b'\n_START_ARTICLE_\nZgodovina ekologije\n_START_PARAGRAPH_\nO ekologiji se na splo\xc5\xa1no govori kot o novi znanosti, saj je vidna postala \xc5\xa1ele v drugi plovici 20. stoletja. Natan\xc4\x8dneje obstaja dogovor, da se je ekologija pojavila kot posebna disciplina na prelomu 20. stoletja in je bila prepoznavna v javnosti v 60-ih, predvsem zaradi splo\xc5\xa1ne skrbi za stanje okolja. Kljub temu se je ekolo\xc5\xa1ko razmi\xc5\xa1lanje do dolo\xc4\x8dene mere pojavilo \xc5\xbee veliko prej in s tem so se postopoma razvijala tudi na\xc4\x8dela ekologije, ki pa so bila tesno povezana z razvojem drugih biolo\xc5\xa1kih disciplin. Tako je lahko eden prvih ekologov Aristotel, ali pa njegov u\xc4\x8denec Theophrastus, oba sta se namre\xc4\x8d zanimala za \xc5\xa1tevilne \xc5\xbeivalske vrste. Theophrastus je prvi opisal medsebojne odnose med \xc5\xbeivalmi in med \xc5\xbeivalmi in njihovim okoljem, \xc5\xbee v 4. stoletju pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem (Ramalay, 1940).\n_START_SECTION_\nBotani\xc4\x8dna ekologija in Alexander von Humboldt\n_START_PARAGRAPH_\nV 18. in na za\xc4\x8detku 19. stoletja so pomorske sile kot so bile Britanija, \xc5\xa0panija, Portugalska organizirale ve\xc4\x8d svetovnih raziskovalnih ekspedicij, da bi razvile pomorsko trgovino, odkrile nove naravne vire in jih tudi katalogizirale. Na za\xc4\x8detku 18. stoletja je bilo znanih okrog 20000 rastlinskih vrst, na za\xc4\x8detku 19. stoletja 40000, danes skoraj 4000000._NEWLINE_Tem ekspedicijam se je pridru\xc5\xbeilo ve\xc4\x8d znanstvenikov, med njimi tudi botaniki kot je bil nem\xc5\xa1ki raziskovalec Aleksander von Humboldt, ki velja za o\xc4\x8deta ekologije. Bil je prvi, ki je prou\xc4\x8deval razmerja med organizmi in njihovim okoljem. Izpostavil je odnos med opazovanimi rastlinskimi vrstami in podnebji. Opisal je vegetacijska obmo\xc4\x8dja in njihovo odvisnost od zemljepisne \xc5\xa1irine in nadmorske vi\xc5\xa1ine, s tem je zasnoval novo znanstveno disciplino, ki se danes imenuje geobotanika._NEWLINE_Pomemben botanik tistega \xc4\x8dasa je tudi Aime Bonpland.\n_START_SECTION_\nPojem biocenoze: Wallace in Mobius\n_START_PARAGRAPH_\nAlfred Russel Wallace, Darwinov sodobnik in tekmec je bil prvi, ki je predlagal pojem geografija \xc5\xbeivalskih vrst. Ve\xc4\x8d avtorjev je v tistem \xc4\x8dasu spoznalo, da vrste niso neodvisne druga od druge. Razvrstili so jih v rastlinske vrste, \xc5\xbeivalske vrste in pozneje v skupnosti \xc5\xbeivih bitij oz. \'\'\'biocenoze\'\'\'. Prva uporaba tega izraza se pripisuje Karlu Mobiusu leta 1877, vendar je \xc5\xbee leta 1825 francoski naravoslovec Adolphe Dureau de la Malle uporabil izraz societe za skupnost posameznih rastlin razli\xc4\x8dnih vrst.