b'\n_START_ARTICLE_\nUlan Bator\n_START_SECTION_\nEtimologija\n_START_PARAGRAPH_\nUlan Bator je imel v svoji zgodovini \xc5\xa1tevilna imena. Pred letom 1911 je bilo uradno ime Ikh Kh\xc3\xbcree (mongolsko: \xd0\x98\xd1\x85 \xd0\xa5\xd2\xaf\xd1\x80\xd1\x8d\xd1\x8d, "Velik kamp") ali Daa Kh\xc3\xbcree (\xd0\x94\xd0\xb0\xd0\xb0 \xd0\xa5\xd2\xaf\xd1\x80\xd1\x8d\xd1\x8d, d\xc3\xa0, "velik") ali pa preprosto Kh\xc3\xbcree. Enakovredno kitajsko, D\xc3\xa0 k\xc3\xb9l\xc3\xban (\xe5\xa4\xa7 \xe5\xba\x93\xe4\xbc\xa6), v zahodnih jezikih kot Kulu ali Kuren._NEWLINE_Ob osamosvojitvi leta 1911, sta tako lai\xc4\x8dna vlada kot trenutni Bogd Kan, ime mesta spremenila v Ni\xc4\xadslel Kh\xc3\xbcree (\xd0\x9d\xd0\xb8\xd0\xb9\xd1\x81\xd0\xbb\xd1\x8d\xd0\xbb \xd0\xa5\xd2\xaf\xd1\x80\xd1\x8d\xd1\x8d "Glavni kamp"). Tako se imenuje Bogdiin Khuree (\xd0\x91\xd0\xbe\xd0\xb3\xd0\xb4\xd0\xb8\xd0\xb9\xd0\xbd \xd0\xa5\xd2\xaf\xd1\x80\xd1\x8d\xd1\x8d, Bogdi\xc4\xadn Kh\xc3\xbcree, "Sveti kamp") v ljudski pesmi "Hvalnica Bogdiin Khuree". V zahodnih jezikih je bilo mesto v tistem \xc4\x8dasu najbolj pogosto omenjeno kot Urga (iz mongolskega: \xd3\xa8\xd1\x80\xd0\xb3\xd3\xa9\xd3\xa9, \xc3\x96rg\xc3\xb6\xc3\xb6, "prebivali\xc5\xa1\xc4\x8de")._NEWLINE_Ko je mesto leta 1924 postalo prestolnica nove Mongolske ljudske republike, je bilo njeno ime spremenjeno v Ulan Bator (\xd0\xa3\xd0\xbb\xd0\xb0\xd0\xb0\xd0\xbd\xd0\xb1\xd0\xb0\xd0\xb0\xd1\x82\xd0\xb0\xd1\x80, Ulaanbaatar, klasi\xc4\x8dno mongolsko Ulaganbagatur, dobesedno "Rde\xc4\x8di heroj"). Na seji 1. Velike ljudske Khuraldaan Mongolije leta 1924, je ve\xc4\x8dina delegatov izrazila \xc5\xbeeljo, da bi spremenili ime glavnega mesta v Baatar Khot ("Mesto heroj"), vendar je pod pritiskom aktivist Sovjetske komunisti\xc4\x8dne Internationale, Turar Ryskulov, mesto imenoval Ulan Bator Khot ("Mesto rde\xc4\x8di heroj") . Mongolsko ime Ulan Bator ustreza Manchujskemu fulgiyan baturu (rde\xc4\x8di junak), obe besedi sta bili sposojeni od Mongolov vsaj iz 12. stoletja (sorodne oblike so potrjene tudi v jeziku ljudstva Jurchen, vzhodna Mand\xc5\xbeurija). Moderno Khalkha ulaan (rde\xc4\x8d) izhaja iz srednje mongolskega hula\'an in proto-mongolskega *fulagan in je torej povezano z daursko hulaen in bao\'ansko fulang. Obstaja tudi mo\xc5\xbenost podobnosti s korejskim pulk \xeb\xb6\x89 (rde\xc4\x8d)._NEWLINE_V Evropi in Severni Ameriki je Ulan Bator \xc5\xa1e vedno znan kot Urga ali v\xc4\x8dasih Kuren (ali Kulun) do leta 1924 in \xc5\xa1ele pozneje Ulan Bator (zapis izvira iz \xd0\xa3\xd0\xbb\xd0\xb0\xd0\xbd-\xd0\x91\xd0\xb0\xd1\x82\xd0\xbe\xd1\x80, Ulan Batorj). Ruska transkripcija (\xd0\xa3\xd0\xbb\xd0\xb0\xd0\xbd-\xd0\x91\xd0\xb0\xd1\x82\xd0\xbe\xd1\x80) je foneti\xc4\x8dna in druga\xc4\x8dna od trenutnega mongolskega \xc4\x8drkovanja, ker je bila opredeljena v skladu z ruskim pravopisom in cirilico. Mongoli v poznem 20. stoletju mesto poimenujejo tudi z vzdevkom Azi\xc4\xadn Tsagaan Dagina (\xd0\x90\xd0\xb7\xd0\xb8\xd0\xb9\xd0\xbd \xd0\xa6\xd0\xb0\xd0\xb3\xd0\xb0\xd0\xb0\xd0\xbd \xd0\x94\xd0\xb0\xd0\xb3\xd0\xb8\xd0\xbd\xd0\xb0, "bela vila [Dakini] Azije").\n_START_SECTION_\nPred letom 1778\n_START_PARAGRAPH_\nPrisotnost \xc4\x8dloveka na kraju Ulan Batorja sega v spodnji paleolitik. Arheolo\xc5\xa1ko delo Alexeya Okladnikova leta 1949 in 1960 je pokazalo veliko paleolitskih lokacij na gorah Bogd Khan Uul, Buyant-Ukhaa in Songinokhairkhan. Leta 1962 so odkrili razli\xc4\x8dno paleolitsko orodje na gori Songinokhairkhan, kakor tudi Buyant-Ukhaa (23 kamnitih kosov orodja), ki ga u\xc4\x8denjaki datirajo od pred 300.000 do pred 40.000-12.000 leti. Okladnikov odkrije tudi zgornje paleolitsko (pred 40.000-12.000 leti) lokacijo jugovzhodno od hriba Zaisan na severnem robu gore Bogd Khan Uula. Byambyn Rinchen jo omenja kot navdih za svoj prazgodovinski roman Zaan Zaluudai. Ni\xc5\xbeje plasti tega ve\xc4\x8dslojnega naselja, ki se nahaja tam kjer je danes spomenik Zaisan, ka\xc5\xbeejo material in orodja, ki so izdelana v skladu s tehniko Levallois. Ti kamenodobni ljudje so lovili mamuta in