b"\n_START_ARTICLE_\nAkvarel\n_START_PARAGRAPH_\nAkvarel (francosko aquarelle) je slikarska tehnika s kitajskim tu\xc5\xa1em in prozornimi, v vodi topljivimi barvili. Termin se uporablja tudi za slike, izdelane v tej tehniki._NEWLINE_Akvarel je lahkotna slikarska tehnika izvajalsko pa zelo zahtevna. Zna\xc4\x8dilnost akvarela je, da se vidi risba, barve so transparentne in delujejo vodeno. Bele barve se ne uporablja ampak se pusti da se vidi papir, ki je lahko fino zrnat ali bolj grob, mehkej\xc5\xa1i ali tr\xc5\xa1i. Uporablja pa lahko tudi papirus, skornate papirje, plastiko, pergamentni papir ali usnje, tekstil, les in platno. Kvalitetni papirji so izdelani ro\xc4\x8dno (najbolj znani so japonski)._NEWLINE_Slika se tako, da se pigmente red\xc4\x8di z vodo, najpogosteje s \xc4\x8dopi\xc4\x8dem iz naravne dlake (najbolj\xc5\xa1i so \xc4\x8dopi\xc4\x8di iz dlake veverice, kune ali vola), nato pa se ga nanese na podlago. Barve se lahko prelivajo z ene v drugo (papir je treba prej namo\xc4\x8diti) ali pa so robovi ostri, slika se od svetlih proti temnej\xc5\xa1im tonom, barvo se lahko odtiskuje, (kot monotipijo) brizgo, maskira se mesta, ki bodo bela. Barve se lahko me\xc5\xa1a tudi na samem nosilcu \xe2\x80\x93 papirju (mo\xc4\x8dno vpojenem)._NEWLINE_Akvarelne barve sestavljajo pigment, gumiarabikum in voda. Gumiarabikum se topi v vodi v razmerju 1:5 (gumiarabikum:voda). Po pribli\xc5\xbeno 24 urah se gumiarabikum popolnoma raztopi in postane po viskoznosti in barvi podoben medu. To zmes je treba precediti skozi zelo fino sito in nato v tanki plasti zliti na neporozno podlago (plasti\xc4\x8dno folijo) in pustiti dva dni, da se posu\xc5\xa1i. Suho snov odlu\xc5\xa1\xc4\x8dimo s podlage in na pribli\xc5\xbeno 3 cm\xc2\xb2 suhega gumiarabikuma dodamo \xc4\x8dajno \xc5\xbeli\xc4\x8dko pigmenta in nekoliko vode. Ko se gumiarabikum ponovno otopi, je akvarelna barva pripravljena._NEWLINE_Mojstri akvarela so bili Angle\xc5\xbei, prav tako pa se je uveljavil pri Japoncih. Lahko je samostojna tehnika ali kot me\xc5\xa1ana (akvarel-akril), kjer slu\xc5\xbei za podslikavanje.\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\n\xc4\x8ceprav je akvarel verjetno je zelo stara tehnika se kot umetni\xc5\xa1ki medij za\xc4\x8dne v renesansi. Nem\xc5\xa1ki renesan\xc4\x8dni umetnik Albrecht D\xc3\xbcrer (1471-1528), je naslikal ve\xc4\x8d lepih botani\xc4\x8dnih slik, slik divjih \xc5\xbeivali in krajinske akvarele in velja za prvega predstavnika te tehnike. Pomembno \xc5\xa1olo akvarela je v Nem\xc4\x8diji vodil Hans Bol (1534-1593)._NEWLINE_Kljub tem zgodnjim za\xc4\x8detkom, so bili akvareli baro\xc4\x8dnim slikarjem le za skice, kopije ali risbe. Med pomembnimi zgodnjimi slikarji akvarelov so bili Van Dyck (med njegovim bivanjem v Angliji), Claude Lorrain, Giovanni Benedetto Castiglione in veliko nizozemskih in flamskih umetnikov. Botani\xc4\x8dne ilustracije in tiste, ki prikazujejo divje \xc5\xbeivali so verjetno najstarej\xc5\xa1a in najbolj pomembna tradicija v tehniki akvarela. Botani\xc4\x8dne ilustracije so postale priljubljene v renesansi. Botani\xc4\x8dni umetniki so bili vedno med najbolj zahtevnimi slikarji in \xc5\xa1e danes akvareli, s svojo edinstveno sposobnostjo povzemanja jasno ponazarjajo naravo v znanstvenih in muzejskih publikacijah. Ilustracija je dosegla vrhunec v 19. stoletju z umetnikom, kot je bil John James Audubon._NEWLINE_V poznem 18. do 19. stoletja sta trg tiskanih knjig in doma\xc4\x8da umetnost znatno prispevala k rasti medija. Akvareli so se uporabljali kot osnovni dokument, iz katerega so bile razvidne pokrajina ali turisti\xc4\x8dne znamenitosti, k priljubljenosti med zbiratelji pa so prispevali tudi originali ali kopije znanih slik._NEWLINE_Trije angle\xc5\xa1ki umetniki so bili zaslu\xc5\xbeni za utrditev akvarela kot samostojne umetnine: Paul Sandby (1730-1809), pogosto imenovan \xc2\xbbo\xc4\x8de angle\xc5\xa1kega akvarela\xc2\xab, Thomas Girtin (1775-1802), ki je pionir uporabe velikega formata za romanti\xc4\x8dno ali slikovito pokrajino in Joseph Mallord William Turner (1775-1851), ki je prinesel akvarel do vi\xc5\xa1ka mo\xc4\x8di in prefinjenosti in ustvaril z njim stotine odli\xc4\x8dnih zgodovinskih, topografskih, arhitekturnih in mitolo\xc5\xa1kih slik._NEWLINE_Manj priljubljen je bil akvarel v celinski Evropi, \xc4\x8deprav je bilo narejenih veliko lepih primerov francoskih slikarjev kot so Eug\xc3\xa8ne Delacroix, Fran\xc3\xa7ois Marius Granet, Henri-Joseph Harpignies, Paul Signac, Paul C\xc3\xa9zanne in drugi.\n_START_SECTION_\n20. stoletje\n_START_PARAGRAPH_\nMed \xc5\xa1tevilnimi umetniki 20. stoletja, ki slikajo pomembna dela v akvarelu so: Vasilij Kandinsky, Emil Nolde, Paul Klee, Egon Schiele in Raoul Dufy, v Ameriki pa so pomembni Charles Burchfield, Edward Hopper, Georgia O'Keeffe, Charles Demuth in John Marin. Po letu 1950 je zanimanje za akvarel nekoliko upadlo, vendar ga uporabljajo \xc5\xa1e mnogi slikarji po svetu. Sodobne akvarelne barve so sedaj trajne in barvite in zanimanje za slikanje in multimedijske umetnosti pa so spodbudile povpra\xc5\xa1evanje po delih v akvarelu."