b'\n_START_ARTICLE_\nGolob selec\n_START_SECTION_\nVidez\n_START_PARAGRAPH_\nEctopistes migratorius je bil relativno velik golob, pribli\xc5\xbeno 20 cm dolg, okoli dve tretjini dol\xc5\xbeine do zadnjega zagozdenega zo\xc5\xbeenega repa. Dol\xc5\xbeina telesa v povpre\xc4\x8dju 41 cm pri samcih in 35 cm pri samicah. Te\xc5\xbea je zna\xc5\xa1ala pribli\xc5\xbeno 255-340 g. Krila so bila priostrena, dol\xc5\xbeine 20 cm. Obstajal je seksualni dimorfizem. Kljun je bil \xc4\x8drn, oko obdano z obarvanim obro\xc4\x8dem. Noge in stopala so karminsko rde\xc4\x8da._NEWLINE_Pri samcih je bila glava in zgornji del modrikast skrilav\xc4\x8devo siv s temnimi, okroglimi in naklju\xc4\x8dno porazdeljenimi pikami na ve\xc4\x8djih zgornjih delih kril in ramenskih peresih. \xc5\xa0arenica je bila svetlo rde\xc4\x8da. Obarvanost spodnjega dela je od centra grla oran\xc5\xbena do burgundsko rde\xc4\x8da in od srede trebuha do repa belkasta. Perje ob strani vratu se spreminja od oran\xc5\xbene do burgundsko rde\xc4\x8de ali modrikasto skrilav\xc4\x8devo sive do kovinsko vijoli\xc4\x8dne v roza, zlato ali zelenkasto. Krila so \xc4\x8drna z bledimi robovi. Osrednji perje je \xc4\x8drno, drugo belo._NEWLINE_Samica je bila podobna samcu, vendar na splo\xc5\xa1no mat barve, zgornja stran rjavkasta in sivkasta. Pike na krilih so bile izrazitej\xc5\xa1e, \xc5\xa1arenica oran\xc5\xbena do oran\xc5\xbeno-rde\xc4\x8da. Mladi\xc4\x8di so bili podobni samici, vendar \xc5\xa1e vedno rjavo sive barve, na prsih, vratu in spredaj na hrbtu svetlo obrobljeno. Peruti so bile rde\xc4\x8dkaste, peresa celo mo\xc4\x8dnej\xc5\xa1e pikasta kot pri samicah. \xc5\xa0arenica je bila rjave barve.\n_START_SECTION_\nPorazdelitev =\n_START_PARAGRAPH_\nGolob selec je pri\xc5\xa1el v Severno Ameriko vzhodno od Skalnega gorovja. Severne meje porazdelitve vzreje so se gibale okoli ju\xc5\xbeno od kanadske province Saskatchewan in Manitoba, potem severni Ontario in srednji Qu\xc3\xa9bec do Novega Brunswicka. Na obmo\xc4\x8dju Zdru\xc5\xbeenih dr\xc5\xbeav Amerike je zahodna meja osrednja Montana preko Ju\xc5\xbene Dakote, srednja Nebraske, Kansasa, Oklahome in Teksasa do Mehi\xc5\xa1kega zaliva. Na Floridi je bilo obmo\xc4\x8dje le na severu. Vendar pa je bila glavna vzreja zgo\xc5\xa1\xc4\x8dena v obmo\xc4\x8dju vzhodnih listnatih gozdov, torej v okolju Velikih jezer, v ju\xc5\xbenem Ontario in severno od Apala\xc4\x8dev. Ogromne kolonije so bile v glavnem v Wisconsinu, Michiganu, Minnesoti, Ohiu, Pensilvaniji, New Yorku in Massachusettsu in seveda Ontariu. Posami\xc4\x8dne kolonije goloba selca so bile v Missouriju in Oklahomi. V preostalih obmo\xc4\x8djih so gnezdili le v posamezni pari ali manj\xc5\xa1e skupine.\n_START_SECTION_\nSelitve\n_START_PARAGRAPH_\nGolob selec je letel predvsem v velikih jatah ve\xc4\x8d sto ali tiso\xc4\x8d osebkov. Ti so se zdru\xc5\xbeili v ve\xc4\x8d primerih v \xc5\xa1e ve\xc4\x8dje roje, tako da takratni viri pravijo, da je nebo potemnelo in je trajalo dneve. V nekaterih letih so se jate pojavljale o\xc4\x8ditno redkeje in v manj\xc5\xa1ih enotah. Velike jate so se na \xc5\xa1ir\xc5\xa1em podro\xc4\x8dju, v\xc4\x8dasih razvrstile kilometre dale\xc4\x8d. Gostota