kosmatega nosoroga (Coelodonta antiquitatis), kosti je okoli Ulan Batorja v obilju._NEWLINE_Skalne slikarije v rede\xc4\x8dem okru iz bronaste dobe (1. tiso\xc4\x8dletje pr. n. \xc5\xa1t.) je mogo\xc4\x8de najti v soteski Ikh Tenger na severni strani gore Bogd Khan Uul. Slike prikazujejo \xc4\x8dlove\xc5\xa1ke figure, konje, orle in abstraktne motive, kot so vodoravne \xc4\x8drte in veliki kvadrati z ve\xc4\x8d kot sto pikami v njih. Isti slog slikanja iz istega obdobja so na\xc5\xa1li zelo blizu zahodno od mesta na Gachuurt, kot tudi v Khovsgol aimag in ju\xc5\xbeni Sibiriji, kar ka\xc5\xbee na skupno ju\xc5\xbeno sibirsko nomadsko pastoralno kulturo. Gora Bogd Khan Uul je bila verjetno pomembna lokacija verskega kulta. Bronastodobne kvadratne plo\xc5\xa1\xc4\x8date grobnice se nahajajo v soteskah Shajin Khurakh in Tur Khurakh gore Bogd Khan Uul v bli\xc5\xbeini mesta._NEWLINE_Severno od Ulan Batorja obstaja veliko Noin-Ula kraljevskih grobnic ljudstva Xiongnu (Hunnu), ki so stare ve\xc4\x8d kot 2000 let. Xiongnu grobnico so na\xc5\xa1li tudi v okro\xc5\xbeju Chingeltei. Xiongnu grobnice v soteski Belkh, v bli\xc5\xbeini samostana Dambadarjaalin, so pod za\xc5\xa1\xc4\x8dito mesta. Xiongnu grobnice na gori Songinokhairkhan pa so pod nacionalno za\xc5\xa1\xc4\x8dito. Lesene skodelice, kro\xc5\xbeniki, kerami\xc4\x8dne posode in 12 kosov jelenovih rogov so na\xc5\xa1li v grobnici kraljice Xiongnu (Hunnu Khatni Bulsh) v soteski Baruun Boginiin Am, gore Bogd Khan Uul. \xc5\xa0est grobnic okoli prej omenjene, ka\xc5\xbee znake starodavnega ropanja. Ljudstvo Wuhuan so na veliko plenili Xiongnu grobnice v letih 87 - 74 pr. n. \xc5\xa1t. Locirane na bregovih svete reke Tuul (Khatun Tuul ali Queen Tuul po legendi), je bilo podro\xc4\x8dje Ulan Batorja tudi podro\xc4\x8dje nomadskih imperijev, kot so Xiongnu (Hunnu) (209 pr. n. \xc5\xa1t. - 93 n. \xc5\xa1t.), Xianbei (Sumbe ) (93 n. \xc5\xa1t. - 4. stoletje), Rouran (Nirun) (402 - 555), G\xc3\xb6kt\xc3\xbcrk (555 - 745), Uighur (745 - 840), Khitan (907 - 1125) in Mongolsko cesarstvo (1206 - 1368). V okro\xc5\xbeju Nalaikh je pomembna stela Tonyukuk (ok. 722) s staro tur\xc5\xa1ko pisavo v Orkhon abecedi._NEWLINE_Balbal ali starodavni \xc4\x8dlove\xc5\xa1ki kip (tudi Kurgan stela) je bil izbran za slavnostno utemeljitev mesta (Shav), ko so se leta 1778 naselili na sedanji lokaciji. Danes kamnita sodobna \xc5\xbeelva sedi na vrhu mesta anti\xc4\x8dnega balbal v bli\xc5\xbeini trga S\xc3\xbckhbaatar v sredi\xc5\xa1\xc4\x8du mesta._NEWLINE_Wang Kan Toghrul (1130-1203) iz Keraita, nestorianski kr\xc5\xa1\xc4\x8danski vladar, ki ga je Marco Polo prepoznal kot legendarnega \xc5\xbeupnika Johna, je povedal, da je imel svojo pala\xc4\x8do tukaj (\xc4\x8crni gozd ob reki Tuul) in prepovedal lov na sveti gori Bogd Uul. Ru\xc5\xa1evine pala\xc4\x8de (15 x 27 metrov z vrati obrnjenimi na jug), so na\xc5\xa1li v okro\xc5\xbeju Songinokhairkhan leta 1949 in jih je D. Navaan izkopal leta 2006. Ta ope\xc4\x8dna pala\xc4\x8da, narejena pod vplivom kitajske arhitekture, kasneje imenovana tudi Tretja pala\xc4\x8da Genghis Kana ali Yesui Katunina pala\xc4\x8da, je tista v kateri je D\xc5\xbeingiskan ostal z Yesui Katun pred napadi na Tangut v letu 1226. Drena\xc5\xbeni kanali odvajajo stre\xc5\xa1no vodo skozi vzhodna in zahodna vrata kompleksa. Leta 2003 so Japonci in Korejci izdelali posebne programe o tej pala\xc4\x8di, ker se je v njej zgodilo veliko pomembnih dogodkov D\xc5\xbeingiskanovega \xc5\xbeivljenja. D\xc5\xbeingiskanov o\xc4\x8de Yesukhei je tukaj postal krvni brat s Toghrulom in kasneje je D\xc5\xbeingiskan postal Toghrulov sin._NEWLINE_Tajna zgodovina Mongolov govori o teh in mnogih drugih krajih._NEWLINE_Leta 1984 so bogato grobnico iz 13. stoletja, 50 - 60 let starega, 175 cm visokega bojevnika z bogato okra\xc5\xa1en zlatim pasom, izkopali na Dadart Uul gore Songinokhairkhan. Pokopan je bil z ov\xc4\x8djo lopatico, bodalom z rezilom iz \xc5\xbeeleza in lesenim ro\xc4\x8dajem, 65 cm tulcem iz lubja s tremi \xc5\xbeeleznimi pu\xc5\xa1\xc4\x8dicami, dva lahka ukrivljena