b'\n_START_ARTICLE_\nUlice brez ljubezni\n_START_SECTION_\nZgodba\n_START_PARAGRAPH_\nNada je mlada zobozdravnica v ambulanti doktorja \xc4\x8crnjav\xc5\xa1ka v Ljubljani in si i\xc5\xa1\xc4\x8de stanovanje. Vseli se k zakoncema Me\xc5\xbei\xc4\x8d, ki oddajata sinovo sobo, medtem ko je on v vojski. V parku spozna Boruta, ki ji ukrade srce. Nekaj \xc4\x8dasa sta par, potem pa se je on naveli\xc4\x8da in jo zapusti. Kmalu po razhodu ugotovi, da je nose\xc4\x8da._NEWLINE_Nadina sodelavka Klemena nima sre\xc4\x8de v ljubezni. Mu\xc4\x8di jo preteklost, v otro\xc5\xa1tvu jo je namre\xc4\x8d spolno nadlegovala odrasla \xc5\xbeenska. Nekaj \xc4\x8dasa je hodila z Mirkom, ki jo je zapustil, nato pa je spoznala poro\xc4\x8denega mo\xc5\xa1kega, Otmarja Kelca. _NEWLINE_Otmar Kelec je direktor nekega podjetja. Kmalu postane \xc4\x8disto obseden s Klemeno in s finan\xc4\x8dnimi sredstvi kolektiva svojega podjetja za\xc4\x8dne graditi vilo, v katero se ho\xc4\x8de vseliti z njo. Zaposleni se prito\xc5\xbeijo in odstavijo ga z mesta direktorja, za name\xc4\x8dek pa ga tudi Klemena no\xc4\x8de ve\xc4\x8d videti. _NEWLINE_Silvo, sin gospoda in gospe Me\xc5\xbei\xc4\x8d, se iz vojske vrne v Ljubljano. Med odsotnostjo mu je mama v pismih veliko pisala o Nadi, ki je zdaj prebivala v njegovi sobi. Ko se nekaj dni po njegovem prihodu prvi\xc4\x8d sre\xc4\x8data, se Silvo zagleda vanjo. V preteklih letih je hodil z dvema \xc5\xbeenskama; najprej z Olgo, ki ga je zapustila zaradi drugega, nato pa s Cito, vdovo in materjo dveh otrok, s katero pa se je raz\xc5\xa1el ob odhodu v vojsko._NEWLINE_Gospod Frece nekega dne pred Namo ogovori \xc5\xa1tudentko Justiko Ri\xc5\xbenar, ki si s \xc5\xa1e tremi drugimi deli sobico neke stanovanjske hi\xc5\xa1e v Ljubljani, in ji ponudi ve\xc4\x8dje stanovanje s posebnim vhodom. Navdu\xc5\xa1ena nad njegovo prijaznostjo mu sledi v stanovanje, kjer jo napoji z likerjem in jo v njenem nezavednem stanju posili. Po nekaj tednih Justika ugotovi, da je nose\xc4\x8da.\n_START_SECTION_\nKritike in literarna zgodovina\n_START_PARAGRAPH_\n\xc2\xbbRoman je za avtorja skorajda eks\xc2\xadperiment v vsebinskem in oblikovnem pogledu \xe2\x80\x94 delo sestavljajo nekako simul\xc2\xadtano, a med sabo (ne)povezane zgodbe, ki pa ni dal pri\xc4\x8dakovanega rezultata. Vendar njegov neuspeh ne izvira toliko iz zunanjih, tehni\xc4\x8dnih prijemov, kakor iz pisateljevega ne dovolj odprtega razmerja do \xc5\xbeivljenjskega gradiva, ki ga je sku\xc5\xa1al preoblikovati: kot na dlani je namre\xc4\x8d, da snov pove\xc4\x8dini ni do\xc5\xbeivela smiselne organizacije niti o\xc5\xbeivljajo\xc4\x8de duhovne presvetlitve, skratka, z izjemo nekaj odstavkov je ostala zgolj materija.\xc2\xab\xc2\xa0(Horvat 1965)'