b'\n_START_ARTICLE_\nCerkev Marijinega rojstva, Ti\xc5\xa1ina\n_START_SECTION_\nNekdanja poimenovanja krajev\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1233 se na obmo\xc4\x8dju dana\xc5\xa1njih Petanjec javljata rodovini Petenye in Nadasd, ki si delita posest na tem ozemlju, katero je po prodajno - kupni pogodbi rodovina Petenye prepustila rodovini Nadasd. To obmo\xc4\x8dje je bilo v 13. stoletju \xc5\xbee naseljeno. Naseljenost ozemlja ti\xc5\xa1inske \xc5\xbeupnije v 14. stoletju se more primerjati \xc5\xbee z dana\xc5\xa1njim stanjem. Leta 1366 se omenjajo vasi: Gradi\xc5\xa1\xc4\x8de, Tropovci, Ti\xc5\xa1ina, Petrovci, Sodi\xc5\xa1inci, vas Stanehna (sedanji Gederovci), vas Svetehna sedanja Krajna, Ivan\xc4\x8da vas, Hrenkovci (Rankovci), Kup\xc5\xa1inci, Mesynch (Me\xc5\xa1nice, zaselek ob ti\xc5\xa1inski cerkvi) in Kupert vas (vas Rupret - dana\xc5\xa1nji Skakovci).  _NEWLINE_Leta 1347 se v neposredni sose\xc5\xa1\xc4\x8dini Petanjec omenja Marijina cerkev v kraju Mesynch, tudi Miysniche, ki je istovetna z dana\xc5\xa1njo ti\xc5\xa1insko cerkvijo. Ti\xc5\xa1inska \xc5\xbeupnija ni nastala \xc5\xa1ele v 14. stoletju, starej\xc5\xa1a je vsaj za 200 let. Njena cerkev je bila prvotno posve\xc4\x8dena Marijinemu vnebovzetju kot dve najstarej\xc5\xa1i prekmurski cerkvi: pri Gradu in v Turni\xc5\xa1\xc4\x8du. Mo\xc5\xbeno je, da je sedanja cerkvena ladja ostanek cerkve, ki je obstajala \xc5\xbee v 14. stoletju.\n_START_SECTION_\nPrenova v 16. stoletju\n_START_PARAGRAPH_\nTi\xc5\xa1inska cerkev je bila po letu 1500, torej v 16. stoletju, prenovljena. Tedaj so dozidali dana\xc5\xa1nje mogo\xc4\x8dno sveti\xc5\xa1\xc4\x8de, ki je v slogu pozne gotike. V starej\xc5\xa1ih poro\xc4\x8dilih se omenja Sara Szechy, sobo\xc5\xa1ka grofica, kot dobrot\xc2\xadnica cerkve. Gotovo je, da je bilo sveti\xc5\xa1\xc4\x8de ti\xc5\xa1inske cerkve zgrajeno s pomo\xc4\x8djo pristojne zemlji\xc5\xa1ke gospode, ki je imela svoj sede\xc5\xbe v Soboti. Prvotno je bil zvonik nad sveti\xc5\xa1\xc4\x8dem._NEWLINE_Leta 1683 so bili Turki, ki so oblegali Dunaj, premagani. Tedaj so prodirale za njimi zmagovite \xc4\x8dete, ki so prav tako kot oni povzro\xc4\x8dile Ijudstvu marsikatero nev\xc5\xa1e\xc4\x8dnost in nasilje. V teh prevratih je bila ti\xc5\xa1inska cerkev zelo prizadeta, saj jo je zajel ogenj. Zgoreli so strop v cerkvi in celotno ostre\xc5\xa1je z zvonikom nad sveti\xc5\xa1\xc4\x8dem. Zgoreli so tudi oprema v cerkvi in leseni deli oltarjev, klopi, lesene podobe in cerkvena obleka. _NEWLINE_Prvo in najbolj potrebno popravilo je bilo opravljeno leta 1685 in nato spet leta 1698. Tedaj so postavili v cerkveni ladji zidan obok in obnovili streho nad cerkvijo ter sezidali nov zvonik na zahodni strani ladje, kot je \xc5\xa1e danes. Leta 1698 je imela cerkev tri kamnite oltarje, le glavni je bil uporaben. Pokopali\xc5\xa1\xc4\x8de je bilo okrog cerkve in obdano z leseno ograjo. V cerkvi je bilo ve\xc4\x8d kript (grobnic). Zakristija na severni strani in celotna cerkev sta bili tlakovani z opeko. V vizitacijskem zapisniku iz leta 1756 pi\xc5\xa1e, da je glavni oltar posve\xc4\x8den Mariji, eden stranskih oltarjev sv. Barbari, drugi pa je oltar sv. Antona Padovanskega, postaviti pa so ga 1737. leta. Glavni