stremena (tip 13. stoletje) in ostanki kotla iz litega \xc5\xbeeleza. Njegov zelo bogato okra\xc5\xa1en pas, sestavljen iz 39 delov s skarabejem na njegovem desnem kolku je bil razlog za \xc5\xa1pekulacije, ali je to grobnica Jamukha. Enostavno skalno poslikavo mongolske \xc5\xbeenske z izrazito mongolsko frizuro iz 13. stoletja, je mogo\xc4\x8de videti na severni strani gore Bogd Khan Uul. Abtai Sain Khan je dejal, da so \xc4\x8dastili gore v 16. stoletju, kot dobro._NEWLINE_Manchujski odposlanec Toulischen je napisal poro\xc4\x8dilo o svojih potovanjih skozi to regijo leta 1712. Opisuje, kako je njegova stranka po\xc4\x8divala in ulovila deset do dvajset lososov in \xc5\xa1\xc4\x8duk v reki Tu-la, medtem ko je eden Ko-tcha-eur-too ubil jelena spi\xc5\xa1tolo v Han shan (tj. Khan Uul). Opisuje tudi "bogato in bujno" naravo okoli Sung-hee-na gore (tj. gora Songino Khairkhan).  Ko so \xc5\xa1li Khalkha mongolski plemi\xc4\x8di leta 1691 in obljubili zvestobo Manchu cesarju na Dolon Nor (prej Kublaj Kanovo poletno mesto Xanadu), je bilo obmo\xc4\x8dje dana\xc5\xa1njega Ulan Batorja pod nadzorom Tusheet Kana Chakhundorja, brata Zanabazarja. Leta 1691 je Chakhundorjev najstarej\xc5\xa1i sin Galdandorj dobil naziv Jun Wang na Dolon. Od takrat dalje je postala jasno razmejena dedna posest imenovana Darkhan Chin Wangiin Khoshuu (Prapor Darkhan Chin Wang). Prapor je bil na gori Bogd Khan Uul in njenih mejah in te meje so opisane v zgodovinskih zapisih obdobja.  Galdandorj (1691-1692) je bil prvi Darkhan Chin Wang. Njegovi nasledniki so: njegov najstarej\xc5\xa1i sin Dondovdorj (1692-1743), Rinchendorj (1743-1755), Khajivdorj (1757-1759), Gejeedorj (1759-1771), Tsevdendorj (1771-1774), Sundevdorj (1774-1798), Nyambuudorj (1799-1832) pa vse do Darkhan Chin Wang Puntsagtseren (1914-1921). Od leta 1728 do leta 1921 je imelo 21 praporov Tusheet Khan Aimag "Khan Uuliin Chuulgan" (skup\xc5\xa1\xc4\x8dina Khan Uul) vsaka tri leta na severni strani gore Bogd Khan Uul, na strani Ulan Batorja. Zbor je obravnaval vrsto vpra\xc5\xa1anj, vklju\xc4\x8dno s financami, vojsko, davkom od \xc5\xbeivinoreje in pravna vpra\xc5\xa1anja. 26 predsednikov Khan Uul skup\xc5\xa1\xc4\x8dine se za\xc4\x8dne s Tusheet Khan Vanjildorj (1728-1732) do zadnjega Puntsagtseren (1914-1921). Imeli so skupno 30 namestnikov predsednikov ali govorcev._NEWLINE_Drugi Jebtsundamba Khutuktu se je rodil na gori Songinokhairkhan v dana\xc5\xa1njem Ulan Batorju leta 1724, kot sin Darkhan Chin Wang Dondovdorj in Tsagaan Dari Bayart. Dondovdorj je nosil naslove Jun Wang, Darkhan Chin Wang, Khoshoi Chin Wang in Efu in tudi sedel na prestolu Tusheet Kan dve leti (1700-1702). Igral je vlogo pri zagotavljanju Urga znotraj ozemlja prapora. Od 1733-1743 je bil tako Said (minister, guverner) Urga in predsednik Khan Uul zbora. Ena od njegovih \xc5\xbeena je bila Amarlingui Hichiyengui, 6. h\xc4\x8di cesarja Kangxi, ki mu je bila dana v poroko leta 1697. Njen grob, tempelj Gunj (1740) je deloma nedotaknjen v gozdovih severovzhodno od Ulan Bator. Dondovdorj, izurjen pesnik, je napisal pesem "Tumen Ekh", kjer hvali dirkalnega konja. Leta 1696 se Zanabazar in mongolski plemi\xc4\x8di Khalkha vrnejo iz Dolon Nor in se utaborijo na severni strani gore Bogd Khan Uul. Soteska, kjer so kani in knezi taborili, se je bil imenovala Tur Khurakhyn Am (Soteska dr\xc5\xbeavneg sra\xc4\x8danja), medtem ko se je tista, kjer so taborili menihi in opati imenovala Shajin Khurakhyn Am (Soteska dr\xc5\xbeavne vere). Plemi\xc4\x8di in lame so se \xc5\xa1e naprejsre\xc4\x8devali na tem mestu naslednjih 330 let. Nukhtiin Am na jugu Ulan Batorja, kjer je bil Zanabazar (1635-1723) posve\xc4\x8den in je meditiral pod drevesom, se je imenoval Janchivsembe, senca, ki je bila izbrana lokacija za postavitev samostana Gandan leta 1838.