b'\n_START_ARTICLE_\nZolt\xc3\xa1n Meszl\xc3\xa9nyi\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nZolt\xc3\xa1n Lajos Meszl\xc3\xa9nyi se je rodil 2. januarja 1892 v Hatvanu, nedale\xc4\x8d od Budimpe\xc5\xa1te v \xc5\xa1tevilni dru\xc5\xbeini. Kot semeni\xc5\xa1\xc4\x8dnik je diplomiral v estergomski benediktinski gimnaziji; po posredovanju knezo\xc5\xa1kofa-primasa Kolosa Vaszaryja je od\xc5\xa1el na nem\xc5\xa1ko-mad\xc5\xbearski zavod (Germanicum-Hungaricum) v Rim, kjer se je vpisal na teolo\xc5\xa1ko fakulteto Pape\xc5\xa1ke univerze Gregoriana. Julija 1912 je doktoriral iz filozofije. Zaradi prve svetovne vojne \xe2\x80\x93 ko je stopila v vojno Italija - se je umaknil v Innsbruck, kjer je na tamkaj\xc5\xa1nji univerzi nadaljeval \xc5\xa1tudije. V duhovnika ga je 28. oktobra posvetil briksen\xc5\xa1ki knezo\xc5\xa1kof Franz Egger._NEWLINE_Po usvojitvi doktorata iz teologije se je vrnil v estergomsko \xc5\xa1kofijo, kjer je bil imenovan za kaplana v Kom\xc3\xa1romu. Nekaj mesecev kasneje, decembra 1916, ga je kardinal J\xc3\xa1nos Csernoch dolo\xc4\x8dil za tajnika primasove pisarne. Zaupal mu je vedno pomembnej\xc5\xa1e naloge. Tako je postal spomladi 1917 \xc5\xbee nad\xc5\xa1kofijski arhivar in moderator._NEWLINE_1919 je \xc5\xbee izkusil komunisti\xc4\x8dno ne\xc4\x8dlove\xc4\x8dnost. Vso osebje so izgnali iz primasove pala\xc4\x8de. Skupaj s kardinalom J\xc3\xa1nosom Chernochom sta pobegnila s konjsko vprego v Budimpe\xc5\xa1to; spotoma so jima vojaki vzeli ko\xc4\x8dijo in konje. Pe\xc5\xa1, le z najnujnej\xc5\xa1im perilom, sta lahko \xc5\xa1la naprej._NEWLINE_Mladi duhovnik je 1920 postal estergomski metropolitanski zapisnikar, nato pa tajnik. Nadpastir je imel vanj neomajno zaupanje, in tako je postal 30. januarja 1926 knezo\xc5\xa1kofov-primasov tajnik._NEWLINE_Znanstveno uveljavljanje je v igralo va\xc5\xbeno vlogo v celem njegovem \xc5\xbeivljenju: 1927 je iz\xc5\xa1lo delo z naslovom Porota zakonskih vezi. Naslednje leto je bil izbran za izrednega profesorja na teolo\xc5\xa1ki fakulteti znanstvene univerze P\xc3\xa9ter P\xc3\xa1zm\xc3\xa1ny za izrednega profesorja veroslovja. 1930 je imel na Akademiji svetega \xc5\xa0tefana uvodno predavanje o pomembni vlogi preu\xc4\x8devanja kanonskega prava. Od 1934 je predaval na Egrski nad\xc5\xa1kofijski pravni akademiji kot zasebni profesor, 1940 pa je na Teolo\xc5\xa1ki fakulteti znanstvene univerze P\xc3\xa9ter P\xc3\xa1zm\xc3\xa1ny dobil imenovanje za izrednega profesorja, v istem letu pa je postal \xc5\xa1e predsednik izpitne komisije za verou\xc4\x8ditelje.\n_START_SECTION_\n\xc5\xa0kof\n_START_PARAGRAPH_\nJ\xc3\xa1nosa Csernocha je na esztergomskem sede\xc5\xbeu nasledil Jusztini\xc3\xa1n Ser\xc3\xa9di; poleg njega je Zolt\xc3\xa1n opravljal vedno pomembnej\xc5\xa1e cerkvene naloge. Leta 1931 je postal kot kanonik \xc4\x8dlan metropolitanskega stolnega kapitlja, 1934 sodnik prima\xc5\xa1kega cerkvenega sodi\xc5\xa1\xc4\x8da. 1937 ga je imenoval pape\xc5\xbe Pij XI. za sinopskega naslovnega \xc5\xa1kofa. Soposve\xc4\x8devalci so bili kardinal in knezo\xc5\xa1kof-primas Jusztini\xc3\xa1n Ser\xc3\xa9di, gy\xc5\x91rski \xc5\xa1kof Istv\xc3\xa1n Breyer in egerski \xc5\xa1kof Endre Kriston. Novope\xc4\x8deni nadpastir je 1938 dejavno sodeloval na 34. Svetovnem evharisti\xc4\x8dnem kongresu v Budimpe\xc5\xa1ti. Podpiral je ve\xc4\x8d od Cerkve priznanih gibanj, med njimi tudi Dr\xc5\xbeavno zvezo mad\xc5\xbearskih katoli\xc5\xa1kih fantov, katere predsednik je bil julija 1939.