b'\n_START_ARTICLE_\nHeinrich Heine\n_START_SECTION_\nMladost in u\xc4\x8dna leta\n_START_PARAGRAPH_\nO Heinejevm rojstnem kraju se ne poraja noben dvom, prihaja pa do nejasnosti glede to\xc4\x8dnega datuma rojstva. Vsi dokumenti iz tega \xc4\x8dasa, ki bi nam dali informacije o tem, so se v zadnjih dvesto letih izgubili. Heine sam sebe v \xc5\xa1ali ozna\xc4\x8duje kot \xc2\xbbprvega mo\xc5\xbea stoletja\xc2\xab, rojen bi naj namre\xc4\x8d bil na novoletno no\xc4\x8d leta 1797. Prilo\xc5\xbenostno je kot leto rojstva navedel leto 1799. Po dana\xc5\xa1njih raziskavah pa velja, da je Harry Heine \xe2\x80\x93 njegovo rojstno ime \xe2\x80\x93 na svet pri\xc5\xa1el 13. decembra 1797. Svoje otro\xc5\xa1tvo in mladost je pre\xc5\xbeivel v \xc4\x8dasu velikih sprememb, ki so bile posledice francoske revolucije. Bil je najstarej\xc5\xa1i od \xc5\xa1tirih otrok suknarja Samsona Heineja in njegove \xc5\xbeene gospe Betty, rojene van Geldern. Sestri je bilo ime Charlotte, bratoma pa Gustav (kasnej\xc5\xa1i baron Heine-Geldern in izdajatelj dunajskega lista \xc2\xbbWiener Fremdenblatt\xc2\xab) in Maximilian, kasneje zdravnik v Sankt Petersburgu. Od leta 1803 je Harry Heine obiskoval izraelitsko zasebno \xc5\xa1olo Heina Hertza Rintelsohna. Ko je kne\xc5\xbeja bavarska vlada leta 1804 tudi judovskim otrokom dovolila, da smejo obiskovati kr\xc5\xa1\xc4\x8danske \xc5\xa1ole, je Heine od\xc5\xa1el na mestno osnovno \xc5\xa1olo. Leta 1807 je obiskoval pripravljalni razred duseldorfskege liceja, dana\xc5\xa1nje gimnazije \xc2\xbbG\xc3\xb6rres-Gymnasium\xc2\xab, ki je delovala v smislu poznega razsvetljenstva. Licej je obiskoval od leta 1810 do 1814, zapustil pa ga je brez zaklju\xc4\x8dnega spri\xc4\x8devala, saj se je po dru\xc5\xbeinski tradiciji pripravljal na trgovski poklic na trgovski \xc5\xa1oli._NEWLINE_1811. leta je 13-letni Heine do\xc5\xbeivel vdor Napoleona v D\xc3\xbcsseldorf._NEWLINE_Med letoma 1815 in 1816 je delal sprva kot prostovoljec pri frankfurtskem bankirju Rindskopffu. _NEWLINE_Heine in njegov o\xc4\x8de sta takrat obiskovala prostozidarsko lo\xc5\xbeo \xc2\xbbZur aufgehenden Morgenr\xc3\xb6te\xc2\xab. Med prostozidarji sta postala dru\xc5\xbebeno priznana, kar je bilo takrat pri pripadnikih judovske vere redkost. _NEWLINE_Leta 1816  je od\xc5\xa1el v banko svojega premo\xc5\xbenega strica Salomona Heineja v Hamburgu. Salomon, ki je bil v nasprotju s svojim bratom poslovno zelo uspe\xc5\xa1en in je bil ve\xc4\x8dkratni milijonar, se je zavzel za svojega ne\xc4\x8daka. Do svoje smrti, leta 1844, ga je finan\xc4\x8dno podpiral, \xc4\x8deprav je kazal bolj malo zanimanja za literaturo._NEWLINE_Od leta 1815 je Harry Heine redno pisal pesmi, s \xc4\x8dimer je za\xc4\x8del \xc5\xbee med \xc5\xa1olanjem na liceju. Ker Heine ni imel niti \xc5\xbeelje niti talenta za denarne posle, mu je stric opremil suknjarsko trgovino. A \xc2\xbbHarry Heine & Co\xc2\xab\xc2\xa0je \xc5\xbee kmalu objavil svoj bankrot. Lastnik se je \xc5\xbee takrat raje posve\xc4\x8dal pesni\xc5\xa1tvu. Dru\xc5\xbeinski mir pa je skalila tudi njegova nesre\xc4\x8dna ljubezen do sesti\xc4\x8dne Amalie.\n_START_SECTION_\n\xc5\xa0tudij v Bonnu, G\xc3\xb6ttingenu in Berlinu\n_START_PARAGRAPH_\nNajverjetneje so dvostranskosti v dru\xc5\xbeini strica Salmona Heineja prepri\xc4\x8dale v to, da je popustil pritisk in ne\xc4\x8daku omogo\xc4\x8dil \xc5\xa1tudij dale\xc4\x8d od Hamburga. \xc4\x8ceprav se Heine ni preve\xc4\x8d zanimal za pravo, je 1819 pri\xc4\x8del s \xc5\xa1tudijem. Najprej se je vpisal v Bondu, a le na eno pravno predavanje. Nasprotno pa je v zimskem semestru 1819/20 obiskoval predavanje o zgodovini nem\xc5\xa1kega jezika in poezije Avgusta Wilhelma Schlegla. Soustanovitelj romantike je imel mo\xc4\x8dan literaren vpliv na mladega Heineja, kar pa mu ni prepre\xc4\x8dilo, da se mu Heine v svojih kasnej\xc5\xa1ih delih ne bi posmehoval. V zimskem semestru 1820 je Heine od\xc5\xa1el na Univerzo v G\xc3\xb6ttingenu, ki pa jo je zaradi