b'\n_START_ARTICLE_\nPeriodni sistem elementov\n_START_PARAGRAPH_\nPeriodni sistem elementov je tabelari\xc4\x8dni prikaz znanih kemijskih elementov po atomskem \xc5\xa1tevilu in elektronski konfiguraciji, tako da mnoge kemijske lastnosti sledijo pravilnim vzorcem po njej. Vsak element je obi\xc4\x8dajno predstavljen s kemijskim simbolom in svojim atomskim \xc5\xa1tevilom.\n_START_SECTION_\nZgradba\n_START_PARAGRAPH_\nV standardni obliki je sistem predstavljen v obliki mre\xc5\xbee elementov, razporejenih v 18 stolpcih in 7 vrsticah, z dvojno vrstico pod njimi. Lahko jo razdelimo tudi v \xc5\xa1tiri kvadratne bloke po orbitalah elektronov najvi\xc5\xa1jega energetskega nivoja: blok s na levi, blok p na desni, blok d na sredini in blok f pod njim. Vrsticam pravimo periode, stolpcem pa skupine, pri \xc4\x8demer imajo nekatere skupine svoja imena, na primer halogeni in \xc5\xbelahtni plini.\n_START_SECTION_\nPomen\n_START_PARAGRAPH_\nPeriodni sistem elementov, ki ga je leta 1869 prvi izna\xc5\xa1el ruski kemik Dimitrij Ivanovi\xc4\x8d Mendelejev, velja za enega najve\xc4\x8djih dose\xc5\xbekov sodobne kemije. Kemiki si lahko z njegovo pomo\xc4\x8djo kvantitativno razlagajo obna\xc5\xa1anje elementov in napovedujejo obstoj \xc5\xa1e neodkritih novih. Do leta 2012 je bilo odkritih 118 elementov, od tega jih Mednarodna zveza za \xc4\x8disto in uporabno kemijo (IUPAC), ki skrbi za standarde v kemiji, priznava 114. Zadnja dva potrjena sta bila flerovij (Fl, 114) in livermorij (Lv, 116). Elementi z najvi\xc5\xa1jimi atomskimi \xc5\xa1tevili so izredno nestabilni, sintetizirajo jih v laboratorijih z visokoenergijskimi reakcijami in dokazujejo na podlagi produktov radioaktivnega razpada. \xc5\xa0e nepotrjeni elementi imajo za\xc4\x8dasna latinizirana imena, npr. ununoktij (118). V naravi se pojavlja 98 elementov, od tega ve\xc4\x8dina samo v sledeh; nekateri so bili sintetizirani v laboratoriju pred odkritjem v naravi.\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nPotreba po urejevanju kemijskih elementov v sistemu se je pokazala, ko so znanstveniki ugotovili, da obstajajo dolo\xc4\x8dene povezave med lastnostmi razli\xc4\x8dnih elementov. Prvi poskus periodnega sistema je za\xc4\x8drtal Antoine Lavoisier (1743-1794) leta 1789. Potem ko je prevzel in dodelal skoraj sto let staro definicijo kemijskega elementa, ki jo je Robert Boyle (1627-1691) opisal kot snov, ki je s kemijsko reakcijo ne moremo razgraditi na bolj enostavne snovi, je Lavoisier sku\xc5\xa1al 33 do takrat znanih elementov postaviti v dolo\xc4\x8deno pregledno obliko. Izbral si je \xc5\xa1tiri kategorije; plini, nekovine, kovine in \xc2\xbbzemlje\xc2\xab. V tistem \xc4\x8dasu je bilo znanih premalo elementov, da bi jih res lahko komu uspelo urediti v pregledno obliko. Lavoisier bi svoje delo najverjetneje dokon\xc4\x8dal, \xc4\x8de ga ne bi zaradi politi\xc4\x8dnih razlogov obglavili. Problem poznavanja lastnosti elementov je bil predvsem v tem, da ve\xc4\x8dina elementov v skupini plinov sploh niso bili elementi, ampak spojine, ki jih \xc5\xa1e niso uspeli razgraditi na elemente._NEWLINE_Prelom