b'\n_START_ARTICLE_\nZidovudin\n_START_SECTION_\nRazvoj\n_START_PARAGRAPH_\nV 50-ih letih je na pomenu pridobivala domneva, da je ve\xc4\x8dina vrst rakavih obolenj posledica oku\xc5\xbebe z retrovirusi. \xc5\xbde dlje \xc4\x8dasa je bilo znano, da ve\xc4\x8dino vrst raka pri pti\xc4\x8dih povzro\xc4\x8dijo retrovirusi, vendar pa zdravila proti retrovirusom niso bila poznana. S tem se je za\xc4\x8delo pospe\xc5\xa1eno iskanje zdravil, ki bi bila u\xc4\x8dinkovita proti retrovirusom in ki naj bi prinesla splo\xc5\xa1no uporabno zdravilo zoper raka._NEWLINE_Leta 1964 je Jerome Horwitz s podporo ameri\xc5\xa1kega Nacionalnega in\xc5\xa1tituta za zdravje prvi sintetiziral zidovudin. Ker pa se je na mi\xc5\xa1ih izkazalo, da ni u\xc4\x8dinkovit proti tumorjem, so nadaljnji razvoj odlo\xc5\xbeili. Leta 1974 je Wolfram Ostertag z nem\xc5\xa1kega In\xc5\xa1tituta Maxa Plancka na celi\xc4\x8dni kulturi dokazal, da je AZT u\xc4\x8dinkovit proti Friendovem virusu levkemije, retrovirusu, ki povzro\xc4\x8da levkemijo pri mi\xc5\xa1ih in podganah._NEWLINE_Na\xc4\x8drt o razvoju splo\xc5\xa1nega zdravila proti raku je propadel in danes velja ocena, da virusi povzro\xc4\x8dijo le 10 do 20\xc2\xa0% vseh rakov pri ljudeh. Vendar pa so raziskave s tega obdobja mo\xc4\x8dno doprinesle k poznavanju raka ter hitremu razvoju protiretrovirusnih zdravil, ki so svojo uporabnost na\xc5\xa1la \xc5\xa1ele kasneje. Ameri\xc5\xa1ki Urad za prehrano in zdravila je odobril zidovudin v ZDA 20. marca 1987.\n_START_SECTION_\nHIV\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1984, kmalu po potrditvi, da je povzro\xc4\x8ditelj aidsa virus HIV, je farmacevtsko podjetje Burroughs-Wellcome Company (sedaj GlaxoSmithKline) za\xc4\x8delo z raziskavami na spojinah, ki bi bile u\xc4\x8dinkovite pri tej bolezni. Osredoto\xc4\x8dili so se na encim reverzno transkriptazo, ki retrovirusom omogo\xc4\x8da podvojevanje. Znanstveniki pri podjetju Burroughs-Wellcome so za\xc4\x8deli z identificiranjem in sintetiziranjem spojin in razvili so presejalni test za ugotavljanje aktivnosti spojin proti murinim (mi\xc5\xa1jim) retrovirusom (niso pa delali raziskav neposredno na virusu HIV). Spojina, ki so jo imenovali "BW A509U" (\xc5\xa1lo je za zidovudin), se je izkazala za zelo aktivno. Isto\xc4\x8dasno so za\xc4\x8deli z iskanjem zdravljenja za HIV/aids tudi na ameri\xc5\xa1kem Nacionalnem in\xc5\xa1titutu za raka (National Cancer Institute, NCI) in obe ustanovi sta se nato odlo\xc4\x8dili sodelovati. Februarja 1985 so znanstveniki pri NCI ugotovili, da je spojina BW A509U in vitro mo\xc4\x8dno aktivna tudi proti virusu HIV. \xc4\x8cez tri mesece so NCI, podjetje Burroughs-Wellcome ter Univerza Duke pri\xc4\x8deli s prvo fazo klini\xc4\x8dnega presku\xc5\xa1anja zidovudina. Rezultati so pokazali, da bi se zidovudin lahko varno uporabljal pri bolnikih, oku\xc5\xbeenih s HIV-om, in da bi lahko v njihovi krvi pove\xc4\x8dal \xc5\xa1tevilo celic CD4._NEWLINE_S placebom nadzorovano, randomizirano raziskavo je nato izvedlo podjetje