b'\n_START_ARTICLE_\nOskar Kokoschka\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nOskar Kokoschka je najvidnej\xc5\xa1i predstavnik avstrijskega ekspresionizma. Bil je slikar, grafik, ilustrator ter celo pisatelj. Rodil se je 1. marca 1886 v avstrijskem mestu P\xc3\xb6chlarn ob Donavi, o\xc4\x8detu \xc4\x8cehu ter materi \xc5\xa0tajerki. Na Dunaju se je u\xc4\x8dil na umetnoobrtni \xc5\xa1oli ter sodeloval pri izdelavi umetnostno obrtnih predmetov. Isto\xc4\x8dasno je za\xc4\x8del tudi slikati ter literarno ustvarjati. Leta 1908 je objavil dve dramski deli in dve leti pozneje \xc5\xa1e ilustrirano pesnitev. Prvi\xc4\x8d je razstavljal v Berlinu leta 1910, zatem pa \xc5\xa1e na Dunaju, kjer je njegova razstava povzro\xc4\x8dila burno reakcijo ter zgra\xc5\xbeanje, ki ga je podpiral tudi nadvojvoda Ferdinand. Med prvo svetovno vojno se je boril na ruski fronti, kjer je bil tudi hudo ranjen. Po vojni je bil profesor na akademiji v Dresdnu ter veliko potoval. Potoval je po Evropi, Daljnem vzhodu in Severni Afriki, kjer so nastajale njegove znamenite krajine. Ker je Avstrija imela nacisti\xc4\x8dno oblast, ki je ekspresionisti\xc4\x8dne umetnike zoperstavljala, je to nesvobodo ob\xc4\x8dutil tudi Kokoschka. Nacisti so podpirali slikanje lepih in urejenih krajin ter veselih, zdravih, zadovoljnih ljudi. Niso pa prenesli ekspresionisti\xc4\x8dnega slikanja, ki je ponazarjalo resni\xc4\x8dne razmere torej: nezadovoljstvo, lahkoto in zmedenost. Nacizem je tudi njega uvrstil med\xc2\xa0\xc2\xbbdegenerirane\xc2\xab\xc2\xa0umetnike, zato je leta 1934 pobegnil v Prago ter se od tam \xc4\x8dez 4 leta preselil v London, kjer pa njegove umetnosti niso poznali ter je tako dolgo \xc4\x8dasa \xc5\xbeivel v anonimnosti. Leta 1954 se je dokon\xc4\x8dno naselil v \xc5\xa0vici, kjer je 22. februarja 1980 v Villeneuvu tudi umrl.\n_START_SECTION_\nNa\xc4\x8din ustvarjanja\n_START_PARAGRAPH_\nV ekspresionisti\xc4\x8dno smer ustvarjanja ga je zanesla predvsem osebna, notranja nuja in velika fantazija. Prav gotovo ni ekspresionist v pravem pomenu besede, ker je druga\xc4\x8den od slikarjev skupine Most ter Modri Jezdec (ni toliko elementaren ter drasti\xc4\x8den)._NEWLINE_Poleg ilustracij med njegova pomembna dela pri\xc5\xa1tevamo tudi portrete. Figuralna slika in psiholo\xc5\xa1ka upodobitev \xc4\x8dloveka sta bili vedno osrednja tema njegovega ustvarjanja, tako slikarskega kot grafi\xc4\x8dnega. Najpomembnej\xc5\xa1e zgodnje delo je Nevihta - odsev njegove zadnje neizpolnjene ljubezni do Alme Mahler. Po letu 1924 je ustvaril \xc5\xa1tevilne krajine in podobe mest. Na nacizem in vojno se je odzval s simboli\xc4\x8dnimi slikami in avtoportretom degradiranega umetnika. Zelo pomembne so njegove velike mitolo\xc5\xa1ke slike npr. triptih Saga o Prometeju in Termopile. V teh delih, tako kot v vsem poznem delu, se je Kokoschka nagibal k osebni razli\xc4\x8dici ekspresionizma._NEWLINE_Vse poteze in posebnosti umetnikovega obraza so izrisane z mnogimi barvnimi odtenki, prevladuje mo\xc4\x8dno barvanje. Poteze \xc4\x8dopi\xc4\x8da so mo\xc4\x8dne, barva je razdrobljena, slika pa sestavljena iz \xc5\xa1tevilnih grobih \xc4\x8drtic. Tako je umetnik sku\xc5\xa1al prikazati svojo zaskrbljenost in jezo. Silne poteze s \xc4\x8dopi\xc4\x8dem se zdijo spontane in hkrati neurejene, vendar so skrbno nadzorovane. Kokoschka je z barvami pretiraval in jih izkrivljal, da bi tako prikazal globoka \xc4\x8dustva. Upodobljene podobe dajejo ob\xc4\x8dutek, da se bodo zdaj zdaj sesule same vase in razpadle. Zdi se, da drsijo, se zvijajo in zgibajo ter so nestalne in be\xc5\xbene. Dela je pogosto slikal v \xc5\xbeivih barvah, nabita z energijo so velikokrat vsebovala politi\xc4\x8dno simboliko.'