b'\n_START_ARTICLE_\nViktor Zorman\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nPo ljudski \xc5\xa1oli je obiskoval klasi\xc4\x8dno gimnazijo in stanoval v Marijani\xc5\xa1\xc4\x8du, po maturi leta 1937 se je vpisal na \xc5\xa1tudij slavistike, po kraj\xc5\xa1em \xc4\x8dasu pa se je prepisal na teologijo. Med nem\xc5\xa1ko okupacijo Gorenjske ni mogel domov, zato je na povabilo bogoslovca Leopolda Kon\xc4\x8dana zahajal v Polhov Gradec, kjer je po posvetitvi v duhovnika 4. julija 1943 imel tudi novo ma\xc5\xa1o. Name\xc5\xa1\xc4\x8den je bil za kaplana v \xc5\xbdu\xc5\xbeemberku, vendar zaradi vojnih razmer slu\xc5\xbebe ni mogel prevzeti, kot kaplan je pomagal v Polhovem Gradcu. Leta 1944 je nekajkrat ilegalno pre\xc4\x8dkal mejo, nato je jeseni na pro\xc5\xa1njo biv\xc5\xa1ega \xc5\xbeupana v Predosljah Ovsenika in pobudo \xc5\xa1kofa Ro\xc5\xbemana prevzel slu\xc5\xbebo kurata gorenjskih domobrancev. Dobil je tudi posebno dovoljenje celov\xc5\xa1ke \xc5\xa1kofije, ki je tedaj upravljala \xc5\xbeupnije okupirane Gorenjske. Tako je smel opravljati delo v Predosljah, Kranju, \xc5\xbdabnici, \xc5\xa0kofji Loki, Gorenji vasi, Lu\xc4\x8dinah, Dom\xc5\xbealah, Kamniku, Vodicah, Lahov\xc4\x8dah, Cerkljah in Voklem. 9. maja se je z domobransko vojsko umaknil na Koro\xc5\xa1ko, kjer je \xc5\xa1e 27. maja ma\xc5\xa1eval. 28. maja je bil z ostalimi vrnjen, pri\xc5\xa1el je do \xc5\xa0entvida nad Ljubljano. Tam ga je partizanski poveljnik pozval, naj stopi iz vrste, po \xc4\x8demer ga je z brzostrelko prestrelil v obliki kri\xc5\xbea.\n_START_SECTION_\nLiterarno delo\n_START_PARAGRAPH_\nBil je pisateljsko nadarjen, kot gojenec v Marijani\xc5\xa1\xc4\x8du je sodeloval pri glasilu Plamen. V dija\xc5\xa1kem listu Mentor je objavljal pripovedne spise, tudi po vstopu v bogoslovje je nadaljeval s pisanjem. Objavljal je v zborniku Mlada setev, verskem mese\xc4\x8dniku Bogoljub, Sloven\xc4\x8devem koledarju (leto 1941) in v medvojnem Domu in svetu.'