b'\n_START_ARTICLE_\nMatija Kastelec\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nMatija Kastelec je bil rojen 24. januarja 1620 v Kilov\xc4\x8dah. Letnica 1620 se sicer ve\xc4\x8dkrat omenja, \xc4\x8deprav je verjetnej\xc5\xa1a letnica 1623, kar lahko razberemo iz napisa na nagrobniku v fran\xc4\x8di\xc5\xa1kanski cerkvi v Novem mestu. O tem, kje je hodil v \xc5\xa1olo in kje \xc5\xa1tudiral, ni znanega skoraj ni\xc4\x8d. Umrl je v Novem mestu 19. junija 1688, pokopan pa je v grobnici v fran\xc4\x8di\xc5\xa1kanski cerkvi, kjer je v tlaku pred levim stranskim oltarjem ohranjena njegova nagrobna plo\xc5\xa1\xc4\x8da. Fran\xc4\x8di\xc5\xa1kanski cerkvi je Kastelec v Novem mestu postavil stolp in jo dal obokati. V Dolenjskih Toplicah je leta 1642 postal vikar (tj. uradni namestnik \xc5\xa1kofa ali duhovnika) kot \xc5\xbeupnik pa je od leta 1646 do 1660 slu\xc5\xbeboval v \xc5\xa0entjerneju. Dve leti kasneje je postal kanonik (tj. duhovnik, ki ga je \xc5\xa1kof imenoval za svojega svetovalca) novome\xc5\xa1kega kapitlja (zbor kanonikov stolne cerkve, ki je dolo\xc4\x8den za skupno bogoslu\xc5\xbeje in za svetovanje \xc5\xa1kofu), kjer je 1682 ustanovil beneficij (gre za cerkveno slu\xc5\xbebo, zvezano z dohodki, zlasti iz nepremi\xc4\x8dnin) sv. Barbare in bil predsednik bratov\xc5\xa1\xc4\x8dine sv. ro\xc5\xbenega venca._NEWLINE_Njegova osebnost je bila v 17. stoletju na Slovenskem med pomembnej\xc5\xa1imi in med vsestranskimi. O njem poro\xc4\x8data Janez Vajkard Valvasor in Marko Pohlin. Bil je \xc5\xbeivahna, nekonvencionalna osebnost, o \xc4\x8demer pri\xc4\x8da za\xc4\x8detek njegovega lastnega nagrobnega napisa\xc2\xa0\xc2\xbbTukaj kanonik Matija Kastelec le\xc5\xbei, ki \xc5\xa1e, ko je mrtev, ne mol\xc4\x8di\xc2\xab. Bil je pisatelj, pesnik, jezikoslovec, prevajalec ter tudi stavbenik. Ni znano, kje je dobil potrebno izobrazbo in nagibe, da si je za\xc4\x8del prizadevati za slovensko knjigo, prevod Biblije in slovar. Kastelec naj bi iniciativno vplival na zametek slovensko-literarnih prizadevanj pri kapucinih, saj so novome\xc5\xa1ki kapucini, ki so medse \xc5\xa1teli tudi Kastel\xc4\x8devega rodnega brata patra Hiacinta, prejemali od kanonika razne dobrote ter menda tudi del njegovih rokopisov. Bil je dobrotnik njihove cerkve in je v njej tudi pokopan. Brez dvoma pa je bil tudi podpornik vsaj nekaterih mladih Novome\xc5\xa1\xc4\x8danov, ki so bili z nadarjenostjo in prizadevnostjo sposobni pridobivati znanja na vi\xc5\xa1jih \xc5\xa1olah in univerzah. Za Novo mesto je Matija Kastelec pomemben predvsem kot posrednik in pobudnik novih umetnostnih tokov, ki so preko kra\xc5\xa1kih umetnostno-obrtnih kamnose\xc5\xa1kih delavnic prihajali iz italijanskega zahoda. Po njem se v Novem mestu od leta 1892 imenuje Kastel\xc4\x8deva ulica in je ena redkih novome\xc5\xa1kih ulic, ki ima ime \xc5\xa1e iz avstrijske dobe._NEWLINE_Kastelec ni bil izviren ustvarjalec, marve\xc4\x8d predvsem popularizator, ki se ni omejeval na duhov\xc5\xa1\xc4\x8dino, hotel pa je ugoditi potrebam vernikov. \xc4\x8ceprav