v razumevanju urejenosti elementov je bilo delo Stanislaa Cannizzara (1826-1910) iz leta 1858. Dve leti po smrti njegovega rojaka Amadea Avogadra (1776-1856), ki je prvi dolo\xc4\x8dil osnovo mno\xc5\xbeini snovi in povezavo z atomsko maso, je postavil osnovo, skupno vsem elementom \xe2\x80\x93 relativno atomsko maso._NEWLINE_Prvi, ki je opozoril na ponavljajo\xc4\x8de se lastnosti elementov, je bil nem\xc5\xa1ki znanstvenik Johann Wolfgang D\xc3\xb6bereiner (1780-1849). Leta 1829 je ugotovil, da ima atom broma atomsko maso, ki je polovi\xc4\x8dna vrednost vsote mas atomov klora in joda. To pomeni, da vsoto atomskih mas klora (35,5) in joda (126,9) delimo z 2 in dobimo vrednost 81,2, ki je zelo dober pribli\xc5\xbeek relativni atomski masi broma (79,9). Podoben vzorec je na\xc5\xa1el pri trojicah kalcij, stroncij, barij in \xc5\xbeveplo, selen, telur. Te skupine je imenoval triade. Po mnenju ostalih znanstvenikov so bile te povezave zgolj naklju\xc4\x8dne. _NEWLINE_Leta 1860 je na prvem mednarodnem kemijskem kongresu, ki je bil organiziran prav zaradi periodnega sistema elementov, Cannizzaro predstavil svojo zamisel o pomembnosti atomskih mas elementov pri izgradnji periodnega sistema. Njegovo delo je temeljilo na Avogadrovi domnevi in Gay-Lussacovem zakonu o prostorninskih odnosih pri kemijskih reakcijah v plinastem stanju. Elementi so bili razvr\xc5\xa1\xc4\x8deni v sistem glede na znane vrednosti atomskih mas. _NEWLINE_Naslednji velik je napravil angle\xc5\xa1ki kemik John Newlands (1837-1898) leta 1862, saj je predpostavil, da je mo\xc5\xbeno elemente, glede na nara\xc5\xa1\xc4\x8dajo\xc4\x8do atomsko maso urediti v sedem stolpcev. Po ureditvi so postale vidne tudi D\xc3\xb6berienerjeve triade. Ureditev je imenoval zakon oktav, vendar znanstveniki tudi njegove ideje niso dobro sprejeli. V Evropi je periodni sistem prvi postavil Julius Lothar Meyer (1830-1895), vendar je leto pred njim ruski kemik Dimitrij Ivanovi\xc4\x8d Mendelejev oblikoval zgradbo periodnega sistema, s katero je lahko napovedal manjkajo\xc4\x8de, \xc5\xa1e ne odkrite elemente. Z odkritjem \xc5\xbelahtnih plinov lorda Rayleigha (1842-1919) in Williama Ramsayja (1852-1916) od leta 1894 naprej je Mendelejev predlagal, naj se doda pred prvo skupino dodatna ni\xc4\x8dta skupina, ki bi vsebovala te elemente, sistem ostalih pa bi ostal nespremenjen. Tak periodni sistem je ostal v uporabi vse do leta 1930. Kmalu po Rutherfordovem (1871-1937) odkritju protona leta 1911 in Thomsonovi (1856-1940) potrditvi obstoja izotopov (obstoj izotopov je prvi predlagal Frederick Soddy, 1877-1956) je Henry Moseley (1887-1915) izpostavljal do takrat znane elemente rentgenskim \xc5\xbearkom. Izpeljal je povezavo med frekvenco sevanja in vrstnim \xc5\xa1tevilom. Po preureditvi elementov glede na ve\xc4\x8danje vrstnega (atomskega) \xc5\xa1tevila in ne atomske mase je bilo tudi nekaj izjem iz periodnega sistema, ki so povzro\xc4\x8dale te\xc5\xbeave Mendelejevu, popravljenih. Sodobni periodni sistem je od takrat zgrajen na Moseleyjevem zakonu periodi\xc4\x8dnosti, ki temelji na vrstnem \xc5\xa1tevilu elementov.'