b'\n_START_ARTICLE_\nVladimir Nartnik\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1965 je diplomiral iz slavistike na Filozofski fakulteti v Ljubljani. Tri leta pozneje je prebil akademsko leto kot \xc5\xa1tipendist Unesca na univerzi v Krakovu, potem pa je bil v letih 1970\xe2\x80\x931986 lektor sloven\xc5\xa1\xc4\x8dine na tujih univerzah: tri leta v Zagrebu, dve leti v Moskvi, \xc5\xa1est let v Pragi in pet let v Budimpe\xc5\xa1ti. Leta 1994 je doktoriral na \xc5\xa0lezijski univerzi v Katovicah. Od leta 1986 je zaposlen na In\xc5\xa1titutu za slovenski jezik Frana Ramov\xc5\xa1a ZRC SAZU, od leta 1996 kot strokovni sodelavec s specializacijo. Leta 2000 je bil na Pedago\xc5\xa1ki fakulteti v Mariboru izvoljen za docenta za slovenski jezik.\n_START_SECTION_\nDelo\n_START_PARAGRAPH_\nProu\xc4\x8duje vse slovni\xc4\x8dne ravnine slovenskega jezika, predvsem naglas. Semioti\xc4\x8dno podprte raziskave usmerja na besedilo slovenskega ljudskega slovstva in slovenskih klasikov, kot sta Cankar in Pre\xc5\xa1eren. Pri tem uporablja izvirne metode (Zvezdne poti: poskusi novega branja slovenskih ljudskih pesmi, 1991 (COBISS)). Od leta 1994 je \xc4\x8dlan uredni\xc5\xa1tva Evropskega lingvisti\xc4\x8dnega atlasa, od leta 1998 tudi \xc4\x8dlan uredni\xc5\xa1kega odbora revije Studia mythologica Slavica. Sodeloval je pri 5. knjigi Slovarja slovenskega knji\xc5\xbenega jezika (1991) in pri slovarskem delu Slovenskega pravopisa (2001, 2003, 2007).'