b'\n_START_ARTICLE_\nCiborij (arhitektura)\n_START_PARAGRAPH_\nV cerkveni arhitekturi je ciborij (ciboron - \xce\xba\xce\xb9\xce\xb2\xcf\x8e\xcf\x81\xce\xb9\xce\xbf\xce\xbd v gr\xc5\xa1\xc4\x8dini) kro\xc5\xa1nja ali stre\xc5\xa1ica, ki jo podpirajo stebri, prostostoje\xc4\x8d v sveti\xc5\xa1\xc4\x8du nad oltarjem v bazilikah ali drugih cerkvah. Morda je znan tudi po bolj splo\xc5\xa1nem izrazu baldahin, \xc4\x8deprav je ciborij bolj primeren za dolo\xc4\x8dene cerkve . Zgodnji ciboriji so imeli zavese, ki so visele iz palic med stebri, tako da je bil oltar lahko skrit pred ob\xc4\x8destvom v \xc4\x8dasu liturgije. Manj\xc5\xa1i primeri lahko pokrivajo druge predmete v cerkvi. V zelo veliki cerkvi je ciborij u\xc4\x8dinkovit na\xc4\x8din vizualnega ozna\xc4\x8devanja oltarja in poudarjanje njegovega pomena. Oltar in ciborij sta pogosto postavljena na podiju._NEWLINE_Ciborij je tudi pokrita, kelihu podobna posoda za shranjevanje posve\xc4\x8denih hostij.\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nCiborij je nastal v kontekstu \xc5\xa1irokega nabora nadstre\xc5\xa1nic, \xc4\x8dastnih in prakti\xc4\x8dnih, ki so se v anti\xc4\x8dnem svetu uporabljale za kritje pomembnih oseb kot verskih podob ali predmetov. [3] Nekateri od njih so bili za\xc4\x8dasni in prenosni, vklju\xc4\x8dno s tistimi, ki uporabljajo drogove in tekstil ter druge stalne strukture. Rimski cesarji so pogosto prikazani pod tak\xc5\xa1no strukturo, ki se pogosto imenuje edikula (\'majhna hi\xc5\xa1a\'), ki je v sodobni arhitekturni uporabi rezervirana za ni\xc5\xa1i podobno strukturo, pritrjeno na steno, vendar je bila prvotno uporabljena \xc5\xa1ir\xc5\xa1e. Primeri so vidni na \xc5\xa1tevilnih kovancih, Missoriumu Teodozija I., Kronografiji 354 in drugih poznoanti\xc4\x8dnih delih. Sveto od najsvetej\xc5\xa1ega judovskega jeruzalemskega templja, prostor, kjer je bil vhod prekrit z parokto, zaveso ali \'tan\xc4\x8dico\', zagotovo je bila obravnavana kot precedens cerkve, naos, ki vsebuje kultno podobo v egip\xc4\x8danskem templju je morda primerljiva struktura._NEWLINE_Samostojna kupolasta ciboriju podobna struktura, ki je stala nad tem, kar naj bi bilo mesto Jezusove grobnice v baziliki Bo\xc5\xbejega groba v Jeruzalemu, se je imenovala edikula (aedicula) in je bila klju\xc4\x8dno znamenje romarjem, pogosto prikazana v umetnosti, na primer na Monza Ampullae . Ta struktura, postavljena v \xc4\x8dasu Konstantina Velikega, je bila sama po sebi pomembna pri \xc5\xa1irjenju ideje ciborija nad oltarji. Kasnej\xc5\xa1a struktura, ki je zdaj na tem mestu, je veliko ve\xc4\x8dja, s trdnimi kamnitimi zidovi; srebrne plo\xc5\xa1\xc4\x8de, ki so pokrivale staro strukturo, so o\xc4\x8ditno uporabili za kovance, da so pla\xc4\x8dali vojsko, ki je branila Jeruzalem pred Saladinomv obupnih dneh leta 1187. Ciboriji so bili postavljeni nad sveti\xc5\xa1\xc4\x8dem