b'\n_START_ARTICLE_\nSan Crist\xc3\xb3bal de las Casas\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nMesto je ustanovil leta 1528 Diego de Mazariegos kot Vila Real de Chiapa v dolini imenovani Hueyzacatl\xc3\xa1n. Od takrat naprej je mesto mnogokrat spremenilo ime: Villa Viciosa leta 1529, Villa de San Crist\xc3\xb3bal de los Llanos leta 1531 in Ciudad Real leta 1536. V Ciudad de San Crist\xc3\xb3bal se je preimenoval leta 1829, \xc2\xbbDe las Casas\xc2\xab\xc2\xa0je bilo dodano leta 1848 v \xc4\x8dast Bartolom\xc3\xa9 de las Casas. Tudi v za\xc4\x8detku 20. stoletja je bilo nekaj spremeb, a je leta 1943 ostalo ime San Crist\xc3\xb3bal de las Casas. V jezikih ljudstev Tzotzil in Tzeltal velja ime obmo\xc4\x8dja Jovel (mesto v oblakih)._NEWLINE_Po zmagi nad Zoques, je Diego de Mazariegos ustanovil mesto kot voja\xc5\xa1ko utrdbo. Mesto, kot \xc5\xa1e mnogo drugih, je leta 1532 zasedel Pedro de Alvarado. San Crist\xc3\xb3bal je dobil svoj \xe2\x80\x8b\xe2\x80\x8bgrb leta 1535 od Karla V. in bil uradno razgla\xc5\xa1en za mesto leta 1536. Leta 1577 je dobil status ob\xc4\x8dine, kar mu dalo oblast nad velikim selom Chiapasa severno od mesta. Leta 1786 so se zdru\xc5\xbeila ozemlja San Cristobala, Tuxtle in Soconusca. Leta 1821 je mesto do\xc4\x8dakalo neodvisnost od \xc5\xa0panije in zavojevalcev iz Gvatemale, vendar pa je Chiapas postal del Mehike \xc5\xa1ele leta 1824, z glavnim mestom v San Crist\xc3\xb3bal de las Casas._NEWLINE_Mesto je bilo leta 1974 razgla\xc5\xa1eno za narodni zgodovinski spomenik.\n_START_SECTION_\nOpis\n_START_PARAGRAPH_\nKot ob\xc4\x8dina z mestno funkcijo pokriva 83 drugih pode\xc5\xbeelskih skupnostih okoli mesta, ki le\xc5\xbeijo na obmo\xc4\x8dju 484\xc2\xa0km\xc2\xb2. Najpomembnej\xc5\xa1e skupnosti so: La Candelaria, San Antonio Del Monte, Mitziton, San Jos\xc3\xa9 Yashitinin, El Pinar, Buenavista, Pedernal, Corazon de Maria in Zacualpa Ecatepec. Ob\xc4\x8dina meji na ob\xc4\x8dine Chamula, Tenejapa, Huixt\xc3\xa1n, Teopisca, Totolapa, Chiapilla, San Lucas in Zinacant\xc3\xa1n._NEWLINE_Predvsem zgodovinski center mesta je ohranil svojo \xc5\xa1pansko kolonialno postavitev. Pro\xc4\x8delja stavb se razlikujejo od baroka do neoklasicizma in mavrskega sloga, pobarvane v razli\xc4\x8dnih barvah. \xc4\x8ceprav je bil politi\xc4\x8dni center Chiapasa preseljen v Tuxtla ob koncu 19. stoletja, je San Crist\xc3\xb3bal \xc5\xa1e vedno kulturni center dr\xc5\xbeave. Nekateri ga imenujejo Pueblo magico - \xc4\x8darobna vas. Velik del kulture je povezan z avtohtonim prebivalstvom, ki je ve\xc4\x8dinoma sestavljeno iz ljudstev Tzotzils in Tzeltals. Ti so mojstri obdelave jantarja, kova\xc5\xa1tva, kerami\xc4\x8darstva in filigranskega nakita. Svoje izdelke prodajajo na znameniti tr\xc5\xbenici (tianguis) ob Santo Domingo. Bolj tradicionalna mehi\xc5\xa1ka tr\xc5\xbenica se nahaja severno od cerkve Santo Tomas. Na tej tr\xc5\xbenici prodajajo tudi zna\xc4\x8dilne jedi kot so: saffron