b'\n_START_ARTICLE_\nVeselje\n_START_PARAGRAPH_\nVeselje je eno izmed osnovnih, prirojenih pozitivnih \xc4\x8dustev, ki ga do\xc5\xbeivljamo, kadar se nam izpolni pomembna \xc5\xbeelja in ko dose\xc5\xbeemo ali se pribli\xc5\xbeamo za\xc5\xbeelenemu cilju. Ima tudi prilagoditveno funkcijo, saj nas usmerja k dejavnostim, kjer to \xc4\x8dustvo do\xc5\xbeivljamo ve\xc4\x8dkrat. Med ob\xc4\x8dutenjem veselja posamezniki tudi raje pomagajo, sodelujejo in se odlo\xc4\x8dajo.\n_START_SECTION_\nU\xc4\x8dinki veselja\n_START_PARAGRAPH_\nLjudje, ki do\xc5\xbeivljajo pozitivna \xc4\x8dustva, so bolj optimisti\xc4\x8dni, mirni, du\xc5\xa1evno zdravi in imajo bolj\xc5\xa1e medosebne odnose.(Fredrickson idr., 2001; Tugade idr., 2004; Gable idr., 2006; Stein idr., 1997; v: Banos idr., 2012.) Prav tako je manj mo\xc5\xbenosti, da ti posamezniki postanejo depresivni. (Tayyab, 2009; v: Banos idr., 2012.) Raziskave so tudi pokazale, da pozitivna \xc4\x8dustva vplivajo na hitrej\xc5\xa1e zdravljenje tudi pri zlomih kosti in na manj\xc5\xa1o ranljivost. (Fredman idr., 2006; v: Banos idr., 2012.) Prav tako naj bi ta \xc4\x8dustva vplivala na dalj\xc5\xa1e \xc5\xbeivljenje \xc5\xbee zaradi splo\xc5\xa1nega zadovoljstva in manj\xc5\xa1ih nevarnosti razli\xc4\x8dnih bolezni.  Na sploh je ogromno raziskav dokazalo pozitivne u\xc4\x8dinke sre\xc4\x8de in veselja na zdravje posameznika. Pri nekaterih raziskavah, so rezultati kazali na to, da sre\xc4\x8da in dobra volja podalj\xc5\xa1ata \xc5\xbeivljenje pacientov s kroni\xc4\x8dnimi boleznimi. Psihi\xc4\x8dno stanje posameznika naj bi vplivalo na njegovo fizi\xc4\x8dno stanje. Razlogov za to je ve\xc4\x8d, pozitiven odnos do \xc5\xbeivljenja in veselje prepre\xc4\x8dujeta, da bi vegetativno \xc5\xbeiv\xc4\x8devje aktiviralo psiholo\xc5\xa1ke reakcije, ki bi lahko imele kumulativno \xc5\xa1kodljive u\xc4\x8dinke na zdravje. Kot drugo, pa naj bi bilo to, da se veseli in sre\xc4\x8dni ljudje raj\xc5\xa1i ukvarjajo z zdravimi dejavnostmi in se izogibajo nezdravim vedenjem (npr. kajenje, pitju alkohola, prenajedanju).(Sabatini, 2014.) Iz rezultatov nekaterih raziskav je bilo mo\xc5\xbeno razbrati tudi to, da so tisti posamezniki, ki so ve\xc4\x8dkrat do\xc5\xbeivljali ob\xc4\x8dutke veselja in posledi\xc4\x8dno sre\xc4\x8de, imeli manj psihi\xc4\x8dno-patolo\xc5\xa1kih simptomov, kot so; obsesivna kompulzija, medosebna ob\xc4\x8dutljivost, depresija, anksioznost, paranoja in sovra\xc5\xbenost. Udele\xc5\xbeenci z ve\xc4\x8djo mero sre\xc4\x8de so imeli manj problemov povezanih s \xc5\xa1olo, srame\xc5\xbeljivostjo in psihosomatskimi motenj. Pet\xc2\xa0 napovednih spremenljivk je imelo precej\xc5\xa1en vpliv na sre\xc4\x8do pri udele\xc5\xbeencih. Te so bile; samo-koncept,\xc2\xa0 depresija,\xc2\xa0samozavest, psihoza in vedenjsko sodelovanje. Rezultati pa so pokazali tudi to, da, \xc4\x8de posameznik ne ob\xc4\x8duti veliko sre\xc4\x8de in veselja ampak visoko samozavest, to ne napoveduje raznih psiho-patolo\xc5\xa1kih simptomov.(Garaigordobil,2015.) Prav tako, kot sre\xc4\x8da oziroma veselje vpliva na zdravje, zdravje vpliva na sre\xc4\x8do oziroma veselje pri \xc4\x8dloveku.\n_START_SECTION_\nTrajanje veselja\n_START_PARAGRAPH_\nPri veselju gre zgolj za afekt in ne za razpolo\xc5\xbeenje, kot je na primer sre\xc4\x8da. Francoski raziskovalec Verduyn in sodelavci so se v nekaterih \xc5\xa1tudijah ukvarjali s trajanjem veselja._NEWLINE_Verduyn, Tuerlinckx in Van Gorp (2013) so raziskovali povezavo med subjektivnim zaznavanjem trajanja \xc4\x8dustvene izku\xc5\xa1nje v povezavi z dejanskim trajanjem. Na izbranem vzorcu \xc2\xa0so v laboratoriju izvedli eksperiment, kjer so preu\xc4\x8devancem pokazali razli\xc4\x8dno dolge in raznovrstne odseke filmov in serij, da bi jim vzbudili dolo\xc4\x8deno \xc4\x8dustvo. Rezultati so pokazali, da so povpre\xc4\x8dne ocene trajanja veselja precej sovpadale s trajanjem izseka, s tem, da so udele\xc5\xbeenci kraj\xc5\xa1o stimulacijo \xc4\x8dustva smatrali za nekoliko dalj\xc5\xa1o in dalj\xc5\xa1i izsek za nekoliko kraj\xc5\xa1ega, kot je bil v resnici. \xc5\xa0lo je za povezavo med filmskimi fragmenti in \xc4\x8dustvom, ki so jih povzro\xc4\x8dili; presku\xc5\xa1ane osebe trajanje kratkih \xc4\x8dustev zaznale za dalj\xc5\xa1e, kot so bila v resnici, in dolgotraj\xc5\xa1nej\xc5\xa1a \xc4\x8dustva so zaznale za nekoliko kraj\xc5\xa1e. \xc4\x8ce \xc5\xbeelimo vedeti, zakaj in kako se \xc4\x8dustvene epizode lahko skraj\xc5\xa1ajo, moramo poznati njihovo povezavo s kognicijo in povezavo z zunanjim dogajanjem. Verduyn, Van Mechelen in Tuerlinckx (2011)  so preu\xc4\x8devali, kako je obseg emocionalne epizode, pri \xc4\x8demer so opazovali veselje in nekatera druga \xc4\x8dustva, povezan\xc2\xa0 z intrapersonalnim in\xc2\xa0interpersonalnim dogajanjem. Kognicijo \xc4\x8dustev so preu\xc4\x8devali glede na situacijo, ki je vzbudila emocijo, in z mislimi, ki so bile povezane s stimulantom in mislimi, ki niso bile povezane. Pri mislih, vezanih na izzivajo\xc4\x8do stvar govorimo o valenci misli, lahko so pozitivne ali negativne. Tudi pri mislih, ki se ne fokusirajo na \xc4\x8dustveno dogajanje imamo opravka s pozitivnimi in negativnimi distraktorji. Tretja stvar, ki so jo preu\xc4\x8devali, je bilo okolje, kjer so bolj specifi\xc4\x8dno preu\xc4\x8devali deljenje \xc4\x8dustev z dru\xc5\xbebo. Iz rezultatov so razbrali visoko variabilnost glede trajanja veselja; epizode so trajale od 10 minut pa ve\xc4\x8d kot 1 uro. Pozitivne misli o izzivajo\xc4\x8di situaciji so povzro\xc4\x8dile podalj\xc5\xa1anje epizode, negativne pa so jo skraj\xc5\xa1ale. Tudi misli o distraktorjih so povzro\xc4\x8dile negativno korelacijo, kar pomeni, da misli z nasprotno valenco na splo\xc5\xa1no povzro\xc4\x8dijo skraj\xc5\xa1anje veselja. O skoraj 40\xc2\xa0% epizod so udele\xc5\xbeenci poro\xc4\x8dali drugim, kar pa je pozitivno povezano s podalj\xc5\xa1anjem veselja. \xc2\xa0_NEWLINE_V povezavi s trajanjem ob\xc4\x8dutkov veselja se pojavlja tudi izraz "u\xc5\xbeivanje v trenutku". Po Hurleyu in Kwonu (2012)ta izraz predstavlja zavedanje, podalj\xc5\xa1evanje in ve\xc4\x8danje jakosti pozitivnih ob\xc4\x8dutij ob nekem pozitivnem dogodku. Gre torej za skupino kognitivnih in vedenjskih strategij, ki uravnavajo jakost ali trajanje pozitivnih \xc4\x8dustev kot reakcijo na nek pozitiven dogodek. (Jose, Lim, Bryant, 2012). Raziskava Hurleya in Kwona (2012)je pokazala, da je pri ljudeh, ki sicer do\xc5\xbeivijo malo pozitivnih dogodkov, vendar so se zmo\xc5\xbeni bolj zavedati teh dogodkov in tako podalj\xc5\xa1ati ob\xc4\x8dutke veselja zaradi njih, \xc5\xbee to dovolj za izbolj\xc5\xa1anje zadovoljstva z \xc5\xbeivljenjem. Druga \xc5\xa1tudija, ki so jo izvedli Jose, Lin in Bryant (2012)pa je raziskovala korelacijo med "u\xc5\xbeivanjem v trenutku" in vsakodnevno sre\xc4\x8do, torej ali u\xc5\xbeivanje in ve\xc4\x8dje zavedanje pozitivnih trenutkov v \xc5\xbeivljenju posameznika vpliva na njegov nivo sre\xc4\x8de in kak\xc5\xa1en je ta vpliv. Rezultati so pokazali, da "u\xc5\xbeivanje v trenutku" vpliva na povezavo med trenutnimi pozitivnimi dogodki in veselim razpolo\xc5\xbeenjem. Posamezniki, ki torej u\xc5\xbeivajo, se bolj zavedajo pozitivnih trenutkov, tudi mo\xc4\x8dneje ob\xc4\x8dutijo veselje ob teh trenutkih in so posledi\xc4\x8dno bolj veseli. Obe raziskavi tako potrjujeta dejstvo, da ve\xc4\x8dje "u\xc5\xbeivanje v pozitivnih trenutkih" in zavedanje le-teh prispeva k ve\xc4\x8djemu zadovoljstvu z \xc5\xbeivljenjem in sre\xc4\x8di posameznika. Tudi \xc4\x8de je \xc5\xa1tevilo teh pozitivnih trenutkov majhno, lahko zmo\xc5\xbenost "u\xc5\xbeivanja v trenutku" posamezniku omogo\xc4\x8di enak nivo sre\xc4\x8de kot pri tistih, ki v \xc5\xbeivljenju do\xc5\xbeivljajo veliko \xc5\xa1tevilo pozitivnih trenutkov.\n_START_SECTION_\nVeselje ob \xc5\xa1portu in \xc5\xa1portnih dose\xc5\xbekih\n_START_PARAGRAPH_\nVeselje je eno izmed osnovnih \xc4\x8dustev, ki se pogosto pojavlja med profesionalnimi \xc5\xa1portniki, \xc5\xa1e posebej, ko dose\xc5\xbeejo dober rezultat. Prav tako pa se pojavlja tudi med ljudmi, ki se s \xc5\xa1portom ukvarjajo le rekreativno. \xc5\xa0portno udejstvovanje oziroma fizi\xc4\x8dna dejavnost v prvotnem pomenu predstavlja napor za telo, vendar so mnoge raziskave na znanstvenem podro\xc4\x8dju pokazale, da je sodelovanje v \xc5\xa1portu mo\xc4\x8dno povezano s \xc4\x8dustvi, med katerimi prevladuje tudi veselje. R. Macchi in J. Crossman sta izvedli \xc5\xa1tudijo, v kateri sta posku\xc5\xa1ali ugotoviti, kako si sledijo \xc4\x8dustva po plesal\xc4\x8devi po\xc5\xa1kodbi. Predvidevali sta, da se takoj po po\xc5\xa1kodbi pojavi veliko frustracij in jeze, zaradi nemo\xc4\x8di, ki jo izkusijo baletniki, ko niso sposobni plesati. Ta \xc4\x8dustva polagoma izginejo in pojavi se veselje, ko so ponovno zmo\xc5\xbeni plesati.\xc2\xa0Vsi sodelujo\xc4\x8di so \xc5\xbee bili po\xc5\xa1kodovani, ve\xc4\x8dina po\xc5\xa1kodb se je zgodila med vadbo baleta. Rezultati so pokazali negativna \xc4\x8dustva med po\xc5\xa1kodbo in tudi med rehabilitacijo in pa tudi predvidene pozitivne ob\xc4\x8dutke, veselje, olaj\xc5\xa1anje, ko so se lahko vrnili nazaj k plesu. R. Macchi in J. Crossman sta tudi ugotovili, da po\xc5\xa1kodba ne vpliva le na tehni\xc4\x8dno izvedbo baletnikov, temve\xc4\x8d tudi na njihovo psihi\xc4\x8dno stanje, saj so nekateri sodelujo\xc4\x8di povedali, da se bojijo ponovno plesati, kar vpliva na njihov nastop. Za baletnika je namre\xc4\x8d zna\xc4\x8dilno, da skozi ples prika\xc5\xbee svoja \xc4\x8dustva in vesel plesalec bo v svojem plesu kazal vesela \xc4\x8dustva, tako da jih bo lahko prepoznati, plesalec, ki pa je zmeden in prestra\xc5\xa1en, pa bo to naredil veliko te\xc5\xbeje.