b'\n_START_ARTICLE_\n\xc4\x8ce\xc5\xa1ko-slovenski literarni stiki\n_START_PARAGRAPH_\nPod \xc4\x8de\xc5\xa1ko-slovenskimi literarni stiki razumemo v glavnem prevajanje leposlovja iz \xc4\x8de\xc5\xa1\xc4\x8dine v sloven\xc5\xa1\xc4\x8dino in obratno ter vzajemno obdelavo tem v literaturi. Za\xc4\x8detki segajo v 16. stoletje.\n_START_SECTION_\nDo 1848\n_START_PARAGRAPH_\nZa prve izpri\xc4\x8dane vire \xc4\x8de\xc5\xa1ko-slovenskih literarnih stikov veljata Sti\xc5\xa1ki rokopis, pri katerem sta sodelovala dva \xc4\x8ceha, in \xc5\xbdi\xc4\x8dki rokopis, ki je pisan v stari \xc4\x8de\xc5\xa1\xc4\x8dini. Ve\xc4\x8d \xc4\x8de\xc5\xa1kih besed sta v svojih slovarjih prevzela Hieronim Megiser (1592 in 1603) in Marko Pohlin (1781), ki je v slovar vklju\xc4\x8dil okoli 60 \xc4\x8dehizmov. Leta 1822 je Peter Dajnko  po zgledu \xc4\x8de\xc5\xa1ke slovnice Josefa  Dobrovskega priredil slovensko; po istem zgledu je slovnico napisal tudi Franc Metelko. Zgled za delitev glagola po nedolo\xc4\x8dni\xc5\xa1ki osnovi je od \xc4\x8cehov prevzel Urban Jarnik v Etymologikonu (1832).\n_START_SECTION_\n1848\xe2\x80\x931918\n_START_PARAGRAPH_\nSredi 19. stoletja so pisali Slovenci  o \xc4\x8de\xc5\xa1ki literaturi predvsem v Slovenski b\xc4\x8deli in Ljubljanskem glasniku. Leta 1851 sta bili v sloven\xc5\xa1\xc4\x8dino prevedeni dve igri Jana N. St\xc4\x9bp\xc3\xa1nka. Kraljedvorski rokopis (COBISS) je leta 1855 v celoti iz\xc5\xa1el v prevodu Frana Levstika in je prva samostojna \xc4\x8de\xc5\xa1ka izdaja v sloven\xc5\xa1\xc4\x8dini._NEWLINE_Za literarne stike so bili najbolj zaslu\xc5\xbeni slovenski \xc5\xa1tudentje v Pragi: Franjo Marn, France Rebec, Fran Gerbi\xc4\x8d in Josip Stare. Franjo Marn je leta 1867 napisal prvo \xc4\x8de\xc5\xa1ko slovnico za Slovence, Rebec pa je v letu 1866 prevedel deli Jo\xc5\xbeefa Erbena Vojvodstvo Kranjsko (COBISS) in Vojvodstvo Koro\xc5\xa1ko (COBISS)._NEWLINE_Leta 1901 so Masarykovi privr\xc5\xbeenci v Ljubljani pripravili zborovanje, temu je sledila bro\xc5\xa1ura z naslovom Kaj ho\xc4\x8dem. V tem obdobju je izhajala tudi revija Na\xc5\xa1i zapiski, v kateri so bile objavljene Masarykove razprave in \xc4\x8dlanki._NEWLINE_\xc4\x8ce\xc5\xa1ka poezija pri Slovencih ni vzbudila velikega zanimanja. Leta 1903 je iz\xc5\xa1el roman v verzih Josefa Svatopluka Macharja Magdalena (COBISS), pet let kasneje pa satiri\xc4\x8dna pesnitev Karela Havl\xc3\xad\xc4\x8dk\xc3\xa1 Borovskega Krst sv. Vladimira (COBISS). Prvi prevod M\xc3\xa1chovega Maja je iz leta 1911. _NEWLINE_Ve\xc4\x8d zanimanja so Slovenci pokazali pri prevajanju proznih del, najve\xc4\x8dkrat so bila prevedena besedila z zgodovinsko temtiko, in sicer dela Svatopluka \xc4\x8cecha, Aloisa J\xc3\xadraska in Juliusa Zeyerja ter dela Bo\xc5\xbeene N\xc4\x9bmcove in Jana Nerude, v katerih so predstavljeni ljudje in obi\xc4\x8daji._NEWLINE_Poleg prevoda Jur\xc4\x8di\xc4\x8d-Levstikovega Tugomera iz leta 1882 so \xc4\x8cehi prevedli \xc5\xa1e Funtkovo dramo Za h\xc4\x8der, enodejanko Zofke Kveder Ljubezen in A\xc5\xa1ker\xc4\x8devo dramo Svet sv. Jurija. Leta 1905 je bila v Pragi krstno uprizorjena Cankarjeva drama Za narodov blagor.