mu\xc4\x8dencev, ki so jih potem zgradili nad njimi, pri \xc4\x8demer naj bi bil oltar nad mestom kraj pokopa. Prav tako so slu\xc5\xbeili za za\xc5\xa1\xc4\x8dito oltarja pred prahom in podobno iz visokih stropov, ki jih je mogo\xc4\x8de le redko dose\xc4\x8di. _NEWLINE_Verjetno je bil prvi pomemben primer nad oltarjem v [[Bazilika sv. Janeza v Lateranu, Rim |baziliki sv. Janeza v Lateranu v Rimu, ki ga je podaril Konstantin, ki so ga oplenili Vizigoti v 5. stoletju in je sedaj nadome\xc5\xa1\xc4\x8den z veliko gotsko strukturo. Opisan kot fastigium v prvih virih, je bil verjetno ciborij. Kot ve\xc4\x8dina velikih zgodnjih primerov so bili \xc2\xbbiz srebra\xc2\xab, katerega te\xc5\xbea je znana, verjetno pomeni, da so bili okra\xc5\xa1eni s srebrnimi plo\xc5\xa1\xc4\x8dami pritrjenimi na okvir iz lesa ali kamna. Noben zgodnji primer ni ohranjen, mnogi pa so zapisani v pomembnih cerkvah. Verjetno najzgodnej\xc5\xa1i ciborij, ki je v veliki meri ohranjen, je v baziliki svetega Apolinarija v Classe v Raveni (ne nad glavnim oltarjem), ki je datiran v leto 806-810, \xc4\x8deprav se zdi, da so stebri v baziliki svetega Ambro\xc5\xbea v Milanu primer iz prvotne cerkve iz 4. stoletja._NEWLINE_Ciborij, ki ga je naro\xc4\x8dil Justinijan I. za Hagijo Sofijo v Konstantinoplu in ga je opisal Pavel Silentarij, je zdaj izgubljen. Bil je tudi srebrn z nielom, nadgrajen s \xc2\xbb\xc4\x8distim zlatom, ki je tehtalo 53 kg in zlatimi lilijami, ki so tehtale po 1,8 kg in nad njimi zlati kri\xc5\xbe z dragocenimi in redkimi kamni, ki so tehtali 36 kg zlata\xc2\xab\xc2\xa0. Na strehi je bilo osem plo\xc5\xa1\xc4\x8d, ki so dvigale svet in kri\xc5\xbe. _NEWLINE_Zgodnja srednjeve\xc5\xa1ka Vzhodna pravoslavna cerkev je \xc2\xbbusmerjala, da se evharistijo izvaja na oltarju s ciborijem, iz katerega je visela posoda, v kateri je bila posve\xc4\x8dena hostija\xc2\xab, posoda v\xc4\x8dasih v obliki goloba. Zgodnje upodobitve Zadnje ve\xc4\x8derje v kr\xc5\xa1\xc4\x8danski umetnosti, ki prikazuje obhajanje apostolov, ka\xc5\xbeejo, da \xc4\x8dakajo, da prejmejo kruh in vino od Kristusa, ki stoji pod ali poleg ciborija, ki domnevno odra\xc5\xbea sodobno liturgi\xc4\x8dno prakso. Primer tak\xc5\xa1ne vrste je v mozaiku v apsidi  stolnice svete Sofije v Kijevu, pod zelo veliko stoje\xc4\x8do Marijo. _NEWLINE_Po besedah svetnika in patriarha Germanusa I. iz Konstantinopla iz 8. stoletja: \xc2\xbbCiborij predstavlja kraj, kjer je bil kri\xc5\xbean Kristus; za kraj, kjer je bil pokopan, je bil blizu in izhaja na baze. V cerkvi predstavlja jedrnato kri\xc5\xbeanje, pokop in vstajenje Kristusa._NEWLINE_Primeri v pravoslavnih rokopisih ve\xc4\x8dinoma ka\xc5\xbeejo zaokro\xc5\xbeene strehe s kupolami, vendar so ohranjeni zgodnji primeri na zahodu pogosto s kro\xc5\xbeno kro\xc5\xa1njo na \xc5\xa1tirih stebrih, pri \xc4\x8demer so bili stebri