\n_START_SECTION_\nVeselje in prosocialno vedenje\n_START_PARAGRAPH_\nVeliko raziskav je dokazovalo, da denar vpliva na posameznikovo veselje. Dunn, Aknin in Norton (2008)  pa so rekli, da na kak\xc5\xa1en na\xc4\x8din posameznik porabi svoj denar, je enako pomembno, kot koli\xc4\x8dina denarja, ki ga posameznik zaslu\xc5\xbei. Njihova raziskovalna hipoteza je bila, da posameznik ob\xc4\x8duti ve\xc4\x8dje veselje, \xc4\x8de denar porabi za druge (prosocialna poraba), kot pa \xc4\x8de ta denar porabi zase (osebna poraba). Avtorji so do svojih rezultatov pri\xc5\xa1li z raziskavo, ki je bila sestavljena iz treh delov. Prvo so raziskovali raven veselja pri ljudeh glede na njihov letni prihodek, potem pri delavcih, ki so od podjetja prejeli bonus in na koncu \xc5\xa1e pri posameznikih, ki so prejeli $5 ali $20. V vseh treh delih raziskave so posamezniki opisovali raven veselja, ki so ga do\xc5\xbeivljali, ko so denar porabili v prosocialne in osebne namene. Na koncu so avtorji pri\xc5\xa1li do ugotovitev, da je na\xc4\x8din porabe denarja enako pomemben za veselje posameznika, kot je koli\xc4\x8dina denarja, ki ga ta zaslu\xc5\xbei. Poraba denarja za druge je bolj u\xc4\x8dinkovita pot do veselja, kot pa poraba denarja zase. Delavci, ki so namenili svoj bonus za prosocialno porabo, so ob\xc4\x8dutili ve\xc4\x8dje veselje, kot so ga ob\xc4\x8dutili ob koli\xc4\x8dina prejetega bonusa. Z zadnjo raziskavo pa so potrdili prvotno teorijo, da poraba denarja za druge prinese ve\xc4\x8d veselja, kot pa poraba denarja zase. Z vsemi tremi raziskavami so lahko zaklju\xc4\x8dili, da je na\xc4\x8din porabe denarja enako pomemben, kot koli\xc4\x8dina zaslu\xc5\xbeka. V dopolnitev predhodne raziskave so Geenen, Hohel\xc3\xbcchter, Langhof in Walther (2014) izvedli raziskavo, kjer jih je zanimalo, \xc4\x8de prosocialna poraba pove\xc4\x8da raven veselja v primerjavi z egoisti\xc4\x8dno porabo, \xc4\x8detudi ljudje ne dobijo denarja kot darilo, ampak kot pla\xc4\x8dilo za njihov trud. Raziskovalci so ugotavljali nivo veselja pri dobljenem in zaslu\xc5\xbeenem denarju ter pri prosocialni in egoisti\xc4\x8dni porabi. V raziskavi sta sodelovali dve skupini posameznikov. V prvi skupini so posameznika za opravljeno nalogo (razvr\xc5\xa1\xc4\x8danje sponk), pri\xc4\x8dakovali pla\xc4\x8dilo, medtem, ko je bilo pla\xc4\x8dilo za opravljeno nalogo drugi skupini nepri\xc4\x8dakovano. Obe skupini so med seboj primerjali in ugotovili, da prosocialna poraba naredi ljudi bolj vesele, v primeru nepri\xc4\x8dakovanega in pri\xc4\x8dakovanega dobi\xc4\x8dka. Poleg tega so ugotovili, da je porabljanje denarja za dru\xc5\xbeino, prijatelje ali pa darovanje v dobrodelne namene, bolj u\xc4\x8dinkovita strategija, ki pove\xc4\x8da veselje drugih in samega sebe. Velika ve\xc4\x8dina denarja, ki ga ljudje porabijo, je denar, ki je pridobljen kot nagrada za delo, zato si je vredno zapomniti, da ima prosocialna poraba \xc5\xa1e vedno enak u\xc4\x8dinek, \xc4\x8detudi je denar, ki je uporabljen za porabo zaslu\xc5\xbeen._NEWLINE_Z prosocialno porabo posameznik ob\xc4\x8duti veselje, vendar to veselje hitro zbledi, \xc4\x8de ta strategija ni redno ponovljena. Veselje je stabilno \xc4\x8dustvo v \xc4\x8dasu, ko gre posameznik skozi pozitivne \xc5\xbeivljenjske dogodke in zato se tu pojavi vpra\xc5\xa1anje, \xc4\x8de je pove\xc4\x8dano raven veselje mo\xc5\xbeno do\xc5\xbeivljati dalj \xc4\x8dasa. Z razli\xc4\x8dnimi strategijami je mo\xc5\xbeno dose\xc4\x8di ta rezultat, in sicer, poraba denarja (danega kot darilo) za nekoga drugega, ali pa uporaba dnevnika, v katerega si posameznik zapisuje stvari za katere je hvale\xc5\xbeen. Pomembno je, da se te strategije redno ponavljajo, \xc4\x8de ne, u\xc4\x8dinka ne bo. Znano je tudi, da \xc4\x8de se je pri neki strategiji raven veselja pove\xc4\x8dala, bo posameznik to strategijo z ve\xc4\x8djo verjetnostjo v prihodnje tudi ponavljal. Aknin, Dunn in Norton (2011) je zanimalo, \xc4\x8de predhodna prosocialna poraba vodi do pove\xc4\x8danega veselja in, \xc4\x8de vi\xc5\xa1je ravni veselja, v zameno vodijo ljudi, da v bli\xc5\xbenji prihodnosti denar zopet porabijo za druge. Raziskovalci so udele\xc5\xbeencem naro\xc4\x8dili, naj si v spomin prikli\xc4\x8dejo nedavno situacijo, kjer so nekaj kupili sebi ali kjer so denar zapravili za nekoga drugega. Nato so udele\xc5\xbeenci poro\xc4\x8dali, kak\xc5\xa1na \xc4\x8dustva so do\xc5\xbeiveli v obeh situacijah. V drugem delu raziskave so udele\xc5\xbeenci lahko izbirali, kako bodo porabili dolo\xc4\x8deno vsoto denarja, njihovo navodilo pa je bilo, naj denar porabijo tako, da se bodo po\xc4\x8dutili bolj zadovoljne oz. bolj vesele. Denar so lahko porabili, da so nekaj kupili sebi, ali pa so se odlo\xc4\x8dili, da ta denar namenijo nekomu drugemu. Svojo odlo\xc4\x8ditev so nato povedali raziskovalcu. Rezultati so dokazali hipotezo, da so bili bolj zadovoljni posamezniki, ki so se v prvem delu raziskave spomnili, kako so obdarovali nekoga drugega. Po mnenju raziskovalcev so tako veselje kot druge pozitivne emocije v soodvisnosti s prosocialnostjo \xe2\x80\x93 spomin na prosocialno zapravljanje dviguje raven veselja, vi\xc5\xa1ja raven veselja pa zvi\xc5\xa1uje mo\xc5\xbenost za prosocialno zapravljanje v prihodnosti in tako samokrepi zvi\xc5\xa1evanje ravni veselja (proces te\xc4\x8de, dokler do\xc5\xbeivljamo pozitivna \xc4\x8dustva)._NEWLINE_Podobna raziskava se je osredoto\xc4\x8dila na pomen socialnih vez med ljudmi, ki nekoga obdarujejo in obdarjajo\xc4\x8dim. Spoznali so, da zapravljanje denarja za ljudi, s katerimi imamo mo\xc4\x8dnej\xc5\xa1e vezi (zelo poglobljen, intimen odnos) v nasprotju z ljudmi, do katerih imamo \xc5\xa1ibke, prina\xc5\xa1a vi\xc5\xa1jo raven veselja. Toda pomembno je tudi, da se ne izogibamo zapravljanju za manj pomembne v na\xc5\xa1em \xc5\xbeivljenju, saj \xc5\xa1ibke vezi med nami lahko prerastejo v mo\xc4\x8dne. Ka\xc5\xbeejo tudi, da so ljudje, ki se ve\xc4\x8dkrat vedejo prosocialno, bolj zadovoljni in veseli, in da ima torej prosocialno vedenje na posameznika pozitiven vpliv.  Izvor in na\xc4\x8din pridobitve denarja pri raziskavah nima statisti\xc4\x8dno pomembnega vpliva na na\xc4\x8din zapravljanja ali na do\xc5\xbeivljanje veselja, ki ga ob\xc4\x8dutimo ob prosocialnem ali pa egocentri\xc4\x8dnem zapravljanju._NEWLINE_Fenomenolo\xc5\xa1ka \xc5\xa1tudija petih starostnikov, ki so delali v dobrodelni organizaciji je raziskovala, kaj starostniku pomeni vpletenost v skupnost, zakaj se starostniki odlo\xc4\x8dijo za sodelovanje v njihovi skupnosti, kako delo v njej do\xc5\xbeivljajo, \xc5\xbeivijo in \xc4\x8dutijo in kak\xc5\xa1en vpliv ima po njihovem vpletenost v skupnost na njihovo zdravje. Sodelujo\xc4\x8di so povedali, da so za\xc4\x8deli delati pri organizaciji, ker niso imeli nobenih drugih obveznosti in ciljev v vsakdanu, ker so videli kako ljudem v stiski ta organizacija pomaga, ker so v tem sodelovali \xc5\xbee njihovi prijatelji ali ker so \xc5\xbeeleli pomagati drugim. Vsi so povedali, da so ob tem delu na\xc5\xa1li nove prijatelje, zaradi \xc4\x8desar so bili bolj zadovoljni in veseli. To so bili ljudje, ki so jim nudili pomo\xc4\x8d, ljudje, ki so spremljali njihovo delo in pa sodelavci, katere so za\xc4\x8deli dojemati kot dru\xc5\xbeino. Ena izmed udele\xc5\xbeenk je povedala, da je delo z ljudmi dojela zelo stimulativno, po\xc4\x8dutila se je psihi\xc4\x8dno in fizi\xc4\x8dno bolj\xc5\xa1e. Sodelujo\xc4\x8di so ob delu do\xc5\xbeiveli tudi osebno zadovoljstvo, ponos, veselje nad pripadnostjo neki skupini, zadovoljstvo ob pomo\xc4\x8di drugemu. Ena izmed udele\xc5\xbeenk je bila \xc5\xa1e posebno vesela tega, da se je pri svoji starosti zmogla nau\xc4\x8diti upravljati z blagajno v trgovini. Sodelujo\xc4\x8di so omenili pozitivne u\xc4\x8dinke dela na fizi\xc4\x8dno in \xc4\x8dustveno zdravje, saj so radi opravljali delo, ki jim je predstavljalo neke cilje, ki jih kljub letom \xc5\xa1e lahko dosegajo. _NEWLINE_Prosocialnost in veselje se mo\xc4\x8dno povezujeta. V eni od \xc5\xa1tudij  so avtorji raziskave ugotavljali vpliv zapisovanja prijaznih dogodkov na posameznikovo veselje. Ugotovili so, da \xc5\xbee preprosta naloga kot je dnevno \xc5\xa1tetje in zapisovnje prijaznih dejanj vpliva na posameznikovo sre\xc4\x8do. Ljudje, ki so zaradi tega postali bolj veseli, so postali tudi bolj prijazni do drugih. Rezultati torej predlagajo, da veseli ljudje naredijo ve\xc4\x8d lepih dejanj za druge, kar jih \xc5\xa1e bolj osre\xc4\x8di. Veselje in prosocialno vedenje sta torej sklenjeni krog. \xc4\x8ce je \xc4\x8dlovek vesel, je njegovo vedenje prijaznej\xc5\xa1e in bolj prosocialno usmerjeno, kar mu prinese \xc5\xa1e ve\xc4\x8d veselja._NEWLINE_V neki drugi raziskavi so raziskovali ali pripovedovanje prijatelju o veselem dogodku kako vpliva na odnos in interakcijo. Ugotovili so, da \xc4\x8de ljudje govorimo lastne vesele dogodke prijatelju, se tudi sami po\xc4\x8dutimo \xc5\xa1e sre\xc4\x8dnej\xc5\xa1i, saj veselje prijatelja dvigne \xc5\xa1e na\xc5\xa1e veselje. Podobno velja za pripovedovanje o \xc5\xbealostnih dogodkih. Namre\xc4\x8d \xc4\x8de pripovedujemo o teh, po navadi prijatelji zmanj\xc5\xa1ajo vrednost teh dogodkov in na njih gledajo manj ogro\xc5\xbeajo\xc4\x8de kot mi in tako zmanj\xc5\xa1ajo tudi na\xc5\xa1a negativna po\xc4\x8dutja. Pokazalo pa se je tudi, da so se prijateljstva izbolj\xc5\xa1ala in poglobila, \xc4\x8de je bilo ve\xc4\x8d izmenjave veselih ali \xc5\xbealostnih dogodkov._NEWLINE_Na podlagi prej\xc5\xa1njih raziskav, so se raziskovalci odlo\xc4\x8dili, da bodo preverili prosocialnost v povezavi z blagostanjem dr\xc5\xbeave. Zanimalo jih je namre\xc4\x8d, ali so ljudje v revnih dr\xc5\xbeavah manj radodarni kot ljudje v bogatih dr\xc5\xbeavah, zato so podatke zbirali v Indiji, Ameriki, Kanadi, Ugandi in Afriki. Dokazali so, da je prosocialnost univerzalna in ni vezana na finan\xc4\x8dno stanje dr\xc5\xbeave, saj je npr. Severna Amerika dosegla podobne rezultate kot Uganda. Rezultati raziskave nakazujejo tudi, da ljudje po svetu ob\xc4\x8dutijo pozitivne emocije, kadar uporabljajo svoja finan\xc4\x8dna sredstva v korist drugih ter da ne prihaja do pomembnej\xc5\xa1ih razlik v prosocialnosti med prebivalci revnih in bogatih dr\xc5\xbeav.