b'\n_START_ARTICLE_\nValentin Ro\xc5\xbei\xc4\x8d\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nRo\xc5\xbei\xc4\x8d je po kon\xc4\x8dani gimnaziji v Ljubljani \xc5\xa1tudiral nekaj \xc4\x8dasa bogoslovje v Mariboru, po izstopu pa zemljepis in zgodovino v Gradcu, kjer je vneto delal v akademskem dru\xc5\xa1tvu Zarja in ve\xc4\x8dkrat predaval v slovenskih delavskih dru\xc5\xa1tvih. Ker ni dobil dr\xc5\xbeavne slu\xc5\xbebe, je postal tajnik SLS v Ljubljani. Leta 1910 pa se je zaposlil kot tajnik pri Mohorjevi dru\xc5\xbebi v Celovcu. Obhodil je vse slovenske vasi in kmetije ter postal eden najbolj\xc5\xa1ih poznavalcev narodnostnih in socialnih razmer Koro\xc5\xa1kih Slovencev ter vnet, nestrankarski borec za njihove pravice._NEWLINE_Od febr. 1915 do zloma Avstro-Ogrske je bil v vojni slu\xc5\xbebi, se novembra 1918 v Celovcu pridru\xc5\xbeil prostovolcem za osvoboditev Koro\xc5\xa1ke, bil apr. 1919 zajet, prepeljan v tabori\xc5\xa1\xc4\x8da v krajih Litzhof, Trabesing in Gm\xc3\xbcnd, od koder je avgusta pobegnil v Ljubljano. Tu je bil suplent na II. dr\xc5\xbeavni gimnaziji, od 1920 do upokojitve 1931 pa prof. na Tehni\xc5\xa1ki sreddnji \xc5\xa1oli. V Ljubljani je bil na volilni listi SLS izvoljen za ob\xc4\x8dinskega svetnika (1923\xe2\x80\x931924; 1927\xe2\x80\x931930), v oktobru 1931 se je nenadno odlo\xc4\x8dil za kandidaturo v narodno skup\xc5\xa1\xc4\x8dino na \xc5\xbdivkovi\xc4\x87evi listi. Svoj korak je sku\xc5\xa1al razlo\xc5\xbeiti volivcem kamni\xc5\xa1kega okraja v posebni tiskani spomenici, vendar pri volitvah ni uspel. Imenovan za senatorja (9. jan. 1932), se je zavzemal za kor\xc5\xa1ke Slovence in imel 26. marca 1933 v senatu odmeven govor o nem\xc5\xa1ki manj\xc5\xa1ini v Jugoslaviji in Slovencih v Avstriji._NEWLINE_Ro\xc5\xbei\xc4\x8d je objavil: Spomin na Gosposvetsko polje (Clc, 1914); Slovenski Korotan (psevd. Moravski, Clc, 1919) z mnogimi va\xc5\xbenimi statisti\xc4\x8dnimi podatki; Jugoslavija in njene meje, I. del Koro\xc5\xa1ka (psevd. Carantanus, Lj. 1919); Plebiscit u koru\xc5\xa1koj Sloveniji (Lj. 1920, zalo\xc5\xbeba "Gosposvetski zvon"); Boj za Koro\xc5\xa1ko (Lj. 1925); Kako je v de\xc5\xbeeli, kjer je\xc4\x8de pod te\xc5\xbekim jarmom sini Slave (Lj. 1925); domoznanske spise v Koledarjih Mohorjeve dru\xc5\xbebe in dalj\xc5\xa1i podlistek Narodni kri\xc5\xbeev pot koro\xc5\xa1kih Slovencev in Pregled strokovne obrtne izobrazbe v Jugoslaviji (1930). Svoje premo\xc5\xbeenje je Resnik zapustil v dobrodelne namene.'