\n_START_SECTION_\nWarming in ustanovitev ekologije kot znanstvene discipline\n_START_PARAGRAPH_\nMedtem ko je bil Darwin osredototo\xc4\x8den predvsem na tekmovalnost kot dejavnik izbora vrst, je Eugen Warming uvedel novo disciplino, ki je upo\xc5\xa1tevala nebiotske dejavnike kot so su\xc5\xa1a, ogenj, sol, mraz...in jih jemala enako resno kot biotske dejavnike. Biogeografija pred Warmingom je bila predvsem opisna. Njegov cilj je bil, da skozi \xc5\xa1tudijo morfologije in anatomije organizmov pojasni, zakaj se vrste pojavijo pod dolo\xc4\x8denim naborom okoljskih danosti. \xc5\xa0e ve\xc4\x8d, cilj te nove discipline je bil, da pojasni, zakaj vrste, ki \xc5\xbeivijo v podobnih habitatih, se spopadajo s podobnimi nevarnostmi, probleme re\xc5\xa1ujejo na podobne na\xc4\x8dine, kljub temu, da imajo zelo razli\xc4\x8dno filogenetsko poreklo. Na podlagi svojih opazovanj v Braziliji, na Danskem, Norve\xc5\xa1kem, Grenlandiji, je Warming za\xc4\x8del s prvimi univerzitetnimi predavanji iz biogeografije. Na tej podlagi je napisal knjigo Plantesamfund, ki je bila takoj prevedena v nem\xc5\xa1\xc4\x8dino, polj\xc5\xa1\xc4\x8dino, ru\xc5\xa1\xc4\x8dino,kasneje v angle\xc5\xa1\xc4\x8dino pod naslovom Oecology of plants. Knjiga je imela velik vpliv na britanske in severnoameri\xc5\xa1ke znanstvenike kot so bili Arthur Tansley, Henry Chandler Cowles in Frederic Clements.\n_START_SECTION_\nDarvinizem in ekolo\xc5\xa1ka znanost\n_START_PARAGRAPH_\nVelja prepri\xc4\x8danje, da korenine znanstvene ekologije izvirajo od Darwina. Na prvi pogled se to zdi prepri\xc4\x8dljivo, saj je njegovo temeljno delo O izvoru vrst polno opazovanj in predlogov, ki nedvomno ustrezajo okvirjem moderne ekologije. Poleg tega, je termin ekologija leta 1866 skoval Ernst Haeckel, trden zagovornik davinizma. Vendarle Darwin izraza ekologija v svojih delih ni nikoli uporabil, poleg tega se pionirski ustanovitelji ekologije, kot so bili Eugen Warming, A.F.W.Schimper, Gaston Bonnier, F.A.Forel, S.A.Forbes in Karl Mobius v svojih delih skoraj nikoli ne sklicujejo na Darwinove ideje. Vzrok za to ni nevednost ali neraz\xc5\xa1irjenost Darwinovih idej, temve\xc4\x8d zato, ker se je ekologija osredoto\xc4\x8dala na razmerja med morfologijo in fiziologijo na eni strani in okoljem na drugi(predvsem abiotske dejavnike), Darwinov koncept naravnega izbora pa na tekmovalnost.\n_START_SECTION_\nBiosfera - Eduard Suess, Henry Chandler Cowles in Vladimir Vernadsky\n_START_PARAGRAPH_\nOd 19. stoletja je ekologija vzcvetela zaradi novih odkritij Lavoiserja in de Saussureja na podro\xc4\x8dju kemije, zlasti du\xc5\xa1ikovega cikla. Po opazovanju dejstva da se \xc5\xbeivljenje razvija le znotraj strogih omejitev za vsak prostor ki sestavljajo ozra\xc4\x8dja, hidrosfera in litosfera, je leta 1875 avstrijski geolog Eduard Suess predlagal izraz biosfera. Ta izraz je Suess predlagal za spodbujanje \xc5\xbeivljenjskih pogojev ki so kot na Zemlji in vklju\xc4\x8dujejo floro, favnp, minerale, materijske cikle in tako naprej._NEWLINE_V 20-ih letih prej\xc5\xa1nega stoletja je ukrajinski geolog, ki je prebegnil v Francijo, Vladimir I.Vernadsky, podrobno opisal idejo o biosferinv svojem delu Biosfera (1926), in opisal temeljna na\xc4\x8dela biogeokemijskih ciklov. Na ta na\xc4\x8din je n novo opredelil biosfero kot vsoto vseh ekosistemov._NEWLINE_Prve ekolo\xc5\xa1ke po\xc5\xa1kodbe so zabele\xc5\xbeili v 18. stoletju, ko so \xc5\xa1tevilne kolonije povzro\xc4\x8dile kr\xc4\x8denje gozdov. Od 19. stoletja naprej, so z industrijsko revolucijo postala vse bolj in bolj pere\xc4\x8da vpra\xc5\xa1anja o vplivu \xc4\x8dlove\xc5\xa1ke dejavnosti na okolje. Izraz ekolog, je v uporabi od konca 19. stoletja.