Burroughs-Wellcome. Izkazalo se je, da lahko zidovudin podalj\xc5\xa1a \xc5\xbeivljenje bolnikom z aidsom. Podjetje je u\xc4\x8dinkovino patentiralo \xc5\xa1e leta 1985. Urad za prehrano in zdravila je zidovudinu  po pospe\xc5\xa1enem postopku odobril dovoljenje za promet 20. marca 1987, in sicer za zdravljenje oku\xc5\xbebe s HIV-om, aidsa ter t. i. z aidom povezanega kompleksa (danes opu\xc5\xa1\xc4\x8den izraz za skupek simptomov pred samim izbruhom aidsa). Obdobje, ki je minilo med laboratorijskim dokazom, da je zdravilo u\xc4\x8dinkovito proti virusu HIV in odobritvijo dovoljenja za promet, je zna\xc5\xa1alo le 25 mesecev in je bilo eno najkraj\xc5\xa1ih pri razvoju zdravila v bli\xc5\xbenji zgodovini._NEWLINE_Leta 1990 je zidovudin pridobil tudi dovoljenje za uporabo v preventivnem zdravljenju.  _NEWLINE_Sprva se je zidovudin uporabljal v vi\xc5\xa1jih odmerkih od dana\xc5\xa1njih (tipi\xc4\x8den odmerek je bil 400\xc2\xa0mg vsake 4 ure, tudi pono\xc4\x8di). Vendar takrat ni bilo poznanih drugih zdravil in so bile koristi zdravljenja ve\xc4\x8dje od tveganj zaradi \xc5\xa1kodljivih u\xc4\x8dinkov, zlasti slabokrvnosti._NEWLINE_Dandanes se uporabljajo ni\xc5\xbeji odmerki (npr. 300\xc2\xa0mg dvakrat dnevno), vendar praviloma kot del visokoaktivnega protiretrovirusnega zdravljenja (angl. highly active antiretroviral therapy = HAART). AZT se daje so\xc4\x8dasno z drugimi zdravili, da se zmanj\xc5\xa1a verjetnost nastanka mutacij, ki vodijo do odpornosti virusa proti zdravilom.\n_START_SECTION_\nNe\xc5\xbeeleni u\xc4\x8dinki\n_START_PARAGRAPH_\nKroni\xc4\x8dno zdravljenje z visokimi odmerki zidovudina se povezuje z znatnimi ne\xc5\xbeelenimi u\xc4\x8dinki, vklju\xc4\x8dno s slabokrvnostjo (anemijo), nevtropenijo, hepatotoksi\xc4\x8dnostjo, kardiomiopatijo in miopatijo. Po\xc5\xa1kodbe celic sr\xc4\x8dne mi\xc5\xa1ice so po prekinitvi zdravljenja povratne; mo\xc5\xbeni vzroki so delovanje na mitohondrijsko DNK, ob\xc4\x8dutljivost \xce\xb3-DNK polimeraze v celi\xc4\x8dnih mitohondrijih na zidovudin, iz\xc4\x8drpavanje zalog timidin trifosfata, oksidativni stres, redukcija znotrajceli\xc4\x8dnega L-karnitina in apoptoza celic sr\xc4\x8dne mi\xc5\xa1i\xc4\x8dnine. Slabokrvnost, povzro\xc4\x8dena z zidovudinom, se lahko zdravi z uporabo eritropoetina, ki spodbudi proizvodnjo rde\xc4\x8dih krvni\xc4\x8dk.  Zdravila, ki zavirajo glukuronidacijo v jetrih (npr. indometacin, acetilsalicilna kislina, trimetoprim) upo\xc4\x8dasnijo izlo\xc4\x8danje zidovudina in pove\xc4\x8dajo njegovo toksi\xc4\x8dnost. Manj hudi ne\xc5\xbeeleni u\xc4\x8dinki vklju\xc4\x8dujejo siljenje na bruhanje in bruhanje, glavobol, spremenjeno porazdelitev telesnega ma\xc5\xa1\xc4\x8devja, motnje spanja in neje\xc5\xa1\xc4\x8dnost. Redkej\xc5\xa1i, a potencialno hudi ne\xc5\xbeeleni u\xc4\x8dinki so razbarvanje nohtov, motnje razpolo\xc5\xbeenja, mravlji\xc4\x8denje ali odrevenelost dlani ali stopal, nenormalno nastajanje modric in krvavitve ter kr\xc4\x8di. Hude preob\xc4\x8dutljivostne reakcije so redke.'