\n_START_SECTION_\nPo 1918\n_START_PARAGRAPH_\nPomembna za ohranjanje in nadaljevanje stikov je bila slovenska univerza, ustanovljena 1919. _NEWLINE_Leta 1930 je Masaryk postal \xc4\x8dastni doktor ljubljanske univerze, javnosti je bil predstavljen s knji\xc5\xbeico Masarykova \xc4\x8ditanka (1930), s prevodom Svetovna revolucija, 1937. _NEWLINE_Zadnja \xc5\xa1tevilka revije Ljubljanski zvon je bila v celoti namenjena \xc4\x8de\xc5\xa1ki literaturi; Oton \xc5\xbdupan\xc4\x8di\xc4\x8d je v njej prispeval pesem Obup, ki je nastala pod vtisom \xc4\x8de\xc5\xa1ke tragedije. Leta 1939 je bila \xc4\x8de\xc5\xa1ki knji\xc5\xbeevnosti posve\xc4\x8dena tudi revija Obzorja._NEWLINE_Po 1. sv. vojni so iz\xc5\xa1le tri knjige v verzih: Bezru\xc4\x8deve \xc5\xa0lezke pesmi, Macharjev Strup iz Judeje in Lahova antologija \xc4\x8de\xc5\xa1ke poezije 19. stoletja. _NEWLINE_Najve\xc4\x8dkrat prevajan avtor je bil Karel \xc4\x8capek (16 knjig, s ponatisi). _NEWLINE_Najbolj znani prevajalci: Du\xc5\xa1an Baran, Jo\xc5\xbea Glonar, Zdenka \xc5\xa0kerlj-Jerman.\n_START_SECTION_\nDo 1849\n_START_PARAGRAPH_\nZa Slovence se je zanimal Josef Pavol \xc5\xa0af\xc3\xa1rik, ki je v Zgodovini slovanskega jezika in literature vseh nare\xc4\x8dij leta 1826 na 17 straneh obravnaval tudi sloven\xc5\xa1\xc4\x8dino. Gradivo za drugo izdajo mu je poslal Matija \xc4\x8cop; Urban Jarnik idr. pa so mu priskrbeli gradivo za Slovansk\xc3\xbd n\xc3\xa1rodopis in Slovansk\xc3\xbd zem\xc4\x9bvid (1842). Franti\xc5\xa1ek Ladislav \xc4\x8celakovsk\xc3\xbd se je ukvarjal z zbiranjem slovanskih narodnih pesmi; v svojo zbirko je leta 1825 vklju\xc4\x8dil tudi slovenske narodne pesmi. \xc4\x8celakovsk\xc3\xbd je 1832 podal pozitivno kritiko poeziji Franceta Pre\xc5\xa1erna in \xc5\xa1tiri njegove pesmi tudi prevedel. Urban Jarnik (1814) je prevedel 13 basni iz \xc4\x8de\xc5\xa1ke priredbe Ezopa in 100 \xc4\x8de\xc5\xa1kih pregovorov. Do srede 19. stoletja so \xc4\x8cehi prevzeli v slovarje ve\xc4\x8d slovenskih besed, obdr\xc5\xbealo se jih je le okoli dvajset.\n_START_SECTION_\n1848\xe2\x80\x931918\n_START_PARAGRAPH_\nPo 1848 je bilo v \xc4\x8de\xc5\xa1kem tisku zaslediti prispevke, ki so jih prevzemali iz Bleiweisovih Novic, kraj\xc5\xa1e prevode Janeza Trdine, Davorina Trstenjaka, Josipine Turnograjske ter pravljice in ljudske pesmi. \xc4\x8cehi so razpravljali (1854) tudi o Levstikovih Pesmih. Prijateljevanje Matije Majarja \xe2\x80\x93 Ziljskega z Bo\xc5\xbeeno N\xc4\x9bmcovo je vplivalo na izid narodopisnega \xc4\x8dlanka, ki je seznanjal \xc4\x8cehe s slovensko literaturo._NEWLINE_Jan Neruda leta 1869 v ve\xc4\x8d feljtonih opi\xc5\xa1e Notranjsko, kjer je \xc5\xbeivel prijatelj Franjo Marn. Pomembna  pri ohranjanju literarnih stikov sta bila Matija Murko, ki je bil leta 1909 izvoljen za \xc4\x8dastnega doktorja na pra\xc5\xa1ki univerzi in je leta 1913 postal dopisni \xc4\x8dlan \xc4\x8ce\xc5\xa1ke akademije znanosti in umetnosti ter  Josef Skrbin\xc5\xa1ek, ki je kot profesor na \xc4\x8ce\xc5\xa1kem pisal o slovenski kulturi ter prevajal in si prizadeval za ustanovitev slovenskega lektorata._NEWLINE_Veliko zanimanja je \xc4\x8cehom vzbudil Pre\xc5\xa1eren: leta 