b'\n_START_ARTICLE_\n\xc5\xa0tefan Vladislav I.\n_START_SECTION_\nMladost\n_START_PARAGRAPH_\nVladislav je bil rojen okoli leta 1198. Njegova star\xc5\xa1a sta bila kralj \xc5\xa0tefan Prvokronani in kraljica Evdokija Imel je brata Radoslava (rojen 1192) in Predislava (rojen 1201) in polbrata Uro\xc5\xa1a (rojen 1223). Imel je tudi sestro Komneno, ime druge sestre pa ni znano._NEWLINE_Ko je \xc5\xa0tefan Prvokronani zbolel, se je umaknil v samostan, kjer je leta 1227 umrl. Nasledil ga je najstarej\xc5\xa1i sin Radoslav. V samostanu \xc5\xbdi\xc4\x8da ga je kronal njegov stric, nad\xc5\xa1kof Sava. Radoslavova mlaj\xc5\xa1a brata Vladimir in Uro\xc5\xa1 sta dobila apana\xc5\xbei. Brat Predislav (Sava II.) je bil kmalu zatem imenovan za humskega \xc5\xa1kofa. Od leta 1263 do 1270 je bil nad\xc5\xa1kof Srbije. Nemanji\xc4\x87i so tako vladali v dr\xc5\xbeavi in Cerkvi.\n_START_SECTION_\nZasedba prestola\n_START_PARAGRAPH_\nPo pisanju meniha in biografa Teodozija Hilandarskega je bil Radoslav sprva dober vladar, potem pa je pri\xc5\xa1el pod vpliv svoje \xc5\xbeene, kraljice Ane, h\xc4\x8derke epirskega despota Teodorja Komnena Dukasa (vladal 1216-1230). Med srbskim plemstvom je zato postal nepriljubljen. Dokler je bil Teodor mo\xc4\x8dan, je bil varen pred upori, po Teodorjevem porazu  v bitki z bolgarskim carjem Ivanom Asenom II. leta 1230 in aretaciji pa je Radoslavov polo\xc5\xbeaj o\xc4\x8ditno oslabel. Nekaj njegovih plemi\xc4\x8dev se je jeseni 1233 uprlo. Teodozij pravi, da plemstvo ni ve\xc4\x8d podpiralo njega, ampak brata Vladislava. Radoslav in \xc5\xbeena sta leta 1233 pobegnila v Dubrovnik. Po pobegu ni zbral dovolj mo\xc4\x8di, da bi se vrnil na prestol. Iz dokumenta z datumom 4. februar 1234 je razvidno, da je organiziral upor prooti Vladislavu. Vse ka\xc5\xbee, da je Dubrov\xc4\x8danom obljubil trgovinske privilegije, \xc4\x8de bi mu pomagali vrnitev na prestol. Vladislav je za\xc4\x8del zato za\xc4\x8del groziti Dubrovniku, ki je za pomo\xc4\x8d zaprosil bosanskega bana Mateja Ninoslava. Upor proti Vladislavu ni uspel in Radoslav se je umaknil na dvor epirskega despota Manuela v Dra\xc4\x8du._NEWLINE_Nad\xc5\xa1kof Sava je posku\xc5\xa1al zgladiti spor med bratoma. Zelo verjetno je simpatiziral z Radoslavom, ki je bil legitimen vladar. Spor se je \xc5\xa1e bolj zaostril potem, ko se je Vladislav po Radoslavovem odhodu iz Srbije kronal za srbskega kralja. Vladislav se je s Savinim posredovanjem poro\xc4\x8dil s h\xc4\x8derko Ivana Asena II.  Sava je zatem konec leta 1233 odstopil v korist svojega izbranca Arsenija in povabil Radoslava, naj se vrne v Srbijo in se umakne v samostan, kar je tudi storil. Teodozij pravi, da je Sava s tem za\xc5\xa1\xc4\x8ditil Radoslava pred bratom Vladislavom. _NEWLINE_Podrobnosti o odnosih med bratoma po Radoslavovi vrnitvi niso povsem znane. Radoslav o\xc4\x8ditno ni motil Vladislavovega vladanja. Nekateri zgodovinarji so celo prepri\xc4\x8dani, da je dobil v upravljanje del kraljestva.