\n_START_SECTION_\nMobilni samostani\n_START_PARAGRAPH_\nUstanovljen leta 1639 kot jurta samostan, Ulan Bator, potem \xc3\x96rg\xc3\xb6\xc3\xb6 (pala\xc4\x8da jurta), je bil prvi\xc4\x8d name\xc5\xa1\xc4\x8den ob jezeru Shireet Tsagaan nuur (75 km vzhodno od cesarskega sede\xc5\xbea Karakorum), kar je zdaj Burd sum, \xc3\x96v\xc3\xb6rkhangai, okoli 230 kilometrov jugozahodno od sedanjega mesta Ulan Bator, in so ga mongolski plemi\xc4\x8di namenili kot sede\xc5\xbe prvega Jebtsundamba Khutughtu, Zanabazar, sina Tusheet Kan Gombodorj (1597-1655). Gombodorj je bil vnuk Abtai Sain Kana (1554-1588), vnuka Gersenz Jalair Huangtaizi (1513-1549), najmlaj\xc5\xa1ega sina Dayan Kana (1464-1517/1543?) 29. Velikega Kana in potomec Kublajkana (1215 - 1294). Zanabazar (1635-1723), znan kot \xc4\x8dude\xc5\xbeni otrok sposoben recitirati Jambaltsanjod (hvalo Manjusri) pri treh letih, je bil povzdignjen v Urgu leta 1639. Njegova rezidenca je bila znana kot Shira Busiin Ord (Pala\xc4\x8da rumenega zaslona). Tam je bil oznanjevalec, "u\xc4\x8ditelj mno\xc5\xbeicam", posve\xc4\x8den v visokega lamo Wensa Brulgu Luvsandanzanjamts in dobil ime Luvsandambiijaltsan (Blo-bzang-bstan-pa\'i-rgyal-mtshan). Leta 1651 se je Zanabazar vrnil v Mongolijo iz Tibeta in ustanovil sedem aimag (samostanska provinca) v Urgu. To so bile ministrstvo za finance, ministrstvo za upravo, Oddelek za prehrano, Oddelek za \xc4\x8dastni doktor, Oddelek za Amdo, Oddelek za Orlog in Oddelek za Khuukhen Noyon. V svoji starosti je ustanovil \xc5\xa1e \xc5\xa1tiri samostanske oddelke v Urgu._NEWLINE_Kot mobilno mesto-samostan, se je pogosto selilo v razli\xc4\x8dne kraje vzdol\xc5\xbe rek Selenge, Orkhon in Tuul, kot so zahtevale razli\xc4\x8dne potrebe. Med Dzungar vojno v poznem 17. stoletju, se je celo preselil v Notranjo Mongolijo. Kot so mesta rasla, se je vse manj selilo. Premiki so bili naslednji: Shireet Tsagaan Nuur (1639), Khoshoo Tsaidam (1640), Khentii Mountains (1654), Ogoomor (1688), Notranja Mongolija (1690), Tsetserlegiin Erdene Tolgoi (1700), Daagandel (1719), Usan Videc (1720), Ikh Tamir (1722), Jargalant (1723), Eeven Gol (1724), Khujirtbulan (1729), Burgaltai (1730), Sognogor (1732), Terelj (1733), Uliastai River (1734), Khui Mandal (1736), Khuntsal (1740), Udleg (1742), Ogoomor (1743), Selbe (1747), Uliastai River (1756), Selbe (1762), Khui Mandal (1772), Selbe (1778). Leta 1778 se je mesto preselilo iz Khui Mandala in se naselilo na sedanji lokaciji, v bli\xc5\xbeini soto\xc4\x8dja rek Selbe in Tuul in pod goro Bogd Khan Uul, takrat tudi na karavanski \xc4\x8cajni cesti med Pekingom in Kyakhta. _NEWLINE_Do Zanabazarjeve smrti leta 1723, je Urga \xc5\xbee postala vodilen samostan v Mongoliji v smislu verske oblasti. Svet sedmih najvi\xc5\xa1jih lam je sprejela ve\xc4\x8dino verskih odlo\xc4\x8ditev v mestu. Urga je postala tudi trgovsko sredi\xc5\xa1\xc4\x8de Mongolije. Od 1733 do 1778 se Urga premika v bli\xc5\xbeini sedanje lokacije. Leta 1754 je imela Erdene Shanzodba Yam (Uprava cerkvene zapu\xc5\xa1\xc4\x8dine) Urga vsa pooblastila za nadzor upravnih zadev v shabinar. Prav tako deluje in bo \xc5\xa1e naprej delovala kot glavno sodi\xc5\xa1\xc4\x8de v mestu. Sunduvdorj je bil Erdene Shanzodba v tem \xc4\x8dasu. Cesar Qianlong je leta 1758 imenoval Khalkha namestnika generalnega Sanzaidorj kot prvega mongolskega "amban" Urga s polnimi pooblastili, da "nadzira Khuree in dobro upravlja vse shabinar na Khutugtu". Leta 1761 je bil imenovan drugi amban za isti namen, Manchu ena. Leta 1786 je bila v Pekingu izdana odlo\xc4\x8dba, ki je dala pravico do Urga ambans, da sprejema kon\xc4\x8dne odlo\xc4\x8ditve glede upravnih zadev na ozemljih Tusheet Kana in Setsen Kana. S tem je Urga postal najvi\xc5\xa1ji civilni organ v dr\xc5\xbeavi. Mesto je bilo sede\xc5\xbe ne samo Jebtsundamba Khutugtus, ampak tudi dveh \xc4\x8cing ambans in kitajsko trgovsko mesto "\xc5\xa1tiri drevesa" ali 4,24 km vzhodno od centra mesta na soto\xc4\x8dju rek Uliastai in Tuul. To trgovsko okro\xc5\xbeje je ostala na razdalji, da ne bi blokiral pot romarjev ali skrunilo sveto mesto (kakor ga je 4. Bogd Jebtsundamba zahteval). Imeli so polja in umetna jezera. Kitajci so imeli velike, lepo urejene trgovine, kjer so prodajali razli\xc4\x8dne predmete. Par zelo bogato okra\xc5\xa1enih 11 metrov visokih stebrov (1783), je ohranjen