b'\n_START_ARTICLE_\nEdith Stein\n_START_SECTION_\nZgodnja leta\n_START_PARAGRAPH_\nEdith Stein je bila rojena v kraju Breslau, ki je v tem \xc4\x8dasu pripadal Nem\xc4\x8diji, v judovski dru\xc5\xbeini kot najmlaj\xc5\xa1a izmed enajstih otrok. Njen o\xc4\x8de, ki je vodil trgovino z lesom, je umrl, ko je imela Edith \xc5\xa1ele dve leti. Njena mama je tako prevzela vodenje trgovine in skrbela za celotno dru\xc5\xbeino ter jim omogo\xc4\x8dila izobrazbo. \xc4\x8ceprav je bila Edith ves \xc4\x8das izpostavljena judovskim obi\xc4\x8dajem in je ob\xc4\x8dudovala mamino trdno vero, je bila v najstni\xc5\xa1kih letih ateistka.\n_START_SECTION_\n\xc5\xa0olanje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1911 se je vpisala na univerzo v Breslavu ter tam \xc5\xa1tudirala nem\xc5\xa1\xc4\x8dino, zgodovino in psihologijo. Vedno bolj se je zanimala za filozofijo in smisel \xc4\x8dlove\xc5\xa1kega \xc5\xbeivljenja. \xc5\xa0olanje je nadaljevala na Univerzi v G\xc3\xb6ttingenu, kjer je \xc5\xa1tudirala pod okriljem priznanega nem\xc5\xa1kega filozofa Edmunda Husserla, pri katerem je pozneje delala kot asistentka in u\xc4\x8diteljica. V \xc4\x8dasu prve svetovne vojne je kot prostovoljka delala pri Rde\xc4\x8dem kri\xc5\xbeu v bolni\xc5\xa1nici na Moravskem, kjer je pomagala ranjencem in se tako dnevno sre\xc4\x8devala z ob\xc4\x8dutkom empatije. Slednje je tudi navdihnilo njen kasnej\xc5\xa1i doktorat iz filozofije z naslovom O problemu empatije (Zum Problem der Einf\xc3\xbchlung)._NEWLINE_Z vero se je ponovno sre\xc4\x8dala leta 1917, ko je obiskala vdovo filozofa, fenomenologa Adolfa Reinacha, ki ga je spoznala med \xc5\xa1olanjem. Po njenih besedah se je sprva bala sre\xc4\x8danja z vdovo, a je bila prijetno presene\xc4\x8dena, ko je videla mo\xc4\x8dno in verno osebo, namesto \xc5\xbealujo\xc4\x8de in zlomljene \xc5\xbeene. Pozneje je Stein zapisala, da je bilo to njeno prvo sre\xc4\x8danje s kri\xc5\xbeem in bo\xc5\xbeansko mo\xc4\x8djo._NEWLINE_Njeno zanimanje za Rimskokatoli\xc5\xa1ko cerkev je z leti raslo, do klju\xc4\x8dnega trenutka pa je pri\xc5\xa1lo leta 1921, ko je brala avtobiografijo svetnice Terezije Avilske. Branje te knjige jo je navdihnilo in tudi okrepilo njeno odlo\xc4\x8ditev o spreobrnjenju. Krstila se je leto pozneje in takoj \xc5\xbeelela popolnoma sprejeti verski na\xc4\x8din \xc5\xbeivljenja ter kot nuna vstopiti v red karmeli\xc4\x8dank. S to \xc5\xbeeljo pa se ni strinjal njen duhovni mentor Raphael Walzer, ki ji je svetoval, da \xc5\xa1e naprej preu\xc4\x8duje filozofske teme. Po njegovem nasvetu se je zopet posvetila filozofskim temam in jih bogatila s kr\xc5\xa1\xc4\x8danskim izro\xc4\x8dilom. Svojo slu\xc5\xbebo pri Husserlu je zamenjala za pou\xc4\x8devanje v dekli\xc5\xa1kem samostanu v Speyerju in tam ostala vse do leta 1931. Veliko \xc4\x8dasa je namenila tudi prevajanju, med drugim je prevedla tudi delo filozofa Toma\xc5\xbea Akvinskega O resnici (Quaestiones Disputatae de Veritate), \xc4\x8digar zamisli je kasneje preu\xc4\x8devala._NEWLINE_Leta 1932 je sprejela mesto predavateljice na Nem\xc5\xa1kem in\xc5\xa1titutu za znanstveno pedagogiko v M\xc3\xbcnstru, vendar se mu je po enem letu morala odpovedati zaradi judovskega porekla, saj takratna nacisti\xc4\x8dna vlada ni bila prizanesljiva do Judov, tudi spreobrnjenih. Tako je raje uresni\xc4\x8dila svojo prej\xc5\xa1njo namero in od\xc5\xa1la v K\xc3\xb6ln, kjer je vstopila v tamkaj\xc5\xa1nji karmeli\xc4\x8danski samostan in prevzela ime Terezija Benedikta od Kri\xc5\xbea, po vzoru Terezije Avilske. Po vstopu v samostan se je bila pripravljena odpovedati vsem \xc5\xa1tudijam in pisanju, vendar je od predstojnikov dobila dovoljenje, da s svojimi preu\xc4\x8devanji nadaljuje. Pisala je predvsem filozofske in duhovne spise ter knjige. Dokon\xc4\x8dala je tudi delo Kon\xc4\x8dna in ve\xc4\x8dna bit (Endliches und ewiges Sein).