b"\n_START_ARTICLE_\nFotijeva shizma\n_START_PARAGRAPH_\nFotijeva shizma' je bil \xc5\xa1tiri leta (863-867) trajajo\xc4\x8d razkol med nad\xc5\xa1kofijskima sede\xc5\xbeema v Rimu in Konstantinoplu._NEWLINE_Predmet spora je bila pape\xc5\xbeeva zahteva po jurisdikciji na Vzhodu in ne obto\xc5\xbeba za herezijo. Razkol je nastal predvsem kot boj za cerkveno oblast na ju\xc5\xbenem Balkanu in oseben spopad vodij gr\xc5\xa1ke in latinske cerkve. Glavna udele\xc5\xbeenca sta bila pape\xc5\xbe Nikolaj I. in patriarh Fotij I.. Oba sta bila izvoljena leta 858, vladavina obeh pa se je kon\xc4\x8dala leta 867. Prvi je takrat umrl, drugega pa so odstavili. Fotijeva shizma se od velike shizme v 11. stoletju razlikuje po tem, da je v slednji pape\xc5\xbe kot prvi med enakimi (primus inter pares) obto\xc5\xbeil Vzhodno cerkev herezije in izgubil avtoriteto nad \xc5\xa1tirimi vzhodnimi patriarhijami.\n_START_SECTION_\nZa\xc4\x8detek\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 858 sta bizantinski cesar Mihael III. in njegov stric in dejanski vladar Bardas izgnala patriarha Ignacija Carigrajskega, ki je bil na tem polo\xc5\xbeaju od leta 847, zaradi suma, da je povezan z njunimi nasprotniki. Patriarh naj bi uradno odstopil, vendar nekateri zgodovinarji trdijo, da je odstop zavrnil. Na njegovo mesto je bil \xc5\xbee v enem tednu posve\xc4\x8den in izvoljen laik Fotij, kar je bilo v nasprotju s kanonskim pravom, vendar ne brez precedensa. Eden od \xc5\xa1kofov, ki so Fotija blagoslovili, je bil Gregor Azbest iz Sirakuz, katerega je Ignacij odstavil. Ker nekaj \xc5\xa1kofov in ve\xc4\x8dina samostanov, med katerimi je bil najbolj znan Studijski, Fotija ni priznalo, je Fotij leta 859 sklical cerkveni zbor, na katerem so Ignaciju odvzeli naslov patriarha._NEWLINE_Leta 860 je cesar Mihael III. pozval pape\xc5\xbea Nikolaja I., naj na cerkveni zbor v Konstantinopel po\xc5\xa1lje svoje legate, ki bi podrobno pojasnili katoli\xc5\xa1ko doktrino \xc4\x8da\xc5\xa1\xc4\x8denja ikon. Pape\xc5\xbe se je odlo\xc4\x8dil, da bo legate poslal in Fotiju pisno izrazil zadovoljstvo z njegovim verskim prepri\xc4\x8danjem, zavrnil njegovo prenagljeno nekanonsko posvetitev in mu hkrati rekel, da ga bo sprejel kot patriarha, \xc4\x8de bo Ignacijevo zasli\xc5\xa1anje, ki ga bodo opravili njegovi legati, potrdilo obto\xc5\xbebe proti njemu. Pape\xc5\xbe je zase pridr\xc5\xbeal pravico do dokon\xc4\x8dne razsodbe. Legati so se kljub temu, da je to presegalo njihova pooblastila, in morda pod pritiskom bizantinskega dvora udele\xc5\xbeili cerkvenega koncila leta 861, ki je razsodil v Fotijevo korist. Pape\xc5\xbe Nikolaj se je svojemu odlo\xc4\x8danju odrekel in leta 863 sklical sinodo v Rimu, ki je razveljavila sklepe sinode leta 861, odstavil Fotija in na njegov polo\xc5\xbeaj ponovno imenoval Ignacija.