afere moral zapustiti \xc5\xbee nekaj mesecev kasneje: zaradi dru\xc5\xbebene zapostavljenosti judov v takratni Nem\xc4\x8diji je Heine sku\xc5\xa1al prikriti svoj judovski izvor. Ko ga je eden od so\xc5\xa1olcov u\xc5\xbealil zaradi judovstva, ga je Heine pozval na dvoboj. Februarja 1821 sta bila oba izklju\xc4\x8dena za en semester. \xc5\xa0e istega meseca je bil Heine izklju\xc4\x8den iz bratov\xc5\xa1\xc4\x8dine zaradi kr\xc5\xa1itve zapovedi o \xc4\x8dednosti, ker je v bordelu staknil spolno prenosljivo bolezen._NEWLINE_Heine je od\xc5\xa1el na Univerzo v Berlinu, kjer je od 1812 do 1813 \xc5\xa1tudiral in med drugim poslu\xc5\xa1al predavanja Georga Wilhelma Friedricha Hegla. Kmalu je stopil v kontakt z literarnimi krogi v mestu in je bil med drugim reden gost v salonu Elise von Hohenhaus, kot tudi v tako imenovanem Drugem salonu Rahel Varnhagens._NEWLINE_V \xc4\x8dasu bivanja v Berlinu je Heine debitiral kot knji\xc5\xbeni avtor. V za\xc4\x8detku 1822 so v zalo\xc5\xbebi Mauerchhen Buchhandlung iz\xc5\xa1le njegove Pesmi (Gedichte), 1823 pa Tragedije (Trag\xc3\xb6dien) pri zalo\xc5\xbebi \xc2\xbbVerlag D\xc3\xbcmmler\xc2\xab, poleg Liri\xc4\x8dnega intermezza (Lyrische Intermezzo). Svojima tragedijama Almansor (Almansor) in Wiliam Ratcliff (Wiliam Ratcliff) je Heine najprej pripisal velik pomen, a sta bili kljub temu neuspe\xc5\xa1ni. Premiero Almansorja so morali 1823 v Braunschweigu prekiniti zaradi javnih protestov, Ratcliff pa v \xc4\x8dasu njegovega \xc5\xbeivljenja sploh ni bil uprozorjen._NEWLINE_Med letoma  1822 in 1824 se je Heine prvi\xc4\x8d intenzivno ukvarjal z judovstvom. V Berlinu je bil aktiven \xc4\x8dlan Dru\xc5\xa1tva za judovsko kulturo in znanost \xc2\xbbVerein f\xc3\xbcr Cultur und Wissenschaft der Juden\xc2\xab, ki ga je med drugimi obiskoval tudi Leopold Zunz,_NEWLINE_eden od utemeljiteljev gibanja \xc2\xbbJudovska znanost\xc2\xab\xc2\xa0(Wissenschaft des Judentums) in je leta 1824 za\xc4\x8del z delom na fragmentu nastajajo\xc4\x8dega romana Der Rabbi von Bacherach._NEWLINE_Spomladi leta 1823, dve leti pred prestopom v kr\xc5\xa1\xc4\x8danstvo, je v pismu svojemu prijatelju Imanuelu Wohlwillu napisal: \xc2\xbbTudi jaz nimam mo\xc4\x8di, da bi nosil brado in poslu\xc5\xa1al, kako me zmerjajo z Judom, se postil, itd.\xc2\xab\xc2\xa0Ukvarjanje z judovskimi motivi se je v \xc4\x8dasu po krstu sicer umaknilo v ozadje, a ga je zaposlovalo vse \xc5\xbeivljenje. Ponovno izra\xc5\xbeanje/Ponoven izraz se najde predvsem v njegovih kasnej\xc5\xa1ih delih, v Hebrejskih melodijah (H\xc3\xa4breische Melodien) tretje knjige Romanzero (Romanzero). _NEWLINE_1.3 Napredovanje, krst in afera Platen_NEWLINE_V letu 1824 se je Heine vrnil v G\xc3\xb6ttingen, kjer je leta 1825 promoviral v doktorja prava._NEWLINE_Da bi pove\xc4\x8dal svoje zaposlitvene mo\xc5\xbenosti kot pravnik, se je dal leta 1825  protestantsko krstiti in je prevzel ime Christian Johann Heinrich. Od takrat naprej se je imenoval Heinrich Heine. Sprva je sku\xc5\xa1al krst prikriti: zato do krsta ni pri\xc5\xa1lo v cerkvi, ampak v duhovnikovem stanovanju s krstnim botrom kot edino pri\xc4\x8do. Takrat versko popolnoma neopredeljen, je na krstni list gledal kot na vstopnico v evropsko kulturo. Vendar pa je moral ugotoviti, da mnogi nosilci te kulture tudi kr\xc5\xa1\xc4\x8denega juda niso sprejeli kot sebi enakega. Heine pa vendar ni bil pripravljen sprejeti zapostavljanja in \xc5\xbealitev. To se posebej nazorno ka\xc5\xbee v t. i. aferi Platen. Iz literarnega spora s pesnikom Augustom grofom von Platenom je pri\xc5\xa1lo do osebnega spora: Posledi\xc4\x8dno so Heineja napadli zaradi svoje judovske preteklosti. Boj se je izvr\xc5\xa1il v literarni obliki v tretjem delu Potopisnih slik (Reisebilder). V Luccovih termah (B\xc3\xa4der von Lucca) Heine kritizira Platenovo poezijo kot sterilno in to napelje na grofovo homoseksualnost in jo s tem uradno oznanil. Oznan\xc4\x8dil ga je kot toplega brata in napisal, da je grof \xc2\xbbnarobe