\n_START_SECTION_\nVeselje ob prosocialnem vedenju med razli\xc4\x8dnimi starostnimi skupinami\n_START_PARAGRAPH_\nVeliko raziskav je bilo \xc5\xbee izvedenih na podro\xc4\x8dju povezave med do\xc5\xbeivljanjem veselja in prosocialnim vedenjem, nekatere raziskovalce pa je zanimal vpliv prosocialnega (dru\xc5\xbebeno koristnega) vedenja na koli\xc4\x8dino veselja pri ljudeh iz razli\xc4\x8dnih starostnih skupin. V ta namen so Aknin, Hamlin in Dunn (2012) izvedli raziskavo, ki je ugotavljala povezavo med podarjanjem re\xc4\x8di v smislu prosocialnega vedenja in ob\xc4\x8dutki veselja pri otrocih, mlaj\xc5\xa1ih od dveh let. \xc5\xbdeleli so potrditi oz. zavrniti svojo hipotezo, da so mal\xc4\x8dki, ki podarjajo stvari ostalim ljudem sre\xc4\x8dnej\xc5\xa1i kot mal\xc4\x8dki, ki jih zgolj sprejemajo. V glavnem eksperimentu je bila mal\xc4\x8dkom predstavljena lutka (opica). Vsakemu mal\xc4\x8dku je bilo re\xc4\x8deno, da lutka obo\xc5\xbeuje sladkarije. Lutka ter mal\xc4\x8dek sta dobili vsak svojo skledo s sladkarijami. Eksperimentator je nato na\xc5\xa1el novo sladkarijo in prosil mal\xc4\x8dka, da podari novo sladkarijo lutki. Na koncu je bilo mal\xc4\x8dku predlagano, da ponudi lutki tudi sladkarijo, ki je prihajala iz njegove sklede. Rezultati raziskave so pokazali, da so mal\xc4\x8dki ob\xc4\x8dutili veliko ve\xc4\x8dje veselje takrat, ko je lutka prejela sladkarijo kot takrat, ko so bili sami obdarjeni. V drugi raziskavi so Otake, Shimai, Tanaka-Matsumi, Otsui in Fredrickson (2006) ugotavljali, kako prosocialno vedenje vpliva na koli\xc4\x8dino izra\xc5\xbeenega veselja pri \xc5\xa1tudentih psihologije. Raziskava je vklju\xc4\x8devala eksperimentalno in kontrolno skupino. Eksperimentalni skupini \xc5\xa1tudentk je bilo naro\xc4\x8deno, da naj bi bile v prihodnjem tednu \xc5\xa1e posebej pozorne na svoja dejanja solidarnosti v odnosu do drugih ljudi. Kontrolna skupina ni dobila nobenih posebnih navodil. Rezultati raziskave so pokazali, da so tisti udele\xc5\xbeenci eksperimenta, ki so bili bolj pozorni na svoja prosocialna dejanja, izra\xc5\xbeali ve\xc4\x8djo koli\xc4\x8dino veselja kot ostali udele\xc5\xbeenci. V zadnji raziskavi, ki so jo izvedli Aknin, Broesch, Hamlin in Van de Vondervoort (2015) so ugotavljali, ali obstaja podobna povezava med prosocialnim vedenjem in koli\xc4\x8dino veselja tudi pri starej\xc5\xa1ih odraslih osebah. Raziskavo so izvedli na dveh skupinah ljudi. Prvi skupini je bilo naro\xc4\x8deno, da naj porabi dobljeni denar zase, drugi skupini pa, da naj denar porabi za nekoga drugega. Rezultati raziskave so pokazali, da so tisti udele\xc5\xbeenci, ki so porabili denar za druge, do\xc5\xbeivljali ve\xc4\x8djo koli\xc4\x8dino veselja kot tisti, ki so ga porabili zase. Vse opisane raziskave so pokazale, da je za ljudi iz razli\xc4\x8dnih starostnih skupin zna\xc4\x8dilno, da do\xc5\xbeivljajo ve\xc4\x8djo koli\xc4\x8dino veselja, kadar se poslu\xc5\xbeujejo oblik vedenja, ki je v korist drugim ljudem.\n_START_SECTION_\nVeselje in osamljenost\n_START_PARAGRAPH_\nV raziskavi Uchinda, Norasakkunkita, in Kitayama (2004) je ve\xc4\x8dina udele\xc5\xbeencev definiralo veselje kot pozitivna \xc4\x8dustva o sebi. V \xc5\xa1tudiji o Posledicah Osamljenosti na Fizi\xc4\x8dno Aktivnost in Umrljivost pri Starej\xc5\xa1ih in Mo\xc4\x8di Pozitivnih Emocij (2012) so raziskovali kako lahko veselje vpliva na zmanj\xc5\xa1anje osamljenosti. Njihova hipoteza je temeljila, da bo osamljenost vplivala na ni\xc5\xbejo fizi\xc4\x8dno aktivnost ter pozitivno korelacijo z umrljivostjo.V \xc5\xa1tudiji je sodelovalo 228 starej\xc5\xa1ih ob\xc4\x8danov Mantinobe, od katerih so bili podatki pridobljeni iz dveh razli\xc4\x8dnih baz podatkov\xc2\xa0\xc2\xbbAging in Mantinoba\xc2\xab\xc2\xa0in\xc2\xa0\xc2\xbbSuccessful Aging Study\xc2\xab. Rezultati so pokazali da je ve\xc4\x8dja osamljenost asociirana z manj\xc5\xa1o fizi\xc4\x8dno aktivnostjo, ter da je le ta povezano z veseljem posameznika. Bolj kot je posameznik pozitiven ve\xc4\x8dja je njegova fizi\xc4\x8dna aktivnost. Ti rezultati podpirajo Fredrickosonovo teorijo da lahko veselje pripomore k zmanj\xc5\xa1anju osamljenosti, ter obenem pove\xc4\x8danju fizi\xc4\x8dne aktivnosti.\n_START_SECTION_\nRazli\xc4\x8dni kulturni vidiki veselja\n_START_PARAGRAPH_\nPflug (2009)pravi, da je veselje sicer univerzalno, vendar pa je njegovo pojmovanje specificirano tudi s kulturnim vidikom, torej kako si razli\xc4\x8dne kulture sploh razlagajo pomen tega \xc4\x8dustva. Skozi zgodovino se je psihologija bolj ukvarjala s psihi\xc4\x8dnimi obolenji, kot pa s samo dobrobitjo uma. \xc4\x8ceprav je James leta 1902 predvidel, da bo psiholo\xc5\xa1ko blagostanje kmalu postala glavna skrb psihologov, pa je minilo ve\xc4\x8d kot sto let preden je psihologija dojela glavni pomen veselja in s tem tudi njegovega vpliva. Raziskave veselja so tako pripeljale do popolnoma novih podro\xc4\x8dij za raziskovanje in psihologi, ki se ukvarjajo z raziskovanjem razli\xc4\x8dnih kultur so za\xc4\x8deli poudarjati velik pomen ljudskih teorij (folk theories) ter vsakdanjih navad. Kitayama in Uchida (2009) ter \xc5\xbee prej omenjeni Pflug (2009) so z raziskavami ugotovili, da med razli\xc4\x8dnimi kulturami prihaja do razlik v pojmovanju veselja kot \xc4\x8dustva. Pflug (2009) je ugotovil, da so Nemci na primer bolj usmerjeni k ciljno orientiranim in hedonisti\xc4\x8dnim vidikom veselja kakor Ju\xc5\xbenoafri\xc4\x8dani, ki dajejo prednost bolj mirnim in uravnove\xc5\xa1enim mentalnim oziroma emocionalnim stanjem, kot sta zadovoljstvo in du\xc5\xa1evni mir. Tako sta Kitayama in Uchida (2009) pri\xc5\xa1la do zaklju\xc4\x8dka, da Ameri\xc4\x8dani na veselje gledajo z bolj pozitivnega in osebnega vidika kot Japonci, ki zna\xc4\x8dilnosti veselja ume\xc5\xa1\xc4\x8dajo k bolj negativnim vidikom ter imajo pojem veselja za socialen. Raziskave sto tudi pokazale, da Tur\xc5\xa1ki \xc5\xa1tudentje kasneje do\xc5\xbeivijo veselje kot \xc5\xa1tudentje v ZDA. Prav tako je bila opazna razlika, ko so si \xc5\xa1tudentje med seboj podelili vesele izku\xc5\xa1nje. \xc4\x8ceprav so si \xc5\xa1tudentje podelili enake dogodke so Ameri\xc4\x8dani ob tem do\xc5\xbeiveli ve\xc4\x8djo mero veselja.\n_START_SECTION_\nVpliv ekonomskega polo\xc5\xbeaja na veselje\n_START_PARAGRAPH_\nAknin, Norton in Dunn (2009) pravijo, da kljub temu, da naj bi imel denar majhen vpliv na veselje, ljudje posve\xc4\x8dajo ogromno \xc4\x8dasa temu, da bi ga zaslu\xc5\xbeili. Menijo, da jim bo denar prinesel zadovoljstvo. V raziskavo so vklju\xc4\x8dili 429 ljudi ter jim naro\xc4\x8dili, naj razmislijo o veselju drugih ljudi glede na razli\xc4\x8den nivo prihodka. Skladno z ve\xc4\x8dino prej\xc5\xa1njih raziskav so pri\xc5\xa1li do ugotovitve, da med dohodkom in veseljem obstaja pozitivna korelacija. Udele\xc5\xbeenci so bili enakega mnenja, podcenjevali pa so veselje ljudi z nizkim dohodkom. Napovedali so, da naj bi bili dele\xc5\xbeni precej manj veselja. To hipotezo so raziskovalci ovrgli. Pri\xc5\xa1li so do zaklju\xc4\x8dka, da ljudje precenjujejo pomen denarja._NEWLINE_Raziskovalci Dunn, Kushlev in Lucas (2015) so izvedli raziskavo na podro\xc4\x8dju vpliva denarja na veselje. Udele\xc5\xbeenci so morali podrobno opisati prej\xc5\xa1nji dan, dogodek za dogodkom. Rezultati so pokazali, da so bogatej\xc5\xa1i posamezniki ob\xc4\x8dutili manj \xc5\xbealosti, niso pa odkrili pozitivne korelacije med denarjem in veseljem. Dohodek naj ne bi imel vpliva na zadovoljstvo posameznika. Dolgoro\xc4\x8den vpliv naj bi imel samo na revne ljudi, saj bi la\xc5\xbeje zadovoljili osnovne potrebe in se znebili skrbi, kar pa bi posledi\xc4\x8dno prineslo ve\xc4\x8d veselja v njihovo \xc5\xbeivljenje. Revni ljudje se zaradi finan\xc4\x8dnih te\xc5\xbeav v primerjavi z bogatimi veliko manj posve\xc4\x8dajo dodatnim aktivnostim, ki bi jih spravile v dobro voljo._NEWLINE_V zadnjih desetletjih je koli\xc4\x8dina \xc4\x8dasa, ki jo povpre\xc4\x8den \xc4\x8dlovek vlo\xc5\xbei v svoje slu\xc5\xbebeno delo precej narastla. Hsieh (2011)  pravi, da je pogosto prepri\xc4\x8danje med ljudmi, da bodo z denarjem postali sre\xc4\x8dni. Dojemanje pojma veselje se celo znotraj enakih ekonomskih statusov mo\xc4\x8dno razlikuje. Gerontologi tudi \xc5\xbee dalj \xc4\x8dasa ugotavljajo povezavo med starostjo, denarjem in sre\xc4\x8do. Z vzdol\xc5\xbeno \xc5\xa1tudijo je \xc5\xbeelel ugotoviti, ali se vpliv denarja na veselje med generacijami kaj razlikuje. Veselje je preu\xc4\x8deval s preprostim vpra\xc5\xa1anjem: Kako bi trenutno ocenili svoje \xc5\xbeivljenje (zadovoljen, \xc5\xa1e kar zadovoljen, nezadovoljen)? Pomembno je, da so upo\xc5\xa1tevali tudi \xc5\xa1tevilo \xc4\x8dlanov, ki so \xc5\xbeiveli v posameznem gospodinjstvu (razlika je, ali prihodek pripada samo enemu \xc4\x8dloveku ali na primer petim ljudem). Kon\xc4\x8dni rezultati so pokazali, da so bili ljudje z vi\xc5\xa1jim dohodkom bolj sre\xc4\x8dni. To je veljalo za vse tri starostne skupine. \xc4\x8ce pa so upo\xc5\xa1tevali tudi ostale dejavnike (zdravje, odnose, vero itd.), pri starej\xc5\xa1ih ljudeh niso opazili korelacije med denarjem in sre\xc4\x8do. Raziskovalci menijo, da s starostjo za\xc4\x8dnemo bolj ceniti druge vrednote. Zaklju\xc4\x8dili