pred Dari Ekh templjem (1778) v nekdanjem okro\xc5\xbeju Maimaicheng in sta pod nacionalno za\xc5\xa1\xc4\x8dito. Veleblagovnica Nomtiin Puus (Trgovina na pobo\xc5\xbene proizvode) in ru\xc5\xa1evine drugih starih kitajskih trgovin so \xc5\xa1e vedno vidne. V Maimaicheng je bilo 14 templjev: 8 kitajskih in 6 mongolskih, vklju\xc4\x8dno s Kunz Bogdiin Sum (Konfucijev tempelj), Odon Sum (Astrolo\xc5\xa1ki tempelj), Tsagaan Malgaitiin Sum (mo\xc5\xa1eja Beli klobuk kitajskih muslimanov), Dari Ehiin Sum (Guanyin tempelj), Geser Sum (Guandi tempelj), Erleg Khaani Sum (Tempelj Boga smrti), Erliiziin Sum (Tempelj etni\xc4\x8dno me\xc5\xa1anih ljudi) in Urchuudiin Sum (Tempelj obrtnikov). Zargachiin Yam (senat sodnikov), ki je le\xc5\xbeal vzhodno od kitajske mo\xc5\xa1eje, je urejal pravne zadeve Kitajcev._NEWLINE_Od leta 1778 je Urga imel okoli 10.000 menihov. Delovali so po samostanskih pravilih. Leta 1839 je Peti Bogd Jebtsundamba preselil svoje stalno prebivali\xc5\xa1\xc4\x8de na hrib Gandan, vi\xc5\xa1ji polo\xc5\xbeaj na zahodu trga Baruun Damnuurchin. Del mesta se je preselil v bli\xc5\xbenji Tolgoit. Razlog za to potezo je bil, da je severozahodni veter prinesel ne\xc4\x8dist zrak s trga Baruun Damnuurchin (ki je bil znan po svojih \xc5\xa1tevilnih kitajskih in ruskih trgovinah, kot tudi bordelih) na sveto obmo\xc4\x8dje Bogd Jebtsundamba. Kljub temu se je leta 1855 del kampa, ki je bil na Tolgoit, vrnil na svoje prvotno mesto in Sedmi Bogd Jebtsundamba se je preselil nazaj v Zuun Khuree trajno. Samostan Gandan je cvetel kot sredi\xc5\xa1\xc4\x8de filozofskih \xc5\xa1tudij (tsanid). \xc5\xbdenske niso smele vstopiti na obmo\xc4\x8dje in njegovim menihom Rumenim kape je bilo prepovedano iti v lai\xc4\x8dne \xc4\x8detrti (khoroo), sekta Rde\xc4\x8de kape pa so smeli imeti \xc5\xbeene. Urga je obiskalo veliko tujih odposlancev in potnikov, vklju\xc4\x8dno Egor Fedorovich Timkovskii (1820), N. M. Przevalskij, Pjotr Kozlov, M. De Bourbolon (1860) in A. M. Pozdneev. Na rusko veleposlani\xc5\xa1tvo je pri\xc5\xa1lo v januarju 1806 \xc5\xbee 130 oseb. Leta 1863 je bil ruski konzulat v Urgu odprt v novozgrajeni dvonadstropni stavbi. Majhna kapela s \xc4\x8debulno kupolo Svete Trojice je bila odprta isto leto. Nekateri menihi so se prito\xc5\xbeili, da je konzulat vi\xc5\xa1ji kot sveto mesto Bogd Jebtsundamba. Ve\xc4\x8dina ve\xc4\x8djih mongolskih kanov in plemi\xc4\x8dev je imelo reprezentativne prostore za prebivanje v Urgu, ki so se nahajali na jugovzhodu in jugozahodu khoroo, in so jih ob\xc4\x8dasno obiskovali.\n_START_SECTION_\nRevolucija 1911 in 1921 in doba komunizma\n_START_PARAGRAPH_\nMoskovska trgovska ekspedicija iz leta 1910 je ocenila populacijo Urga na 60.000 in je temeljila na \xc5\xa1tudiji Nikolaya Przhevalskega iz leta 1870. V \xc4\x8dasu festivala Naadam in velikih verskih festivalih se je prebivalstvo mesta pove\xc4\x8dalo na ve\xc4\x8d kot 100.000. Leta 1919 je bilo \xc5\xa1tevilo menihov 20.000. Leta 1911 je dinastija \xc4\x8cing na Kitajskem popolnoma propadla. Mongolski voditelji so se na skrivaj sestali v Ikh Kh\xc3\xbcree, na gori Bogd Khan Uul v \xc4\x8dasu Naadama in odlo\xc4\x8dili, da kon\xc4\x8dajo 220 letno nadvlado Manchujev. 29. decembra 1911 je Osmi Jeptsundamba Khutughtu razglasil neodvisnost Mongolije in prevzel naziv Bogd Kan. Niislel Kh\xc3\xbcree (dobesedno\xc2\xa0\xc2\xbbGlavno mesto Mongolije\xc2\xab), sede\xc5\xbe Jebtsundamba Khutugtu je bil logi\xc4\x8dna izbira za glavno mesto nove dr\xc5\xbeave._NEWLINE_V tristranskem sporazumu Kyakhta iz leta 1915 (med Rusijo, Kitajsko, Mongolijo), se je stanje Mongolije spremenilo v zgolj avtonomijo. Leta 1919 so se mongolski plemi\xc4\x8di, mimo nasprotovanja Bogd Kana, dogovorili s kitajskim rezidentom Chen Yi o re\xc5\xa1itvi "mongolskega vpra\xc5\xa1anja" vzdol\xc5\xbe meje iz \xc4\x8dasa dobe \xc4\x8cing, vendar so, preden bi se to uveljavilo, Kh\xc3\xbcree zasedle \xc4\x8dete kitajskega vojskovodja Xu Shuzheng, ki je prisilil mongolsko plemstvo in duhov\xc5\xa1\xc4\x8dino, da se popolnoma odre\xc4\x8dejo avtonomiji. Leta 1921 je mesto dvakrat zamenjalo gospodarja. Prvi\xc4\x8d, 4. februarja 1921, ko je me\xc5\xa1ana rusko / mongolska sila, ki jo je vodil belogardejski vojskovodja Roman von Ungern-Sternberg osvojil mesto, s \xc4\x8dimer se izpusti Bogd Kana iz kitajskega zapora in pobije del kitajske garnizije. Po zavzetju Urga je sledil obra\xc4\x8dun z majhnimi mongolskimi tolpami in demoraliziranimi kitajskimi vojaki ter ropanje in umori tujcev, tudi pogrom judovske skupnosti. 