\n_START_SECTION_\nEkosistem: ArtHur Tansley\n_START_PARAGRAPH_\nSkozi 19. stoletje so se botani\xc4\x8dna geografija in zoogeografija zdru\xc5\xbeile, da tvorijo osnovo biogeografije. Ta znanost ki se ukvarja z navadami vrst, i\xc5\xa1\xc4\x8de pojasnila za razloge za prisotnost dolo\xc4\x8dene vrste na dolo\xc4\x8denem mestu._NEWLINE_V letu 1935 je Arthur Tansley, britanski ekolog, skoval izraz ekosistem, ki je interaktivni sistem vzpostavljen med zdru\xc5\xbebami (skupina \xc5\xbeivih bitij), njihovimi biotopi in okoljem v katerem \xc5\xbeivijo. Ekologija je tako postala znanost ekosistemov._NEWLINE_Tansleyev koncept ekosistema je sprejel tudi energetik in vplivni u\xc4\x8ditelj biologije Eugene Odum. Skupaj z bratom Howardom je napisal u\xc4\x8dbenik, ki (z za\xc4\x8detkom v letu 1953) je izobrazil ve\xc4\x8d kot eno generacijo biologov in ekologov v Severni Ameriki.\n_START_SECTION_\nEkolo\xc5\xa1ki Uspeh - Henry Chandler Cowles\n_START_PARAGRAPH_\nNa prelomu 20. stoletja je bil Henry Chandler Cowles eden od ustanoviteljev nove \xc5\xa1tudije o dinami\xc4\x8dni ekologiji, preko svojega \xc5\xa1tudija ekolo\xc5\xa1kega nasledstva na Indiana Dunesu, to je pe\xc5\xa1\xc4\x8dena sipina na ju\xc5\xbenem delu jezera Michigan. Na tem mestu je Cowles na\xc5\xa1el dokaze o ekolo\xc5\xa1kem nasledstvu vegetacije in tal glede na starost. Cowles se je zelo zavedal korenin koncepta in njegovih (prvobitnih) prednikov. [9] Tako je Prepustil uporabo prve besede francoskemu naravoslovcu Adolpheju Dureau de la Malleju, ki je opisal razvoj vegetacije glede na kr\xc4\x8denje gozdov, ter prvo obse\xc5\xbeno \xc5\xa1tudijo uspe\xc5\xa1nih procesov finskemu botaniku Ragnarju Hultu (1885)\n_START_SECTION_\n\xc4\x8clove\xc5\xa1ka ekologija\n_START_PARAGRAPH_\n\xc4\x8clove\xc5\xa1ka ekologija skozi \xc5\xa1tudijo sprememb v zvezi z nasledstvom vegetacije s svojimi za\xc4\x8detki sega v leto 1920 v mesto Chicago. V 1970. letih je to postala samostojna \xc5\xa1tudija. To je zaznamovalo prvo spoznanje, da so ljudje, ki so kolonizirali celotno Zemljo, bili glavni ekolo\xc5\xa1ki dejavniki. Ljudje so v veliki meri spremenili okolje z razvojem habitata (\xc5\xa1e posebej prostorsko planiranje), z intenzivnim izkori\xc5\xa1\xc4\x8danjem, kot sta gozdarstvo in ribolov, ter kot stranski u\xc4\x8dinek kmetijstvo, rudarstvo in industrija. Poleg ekologije in biologije je ta smer \xc5\xa1tudija vklju\xc4\x8dila \xc5\xa1e veliko drugih naravnih in dru\xc5\xbebenih ved, kot so antropologija in etnologija, ekonomija, demografija, arhitektura in prostorsko planiranje, medicina in psihologija, in \xc5\xa1e veliko ve\xc4\x8d. Razvoj