so, da ima denar pri mlaj\xc5\xa1ih osebah ve\xc4\x8dji pomen (financiranje izobrazbe, nakup stanovanja, stro\xc5\xa1ki otrok)._NEWLINE_L. Mitchell, M. R. Frank, K. Decker Harris, P. Sheridan Dodds in C. M. Dandforth (2013) so ugotovili, da se visok socialno-ekonomski polo\xc5\xbeaj pozitivno povezuje z veseljem in obratno za nizek socialno-ekonomski polo\xc5\xbeaj. Pravijo, da bogastvo mo\xc4\x8dno vpliva na prisotnost veselja pri prebivalcih, saj se je tam, kjer so dohodki gospodinjstev ve\xc4\x8dji, mo\xc4\x8dno pove\xc4\x8dala tudi raven veselja in zni\xc5\xbeala tam, kjer je prisotna rev\xc5\xa1\xc4\x8dina. Vseeno je povezava med premo\xc5\xbenostjo in veseljem \xc5\xa1e vedno vpra\xc5\xa1ljiva, saj rezultati nekaterih raziskav trdijo druga\xc4\x8de. Dejstvo, da rezultati niso vedno enozna\xc4\x8dni je razvidno iz Easterlinovega paradoksa, ki pravi, da ljudje z ve\xc4\x8djimi dohodki sicer pogosteje poro\xc4\x8dajo o svojem veselju, vendar so v mednarodnih primerjavah ugotovili, da se raven veselja pri ljudeh bistveno ne razlikuje glede na nacionalni dohodek na osebo, vsaj ne med dr\xc5\xbeavami, kjer je nacionalni dohodek na osebo dovolj velik, da zadovolji osnovne potrebe._NEWLINE_Tudi Luca Stanca (2009) se v svoji raziskavi nana\xc5\xa1a na Easterlinov paradoks. Ugotovil je namre\xc4\x8d, da ljudje z vi\xc5\xa1jimi prihodki bolj poro\xc4\x8dajo o svojem veselju, tisti, ki so brezposelni pa manj. Ugotovil pa je tudi, da je vpliv ekonomskega polo\xc5\xbeaja posameznika odvisen od ekonomskega polo\xc5\xbeaja dr\xc5\xbeave, v kateri \xc5\xbeivi. In sicer je pri\xc5\xa1el do zaklju\xc4\x8dka, da so vplivi prihodkov mo\xc4\x8dnej\xc5\xa1i v tistih dr\xc5\xbeavah, kjer je BDP na prebivalca ni\xc5\xbeji. Vpliv brezposelnosti pa ima ve\xc4\x8dji vpliv v dr\xc5\xbeavah, kjer je BDP v dr\xc5\xbeavah vi\xc5\xa1ji in kjer je brezposelnost vi\xc5\xa1ja._NEWLINE_Na temo denarja in veselja je bilo izvedenih \xc5\xbee kar nekaj raziskav, kon\xc4\x8dni rezultati pa so razli\xc4\x8dni. Aknin idr. (2009)  so na primer dokazali povezavo med denarjem in veseljem. Dunn idr. (2015)  pa trdijo, da korelacija med denarjem in veseljem ne obstaja. Te\xc5\xbeava nastane predvsem zaradi tega, ker ljudje potrebo po denarju zadovoljujejo na progresiven na\xc4\x8din. Ko \xc4\x8dlovek zaslu\xc5\xbei dolo\xc4\x8deno vsoto denarja je nekaj \xc4\x8dasa sre\xc4\x8den, kmalu pa se pojavi potreba po ve\xc4\x8djem zaslu\xc5\xbeku (za\xc4\x8dasno veselje izgine).\n_START_SECTION_\nFiziolo\xc5\xa1ki vplivi veselja\n_START_PARAGRAPH_\nV raziskavi na 27 desni\xc4\x8darjih mo\xc5\xa1kega spola, so preu\xc4\x8devali razlike v vplivu strahu, jeze, veselja in \xc5\xbealosti v primerjavi z nevtralnim \xc4\x8dustvovanjem na srce in o\xc5\xbeilje. Preu\xc4\x8devali so razlike v minutnem volumnu srca, perifernem \xc5\xbeilnem uporu in kr\xc4\x8denju sr\xc4\x8dne mi\xc5\xa1ice med izvajanjem eksperimentov ter \xc4\x8de lahko te razlike pojasnijo razlike v krvnem tlaku ob do\xc5\xbeivljanju teh \xc4\x8dustev. Eksperimenti so potekali tako, da so sodelujo\xc4\x8di v testni sobi poslu\xc5\xa1ali vnaprej posneta navodila za spro\xc5\xa1\xc4\x8danje, ki so vsebovala tudi branje scenarija in 30 sekundni interval slik, glede na pripadajo\xc4\x8do \xc4\x8dustvo, vendar sodelujo\xc4\x8di niso bili obve\xc5\xa1\xc4\x8deni, katero \xc4\x8dustvo na bi se pojavilo. Rezultati te metode so za veselje kazali nekoliko povi\xc5\xa1ano bitje srca in krvnega tlaka, vendar dosti ni\xc5\xbeje kot pri jezi. Koli\xc4\x8dina krvi, ki jo srce pre\xc4\x8drpa v enem udarcu, se je zmanj\xc5\xa1ala ob do\xc5\xbeivljanju veselja. Prav tako veselje ni povzro\xc4\x8dilo ve\xc4\x8djih sprememb v minutnem volumnu srca in perifernem \xc5\xbeilnem uporu. Tako so rezultati meritev pokazali, da je bilo najmanj\xc5\xa1e odklanjanje od rezultatov kontrolnega merjenja \xe2\x80\x93 neinduciranega \xc4\x8dustva \xe2\x80\x93 pri do\xc5\xbeivljanju veselja in \xc5\xbealosti. Rezultati veselja so bili sicer podobni do\xc5\xbeivljanju strahu, a manj\xc5\xa1e jakosti. Predvsem \xc4\x8dustvo strahu in jeze, ne pa toliko veselja je torej vplivalo na visceralne spremembe, vendar teh rezultatov ne moremo posplo\xc5\xa1iti, saj niso delani na reprezentativnem vzorcu ljudi.\xc2\xa0\n_START_SECTION_\nFiziolo\xc5\xa1ko zdravje v povezavi z veseljem\n_START_PARAGRAPH_\nZnano je, da mentalni faktorji lahko vplivajo na fizi\xc4\x8dno funkcionalnost, ter da psiholo\xc5\xa1ko zdravje lahko vpliva na telesno zdravje. \xc4\x8ceprav veselje ne zdravi bolezni, lahko prepre\xc4\x8duje posamezniku da zboli. Veselje vpliva na zdravje predvsem posredno, saj naj bi bolj veseli posamezniki \xc5\xbeiveli bolj zdravo \xc5\xbeivljenje ter ve\xc4\x8d \xc4\x8dasa posvetili \xc5\xa1portu, zdravi prehrani ter manj \xc4\x8dasa slabim razvadam, kot so kajenje. Raziskovalci so raziskavo o povezavi med zdravjem in veseljem opravljali v Evropi, in sicer na vzorcu 60 232 anketirancev iz 47 dr\xc5\xbeav. Vsi so svoje veselje in zdravje ocenjevali subjektivno, saj tudi subjektivna ocena izra\xc5\xbea realno stanje le teh. Veselje ter zdravje variirata po Evropi in znotraj dr\xc5\xbeav samih. Slovenija spada med manj zdrave dr\xc5\xbeave ter povpre\xc4\x8dno vesele. Prikazali so, da sta veselje in zdravje med seboj tesno povezana, ter mo\xc4\x8dno odvisna tudi od drugih faktorjev kot so prihodek ali socialni stiki.  Do podobnih rezultatov so pri\xc5\xa1li tudi v Italiji, in sicer v provinci Tronto. Imeli so veliko manj\xc5\xa1i vzorec, in sicer 817 ljudi, vendar \xc5\xa1e vedno reprezentativen. Tudi oni so ugotovili, da je veselje povezano z dobrim zdravjem ter navedli nekaj razlogov. Glavna razloga sta bila, da so veseli ljudje bolj nagnjeni k zdravemu \xc5\xbeivljenju ter odpornej\xc5\xa1i na razna psiho-fizi\xc4\x8dna obolenja.\n_START_SECTION_\nVpeljava veselja preko virtualnih okolij\n_START_PARAGRAPH_\nRaziskovalci so se preko eksperimentov z 18 prostovoljci iz \xc5\xa1panskih univerz, starih med 58 in 79 let, ukvarjali s spro\xc5\xbeitvijo in pove\xc4\x8danjem koli\xc4\x8dine pozitivnih \xc4\x8dustev skozi virtualni okolji, namenjeni spro\xc5\xbeitvi veselja ali spro\xc5\xa1\xc4\x8danja z emocionalno pozitivnim ozra\xc4\x8djem. Stimulirali sta sprehod v naravi, torej je vizualna spodbuda uporabnika pripeljala na sredo travnika z razpotjem, katerega poti so vodile k razli\xc4\x8dnim treningom. Razlika med njimi je bila v barvi okolja, glasu ki je uporabnika spremljal in zgodbah, ki jih je uporabnik med tem poslu\xc5\xa1al. V virtualnem okolju veselja je priklical pozitivne spomine, pri katerih se je posku\xc5\xa1al spomniti \xc4\x8dim ve\xc4\x8d podrobnosti in jih kasneje opisati. Druga mo\xc5\xbenost v tem okolju je bila vaja, kjer se je moral uporabnik osredoto\xc4\x8diti na vse kar je videl in sli\xc5\xa1al. Ob tem naj bi sprejel vse misli in ob\xc4\x8dutja, ki jih je do\xc5\xbeivljal. Tretja mo\xc5\xbenost pa je vodila uporabnika do kraja, kjer je lahko razmi\xc5\xa1ljal ob \xc4\x8dudovitem son\xc4\x8dnem vzhodu._NEWLINE_Pri virtualnem okolju spro\xc5\xa1\xc4\x8danja so rezultati pokazali, da so sodelujo\xc4\x8di po spro\xc5\xa1\xc4\x8danju \xc4\x8dutili manj tesnobe, ve\xc4\x8d veselja, spro\xc5\xa1\xc4\x8denosti in opazno zmanj\xc5\xa1anje \xc5\xbealosti. Od teh je bila najve\xc4\x8dja razlika v pove\xc4\x8danju veselja. Pri virtualnem okolju veselja so rezultati ob koncu pokazali veliko zmanj\xc5\xa1anje tesnobnosti, povi\xc5\xa1ano stopnjo veselja, spro\xc5\xa1\xc4\x8denosti in zmanj\xc5\xa1anje ob\xc4\x8dutka \xc5\xbealosti. Obe okolji sta torej uspe\xc5\xa1no inducirali \xc4\x8dustva, sodelujo\xc4\x8di so bili s sistemom zadovoljni, uporaba se jim ni zdela te\xc5\xbeka, pristnost okolja pa je bila visoko ocenjena.\n_START_SECTION_\nNasmeh in socialne interakcije\n_START_PARAGRAPH_\nRaziskave z dojen\xc4\x8dki so pokazale, da sta stopnja zo\xc5\xbeenja o\xc4\x8di in stopnja odprtosti ust neodvisno povezani z intenzivnostjo nasmeha._NEWLINE_Robert E. Kraut and Robert E. Johnston sta opazovala kako socialne interakcije vplivajo na veselje \xc5\xa1portnikov. Ugotovila sta, da so\xc2\xa0\xc5\xa1portniki bolj nagnjeni k izra\xc5\xbeanju veselja kadar gledajo v svoje prijatelje ali v publiko. Manj izra\xc5\xbeajo veselje, ko gledajo v zemljo ali stran od prijateljev._NEWLINE_Jose-Miguel Fernandez-Dols and Maria-Angeles Ruiz-Belda sta tudi opazovala vpliv socialne interakcije na veselje. \xc5\xbdelela sta ugotoviti ali je nasmeh res znak veselja oziroma sre\xc4\x8de. To sta opazovala na dobitnikih medalj na Olimpijskih igrah v \xc5\xa0paniji leta 1995. Ugotovila sta, da socialna interakcija zares vpliva na izra\xc5\xbeanje veselja neodvisno od emocionalnega stanja posameznika. Sre\xc4\x8da ni zadosten razlog za smejanje in nasmeh ni nujno znak sre\xc4\x8de. M. Shore in Erin A. Heerey pa sta ugotovila, da ljudje razlikujejo med pristnim in vljudnim nasmehom, ter da prvega tudi bolj cenijo. Paul Ekman je leta 2009 definiral 18 razli\xc4\x8dnih nasmehov med katerimi je samo en tak (pristen nasmeh), ki ga spremljajo pozitivna \xc4\x8dustva. Pristen nasmeh je tisti nasmeh, ki ga spro\xc5\xbei pozitivno \xc4\x8dustvo, pri njem pa se spro\xc5\xbei tako Orbicularis oculi mi\xc5\xa1ica kakor tudi Zygomaticus major mi\xc5\xa1ica. A. S. Coffman (2013) je izvedel \xc5\xa1tudijo s katero je \xc5\xbeelel ugotoviti kak\xc5\xa1na je na\xc5\xa1a sposobnost lo\xc4\x8devanja med pristnim in nepristnim nasmehom. Poleg lastnega poro\xc4\x8dila, ki so ga podali udele\xc5\xbeenci, so eksperimentatorji uporabili tudi program o\xc4\x8desnega zaznavanja, zato da so bili najbolj ob\xc4\x8dutljivi deli obraza, ki so se spro\xc5\xbeili pri udele\xc5\xbeencih, ko so opazovali razli\xc4\x8dne