22. februarja 1921 je bil Bogd Kan spet povi\xc5\xa1an v Velikega Kana Mongolije v Urgu. Isto\xc4\x8dasno je baron Ungern prevzel nadzor nad Urgom, podprt s sovjetsko-mongolsko komunisti\xc4\x8dno silo, ki jo je vodil Damdin S\xc3\xbckhbaatar in ki je marca pre\xc4\x8dkala mejo. Komunisti\xc4\x8dna sovjetsko-mongolska vojska je postala druga osvajalna sila v \xc5\xa1estih mesecih, ki je vstopila v Urgu. Mongolija je pri\xc5\xa1la pod kontrolo Sovjetske zveze. 29. oktobra 1924 se je mesto preimenovalo v Ulan Bator (mongolsko Ulaanbaatar "rde\xc4\x8di junak") po nasvetu T.R. Ryskulova, predstavnika Sovjetov v Mongoliji._NEWLINE_V \xc4\x8dasu socializma in zlasti po drugi svetovni vojni, je bila ve\xc4\x8dina starih \xc4\x8detrti iz jurt nadome\xc5\xa1\xc4\x8dena s sovjetskim tipom stanovanjskih blokov, ki jih je pogosto financirala Sovjetska zveza. Urbanisti\xc4\x8dno na\xc4\x8drtovanje se je za\xc4\x8delo leta 1950 in ve\xc4\x8dina mesta je danes posledica izgradnje v letih 1960 - 1985. Transmongolska \xc5\xbeeleznica, ki povezuje Ulan Bator z Moskvo in Pekingom, je bila kon\xc4\x8dana leta 1956, postavili so kinodvorane, gledali\xc5\xa1\xc4\x8da, muzeje itd.. Po drugi strani pa je bila ve\xc4\x8dina templjev in samostanov v poznih 1930-tih uni\xc4\x8dena. Samostan Gandan so ponovno odprli leta 1944, ko je ameri\xc5\xa1ki podpredsednik Henry Wallace zaprosil za ogled samostana med obiskom Mongolije.\n_START_SECTION_\nDemokrati\xc4\x8dni protesti 1989\xe2\x80\x931990\n_START_PARAGRAPH_\nUlan Bator je bil prizori\xc5\xa1\xc4\x8de demonstracij, ki so pripeljale do prehoda Mongolije v demokracijo in tr\xc5\xbeno gospodarstvo v letu 1990. 10. decembra 1989 so protestniki zunaj kulturnega centra za mlade pozvali na izvedbo perestrojke in glasnost. Disidentski voditelji so zahtevali svobodne volitve in gospodarske reforme. 14. januarja 1990 so se protestniki, ki jih je bilo ve\xc4\x8d tiso\xc4\x8d, se je sestala v Muzeju Lenin v Ulan Batorju. 21. januarja so se zbrali na trgu S\xc3\xbckhbaatar. Sledile so nove demonstracije v januarju in februarju skupaj in nastale so prve opozicijske stranke. 7. marca je deset disidentov za\xc4\x8delo gladovno stavko. Na tiso\xc4\x8de podpornikov se jim je pridru\xc5\xbeilo. V nemirih 8. marca je bilo sedemdeset ljudi ranjenih in eden ubit. 9. marca je komunisti\xc4\x8dna vlada odstopila. Za\xc4\x8dasna vlada je napovedala prve svobodne volitve Mongolije, ki so potekale v juliju._NEWLINE_Po prehodu Mongolije v tr\xc5\xbeno gospodarstvo v letu 1990, je mesto do\xc5\xbeivelo rast - zlasti v \xc4\x8detrtih jurt, saj je gradnja novih stanovanjskih blokov nadaljevala. Prebivalstvo se je hitro pove\xc4\x8devalo in danes v Ulan Batorju \xc5\xbeivi \xc5\xbee 1,318 milijona prebivalcev ali 44,6% celotnega prebivalstva Mongolije. To povzro\xc4\x8da vrsto socialnih, okoljskih in prometnih problemov. V zadnjih letih je gradnja novih stavb dobila nov zagon, predvsem v sredi\xc5\xa1\xc4\x8du mesta in cene stanovanje so zelo porastle.