b'\n_START_ARTICLE_\nSargon II.\n_START_SECTION_\nZgodnje vladanje\n_START_PARAGRAPH_\nZgleda, da si je Sargon II. v nasilnem dr\xc5\xbeavnem udaru prilastil prestol svojega starej\xc5\xa1ega brata \xc5\xa0almaneserja V. V tem \xc4\x8dasu je bil \xc5\xbee v srednjih letih. Pri vladanju mu je kot kronski princ pomagal sin Sanherib. Sargonov brat Sinausur je bil kraljev veliki vezir.\n_START_SECTION_\nVojni pohodi\n_START_PARAGRAPH_\nSargon se je od samega za\xc4\x8detka vladanja soo\xc4\x8dal s \xc5\xa1tevilnimi upori. V mo\xc4\x8dvirjih na jugu dr\xc5\xbeave je razglasil neodvisnost poglavar  kaldejskih plemen Marduk-apla-iddina II. in se razglasil za kralja Babilonije. Sargon se je z njim spopadel pri mestu Der na ravnici vzhodno od Babilona.  Marduk-apla-iddino je podpiral elamski kralj Humban-Nika\xc5\xa1 I. Elamski vojski je uspelo odbiti asirski napad in obdr\xc5\xbeati Marduk-apla-iddino na oblasti v Babiloniji. Sovra\xc5\xbeni kralji so nazadnje sklenili mirovni sporazum, ki je trajal deset let._NEWLINE_Leta 717 pr. n. \xc5\xa1t. se je uprla sirsko-hetitska dr\xc5\xbeava Karkemi\xc5\xa1 ob gornjem Evfratu. Karkemi\xc5\xa1 je bil majhna dr\xc5\xbeava na pomembnem prehodu preko Evfrata. Sargon je prekr\xc5\xa1il obstoje\xc4\x8de mirovne sporazume in napadel Karkemi\xc5\xa1 in s plenom popla\xc4\x8dal svojo vojsko._NEWLINE_Leta 716 pr. n. \xc5\xa1t. je napadel Manaence, ker je vladar Aza s pomo\xc4\x8dju Urartuja odstavil Sargonovega vazalnega vladarja. Sargon je zasedel prestolnico Izirtu in v Parsui in Kar-Nergalu namestil svojo vojsko. Voja\xc5\xa1ke baze je ustanovil tudi v Mediji. Glavna je bila v Harharju, ki ga je preimenoval v Kar-\xc5\xa0arukin. Leta 715 je ustanovil \xc5\xa1e mesta Kar-Nabu, Kar-Sin in Kar-I\xc5\xa1tar. Poimenoval jih je pa asirskih bogovih in vanje naselil asirske podlo\xc5\xbenike. _NEWLINE_Sargonov osmi vojni pohod (leta 714 pr. n. \xc5\xa1t.)  je bil usmerjen proti Urartuju. Pohod je dobro znan iz pisma, ki ga je Sargon naslovil na boga A\xc5\xa1urja (zdaj v Louvreu), in plitvih reliefov v pala\xc4\x8di Dur-\xc5\xa0arukin. Z reliefov je razvidna te\xc5\xbeavnost terena, preko katerega se je premikala vojska: bojne vozove so morali vojaki razstaviti in jih (s kraljem vred) prenesti preko najte\xc5\xbejih mest. V pismu je opisano, kako so morali vojaki izsekati poti skozi neprehodne gozdove. Sargonov pohod je morda motiviralo dejstvo, da je bil  Urartu oslabljen zaradi vdorov stepskih nomadov Kimerov. Sargon je eno urartsko vojsko popolnoma uni\xc4\x8dil in ujel njenega generala Kakadanuja. _NEWLINE_Ko je prodrl do Urmijskega jezera, se je obrnil proti vzhodu in vdrl v Zikirti in Andijo na  pobo\xc4\x8djih Kavkaza ob Kaspijskem jezeru. Ko je izvedel, da se mu pribli\xc5\xbeuje kralj Rusa I., se je na hitro umaknil k Urmijskem jezeru in v ozki dolini Uau\xc5\xa1 med strmimi visokimi zasne\xc5\xbeenimi gorami (morda Sahend vzhodno od jezera) porazil urartsko vojsko, kralju pa je uspelo pobegniti. _NEWLINE_Sargon je izropal bogate kraje na ju\xc5\xbeni in