1882 je iz\xc5\xa1el prevod njegovih pesmi, katere obse\xc5\xbeno uvodno \xc5\xa1tudijo je napisal F. Pen\xc3\xad\xc5\xbeek. Jan Gebaurer je Pre\xc5\xa1erna prvi\xc4\x8d omenil v Slovn\xc3\xadk nau\xc4\x8dn\xc3\xad (1867). Sledili so prevodi Gregor\xc4\x8di\xc4\x8devih pesmi; obse\xc5\xbeno \xc5\xa1tudijo le-teh je napisal Dominik St\xc5\x99\xc3\xadbrn\xc3\xbd (1882). Poezija in druga slovenska literarna dela so bila objavljena v  reviji Slovansk\xc3\xbd p\xc5\x99ehled, ki je za\xc4\x8dela izhajati 1898._NEWLINE_V \xc4\x8de\xc5\xa1\xc4\x8dino so bili prevedena nekatera dela Ivana Tav\xc4\x8darja, Janka Kersnika, Frana Erjavca, Pavline Pajk, Janeza Trdine, Davorina Trstenjaka, Miroslava Vilharja, Josipa Vo\xc5\xa1njak, Etbina Kristana in Frana Govekarja.  V \xc4\x8de\xc5\xa1\xc4\x8dini je najve\xc4\x8d del Zofke Kveder, ki je med letoma 1900 in 1906 \xc5\xbeivela v Pragi; tako nekatera njena dela sploh niso iz\xc5\xa1la v sloven\xc5\xa1\xc4\x8dini. _NEWLINE_Po otvoritvi De\xc5\xbeelnega gledali\xc5\xa1\xc4\x8da v Ljubljani leta 1892, so se na slovenskih odrih uprizarjala tudi \xc5\xa1tevilna \xc4\x8de\xc5\xa1ka dramska dela.\n_START_SECTION_\nPo 1918\n_START_PARAGRAPH_\nPo 1. sv. vojni je Praga postala slavisti\xc4\x8dno sredi\xc5\xa1\xc4\x8de. _NEWLINE_Oton Berkopec je vodil oddelek za ju\xc5\xbenoslovanske knji\xc5\xbeevnosti v Brnu, skrbel je za stalen dotok literarnih in strokovnih slovenskih knjig. Prevajalec Bohu\xc5\xa1 Vyb\xc3\xadral je zaslu\xc5\xbeen za 25 prevodov slovenskih del v \xc4\x8de\xc5\xa1\xc4\x8dino. Po 2. sv. vojni sta o slovenski literaturi pisala Viktor Koud\xc4\x9blka in Franti\xc5\xa1ek Benhart, ki je redno pisal za revijo Sodobnost. _NEWLINE_Pomembni kulturni in politi\xc4\x8dni stiki do 1918 so obravnavani v monografiji \xc4\x8ce\xc5\xa1i a Jihoslovan\xc3\xa9 v minulosti (1975). _NEWLINE_Pol letu 1918 je v Pragi in Brnu \xc5\xa1tudiralo ali se \xc5\xa1tudijsko izpopolnjevalo veliko slavistov: Anton Bajec, Marja Bor\xc5\xa1nik, Oton Berkopec, Marko Dvo\xc5\x99\xc3\xa1k, Tomo Koro\xc5\xa1ec, Bo\xc5\xbeena Oro\xc5\xbeen, Fran Petre, Josip Vidmar, Ada Vidovi\xc4\x8d Muha._NEWLINE_Med obema vojnama so dru\xc5\xa1tva za pospe\xc5\xa1evanje medosebnega sodelovanja, t. i. lige, poskrbela, da se literarni in polit\xc4\x8dni stiki niso pretrgali. 1930\xe2\x80\x9340 je v Pragi izhajalo glasilo \xc4\x8ce\xc5\xa1koslovensko-jihoslavansk\xc3\xa1 revue, v kateri so bili tudi \xc4\x8dlanki o kulturi. _NEWLINE_Leta 1925 izide Bratrsk\xc3\xa1 poesie \xe2\x80\x93 izbor pesmi Cankarja, Ketteja, Gradnika, Gregor\xc4\x8di\xc4\x8d idr. Najbolj prevajan pesnik je bil Oton \xc5\xbdupan\xc4\x8di\xc4\x8d. Kasneje so prevedli tudi dela Svetlane Makorovi\xc4\x8d, Kosovela, Kocbeka  idr.  Kopi\xc4\x8dijo se prevodi Cankarjeve proze in prozna dela Antona Ingoli\xc4\x8da, Pre\xc5\xbeihovega Voranca, Branke Jurca, Vladimirja Levstika, Ele Peroci, Bena Zupan\xc4\x8di\xc4\x8da. V antologijio slovenskega pripovedni\xc5\xa1tva, ki jo je uredil Vojt\xc4\x9bch M\xc4\x9brka je zastopanih 23 avtorjev od Jur\xc4\x8di\xc4\x8da naprej._NEWLINE_Najbolj znani prevajalci: Jan \xc4\x8carek, Zdenka H\xc3\xa1skov\xc3\xa1, Josef Hora.'