zvezan\xc2\xab. Spor je ob\xc4\x8dutno \xc5\xa1kodoval obema. Platen, ki je samega sebe videl kot dru\xc5\xbebeno nezmo\xc5\xbenega, je ostal v prostovoljnem izgnanstvu. Heine pa je na\xc5\xa1el le malo razumevanja in javne podpore za svoje ravnanje. Razlog, da mu kralj Ludwig 1 von Bayern ni dodelil \xc5\xbee skoraj zagotovljene profesure, je Heine videl v filosemtiskem napadu Platena in drugih. Heine je svoj porestop v kr\xc5\xa1\xc4\x8danstvo kasneje ve\xc4\x8dkrat ob\xc5\xbealoval, saj mu ni prinesel pri\xc4\x8dakovanih koristi._NEWLINE_\xc2\xbbOb\xc5\xbealujem da sem se dal krstit, zdi se mi, da mi od tedaj ne gre ni\xc4\x8d bolje, nasprotno, od tedaj imam samo nesre\xc4\x8do.\xc2\xab\xc2\xa0- Pismo Mosesu Moserju 9. januarja 1826. Skoraj vse biografije poudarjajo pomembnost judovskega izvora za njegovo \xc5\xbeivljenje. Posebno literarni kritik Marcel Reich-Ranicki meni, da razlog za Heinejevo emigracijo v Pariz ni bil politi\xc4\x8den, pa\xc4\x8d pa bolj izklju\xc4\x8devanje iz nem\xc5\xa1ke dru\xc5\xbebe. V Franciji je Heine veljal za Nemca in s tem za tujca, v Nem\xc4\x8diji pa vedno za juda in s tem izob\xc4\x8denca.\n_START_SECTION_\nPrvi literarni uspehi\n_START_PARAGRAPH_\nSvoje prve pesmi je Heine objavil \xc5\xbee leta 1816 v svojem hambur\xc5\xa1kem \xc4\x8dasu, pod psevdonimom Sy. Freudhod Reisenharf (Anagram za: Harry Heine, Dusseldorf) v \xc4\x8dasopisu Hamburgs W\xc3\xa4chter. Kot H. Heine je decembra 1821 objavil svojo prvo zbirko pesmi z naslovom Pesmi (Gedichte) v Berlinu. 1823 so sledile Tragedije, poleg Liri\xc4\x8dnega Intermezza. V trageiji Almasor, ki je nastala leta 1821, se Heine prvi\xc4\x8d ob\xc5\xa1irno ukvarja z islamsko kulturo mavrske Andaluzije, ki jo je vedno znova opeval v \xc5\xa1tevilnih pesmih in propad katere je ob\xc5\xbealoval. _NEWLINE_V Almasorju najdemo eno od njegovih prvih politi\xc4\x8dnih izjav: \xc2\xbbTo je bila samo predigra, kjer po\xc5\xbeigajo knjige, na koncu po\xc5\xbeigajo tudi ljudi.\xc2\xab_NEWLINE_1824 je iz\xc5\xa1la zbirka Triintrideset pesmi (Dreiundrei\xc3\x9fig Gedichte), med njimi tudi Heinejevo sedaj najbolj poznano delo v Nem\xc4\x8diji: Lorelaj (Die Loreley). V istem letu je med potovanjem v Weimerju obiskal Johanna Wolfganga Goetheja, ki ga je zelo ob\xc4\x8dudoval. _NEWLINE_Vse njegove objave v Nem\xc4\x8diji so bile cenzuriranem kar je satir\xc4\x8dno opisal v knjigi Das Buch Le Grand. V takratnem \xc4\x8dasu je Heine postopoma postajal velik literearni talent. Od za\xc4\x8detka 1830 se je njegova slava raz\xc5\xa1irila po [Nem\xc4\x8dija|[Nem\xc4\x8diji]] in [Evropa|[Evropi]]. Na dopustu julija/avgusta 1830 na Helgolandu je po svojem lastnem prepri\xc4\x8danju napisal \xc2\xbbPisma iz Helgolanda\xc2\xab, ki so iz\xc5\xa1la \xc5\xa1ele 1840 kot druga knjiga njegovih spominskih zbornikov B\xc3\xb6rne Denkschrift.\n_START_SECTION_\nPari\xc5\xa1ka leta\n_START_PARAGRAPH_\nZaradi svojih politi\xc4\x8dnih pogledov vse bolj osovra\xc5\xbeen \xe2\x80\x93 predvsem v Prusiji \xe2\x80\x93 in naveli\xc4\x8dan cenzure v Nem\xc4\x8diji, je \xc5\xa1el Heine leta 1831, po izbruhu francoske julijske recolucije v Pariz. Tu se je za\xc4\x8delo njegovo drugo \xc5\xbeivljenjsko in ustvarjalno obdobje._NEWLINE_Svojo materno de\xc5\xbeelo je videl le \xc5\xa1e dvakrat. Ko so bila vsa njegova dela prepovedana, leta 1833 v Prusiji in leta 1835, po sklepu Frankfurtskega zveznega parlamenta, v vseh dr\xc5\xbeavah \xc4\x8dlanicah Nem\xc5\xa1ke zveze, je Pariz postal Heinejev dokon\xc4\x8dni ekzil. Enaka usoda je doletela pisatelje Mlade Nem\xc4\x8dije. _NEWLINE_Za Heineja pa se je \xc5\xbee leta 1832 odprl nov vir dohodka in sicer kot pari\xc5\xa1kemu dopisniku \xc4\x8dasopisa Ausburger Allgemeine Zeitung, ki ga je izdajal Johann Friedrich Cotta, zalo\xc5\xbenikov Schillerja in Goetheja. Svoje \xc4\x8dasopisne \xc4\x8dlanke tega \xc4\x8dasa je leta 1833 objavil v knji\xc5\xbeni obliki pod naslovom Francoske razmere (Franz\xc3\xb6zische Zust\xc3\xa4nde)._NEWLINE_V