nasmehe, natan\xc4\x8dno dolo\xc4\x8deni. Za raziskavo so uporabili video posnetke, izmed katerih je vsak upodabljal smejo\xc4\x8do se osebo (10 s pristnim ter 10 z nepristnim nasmehom). Rezultati so pokazali, da so udele\xc5\xbeenci med nepristnim ter pristnim nasmehom lo\xc4\x8dili v 65%, prav tako pa so mo\xc5\xa1ki kot \xc5\xbeenske porabili ve\xc4\x8d \xc4\x8dasa z opazovanjem o\xc4\x8di kakor ust. Rezultati lastnih poro\xc4\x8dil pa so pokazali, da je 75% udele\xc5\xbeencev gledalo o\xc4\x8di, 10% usta, 5% pa celoten obraz. Vendar pa so s programom o\xc4\x8desnega zaznavanja ugotovili, da so nekateri udele\xc5\xbeenci, ki so poro\xc4\x8dali, da so gledali o\xc4\x8di, v resnici gledali usta ali celoten obraz._NEWLINE_Nasme\xc5\xa1ek je znak, da je posameznik sre\xc4\x8den ali da mu je v\xc5\xa1e\xc4\x8d oseba, kateri se je nasmehnil. Smejo\xc4\x8de se osebe veljajo za sre\xc4\x8dnej\xc5\xa1e, prejemajo vi\xc5\xa1je ocene privla\xc4\x8dnosti, prijaznosti, kompetentnosti in po\xc5\xa1tenosti. Ljudje, katerih nasme\xc5\xa1ek je ozna\xc4\x8den za la\xc5\xbenega so manj priljubljeni. Nasme\xc5\xa1ki, ki jih ocenijo kot pristne vklju\xc4\x8dujejo aktivacijo dolo\xc4\x8denih mi\xc5\xa1i\xc4\x8dnih podro\xc4\x8dij in so izra\xc5\xbeeni dalj \xc4\x8dasa kot nasme\xc5\xa1ki, ocenjeni kot manj pristni, ocena pristnosti je odvisna tudi od kulture in posameznika. \xc5\xbdenske so najprivla\xc4\x8dnej\xc5\xa1e med izra\xc5\xbeanjem veselja in najmanj med izra\xc5\xbeanjem ponosa. Za mo\xc5\xa1ke velja obratno. \xc5\xbdenske i\xc5\xa1\xc4\x8dejo partnerja, ki bo samozavesten, uspe\xc5\xa1en, kar ka\xc5\xbee s ponosom, mo\xc5\xa1ki pa partnerke, ki so dostopne, prijazne. To se sklada s sociokulturnimi normami. Dokazano je tudi, da se \xc5\xbeenske pogosteje smejejo._NEWLINE_\xc5\xbde dojen\xc4\x8dki se pogosteje smehljajo v bli\xc5\xbenji prisotnosti drugih ljudi, ko se jim odrasli nasmihajo in jih ogovarjajo, kot pa, \xc4\x8de le stojijo v bli\xc5\xbeini. Socialni nasmeh se tudi s starostjo pojavlja vedno pogosteje. Vendar pa je nasmihanje najpogostej\xc5\xa1e v prvih desetih minutah interakcije, kar bi lahko razlo\xc5\xbeili z nara\xc5\xa1\xc4\x8dajo\xc4\x8do utrujenostjo, zaspanostjo in prilagoditvijo na konstantno situacijo. Smehljanje ima za dojen\xc4\x8dka velik pomen, saj s smehljanjem vzbudijo mo\xc4\x8dne materinske ob\xc4\x8dutke pri skrbnikih, kar pove\xc4\x8da njihove mo\xc5\xbenosti za pre\xc5\xbeivetje._NEWLINE_Pred\xc5\xa1olski otroci v starosti od 2 do 5 let se najpogosteje smehljajo tako, da se jim koti\xc4\x8dki ustnic privihajo in razkrijejo zgornjo vrsto zob, kar imenujemo zgornji nasmeh. Ta nasmeh je najbolj socialen od treh, opazovanih v raziskavi, ki je \xc5\xbeelela raziskati oblike in funkcije nasmeha pri pred\xc5\xa1olskih otrocih. Socialen nasmeh je najpogostej\xc5\xa1i v dru\xc5\xbebi in \xc5\xa1e posebej ob pozdravljanju, skupni igri, kazanju stvari in verbalni interakciji ter se s starostjo pojavlja vedno pogosteje. Druga dva tipa nasmeha sta zaprti nasmeh, ki je najpogosteje namenjen samemu sebi med samostojno igro ter nima socialne funkcije, ker se njegova pojavnost ne spreminja skozi razvoj, in \xc5\xa1iroki nasmeh, pri katerem se razkrijeta zgornja in spodnja vrsta zob, zna\xc4\x8dilen pa je za aktivno igro. Pojavljanje zgornjega, ter do neke mere \xc5\xa1irokega nasmeha, pa ne le raste, ampak postaja tudi bolj selektivno glede na spol. Najvidneje se to dogaja pri de\xc4\x8dkih, ki pri \xc5\xa1tirih letih namenjajo socialni zgornji nasmeh skoraj ekskluzivno le za ostale de\xc4\x8dke. Deklice ga ne uporabljajo tako ekskluzivno, vendar vseeno redkeje v interakciji z de\xc4\x8dki._NEWLINE_Otroci se z nasmehom/veseljem odzivajo tako na pozitivne kot na negativne dogodke. Raziskovalki Nazan Aksan in Grazyna Kochanska (2004)  sta raziskovali veselje s socialnim ozadjem in veselje brez socialnega izvora. Otroke, udele\xc5\xbeene v raziskavi, sta izpostavili \xc5\xa1estim dogodkom, ki naj bi pri njih spro\xc5\xbeili pozitivna \xc4\x8dustva. Trije so vklju\xc4\x8devali socialne igre, izmeni\xc4\x8dno z mamo/o\xc4\x8detom, raziskovalko ter tujo \xc5\xbeensko (snemalko). Pri ostalih treh pa sta opazovali otroka, ko se je ta igral sam, ko je gledal lutkovno predstavo ter ko je poslu\xc5\xa1al klasi\xc4\x8dno glasbo. Raziskovalki sta kodirali otrokove odzive na lestvici od 0 do 3, pri tem 0 pomeni\xc2\xa0\xc2\xbbni nasmeha\xc2\xab\xc2\xa0in 3\xc2\xa0\xc2\xbbvelik nasmeh, odprta usta, gubice v koti\xc4\x8dkih o\xc4\x8di\xc2\xab. Ugotovili sta, da se stopnja veselja razlikuje glede na njen izvor - kot pri\xc4\x8dakovano, je veselje najintenzivnej\xc5\xa1e pri dra\xc5\xbeljajih s socialnim ozadjem._NEWLINE_Smeh pa je prisoten tudi pri \xc5\xbeivalih. Veliko ljudi zanika mo\xc5\xbenost, da tudi \xc5\xbeivali podobno kot ljudje do\xc5\xbeivljajo \xc4\x8dustva, kot je veselje. Prevladuje prepri\xc4\x8danje, da je vedenje \xc5\xbeivali evolucijsko pogojeno. A raziskave ka\xc5\xbeejo, da se tudi \xc5\xbeivali odlo\xc4\x8dijo za dolo\xc4\x8deno obliko vedenja ne le instinktivno, temve\xc4\x8d tudi zaradi pozitivnih ob\xc4\x8dutkov, ki jih medtem do\xc5\xbeivljajo. Jaak Panksepp je s sodelavci raziskoval vedenje laboratorijskih podgan. Ugotovili so, da podgane med igranjem ali med drugimi socialnimi interakcijami proizvajajo zvoke v vi\xc5\xa1ini 50kHz \xe2\x80\x93 ta odziv pa lahko dramati\xc4\x8dno pove\xc4\x8damo z \xc5\xbege\xc4\x8dkanjem \xc5\xbeivali in potezami, podobnimi tem, ko se \xc5\xbeivali igrajo med sabo. Take interakcije v najve\xc4\x8dji meri spro\xc5\xbeijo "podganji smeh". Ti zvoki predstavljajo \xc5\xbeeljo po socialnih interakcijah, podobno kot smeh pri ljudeh; ugotovljeno je namre\xc4\x8d \xc5\xbee bilo, da imata navedena zvoka isti nevrolo\xc5\xa1ki izvor, deluje torej isti del mo\xc5\xbeganov._NEWLINE_Nasmejani obraz zajema obrazne spremembe na podro\xc4\x8dju okoli ust in na podro\xc4\x8dju okoli o\xc4\x8di. Za nasmeh je potrebno kr\xc4\x8denje dveh obraznih mi\xc5\xa1ic. Prva mi\xc5\xa1ica se imenuje Zygomaticus major, katere kr\xc4\x8denje dvigne koti\xc4\x8dke ustnic in povzro\xc4\x8di nasmeh. Druga pa se imenuje Orbicularis oculi katere kr\xc4\x8denje povzro\xc4\x8di pojav gubic v o\xc4\x8desnih koti\xc4\x8dkih ter zmanj\xc5\xa1ano odprtost o\xc4\x8di. Lo\xc4\x8dujemo dva tipa nasmehov in sicer pristni ter narejeni nasmeh. Pristen nasmeh je tisti, ki vklju\xc4\x8duje kr\xc4\x8denje mi\xc5\xa1ice Orbicularis oculi medtem ko narejeni nasmeh vklju\xc4\x8duje samo kr\xc4\x8denje mi\xc5\xa1ice Zygomaticus major. Obrazni izrazi nasmeha, ki odra\xc5\xbeajo veselje imajo veliko vlogo pri vzpostavitvi in ohranjanju socialne interakcije. Na temo prepoznavanje nasmejanega obraza so bili izvedeni 4 eksperimenti eksperimenti\xe2\x86\x92ekspermenti , ki so prou\xc4\x8devali ali prepoznavanje nasmejanega obraza zajema samo nasmeh (sprememba okoli ust) ali zajema tudi spremembe na podro\xc4\x8dju okoli o\xc4\x8di ter ali obrazne spremembe okoli o\xc4\x8di vplivajo na hitrost prepoznavanja veselja pri \xc4\x8dloveku. V prvem eksperimentu so znanstveniki prou\xc4\x8devali kako hitro so udele\xc5\xbeenci eksperimenta prepoznali nasmeh na obrazu. Sodelovalo je 12 prostovoljcev katerim je bilo prikazanih 12 slik nasmehov s spremembami na podro\xc4\x8dju o\xc4\x8di in 12 slik nasmehov s spremembami okoli ust, vmesno pa so bile prikazane tudi slike obrazov, ki niso prikazovale nasmeha. Njihova nadaljnja naloga je bila, da so pritisnili gumb vsaki\xc4\x8d ko so zagledali nasmejani obraz. Drugi eksperiment je prav tako raziskoval prepoznavanje nasmeha na obrazu vendar na slikah , ki so vse prikazovale isto osebo. V tretjem eksperimentu so morali udele\xc5\xbeenci prepoznati nasmejani obraz preko slik, ki so prikazovale bodisi spodnje (usta) bodisi zgornje (podro\xc4\x8dje o\xc4\x8di) dele obraza. V zadnjem eksperimentu, \xc4\x8detrtem eksperimentu pa so raziskovali \xc4\x8de na hitrost prepoznavanja nasmeha na obrazu vpliva prikazovanje tudi obrazov, ki ne prikazujejo nasmeha temve\xc4\x8d prikazujejo gnus. Nasmehi, ki ka\xc5\xbeejo spremembe na podro\xc4\x8dju o\xc4\x8di so hitreje prepoznani kot izra\xc5\xbeanje \xc4\x8dustva imenovanega veselje. Po\xc4\x8dasnej\xc5\xa1e je prepoznavanje obraza, ki ne ka\xc5\xbee sprememb okoli o\xc4\x8di. V splo\xc5\xa1nem so izrazi veselja na obrazu prepoznani hitreje kot katerikoli drugi \xc4\x8dustveni izrazi. Za prepoznavanje nasmejanega obraza je dovolj \xc5\xbee sam nasmeh (sprememba okoli ust).  Lo\xc4\x8dimo dva tipa nasmeha. Pristni in narejeni nasmeh. V \xc5\xa1tudiji je bilo ugotovljeno, da je tip nasmeha zanesljiv pokazatelj zaupanja pri \xc4\x8dloveku. Ljudje bolj pozitivno prepoznajo in ocenijo tiste izraze, ki prikazujejo pristne nasmehe. Prepoznavanje \xc4\x8dlovekovega obraznega izraza vodi ljudi v njihovih medosebnih interakcijah [[interakcija|interakcijah]\xe2\x86\x92interakcijah . Ljudje raje stopajo v interakcijo z osebami, ki prikazujejo pristni nasmeh. \xc4\x8clovek je sposoben prepoznati oz. lo\xc4\x8diti pristni nasmeh od narejenega kar omogo\xc4\x8da, da \xc4\x8dlovek lahko prepozna ali je neko vreden zaupanja ali ne. Ljudje v 80% pravilno lo\xc4\x8dijo med pristnim in narejenim nasmehom.