b'\n_START_ARTICLE_\nGordijan III.\n_START_SECTION_\nPrihod na prestol\n_START_PARAGRAPH_\nPo umoru cesarja Aleksandra Severja v Moguntiacu (sedanji Mainz, Nem\xc4\x8dija), so v prestolnici rimske province Spodnje Germanije  kljub ostremu nasprotovanju rimskega senata in ve\xc4\x8dine prebivalstva za cesarja razglasili Maksimina Tra\xc4\x8dana. V odgovor na razglasitev, ki so jo v Rimu imeli za upor, sta se Gordijanov stari o\xc4\x8de in stric, Gordijan I. in Gordijan II., razglasila za socesarja province Afrike. Njun upor je \xc5\xbee v mesecu dni zadu\xc5\xa1il guverner Numidije in zvest Maksiminov prista\xc5\xa1 Kapelijan. Na Gordijana I., ki je bil med uporom ubit, so Rimljani gledali kot na miroljubnega \xc4\x8dloveka in  ljubitelja knji\xc5\xbeevnosti, ki je bil \xc5\xbertev Maksiminovega terorja.  _NEWLINE_Rimski senat je zaradi groze\xc4\x8dega Maksiminovega pohoda na Rim medtem za socesarja izvolil Pupiena in Balbina. Izvoljena senatorja med prebivalci Rima nista bila ravno priljubljena, poleg tega pa so bili ljudje \xc5\xa1e vedno pretreseni zaradi Gordijanove smrti, zato je senat Gordijanovega vnuka Gordijana imenoval za Pupienovega in Balbinovega cezarja in cesarskega naslednika. Papien in Balbin ste medtem porazila Maksimina, predvsem zaradi dezerterstva ve\xc4\x8d legij, zlasti II. partske, ki je Maksimina umorila. Njuna skupna vladavina je bila kljub temu od samega za\xc4\x8detka polna neredov in nezadovoljstva v armadi. Vsemu temu se je junija 238 pridru\xc5\xbeil ogromen po\xc5\xbear  v Rimu. 29. julija 238 je pretorska garda Papijena in Balbina ubila in razglasila Gordijana za izklju\xc4\x8dnega cesarja.\n_START_SECTION_\nVladanje\n_START_PARAGRAPH_\nGordijan je zaradi svoje mladosti vladanje prepustil aristokratskim dru\xc5\xbeinam, ki so preko rimskega senata nadzirale dogajanja v Rimu. Leta 240 se je v Afriki uprl Sabinijan, vendar so ga kmalu obvladali. Gordijan se je naslednje leto poro\xc4\x8dil s Furijo Sabinijo Trankvilino, h\xc4\x8derko novoimenovanega   pretorskega prefekta Timesiteja, ki je zaradi svojega voja\xc5\xa1kega polo\xc5\xbeaja in polo\xc5\xbeaja tasta mladega cesarja kmalu postal de facto vladar Rimskega cesarstva. _NEWLINE_V 3. stoletju so meje Rimskega cesarstva za\xc4\x8dele slabeti. Na severu so preko Rena in Donave za\xc4\x8dela vdirati germanska plemena, na vzhodu pa preko Evfrata Sasanidi. Ko so Perzijci pod \xc5\xa0apurjem I. napadli Mezopotamijo, je mladi cesar zadnji\xc4\x8d v zgodovini odprl vrata Janusovega templja in na  vzhod poslal veliko vojsko. Sasanide je pregnal nazaj preko Evfrata in jih leta 243 porazil bitki pri Reseni. Pohod je bil uspe\xc5\xa1en in Gordijan je na\xc4\x8drtoval invazijo na sovra\xc5\xbeno ozemlje, potem pa je tast Timesetej v nejasnih okoli\xc5\xa1\xc4\x8dinah umrl. Z njegovo smrtjo sta bila ogro\xc5\xbeena  tako pohod kot cesarjeva varnost._NEWLINE_Gordijan je za novega prefekta pretorske garde imenoval  Marka Julija Filipa, bolj znanega kot Filip Arabec, in nadaljeval pohod. Na za\xc4\x8detku leta 244 so Perzijci krenili v protinapad. Perzijski viri trdijo, da se je odlo\xc4\x8dilna bitka bila v bli\xc5\xbeini sedanje Falud\xc5\xbee v Iraku in se kon\xc4\x8dala s te\xc5\xbekim porazom Rimljanov in Gordijanovo smrtjo. Rimski viri bitke ne omenjajo in trdijo, da je Gordijan umrl ob Evfratu, dale\xc4\x8d stran od prizori\xc5\xa1\xc4\x8da bitke. Anti\xc4\x8dni viri Gordijanovega naslednika Filipa Arabca pogosto opisujejo kot njegovega morilca, v resnici pa vzrok Gordijanove smrti ni znan. _NEWLINE_Gordijanova mladost  in prijeten zna\xc4\x8daj sta mu tudi zaradi smrti njegovega starega o\xc4\x8deta in strica in  njegove tragi\xc4\x8dne usode prinesli trajno spo\xc5\xa1tovanje Rimljanov. Da bi pomiril prebivalstvo in prepre\xc4\x8dil izgrede, ga je rimski senat kljub nasprotovanju njegovega naslednika Filipa Arabca proglasili za boga.'