ekologije \xc4\x8dlove\xc5\xa1kih virov je privedel do ve\xc4\x8dje vloge ekolo\xc5\xa1ke znanosti pri oblikovanju in upravljanju._NEWLINE_V zadnjih letih je bila \xc4\x8dlove\xc5\xa1ka ekologija tema, ki je zbudila zanimanje raziskovalcev organizacije. Hannan in Freeman (Population Ecology of Organisations (1977), American Journal of Sociology) trdita, da se organizacije ne le prilagajajo okolju temve\xc4\x8d obstaja tudi okolje, ki izbere ali zavrne populacijo. V vsakem danem okolju, bo samo ena oblika organizacije (izomorfizem). Organizacijska ekologija je bila vidna teorija pri obra\xc4\x8dunavanju raznolikosti organizacij in njihovega spreminjanje sestave v dalj\xc5\xa1em \xc4\x8dasovnem obdobju.\n_START_SECTION_\nJames Lovelock in Gaia hipoteza\n_START_PARAGRAPH_\nGaia teorija (znanost), ki jih predlaga James Lovelock, v svojem delu Gaia: A New Look at Life on Earth, je omogo\xc4\x8dil pogled, da je treba Zemljo obravnavati kot sam \xc5\xbeivi makro-organizem. Zlasti je trdil, da je skupnost \xc5\xbeivih organizmov skupaj razvila sposobnost za obvladovanje globalnega okolja - z vplivanjem na glavne fizi\xc4\x8dne parametre, kot sestava ozra\xc4\x8dja, hitrost izparevanja, kemija tal in oceanov - da se ohranjajo pogoji ugodni za \xc5\xbeivljenje._NEWLINE_Ta vizija je bila predvsem znamenje \xc4\x8dasa, zlasti vedno ve\xc4\x8djega zaznavanja po drugi svetovni vojni, da so \xc4\x8dlovekove dejavnosti, kot so jedrska energija, industrializacija, onesna\xc5\xbeevanje , in prekomerno izkori\xc5\xa1\xc4\x8danje naravnih virov, gorivo [eksponentna rast prebivalstva], je bilo nevarno za ustvarjanje katastrofe na planetarni ravni, in je od takrat vplivala na \xc5\xa1tevilna okoljevarstvena gibanja.\n_START_SECTION_\nOhranjanje okolja in okoljska gibanja\n_START_PARAGRAPH_\nOkoljska gibanja ter drugi okoljevarstveniki so _NEWLINE_uporabili ekologijo in druge vede (npr., klimatologija) _NEWLINE_za podporo njihovega zagovarjanja stali\xc5\xa1\xc4\x8d. _NEWLINE_Okoljevarstveni pogledi so velikokrat sporni iz _NEWLINE_politi\xc4\x8dnih ali gospodarskih razlogov. Kot rezultat, _NEWLINE_nekatera znanstvena dela v ekologiji neposredno vplivajo _NEWLINE_na politiko in politi\xc4\x8dno razpravo, te pa pogosto _NEWLINE_neposredno na ekolo\xc5\xa1ke raziskave._NEWLINE_Zgodovina ekologije naj ne bi bila v navzkri\xc5\xbeju z _NEWLINE_mislimi na okolje. Ekologija kot moderna znanost se _NEWLINE_pojavi \xc5\xa1ele z objave Darwinovega Izvora vrst in _NEWLINE_kasnej\xc5\xa1ega Haeckelovega poimenovanje te znanosti,za _NEWLINE_katero je potreben \xc5\xa1tudij Darwinove teorije. Zavedanju  _NEWLINE_\xc4\x8dlove\xc5\xa1kega vpliva na okolje je bilo slediti do Gilberta _NEWLINE_White v 18. stoletju Selborne, England. Zavedanju _NEWLINE_narave in njenih medsebojnih vplivov pa je mogo\xc4\x8de _NEWLINE_slediti celo dlje v preteklost. Ekologija pred _NEWLINE_Darwinom pa je podobno kot medicina pred odkritjem _NEWLINE_Pasteurja o nalezljivih boleznih. Zgodovina sicer _NEWLINE_obstaja, vendar