b'\n_START_ARTICLE_\nMichelangelo Zois\n_START_SECTION_\nIzvor dru\xc5\xbeine\n_START_PARAGRAPH_\nMichelangelo Zois, ljubljanski veletrgovec, zemlji\xc5\xa1ki gospod in fu\xc5\xbeinar, rojen v kraju Cacodelli (Bergamo) posestniku Antonu, umrl 27. avgusta 1777 v Ljubljani in pokopan v ljubljanski stolnici (kapela sv. Kri\xc5\xbea). V Cacodelliju so imeli Zoisovi zemlji\xc5\xa1ko posest in \xc5\xbeiveli gorjansko \xc5\xbeivljenje; ko je bil Michelangelo \xc5\xbee trgovec v Ljubljani, je posest z nakupi \xc5\xa1e pove\xc4\x8dal. Po dru\xc5\xbeinskem izro\xc4\x8dilu, ki ga je zapisal sin \xc5\xbdiga, je rod izviral iz \xc5\xa0vice, po Michelangelovih navedbah 1760 v pismu cesarici Mariji Tereziji v zvezi z baronatom s Holandskega (Amersfoort, provinca Utrecht), po ve\xc4\x8d kot nezanesljivem pisanju v \xc5\xa0vici 1986 umrlega Arthurja Zoisa pa iz \xc5\xa0panije ali celo s Krete.\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nOd Antonovih otrok sta Michelangelo in Fran\xc4\x8di\xc5\xa1ek (umrl, 1764) postala trgovca, prvi v Ljubljani, drugi v Benetkah; Filip (u. po 1765) je bil nazadnje pro\xc5\xa1t v Berbennu; na domu je ostal Janez Krstnik (u. pred 1753), za njim je dedoval sin Bernardin (1719\xe2\x80\x931793), ki pa ni ostal na domu, marve\xc4\x8d se tudi posvetil trgovini, pri\xc5\xa1el k Michelangelu v Ljubljano in postal njegov dru\xc5\xbebenik. Antonova h\xc4\x8di Katarina poro\xc4\x8dena Reba je ostala v doma\xc4\x8dem kraju; njen sin Giacomo (rojen okoli 1750) je bil \xc5\xbeupnik v Berbennu in konec 18. stoletja edini sorodnik, ki so ga Zoisi \xc5\xa1e imeli na Bergama\xc5\xa1kem._NEWLINE_Michelangelo je bil pred prihodom v Ljubljano nekaj let v Benetkah (morda tudi Trstu) in se usposabljal za trgovca, a zanesljivih podatkov ni. Najbr\xc5\xbe je sredi 20-ih let 18. stol. pri\xc5\xa1el v Ljubljano, se zaposlil v trgovini Petra Antona Codellija pl. Fahnenfelda (tudi ta se je priselil z Bergama\xc5\xa1kega), ki je bil tedaj najpomembnej\xc5\xa1i ljubljanski veletrgovec. Codellijeva trgovina je trgovala na veliko najve\xc4\x8d z \xc5\xbeelezom in \xc5\xbeeleznino, volno in cenedskim suknom, opravljala pa tudi menjalni\xc5\xa1ke posle. Ko je Codelli leta 1727 umrl, je trgovino podedoval ne\xc4\x8dak Avgu\xc5\xa1tin Codelli, osnoval trgovsko dru\xc5\xbebo, v katero sta vstopila kot dru\xc5\xbebenika Michelangelo in \xc5\xa0tefan Gasparini; dru\xc5\xbeba je prevzela posle Codellijeve trgovine. V tej zvezi je ljubljanski magistrat okoli 1727 obema podelil me\xc5\xa1\xc4\x8danstvo. Prvo hi\xc5\xa1o je Zois kupil 1728 v Ljubljani na Bregu od klarisinj (v kupni pogodbi ozna\xc4\x8den kot menjalec in trgovec).\n_START_SECTION_\nPosestnik, podjetnik in fu\xc5\xbeinar\n_START_PARAGRAPH_\nMichelangelo Zois je po pridobitvi me\xc5\xa1\xc4\x8danstva in ustanovitvi trgovske dru\xc5\xbebe (ok. leta 1727) v Ljubljani nakupil ve\xc4\x8d hi\xc5\xa1. Po bratu Fran\xc4\x8di\xc5\xa1ku je prevzel trgovino tudi v Benetkah in jo raz\xc5\xa1iril v nem\xc5\xa1ke de\xc5\xbeele, \xc5\xa0vico in Malo Azijo, v Ljubljani pa je po odstopu Gasparinija vodil dru\xc5\xbebo sam. Leta 1768 je ustanovil \xc5\xbee tretjo trgovsko dru\xc5\xbebo, v katero je poleg ne\xc4\x8daka Bernarda vklju\xc4\x8dil tudi sina \xc5\xbdigo. Dru\xc5\xbeba je izkoristila naglo nara\xc5\xa1\xc4\x8dnje pomena Trsta in se v njem \xc5\xa1e mo\xc4\x8dneje uveljavila z nakupom skladi\xc5\xa1\xc4\x8d in ladij._NEWLINE_Kmalu po nakupu rudnih jam in kopi\xc5\xa1\xc4\x8d 1743 v Bohinju je kupil fu\xc5\xbeine v Stari Fu\xc5\xbeini, Bohinjski Bistrici, 1752 v Mojstrani in na Plav\xc5\xbeu (Jesenice). Leta 1752 je kupil gospostvo Javornik z rudnikom in fu\xc5\xbeinami na Javorniku (Jesenice) in v dolini Radovne, leto za tem pa \xc5\xa1e \xc5\xbeelezarno v Mislinji. Po nakupu fu\xc5\xbeine v Tr\xc5\xbei\xc4\x8du je nadzoroval skoraj vse pomembne kranjske fu\xc5\xbeine, \xc5\xa1e vedno pa je ostal predvsem trgovec, sa je zalagal s kmetijskimi pridelki tudi delavce v fu\xc5\xbeinah, kar je \xc5\xa1e pove\xc4\x8dalo dobi\xc4\x8dke._NEWLINE_Do 1767 se je M. Zois povzpel med najbogatej\xc5\xa1e Kranjce. Zaradi izjemne poslovne uspe\xc5\xa1nosti sta mu bila podeljena 1739 dedno plemstvo (plemeniti Edelstein) in 1760 baronat. Finan\xc4\x8dni uspeh je bil posledica monopolnega polo\xc5\xbeaja pri prodaji kranjskega in koro\xc5\xa1kega \xc5\xbeeleza v Italijo. Opravljal je najuglednej\xc5\xa1e funkcije v trgovskih zdru\xc5\xbeenjih, njegove nasvete pa so upo\xc5\xa1tevali tudi na dunajskem dvoru.'