b"\n_START_ARTICLE_\nUrbain-Jean Joseph Le Verrier\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nNjegov o\xc4\x8de, ni\xc5\xbeji dr\xc5\xbeavni uradnik, je prodal svojo hi\xc5\xa1o, da bi lahko poslal sina na univerzo. Sinov uspeh je opravi\xc4\x8dil njegovo po\xc5\xbertvovalnost. Svoj prvi \xc4\x8dlanek o astronomiji je objavil \xc5\xbee leta 1831 \xc5\xa1e med \xc5\xa1tudijem na Politehniki. _NEWLINE_Le Verrier je za\xc4\x8del poklicno \xc5\xbeivljenje kot kemik v Gay-Lussacovem laboratoriju, kjer je delal obetajo\xc4\x8de raziskave s spojinami fosforja z vodikom in kisikom. Vendar se mu je leta 1836 ponudila prilo\xc5\xbenost, da postane profesor astronomije na Politehniki, kjer je delal. V vlogi astronoma se je tako zna\xc5\xa1el popolnoma po naklju\xc4\x8dju. Ukvarjal se je z vpra\xc5\xa1anji nebesne mehanike, nadaljeval Laplaceovo delo in \xc5\xa1e z ve\xc4\x8djo to\xc4\x8dnostjo dokazal stabilnost Oson\xc4\x8dja.\n_START_SECTION_\nOdkritje Neptuna\n_START_PARAGRAPH_\nUran, ki ga je odkril William Herschel, je bil tedaj najbolj oddaljen znani planet. Tudi v njegovem gibanju so opazili nepravilnosti. Bil je 1,5 lo\xc4\x8dne minute oddaljen od mesta, kjer bi moral biti po napovedih Newtonove teorije gravitacije. Nekaj mesecev preden je Adams seprembra 1845 kon\xc4\x8dal s svojimi prera\xc4\x8duni lege novega sedmega planeta, je Arago prigovarjal Le Verrierju na Pari\xc5\xa1kem observatoriju, da razi\xc5\xa1\xc4\x8de mo\xc5\xbenost obstoja tega neznanega planeta, ki bi povzro\xc4\x8dal motnje v gibanju Urana. Nekateri astronomi kot sta Bessel in John Herschel so to predlagali \xc5\xbee prej. Le Verrier se je dela neodvisno lotil na povsem druga\xc4\x8den na\xc4\x8din kot Adams. \xc5\xbde novembra 1845 je objavil \xc4\x8dlanek, ki je govoril o tem, da niti Jupiter niti Saturn ne moreta povzro\xc4\x8dati razlik v gibanju Urana, kar je z natan\xc4\x8dnim ra\xc4\x8dunom pokazal Bessel. Tak zunanji planet bi vplival na Uran z dodatno gravitacijo, ki jo tisti, ki so do tedaj ra\xc4\x8dunali njegov tir, niso upo\xc5\xa1tevali. Leta 1846 je ekstrapoliral Titius-Bodejev zakon in dobil za srednjo oddaljenost neznanega planeta 38,8. Iz na\xc4\x8dina nepravilnosti gibanja je zaklju\xc4\x8dil, da je nagib novega planeta pribli\xc4\x8dno enak 0, ekscentri\xc4\x8dnost poti pa je po velikosti enaka ekscentri\xc4\x8dnosti Jupitrove poti. Junija 1846, ko je vmes vneto ra\xc4\x8dunal, je objavil izra\xc4\x8dunano lego in maso novega planeta. Airy se je na Le Verrierjev \xc4\x8dlanek odzval podobno kot pri Adamsu. Tudi njega je v pismu spra\xc5\xa1eval, \xc4\x8de njegova teorija pojasni tako odstopanja v oddaljenosti od Sonca kot odstopanja v legi na nebu. Le Verrier je takoj odgovoril, da njegova teorija pojasni obe odstopanji in isto\xc4\x8dasno prosil Airyja, \xc4\x8de bi lahko v Greenwichu za\xc4\x8deli iskati nov planet. Pari\xc5\xa1ki observatorij je bil takrat slab\xc5\xa1e opremljen, astronomi pa so se bolj kot s prakti\xc4\x8dnim delom ukvarjali s teoreti\xc4\x8dnimi izra\xc4\x8duni. Najbolj\xc5\xa1i daljnogled v Angliji je bil v Cambridgeu. To je bil 300\xc2\xa0mm refraktor. Zato je za iskanje prosil Challisa, ta pa se je dela lotil povr\xc5\xa1no in planeta ni odkril. Opazoval je \xc5\xa1tiri no\xc4\x8di in si narisal lego vseh teles na podro\xc4\x8dju, ki ga je v svojem pismu ozna\xc4\x8dil Le Verrier. Nato je na hitro pregledal 39 teles na risbah iz prve in iz zadnje no\xc4\x8di. Ker nobeno od njih ni spremenilo lege, je pregledovanje opustil in se lotil drugega dela. Ko Le Verrier iz Anglije predolgo ni dobil nikakr\xc5\xa1nega odgovora, je 18. septembra 1846 pisal v Berlin Galleu kot pomo\xc4\x8dniku, da bi se mu zahvalil za neke publikacije in ga prosil naj preveri ali je na ozna\xc4\x8denem mestu kak\xc5\xa1en nov planet. 