je bila zelo razli\xc4\x8dna._NEWLINE_Migracijsko obna\xc5\xa1anje vrste je mogo\xc4\x8de opisati kot nomadi. \xc4\x8ceprav so prezimili na jugu, so v srednjem obmo\xc4\x8dju raz\xc5\xa1irjenosti valili, ali pogosto po parjenju odletele na sever. Kolonije so se oblikovale prednostno na lokacijah, ki so bile bogate z ore\xc5\xa1ki. Pomanjkanje take ponudbe v naslednjem letu je pomenilo opustitev lokacije. Kljub temu so kolonije prihajale ve\xc4\x8d let. Velike jate, ki so nastajale izven obdobja parjenja, so selitev usmerjale po razpolo\xc5\xbeljivosti hrane ali vremenskih pogojev. Sne\xc5\xbeni viharji ali debela sne\xc5\xbena odeja so lahko povzro\xc4\x8dili velike selitve na jug. Pod ugodnimi pogoji so jate ostale dale\xc4\x8d na severu._NEWLINE_Pojav velikih jat je bil precej nepredvidljiv, vendar ga je pogosto napovedal prihod posameznih ptic ali manj\xc5\xa1ih skupin. Spomladi se je selitev za\xc4\x8dela po odjugi, ki se za\xc4\x8dne okrog februarja, vendar se je lahko zavlekla v april. Po drugi strani pa se je migracija po parjenju za\xc4\x8dela delno \xc5\xbee od sredine maja. Jesensko preseljevanje se je za\xc4\x8delo v avgustu in pogosto doseglo svoj vrh v septembru._NEWLINE_Golob selec se je selil le podnevi in ve\xc4\x8dinoma po geografskih zna\xc4\x8dilnostih, kot so obale in obre\xc5\xbene linije ali grebeni. Vi\xc5\xa1ina jate je bila zelo razli\xc4\x8dna. Letele so lahko zelo visoko, govori pa se tudi o prilo\xc5\xbenostih, ko so ptice letele le 1 meter od tal in so jih pobijali kar s palicami. Hitrost jate je bila precej\xc5\xa1nja in je verjetno zna\xc5\xa1ala okoli 100 km / h.\n_START_SECTION_\nPrehrana\n_START_PARAGRAPH_\nGolob selec je bil specializiran na plodove ore\xc5\xa1\xc4\x8dkov, ki so tvorili steber preskrbe s hrano in so omogo\xc4\x8dali upravljati velike vzrejne kolonije. To so bili predvsem \xc5\xbeir, \xc5\xbeelodi vseh ameri\xc5\xa1kih vrst hrasta in ameri\xc5\xa1ki kostanj. Poletne jagode in sadje je bila glavna hrana. To so borovnice, pa tudi grozdje, \xc4\x8de\xc5\xa1nje, murve (Morus), barvilnica (Phytolacca) in sadje razli\xc4\x8dnih vrst drena. Hrana je bila predvsem zelenjava. Zlasti kot hrana za mladi\xc4\x8de so bili uporabljeni tudi de\xc5\xbeevniki (Lumbricidae) in gosenice. Tudi razno zrnje je sodilo v spekter hrane. Vrsta je bila dobro prilagojen na njihovo glavno hrano. Po zau\xc5\xbeitju so ptice pogosto dolgo prebavljale v drevesih.\n_START_SECTION_\nRazmno\xc5\xbeevanje\n_START_PARAGRAPH_\nGolob selec je valil predvsem v velikih kolonijah obi\xc4\x8dajno ve\xc4\x8d sto tiso\xc4\x8d parov, ob\xc4\x8dasno pa v majhnih skupinah ali posameznih parih. Parjenje, gnezdenje in inkubacija je bilo pogosto izvedeno zelo usklajeno. Parjenje se je za\xc4\x8delo aprila po vrnitvi iz prezimovali\xc5\xa1\xc4\x8d, zato je lahko trajalo kar nekaj \xc4\x8dasa, da so vse ptice opravile ta proces._NEWLINE_Raz\xc5\xa1irjenost kolonije je bila med 50 ha in ve\xc4\x8d tiso\xc4\x8d hektarji. Ena najve\xc4\x8djih kolonij - to je bilo leta 1878 v Michiganu \xe2\x80\x93 se je raztezala \xc4\x8dez 48-64 km v dol\xc5\xbeino in je bila \xc5\xa1iroka 5-10 km. Zajemala je obmo\xc4\x8dje 546-676 km\xc2\xb2. Najve\xc4\x8dja