majhni in so podpirali dve ali ve\xc4\x8d stopenj, ki so se dvigale do osrednjega okrasa, kar daje zelo odprt videz in omogo\xc4\x8da da se sve\xc4\x8de namestijo med stebri. Cosmatov primer v galeriji je podoben drugemu italijanskemu ciboriju iz 12. stoletja, ki je zdaj v Metropolitanskem muzeju umetnosti v New Yorku  in da je tak v bazilika svetega Nikolaja v Bariju. Z romaniko, zatrepnimi oblikami, kot pri baziliki svetega Ambro\xc5\xbea ali tisti z ravnim vrhom, kot v Eufrazijevi baziliki ali svetem Marku v Benetkah, so bolj zna\xc4\x8dilne._NEWLINE_V gotski arhitekturi se je zatrepna oblika \xc5\xbee uporabljala pri svetem Ambro\xc5\xbeu, zdaj z izrazito konico. Verjetno najzapletenej\xc5\xa1a je tista v baziliki sv. Janeza v Lateranu v Rimu, ki jo je zasnoval Arnolfo di Cambio, kasneje poslikal Barna da Siena. Stebri tukaj in v San Paolo Fuori le Mura so \xc5\xa1e vedno klasi\xc4\x8dni, iz porfirja. Ve\xc4\x8dina ohranjenih zgodnjih primerov je kamnitih, zlasti v Rimu in drugih delih Italije; ni jasno, kak\xc5\xa1ni so bili preprosti primeri, morda v lesu, neko\xc4\x8d v manj\xc5\xa1ih cerkvah.\n_START_SECTION_\nOltarne zavese\n_START_PARAGRAPH_\nSlike in dokumentarne omembe zgodnjih primerov imajo pogosto zavese, imenovane tetravela, ki so visele med stebri; te oltarne zavese so pokrivale in nato razkrivale pogled na oltar s strani ob\xc4\x8destva glede na obred \xe2\x80\x93 natan\xc4\x8dno kdaj je pogosto nejasno . Oltarne zavese so pre\xc5\xbeivele padec ciborijev na vzhodu in na zahodu. Nekaj cerkva ima okoli oltarja \xc5\xa1e vedno zavese, ki so obe\xc5\xa1ene zgoraj.  Tak\xc5\xa1na ureditev, odprta zgoraj, je razvidna iz Tr\xc3\xa8s Riches Heures du duc de Berry, najbolj znan in po najbolj\xc5\xa1i ohranjen primer francoskega gotskega iluminiranega rokopisa, ki prikazuje pozno mednarodno gotsko fazo sloga . Poznosrednjeve\xc5\xa1ke primere v severni Evropi so pogosto nadvladali angeli in drogovi, ne pa zavese, ki so jih obnovili v nekaterih novih ali prenovljenih angle\xc5\xa1ko-katoli\xc5\xa1kih cerkvah na predlog arhitekta Niniana Comperja in drugih okoli leta 1900._NEWLINE_V zgodnej\xc5\xa1ih obdobjih so bile zavese zaprte pri najbolj slovesnem delu ma\xc5\xa1e, kar je \xc5\xa1e danes v koptskih in armenskih cerkvah. Primerjava z bibli\xc4\x8dnim sveti\xc5\xa1\xc4\x8dem Vseh svetih je namerna. Majhne kupolaste strukture, po navadi z rde\xc4\x8dimi zavesami, ki so v zgodnjih evangeli\xc4\x8danskih portretih pogosto prikazane pri svetniku, zlasti na vzhodu, predstavljajo ciborij, kakor tudi strukture, ki obkro\xc5\xbeajo \xc5\xa1tevilne portrete srednjeve\xc5\xa1kih vladarjev ._NEWLINE_Ena zavesa je obe\xc5\xa1ena, po navadi na steni, za oltarjem, se imenuje dosal.