\n_START_SECTION_\nZunanja politika\n_START_PARAGRAPH_\nOgrsko kraljestvo je v vojni z Bolgarijo konec 1230. let osvojilo Beograd in Brani\xc4\x8devo, ogrski kri\xc5\xbearji so se v letih 1235-1241 vojskovali v Bosni, Srbije pa niso nikoli neposredno napadli. Posredno so ogro\xc5\xbeali srbski Hum in morda celo zasededli del Huma. Leta 1237 je Hum napadel Koloman Gali\xc5\xa1ko-Lodomerski,  vendar ni jasno ali je napadel srbski vzhodni Hum ali zahodni Hum med Cetino in Neretvo, ki takrat ni bil srbski. Severni del, v katerem je vladal Vladislavov sorodnik Toljen II., je hitro padel, vendar ga je kmalu osvobodila Vladislavova vojska in potisnila kri\xc5\xbearje preko meje. Po njihovem izgonu je Srbija utrdila oblast v Humu, Vladislav pa je k svojemu vladarskemu titularju dodal "Hum"._NEWLINE_Srbija je zaradi kri\xc5\xbearskih gro\xc5\xbeenj prekinila vezi s katoli\xc5\xa1tvom in ponovno postala povsem pravoslavna.  Dinasti\xc4\x8dna poroka med Vladislavom in h\xc4\x8derko Asena II. je bila verjetno neposredna  posledica ogrske gro\xc5\xbenje obema dr\xc5\xbeavama. Nekateri zgodovinarji \xc5\xa1pekulirajo, da je Vladislav sprejel bolgarsko suverenos, za kar ni nobenega dokaza, saj noben primarni vir ne omenja, da bi Vladislav priznal Asena za svojega vazalnega gospoda.  Vladislav se je morda celo bal pretesnih vezi z Bolgari zaradi posledic, ki jih je do\xc5\xbeivel brat Radoslav zaradi pretesnih vezi z Epirskim despotatom.  \xc4\x8ce je morda res priznal Asenovo nadoblast, je to najverjetneje naredil pod prisilo._NEWLINE_Leta 1237 je sklenil sporazum s predstavnikom Dubrovni\xc5\xa1ke republike Giovannijem  Dandolom, s katerim je Dubrovniku podelil trgovinske privilegije. Pogoj za podpis sporazuma je bila zahteva, da Dubrovnik na svojem ozemlju nikoli ne bo dovolil priprav na upor proti Srbiji, kot je to storil po Radoslavovem pobegu._NEWLINE_Kri\xc5\xbearska vojna pape\xc5\xbea Gregorja IX. proti heretskim bogomilom v Bosni ni prinesla ni\xc4\x8d dobrega. Osrednje Bosne mu ni uspelo osvojiti, bosanski ban Matej Ninoslav s svojim plemstvom pa  se je leta 1240 umalnil  v Dubrovni\xc5\xa1ko republiko. V Ninoslavovem ediktu z datumom 22. marec 1240 se je zato obvezal, da bo branil Dubrovnik, \xc4\x8de ga bo napadel Vladislav. V tistem \xc4\x8dasu so v okolici Dubrovnika razsajale srbske bande, v katerih je sodeloval tudi Vladislav. Dubrov\xc4\x8dani so se ga bali morda zaradi starih sporov ali morda zaradi trenutnih gro\xc5\xbeenj.\n_START_SECTION_\nOdstavitev\n_START_PARAGRAPH_\nSpomladi 1243 so se Vladislavu uprli in ga odstavili. Plemstvo je za njegovega naslednika izbralo tretjega brata \xc5\xa0tefana Uro\xc5\xa1a I.  Zgodovinarji se \xc5\xa1e vedno prerekajo ali je bil glavni vzrok za njegovo odstavitev prevelik in nepriljubljen bolgarski vpliv. \xc4\x8ce bi bil Asen \xc5\xa1e \xc5\xbeiv, bi dr\xc5\xbeavni udar zagotovo prepre\xc4\x8dil._NEWLINE_Borbe za prestol so  trajale od leta 1242 do 1243 in se kon\xc4\x8dale z Uro\xc5\xa1evim kronanjem. Zgleda, da je Uro\xc5\xa1 Vladislava ujel in aretiral in je zato upor proti njemu vodila Vladislavova \xc5\xbeena Beloslava, ki je nekaj \xc4\x8dasa pre\xc5\xbeivela v izgnanstvu v Dubrovniku. Njena vodilna vloga je razvidna iz dokumenta, datiranega v poletje 1243, v katerem Dubrovni\xc5\xa1ka republika prisega kralju Uro\xc5\xa1u, da ne bo podpirala Beloslavinega upora. Ker Vladislav v dokumentu ni omenjen, bi to lahko pomenilo, da je bil takrat v je\xc4\x8di._NEWLINE_Sovra\xc5\xbenosti, na sre\xc4\x8do, niso trajale dolgo. Brata sta se spravila in Uro\xc5\xa1 je Vladislavu velikodu\xc5\xa1no prepustil upravljanje Zete in mu dovolil uporabo naziva kralj.  