pa je le delno ustrezna._NEWLINE_Niti Darwin niti Haeckel, kar je res, nista javno _NEWLINE_priznala ekolo\xc5\xa1kih raziskav. Enako lahko re\xc4\x8demo za _NEWLINE_raziskovalce na \xc5\xa1tevilnih podro\xc4\x8djih, ki so prispevali k _NEWLINE_ekolo\xc5\xa1ki misli vse tja do leta 1940, ne da bili ozna\xc4\x8deni _NEWLINE_za ekologe. \xc5\xa0tudije prebivalstva Raymonda _NEWLINE_Pearla so \xc5\xbee tak primer. Ekologija kot veda je _NEWLINE_iz\xc5\xa1la iz \xc5\xa1tudij, ki so jih opravljali botaniki in _NEWLINE_rastlinski geografi v poznem 19. in v za\xc4\x8detku 20. _NEWLINE_stoletja, kjer pa paradoksalno manjkajo Darwinove _NEWLINE_evolucijske perspektive. Vse do Mendelovih \xc5\xa1tudij z _NEWLINE_grahom, ko so bile ponovno odkrite in se stopile v _NEWLINE_Moderno sintezo, Verodostojnost Darvinizma je v tem _NEWLINE_\xc4\x8dasu trpela. Veliko zgodnjih rastlinskih ekologov je _NEWLINE_imelo Lamarckianski pogled na dedi\xc5\xa1\xc4\x8dino, tako kot na _NEWLINE_trenutke Darwin. Ekolo\xc5\xa1ke \xc5\xa1tudije \xc5\xbeivali in rastlin, po _NEWLINE_mo\xc5\xbenosti v \xc5\xbeivo in na tem podro\xc4\x8dju, pa se je pospe\xc5\xa1eno _NEWLINE_nadaljeval. _NEWLINE_Ko je bila leta 1915 ustanovljena Ekolo\xc5\xa1ka dru\xc5\xbeba _NEWLINE_Amerike (ESA) je le ta \xc5\xbee imela izoblikovano _NEWLINE_perspektivo. Victor E. Shelford, vodilni pri _NEWLINE_oblikovanju dru\xc5\xbebe, si je kot enega od svojih ciljev _NEWLINE_zadal ohranjanje naravnih obmo\xc4\x8dij, ki so bila predmet _NEWLINE_ekolo\xc5\xa1kih \xc5\xa1tudij, vendar so bila v nevarnosti, da jih _NEWLINE_\xc4\x8dlove\xc5\xa1tvo degradira. \xc4\x8clove\xc5\xa1ka ekologija je bila  _NEWLINE_vidni del ESA \xc5\xbee ob svojem nastanku, kot je razvidno _NEWLINE_tudi iz \xc4\x8dlankov, kot so:. "Nadzor plju\xc4\x8dnice in gripe _NEWLINE_skozi vreme","Pregled povezave prahu in \xc4\x8dlove\xc5\xa1tva , _NEWLINE_"Ekolo\xc5\xa1ki odnos polarnih eskimov" in "Prah v mestih in _NEWLINE_nalezljive bolezni" v zgodnjih \xc4\x8dlankih o ekologiji in _NEWLINE_ekolo\xc5\xa1kih monografijah. Drugi predsednik ESA, Ellsworth _NEWLINE_Huntington, je bil \xc4\x8dlove\xc5\xa1ki ekolog. Stephen Forbes, _NEWLINE_naslednji zgodnji predsednik, je leta 1921 pozival k _NEWLINE_bolj \xc4\x8dlove\xc5\xa1ki ekologiji, odkar je bil \xc4\x8dlovek o\xc4\x8ditno _NEWLINE_prevladujo\xc4\x8da vrsta na Zemlji. _NEWLINE_Ta ugoden za\xc4\x8detek je bil pravzaprav prvi v vrsti _NEWLINE_napredkov vezan na novo znanost v zvezi z ohranjanjem _NEWLINE_narave. \xc4\x8clove\xc5\xa1ka ekologije se je nujno osredoto\xc4\x8dila na _NEWLINE_\xc4\x8dlovekovo vplivanje na okolje ter prakti\xc4\x8dne probleme, ki _NEWLINE_izhajajo iz tega.  