b'\n_START_ARTICLE_\nO srajci sre\xc4\x8dnega \xc4\x8dloveka\n_START_PARAGRAPH_\nO srajci sre\xc4\x8dnega \xc4\x8dloveka je slovenska ljudska pravljica. Iz\xc5\xa1la je v zbirki Kresnice (Ljubljana, 1985), katere urednik je Niko Grafenauer.\n_START_SECTION_\nPovzetek vsebine\n_START_PARAGRAPH_\nGlavni lik v ljudski pravljici O srajci sre\xc4\x8dnega \xc4\x8dloveka je kralj, ki je bil zelo bolan. Nobeno zdravilo mu ni ve\xc4\x8d pomagalo. Prvi stranski lik je bil zdravnik, ki je kralju svetoval, da naj najde \xc4\x8dloveka, ki ni bil nikoli nezadovoljen. Ko bi tega \xc4\x8dloveka kralj na\xc5\xa1el in bi si oblekel srajco tega sre\xc4\x8dnega \xc4\x8dloveka, bi ozdravel. Kralj je poslal po vsem svetu svoje sle, da bi na\xc5\xa1li takega \xc4\x8dloveka. Nekega dne je eden izmed kraljevih hlapcev na travniku zagledal bosega in raztrganega \xc4\x8dloveka, ki se je nasmihal v spanju. Zbudil ga je in vpra\xc5\xa1al, \xc4\x8de je zadovoljen. \xc4\x8clovek mu je pritrdil in mu povedal, da \xc5\xa1e nikoli ni bil nezadovoljen. Hlapec ga je odpeljal h kralju. Kralj je od njega zahteval naj se sle\xc4\x8de ter mu da svojo srajco. Sre\xc4\x8dni \xc4\x8dlovek si je slekel suknji\xc4\x8d, toda pod njim ni imel srajce. Ko je kralj to videl, je umrl.\n_START_SECTION_\nAnaliza pravljice\n_START_PARAGRAPH_\nPravljica O srajci sre\xc4\x8dnega \xc4\x8dloveka je ljudska pravljica. Zanje je zna\xc4\x8dilno, da kraj in \xc4\x8das nista podana. To lahko vidimo tudi v pravljici, saj ne moremo dolo\xc4\x8diti niti kraja dogajanja niti \xc4\x8dasa. V pravljici najdemo \xc5\xa1e eno zna\xc4\x8dilnost ljudskih pravljic in sicer to, da knji\xc5\xbeevni liki nimajo imen._NEWLINE_V pravljici nastopa kralj, ki mu ne manjka ni\xc4\x8d, razen zdravja. Ko izve, da lahko ozdravi le s srajco sre\xc4\x8dnega \xc4\x8dloveka, po\xc5\xa1lje vse svoje sle v iskanje tega \xc4\x8dloveka. Ko ga najdejo in privedejo na kraljestvo kralj ugotovi, da sre\xc4\x8dni \xc4\x8dlovek nima srajce in umre. Nauk te pravljice je, da \xc4\x8dlovek ne more imeti vsega, kar bi hotel imeti. Kralj ni imel sre\xc4\x8de in zdravja, sre\xc4\x8dni \xc4\x8dlovek pa ni imel srajce, ker ni imel denarja.\n_START_SECTION_\nO pravljicah po Vladimirju J. Proppu\n_START_PARAGRAPH_\nVladimir J. Propp razdeli pravljice na pravljice s \xc4\x8dude\xc5\xbeno vsebino, na realisti\xc4\x8dne pravljice ter na \xc5\xbeivalske pravljice. (Propp, 2005) Po njegovi teoriji strukturalizma, so vse \xc4\x8dude\xc5\xbene pravljice po svoji obliki enotne. To pa ne pomeni, da izhajajo npr. iz Indije, ampak da je ta enotni vir lahko tudi psiholo\xc5\xa1ki. Propp pove\xc5\xbee pravljico z vero in vsakdanjim \xc5\xbeivljenjem. V pravljici npr. lete\xc4\x8di konj simbolizira nosilca du\xc5\xa1 v onostranstvo. Pravi, da izginja vsakdanje \xc5\xbeivljenje, vera tudi izginja, njuna vsebina pa se spreminja v pravljico._NEWLINE_Vera v pravljici O srajci sre\xc4\x8dnega \xc4\x8dloveka ni prisotna v obi\xc4\x8dajnemu pomenu, najdemo pa povezanost z vero. Ko kralj umira upa, da ne bo umrl, upa v odre\xc5\xa1itev. Prisotna je vera v nekaj bolj\xc5\xa1ega, v uresni\xc4\x8ditev \xc5\xbeelja. V pravljici je to ozdravitev._NEWLINE_V svoje delu z naslovom Morfologija pravljice Propp govori o funkcijah. Le-te naj bi tvorile osnovne prvine pravljice, na katerih se gradi razvoj dogajanja. Te funkcije poimenuje kot dejanje lika, ki je pogojeno z njegovim pomenom za razvoj dogajanja. Funkcije likov so stalne, vendar je njihovo \xc5\xa1tevilo omejeno, zaporedje pa je vedno enako. Razvoj pravljice od izhodi\xc5\xa1\xc4\x8dnega stanja, prek vmesnih funkcij, do kon\xc4\x8dne funkcije poimenuje linija. Tako ima lahko pravljica eno ali ve\xc4\x8d linij.'