b'\n_START_ARTICLE_\nIvan Schmiderer\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nRojen je bil v Mariboru. Po rodu izhaja iz premo\xc5\xbene predmestne rodbine, ki je imela sede\xc5\xbe tik pred starimi mestnimi Koro\xc5\xa1kimi vrati. Njegov o\xc4\x8de Ivan (Johann) Schmiderer je bil me\xc5\xa1\xc4\x8danski sin, priseljenec iz Dolnjeavstrijskega in \xc5\xbee leta 1793 sprejet med mariborske me\xc5\xa1\xc4\x8dane._NEWLINE_Ivan Schmiderer je bil za mariborskega \xc5\xbeupana izvoljen leta 1902, potem ko je bil pred tem dolgoletni namestnik prej\xc5\xa1njega \xc5\xbeupana Nagya. Na prvih rednih volitvah je bil leta 1903 prepri\xc4\x8dljivo izvoljen v ob\xc4\x8dinski svet. Najve\xc4\x8d glasov je dobil tudi na preostalih treh volitvah do vojne. Od leta 1884 do leta 1919 je bil tudi predsednik okrajnega zastopa ter tako najizrazitej\xc5\xa1i mestni politik med vsemi mariborskimi \xc5\xbeupani po letu 1850._NEWLINE_Bil je tudi zadnji predstojnik okrajnega zastopa Maribor, ki je deloval kot organ okrajne samouprave, uvedene na \xc5\xa0tajerskem z de\xc5\xbeelnim zakonom iz leta 1866. Okrajni zastop je predal 7. januarja 1919 slovenskemu vladnemu komisarju._NEWLINE_Za svoje zasluge je bil razgla\xc5\xa1en za \xc4\x8dastnega ob\xc4\x8dana Maribora._NEWLINE_Njegov sin je bil znani mariborski posestnik med obema svetovnima vojnama Ivan Schmiderer mlaj\xc5\xa1i.\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdupanovanje\n_START_PARAGRAPH_\nMariborski \xc5\xbeupan je bil od leta 1902 do leta 1919. Zaradi spora z ob\xc4\x8dinskim svetom je \xc5\xbeupan Schmiderer julija 1917 odstopil. Po pro\xc5\xa1nji ob\xc4\x8dinskega sveta, naj nadljuje svoje delo, je ostavko umaknil._NEWLINE_V njegovem obdobju je bilo zgrajeno veliko dr\xc5\xbeavno uradno poslopje ob dana\xc5\xa1nji Ulici heroja Staneta, sedaj sede\xc5\xbe Mestne ob\xc4\x8dine Maribor in Upravne enote Maribor. Nov dravski most je bil odprt leta 1913. Najpomembnej\xc5\xa1a pridobitev je bila elektrifikacija mesta, njena prva etapa je bila sklenjena leta 1914. Ob\xc4\x8dina je ustanovila \xc5\xa1tevilna podjetja: pogrebni zavod, kopali\xc5\xa1\xc4\x8de in plinarno._NEWLINE_Mesto je dobilo \xc5\xa1tevilne nove \xc5\xa1ole: kompleks II. dekli\xc5\xa1ke me\xc5\xa1\xc4\x8danske in osnovne \xc5\xa1ole (danes Osnovna \xc5\xa1ola Ivana Cankarja Maribor), \xc5\xbeensko u\xc4\x8ditelji\xc5\xa1\xc4\x8de (danes Ekonomska \xc5\xa1ola Maribor) in IV. de\xc5\xa1ko osnovno \xc5\xa1olo (danes Osnovna \xc5\xa1ola Pre\xc5\xbeihovega Voranca Maribor) ter mo\xc5\xa1ko u\xc4\x8ditelji\xc5\xa1\xc4\x8de (danes Osnovna \xc5\xa1ola Bojana Ilicha). Ob\xc4\x8dina je zgradila \xc5\xa1e topni\xc5\xa1ko voja\xc5\xa1nico._NEWLINE_Leta 1902 je za\xc4\x8dela v Melju obratovati mestna klavnica. Leta 1907 je bila blizu kolodvora urejena mlekarna. Leta 1902 je Karel Bros v Melju odprl tovarno mila, iz katere je mnogo kasneje nastala tovarna Zlatorog._NEWLINE_Po \xc5\xa1tetju leta 1910 je bilo v Mariboru 3.823 Slovencev (14%) in 22.653 Nemcev (79%)._NEWLINE_Ivan Schmiderer je bil zadnji mariborski \xc5\xbeupan avstrijske dobe. Zavra\xc4\x8dal je zahteve po enakopravnosti nem\xc5\xa1kega in slovenskega jezika. 30. oktobra 1918 je mariborski ob\xc4\x8dinski svet proglasil Maribor in njegovo okolico za sestavni del nem\xc5\xa1koavstrijske dr\xc5\xbeave. General Rudolf Maister Vojanov je s svojimi prostovoljci to prepre\xc4\x8dil in prevzel oblast. Narodna vlada Slovenije je 16. decembra 1918 razpustila ob\xc4\x8dinski svet. 2. januarja 1919 je na Rotov\xc5\xbeu prevzel oblast vladni komisar Vilko Pfeifer.'