b'\n_START_ARTICLE_\nVuk Brankovi\xc4\x87\n_START_SECTION_\nPoreklo\n_START_PARAGRAPH_\nVuk Brankovi\xc4\x87 je bil iz srbske plemi\xc5\xa1ke dru\xc5\xbeine, ki je med vladanjem Nemanji\xc4\x87ev v 13. in 14. stoletju igrala v Srbiji pomembno vlogo.  Bil je sin Branka Mladenovi\xc4\x87a (umrl pred letom 1365), ki je od cesarja Stefana Du\xc5\xa1ana (1331-1355) prejel visok dvorni naslov sebastokrator in je slu\xc5\xbeboval kot guverner Ohrida v dana\xc5\xa1nji Makedoniji. Vukov stari o\xc4\x8de Mladen (umrl pred letom 1326) je bil pod kraljem Milutinom (1282-1321) \xc5\xbeupan (grof) Trebinja, pod kraljem Stefanom De\xc4\x8danskim (1321-1331) pa vojvoda.\n_START_SECTION_\n\xc5\xa0iritev oblasti\n_START_PARAGRAPH_\nPo o\xc4\x8detovi smrti je uzurpatorski kralj Vuka\xc5\xa1in prisilil Vuka ter brata Grgurja in Radonjo Nikolo da so  zapustili svoje posesti v Ohridu v zahodni Makedoniji in se umaknili v domovino svojih prednikov Drenico na dana\xc5\xa1njem Kosovu. Od tod je Vuk, ki je obdr\xc5\xbeal skromni naslov gospodin, za\xc4\x8del \xc5\xa1iriti svoje kraljestvo in graditi svojo dr\xc5\xbeavo. Izkoristil je smrt kralja Vuka\xc5\xa1ina Mrnjav\xc4\x8devi\xc4\x87a v bitki na Marici in zasedel njegovo ozemlje v ju\xc5\xbenem Kosovu in severni Makedoniji in mesto Skopje. _NEWLINE_Klju\xc4\x8dni dogodek pri njegovem vzponu na oblast v Srbiji je bila poroka z Maro, h\xc4\x8derko najvplivnej\xc5\xa1ega srbskega plemi\xc4\x8da  kneza Lazarja Hrebeljanovi\xc4\x87a, ki mu je kot doto prinesla obse\xc5\xbena ozemlja na Kosovu in mesto Zve\xc4\x8dan. Poroka je utrdila zavezni\xc5\xa1tvo med vladarskima hi\xc5\xa1ama in Vuku zagotovila Lazarjevo pomo\xc4\x8d pri nadaljnjih na\xc4\x8drtih, \xc4\x8deprav je moral v zameno priznati Lazarja za svojega fevdalnega gospoda. Kmalu po poroki so Lazar, Vuk in bosanske kralj Tvrtko I. Kotromani\xc4\x87 napadli \xc5\xbeupana (vojvodo) Nikolo Altomanovi\xc4\x87a, ki je vladal v zahodni Srbiji, ga premagali in si leta 1373 razdelili njegovo ozemlje. Vuk je dobil ozemlje Ra\xc5\xa1ke s srbskim glavnim mestom Ras in del Polimlja v dana\xc5\xa1nji \xc4\x8crni gori. Po smrti \xc4\x90ura\xc4\x91a I. Bal\xc5\xa1i\xc4\x87a leta 1378 je zasedel njegovi mesti Prizren in Pe\xc4\x87 in pokrajino Metohijo in zaklju\xc4\x8dil \xc5\xa1iritev svojega kraljestva. _NEWLINE_Na vi\xc5\xa1ku mo\xc4\x8di se je Brankovi\xc4\x87evo ozemlje raztezalo od Sjenice na zahodu do Skopja na vzhodu. Glavni mesti dr\xc5\xbeave sta bili Pri\xc5\xa1tina in Vu\xc4\x8ditrn. Druga najpomebnej\xc5\xa1a  mesta so bila  Prizren, Pe\xc4\x87, Skopje in Ras ter rudarska naselja Trep\xc4\x8da, Janjevo in Gluhavica.