\n_START_SECTION_\nPovojno obdobje\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xa0kofovsko slu\xc5\xbebo je izvr\xc5\xa1eval dosledno; zadnje dni vojne, januarja 1945, je posvetil duhovnike v semeni\xc5\xa1ki kleti. Po smrti kardinala Jusztini\xc3\xa1na Ser\xc3\xa9dija je bil on vr\xc5\xa1ilec primasove oporoke. Ker je komunisti\xc4\x8dna oblast o bo\xc5\xbei\xc4\x8du 1948 knezo-primasa Jo\xc5\xbeefa Mindszentyja zaprla in ga na uprizorjenem procesu obsodila, je zasedel prima\xc5\xa1ki sede\xc5\xbe J\xc3\xa1nos Drahos, ki je pa nedolgo za tem umrl. Po kapiteljski odlo\xc4\x8ditvi je postal voditelj \xc5\xa1kofije Meszl\xc3\xa9nyi, vendar je nastajajo\xc4\x8da komunisti\xc4\x8dna diktatura hotela na ta polo\xc5\xbeaj drugega \xc4\x8dloveka.\xc2\xa0\xc2\xbbKot dobri Kristusov pastir in zvest svoji Cerkvi ne bom nikoli zatajil vere! Tako mi Bog pomagaj,\xc2\xab\xc2\xa0je kon\xc4\x8dal svojo prisego Zolt\xc3\xa1n Meszl\xc3\xa9nyi, namestnik estergomskega metropolita. \xc5\xbde od septembra 1946 so se vrstile zoper njega ovadbe, ki naj bi bile podlaga za obto\xc5\xbebo. Odlo\xc4\x8ditev stolnega kapitlja, po kateri so izbrali Meslenjskega za predsednika, sta smatrala partijski glavni tajnik M\xc3\xa1ty\xc3\xa1s R\xc3\xa1kosi ter notranji minister J\xc3\xa1nos K\xc3\xa1d\xc3\xa1r za sovra\xc5\xbeno dejanje, zlasti ko so se \xc5\xa1kofje prito\xc5\xbeevali zaradi razmer, v katerih so razgnali redovnike._NEWLINE_Izvolitev Meslenjskega za nad\xc5\xa1kofijskega upravitelja je bila torej navzkri\xc5\xbe z zahtevami dr\xc5\xbeave; njim sprejemljivega kandidata, sicer izredno sposobnega estergomskega kanonika Mikl\xc3\xb3sa Bereszt\xc3\xb3czyja so za to nalogo \xc5\xbee pred\xc4\x8dasno trdo obdelelali v zaporu, da je bil pripravljen v vsem ustre\xc4\x8di pri\xc4\x8dakovanju re\xc5\xbeima. Leta 1950 je postal organizator in prvi predsednik\xc2\xa0\xc2\xbbDuhovni\xc5\xa1kega mirovnega gibanja.\xc2\xab_NEWLINE_Meslenjski se ni prestra\xc5\xa1il gro\xc5\xbeenj; za najva\xc5\xbenej\xc5\xa1o nalogo je imel pregled in nadaljevanje du\xc5\xa1nopastirskih dejavnosti._NEWLINE_20. junija 1950 je prvi\xc4\x8d in zadnji\xc4\x8d prisostvoval v budimpe\xc5\xa1tanskem Osrednjem semeni\xc5\xa1\xc4\x8du \xc5\xa1kofijski konferenci. Nekaj dni pozneje, 20. junija 1950, so ga zaprli v Estergomu, nato ga pa dr\xc5\xbeali zaprtega v Kistarcsi. V nad\xc5\xa1kofovi celici so imeli podnevi in pono\xc4\x8di, poleti in pozimi odprto okno, \xc4\x8duvaji so ga sadisti\xc4\x8dno mu\xc4\x8dili in \xc5\xbealili, pogostoma so ga brcali in tolkli s palico. V javnost ni pri\xc5\xa1la nikakr\xc5\xa1na novica o njegovem zaprtju ali obto\xc5\xbenici. Neki sojetnik se spominja, kako je neko\xc4\x8d potihoma izrazil \xc5\xa1kofu so\xc4\x8dutje, je Meslenjski pokazal s prstom proti nebu in dejal samo tole: \xe2\x80\x9eOn je ve\xc4\x8d trpel.\xe2\x80\x9d\n_START_SECTION_\nSmrt in beatifikacija\n_START_PARAGRAPH_\nPo hudem trpljenju so 4. marca 1951 \xc5\xbee mrtvega \xc5\xa1kofa prinesli v bolnico na ulici Mosonyi in ga nato pokopali 10. marca. Njegovo smrt so vknji\xc5\xbeili naknadno \xc5\xa1ele junija 1954. Dvanajst let pozneje, 22. junija 1966, so njegove ostanke izkopali na R\xc3\xa1koskereszt\xc3\xbari \xc3\xbaj k\xc3\xb6ztemet\xc5\x91 v Budimpe\xc5\xa1ti, nakar so jih polo\xc5\xbeili v popolni tajnosti v Esztergomsko baziliko._NEWLINE_2004 je spro\xc5\xbeil kardinal Peter Erd\xc5\x91 postopek za njegovo beatifikacijo. Pape\xc5\xbe Benedikt XVI. je 3. julija 2009 podpisal odlok, po katerem pri\xc5\xa1teva \xc5\xa1kofa in mu\xc4\x8denca Zolt\xc3\xa1na Meszl\xc3\xa9nyija med bla\xc5\xbeene. Isto leto je bila njegova beatifikacija 31. oktobra v estergomski baziliki.'