\n_START_SECTION_\nDruga uporaba\n_START_PARAGRAPH_\nCiborij, ki je bil pogosto precej manj\xc5\xa1i, je bil v\xc4\x8dasih postavljen tudi za pokrivanje dolo\xc4\x8denih predmetov, predvsem ikon in relikvij , pa tudi manj\xc5\xa1i ciborij, ki je stal na, raje \xc4\x8dez oltar, so tudi na\xc5\xa1li. Beseda se lahko uporablja tudi za nekatere velike kiparske strukture, ki stojijo za oltarjem, in pogosto nimajo kro\xc5\xa1nje ali niso pokrite, na primer v stolnivi v  Sieni. Lahko so samostojni ali zgrajeni ob steni, taka uporaba se prekriva z izrazom tabernakelj in retabel. Tipi\xc4\x8dno gotsko obliko kanopne ni\xc5\xa1e, ki obkro\xc5\xbea kip, se lahko \xc5\xa1teje kot \xc2\xbbpomanj\xc5\xa1ana oblika ciborija\xc2\xab._NEWLINE_Zelo slaven ciborij, ki o\xc4\x8ditno ne stoji nad oltarjem, je bil tisti, ki je o\xc4\x8ditno deloval kot kvazi relikviarij ali simboli\xc4\x8dna grobnica za pogre\xc5\xa1ane ostanke svetega Demetrija v Solunu v Hagios Demetriosu, velika in pomembna cerkev, postavljena v Solunu nad grobom, v katerem je bil tradicionalno pokopan. Iz razli\xc4\x8dnih opisov \xc4\x8dude\xc5\xbeev, povezanih z njim in prikazov v mozaiku se zdi, da je bila znotraj cerkve na eni strani ladje samostojna konstrukcija z vrati ali stenami iz plemenitih kovin. Bila je \xc5\xa1esterokotna in narejena iz srebra; v notranjosti je bil kav\xc4\x8d ali postelja. Na strehi so bile trikotne plo\xc5\xa1\xc4\x8de dvigajo\xc4\x8de do osrednje to\xc4\x8dke. Obnovljena je bila vsaj enkrat . Srednjeve\xc5\xa1ki srednje velik ciborij iz 13. stoletja v kotu San Marca v Benetkah, znan kot capitello (\'majhna kapela\'), je bil uporabljen za prikaz pomembnih ikon in relikvij v srednjem veku.\n_START_SECTION_\nOpu\xc5\xa1\xc4\x8danje in o\xc5\xbeivljanje\n_START_PARAGRAPH_\nCiborij je zdaj veliko redkej\xc5\xa1i v cerkvah tako na vzhodu kot tudi na zahodu, saj je uvedba drugih struktur, ki so zaslanjele oltar, kot je ikonostas na vzhodu in korna pregrada ali pulpitum na zahodu in manj\xc5\xa1i primeri so bili pogosto v nasprotju z velikimi oltarji, ki so se pojavili v poznej\xc5\xa1em srednjem veku. Bilo je nekaj o\xc5\xbeivljanja, potem ko je renesansa ponovno odprla pogled na sveti\xc5\xa1\xc4\x8de, a nikoli ve\xc4\x8d ni postal obi\xc4\x8dajen tudi v velikih cerkvah. Berninijev ogromen ciborij v baziliki svetega Petra v Rimu je znana izjema; je najve\xc4\x8dji, ki se vedno imenuje baldahin . Veliko drugih baro\xc4\x8dnih oltarjev obkro\xc5\xbea tega, a so pritrjeni ob steno in imajo na vsaki strani par stebrov, kar lahko namiguje na ciborij, ne da bi natan\xc4\x8dno uporabljal svojo obliko._NEWLINE_Neogotika je prinesla resni\xc4\x8dno samostojno vrnitev ciborija z nekaj priljubljenosti: Votivna cerkev na Dunaju ima velik gotski primer, ki je bil zasnovan leta 1856, Ninian Comper pa je zgradil \xc5\xa1tevilne, med drugim tudi za Pusey House v Oxfordu. Stolnica v Peterboroughu je neogotski primer, stolnica v Derbyju ima romansko majhne stebre pod neoklasicisti\xc4\x8dnimi arhitravi in pedimentom. Westminstrska stolnica, neobizantinska zgradba, ima raztegnjeno razli\xc4\x8dico iz leta 1894, z dodatnimi stebri\xc4\x8dki, ki so v tem kontekstu \xc2\xbbodlo\xc4\x8dno modernisti\xc4\x8dni\xc2\xab. Gotski slog ciborija so si sposodili tudi za nekateri javni spomeniki, kot je Albertov spomenik v Londonu , kot je bilo v srednjem veku za Scaligerjeve grobnice v  Veroni.