\n_START_SECTION_\nBitka na Kosovskem polju\n_START_PARAGRAPH_\nPo bitki na Marici so Osmani prisilili fevdalne vladarje v ju\xc5\xbeni Srbiji (dana\xc5\xa1nja Makedonija in severna Gr\xc4\x8dija) Konstantina Draga\xc5\xa1a, kraljevi\xc4\x8da Marka, Toma Preljubovi\xc4\x87a in druge, da so postali njihovi vazali in za\xc4\x8deli napadati severna srbska ozemlja v dana\xc5\xa1nji Srbiji, kjer sta vladala knez Lazar in Vuk Brankovi\xc4\x87. Po za\xc4\x8detnih srbskih uspehih v bitkah pri Dubravici (1381), Plo\xc4\x8dniku (1386) in Bile\xc4\x87i (1388) so Osmani spro\xc5\xbeili obse\xc5\xbeen napad, ki je bil usmerjen v samo sredi\xc5\xa1\xc4\x8de Srbije in Vukovo kraljestvo na Kosovu. V slavni bitki na Kosovskem polju, ki se je kon\xc4\x8dala s strate\xc5\xa1kim srbskim porazom, je poleg Lazarja in  kontingenta vojske bosanskega kralja Tvrtka I. sodeloval tudi Vuk Brankovi\xc4\x87. Lazar je skupaj z ve\xc4\x8dino svoje vojske padel, Vuku pa je uspelo pre\xc5\xbeiveti in ohraniti svojo vojsko. Njegovo pre\xc5\xbeivetje je postalo gradivo za srbske epske pesmi in legende, v katerih igra vlogo Lazarjevega izdajalca, da bi sam postal vrhovni vladar Srbije. To trditev so sodobni srbski zgodovinarji ovrgli.\n_START_SECTION_\nZadnja leta\n_START_PARAGRAPH_\nPo bitki na Kosovskem polju Vuk ni hotel postati osmanski vazal (sin kneza Lazarja Stefan Lazarevi\xc4\x87 je konec leta 1389 to postal) in je skupaj z ogrskim kraljem Sigismundom za\xc4\x8del na\xc4\x8drtovati protiudar. Njegov odpor je bil kratkotrajen. Osmani so \xc5\xbee leta 1392 zasedli Skopje in Vuka prisilili, da je postal njihov vazal in jim za\xc4\x8del pla\xc4\x8devati davek. Vuk se je tudi za tem \xc5\xa1e upiral in se ni udele\xc5\xbeil bitke pri Rovini (1395) in Nikopolju (1396), ki so se je srbski velika\xc5\xa1i knez Stefan, kraljevi\xc4\x8d Marko in Konstantin Dejanovi\xc4\x87 udele\xc5\xbeili in je vzdr\xc5\xbeeval stike z Ogrsko. Osmani so ga zaradi tega leta 1395-1396 napadli in ve\xc4\x8dino njegovega ozemlja dali knezu Lazarju, Vuka pa so zaprli v je\xc4\x8do, kjer je leta 1397 umrl. Manj\xc5\xa1i del njegovega kraljestva z mestoma Pri\xc5\xa1tino in Vu\xc4\x8ditrn so nasledili njegovi sinovi, ki so postali osmanski vazali.\n_START_SECTION_\nVuk v ljudskem izro\xc4\x8dilu\n_START_PARAGRAPH_\nVuk ima v ljudskem izro\xc4\x8dilu vlogo izdajalca, ki je omade\xc5\xbeeval svoje dru\xc5\xbeinsko ime, ker je v bitki na Kosovskem polju izdal kneza Lazarja, sam pa je bitko pre\xc5\xbeivel. Sodobni zgodovinarji menijo, da ta trditev ni resni\xc4\x8dna.'