b'\n_START_ARTICLE_\nJanez Evangelist Zor\xc3\xa8\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nPo gimnaziji v Novem mestu (1886\xe2\x80\x931894) je v Ljubljani \xc5\xa1tudiral bogoslovje (1894\xe2\x80\x931898) in bil 1898 posve\xc4\x8den. Po kaplanski slu\xc5\xbebi na Bledu in v Trebelnem je 1900 od\xc5\xa1el na \xc5\xa1tudij teologije v Innsbruck in 1904 doktoriral, vmes se je 2 leti izpopolnjeval v Parizu, Louvainu, Londonu in Rimu. Leta 1904 se je vrnil v Ljubljano in 1905 postal generalni prefekt v novih \xc5\xa1kofovih zavodih sv. Stanislava v \xc5\xa0entvidu pri Ljubljani. Leta 1909 je vse leto \xc5\xa1tudijsko potoval po Siriji, Palestini in Egiptu, 1910 se je vrnil v Zavod svetega Stanislava kjer je u\xc4\x8dil verouk, franco\xc5\xa1\xc4\x8dino in italijan\xc5\xa1\xc4\x8dino. Od 1911 je bil profesor za cerkveno zgodovino in pravo na ljubljanskem bogoslovju oziroma od 1919 na teolo\xc5\xa1ki fakulteti. Z Ale\xc5\xa1em in Francem U\xc5\xa1eni\xc4\x8dnikom je pripravil predloge za nove profesorje na tej fakulteti. Leta 1916 je zbolel za nevarno \xc5\xbeiv\xc4\x8dno boleznijo (verjetno za sklerozo multipleks?), med leti 1920/1921 in 1924/1925 se je zdravil, leta 1926 zaprosil za upokojitev in bil 1936 upokojen. Skoraj 20 let je prebil na bolni\xc5\xa1ki postelji._NEWLINE_Zore se je poskusil tudi v knji\xc5\xbeevnosti. Prve pesmi je napisal \xc5\xbee kot \xc5\xa1tudent bogoslovja: 1897 je v Pomladnih glasih objavil dve pesmi, naslednje leto \xc5\xa1e dve in \xc5\xbeivljenjepis S. Kostke, poljskega svetnika, ki velja za zavetnika mladine, zlasti srednje\xc5\xa1olske, po njem je bila poimenovana prva slovenska gimnazija z internatom v \xc5\xa0entvidu pri Ljubljani kot Zavod svetega Stanislava. Pozneje je pisal in objavljal \xc4\x8dlanke, tudi svoje potopise, v raznih verskih listih._NEWLINE_Zore je bil pri delu natan\xc4\x8den, ohranjeni spisi dokazujejo izredno globino in kriti\xc4\x8dnost, tudi predavanja je vestno pripravljal. Kot prefekt se je izkazal za odli\xc4\x8dnega pedagoga in vzgojitelja. V politi\xc4\x8dnem pogledu je dosledno podpiral \xc5\xa1kofa A. B. Jegli\xc4\x8da, ga ve\xc4\x8dkrat zastopal pri razli\xc4\x8dnih pogajanjih, in zahteval popolno pokor\xc5\xa1\xc4\x8dino duhovnikov \xc5\xa1kofu. Bil je izredna osebnost, po zna\xc4\x8daju veder, v izrazu jasen, v nastopu odlo\xc4\x8den. Tudi v bolezni je kljub silnemu trpljenju ohranil vedrega duha.'