Ekologi na splo\xc5\xa1no so se trudili _NEWLINE_utemeljiti ekologijo kot temeljno znanost, eden izmed _NEWLINE_njih z dovolj presti\xc5\xbea pa je bil Ivy League, ki je _NEWLINE_utiral pot._NEWLINE_Motnje v okoljih naj bi prepre\xc4\x8devale odkritja skrivnosti _NEWLINE_narave._NEWLINE_Zanimanje za okolje s strani Dusta Bowla je v letu 1935 _NEWLINE_spro\xc5\xbeilo val pozivov k ekologiji, ki naj svoj pogled _NEWLINE_usmeri na prakti\xc4\x8dna vpra\xc5\xa1anja. _NEWLINE_Za\xc4\x8detnik ekologije CC Adams se je trudil povrniti _NEWLINE_\xc4\x8dlove\xc5\xa1ko ekologijo v znanost. Frederic E. Clements, _NEWLINE_glavni rastlinski ekolog tega \xc4\x8dasa je raziskoval _NEWLINE_vpra\xc5\xa1anje rabe zemlji\xc5\xa1\xc4\x8d,kar ga je vodilo do Dusta Bowla _NEWLINE_in k njegovim pogojem o povezavi uspe\xc5\xa1nosti poljedelstva _NEWLINE_in podnebja.  _NEWLINE_Paul Sears je svojo knjigo, Deserts of the March, _NEWLINE_dosegel \xc5\xa1iroko ob\xc4\x8dinstvo.  _NEWLINE_Duga svetovna vojna je bila najbr\xc5\xbe razlog, da je bila _NEWLINE_ekologija potisnjena vstran._NEWLINE_Trenja med \xc4\x8disto ekologijo, ki \xc5\xbeeli razumeti in pojasniti, ter aplikativno ekologijo, ki _NEWLINE_posku\xc5\xa1a opisati in popraviti, so pri\xc5\xa1la v ospredje po drugi svetovni vojni. Adams je ponovno _NEWLINE_posku\xc5\xa1al potisniti ESA na uporabna podro\xc4\x8dja s pomo\xc4\x8djo subvencioniranja za promocijo _NEWLINE_ekologije. On je napovedal, da je "velika \xc5\xa1iritev ekologije" ugledna "zaradi svoje _NEWLINE_povezovalne te\xc5\xbenje." Ekologi pa so bili ob\xc4\x8dutljivi na dejstvo, da ekologija \xc5\xa1e vedno ne _NEWLINE_velja za strogo, kvantitativno znanost. Tisti, ki so se zavzemali za uporabne \xc5\xa1tudije in _NEWLINE_aktivno sodelovanje na podro\xc4\x8dju ohranjanja narave so bile \xc5\xa1e enkrat diskretno zavrnjeni. _NEWLINE_\xc4\x8clove\xc5\xa1ka ekologija je postala del sociologije. Sociolog Lewis Mumford je bil tisti, ki je _NEWLINE_ponesel ideje Georgea Perkinsa Marsha do modernega zanimanja leta 1955 na konferenci, "Man\xc2\xb4s _NEWLINE_Role in Changing the Face of the Earth.""Vloga \xc4\x8dloveka pri spreminjanju obli\xc4\x8dja Zemlje." Na _NEWLINE_tem presti\xc5\xbenem sre\xc4\x8danju so dominirali dru\xc5\xbeboslovci. Na tem sre\xc4\x8danju je bila ekologija _NEWLINE_obto\xc5\xbeena "pomanjkanja eksperimentalnih metod" in zanemarjanja "\xc4\x8dloveka kot ekolo\xc5\xa1kega _NEWLINE_agenta." _NEWLINE_Eden izmed udele\xc5\xbeenecev je zavrnil ekologijo kot "arhai\xc4\x8dno in sterilno." V okviru ESA, _NEWLINE_je razo\xc4\x8darani Shelford za\xc4\x8del z Unijo ekologov, ko je njegov Odbor za ohranjanje naravnih _NEWLINE_pogojev prenehal delovati zaradi notranjih politi\xc4\x8dnih bojev o naravnanosti ohranjanja narave _NEWLINE_v okviru ESA.  Leta 1950 se je mlada organizacija preimenovala in ustanovljena je bila _NEWLINE_organizacija Nature Conservancy,"Varstvo narave." Ime organizacije je bilo sposojeno s _NEWLINE_strani angle\xc5\xa1ke vladne agencije za iste namene._NEWLINE_Dva dogodke sta vodila do sprememb v ekologiji, seveda pro\xc4\x8d od uporabnih problemov.Eden je _NEWLINE_bil projekt Manhattan. Po vojni je nastal Odbor za jedrsko energijo. Sedaj je to oddelek za _NEWLINE_energijo (DOE). Njegov prora\xc4\x8dun je vklju\xc4\x8deval \xc5\xa1tudije vplivov uporabe jedrskega oro\xc5\xbeja in _NEWLINE_proizvodnje. To je pripeljalo ekologijo do priznanja in velike znanosti.  