zahodni obali Urmijskega jezera, posekal sadovnjake in po\xc5\xbegal polja. Kraljevo rezidenco Ulhu - vinsko klet urartskih kraljev, je izropal in vino kot vodo pil kar iz zajemalke. Asirska vojska je zatem opusto\xc5\xa1ila \xc5\xa1e Sangibuti in se odpravila na sever proti jezeru Van. Na poti ni naletela na odpor, ker so se ljudje, opozorjeni z gore\xc4\x8dimi grmadami,  umaknili v gradove ali gore. Sargon naj bi na tem delu pohoda uni\xc4\x8dil 430 praznih vasi. _NEWLINE_Od jezera Van se je vra\xc4\x8dal preko Uaiai\xc5\xa1ave in v Habu\xc5\xa1kiji pobral davek od de\xc5\xbeele Nairi. Ve\xc4\x8dina asirske vojske se je vrnila domov, Sargon pa se je odpravil izropat urartski tempelj boga Haldija in njegove \xc5\xbeene, boginje  Bagbartu, v Musasirju (Ardini). Plen je moral biti izjemen, ker njegov popis obsega petdeset kolon pisma. Zaplenil je ve\xc4\x8d kot tono zlata in pet ton srebra in zajel 334.000 ujetnikov. Plenjenje Musasirja je upodobljeno tudi na reliefu iz Dur-\xc5\xa0arukina, ki je med transportom v Pariz leta 1846 padel v Tigris. Musasir je priklju\xc4\x8dil k Asirskemu cesarstvu. Sargon naj bi med plenjejnjem izgubil samo enega voznika bojnega voza, dva konjenika in tri kurirje. Kralja Ruso I. je usoda Munasirja tako zelo potrla, da je zbolel in naredil samomor._NEWLINE_Leta 713 pr. n. \xc5\xa1t. ja Sargon II. ostal doma, njegova vojska pa je med drugim osvojila Karalo, Tabal in Kilikijo. Perzijski medijski vladarji so se posku\xc5\xa1ali odkupiti s pla\xc4\x8devanjem davka. Dve leti kasneje je Sargon  osvojil Gurgum in zatrl upor v palestinskem mestu A\xc5\xa1dod, ki so ga podpirali Judeja, Moab, Edom in Egipt, in Filisteja je postala asirska provinca.\n_START_SECTION_\nOsvojitev Izraela\n_START_PARAGRAPH_\nAsirci so pod njegovim poveljstvom popolnoma porazili Kraljestvo Izrael, po treh letih obleganja zavzeli Samarijo  in izgnali prebivalce. Dogodek je postal osnova za legende o desetih izgubljenih plemenih. Po Bibliji so med vladanjem Sargonovega predhodnika \xc5\xa0almaneserja V.  v Samarijo naselili drugo ljudstvo, Samaritane (2 Kralji 18:9-11).  Sargonovo ime se v Bibliji pojavi samo enkrat v Izaijevi knjigi (Izaija 20:1), ki pravi, da so Asirci leta 711 pr. n. \xc5\xa1t. osvojili A\xc5\xa1dod.\n_START_SECTION_\nPohodi v Babilonijo\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 710 pr. n. \xc5\xa1t. se je Sargon po\xc4\x8dutil dovolj mo\xc4\x8dnega, da je napadel svojega ve\xc4\x8dnega babilonskega sovra\xc5\xbenika Marduk-apla-iddina II. Eno vojsko je poslal proti Elamu in njegovemu novemu kralju  \xc5\xa0utur-Nahhunteju II., da bi prepre\xc4\x8dila njegovo podporo Babiloncem. Z drugo vojsko pod svojim poveljstvom se je odpravil v Babilonijo. Najprej je osvojil D\xc5\xabr-Atharo, jo preimenoval v D\xc5\xabr-Nab\xc3\xbb in iz nje naredil glavno mesto nove province Gambalu. Nato je za\xc4\x8del oblegati Babilon. Kralj Marduk-apla-iddina II. je pobegnil. Sargon II. je trdil, da je pri\xc5\xa1el v Babilon na zahtevo tamkaj\xc5\xa1njih sve\xc4\x8denikov in