istem letu so se \xc5\xbee pokazali prvi simptomi bolezni \xe2\x80\x93 ohromelost, glavoboli in slabovidnost \xe2\x80\x93 ki ga je zadnja leta njegovega \xc5\xbeivljenja priklenila na posteljo. Sprva pa je u\xc5\xbeival \xc5\xbeivljenje v Parizu. Sre\xc4\x8dal je \xc2\xbbvelika imena\xc2\xab\xc2\xa0evropskega kulturnega \xc5\xbeivljenja kot so Hector Berlioz, Ludwig Br\xc3\xb6ne, Fredrich Chopin, George Sand, Alexander Dumas in Aleksander von Humboldt. _NEWLINE_Svetovno mesto Pariz je Heineju dalo navdih za poplavo esejev, politi\xc4\x8dnih \xc4\x8dlankov, polemik in spominskih zbornikov, pesmi in proznih del. V delih kot so Francoske razmere (1832) posku\xc5\xa1a Nemcem bolj pribli\xc5\xbeati Francoze in obratno. Pri tem so mu uspele analize skoraj prero\xc5\xa1ke kakovosti, na primer zaklju\xc4\x8dna beseda v spisu K zgodovini vere in filozofije v Nem\xc4\x8diji (Zur Geschichte der Religion und Philosophie in Deutschland)._NEWLINE_Prej kot ve\xc4\x8dina sodobnikov, je Heine spoznal uni\xc4\x8devalne poteze nem\xc5\xa1kega nacionalizma, ki se je - v nasprotju od francoskega - vidno oddaljil od idealov demokracije in ljudske suverenosti. Pesnik je namre\xc4\x8d v tem \xc4\x8dutil podtalno sovra\xc5\xa1tvo do vsega tujega, kot pi\xc5\xa1e v pesmi Tostranstvo in onostranstvo Rena (Diesseits und jenseits des Rheins).\n_START_SECTION_\nPolemika z Ludwigom B\xc3\xb6rnom\n_START_PARAGRAPH_\nNaslednja pomembna dela iz teh let so bila Romanti\xc4\x8dna \xc5\xa1ola (Die romantische Schule) fragmentni roman Der Rabbi von Bacherach in spominski zbornik O Ludwigu B\xc3\xb6rnu (\xc3\x9cber Ludwig B\xc3\xb6rne). V njih se Heine odziva na pisma svojega prej\xc5\xa1njega prijatelja iz Pariza, v katerih mu o\xc4\x8dita, da je izdal cilje revolucije. Podobno kot v sporu z Platenom je tudi v sporu z Ludwigom Br\xc3\xb6nejem, ki je bil v svojem \xc4\x8dasu bolj znan kot Heine, pomembno vlogo imelo njuno medsebojno nerazumevanje. Dejanski vzroki pa so bili fundamentalne narave in so se dotaknili pesnikove in umetnikove predstave o samem sebi nasplo\xc5\xa1no.\n_START_SECTION_\nPoroka, potovanje v Nem\xc4\x8dijo in prepir o dedi\xc5\xa1\xc4\x8dini\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xa0e pred dvobojem se je Heine poro\xc4\x8dil leta 1841 v cerkvi Kirche Saint-Sulpicce z nekdanjo prodajalko \xc4\x8devljev, Augustine Crescence Mirat, ki jo je imenoval Matilda. Takrat 18-letno jo je spoznal leta 1833, od oktobra 1834 sta najverjetneje \xc5\xbeivela skupaj in \xc5\xbeelel je, da je v primeru njegove smrti preskrbljena. Poroka je na njeno \xc5\xbeeljo potekla po kr\xc5\xa1\xc4\x8danskih obi\xc4\x8dajih. Svoj judovski izvor ji je Heine dosmrtno zamol\xc4\x8dal._NEWLINE_Veliko njegovih prijateljev, kot Marx in Angels sta odklanjala njegovo zvezo s preprosto, a rado\xc5\xbeivo \xc5\xbeensko. Izgleda, da jo je Heine ljubil tudi zato, ker je bila druga\xc4\x8dna od njegovega kroga intelektualcev. Njuno skupno \xc5\xbeivljenje je bilo od \xc4\x8dasa do \xc4\x8dasa turbulentno: pogostim zakonskim prepirom, katerih vzrok je bil Matildin dare\xc5\xbeljiv odnos do denarja, je po navadi takoj sledila sprava._NEWLINE_Heineja pa je skrbelo tudi za svojo, vmes \xc5\xbee ovdovelo mati, ki je \xc5\xbeivela sama. Da bi jo ponovno videl in ji predstavil svojo \xc5\xbeeno, je leta 1843 in 1844 odpotoval v Nem\xc4\x8dijo. V B\xc3\xbcckwenburgu je leta 1843 obiskal rojstno hi\xc5\xa1o svojega dedka. V Hamburgu pa je sre\xc4\x8dal svojega zalo\xc5\xbenika Campe in zadnji\xc4\x8d svojega strica in dolgoletnega podpornika Salamona Heineja._NEWLINE_Ko je Salomon umrl decembra 1844, je med sinom Carlom in ne\xc4\x8dakom Heinrichom Heinejem izbruhnil ve\xc4\x8d kot dve leti trajajo\xc4\x8d spor glede dedi\xc5\xa1\xc4\x8dine. Heine, ki se je po\xc4\x8dutil poni\xc5\xbeanega, je v nadaljevanju spora uporabil tudi publicisti\xc4\x8dna sredstva in je izvajal javni pritisk nad Carlom.