\n_START_SECTION_\nRazlikovanje med pravim in nepravim nasmehom\n_START_PARAGRAPH_\nNasmeh je obrazni izraz na obrazu, ki je odras veselja, sre\xc4\x8de. Poznamo ve\xc4\x8d vrst nasmeha vsi pa se pojavijo, ko se skr\xc4\x8di obrazna mi\xc5\xa1ica zygomatic major, ob tem pa se dvignejo koti\xc4\x8dki ustnic. Najbolj pristen in pravi nasmeh je Duchenne nasmeh pri katerem se skr\xc4\x8di tudi mi\xc5\xa1ica orbicularis oculi, ki povzro\xc4\x8di dvig lic okrog o\xc4\x8di (Ekman, Davidson in Friesen, 1990; v: Messinger idr., 1999)_NEWLINE_. V neki \xc5\xa1tudiji so raziskovali s starostjo povezane spremembe v zmo\xc5\xbenosti razlikovanja med pravim in zlaganim nasmehom, drugih ljudi. Vsem udele\xc5\xbeencem preiskave so pokazali slike na katerih so bili pravi nasmehi, zlagani nasmehi in nevtralni izrazi. Eksperimentatorji so jih prosili naj takoj razberejo \xc4\x8dustveno stanje osebe na sliki, opirajo\xc4\x8d se na vpra\xc5\xa1anje, ali je oseba na sliki sre\xc4\x8dna. Rezultati so pokazali da so ljudje ob prikazu pravega, iskrenega nasmeha, ve\xc4\x8dkrat opisali osebo na sliki kot sre\xc4\x8dno, kot pri prikazu zlaganega nasmeha. Prav tako pa so osebo na sliki ve\xc4\x8dkrat ozna\xc4\x8dili za sre\xc4\x8dno ob prikazu zlaganega nasmeha, kot pri prikazu nevtralnega izraza._NEWLINE_Narejena je bila tudi \xc5\xa1tudija pri kateri so merili dol\xc5\xbeino in gladkost nasmehov \xc5\xbeensk, kot odziv na gledanje pozitivnih \xc4\x8dustvenih filmov, med tem ko so te filme gledale same in v socialni interakciji. Pri Duchanne nasmehu so opazili regularnost in gladkost nasmeha, prav tako pa je bila dol\xc5\xbeina proporcionalno razvr\xc5\xa1\xc4\x8dena na za\xc4\x8detku, vrhu in koncu. Medtem ko drug nasmeh ni pokazal proporcionalnosti med temi komponentami. Rezultati so bili enaki ne glede na socialno interakcijo in samoto pri gledanju filmov._NEWLINE_Pri preu\xc4\x8devanju razlik med otroki in odraslimi pri razlikovanju prepoznavanja pravega in zlaganega nasmeha je bilo ugotovljeno, da so se otroci pri razlikovanju opirali na o\xc4\x8desne zanke veselja in na odprta usta pri nasmehih. Odrasli pa so nasmeh z dvignjenimi lici opisovali bolj pozitivno in ozna\xc4\x8dili to kot bolj pristen nasmeh, so pa bolj negativno sodili nasmehe z odprtimi usti._NEWLINE_Raziskovalci so ugotovili, da se pojavljajo starostne razlike med prepoznavanjem pravega in zlaganega nasmeha, saj starej\xc5\xa1i odrasli ve\xc4\x8dkrat opisujejo ljudi na kot sre\xc4\x8dne v primerjavi z mlaj\xc5\xa1imi odraslimi. Prav tako so razlike med otroci in odraslimi. Otroci se bolj opirajo na o\xc4\x8desne znake in ve\xc4\x8dkrat ozna\xc4\x8dijo osebo za sre\xc4\x8dno glede na intenzivnost nasmeha. Odrasli pa take nasmehe prej ocenijo kot zlagane. Potrjeno je bilo tudi, da je Duchenne manj spremenljiv v trajanju, in da je ta nasmeh bolj gladek in pristen kot drugi nasmehi. Na splo\xc5\xa1no pa je te\xc5\xbeko razbrati vrsto nasmeha, saj je veliko obraznih znakov zavajajo\xc4\x8dih, ko ocenjujemo pristnost nasmehov.\xc2\xa0\xc2\xa0_NEWLINE_Daniel S. Messinger, K. Laurie Dickson and Alen Fogel so v svoji raziskavi udele\xc5\xbeile novorojen\xc4\x8dke (1-6mesecev starosti)in njihove matere, ter ugotovile da se je Duchenne nasmeha najve\xc4\x8dkrat pojavljal na njihove obraze. Ostale nasmehe pri katerem se mi\xc5\xa1ica orbicularis oculi ne skr\xc4\x8duje, so bile kraj\xc5\xa1e in manj intenzivne. Dokazali so tudi, da Duchenne in ostale nasmehe pri novorojen\xc4\x8dkih ne sledijo modele za \xc4\x8dustvenih stanj pri odraslih.\xc2\xa0\xc2\xa0_NEWLINE_Vrsto nasmeha oziroma smeha (specifi\xc4\x8dno kot odziv na \xc5\xa1tiri razli\xc4\x8dna \xc4\x8dustva, in sicer \xc5\xbege\xc4\x8dkanje, veselje, posmeh in schadenfreude) pa je mogo\xc4\x8de opredeliti tudi zvo\xc4\x8dno, ne le vizualno.\n_START_SECTION_\nVeselje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nVeselje pogosto preu\xc4\x8dujejo v povezavi z delom. Delo Hoskote (2010) je v svoji \xc5\xa1tudiji ugotovil, da so posamezniki do\xc5\xbeiveli veselje na delovnem mestu, ko so bili uspe\xc5\xa1ni pri dolo\xc4\x8denih projektih, ki jih je bilo zaradi omejitve \xc4\x8dasa te\xc5\xbeko dose\xc4\x8di. Odli\xc4\x8den ob\xc4\x8dutek nekega uspeha, dose\xc5\xbeka privede do ob\xc4\x8dutka veselja. Poleg tega so se kot pomemben pogoj za do\xc5\xbeivljanje veselja pri delu izkazali dobri odnosi s sodelavci. Gamble, Lincoln in Adamson (2009) so v svoji raziskavi ugotovili, da lahko udele\xc5\xbeenci z iskanjem mo\xc5\xbenosti za razvijanje svojih sposobnosti pri ravnanju z ljudmi, pove\xc4\x8dajo svojo u\xc4\x8dinkovitost pri delu in s tem sebi povzro\xc4\x8dijo veselje._NEWLINE_Veselje na delovnem mestu se je na podlagi narejenih \xc5\xa1tudij izkazalo kot pomemben prispevek tako k uspehu delavcev kot k uspehu celotne ekipe. Mnogi psihologi so se leta ukvarjali z raziskovanjem povezave med veseljem, dobro voljo, splo\xc5\xa1nim dobrim po\xc4\x8dutjem in uspe\xc5\xa1nostjo. Raziskava Jingzhou Pan in Wenxia Zhou , je potrdila slutnjo, da neka povezava res obstaja. Raziskovala je povezavo med pla\xc4\x8do in veseljem, ter odkrila da se signifikantna razlika v nivoju veselja poka\xc5\xbee le do stopnje, ko ima posameznik zadovoljene vse osnovne \xc5\xbeivljenjske potrebe. Osnovne \xc5\xbeivljenjske potrebe pa ne vklju\xc4\x8dujejo le osnovnih \xc5\xbeivljenjskih potreb po vodi, hrani, spanju itd., ampak tudi potrebe po spo\xc5\xa1tovanju, pripadnosti, statusu in drugih psiholo\xc5\xa1kih potrebah. Vse nad to pa prina\xc5\xa1a dodatne odgovornosti in s tem stres ter druga negativna ob\xc4\x8dutja (Diener in Biswas-Diener leta 2002)._NEWLINE_Raziskava izvedena na 12,894 \xc5\xa1tudentih 1. letnika dodiplomskega \xc5\xa1tudija \xc5\xa1tirih ve\xc4\x8djih Ameri\xc5\xa1kih univerz, ki so jo izvedli Carol Nickerson, Ed Diener in Norbert Schwarz (2011) je pokazala, da imata uspeh in uspe\xc5\xa1nost pri \xc5\xa1tudentih manj\xc5\xa1o pomembnost pri stopnji veselja, kot pa pri zaposlenih osebah. Odkrili so, da so pri \xc5\xa1tudentih v ospredju socialni odnosi, status in uveljavitev, med tem ko \xc4\x8dutijo manj\xc5\xa1o potrebo po intelektualnih dejavnostih, katerih rezultati so uspehi na \xc5\xa1tudijskem podro\xc4\x8dju._NEWLINE_Melissa M. Sloan (2012) je v svoji raziskavi ugotavljala razlike med spoloma kar se ti\xc4\x8de do\xc5\xbeivljanja veselja na delovnem mestu. Rezultati so pokazali, da mo\xc5\xa1ki in \xc5\xbeenske do\xc5\xbeivljajo jezo na delovnem mestu z enako frekvenco, medtem ko \xc5\xbeenske poro\xc4\x8dajo o ve\xc4\x8djem do\xc5\xbeivljanju veselja v primerjavi z mo\xc5\xa1kimi sodelavci. Ta rezultat je zanimiv, ker bi se, glede na splo\xc5\xa1no ni\xc5\xbeji polo\xc5\xbeaj \xc5\xbeensk na delovnem mestu, lahko pri\xc4\x8dakovalo, da bodo mo\xc5\xa1ki do\xc5\xbeivljaji ve\xc4\x8d veselja. Na ve\xc4\x8dini dejavnikov kakovosti delovnega mesta mo\xc5\xa1ki dosegajo vi\xc5\xa1je rezultate kot \xc5\xbeenske, imajo na primer vi\xc5\xa1je dohodke, manj \xc4\x8dasa imajo stika z nadrejenimi, kar ka\xc5\xbee na manj nadzora, imajo pa tudi ve\xc4\x8dji vpliv nad drugimi na delovnem mestu kot \xc5\xbeenske._NEWLINE_Analiza do\xc5\xbeivljanja oziroma obvladovanja veselja ne delovnem mestu je torej razkrila nekaj zanimivih vzorcev. Kot pri\xc4\x8dakovano \xc5\xbeenske la\xc5\xbeje in bolj pogosto izra\xc5\xbeajo pozitivna \xc4\x8dustva na delovnem mestu kot mo\xc5\xa1ki, \xc4\x8deprav ta fenomen ni bil pojasnjen s pomo\xc4\x8djo karakteristik delovnega mesta samega po sebi. Pri\xc4\x8dakovano je bilo, da bodo delavci na vi\xc5\xa1jih polo\xc5\xbeajih bolj zadr\xc5\xbeani pri izra\xc5\xbeanju \xc4\x8dustev, vendar so ugotovili, da ti dve spremenljivki nista neposredno povezani. Zdi se, da se mo\xc5\xa1ki in \xc5\xbeenske kar se ti\xc4\x8de obvladovanja \xc4\x8dustev obna\xc5\xa1ajo v skladu z normami kulturnega izra\xc5\xbeanja glede na spol. Mo\xc5\xa1ki in \xc5\xbeenske torej do\xc5\xbeivljajo podobne koli\xc4\x8dine veselja pri delu, le da \xc5\xbeenske izra\xc5\xbeajo to veselje navzven, mo\xc5\xa1ki pa ne. Razlog za tako obna\xc5\xa1anje lahko le\xc5\xbei v tem, da se \xc5\xbeenske podzavestno obna\xc5\xa1ajo v skladu z normativi izra\xc5\xbeanja \xc4\x8dustev, ki so zna\xc4\x8dilne za \xc5\xbeenske, ali pa ka\xc5\xbeejo ve\xc4\x8d veselja na delovnem mestu, da bi pri\xc5\xa1le do vi\xc5\xa1jega polo\xc5\xbeaja.\n_START_SECTION_\npri medicinskem osebju\n_START_PARAGRAPH_\nPodobne vzroke veselja pri delu so ugotovili tudi pri zdravnikih in medicinskih sestrah. Ti trdijo, da na svojem delovnem mestu najve\xc4\x8dkrat ob\xc4\x8dutijo veselje, ko se pacientu zdravje izbolj\xc5\xa1uje. Za nekatere zdravnike tudi u\xc4\x8dne izku\xc5\xa1nje v praksi prina\xc5\xa1ajo veselje. Obstajajo dolo\xc4\x8dene izku\xc5\xa1nje, ki pove\xc4\x8dujejo poklicno zadovoljstvo in povzro\xc4\x8dijo veselje do dela. Zdravniki so poleg tega omenili, da pogosto do\xc5\xbeivljajo veselje takrat, ko je prisotna bolj\xc5\xa1a komunikacija med \xc4\x8dlani ekipe in ko je prisotno priznavanje ostalih \xc4\x8dlanov (medicinskih sester idr.), ki prav tako prispevajo k oskrbi bolnika. (Johnson, Woods, Stevens, Bowen, Provost, Sixta, Wagner, 2010)\n_START_SECTION_\npri socialnih delavcih\n_START_PARAGRAPH_\nSocialni delavci so svoje veselje pri delu povezali z ve\xc4\x8d vidiki, kot so odkrili v raziskavi  Pogosto so omenjali, da je vir veselja prav neposreden stik z ljudmi (tako strankami kot sodelavci) in tudi mo\xc5\xbenost, da slu\xc5\xbeijo in pomagajo drugim ter da ta pomo\xc4\x8d prinese pozitivne u\xc4\x8dinke. Kar nekaj delavcev najde veselje tudi pri sami izbiri poklica in delu, ki ga opravljajo kot strokovnjaki na socialnem podro\xc4\x8dju. Posredno pa jim pozitiven pogled drugih na njihovo delo tudi prina\xc5\xa1a veselje.