\n_START_SECTION_\nGeografija\n_START_PARAGRAPH_\nUlan Bator se nahaja na pribli\xc5\xbeno 1350 metrov nad morsko gladino, nekoliko vzhodno od centra Mongolije ob reki Tuul, blizu soto\xc4\x8dja z reko Selenge, v dolini ob vzno\xc5\xbeju gore Bogd Khan Uul. Bogd Khan Uul je \xc5\xa1irok, gozdnat gorski hrbet z najvi\xc5\xa1jim vrhom 2250 metrov ju\xc5\xbeno od Ulan Batorja. Predstavlja mejo med stepskim obmo\xc4\x8djem na jugu in gozdno-stepskim obmo\xc4\x8djem na severu. Tukaj je tudi eden od najstarej\xc5\xa1ih rezervatov na svetu, za\xc5\xa1\xc4\x8diten z zakonom iz 18. stoletja. Gozdove sestavljajo zimzeleni borovci, macesni in breze, obre\xc4\x8dni gozd sestavljajo topoli, bresti in vrbe._NEWLINE_Zaradi visoke nadmorske vi\xc5\xa1ine, sorazmerno visoke zemljepisne \xc5\xa1irine, lokacije sto kilometrov od katerekoli obale in u\xc4\x8dinkov sibirskega anticiklona, je Ulan Bator najhladnej\xc5\xa1e glavno mesto na svetu, z monsunskim vplivom, hladnim suhim podnebjem (K\xc3\xb6ppen BSk, USDA Plant Hardiness Zone 3b)), ki je tesno meji s subarkti\xc4\x8dnim podnebjem. Mesto ima kratka, topla poletja in dolge, hladne in suhe zime. Najbolj mrzel je januar, obi\xc4\x8dajno v \xc4\x8dasu tik pred son\xc4\x8dnim vzhodom, so temperature med -36 \xc2\xb0C in -40 \xc2\xb0C brez vetra, zaradi temperaturne inverzije. Ve\xc4\x8dina letnih padavin od 267 mm pade od junija do septembra. Ulan Bator ima povpre\xc4\x8dno letno temperaturo -0,4 \xc2\xb0C. Mesto le\xc5\xbei v obmo\xc4\x8dju nezveznega permafrosta, kar pomeni, da je stavba te\xc5\xbeko temeljiti. Primestni prebivalci \xc5\xbeivijo v tradicionalnih jurtah, ki ne segajo v tla. Ekstremne temperature v obmo\xc4\x8dju mesta so od -49 \xc2\xb0C do 38,6 \xc2\xb0C._NEWLINE_Ulan Bator je razdeljen na devet okro\xc5\xbeij (d\xc3\xbc\xc3\xbcregs): Baganuur, Bagakhangai, Bayangol, Bayanzurkh, Chingeltei, Khan Uul, Nalaikh, Songino Khairkhan in S\xc3\xbckhbaatar. Vsako okro\xc5\xbeje je razdeljeno na khoroos, ki jih je 121._NEWLINE_Glavno mesto ureja Mestni svet (dr\xc5\xbeavljanski predstavniki Hural), ki ima \xc5\xa1tirideset \xc4\x8dlanov, izvoljenih vsaka \xc5\xa1tiri leta. Mestni svet imenuje \xc5\xbeupana. Ulan Bator ima status samostojne regije na prvi stopnji, lo\xc4\x8den od okolice T\xc3\xb6v aimag._NEWLINE_Mesto je sestavljena iz osrednjega okro\xc5\xbeja zgrajenega v sovjetskih \xc4\x8dasih v slogu arhitekture 1940 in 1950-tih, obdan s stanovanjskimi betonskimi bloki in velikimi soseskami jurt. V zadnjih letih se je veliko pritli\xc4\x8dnih blokov spremenilo in adaptiralo v majhne trgovine, zgradilo pa se je veliko novih stavb, nekatere izmed njih nezakonito (brez pravnih dovoljenj ali na prepovedanih mestih).\n_START_SECTION_\nZnamenitosti\n_START_PARAGRAPH_\nTuristi\xc4\x8dni vodniki obi\xc4\x8dajno priporo\xc4\x8dajo ogled samostana Gandan z velikim kipom Janraisig, socialisti\xc4\x8dni spomeni\xc5\xa1ki kompleks Zaisan s svojim \xc4\x8dudovitim pogledom na mesto, Bogd Kanovo zimsko pala\xc4\x8do, trg Sukhbaatar in v bli\xc5\xbeini samostan Choijin Lama. Poleg tega ima Ulan Bator \xc5\xa1tevilne muzeje, najbolj znana pa sta Muzej narodne zgodovine in Prirodoslovni muzej. Priljubljena destinacija za enodnevne izlete so narodni park Terelj, samostanske razvaline Manzushir na ju\xc5\xbeni strani Bogd Kan Uul in velik konjeni\xc5\xa1ki kip D\xc5\xbeingiskana, ki so ga postavili leta 2006._NEWLINE_Seveda ima Ulan Bator tudi nakupovalna sredi\xc5\xa1\xc4\x8da, tri velike kinodvorane, eno moderno smu\xc4\x8di\xc5\xa1\xc4\x8de, dva velika pokrita stadiona, \xc5\xa1tevilne velike veleblagovnice in en velik zabavi\xc5\xa1\xc4\x8dni park. Gradi se 309 m visok stolp imenovan Morin Khuur Tower, ki bo predvidoma zgrajen ob Centralnem stadionu do konca leta 2018. Drugi predviden neboti\xc4\x8dnik je 34-nadstropna Shangri-La, 2. faza luksuznega hotela (gradnja v teku in bo predvidoma kon\xc4\x8dana v letu 2015) in 41. nadstropni Mak Tower, ki ga gradi ju\xc5\xbenokorejsko podjetje "Lotte ".\n_START_SECTION_\nSamostani\n_START_PARAGRAPH_\nMed pomembnimi starej\xc5\xa1imi samostani je Choijin Lama, budisti\xc4\x8dni samostan, ki je bil kon\xc4\x8dan leta 1908. Je u\xc5\xa1el uni\xc4\x8denju mongolskih samostanov, ko so ga leta 1942 spremenili v muzej.  Drug je samostan Ganden (Gandantegchinlen), ki datira v 19. stoletje. Njegova najbolj znana atrakcija je 26,5 metra visok zlat kip Avalokite\xc5\x9bvara (Migjid Janraisig). Ta samostana so med redkimi v Mongoliji u\xc5\xa1la uni\xc4\x8denju mongolskih samostanov v \xc4\x8dasu vladanja Horlogijna \xc4\x8cojbalsana.