\n_START_SECTION_\nHeine in socializem\n_START_PARAGRAPH_\nSredi 40. let sta nastala Heinerjeva pomembna epa v verzih Atta Trol in Nem\xc4\x8dija, zimska pravljica (Deutschland ein Winterm\xc3\xa4rchen), za katerega pobudo je dalo potovanje v Nem\xc4\x8dijo leta 1843. V slednjem je zelo ostro komentiral dr\xc5\xbeavne, cerkvene in dru\xc5\xbebene razmere v Nem\xc4\x8diji. _NEWLINE_\xc5\xbde od za\xc4\x8detka \xc5\xa1tiridesetih let 19. stoletja se je Heinejev ton vidno radikaliziral. Spadal je med prve nem\xc5\xa1ke pesnike, ki so opazili posledice uveljavljajo\xc4\x8de industrijske revolucije in v svojih delih na\xc4\x8deli temo bede novo nastalega delavskega razreda. Primer za to je pesem \xc5\xa0lezijski tkalci (Die schlessischen Weber) iz junija 1844. _NEWLINE_\xc5\xbde od za\xc4\x8detka svojega pari\xc5\xa1kega \xc4\x8dasa, je Heine imel stike z zastopniki Saint-simonisma, eno prvih socialisti\xc4\x8dnih smeri. Kljub tem kontaktom in prijateljskimi odnosi z Marxom in Engelsom, pa je imel ambivalenten odnos do komunisti\xc4\x8dne filozofije. Heine je prepoznal stisko nastajajo\xc4\x8dega delavskega razreda in je podpiral njihove \xc5\xbeelje. Obenem pa se je bal, da bosta materializem in radikalnosti komunisti\xc4\x8dnih idej, uni\xc4\x8dila veliko od tega, kar je ljubil in ob\xc4\x8dudoval pri evropski kulturi.\n_START_SECTION_\nSpodletela revolucija\n_START_PARAGRAPH_\nNa za\xc4\x8detku februarske revolucije je bil Heine pri\xc4\x8da bojem na barikadah. Simpatiziral je z liberalnim gibanjem, zato je revolucionarne dogodke po Evropi leta 1848 spremljal z me\xc5\xa1animi ob\xc4\x8dutki._NEWLINE_Tudi s politi\xc4\x8dnimi razmerami, ki jih je leta 1830 ustvarila julijska revolucija v Franciji, se je strinjal. Od tedaj ni imel nobenih problemov s sprejetjem pokojnine francoske dr\xc5\xbeave. Pari\xc5\xa1ko februarsko revolucijo in njene posledice je opazoval z vse ve\xc4\x8djim dvomom _NEWLINE_V nasprotju s tem pa je najprej morala biti sploh ustanovljena demokrati\xc4\x8dno osnovana nacionalna dr\xc5\xbeava. Temu cilju, ki ga je Heine odobraval, so najprej sledili liberalci med mar\xc4\x8dno revolucijo v dr\xc5\xbeavah nem\xc5\xa1ke zveze. Zagovorniki republi\xc5\xa1ko-demokrati\xc4\x8dne oblike dr\xc5\xbeave v na novo zasedenem parlamentu (Kammerparlament) in v frankfurtski narodni skup\xc5\xa1\xc4\x8dini, so ostali v manj\xc5\xa1ini, Heine se je kmalu oddaljil od razvoja v Nem\xc4\x8diji. V poskusu prvega vsenem\xc5\xa1kega parlamenta, da bi ustvarili monarhijo pod pomembnim cesarstvom, je videl samo politi\xc4\x8dno neprimerne romanti\xc4\x8dne sanjarije o ponovni o\xc5\xbeivitvi svetega rimskega cesarstva, ki je propadel leta 1806._NEWLINE_Barve \xc4\x8drna-rde\xc4\x8da-zlata so v Heinejevih o\xc4\x8deh predstavljale obraten simbol, barve nem\xc5\xa1kega bur\xc5\xa1evstva, ki mu je o\xc4\x8dital tevtonstvo in nekak\xc5\xa1en patriotizem v frazah.\n_START_SECTION_\nSmrt\n_START_PARAGRAPH_\nV februarju 1848, ko je izbruhnila pari\xc5\xa1ka revolucija, je Heine do\xc5\xbeivel zlom. Skoraj popolnoma ohromljen, je zadnjih 8 let svojega \xc5\xbeivljenja pre\xc5\xbeivel priklenjen na posteljo-grobnico/pernato grobnico (\xc2\xbbMatratzengruft\xc2\xab), kakor je sam krstil svojo sobo. _NEWLINE_Njegova \xc5\xbeiv\xc4\x8dna bolezen se je od leta 1845 v ve\xc4\x8d zagonih dramati\xc4\x8dno poslab\xc5\xa1ala. 1846 so ga celo pred\xc4\x8dasno razglasili za mrtvega._NEWLINE_Heine je bil prepri\xc4\x8dan, da je zbolel za sifilisom. To diagnozo so najprej prevzeli \xc5\xa1tevilni biografi, kasneje pa so se o tem porajali dvomi. _NEWLINE_Heinejeva du\xc5\xa1evna ustvarjalnost tudi v te\xc5\xbeavnih letih Heinejevega le\xc5\xbeanja ni popustila. Ko je bil \xc5\xa1e komaj zmo\xc5\xbeen sam pisati, je verze in spise narekoval svojemu tajniku ali pa mu je pustil svoje lastnoro\xc4\x8dne zapiske. Kljub tem te\xc5\xbekim pogojem je objavil \xc5\xa1e vrsto pomembnih del, med njimi leta 1851 zbirko pesmi Romanzero in Doktor Faust. Ein Tanzpoem in leta 1845 tri zvezke Raznovrstnih spisov (Vermischte Schrifte), med drugimi svojo politi\xc4\x8dno dedi\xc5\xa1\xc4\x8dino. _NEWLINE_V letih pred svojo smrtjo je Heine omilil pogled na religijo. V oporoki iz leta 1851 se je opredelili za vero v osebnega boga, brez da bi se ponovno pribli\xc5\xbeal judovski ali kr\xc5\xa1\xc4\x8danski cerkvi. Heinrich Heine je umrl 17. februarja 1856. Tri dni kasneje je bil pokopan na montmartrskemu pokopali\xc5\xa1\xc4\x8du, kjer je 27 let kasneje po pesnikovi izrecni \xc5\xbeelji svoj poslednji mir na\xc5\xa1la tudi Mathilde._NEWLINE_Christian Johann Heinrich Heine je bil eden najpomembnej\xc5\xa1ih nem\xc5\xa1ki pesnikov in novinarjev 19. stoletja. Velja za zadnjega pesnika romantike, hkrati pa jo je tudi presegel. Poetiziral je vsakdanji jezik, feljton in potopis povzdigne v umetni\xc5\xa1ko obliko in nem\xc5\xa1\xc4\x8dini podelil do tedaj nepoznano elegantno lahkost. Dela malokaterega nem\xc5\xa1kega pesnika so bila do danes tako pogosto prevedena in uglasbena. Kot kriti\xc4\x8dno politi\xc4\x8dno anga\xc5\xbeiranega novinarja, esejista, satirika in polemika so Heineja sprejemali z ob\xc4\x8dudovanjem in hkrati strahospo\xc5\xa1tovanjem. Zaradi svojega judovskega izvora in politi\xc4\x8dnega prepri\xc4\x8danja so ga vedno znova napadali in izgnali. Vloga izob\xc4\x8denca je zaznamovala njegovo \xc5\xbeivljenje, delo in spremenljivo recepcijo njegovega dela.\n_START_SECTION_\nPomen in vpliv\n_START_PARAGRAPH_\nZaradi njegove samostojnosti in oblikovne ter vsebinske \xc5\xa1irine njegovih del ga ne moremo jasno uvrstit v dolo\xc4\x8deno literarno smer. Heine sicer izhaja iz romantike, a je kmalu presegel njen ton in tematiko \xe2\x80\x93 tudi v liriki. Njegov biograf Joseph A. Krusev v njegovih delih vidi elemente razsvetljenstva in weimarske klasike, realizma in simbolizma._NEWLINE_Heine je bil predvsem politi\xc4\x8dno kriti\xc4\x8den avtor predmar\xc4\x8dnega obdobja. Z avtorji Mlade nem\xc4\x8dije, h katerim v\xc4\x8dasih \xc5\xa1tejemo tudi Heineja, ga povezuje prizadevanja za politi\xc4\x8dne spremembe in ve\xc4\x8d demokracije po vsej Evropi. _NEWLINE_Do Heinejevega distanciranje od tenden\xc4\x8dne literature, ki jo je med drugim primerjal z \xc2\xbbrimanimi \xc4\x8dasopisnimi \xc4\x8dlanki\xc2\xab\xc2\xa0pa je pri\xc5\xa1lo bolj iz estetskih kot iz politi\xc4\x8dnih razlogov. Osebno je bil Heine blizu Karlu Marxu in Friderichu Engelsu, kljub temu da njihove politi\xc4\x8dne filozofije niso bile popolnoma enake.\n_START_SECTION_\nPrepiri o postavitvi spomenika\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1887 so se za\xc4\x8dela prizadevanja za postavitev spomenika v pesnikovem rojstnem mestu D\xc3\xbcsseldorfu ob stoti obletnici njegovega rojstva. Nacionalisti\xc4\x8dni in antisemitski raziskovalci literature so pripomogli, da je javno sprejemanje Heineja naraslo. _NEWLINE_Adolf Bartles naknadno denunciral d\xc3\xbcsseldorfske na\xc4\x8drte o spomeniku, v svojem zloglasnem eseju \xc2\xbbHeinrich Heine\xc2\xab, objavljenem leta 1906._NEWLINE_Spri\xc4\x8do podobnih pripomb je d\xc3\xbcsseldorfski mestni svet \xc5\xbee leta 1893 umaknil svojo privolitev za postavitev spomenika, ki jo je ustvaril kipar Ernst-Herter._NEWLINE_Nem\xc5\xa1ki Ameri\xc4\x8dani pa so v newyor\xc5\xa1ki mestni \xc4\x8detrti Bronx postavili upodobitev Lorelaj. Danes stoji v bli\xc5\xbeini \xc5\xa1tadiona Yankee-Stadion in je poznan kot vodnjak \xc2\xbbLorelai Fountain\xc2\xab. V D\xc3\xbcseldorf so v Heinejevo rojstno hi\xc5\xa1o kasneje prinesli spominsko plo\xc5\xa1\xc4\x8do, ki pa so jo 1940 odmontirali in jo stopili v vojne namene._NEWLINE_Kot Heinejeva ob\xc4\x8dudovalka je cesarica Elizabeta Bavarska podpirala d\xc3\xbcsseldorfsko iniciativo in je tudi mestu Hamburg zagotovila Heinejev spomenik._NEWLINE_Spomenik je bil zgrajen na osebnem zemlji\xc5\xa1\xc4\x8du zalo\xc5\xbebe Hoffmann und Campe Verlag na ulici M\xc3\xb6nckebergerstrasse in \xc5\xa1ele leta 1927 javno razstavljen v Altonu. Da bi ga zas\xc4\x8ditila pred