b'\n_START_ARTICLE_\nFacia\n_START_PARAGRAPH_\nFacia, rezbarska in kiparska delavnica, ki je delovala v Polhovem Gradcu koncem 17. in v prvi polovici 18. stoletja._NEWLINE_Dru\xc5\xbeina Facia se je vpisala v razvoj slovenskega baroka s tremi imeni: z o\xc4\x8detom Matejem (okrog 1670-1738) ter sinovoma Antonom (1706-1750) in Gregorjem (1710-1741). Najpomembnej\xc5\xa1a dela njihove delavnice so \xc5\xa1tirje oltarji v \xc5\xbeupnijski cerkvi Marijinega rojstva v Polhovem Gradcu (1746), pripisujejo pa ji tudi glavni oltar v cerkvi sv. Petra v Dvoru pri Polhovem Gradcu (1739) in plastiko sv. Roka v cerkvi Marijinega vnebovzetja na Lesnem Brdu._NEWLINE_V \xc4\x8dasu nastanka glavnega polhograjskega oltarja je bil o\xc4\x8de Matej \xc5\xbee mrtev, zato bi zasnovo oltarja smeli pripisati sinovoma. Oltar je v baro\xc4\x8dnem kiparstvu na Slovenskem izjemna stvaritev: dinami\xc4\x8dno kompozicijo bogati mno\xc5\xbeica figur in ornamentike, ki prekriva skoraj vso oltarno arhitekturo; vendar so \xc5\xa1tirje kipi stoje\xc4\x8dih svetnikov, sode\xc4\x8d po robatem izgledu, verjetno delo ljubljanskega kiparja Henrika Mihaela L\xc3\xb6hra. Obrazi so na glavnem oltarju v Dvoru mehkej\xc5\xa1i, gube obla\xc4\x8dil plapolajo mirneje. Oba oltarja imata v prostor razgiban nastavek z mno\xc5\xbeico predrokokojskih mre\xc5\xbeastih in jermenastih okraskov. Lahko bi rekli, da je dvorski oltar nekaka predstopnja za polhograjsko mojstrovino.'