b'\n_START_ARTICLE_\nJosef Suk (skladatelj)\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nJosef Suk je po letu 1922 predaval kompozicijo na pra\xc5\xa1kem konservatoriju in tam je poleg Bohuslava Martinuja in drugih pomembnih \xc4\x8de\xc5\xa1kih skladateljev u\xc4\x8dil tudi slovenska skladatelja Pavla \xc5\xa0ivica in Demetrija \xc5\xbdebreta. Suk je prvi glasbeni pouk je prejel od o\xc4\x8deta, ki je bil u\xc4\x8ditelj. Ko mu je bilo enajst let, se je vpisal na konservatorij v Pragi. Postal je izvrsten violinist \xe2\x80\x93 igral je drugo violino v kvartetu violon\xc4\x8delista Hanu\xc5\xa1a Wihana, ki mu je Dvo\xc5\x99\xc3\xa1k posvetil svoj koncert za violon\xc4\x8delo. Kvartet se je leta 1918 preimenoval v \xc4\x8ce\xc5\xa1ki godalni kvartet in Suk je do leta 1933 z njim nastopil \xc5\xa1tiritiso\xc4\x8dkrat. Med \xc5\xa1tudijem kompozicije pri Antoninu Dvo\xc5\x99\xc3\xa1ku se je Suk zaljubil v njegovo h\xc4\x8der Otilijo in jo zasnubil. Dvo\xc5\x99\xc3\xa1k je Suka sicer cenil \xe2\x80\x93 imel ga je za svojega najbolj nadarjenega u\xc4\x8denca, povrhu tega pa ju je dru\xc5\xbeila strast do vlakov \xe2\x80\x93 poroke pa sprva vendarle ni dovolil, ker ni hotel, da bi se njegova h\xc4\x8di poro\xc4\x8dila z glasbenikom. Navsezadnje je popustil in ob tej prilo\xc5\xbenosti je Suk ustvaril eno svojih najlep\xc5\xa1ih del, Serenado za godala. V mladostnem obdobju se je skladatelj dr\xc5\xbeal romanti\xc4\x8dnega sloga svojega u\xc4\x8ditelja, \xc5\xbeivljenjske in umetni\xc5\xa1ke idile pa je bilo konec, ko je leta 1904 umrl Dvo\xc5\x99\xc3\xa1k, leta 1905 pa \xc5\xa1e Otilija, ki je imela sr\xc4\x8dno napako. Suk \xc5\xbeenine smrti nikoli ni povsem prebolel. Tastovemu in njenemu spominu je posvetil \xc5\xbealno simfonijo Azrael (ime biblijskega angela smrti) v petih stavkih, v kateri se je za\xc4\x8del oddaljevati od romantike in stopil na pot, ki ga je privedla do politonalnosti in sodobnej\xc5\xa1e glasbene govorice.'