dr\xc5\xbeavnih uradnikov. Po osvojitva Babilona se je leta 710 pr. n. \xc5\xa1t. proglasil za kralja Babilonije in obnovil dvojno asirsko-babilonsko monarhijo. V Babilonu je ostal tri leta in leta 709 pr. n. \xc5\xa1t. kot babilonski kralj vodil novoletno procesijo._NEWLINE_Marduk-apla-iddina je posku\xc5\xa1al pobegniti v Elam, vendar mu je elamski kralj prepovedal vstop v dr\xc5\xbeavo. V Uru, Uruku in drugih mestih je vzel talce in od\xc5\xa1el v mesto svojih prednikov Dur-Jakin, ga dodatno utrdil z obzidjem in kanalom iz Evfrata, ki je poplavil njegovo okolico.  Leta 709 pr. n. \xc5\xa1t. je Sargonova vojska premagala Marduk-apla-iddinovo, mesta pa ni osvojila. Marduk-apla-iddina je spet pobegnil. Na pogajanjih so dosegli dogovor, da bo Sargon II. prizanesel Marduk-apla-iddinu v zameno za to, da se poru\xc5\xa1i mestno obzidje. Ali se je to tudi zgodilo, ni jasno, ker se je Sargon \xc4\x8dez dve leti vrnil in zasedel Dur-Jakin._NEWLINE_Sargon je imel sina, kronskega princa Sanheriba, ki se je poro\xc4\x8dil z aramejsko plemkinjo Nakijo in ostal na jugu dr\xc5\xbeave, da bi krotil aramejska in kaldekjska plemena ob spodnjem Evfratu in nomadske Sutije. Sanherib je osvojil del elamskega ozemlja.\n_START_SECTION_\nKasnej\xc5\xa1e vladanje\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 710 pr. n. \xc5\xa1t je sedem gr\xc5\xa1kih kraljev Ie (Ciper) priznalo Sargonovo suverenost. Leto kasneje je asirsko suverenost priznal tudi frigijski kralj Midas, obkro\xc5\xbeen z nomadskimi Kimerijci. Leta 708 pr. n. \xc5\xa1t. je  asirska provinca postal tudi Kummuhu (Komagena), s \xc4\x8dimer je Asirija dosegla vrh svoje mo\xc4\x8di: Urartu je skoraj klonil pred Kimerijci, Elam je oslabel,  Marduk-apla-iddina II. je bil brez mo\xc4\x8di, vpliv Egipta v Levantu pa je bil onemogo\xc4\x8den.\n_START_SECTION_\nGradnje\n_START_PARAGRAPH_\nDur-\xc5\xa0arukin (Sargonova trdnjeva) je Sargon II. zgradil za novo prestolnico kmalu potem, ko je leta 721 pr. n. \xc5\xa1t. pri\xc5\xa1el na asirski prestol. Mesto je bilo pravokotne oblike s stanicami 1760 x 1635 m in povr\xc5\xa1ino skoraj 3 km\xc2\xb2. Mogo\xc4\x8dno obzidje iz ne\xc5\xbeganih  zidakov je bilo dolgo 16.283 asirskih dol\xc5\xbeinskih enot, kar je ustrezalo numeri\xc4\x8dni vrednosti Sargonovega imena. V obzidju je bilo sedem mestnih vrat. Na obeh straneh vrat so kot stra\xc5\xbearji stali kipi krilatih bikov s \xc4\x8dlove\xc5\xa1kimi glavami. Pala\xc4\x8da je bila bogato okra\xc5\xa1ena z reliefi. Okoli mesta so bila kmetijska zemlji\xc5\xa1\xc4\x8da in olj\xc4\x8dniki. Mesto je bilo delno naseljeno z vojnimi ujetniki pod nadzorom asirskih urdnikov. Sargonov dvor se je v Dur-\xc5\xa0arukin preselil leta 706 pr. n. \xc5\xa1t., \xc4\x8deprav \xc5\xa1e ni bil povsem dokon\xc4\x8dan.\n_START_SECTION_\nSmrt\n_START_PARAGRAPH_\nLeta  705 pr. n. \xc5\xa1t. je bil Sargon II. ubit na pohodu proti Tabalu, ki se je \xc5\xbee sedem let pred tem uprl asirski oblasti. Sargonovega groba \xc5\xa1e niso odkrili. Nasledil ga je sin Sanherib (Sin-ahhe-eriba).'