Znanost o _NEWLINE_ekosistemih, tako osnovna kot uporabna, je za\xc4\x8dela tekmovati s teoreti\xc4\x8dno ekologijo (takrat _NEWLINE_imenovana evolucijska ekologija in tudi matemati\xc4\x8dna ekologija). Eugene Odum, ki je leta 1953 _NEWLINE_objavil zelo priljubljen u\xc4\x8dbenik o ekologiji, je postal prvak ekosistema. V svojih _NEWLINE_publikacijah je Odum pozival k ekologiji, ekosistem naj bi bil osredoto\xc4\x8den na uporabnost._NEWLINE_Drugi dogodek je bila objava knjige Silent Spring. Knjiga Rachel Carson je pripeljala _NEWLINE_ekologijo kot besedo in koncept \xc5\xa1ir\xc5\xa1i javnosti. Njen vpliv je bil takoj\xc5\xa1en. \xc5\xa0tudijska _NEWLINE_komisija, spodbujena z objavo knjige, je poro\xc4\x8dala ESA, da njihova znanost \xc5\xa1e ni pripravljena _NEWLINE_za prevzem odgovornosti, katera jim je bila nalo\xc5\xbeena. _NEWLINE_Koncept Carsonove ekologije je bil zelo podoben konceptu Gena Oduma. Kot rezultat je _NEWLINE_znanost o ekosistemih  prevladovala v mednarodnem programu biologije med letoma 1960 in _NEWLINE_1970, kar je ekologiji prina\xc5\xa1alo denar in presti\xc5\xbe. Silent Spring je bila pomembma _NEWLINE_tudi za programe varovanja narave, ki so bili za\xc4\x8deti v \xc4\x8dasu Kennedyjeve in Johnsonove _NEWLINE_administracije in so pre\xc5\xa1li v zakone prav pred prvim dnevom zemlje. Prispevek ekologov je _NEWLINE_bil dobrodo\xc5\xa1el. Nekdanji predsednik ESA, Stanley Cain, na primer, je bil imenovan za _NEWLINE_pomo\xc4\x8dnika generalnega sekretarja na Ministrstvu za notranje zadeve._NEWLINE_Okoljske zahteve presoje iz leta 1970 iz akta o Nacionalnem varstvu okolja (NEPA) so legitimizirale _NEWLINE_ekologijo kot okoljskega odvetnika. ESA predsednik je pozval k ekolo\xc5\xa1ki " Magna Carta". _NEWLINE_Ugledni kanadski ekolog je to ozna\xc4\x8dil za neumnost.  NEPA in podobni d\xc5\xbeavni organi, \xc4\x8de ni\xc4\x8d drugega, so zagotavljali zaposlitev ekologom._NEWLINE_V tem je bila sedaj te\xc5\xbeava. Niti ekologija niti ekologi niso bili pripravljeni na to nalogo. _NEWLINE_Primanjkovalo je ekologov, ki bi bili zmo\xc5\xbeni \xc5\xa1tudij plivov na okolje zunaj DEA _NEWLINE_laboratorijev, kar je vodilo do vzpona "instant ekologov" , z dvomljivo verodostojnostjo _NEWLINE_in zmo\xc5\xbenostmi. Za\xc4\x8dele so se pojavljati zahteve po profesionalizaciji ekologije. Maverickov _NEWLINE_znanstvenik Frank Egler,\xc5\xa1e posebej, je s svojo ostro prozo prispeval k tej nalogi.  _NEWLINE_Ponovno je nastal razkol med temeljnimi in uporabnimi znanstveniki v okviru ESA, tokrat je _NEWLINE_zadevo \xc5\xa1e poslab\xc5\xa1alo vpra\xc5\xa1anje zagovorni\xc5\xa1tva okolja. Polemike o tem, \xc4\x8digava zgodovina naj _NEWLINE_sedaj sprejme primerno obravnavo so trajale skozi celotna 70-ta in 80-ta, vse do _NEWLINE_prostovoljnega postopka preverjanja s strani ESA skupaj z lobiranjem v Washingtonu. _NEWLINE_Po objavi dneva Zemlje, se je poleg vpra\xc5\xa1anj zagovorni\xc5\xa1tva