je bil rojen v Jeruzalemu v Palestini. Okoli leta 640 je postal kardinal-diakon, za kardinala-duhovnika pa ga je imenoval pape\xc5\xbe Janez IV._NEWLINE_Njegovo izvolitev je podpiral ravenski eksarh; zato je bil posve\xc4\x8den za rimskega \xc5\xa1kofa \xc5\xbee 24. novembra 642, po kratkem vladanju pape\xc5\xbea Janeza IV. Njegov pontifikat je znan predvsem po nenehnem boju proti monoteletstvu. Ni priznal Pavla II. kot konstantinopelskega patriarha, ker se je postavil na stran monoteletstva, njegov predhodnik Pir pa ni bil pravilno zamenjan. Zahteval je od vladarja Konstansa, naj spolni svojo obljubo, da bo umaknil Heraklijev odlok Ekthesis, s katerim je ta razglasil monoteletizem za dr\xc5\xbeavno vero. Pir je sredi teh zmed pribe\xc5\xbeal v Rim in se je tam pred pape\xc5\xbeem leta 645 celo odpovedal monoteletstvu; vendar le za kratek \xc4\x8das; ko je ob novih nemirih pribe\xc5\xbeal v Raveno, je zopet za\xc4\x8del zagovarjati herezijo ter bil leta 648 izob\xc4\x8den. _NEWLINE_Pape\xc5\xbe Teodor je izob\xc4\x8dil tudi patriarha Pavla 649, nakar se je oni ma\xc5\xa1\xc4\x8deval s tem, da je uni\xc4\x8dil rimski oltar v Placidijski pala\xc4\x8di v Carigradu, ter izgnal ali zaprl pape\xc5\xa1ke poslance in apokriziarija, ki so od cesarja zahtevali, naj preneha s podporo monoteletstvu in preganjanjem pravovernih kristjanov. Cesar Konstans II. (642-668) \xc5\xbeelel kon\xc4\x8dati verski spor tako, da je skupaj s patriarhom 648 objavil Typos, s katerim je bil sicer resda Ekthesis razveljavljen, vendar je bilo sedaj prepovedano kakr\xc5\xa1nokoli razpravljanje o dveh ali eni volji v Kristusu, kar je vpra\xc5\xa1anje le \xc5\xa1e bolj zapletlo, zlasti \xc5\xa1e, ker je poslal ta novi odlok tudi pape\xc5\xbeu v podpis. Na ta na\xc4\x8din se je Carigrad posredno zopet postavil na stran monoteletizma.\n_START_SECTION_\nSmrt in \xc4\x8de\xc5\xa1\xc4\x8denje\n_START_PARAGRAPH_\nPape\xc5\xbe Teodor je sicer pripravljal sinodo, ki naj bi sprejela odklonilno stali\xc5\xa1\xc4\x8de do odloka, vendar ga je 14. maja 649 prehitela smrt. Ker je Teodor umrl, je cesarsko listino obsodil njegov naslednik Martin, s \xc4\x8dimer si je nakopal cesarjevo jezo in ma\xc5\xa1\xc4\x8devanje; zategadelj bo njegovo pape\xc5\xbeevanje bolj podoben nepretrganemu mu\xc4\x8deni\xc5\xa1tvu kot vladanju. _NEWLINE_Teodor I. je bil torej pape\xc5\xbe od 24. novembra 642 do svoje smrti, 14. maja 649. Pokopali so ga v Baziliki sv. Petra. \xc4\x8ceprav ga ne najdemo v Rimskem martirologiju, ga nekaj martirologijev omenja med svetniki.\n_START_SECTION_\nDela\n_START_PARAGRAPH_\nLiber pontificalis govori o njegovi gradbeni dejavnosti. Temeljito je obnovil cerkev svetega Valentina v Rimu, bogato okrasil ve\xc4\x8d oratorijev ter zgradil samostan svetega Saba.'