\n_START_SECTION_\nIzraza: ciborij ali baldahin?\n_START_PARAGRAPH_\nIzraz "ciborium" v obeh pomenih naj bi izhajal iz posode v obliki skodelice egip\xc4\x8danske speciosuma nelumbiuma (vodne lilije), ki naj bi se uporabljala kot skodelica in podobna obliki kovinske skodelice in \xc4\x8de jo obrne\xc5\xa1, kupoli arhitekturnega elementa. Grovejev slovar umetnosti, katoli\xc5\xa1ka enciklopedija in drugi viri, so nekoliko dvomljivi glede te etimologije, ki se vra\xc4\x8da vsaj v poznoanti\xc4\x8dni \xc4\x8das. Alternativa je izpeljati besedo iz cibes (\'hrana\'). Oba pomena besede sta se uporabljala v klasi\xc4\x8dnem obdobju. Beseda "baldahin" izhaja od luksuzne vrste tkanine iz Bagdada, iz katerega ime besede v angle\xc5\xa1\xc4\x8dini je baudekin in druge \xc4\x8drkovanje. Matthew Paris pi\xc5\xa1e, da je Henrik III. v Angliji nosil haljo de preciosissimo baldekino na slovesnosti v Westminstrski opatiji leta 1247 . Beseda za tkanino je postala beseda za obredne nadstre\xc5\xa1ke, izdelane iz tkanine._NEWLINE_Berninijev baldahin v svetem Petru v bronu posnema omenjeno tkanino in zato trditev, da se imenuje baldahin. \xc5\xa0tevilni drugi baro\xc4\x8dni ciboriji in sekularni arhitekturni nadstre\xc5\xa1ki so to kopirali, na primer  Bazilika Marije Sne\xc5\xbene v Rimu. Vrh z volutami Berninijevega baldahina so kopirali tudi \xc5\xa1tevilni francoski arhitekti, ki so pogosto izdelovali strukture okoli oltarja brez kro\xc5\xa1nje ali strehe, le s stebri, razporejenimi v pribli\xc5\xbeni krivulji ("rotundski oltar"), le z arhitravom in volutami zgoraj. Primeri so v cerkvah Val-de-Gr\xc3\xa2ce (Fran\xc3\xa7ois Mansart in Jacques Lemercier, 1660) in stolnica Saint-Louis-des-Invalides (Jules Hardouin Mansart, 1706) v Parizu, stolnica v Angersu, stolnica v Verdunu, Notre-Dame de Mouzon v Mouzonu, Saint-Sauveurju v Rennesu in bazilika Saint-Sauveur v Dinanu. Ti se obi\xc4\x8dajno imenujejo baldahini (ne pri Angersu), mnogi pa so gotovo odstopili od tradicionalne oblike ciborija. V stolnici v Wormsu je primer rokokojskega nem\xc5\xa1kega sloga; \xc5\xa1tevilne nem\xc5\xa1ke rokokojske cerkve uporabljajo podobne sloge z apsidno steno. Poleg tega je Katoli\xc5\xa1ka enciklopedija iz leta 1913 v \xc4\x8dlenu baldachin in ciborium o\xc4\x8ditno v 20. stoletju izbrala uradno ciborium samo za posodo in baldahin za vse arhitekturne oblike .  Arhitekturni zgodovinarji navadno raje uporabljajo ciborij vsaj za vse \xc5\xa1tirikotne stre\xc5\xa1ne oblike.'