b'\n_START_ARTICLE_\nPape\xc5\xbe Aleksander IV.\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nRinaldo dei Conti di Segni je bil potomec starodavne plemi\xc5\xa1ke rodovine Segni, ki je dala Cerkvi ve\xc4\x8d odli\xc4\x8dnih cerkvenih dostojanstvenikov, med njimi tudi dva pape\xc5\xbea: Inocenca III. ter Gregorja IX.. Za kardinala-diakona ga je imenoval 1227 njegov stric Gregor IX, \xc5\xa1tiri leta pozneje pa za ostijskega kardinala-\xc5\xa1kofa.\n_START_SECTION_\nPape\xc5\xbe\n_START_PARAGRAPH_\nZa pape\xc5\xbea so ga izvolili 12. decembra 1254. v Neaplju, a kronan je bil 20. decembra istega leta.\n_START_SECTION_\nDelovanje\n_START_PARAGRAPH_\nAleksander IV. se je odlo\xc4\x8dno zoperstavil takrat za\xc4\x8detemu preganjanju \xc4\x8darovnic. Po njegovem mnenju bi se morala Cerkev omejiti na boj zoper heretike kot so bili katari in valde\xc5\xbeani. Zato je opozarjal pape\xc5\xbe 20. januarja 1260  inkvizitorje na za\xc4\x8detku 13. stoletja osnovanega dominikanskega reda: _NEWLINE_ \xc2\xbbZadeva, ki vam je zaupana (namre\xc4\x8d boj proti herezijam in heretikom) je tako pomembna, da se od nje ne smete odvrniti z zasledovanjem drugovrstnih prestopkov. Zato smete sprejemati postopke zoper praznoverje in \xc4\x8darovni\xc5\xa1tvo le tedaj, kadar sta o\xc4\x8ditno posledica herezije. V vseh drugih primerih je te postopke treba prepustiti za to dolo\xc4\x8denim posvetnim sodnikom\xc2\xab\xc2\xa0(CIC, Liber Sextus 5,2,8 )._NEWLINE_Aleksander je 1256 v Rimu zdru\xc5\xbeil razne pu\xc5\xa1\xc4\x8davni\xc5\xa1ke skupina na vrhovnem kapitlju v eno dru\xc5\xbebo, ki jo je povzdignil v \xc2\xbbpu\xc5\xa1\xc4\x8davnike svetega Avgu\xc5\xa1tina\xc2\xab\xc2\xa0(Augustiner-Eremiten). V ta namen je objavil bulo  Licet Ecclesiae Catholicae._NEWLINE__NEWLINE_Trudil se je tudi za obnovitev kr\xc5\xa1\xc4\x8danske edinosti, vendar na Vzhodu za to ni na\xc5\xa1el razumevanja. _NEWLINE_Sti\xc5\xa1kim cistercijanom je pape\xc5\xbe Aleksander IV. 12. decembra 1255 potrdil vse pravice in svobo\xc5\xa1\xc4\x8dine, ki so jih samostanu podelili njegovi predniki. Podobno listino je 13. marca 1257 izdal za kartuzijo v Bistri, ki se v listini imenuje po kraju Borovnica (Vrovnitz); v njej je podelil dva pape\xc5\xa1ka privilegija, ki sta omogo\xc4\x8dala nemoteno delovanje samostana, med drugim tudi oprostitev od mitnine.\n_START_SECTION_\nSmrt\n_START_PARAGRAPH_\nPape\xc5\xbe Aleksander je umrl v Viterbu dne 25. maja 1261. Njegovo truplo so polo\xc5\xbeili k po\xc4\x8ditku v viterbsko stolnico; ko so jo v 16. stoletju obnavljali, je za njimi izginila sled.'