23. septembra 1846 mu je v observatorij poslal vse izsledke svojih prera\xc4\x8dunov poti Neptuna. Galle je od predstojnika observatorija Enckeja dobil dovoljenje za za\xc4\x8detek iskanja. \xc5\xbde prvo no\xc4\x8d je Galle skupaj s pomo\xc4\x8dnikom d'Arrestom po komaj uri iskanja na\xc5\xa1el majhno zvezdo, ki na karti ni obstajala, naslednje no\xc4\x8di pa je odkril \xc5\xa1e njeno gibanje, potem pa \xc5\xa1e pri veliki pove\xc4\x8davi tudi njeno planetno sled. Tako je Galle lahko dolo\xc4\x8dil lego planeta, ker so imeli v Berlinu \xc4\x8disto nove izbolj\xc5\xa1ane zvezdne karte tistega dela neba kot pa v Cambridgeu, kjer je Adams kon\xc4\x8dal potrebne prera\xc4\x8dune in jih pokazal Airyju. Novi planet je bil samo 52 lo\xc4\x8dnih minut od mesta, ki ga je izra\xc4\x8dunal Le Verrier. To je bilo pravzaprav sre\xc4\x8dno naklju\xc4\x8dje, saj sta Le Verrier in Adams mislila, da je Neptun bolj oddaljen, ker sta se dr\xc5\xbeala Titius-Bodejevega zakona. Galle je takoj naslednji dan pisal Le Verrierju in observatorija v Parizu in Berlinu sta slavila veliko zmago. V navdu\xc5\xa1enju, ki je sledilo, se je med francoskimi astronomi rodilo gibanje, ki ga je vodil Arago, in zahtevalo, naj se planet imenuje Le Verrier. Vendar je pametni svet prevladal in Le Verrier je sam imenoval ime po Neptunu, bogu morja, najbr\xc5\xbe zaradi zelene barve planeta. Kasneje so seveda ugotovili, da so bili tudi Adamsovi ra\xc4\x8duni pravilni in danes \xc5\xa1tejemo oba, Le Verrierja in Adamasa za odkritelja Neptuna. Lahko si predstavljamo, kak\xc5\xa1en \xc5\xa1kandal je nastal v Angliji, ko se je razvedelo, kak\xc5\xa1no prilo\xc5\xbenost sta zapravila Airy in Challis. V zgodovini astronomije bi lahko bilo zapisano: sedmi planet je odkril angle\xc5\xa1ki astronom Challis po izra\xc4\x8dunih mladega angle\xc5\xa1kega astronoma Adamsa z daljnogledom, ki ga je skonstruiral angle\xc5\xa1ki kraljevi astronom Airy, vendar je splet okoli\xc5\xa1\xc4\x8din narekoval druga\xc4\x8dno zgodbo. V mesecu dni je Lassell v Cambridgeu odkril veliki Neptunov satelit in ga imenoval Triton, po Neptunovem (Pozejdonovem) sinu. Odkritje velikega planeta samo z ra\xc4\x8dunanjem je bilo najbolj dramati\xc4\x8den dose\xc5\xbeek Newtonove teorije gravitacije in je seveda odstranilo vsak kan\xc4\x8dek dvoma o njej. Le Verrier je navdu\xc5\xa1eno sodeloval v revoluciji leta 1848 na strani republikancev, vendar je spremenil svoje prepri\xc4\x8danje, druga\xc4\x8de kot njegov prijatelj Arago, ko je Ludovik Napoleon prevzel oblast. Podpiral ga je celo potem, ko je ta izdal republikanska na\xc4\x8dela in se okronal za cesarja Napoleona III. _NEWLINE_Po Aragojevi smrti so Le Verrierja leta 1854 imenovali za desetega predstojnika Pari\xc5\xa1kega observatorija. Kot predstojnik se je ukvarjal z vsemi planeti Oson\xc4\x8dja in je natan\xc4\x8dneje kot kdorkoli prej izra\xc4\x8dunal popravke za tire, ki jih povzro\xc4\x8dajo medsebojne gravitacije. V letih od 1858 do 1877 so izhajali njegovi razvidi (evidence) za velike planete. Podobno kot Airy je bil tudi on togoten in nepriljubljen predstojnik, ki je iztisnil veliko dela od ljudi, ki so bili pod njim. Tisti, ki so imeli to smolo, da so morali delati pod njim, so ga tako sovra\xc5\xbeili, da so ga leta 1870 na zahtevo odstranili s predstojni\xc5\xa1kega mesta. Ko je njegov naslednik Delaunay leta 1872 umrl, je Le Verrier leta 1873 ponovno dobil to mesto, vendar z omejenimi pooblastili. Nasledil ga je Mouchez.\n_START_SECTION_\nNagrade\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1846 je za svoje znanstvene dose\xc5\xbeke prejel Copleyjevo medaljo Kraljeve dru\xc5\xbebe iz Londona._NEWLINE_Kraljeva astronomska dru\xc5\xbeba (RAS) mu je leta 1868 in 1876 podelila zlato medaljo.\n_START_SECTION_\nPoimenovanja\n_START_PARAGRAPH_\nPo njem se imenujeta udarna kraterja na Luni (Le Verrier), na Marsu (Le Verrier), Neptunov obro\xc4\x8d, ter asteroid 1997 Leverrier."