uni\xc4\x8denjem nacistov, ga je Campova h\xc4\x8di leta 1934 demontirala in ga odpeljala v svoje bivali\xc5\xa1\xc4\x8de, ju\xc5\xbenofrancosko pristani\xc5\xa1ko mestece Toulon. Med nem\xc5\xa1ko zasedanjem Francije je bil skrit, potem pa je spomenik, ki je \xc5\xbee veliko prepotoval, svoje kon\xc4\x8dno mesto na\xc5\xa1el v botani\xc4\x8dnem vrtu Toulun._NEWLINE_Javni spomenik je mseto Hamburg dobilo leta 1926, ko so v mestnem parku Winterhuder Stadtpark odkrili spomenik, ki ga je 1911 izdelal kipar Hugo Lederer._NEWLINE_Nacisti so ta spomenik ponovno odstranili 1933 in ga celo pretopili med drugo svetovno vojno. Od 1982  stoji na trgu mestne hi\xc5\xa1e nov Heinejev spomenik, kiparja Waldmerja Otta._NEWLINE_Prvi Heinejev spomenik, ki so ga v Nem\xc4\x8diji javno postavili, je bila alegori\xc4\x8dna skulptura Goerga Kolbeja leta 1913 v mestu Frankfurt. V \xc4\x8dasu nacizma je bil skrit v kleti muzeja St\xc3\xa4dtel-Museum, pod nenevarnim imenom \xc2\xbbFr\xc3\xbchlingslied\xc2\xab. Tako je kot edini nem\xc5\xa1ki Heinejev spomenik pre\xc5\xbeivel vojno in danes ponovno stoji v frankfurtskih okopih. Heinejevo rojstno mesto D\xc3\xbcsseldorf je pesniku postavilo spomenik leta 1981, skoraj 100 let po prvih prizadevanjih.\n_START_SECTION_\nSporno sprejemanje\n_START_PARAGRAPH_\nDela Heinricha Heineja so bila obdobju tretjega Rajha, njegove knjige pa so skupaj s knjigami njegovih sodobnikov se\xc5\xbegali leta 1933. Po vojni je Theodor W. Adrono raz\xc5\xa1iril trditev germanista Walterja Arthurja Berendsohna, da je Heinejeva pesem Loreley iz\xc5\xa1la v \xc4\x8ditanki v \xc4\x8dasu nacizma z navedbo \xc2\xbbAvtor: \xc2\xbbneznan\xc2\xab, za kar pa ni nobenih dokazov._NEWLINE_Po letu 1945 je bilo sprejemanje Heineja in njegovih del ambivalentno in predmet \xc5\xa1tevilnih diskusij._NEWLINE_\xc4\x8ce so ga v ZRN v restavracijski klimi sprejemali le zadr\xc5\xbeano in kve\xc4\x8djemu kot romanti\xc4\x8dnega pesnika, ga je NDR sprejela relativno hitro in ga v okviru koncepta dedi\xc5\xa1\xc4\x8dine popolnoma sprejela in si prizadevala za raz\xc5\xa1iritev njegovega dela med bralce, pri \xc4\x8demer pa so najve\xc4\x8d pozornosti posve\xc4\x8dali delu \xc2\xbbNem\xc4\x8dija. Zimska pravljica. \xe2\x80\x93 Deutschland, ein Winterm\xc3\xa4rchen\xc2\xab\xc2\xa0in njegovemu stiku s Karlom Marxom. V spominskem letu 1956 je bil v Weimarju organiziran prvi mednarodni znanstveni Heinejev kongres. _NEWLINE_Istega leta je bila v D\xc3\xbcsseldorfu ob Heinejevi 100 obletnici smrti ustanovljena dru\xc5\xbeba \xc2\xbbHeinrich-Heine-Gesellschaft\xc2\xab. V 1960 letih pa se tudi v zvezni dr\xc5\xbeavi pove\xc4\x8dalo zanimanje za Heineja. Kot center zahodno nem\xc5\xa1kega raziskovanja o Heineju se je postopoma ustalilo njegovo rojstno mesto D\xc3\xbcsseldorf. Iz Heinejevega arhiva se je postopoma razvil in\xc5\xa1titut Heinrich-Heine-Institut z arhivom, knji\xc5\xbenico in muzejem. Od leta 1962 je redno izhajal Heinejev zbornik, ki je napredoval v mednarodni forum Heinejevega raziskovanja. Vrh tega, od leta 1972 mesto D\xc3\xbcseldorf podeljuje nagrado Heinrich-Heine-Preis.\n_START_SECTION_\nHeine danes\n_START_PARAGRAPH_\nZanimanje za Heineja, povsem neodvisno od uradne slave, je nara\xc5\xa1\xc4\x8dalo pri mladih znanstvenikih in politi\xc4\x8dno anga\xc5\xbeiranih bralcih, kar so spodbujala \xc5\xa1tudentska gibanja iz leta 1968. _NEWLINE_V 1980 letih je ideolo\xc5\xa1ko kovano razpravljanje o Heineju ob\xc4\x8dutno upadlo. Strokovnjaki so se odtlej posve\xc4\x8dali zanemarljivim vpra\xc5\xa1anjem, med drugim poznemu Heineju. Njegova dela so se nara\xc5\xa1\xc4\x8dajo\xc4\x8de pojavljala v u\xc4\x8dnih in bralnih na\xc4\x8drtih \xc5\xa1ol in univerz, kar je vodilo v porast didakti\xc4\x8dno orientirane Heinejeve literature._NEWLINE_Kljub svetovnonazorskim razlagam in strokovnim spremembam paradigme je Heinejeva lirika zelo priljubljena, njegove romanti\xc4\x8dne, pogosto ljudske pesmi \xe2\x80\x93 od zbirke Knjiga pesmi (Buch