Zgleda, da je Vladislav zadnja leta svojega \xc5\xbeivljenja pre\xc5\xbeivel v Skadru. Umrl je okoli leta 1269. Pokopan je v samostanu Mile\xc5\xa1eva.\n_START_SECTION_\nOsebnost\n_START_PARAGRAPH_\nIz nekaj ohranjenih Vladislavovih opisov je razvidno, da je bil energi\xc4\x8den, zanesljiv in vro\xc4\x8dekrven vladar.\n_START_SECTION_\nIme, epiteti in naslovi\n_START_PARAGRAPH_\nKraljevo rojstno ime je bilo Vladimir, ime \xc5\xa0tefan pa je privzel kot vsi drugi monarhi iz dinastije Nemanji\xc4\x87. Tradicija je zelo verjetno povezana z bizantinsko asociacijo na mu\xc4\x8deni\xc5\xa1tvo sv. \xc5\xa0tefana. Ime \xc5\xa0tefan  je izpeljano iz gr\xc5\xa1ke besede stefanos, ki pomeni krono. Tradicije se je za\xc4\x8dela s \xc5\xa0tefanom Nemanjo in se nadaljevala do zadnjega vladarja dinastije Nemanji\xc4\x87. Sveti \xc5\xa0tefan je bil zavetnik srbske dr\xc5\xbeave in vlade in so ga od zgodnjih vladarjev  upodabljali  na kraljevih pe\xc4\x8datih in kovancih. Po Popovi\xc4\x87u je bilo ime \xc5\xa0tefan bolj naslov kot ime, po \xc4\x86irkovi\xc4\x87u pa je imelo v srbski dr\xc5\xbeavi poseben simboli\xc4\x8dni pomen.  V \xc5\xbdivljenju Svetega Save se omenja kot "veren", "boga ljube\xc4\x8d", "Kristusa ljube\xc4\x8d", "veliki" in "svet ljube\xc4\x8d" kralj. V nekaterih sodobnih virih se v\xc4\x8dasih omenja kot "\xc5\xa0tefan Vladislav I.", da bi se razlikoval od kasnej\xc5\xa1ega Vladislava II., sina Dragutina, ki je vladal v Sremu._NEWLINE_Uvodi v Vladimirjeve listine se za\xc4\x8denjajo s "\xc5\xa0tefan Vladislav, s pomo\xc4\x8djo in po milosti Bo\xc5\xbeji kronan kralj in avtokrat vseh srbskih in obmorskih de\xc5\xbeel ", medtem ko se napisi na pe\xc4\x8datih berejo "\xc5\xa0tefan Vladislav, po milosti Bo\xc5\xbeji kralj in avtokrat vseh srbskih in obmorskih de\xc5\xbeel". V njegovem podpisu je v\xc4\x8dasih zapis "\xc5\xa0tefan Vladislav, z Bo\xc5\xbejo pomo\xc4\x8djo srbski kralj".  V latinskih dokumentih se imenuje Stefanus Vladislav, Serbiae rex (1238). Podpisoval se je tudi z raz\xc5\xa1irjenim nazivom svojega o\xc4\x8deta: "Kralj vseh ra\xc5\xa1kih de\xc5\xbeel, Duklje in Dalmacije in Travunije in Zahumja". Izraz "ra\xc5\xa1kih de\xc5\xbeel" se je uporabljal v titularju med vladanjem Uro\xc5\xa1a I. (1112\xe2\x80\x931145).  _NEWLINE_Kanonizirane srbske kralje je Srbska cerkev naslavljala na primer  "Sveti \xc5\xa0tefan Vladislav, kralj srbski". Razen vladislava so bili kanonizirani tudi \xc5\xa0tefan Milutin, \xc5\xa0tefan Uro\xc5\xa1 I., \xc5\xa0tefan Uro\xc5\xa1 II., Uro\xc5\xa1ica in drugi.\n_START_SECTION_\nSrbska zastava\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xbdupan Desa, sin kralja \xc5\xa0tefana Vladislava, je poslal delegate iz Kotorja v Dubrovnik z zahtevo, da mu vrnejo predmete iz kraljeve zakladnice. V zakladnici je bila, med drugim, tudi "rde\xc4\x8de modra zastava" (vexillum unum de zendato rubeo et blavo)  iz lahke svilene tkanine. V dokumentu je najstarej\xc5\xa1i podatek o barvah srbske zastave.'