\n_START_SECTION_\nZimska pala\xc4\x8da\n_START_PARAGRAPH_\nStari Ikh Kh\xc3\xbcree, ko je bilo mesto ustanovljeno kot glavno mesto, je imelo \xc5\xa1tevilne pala\xc4\x8de in plemi\xc5\xa1ke rezidence na obmo\xc4\x8dju imenovanem \xc3\x96ndgiin s\xc3\xbcrgiin nutag. Jebtsundamba Khutughtu, ki je bil kasneje okronan kot Bogd Kan, je imel \xc5\xa1tiri glavne cesarske rezidence, ki so se nahajale med centrom (Dund gol) in reko Tuul. Poletna pala\xc4\x8da je bila imenovana Erdmiin Dalaj Buyan chuulgan s\xc3\xbcm ali Bogd khaanii ser\xc3\xbc\xc3\xbcn ord. Druge pala\xc4\x8de so bile Bela Pala\xc4\x8da (Tsagaan s\xc3\xbcm ali G\xd1\x8cngaa dejidlin) in pala\xc4\x8da Pandelin (imenovana tudi Naro Kha Chod s\xc3\xbcm), ki se je nahajala na levem bregu reke Tuul. Nekatere od pala\xc4\x8d so bile uporabljeni tudi v verske namene._NEWLINE_Samo pala\xc4\x8da, ki je ostala, je zimska pala\xc4\x8da. Zimska pala\xc4\x8da Bogd Khan (Bogd khaanii nogoon s\xc3\xbcm ali Bogd khaanii \xc3\xb6wliin ordon) je muzej zadnjega monarha. Kompleks vklju\xc4\x8duje \xc5\xa1est templjev in veliko Bogd Khanovega in njegove \xc5\xbeene premo\xc5\xbeenja, ki je na ogled v glavni stavbi.\n_START_SECTION_\nMuzeji\n_START_PARAGRAPH_\nUlan Bator ima ve\xc4\x8d muzejev namenjenih mongolski zgodovini in kulturi. Natural History Museum ponuja \xc5\xa1tevilne fosile dinozavrov in meteoritov, ki so jih na\xc5\xa1li v Mongoliji. Narodni muzej Mongolije ima eksponate iz prazgodovine, preko mongolskega imperija, do danes. Zanabazar Muzej likovne umetnosti vsebuje veliko zbirko mongolskih umetnin, vklju\xc4\x8dno z deli iz 17. stoletja kiparja / umetnika Zanabazarja, kakor tudi najbolj slavno mongolsko sliko, En dan v Mongoliji, Marzana Sharava. Mongolski gledali\xc5\xa1ki muzej predstavlja zgodovino uprizoritvene umetnosti v Mongoliji. Nekdanji mestni Leninov muzej so v januarju 2013 pretvorili v muzej dinozavrov in ostalih prazgodovinskih fosilov._NEWLINE_Artefakti izpred leta 1778, ki nikoli ni zapustili mesta od svoje ustanovitve, so kip Vajradhara, ki ga je izdelal Zanabazar sam leta 1683 (glavno mesto je bo\xc5\xbeanstvo hranilo v templju Vajradhara), zelo bogato okra\xc5\xa1en prestol, ki ga je Zanabazar dobil od cesarja Kangxija (pred 1723), kapa iz sandalovine, ki jo je Zanabazar dobil od dalajlame (okoli 1663), Zanabazarjev veliki krzneni pla\xc5\xa1\xc4\x8d, ki ga je dobil od cesarja Kangxija in veliko \xc5\xa1tevilo originalnih kipov, ki jih Zanabazar naredil sam. (npr. Green Tara)._NEWLINE_Muzej igra\xc4\x8d Puzzle prikazuje obse\xc5\xbeno zbirko zahtevnih lesenih igra\xc4\x8d, ki jih morajo sestaviti igralci, ki v ta namen uporabljajo prefinjene metode.\n_START_SECTION_\nOpera\n_START_PARAGRAPH_\nOpera v Ulan Batorju stoji v centru mesta in gosti koncerte in operne predstave.\n_START_SECTION_\nTrg D\xc5\xbeingis (S\xc3\xbckhbaatar)\n_START_PARAGRAPH_\nTrg D\xc5\xbeingis ali Sukhbaatar le\xc5\xbei v vladnem okro\xc5\xbeju in je center Ulan Batorja. Trg ima povr\xc5\xa1ino 31.068 m\xc2\xb2. Na sredini trga S\xc3\xbckhbaatar stoji kip Damdina S\xc3\xbckhbaatarja na konju. Mesto je bilo izbrano zato, ker je tam S\xc3\xbckhbaatarjev konj uriniral (dobro znamenje), 8. julija 1921 ob shodu Rde\xc4\x8de armade. Na severni strani trga je stavba mongolskega parlamenta, ki vsebuje velik kip D\xc5\xbeingiskana na vrhu stopnic. Avenija miru (Enkh Taivny Urgon Chuloo) je glavna arterija skozi mesto in poteka po ju\xc5\xbeni strani trga.\n_START_SECTION_\nSpomenik Zaisan\n_START_PARAGRAPH_\nSpomenik Zaisan, spomenik sovjetskim vojakom, ubitim v drugi svetovni vojni, le\xc5\xbei na hribu ju\xc5\xbeno od mesta. Spomenik Zaisan sestavlja sovjetski tank na podstavku in ima kro\xc5\xbeno spominsko sliko, ki upodablja prizore prijateljstva med narodi ZSSR in Mongolijo. Freska prikazuje prizore, kot so sovjetska podpora neodvisnosti Mongolije leta 1921, poraz japonske Kwantung vojske s Sovjeti v bitki pri Khalhkin Gol na mongolski meji leta 1939, zmago nad nacisti\xc4\x8dno Nem\xc4\x8dijo in mirnodobne dose\xc5\xbeke, kot so sovjetski vesoljski poleti. Obiskovalci, ki pridejo do spomenika so nagrajeni s panoramskim pogledom na celotno mesto v dolini.'