b'\n_START_ARTICLE_\nDanilo Daneu\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nLjudsko in srednjo \xc5\xa1olo je obiskoval Trstu, kot samouk se je nau\xc4\x8dil igrati na mandolino in violino ter se toliko usposobil , da se je lahko vpisal v 3. letnik konservatorija Tartini v Trstu. Med \xc5\xa1tudijem je vodil na Kontavelu mo\xc5\xa1ki vokalni kvartet in oktet, v Barkovljah pa ve\xc4\x8d let cerkveni me\xc5\xa1ani pevski zbor. Zaradi tega so ga fa\xc5\xa1isti pretepli in mu prepovedali hoditi v Trst. Pozneje je vodil me\xc5\xa1ane pevske zbore na Op\xc4\x8dinah ter \xc5\xa1e druge zbore v okolici Trsta. Septembra 1940 so ga fa\xc5\xa1isti\xc4\x8dne oblasti aretirale in marca 1941 konfinirale v Ariano Irpino (provinca Avelino). Tu je ustanovil in vodil pevski zbor internirancev. Po italijanski kapitulaciji je pobegnil v Bari in se tu pridru\xc5\xbeil Prekomorskim brigadam NOVJ, od tu je od\xc5\xa1el v partizansko bazo \xc5\xa1taba jugoslovanske mornarice v Manopoliju, kjer je sodeloval v kulturno-prosvetnem delu. Po vojni je sodeloval pri ve\xc4\x8d pevskih zborih in bil dirigent-korepetitor v Operi Hrva\xc5\xa1kega narodnega gledali\xc5\xa1\xc4\x8da v Zagrebu. Uglasbil je tudi nekaj zborovskih pesmi in napisal glasbo za filma Kota 905 (1960) in Opasni put (1962). Prejel je dve jugoslovanski odlikovanji.'