\n_START_SECTION_\nVeselje in vsakodnevne dejavnosti\n_START_PARAGRAPH_\nMnoge raziskave dokazujejo, da imajo veseli ljudje bolj\xc5\xa1e odnose s prijatelji, dru\xc5\xbeino, partnerji in ljudmi na splo\xc5\xa1no. So bolj ekstravertirani, pripravljeni delati kompromise in manj nevroti\xc4\x8dni. Po mnenju nekaterih raziskovalcev je veselje klju\xc4\x8dni faktor za dobro po\xc4\x8dutje in zadovoljstvo v \xc5\xbeivljenju. Vseeno pa ostaja vpra\xc5\xa1anje, kaj naredi ljudi bolj vesele. V eni od raziskav na temo veselja sta avtorja  preu\xc4\x8devala bazo 35 let zbiranih podatkov, da bi ugotovila katere dejavnosti veseli ljudje najve\xc4\x8dkrat po\xc4\x8dnejo. Prva raziskava je ugotovljala, katere od navedenih stvari na vpra\xc5\xa1alniku imajo ljudje na splo\xc5\xa1no najraje. Po pri\xc4\x8dakovanju se na primer raje dru\xc5\xbeijo s prijatelji in igrajo z otroki, kot pa opravljajo najrazli\xc4\x8dnej\xc5\xa1a hi\xc5\xa1na opravila. Na lestvici najljub\xc5\xa1ih dejavnosti so se zna\xc5\xa1li: seks (na prvem mestu), \xc5\xa1port, igranje z otroki, cerkev in religija ter spanje (na istem mestu), hrana v restavracijah, dru\xc5\xbeenje s prijatelji, dru\xc5\xbeenje z dru\xc5\xbeino, odmor v slu\xc5\xbebi, branje in hrana doma, kot enajsta najljub\xc5\xa1a dejavnost pa sledi gledanje televizije. Sledila je raziskava, ki ugotavlja katere od teh stvari najraje po\xc4\x8dnejo ljudje, ki so v primerjavi z drugimi nadpovpre\xc4\x8dno veseli. Udele\xc5\xbeenci so najprej ozna\xc4\x8dili stopnjo veselja (sre\xc4\x8de), ki jo dnevno ob\xc4\x8dutijo in \xc5\xa1ele nato obkro\xc5\xbeili, kaj jim prinese najve\xc4\x8d veselja. Ugotovitve so pokazale, da se veseli ljudje radi dru\xc5\xbeijo, in najve\xc4\x8d veselja jim prinese pre\xc5\xbeivljanje prostega \xc4\x8dasa z dru\xc5\xbeino. Zelo veseli ljudje hodijo v cerkev vsaj 5 krat ve\xc4\x8d kot pa ljudje, ki so le nekoliko veseli. \xc4\x8ceprav je seks v prvi raziskavi na prvem mestu, na veselje vpliva le v za\xc4\x8detni fazi zveze, kasneje pa na poro\xc4\x8dene pare nima tolik\xc5\xa1nega vpliva. Gledanje televizije je edina stvar, ki so jo ljudje v prej\xc5\xa1nji raziskavi postavili dokaj visoko in ni povezana z veseljem. Raziskovalca sta ugotovila, da manj sre\xc4\x8dni pari gledajo ve\xc4\x8d televizije kot sre\xc4\x8dni pari.\n_START_SECTION_\n\xc4\x8cokolada ali jabolko\n_START_PARAGRAPH_\n\xc4\x8ce se \xc5\xbeelimo le na hitro razvedriti, nam raziskava  o u\xc4\x8dinku \xc4\x8dokolade v primerjavi z jabolkom predlaga, da naj vsake toliko \xc4\x8dasa za ob\xc4\x8dutek veselja raje pose\xc5\xbeemo po ko\xc5\xa1\xc4\x8dku \xc4\x8dokolade. Udele\xc5\xbeence te raziskave je predstavljalo 37 \xc5\xbeensk, ki so dobile 4 tablice \xc4\x8dokolade, 4 jabolka in 12 kuvert, v katerih so se nahajali vpra\xc5\xa1alniki. Ko so izpolnile vpra\xc5\xa1alnik so dobile navodilo, ali morajo pojesti \xc4\x8dokolado ali jabolko in po kon\xc4\x8danem obroku vklopile \xc5\xa1toparico, ki jim je zapiskala na 5, 30, 60 in 90 minut. Vsaki\xc4\x8d so morale ponovno odgovoriti na vpra\xc5\xa1alnik, ki jim je vzel 3 minute. Eno uro pred za\xc4\x8detkom in med poskusom niso smele jesti ni\xc4\x8desar drugega. Rezultati so pokazali, da se dobra volja najbolj izrazi po tem, ko so udele\xc5\xbeenke pojedle \xc4\x8dokolado. Pomembno je, da se po\xc4\x8dutje po \xc4\x8dokoladi ni le izbolj\xc5\xa1alo, ampak je \xc4\x8dokolada pri udele\xc5\xbeenkah spro\xc5\xbeila veselje. Problem je nastal le, \xc4\x8de so imele udele\xc5\xbeenke slabo samopodobo in so \xc4\x8dokolado namesto z veseljem povezale s krivdo. \xc4\x8cokolada torej vzbudi ob\xc4\x8dutek sre\xc4\x8de in veselja bolj kot jabolko, vendar le, \xc4\x8de se \xc4\x8dlovek po tej hrani ne po\xc4\x8duti krivega in ob\xc5\xbealuje, da jo je pojedel.\n_START_SECTION_\nVeselje in bivanje v glavnih mestih\n_START_PARAGRAPH_\nAlan T. Piper (2014) je pri svoji raziskavi iskal povezavo med veseljem in prebivanjem v enem od evropskih glavnih mest. Pri raziskavi je ugotovil,da so ljudje, ki \xc5\xbeivijo v glavnih mestih manj veseli kot tisti, ki ne. Vendar je pri razlagi svoji rezultatov izpostavil \xc5\xa1e eno pomanjkljivost. Z raziskavo namre\xc4\x8d ni ugotovil, ali so ljudje manj veseli zato, ker \xc5\xbeivijo v glavnih mestih ali pa se le manj veseli ljudje preselijo tja. \xc4\x8ce se torej nekdo preseli iz nekega obrobnega mesta v glavno, \xc5\xa1e ne pomeni, da bo to povzro\xc4\x8dilo manj veselja v njegovem \xc4\x8dustvovanju. Za svoje rezultate je predvideval ve\xc4\x8d vzrokov, eden je na primer ta, da smo ljudje socialna bitja, kar pomeni, da te\xc5\xbeimo k dru\xc5\xbebi drugih ljudi, zato bi lahko bil problem glavnih mest to, da so ljudje, ki \xc5\xbeivijo tam, manj povezani, bolj individualni, anonimni in, da niti ne poznajo svojih sosedov. Ravno tako je predvideval, da bi vzrok lahko bil prevelik pritisk urbanega \xc5\xbeivljenja, vi\xc5\xa1ja raven neenakosti ali pa strah pred zlo\xc4\x8dinom, ki naj bi bil bolj prisoten v prestolnicah kot drugod. Ugotovil je celo, da na veselje bolj vpliva strah pred zlo\xc4\x8dinom, kot pa, \xc4\x8de je bil posameznik dejansko \xc5\xbertev zlo\xc4\x8dina.\n_START_SECTION_\nDisasociacije med veseljem in pozitivnostjo\n_START_PARAGRAPH_\nPanksepp je trdil, da je afetkivno procesiranje emocije na podlagi treh funkcionalnih in neuroanatomskih razli\xc4\x8dnih ravneh, ki aktivirajo subkortikalne mre\xc5\xbee (primarna raven), limbi\xc4\x8dnega sistema (sekundarna raven) in neokorteksa (terciarna raven). Raziskovalci, ki so \xc5\xbeeleli preizkusiti to trditvijo, so se fukusirali na to, da se veselje in pozitivnost izra\xc5\xbeajo pri procesiranja na sekundarni in terciarni ravni, to so preisku\xc5\xa1ali z nalogo z besednim prepoznavanjem. Uporabili so 120 samostalnikov z dol\xc5\xbeino 4-8 \xc4\x8drk in enako \xc5\xa1tevilo nebesed, ki so bili predstavljeni na 2(veselje)x2(pozitivnost) znotraj subjektnih na\xc4\x8drtov. Znotraj MRI skener so udele\xc5\xbeenci dobili navodila da bi se hitro in \xc4\x8dim natan\xc4\x8dneje odo\xc4\x8dili s pretiskanje gumba, ki je dolo\xc4\x8dal, \xc4\x8de so izpostavili pravilno nem\xc5\xa1ko besedo oz. nebesedo. Rezultatai so pokazali da besede, ki so bile klasificirane kot besede, ki izra\xc5\xbeajo visoko veselje (high HAP) so bile procesirane hitreje kot tiste, ki so bile klasificirane kot besede, ki izra\xc5\xbeajo nizko (low HAP) veselje. Neuroimaging rezultati so pokazali statisti\xc4\x8dno zna\xc4\x8dilni glavni efekt za oba faktorja (veselje in pozitivnost), vendar brez zna\xc4\x8dilnih interakcij med njimi. Manipulacijo veselja v eksperimentalnem procesu je pokazala zna\xc4\x8dilne aktivikacijske razli\xc4\x8dnosti znotraj desne amigdale, cerebeluma in levo medialno okcipitalno vijugo.\n_START_SECTION_\nVeselje in empatija\n_START_PARAGRAPH_\nZnanstveniki ugotavljajo, da isti deli mo\xc5\xbeganov sodelujejo pri empatiji vezani na veselje, kakor na \xc5\xbealost\xc2\xa0so\xc4\x8dloveka. Tako se bo aktiviral isti del mo\xc5\xbeganov, \xc4\x8de posameznik so\xc4\x8dustvuje z nekom, ki ga je doletela huda nesre\xc4\x8da ali pa \xc4\x8de se posameznik s so\xc4\x8dlovekom veseli ob njegovem uspehu._NEWLINE_Perry, Hendler in Shaman-Tsoory (2012) pa so odkrili, da kljub temu, da v obeh primerih deluje isti del mo\xc5\xbeganov, intenziteta mo\xc5\xbeganske aktivnosti ni enaka pri empatiji vezani na veselje in empatiji vezani na \xc5\xbealost so\xc4\x8dloveka. Raziskava dokazuje, da je \xc4\x8dlovek bolj sposoben so\xc4\x8dustvovanja z ljudmi, ki so v negativnem polo\xc5\xbeaju, kot z ljudmi, ki so v pozitivnem polo\xc5\xbeaju. Take rezultate bi se dalo razlo\xc5\xbeiti s stali\xc5\xa1\xc4\x8da evolucije. Empatija se je po mnenju nekaterih znanstvenikov razvila zato, da bi za\xc5\xa1\xc4\x8ditila ranljivej\xc5\xa1e posameznike (npr. potomstvo). S\xc2\xa0tem, da pomaga\xc5\xa1 nekomu v negativni situaciji, pove\xc4\x8da\xc5\xa1 mo\xc5\xbenosti, da bo tudi on pomagal tebi, ko bo situacije obrnjena. Empatija s pozitivnimi \xc4\x8dustvi torej za posameznika ni posebej koristna, medtem ko empatija z negativnimi \xc4\x8dustvi vodi v nudenje pomo\xc4\x8di, ki se navadno spla\xc4\x8da za oba vpletena._NEWLINE_Opazna pa je razlika v delovanju mo\xc5\xbeganov, ko se posameznik miselno postavi v situacijo, ki se hipoteti\xc4\x8dno zgodi njemu ali se v\xc5\xbeivi v situacijo v katero je udele\xc5\xbeen njegov prijatelj. Ve\xc4\x8dja aktivnost mo\xc5\xbeganov je bila prisotna, ko se je posameznik miselno vklju\xc4\x8dil v situacijo, v katero je bil sam \xc4\x8dustveno vpleten. Lahko bi rekli, da smo sami s seboj bolj empati\xc4\x8dni in bolje razumemo sebe v hipoteti\xc4\x8dni situaciji kot druge.\n_START_SECTION_\nVeselje in ples\n_START_PARAGRAPH_\nPsihologi ugotavljajo, da smo ljudje iz plesnega gibanja sposobni razbrati osnovna \xc4\x8dustva._NEWLINE_Antonia Camurri, Ingrid Lagerl\xc3\xb6f in Gualtiero Volpe je iz\xc5\xa1el leta 2002 in predstavlja eksperiment, s katerim so raziskovali kateri telesni gibi so najbolj vklju\xc4\x8deni v plesal\xc4\x8devo izra\xc5\xbeanje pri\xc2\xa0 prepri\xc4\x8devanje publike med plesno predstavo. Druga to\xc4\x8dka eksperimenta je vsebovala merjenje in analiziranje gibov, ki so jih razvrstili v kategorije glede na emocije, ki so jih spodbudile. V tretji to\xc4\x8dki eksperimenta pa so testirali zbrane modele in algoritme za analizo tako, da so primerjali njihove ocene z ocenami gledalcev enake plesne predstave.