der Lieder) dalje - pa se da povezati z glasbo. Na gledali\xc5\xa1kih odrih Heinejevih del pogosto ni opaziti. Izjema je Tankred Dorst, ki je jeseni 1997 Heineja samega naredil za junaka dela \xc2\xbbHarrys Kopf\xc2\xab._NEWLINE_\xc5\xa0tevilni pisatelji 19. in 20. stoletja so se lotili Heinejevih del, med njimi tudi pomembna pripovednika Theodor Fotane in Thomas Mann. _NEWLINE_Veliko izrazov, ki jih je uporabljal Heine, se je ohranilo v nem\xc5\xa1kem vsakdanjem jeziku, med njimi beseda \xc2\xbbfiasko\xc2\xab, ki jo je prevzel iz franco\xc5\xa1\xc4\x8dine in metafora \xc2\xbbvpra\xc5\xa1anja hvala\xc2\xab, ki ji je uporabil v pesmi, ki je bila nastrojena proti grofu Platenu. _NEWLINE_Sprejemanje Heineja v Nem\xc4\x8diji in Franciji je imelo vzpone in padce, ampak tudi v Izraelu je pesnik do danes sporen, tudi iz drugih razlogov: v Tel Avivu je pri\xc5\xa1lo do razprave med sekularnimi in ortodoksnimi Judi, glede poimenovanja ulice po Heineju. Tudi v Jeruzalemu in Hafiji je bila po Heineju poimenovana ulica. Poleg tega pa je v Izraelu aktivna Heinejeva dru\xc5\xbeba. _NEWLINE_Bistveno premo\xc4\x8drtno je bilo sprejemanje Heinejevih del v preostalem svetu. Heine je bil eden prvih nem\xc5\xa1kih avtorjev, katerega dela so bila na razpolago za branje v vseh jezikih. To opredeli Heinejev vpliv na druge nacionalne literature. Posebej priznan je Heine poleg v Franciji \xc5\xa1e v Angliji, Vzhodni Evropi in Aziji.\n_START_SECTION_\nHeine in glasba\n_START_PARAGRAPH_\nHeine ni igral nobenega in\xc5\xa1trumenta in tudi na podro\xc4\x8dju glasbene teorije je bil laik. Ker pa po njegovem razumevanju umetnosti ni bilo strogih meja med razli\xc4\x8dnimi oblikami umetnosti, je vedno znova kot novinar v Augsburger Algemeine Zeitung, komentiral glasbene predstave in dela njegovega \xc4\x8dasa; med njimi tudi take mednarodnih razse\xc5\xbenosti kot so Giacomo Meybeer, Franz Liszt, Robert Schumann in Richard Wagner. _NEWLINE_Tudi v njegovi liriki je opaziti zanimanje za glasbo, na primer v posmehljivi pesmi \xc2\xbbZur Teologie\xc2\xab._NEWLINE_Kljub njegovemu pomanjkljivemu teoreti\xc4\x8dnemu znanju, na podro\xc4\x8dju glasbe je bilo velikim njegovim sodobnikom komponistom in interpretom, pomembno njegovo mnenje, najverjetneje, ker mu je kot liriku pripadala dolo\xc4\x8dena kompetenca pri glasbenih vpra\xc5\xa1anjih. A vendar ne bi bilo prav, \xc4\x8de bi Heineja ozna\xc4\x8dili za glasbenega kritika. Zavedal se je svojih omejenih sposobnosti na tem podro\xc4\x8dju in je redno pisal feljtone, v katerih se je temi dolo\xc4\x8denega dela pribli\xc5\xbeal subjektivno in intuitivno._NEWLINE_Razli\xc4\x8dni komponisti so glasbeno obdelali Heinejeva dela, ker je velikega pomena. To se je prvi\xc4\x8d zgodilo leta 1825 z njegovo pesmijo Gekommen ist der Maie, ki jo je Carl Friedrich Curschmann predelal v pesem._NEWLINE_Uglasbitev Heinejevih del je svoj vrhunec dosegla 30 let po pesnikovi smrti, leta 1884 \xe2\x80\x93 s skupaj 1093 deli, ki jih je uglasbilo 538 razli\xc4\x8dnih glasbenikov in komponistov. \xc5\xa0e nikoli do sedaj ni bilo v enem samem letu komponistom na voljo ve\xc4\x8d del enega samega avtorja. Metznerjeva Bibliografija govori o 6.833 uglasbitvah Heinejevih del, med katerimi se pojavljajo \xc5\xa1tevilni znani komponisti. Najbolj priljubljena Heinejeva uglasbitev v Nem\xc4\x8diji pa je Lorelei, Fredricha Scillerja._NEWLINE_Heinejev pomen v glasbenem ustvarjanju se je ohranil do prve svetovne vojne. V \xc4\x8dasu antisemitizma pa se je \xc2\xbbHeine\xe2\x80\x93Boom\xc2\xab\xc2\xa0umiril in popolnoma zamrl v \xc4\x8dasu nacionalsocializma v Nem\xc4\x8diji. Danes glasbeniki in komponisti ponovno izvajajo Heinejeva dala, med njimi tudi operni kopomonisti kot nazadnje G\xc3\xbcnter Bialas, \xc4\x8digar opera \xc2\xbbAus der Matrazengruft\xc2\xab\xc2\xa0je bila uprizorjena leta 1992.\n_START_SECTION_\nDelo\n_START_PARAGRAPH_\nRes da ni pisal pesmi iz \xc5\xbeivljenja, je pa pisal pesmi iz src doma\xc4\x8dega naroda!'