b'\n_START_ARTICLE_\nProteaza HIV\n_START_SECTION_\nZgradba in delovanje\n_START_PARAGRAPH_\nZgradbo proteaze HIV so raziskovali s pomo\xc4\x8djo rentgenske kristalografije. Encim obstaja v obliki homodimera, vsaka od podenot je zgrajena iz 99 aminokislin. AKtivno mesto le\xc5\xbei med obema istima podenotama in vsebuje aminokislinsko zaporedje Asp-Thr-Gly (Asp25, Thr26 in Gly27), zna\xc4\x8dilno za aspartilne proteaze. Oba aminokislinska ostanka (eden v vsaki od obeh verig) imata katalitsko vlogo. Glede na teorijo, ki jo je predstavil Jaskolski s sodelavci, ima pri delovanju encima voda vlogo nukleofila, ki omogo\xc4\x8di vezavo poliproteina na aspartilni aminokislinski preostanek v aktivnem mestu, in tako pride do cepitve peptidne vezi v poliproteinu.\n_START_SECTION_\nProteaza HIV kot tar\xc4\x8da za zdravila\n_START_PARAGRAPH_\nKer ima proteaza HIV pomembno vlogo v podvojevanju virusa HIV, je bil ta encim prvotna biolo\xc5\xa1ka tar\xc4\x8da za zdravila pri oku\xc5\xbebi z virusom HIV. Zaviralci proteaze HIV delujejo tako, da se specifi\xc4\x8dno ve\xc5\xbeejo na aktivno mesto encima, saj opona\xc5\xa1ajo tetraedersko zgradbo intermediata bilo\xc5\xa1kega substrata. Molekula u\xc4\x8dinkovine ostane vezana na aktivno mesto in encim ne more cepiti virusnih poliproteinov. Vendar zaradi visoke stopnje mutacij retrovirusov in ker lahko zamenjava samo ene aminokisline v aminokislinskem zaporedju encima povzro\xc4\x8di, da postane le-ta\xc2\xa0\xc2\xbbneviden\xc2\xab\xc2\xa0za u\xc4\x8dinkovino, je aktivno mesto encima podvr\xc5\xbeeno hitremu mutiranju pod selektivnim pritiskom tovrstnih u\xc4\x8dinkovin. Eden od pristopov za zmanj\xc5\xa1anje pojava odpornosti virusov proti zdravilom je so\xc4\x8dasna uporaba ve\xc4\x8d razli\xc4\x8dnih protiretrovirusnih u\xc4\x8dinkovin, ki delujejo na razli\xc4\x8dne biolo\xc5\xa1ke tar\xc4\x8de virusa. Druge biolo\xc5\xa1ke tar\xc4\x8de protiretrovirusnih zdravil so reverzna transkriptaza, vezava virusa na celico, fuzija s celi\xc4\x8dno membrano, integracija cDNA in zdru\xc5\xbeevanje virusnih komponent v nov virion.'