ni mogel ustvariti vsega, kar je nameraval, gre vendarle prav njemu naslov prvega slovenskega katoli\xc5\xa1kega pisatelja. Zna\xc4\x8dilna Kastel\xc4\x8deva poteza je njegovo veselje do cerkvene in pobo\xc5\xbene pesmi. Od 20-ih pesmi, ki so natisnjene v njegovi prvi knjigi Bratovske bukvice, jih je 11 sprejetih iz zadnje izdaje protestantske pesmarice (7 Dalmatinovih, 2 Kreljevi, po ena Trubarjeva in Kumprehtova). Teh pesmi pa ni kar prepisal, temve\xc4\x8d jih je priredil po svojem okusu; nekatera besedila je prevzel v celoti, pri drugih pa je izpu\xc5\xa1\xc4\x8dal verze ali cele kitice, jim spreminjal odpeve, v\xc4\x8dasih je kaj dodajal. Po protestantih je sprejet tudi pravopis, prve izdaje njegovih treh knjig pa hrani tudi Knji\xc5\xbenica Mirana Jarca v zbirki knji\xc5\xbenih redkosti.\n_START_SECTION_\nNjegova dela\n_START_PARAGRAPH_\nNajprej je izdal za \xc4\x8dlane svoje bratov\xc5\xa1\xc4\x8dine Bratovske bukvice S. Ro\xc5\xbeenkranca, ki vsebujejo Psalter ali Ro\xc5\xbeenkranc s petnajstimi skrivnostmi kako moliti ter kako pomagati bolnikom. Gre za molitvenik s katoli\xc5\xa1ko pesmarico. Bratovske bukvice sicer niso prve, ki vsebujejo tovrstne pesmi, saj pesmi za pobo\xc5\xbeno branje vsebuje \xc5\xbee Vocabolario Italiano e Schiavo avtorja Alasia da Sommaripe. V molitveniku se je Kastelec jezikovno navezal na protestantsko izro\xc4\x8dilo. Knjiga je prevedena iz nem\xc5\xa1\xc4\x8dine, latin\xc5\xa1\xc4\x8dine in italijan\xc5\xa1\xc4\x8dine, zalo\xc5\xbeena pa je bila v Ljubljani. Iz\xc5\xa1la je v dveh delih; prvi del je iz\xc5\xa1el leta 1678, drugi del pa leta 1682. Prvi, posvetnim katoli\xc4\x8danom namenjeni del pa se je leta 1682 raz\xc5\xa1iril \xc5\xa1e za Modus iuvandi agonizantes, priro\xc4\x8dnik, namenjen duhov\xc5\xa1\xc4\x8dini, ki ga je natisnil J. K. Mayer v Ljubljani. Ob izidu je imel prvi del tudi nov naslovni list, ni pa se ponovno natisnil prvi del v celoti._NEWLINE_Prav tako je posvetnim ljudem namenjena zbirka pridig Nebe\xc5\xa1ki cilj; gre za obse\xc5\xbeno knjigo duhovnih premi\xc5\xa1ljevanj oziroma za spodbudne opomine, kako naj \xc4\x8dlovek \xc5\xbeivi, da ne zgre\xc5\xa1i nebes. Iz te zbirke so pozneje natisnili odstavke za branje vsak dan v mesecu (Mesec bo\xc5\xbeje lubezni v Ljubljani leta 1768). Je torej spiritualisti\xc4\x8dna knjiga, v kateri avtor izpoveduje misti\xc4\x8dno ljubezen do Boga in iztra\xc5\xbea svoj kontemplativno-verski zna\xc4\x8daj. V zbirki sledimo bogatemu jeziku in razgibanemu na\xc4\x8dinu izra\xc5\xbeanja. Kastelec v Nebe\xc5\xa1kem cilju kr\xc5\xa1\xc4\x8danski dualizem med duhom in telesom prvi\xc4\x8d tako osebno izrazi in do\xc5\xbeivi. Knjiga je posve\xc4\x8dena sinovom grofa Jurija \xc5\xbdige Gallenberga in je iz\xc5\xa1la v Ljubljani, leta 1684. Najprej obsega v 40 poglavjih razna premi\xc5\xa1ljevanja, nato Mesec bo\xc5\xbeje lubezni, sledijo razne slovenske molitve, Observationes in lectione et scriptione idiomatic earniolici iuxta antiquos libros Carniolicos, Croaticos et Illyricos, nato kot ma\xc5\xa1ilo, da se