in profesionalizma, pojavilo \xc5\xa1e _NEWLINE_vpra\xc5\xa1anje ekologije, ki naj se ukvarja z njenimi temeljnimi na\xc4\x8deli. Veliko teoreti\xc4\x8dnih na\xc4\x8del _NEWLINE_in metod, tako znanosti o ekosistemu in evolucijske ekologije je za\xc4\x8delo kazati majhno _NEWLINE_vrednost v okoljskih analizah in ocenah. Ekologi na splo\xc5\xa1no so se pod pritiski za\xc4\x8deli _NEWLINE_spra\xc5\xa1evati o njihovih metodah in logiki njihovih raziskav. Osebje z vladnih _NEWLINE_agencij in okoljevarstvene skupine so bile medtem obto\xc5\xbeene uporabe versko dvomljivih na\xc4\x8del _NEWLINE_pri njihovem okoljevarstvenem delu. Upravljanje z ogro\xc5\xbeenimi vrstami sov je polemike _NEWLINE_pripeljal do vrhunca. Ohranjanje okolja je za ekologe pomenilo bole\xc4\x8de vzporednico, ki so jo z jedrsko energijo _NEWLINE_ustvarili znanstveniki Manhattan projekta. V vsakem primeru je morala biti znanost usklajena s posameznimi politikami, verskimi prepri\xc4\x8danji in svetovnimi nazori, kar je bil te\xc5\xbeaven proces. _NEWLINE_Nekaterim _NEWLINE_ekologom je uspelo obdr\xc5\xbeati svojo znanstveno delo lo\xc4\x8deno od svojega zagovorni\xc5\xa1tva; ostali so  postali nepopravljivi okoljevarstveniki.\n_START_SECTION_\nEkologija in globalna politika\n_START_PARAGRAPH_\nEkologija je postala osrednji del politike v svetu \xc5\xbee leta _NEWLINE_1971,ko je UNESCO za\xc4\x8del raziskovalni program z imenom \xc4\x8clovek in biosfera, s ciljem pove\xc4\x8dati _NEWLINE_znanje o medsebojnem odnosu med \xc4\x8dlovekom in naravo. Nekaj let kasneje opredeljen kot_NEWLINE_koncept rezervata biosfere._NEWLINE_Leta 1972 so Zdru\xc5\xbeeni narodi v Stockholmu organizirali prvo mednarodno konferenco o _NEWLINE_\xc4\x8dlovekovem okolju, ki so jo pripravili Rene Dubos in drugi strokovnjaki. Ta konferenca je _NEWLINE_bila pravzaprav izvor fraze "Misli globalno, deluj lokalno". Naslednji pomembnej\xc5\xa1i dogodki v _NEWLINE_ekologiji so bili razvoj koncepta biosfere in pojav izraza "biotska raznovrstnost", ali zdaj _NEWLINE_bolj pogosto biodiverziteta v 1980-ih letih. Ti izrazi so bili razviti med sre\xc4\x8danjem "Earth _NEWLINE_Summit" - Vrh zemlje v Riu de Janeiru leta 1992, ko je bil koncept biosfere priznan s strani _NEWLINE_glavnih mednarodnih organizacij. Na Vrhu je bilo tudi javno priznano povezano tveganje z _NEWLINE_zmanj\xc5\xa1evanjem biodiverzitete._NEWLINE_Takrat, leta 1997 so bile nevarnosti, s katerimi se soo\xc4\x8da biosfera priznane po vsem svetu na _NEWLINE_konferenci, ki je vodila do Kjotskega protokola. \xc5\xa0e posebej je ta konferenca izpostavila vse _NEWLINE_ve\xc4\x8djo nara\xc5\xa1\xc4\x8dajo\xc4\x8do nevarnost u\xc4\x8dinka tople grede - v zvezi s povi\xc5\xa1anjem koncentracije _NEWLINE_toplogrednih plinov v ozra\xc4\x8dju, kar vodi do globalnih sprememb v podnebju. V Kjotu je ve\xc4\x8dina _NEWLINE_narodov na zemeljski obli spoznala, kako pomembno je na ekologijo gledati globalno, na svetovni ravni in upo\xc5\xa1tevati vpliv \xc4\x8dloveka na okolje na zemlji.'