\n_START_SECTION_\nZaplet z Bolgarijo\n_START_PARAGRAPH_\nNikolaj I. je v odgovor na ostro cesarjevo pismo leta 865 razglasil, da je pripravljen ponovno odpreti Fotijev in Ignacijev primer. V tem \xc4\x8dasu se je zaostrilo tudi rivalstvo med Vzhodno in Zahodno cerkvijo v odnosu do Bolgarov, ker je njihov kan Boris I. po kratki vojni sprejel kr\xc5\xa1\xc4\x8danstvo od Bizantincev, se spreobrnil v kr\xc5\xa1\xc4\x8danstvo in obljubil, da bo pokristjanil tudi svoje ljudstvo. Ker je Fotij zavrnil imenovanje posebnega patriarha za bolgarske kristjane, je Boris I. v Bolgarijo povabil latinske misijonarje. Leta 867 je Fotij napadel Latince, ker so k nicejski veroizpovedi dodali Filioque (dobesedno \xc2\xbbin [od] Sina\xc2\xab). Fotijeve obto\xc5\xbebe niso bile namenjene Zahodni cerkvi kot celoti, \xc5\xa1e manj pa Rimu, ki takrat dodatka (\xc5\xa1e) ni sprejel. Filioque je sprejel \xc5\xa1ele potem, ko je v poznem 13. stoletju postal osrednja t\xc3\xa9ma bizantinske polemike. Pred tem so ga omenili samo nekajkrat._NEWLINE_Ker se je Mihael III. bal, da se bodo Franki preve\xc4\x8d pribli\xc5\xbeali njegovi prestolnici, je Fotiju odobril, da na sre\xc4\x8danje v prestolnico povabi patriarhe Aleksandrije, Antiohije in Jeruzalema, da se izre\xc4\x8dejo o pape\xc5\xbeevem poseganju v Bolgarijo. Na sinodi leta 867 so obsodili pape\xc5\xbea Nikolaja I. herezije in ga odstavili._NEWLINE_Odnose med Rimom in Konstantinoplom je s pribli\xc5\xbeevanjem k Rimu \xc5\xa1e bolj zapletel bolgarski kan Boris I.. Fotij se je tega zavedal in v pismu O dol\xc5\xbenostih kneza posku\xc5\xa1al ubla\xc5\xbeiti svoje mnenje, Boris pa je neodvisno od Fotija pape\xc5\xbeu poslal pismo s 115 vpra\xc5\xa1anji, na katera je pape\xc5\xbe odgovoril v Responsa Nicolai papae I. ad Consulta Bulgarorum (Odgovori pape\xc5\xbea Nikolaja na vpra\xc5\xa1anja Bolgarov). Boris I. se je zaradi pape\xc5\xbeeve zavrnitve imenovanja kasnej\xc5\xa1ega pape\xc5\xbea Formoza za bolgarskega nad\xc5\xa1kofa obrnil proti Bizancu, ki je na \xc4\x8cetrtem carigrajskem koncilu Bolgarski cerkvi podelil status avtokefalnosti.\n_START_SECTION_\nZaklju\xc4\x8dek\n_START_PARAGRAPH_\nPape\xc5\xbe Nikolaj I. je umrl \xc5\xa1e preden so sklepi carigrajskega koncila pri\xc5\xa1li do Rima. Isto leto je umrl tudi cesar Mihael III.. Na bizantinski prestol je pri\xc5\xa1el njegov morilec Bazilij I., ki je Fotija odstavil in na njegovo mesto imenoval odstavljenega Ignacija. Po Fotijevi in Ignacijevi smrti se je razkol kon\xc4\x8dal in Cerkvi sta se ponovno zedinili, spori med njina pa so se kljub temu nadaljevali._NEWLINE_Ignacij ni bizantinskih zahtev do Bolgarije podpiral ni\xc4\x8d manj kot Fotij. Ko je leta 877 umrl, je patriarh ponovno postal Fotij. Pape\xc5\xbe Janez VIII. je bil bolj elasti\xc4\x8den kot Nikolaj I.. Njegovi delegati na Carigrajskem cerkvenem zboru leta 879-880 so sprejeli Fotijev polo\xc5\xbeaj in se strinjali, da bo formalno oblast nad Bolgarsko pravoslavno cerkvijo imel Rim, izvr\xc5\xa1no oblast pa bo obdr\xc5\xbeal Konstantinopel. Bolgarska cerkev je ostala avtokefalna do leta 927, ko je bila skladno z mirovnim sporazumom z Bizantinskim cesarstvom povi\xc5\xa1ana v patriarhat._NEWLINE_Sveta Ciril in Metod, katera sta Mihael III. in Fotij poslal na Moravsko, sta se v sporu postavila na pape\xc5\xbeevo stran."