izpolni pola, razne latinske molitve. Observationes v Nebe\xc5\xa1kem cilju so komaj nekoliko bolj ob\xc5\xa1irne, prav za prav samo preprost izvle\xc4\x8dek iz pravopisnih pravil v Sch\xc3\xb6nlebnovem lekcionarju. Kriva je tega pa\xc4\x8d tudi Sch\xc3\xb6nlebnova opazka, da\xc2\xa0\xc2\xbbonemu, ki jezik pozna, mnogo pravil treba ni, onemu pa, ki ga ne pozna, bi tudi najob\xc5\xa1irnej\xc5\xa1a pravila ni\xc4\x8d ne pomagala\xc2\xab._NEWLINE_Po P. Placidu Spiessu je iz nem\xc5\xa1kega katehetskega priro\xc4\x8dnika preveden Navuk kristjanski. Gre za njegovo zadnjo knjigo, ki jo je kot prvo obse\xc5\xbenej\xc5\xa1o katoli\xc5\xa1ko verou\xc4\x8dno knjigo namenil slovenskim bralcem, da bi se ob pogovorih med o\xc4\x8detom in sinom (katoli\xc4\x8danom in luterancem) utrjevali v veri. Natisnjen je bil v Ljubljani, leta 1688, s posvetilom pa je posve\xc4\x8den sti\xc5\xa1kemu opatu Antonu Gallenfelsu. Poleg tega obsega \xc5\xa1e Podvu\xc4\x8denje eniga luterskiga ali kalvini\xc5\xa1, v obliki razgovora med luterancem in katoli\xc4\x8danom, Od svetiga zakramenta tega altarja (pouk za prvo obhajilo s primernimi molitvami, tudi v obliki dialoga), Postave ali ordnunga te andohtlive bratov\xc5\xa1\xc4\x8dine, odpustke, ki jih je novome\xc5\xa1ki bratov\xc5\xa1\xc4\x8dini podelil Pavel V., Nebu na zemli po bo\xc5\xbeji voli (molitve za vse dni v tednu, premi\xc5\xa1ljevanja ter eksempli), nato pa \xc5\xa1e dve latinski himni in latinsko molitev._NEWLINE_Usoda ve\xc4\x8dine Kastel\xc4\x8devih rokopisov je neznana, poznamo jih samo iz Valvasorja: \xc5\xa0pejgel duhovni, od za\xc4\x8detka inu konca \xc4\x8dloveskiga \xc5\xbeivenja (prevod iz italijan\xc5\xa1\xc4\x8dine, v obliki dialoga); \xc5\xa0pegel te \xc4\x8distosti; Viridarium exemplorum (vsebuje sedemsto zgledov pridig za rabo pridigarjem); Hoja za Kristusom (gre za prevod iz nem\xc5\xa1\xc4\x8dine, avtorja Toma\xc5\xbea Kemp\xc4\x8dana, nem\xc5\xa1kega meniha in pisca). Slovenski prevod Hoje za Kristusom je za svoj natis leta 1719 uporabil Hipolit Novome\xc5\xa1ki. Nekateri literarni zgodovinarji menijo, da naj bi bil Kastelec tudi avtor Kalobskega rokopisa, in z vsem svojim delom vplival na ostale pridigarje, npr. na Tobio Lionellija, v literarni zgodovini znanim pod imenom Janez Svetokri\xc5\xa1ki. Izmed rokopisov, ki jih na\xc5\xa1teva Valvasor, se je popolnoma ohranil edino Dictionarium latino-carniolicum, latinsko-slovenski slovar, nastal leta 1680._NEWLINE_Dictionarium latino-carniolicum je slovar z bogatim, iz vseh slovenskih nare\xc4\x8dij zbranim besednim zakladom. Nastal je v njegovi mlaj\xc5\xa1i dobi in bil namenjen za srednje \xc5\xa1ole. Gradivo zanj je zbral iz \xc5\xbee obstoje\xc4\x8dih slovarjev, iz del protestantskih piscev, pa tudi neposredno iz nare\xc4\x8dij. Ohranjen je v prepisu (NUK v Ljubljani), mnogo njegovih besed je pre\xc5\xa1lo v slovenski knji\xc5\xbeni jezik, njegov slovar pa je bil najbolj\xc5\xa1i slovenski slovar do sredine 19. stoletja; o nobenem slovenskem slovarju namre\xc4\x8d ni bilo napisanih toliko razprav in \xc5\xa1tudij kakor o tem. Za latin\xc5\xa1\xc4\x8dino mu je kot predloga slu\xc5\xbeil Johannes Frisius, za slovenski del se je nekoliko oprl na Megiserja in Habdeli\xc4\x87a, nekaj besed ustvaril tudi sam, ves ostali besedni zaklad pa je nabral iz slovenskih nare\xc4\x8dij, celo tudi iz vzhodne \xc5\xa1tajer\xc5\xa1\xc4\x8dine in prekmur\xc5\xa1\xc4\x8dine. Slovar sta kasneje dopolnjevala \xc5\xa1e Gregor Vorenc in Hipolit Novome\xc5\xa1ki, v dana\xc5\xa1nji slovenski knji\xc5\xbeni jezik pa ga je prevedel Jo\xc5\xbee Stabej._NEWLINE_Rokopis njegovega celotnega prevoda Biblije (na podlagi Dalmatina, brez komentarja, samo z variantami teksta) je \xc5\xa1e celoten imel v rokah ljubljanski diskalceat (menih reda, katerega \xc4\x8dlani hodijo bosi ali v sandalah) Vorenc, ki je pozneje pripisal uvode, ga dal vezati v \xc5\xa1est zvezkov ter pripravil za tisk, vendar do tega ni pri\xc5\xa1lo. Iz njegovih rok je pre\xc5\xa1el v last novome\xc5\xa1kega kapucinskega samostana ali Marka Pohlina. Danes sta ohranjena samo \xc5\xa1e dva zvezka (2. in 6.), 1. in 3. zvezek pa naj bi Pohlin izgubil na Dunaju. Oba zvezka sta leta 1919 pre\xc5\xa1la v last dr\xc5\xbeavne licejske knji\xc5\xbenice v Ljubljani. Usoda ostalih zvezkov je neznana. Iz rokopisne notice z lastnoro\xc4\x8dnim Kastel\xc4\x8devim podpisom na koncu 6. zvezka pa izhaja, da je bil prevod kon\xc4\x8dan leta 1680. Prevod so kasneje uporabljali prevajalci Japljeve izdaje._NEWLINE_Pobudo za tako plodovito delo je Kastelcu dalo tudi dejstvo, da se je v Ljubljani ob njegovem \xc4\x8dasu ustanovila tiskarna (svoj prvi spis je moral leta 1678 tiskati \xc5\xa1e v Gradcu); s svojo prvo knjigo je namre\xc4\x8d prekinil ve\xc4\x8d kot petdesetletni molk na slovenskem knji\xc5\xbenem trgu, z vsem svojim delom pa knji\xc5\xbeni repertoar katoli\xc5\xa1kih pisateljev znatno raz\xc5\xa1iril. Njegov jezik, ki je literarna dolenj\xc5\xa1\xc4\x8dina z rahlo primesjo notranjskih elementov, pa pri\xc4\x8da, da je protestantske pisatelje, razen Bohori\xc4\x8da, dobro poznal. Tudi sicer pa se je okoristil z delom slovenskih protestantov. Kastelec je torej program dotedanjih slovenskih katoli\xc5\xa1kih pisateljev, ki so upo\xc5\xa1tevali samo potrebe duhov\xc5\xa1\xc4\x8dine npr. z izdajanjem lekcionarjev, izdatno raz\xc5\xa1iril s tem, da se je prvi za\xc4\x8del ozirati tudi na verske knji\xc5\xbene potrebe posvetnega stanu.\n_START_SECTION_\nMnenja o njem\n_START_PARAGRAPH_\nKastelca veliko omenja Miklo\xc5\xa1i\xc4\x8d, ki ga pogosto tudi citira, veliko ga omenja tudi Levstik. Literarni zgodovinar Martin Jevnikar o njem pi\xc5\xa1e:\xc2\xa0\xc2\xbbMatija Kastelec je znamenit iz dveh razlogov: program dotedanjih katoli\xc5\xa1kih pisateljev, ki so pisali samo za cerkev in duhov\xc5\xa1\xc4\x8dino, je raz\xc5\xa1iril tudi na ljudstvo, in v slovensko knji\xc5\xbeevnost je vpeljal barok\xc2\xab. Mirko Rupel pa meni:\xc2\xa0\xc2\xbbKastelec je v marsikaterem pogledu navezal svoje delo na slovstvo slovenskih protestantov. Predvsem se je naslonil na njih pisavo in jezik\xc2\xab.'