\n_START_SECTION_\nKasnej\xc5\xa1e \xc5\xbeivljenje in smrt\n_START_PARAGRAPH_\nPritiski nacisti\xc4\x8dne vlade so se z leti stopnjevali, kar je vplivalo na Edith. Da samostana ne bi spravila v nevarnost, je zaprosila za premestitev. Leta 1938 se je s pomo\xc4\x8djo skupnosti v K\xc3\xb6lnu pretihotapila \xc4\x8dez mejo na Nizozemsko in bila sprejeta v sestrski samostan v Echtu. Kasneje se ji je pridru\xc5\xbeila tudi sestra Rosa, ki se je prav tako spreobrnila v katoli\xc4\x8danko. Med bivanjem v Echtu je za\xc4\x8dela s pisanjem ene izmed njenih najpomembnej\xc5\xa1ih \xc5\xa1tudij Znanost kri\xc5\xbea (Kreuzeswissenschaft), v kateri je obravnavala svetega Janeza od Kri\xc5\xbea, ki je skupaj s Terezijo Avilsko ustanovil red karmeli\xc4\x8dank. Dela ni nikoli dokon\xc4\x8dala._NEWLINE_Vsa prizadevanja za zagotovitev varnosti Edith Stein pred nem\xc5\xa1ko vlado, so bila na koncu zaman. 2. avgusta 1942 so jo zajeli nacisti in odpeljali v koncentracijsko tabori\xc5\xa1\xc4\x8de Auschwitz, kjer je bila kasneje skupaj z mnogimi sojetniki umorjena v plinski celici._NEWLINE_Dvajset let po njeni smrti se je za\xc4\x8del postopek za razglasitev njene bla\xc5\xbeenosti. Tako je bila 1. maja 1987 z beatifikacijo v K\xc3\xb6lnu progla\xc5\xa1ena za mu\xc4\x8denico, enajst let kasneje, 11. oktobra 1998, v Vatikanu za svetnico in nazadnje 1. oktobra 1999 skupaj s sv. Katarino Siensko in sv. Brigito \xc5\xa0vedsko za sozavetnico Evrope.\n_START_SECTION_\nFilozofija in mi\xc5\xa1ljenje\n_START_PARAGRAPH_\nEdith Stein se je pri svojih filozofskih preu\xc4\x8devanjih osredoto\xc4\x8dala predvsem na \xc4\x8dloveka in smisel njegovega obstoja. Pojem \xc4\x8dloveka je opredelila z vidika svobode in s tem povezane odgovornosti. Lotila se je tudi preu\xc4\x8devanja razmerja med dru\xc5\xbebo in posameznikom ter njegovega polo\xc5\xbeaja v tem razmerju. Poudarjala je pomembnost dialoga in medsebojnega vplivanja med ljudmi. Sama se je ozna\xc4\x8dila za filozofinjo zvesto Bogu in njegovim naukom ter se umestila v tok obstoja, ki ne obstaja v \xc4\x8dasu._NEWLINE_Na njena zgodnej\xc5\xa1a dela je imel velik vpliv filozof in ustanovitelj fenomenologije Edmund Husserl, pri katerem je delala kot asistentka in u\xc4\x8diteljica. Njeno prvo delo je doktorska disertacija iz leta 1916 z naslovom O problemu empatije. V njej \xc5\xbeeli razlo\xc5\xbeiti, kako je mogo\xc4\x8de imeti vpogled v prepri\xc4\x8danja in vrednote druge osebe, katerih \xc4\x8dlovek ne more deliti z empatijo. Prav tako se je zavzemala za bolj\xc5\xa1i polo\xc5\xbeaj \xc5\xbeensk v dru\xc5\xbebi in napisala veliko esejev na to temo, kasneje izdanih v zbirki Frauenbildung und Frauenberufe (1949). \xc5\xbdenske je preu\xc4\x8devala predvsem z vidika fenomenologije in poudarjala razlike med \xc5\xbeenskami in mo\xc5\xa1kimi. Prepri\xc4\x8dana je bila, da imajo \xc5\xbeenske in mo\xc5\xa1ki druga\xc4\x8dno pojmovanje razmerja med du\xc5\xa1o in telesom ter da so \xc5\xbeenske bolj intuitivne ter bolje celostno in psiho-duhovno predstavljene._NEWLINE_V njenih kasnej\xc5\xa1ih delih prevladuje zdru\xc5\xbeevanje razli\xc4\x8dnih filozofskih motivov z verskimi vsebinami, na kar je vplival njen prestop h kr\xc5\xa1\xc4\x8danstvu. V delu Kon\xc4\x8dna in ve\xc4\x8dna bit, v kateri je posku\xc5\xa1ala zdru\xc5\xbeiti razli\xc4\x8dne koncepte Edmunda Husserla in Akvinskega, je razlagala o Gospodovi mo\xc4\x8di in kako se ta ka\xc5\xbee preko dejanj in svobodne volje. Pri opisovanju bitja, resni\xc4\x8dnosti in ob\xc4\x8destva ne opusti starih simbolov in dognanj, temve\xc4\x8d uspe\xc5\xa1no obnovi resnico, ki se skriva v njih, ter posku\xc5\xa1a obnoviti idejo \xc4\x8dlove\xc5\xa1kega obstoja, kakr\xc5\xa1en je pojmovan v napetosti med imanentno svetovno realnostjo in transcendentnim svetom.'