oltar je dal znova postavili 1756. leta cerkveni patron Peter Szapary. Tabernakelj na glavnem oltarju je bil lesen in pozla\xc4\x8den. Knjige za nedeljsko branje evangelijev cerkev ni imela. To samo dokazuje, kako je bilo potrebno, da je Miklo\xc5\xa1 K\xc3\xbczmi\xc4\x8d leta 1780 izdal knjigo Szv\xc3\xa9ti evangyeliomi. Cerkev je imela 3 zvonove, ki so jih vojaki 1916. leta, ko je bila prva svetovna vojna, pretopili v topovske krogle. Pustili so enega, ki je \xc5\xa1e zdaj v cerkvenem zvoniku. Nadomestne zvonove, pa so dali uliti 1923. leta. V letih 1854 - 1855 so sezidati novo \xc5\xbeupnijo. Za silo so obnovili tudi cerkev.\n_START_SECTION_\nDr. Franc Ivanoci\n_START_PARAGRAPH_\nFranc Ivanoci je zelo znana prekmurska osebnost. Rodil se je 1857. leta v Ivanovcih. lz te rodbine izhaja ve\xc4\x8d duhovnikov lvanocyev. Zaradi spo\xc5\xa1tovanja do njih je prevzel priimek Ivanocy. V Sombotelu je obranil doktorsko disertacijo \xc2\xbbSveto pismo in klinopisni spomeniki\xc2\xab. Nekaj \xc4\x8dasa je bil kaplan v Soboti, nato so ga poklicali v sombotelsko bogoslovje za prefekta in ga imenovali za profesorja dogmatike.  Ljubezen do slovenskega Ijudstva ga je privedla nazaj med rojake. V ti\xc5\xa1inski \xc5\xbeupniji je deloval od 1899. leta do svoje smrti 29. avgusta 1913. leta. Pokopan je v rojstni \xc5\xbeupniji sv. Benedikta. Na Ti\xc5\xa1ini je skrbel za duhovno \xc5\xbeivljenje, pospe\xc5\xa1eval je Ijudsko petje, zagovarjal pravico uporabe maternega jezika pri pou\xc4\x8devanju verouka. Na novo je izdal Kuzmi\xc4\x8dev molitvenik Molitvena knjiga, poskrbel za druge knjige, \xc5\xa1iril nabo\xc5\xbene knjige, posebno Mohorjeve. Bil je borec za narodove pravice. Spro\xc5\xbeil je narodnostno vpra\xc5\xa1anje in s tem napovedal razvoj dogodkov v Prekmurju, ki se je kon\xc4\x8dal po prvi svetovni vojni z zdru\xc5\xbeitvijo na\xc5\xa1e pokrajine z drugimi Slovenci. 8. septembra 1957. leta, ko so slavili njegovo 100 -letnico, so mu na ju\xc5\xbeni strani cerkve odkrili spominsko plo\xc5\xa1\xc4\x8do. Za\xc4\x8del je tudi pisati kroniko \xc5\xbeupnije Ti\xc5\xa1ina, s \xc4\x8dimer je postavil temelj, na katerem so potem nadaljevali nasledniki.\n_START_SECTION_\nNovej\xc5\xa1i \xc4\x8das\n_START_PARAGRAPH_\nOpravili so elektrifikacijo cerkve, \xc5\xbeupni\xc5\xa1\xc4\x8da in gospodarskega poslopja, obnovili so streho cerkve, pro\xc4\x8delje, strelovod, notranjost, zlasti pa sveti\xc5\xa1\xc4\x8de, kjer je zdaj daritveni oltar, obrnjen proti ljudstvu. Cerkev ima ogrevanje, prenovljeni so stari oltarji, narejeno je ozvo\xc4\x8denje in sodobna osvetlitev, nova upodobitev kri\xc5\xbeevega pota, varnostne naprave za novo verou\xc4\x8dno u\xc4\x8dilnico, ki je ve\xc4\x8dnamenska in velika. Obnovljene so orgle, izdelane pred 100 leti. To delo so opravili 1991. leta strokovnjaki orglarske delavnice iz Ho\xc4\x8d pri Mariboru. Na obmo\xc4\x8dju ti\xc5\xa1inske fare so obnovili vse kapelice in druga verska znamenja.\n_START_SECTION_\nArhitektura\n_START_PARAGRAPH_\nCerkev predstavlja nadaljevanje romanske tradicije cerkve z vzhodnim zvonikom, ki so ji na za\xc4\x8detku16. stoletja prizidali ve\xc4\x8dji prezbiterij in zvonik na zahodu._NEWLINE_Cerkev stoji v sredi\xc5\xa1\xc4\x8du naselja.'