\xc2\xa0Pri veselju so je pokazalo ob\xc4\x8dutno vi\xc5\xa1je ocenjevanje pri \xc5\xa1estih predstavah, \xc4\x8deprav je v \xc5\xa1tirih od desetih plesih \xc5\xa1lo za me\xc5\xa1anje veselja in jeze. Veselje je doseglo tretjo najvi\xc5\xa1jo stopnjo prepoznavnosti, takoj za \xc5\xbealostjo in jezo. Rezultati so prav tako pokazali, da ima veselje nizke vrednosti indeksa kr\xc4\x8denja (ang. contraction index, CI) v primerjavi z ostalimi emocijami. Prav tako so avtorji raziskave ugotovili, da je za veselje, nasprotno od \xc5\xbealosti zna\xc4\x8dilno teko\xc4\x8de gibanje, kar je bilo ugotovljeno preko merjenja koli\xc4\x8dine gibanja (ang. quantity of motion, QoM)._NEWLINE_Nao Shikanai, Misako Sawada in Motonbu Ishii so v svoji raziskavi \xc5\xbeeleli najti karakteristike, ki so pripomogle k zaznavanju emocij prikazanih skozi ples. \xc5\xbdeleli so tudi razviti model, ki ka\xc5\xbee povezavo med vtisom in karakteristiko izraznega gibanja plesa. Rezultati so pokazali, da so sodelujo\xc4\x8di gledalci pravilno ugotovili \xc4\x8dustvene pomene za dolo\xc4\x8denim plesnim gibanjem. V kompleksnem miselnem vzorcu so prikazali rezultate raziskave. Miseln vzorec so poimenovali model gibanja vtisov emocij (ang. Movments Impressions Emotions Model). Iz njega se lahko razbere kolik\xc5\xa1ni meri je za dolo\xc4\x8deno emocijo zna\xc4\x8dilna dinamika, stabilnost in \xc5\xa1irjenje v povezavi z zapiranjem telesa, obra\xc4\x8danjem ali skakanjem, pogostostjo in mo\xc4\x8djo navzdol usmerjenih gibanj in pogostostjo in mo\xc4\x8djo navzgor usmerjenih gibanj. Na primer, tako lahko razberemo, da so v primerjavi z \xc5\xbealostjo za veselje bolj zna\xc4\x8dilna navzgor usmerjena gibanja.Ugotovili so tudi, da ima gibanje kjer udi zavzamejo veliko prostora, z veliko obrati in skakanjem, najve\xc4\x8dji vpliv na zaznavanje veselja. Hkrati pa so opazovalci prej prepoznali veselje preko ob\xc4\x8dutka stabilnosti, kot pa preko obratov in skokov.\n_START_SECTION_\nVeselje ob rojstvu otrok\n_START_PARAGRAPH_\nVeselje je pozitivno \xc4\x8dustvo, ki jo izra\xc5\xbea du\xc5\xa1evni proces. Trenutek, ko se je rodil/a njihova pun\xc4\x8dka/fantek mnogi ozna\xc4\x8dujejo za najsre\xc4\x8dnej\xc5\xa1ega v njihovem \xc5\xbeivljenju. Ob tem gre poudariti, da sta star\xc5\xa1a med porodom hkrati zaskrbljena, \xc4\x8de bo \xc5\xa1lo vse dobro in vesela obenem, da bosta lahko \xc5\xbee \xc4\x8dez nekaj minut, ur v rokah dr\xc5\xbeala popolnoma njuno\xc2\xa0\xc2\xbb\xc5\xa1tru\xc4\x8dko\xc2\xab. \xc4\x8clankoma je skupna prisotnost o\xc4\x8detov pri porodu in veselje mlade dru\xc5\xbeinice ob tem dogodku._NEWLINE_Avtorja raziskave sta \xc5\xbeelela raziskati kako vpliva o\xc4\x8detova prisotnost na materine popadke in na sam porod ter njegovo do\xc5\xbeivljanje. Obravnavala sta matere in o\xc4\x8dete iz Tur\xc4\x8dije, kjer prisotnost o\xc4\x8deta ni sprejeta v tamkaj\xc5\xa1nji kulturi, saj temu nasprotujejo kulturni in verski razlogi, bolni\xc5\xa1nice, politika in okolje v porodnih ustanovah. Tur\xc5\xa1ki pari pa so vse bolj naklonjeni mo\xc5\xbenosti, da tudi o\xc4\x8de sodeluje pri rojstvu otroka in stoji materi v oporo. Raziskava je temeljila na opazovanju in anketiranju obeh porodnice in mo\xc5\xbea. O\xc4\x8detje so izpolnili anketni obrazec glede njihove udele\xc5\xbebe in do\xc5\xbeivljanja popadkov in poroda. Raziskava je pokazala, da podpora o\xc4\x8deta pri porodu pomaga materi, da ima bolj pozitivne izku\xc5\xa1nje glede vseh vidikov otrokovega rojstva. Star\xc5\xa1i, ki so bili prisotni pri porodu, so bili veliko bolj veseli (v krvi so imeli ve\xc4\x8d hormona sre\xc4\x8de), kot star\xc5\xa1i, pri katerih je bila med rojstvom navzo\xc4\x8da le mama. Prisotnost in podpora o\xc4\x8deta pa nima nobenega vpliva na dol\xc5\xbeino ali mo\xc4\x8d porodnih popadkov, koli\xc4\x8dine uporabe protibole\xc4\x8dinskih sredstev ali porodni\xc5\xa1kih posegov. So pa po POBS-u dobili vi\xc5\xa1jo oceno o\xc4\x8detje, ki so bili prisotni ves [[porod (niso vmes \xc5\xbeeleli oditi) in so skupaj z materjo deliti veselje tega edinstvenega dogodka. _NEWLINE_Avtorica je naredila obse\xc5\xbeno longitudinalno raziskavo, v kateri je raziskovala vpliv o\xc4\x8detov pri porodu. Raziskava je pokazala pozitivne u\xc4\x8dinke prisotnosti partnerjev pri porodu. Tako se je izkazalo, da so partnerji v veliko pomo\xc4\x8d svojim partnericam med porodom, kar so dokazali \xc5\xa1tevilni dejavniki, katerih posledice so bile, da so porodnicam zelo ubla\xc5\xbeili bole\xc4\x8dino, negotovost in osamljenost. \xc5\xbdenskam so dali mo\xc4\x8d, da so vztrajale kljub bole\xc4\x8dini ter z njimi delili tudi veselje. \xc4\x8cetudi jim je bilo kdaj nerodno ali jih je bilo sram so \xc5\xa1e vedno \xc5\xbeelele prisotnost svojih mo\xc5\xbe. Tako postane dru\xc5\xbeina bolj povezana, o\xc4\x8detje pa nepogre\xc5\xa1ljivi stebri te dru\xc5\xbeine. _NEWLINE_Mo\xc5\xbeje dajejo psihi\xc4\x8dno podporo rojevajo\xc4\x8dim \xc5\xbeenskam, ki lahko tako razpolovijo svoje skrbi in pove\xc4\x8dajo lastno sre\xc4\x8do. Zaradi ve\xc4\x8djega veselja in dobre podpore ob\xc4\x8dutijo manj nezadovoljstva in zato izku\xc5\xa1njo opi\xc5\xa1ejo kot bolj sre\xc4\x8dno, saj jo lahko delijo z osebo, ki jim v danem trenutku zagotovo pomeni najve\xc4\x8d.\n_START_SECTION_\nVeselje v povezavi z negativnimi \xc4\x8dustvi\n_START_PARAGRAPH_\nV raziskavi (Suzuki, Hoshino, in Shigemasu, 2009) , v kateri so morali udele\xc5\xbeenci oceniti intenziteto izra\xc5\xbeenosti \xc5\xa1estih osnovnih \xc4\x8dustev (veselje, presene\xc4\x8denje, strah, jeza, gnus in \xc5\xbealost) na podlagi slike obraznega izraza, ki so ga videli, so ob\xc4\x8dutljivost udele\xc5\xbeenca za prepoznavanje posameznega osnovnega \xc4\x8dustva izra\xc4\x8dunali z uporabo modela ocene odziva (GRM-graded response model). Rezultati so pokazali, da obstaja \xc5\xa1ibka povezava med veseljem in negativnimi osnovnimi \xc4\x8dustvi, torej gre za unikatnost prepoznavanja veselja. Posameznik, ki je ob\xc4\x8dutljiv na prepoznavanje dolo\xc4\x8denega negativnega \xc4\x8dustva, je ob\xc4\x8dutljiv tudi na prepoznavanje drugih negativnih \xc4\x8dustev. Posameznik, ki pa je ob\xc4\x8dutljiv na prepoznavanje veselja pa ni nujno ob\xc4\x8dutljiv na prepoznavanje negativnih \xc4\x8dustev. V drugi raziskavi (Buchanan, Bibas, in Adolphs, 2010) , pri kateri so udele\xc5\xbeenci morali prepoznavati \xc4\x8dustva in dolo\xc4\x8dati intenziteto dolo\xc4\x8denih \xc4\x8dustev, so ugotovili, da so tisti ljudje, ki do\xc5\xbeivljajo intenzivno veselje natan\xc4\x8dnej\xc5\xa1i pri prepoznavanju \xc4\x8dustev, \xc5\xa1e posebno pa so natan\xc4\x8dni pri prepoznavanju veselja. Prav tako so bili udele\xc5\xbeenci, ki so poro\xc4\x8dali o izjemno mo\xc4\x8dnem do\xc5\xbeivljanju veselja ali strahu uspe\xc5\xa1nej\xc5\xa1i pri prepoznavanju \xc4\x8dustvenih izrazov veselja in strahu. Njihovi rezultati so se razlikovali posebej od tistih, ki so poro\xc4\x8dali o izjemno \xc5\xa1ibkem do\xc5\xbeivljanju strahu. Pri zadnji raziskavi (Izard, 1972)  udele\xc5\xbeenci niso bili sami, ampak je bil ob njih prijatelj. Udele\xc5\xbeenec je izpolnjeval vpra\xc5\xa1alnih o depresiji, nato pa sodeloval s prijateljem v razli\xc4\x8dnih nalogah. Izra\xc5\xbeanje veselja so raziskovalci bele\xc5\xbeili in rezultati so pokazali, da ni\xc5\xbeje do\xc5\xbeivljanje veselja ter vi\xc5\xa1je izra\xc5\xbeanje veselja napoveduje vi\xc5\xa1je stopnje simptomov depresije in da so vi\xc5\xa1je ravni izra\xc5\xbeanja veselja svojemu prijatelju povezane z mo\xc4\x8dnej\xc5\xa1imi simptomi depresije.\n_START_SECTION_\nVeselje in razlike med spoloma\n_START_PARAGRAPH_\nRaziskovalci so ugotovili, da ve\xc4\x8djih razlik med spoloma v veselju ni. Majhne razlike, ki se pojavijo med mo\xc5\xa1kimi in \xc5\xbeenskami v povezavi z veseljem so le pri vzrokih,ki spro\xc5\xbeijo veselje. Raziskali so, da so razlogi, ki jih mo\xc5\xa1ki in \xc5\xbeenske visoko cenijo biti ljubljen od ljudi, ki jih ljubi\xc5\xa1, intimna zveza, zdravje ter biti samozavesten in imeti samospo\xc5\xa1tovanje. \xc4\x8ceprav so imeli pri \xc5\xbeenskah manj\xc5\xa1o te\xc5\xbeo fizi\xc4\x8dni faktorji in ve\xc4\x8djo \xc4\x8dustveni, je pomembnost poklicnih, socialnih, dru\xc5\xbeinskih in faktorja intimnih zvez, velika pri obema spoloma. V eksperimentu Gender and Emotions: Personality and individual differences so ugotavljali pogostost in jakost negativnih in pozitivnih \xc4\x8dustev (med katerimi je bilo tudi veselje) pri mo\xc5\xa1kih in \xc5\xbeenskah. Zanemarljivo majhna razlika se je pokazala v frekvenci veselja pri \xc5\xbeenskah. Podobno tudi v neki drugi raziskavi raziskovalci niso ugotovili, da bi se mo\xc5\xa1ki in \xc5\xbeenske razlikovali glede na kratkotrajna ali dolgotrajna stanja veselja. Zaklju\xc4\x8dimo lahko, da razlike med spoloma v \xc4\x8dustvu veselja so, a so zelo majhne. Verjetno so toliko bolj opazne, zaradi stereotipov, ki jih imamo do \xc4\x8dustvovanja, saj je znano, da \xc5\xbeenske pogosto pretiravajo v \xc4\x8dustvovanju, mo\xc5\xa1ki pa ga skrivajo. Ker je veselje univerzalno \xc4\x8dustvo je razumljivo, da nekih velikih razlik med posamezniki v njegovem do\xc5\xbeivljanju ne more biti.\n_START_SECTION_\nVeselje in seksualnost\n_START_PARAGRAPH_\nSpolni odnosi so zelo pomemben dejavnik socijalizacije, za razmno\xc5\xbeevanje in vplivajo na na\xc5\xa1e raspolo\xc5\xbeenje. Med raziskavo , ki je bila narejena v ZDA je bilo ugotovljeno, da spolni odnosi pozitivno vplivajo na razpolo\xc5\xbeenje ljudi, seveda \xc4\x8de imajo seksualne odnose iz dolo\xc4\x8denih potreb in si to \xc5\xbeelijo.\xc2\xa0 \xc4\x8ce oseba ima spolne odnose, za katere nima potreba ali \xc5\xbeelje in so ti odnosi pretirani, se veselje postopoma zmanj\xc5\xa1uje in razpolo\xc5\xbeenje upada. Kako spolnost vpliva na raspolo\xc5\xbeenje je predvsem odvisno od kulturnih okoli\xc5\xa1\xc4\x8din. V nekaterih Afri\xc5\xa1kih dr\xc5\xbeavah se \xc5\xbeenske obre\xc5\xbeejo, torej zmanj\xc5\xa1ajo klitoris, da nebi u\xc5\xbeivale v spolnih odnosih. V arabskih dr\xc5\xbeavah imajo \xc5\xbeenske pravico do lo\xc4\x8ditve od svojega mo\xc5\xbea, \xc4\x8de jim ne nudi dovolj spolnih odnosov in spolnega u\xc5\xbeitka. Raziskava , ki je bila narejena v Tur\xc4\x8diji je pokazala, da so \xc5\xbeenske, ki \xc5\xbeivijo v Tur\xc4\x8diji zelo zadovoljne s svojim spolnim \xc5\xbeivljenjem in jih le ta osre\xc4\x8duje, hkrati pa so zadovoljne tudi z lastnim \xc5\xbeivljenem.'