kolonija je bila leta 1871 ko je obsegala pribli\xc5\xbeno 2216 kvadratnih kilometrov, dve tretjini ju\xc5\xbenega Wisconsina in - skupaj z ve\xc4\x8d drugimi kolonijami v sosednji Minnesoti - verjetno celotna populacija._NEWLINE_Okupacija kolonije je ustvarjala oglu\xc5\xa1ujo\xc4\x8d spektakel, ki so ga ptice izvajale ob dvorjenju parov povsod v drevesih. Po pribli\xc5\xbeno treh dneh se je hrup polegel in vse ptice so gradile gnezda._NEWLINE_Gnezda so bila obi\xc4\x8dajno 4-20 m visoko v drevesih in zelo na gosto. Tudi ve\xc4\x8d kot 50 gnezd so na\xc5\xa1teli na drevesu; v zelo veliki kanadski \xc4\x8dugi (Tsuga canadensis) so na\xc5\xa1teli 317 gnezd. Gnezdo se ni bistveno razlikovalo od drugih golobov in je bilo relativno ravna konstrukcija iz protja, pribli\xc5\xbeno 15 cm v premeru in 6 cm visoko. Gradnja je trajala od dva do \xc5\xa1tiri dni. Jajce je bilo eno, dimenzije povpre\xc4\x8dno 37,5 x 26,5 mm, izvaljeno en dan po zaklju\xc4\x8dku del, valjenje je trajalo pribli\xc5\xbeno 13 dni._NEWLINE_Oba spola sta sodelovala kot inkubator in pri vzreji mladi\xc4\x8da. Sprva so mladi\xc4\x8de krmili z golobjim mlekom, dokler niso pridobili ma\xc5\xa1\xc4\x8dobne zaloge in telesno te\xc5\xbeo, ki je presegla star\xc5\xa1e. Po 13 do 15 dneh so odrasle ptice zapustile kolonijo. Mladi\xc4\x8di so ostal \xc5\xa1e en dan v gnezdu in nato odleteli. Po 3-4 nadaljnjih dneh so bili razviti in za\xc4\x8deli iskati hrano na gozdnih tleh. Pribli\xc5\xbeno teden dni po operitvi so zmanj\xc5\xa1ali svojo za\xc4\x8detno obse\xc5\xbeno ma\xc5\xa1\xc4\x8dobno zalogo.\n_START_SECTION_\n\xc4\x8clovekovo preganjanje\n_START_PARAGRAPH_\nGoloba selca so ljudje lovili in u\xc5\xbeivali v velikih koli\xc4\x8dinah. Na en sam dan v letu 1855 so prodali 18.000 golobov. Slikar ptic John James Audubon je opisal zakol:_NEWLINE_Na bregovih Ohio je mrgolelo mo\xc5\xa1kih in fantov, ki so nenehno streljali na nizko lete\xc4\x8de ptice ko so pre\xc4\x8dkale reko ob selitvi. Pribli\xc5\xbeno teden dni ali ve\xc4\x8d prebivalstvo ni jedlo drugega kot golobje meso. V tem \xc4\x8dasu je bilo vzdu\xc5\xa1je naravnost pre\xc5\xbeeto z zna\xc4\x8dilnim vonjem te hrane._NEWLINE_\xc5\xa0e posebej priljubljeno je bilo ne\xc5\xbeno in zelo mastno meso mladi\xc4\x8dev. Tudi severnoameri\xc5\xa1ki Indijanci so uporabljali golobjo ma\xc5\xa1\xc4\x8dobo kot nadomestek za maslo in slanino. Lov na ptice se je profesionaliziral s tehnolo\xc5\xa1kim napredkom. Novice o gnezdenju ptic so prena\xc5\xa1ali prek telegrafa in uporabljali razli\xc4\x8dne metode lova. Pogosto so podrli drevesa, kjer so je bilo na stotine gnezda z mladi\xc4\x8di._NEWLINE_Tudi po popolnem zmanj\xc5\xa1anju v 1880-ih, so vrsto \xc5\xa1e vedno vztrajno lovili. Poskusi, da bi golobe razmno\xc5\xbeevali v ujetni\xc5\xa1tvu niso bili uspe\xc5\xa1ni. Zadnji znani golob selec, imenovan Martha je poginil 1. septembra 1914 v starosti 29 let v \xc5\xbeivalskem vrtu v Cincinnatiju. Naga\xc4\x8den primer je ohranjen v Smithsonian Institution._NEWLINE_Po svetu je ve\xc4\x8d kot 1000 prepariranih primerkov, samo v Nem\xc4\x8diji ve\xc4\x8d kot 50. Golob selec je tako verjetno v muzejih po vsem svetu najbolj zastopana izumrla vrsta.'