tamales, sopa de pan, asado coleto, atole de granillo in pija\xc4\x8do posh iz sladkornega trsa._NEWLINE_San Crist\xc3\xb3bal de las Casas ima blago subtropsko visokogorsko podnebje. Hladna suha sezona traja od novembra do aprila s povpre\xc4\x8dno januarsko temperaturo 12,3\xc2\xa0\xc2\xb0C, ki pa pono\xc4\x8di precej pade. Zmrzali so redke, pojavljajo le 2-3 dni na leto v decembru do februarja. Visoka vla\xc5\xbenosti ustvarja meglo, ki se pojavlja 13-17 dni na mesec. De\xc5\xbeevna sezona traja od maja do oktobra in je toplej\xc5\xa1a, s povpre\xc4\x8djem za junij 17,0\xc2\xa0\xc2\xb0C, megla je manj pogosta. Povpre\xc4\x8dna letna koli\xc4\x8dina padavin je 1.084,7\xc2\xa0mm, ve\xc4\x8dina je skoncentrirana v de\xc5\xbeevni sezoni.\n_START_SECTION_\nOkolje\n_START_PARAGRAPH_\nMesto se nahaja v visokogorju. Najpomembnej\xc5\xa1i hribi v okolici so: Cerro Huitepec, San Jose Bocomtenelt\xc3\xa9, Cerro San Felipe, Cerro El Extranjero, Cerro Cruz Carreta, El Arcotete in Cerro Tzontehuitz. Podnebje je vla\xc5\xbeno, pozimi tudi precej mrzlo._NEWLINE_Naravna vegetacija na obmo\xc4\x8dju je gozd borovcev in hrastov, vendar je ve\xc4\x8dina okoli\xc5\xa1kih hribov gola, saj je stopnja kr\xc4\x8denja gozdov 80%. Razlogi za to so sekanje za kurjavo, urbani razvoj, slabo upravljanje z viri, po\xc5\xbeari in kmetijstvo. Kr\xc4\x8denje gozdov povzro\xc4\x8da te\xc5\xbeave z erozijo, ki povzro\xc4\x8da plazove, ki zajezijo reke in potoke ter tako vplivajo na podzemno napajanje z izviri._NEWLINE_Glavni reki sta Amarillo in Fog\xc3\xb3tico ter \xc5\xa1tevilni pritok, kot so Chamula, Peje de Oro in Ojo de Agua. V bli\xc5\xbeini sta tudi dve jezeri imenovani Chapultepec in Cochi. Od petindvajset naravnih izvirov sve\xc5\xbee vode jih je zaradi kr\xc4\x8denja gozdov sedem presahnilo, dvanajst pa jih deluje le v de\xc5\xbeevni dobi. Vse to so z odlokom leta 1008 za\xc5\xa1\xc4\x8ditili._NEWLINE_Ob\xc4\x8dina ima tudi dva ekolo\xc5\xa1ka rezervata: Cerro Huitepec Private Reserve in Rancho Nuevo Ecological Conservation Zone. Drugo zavarovano obmo\xc4\x8dje je gozd El Arcotete, ki se nahaja 15\xc2\xa0km severovzhodno od mesta. Tukaj je tudi znamenit naravni most, ki je del starodavne jame.\n_START_SECTION_\nZnamenitosti\n_START_PARAGRAPH_\nPlaza 31 de marzo je glavni trg v mestu, bolj pogosto imenovan Zocalo. Trg obdajajo najpomembnej\xc5\xa1e javne zgradbe in katedrala._NEWLINE_Katedrala je simbol mesta, vendar njena glavna fasada ne gleda na Zocalo. Na tem mestu je bila leta 1528 zgrajena skromna cerkev Marije Vnebovzete. Ko je v 17. stoletju Chiapas postal nad\xc5\xa1kofija, so to cerkev podrli in zgradili sedanjo, posve\xc4\x8deno svetemu Kri\xc5\xa1tofu, zavetniku mesta. Celotna struktura vsebuje evropski barok, mavrske in avtohtone vplive. Glavna fasada je bila kon\xc4\x8dana leta 1721, zadnje spremembe so bile dodane v 20. stoletju. Glavna fasada je baro\xc4\x8dno rumene barve z okrasnimi stebri in ni\xc5\xa1ami, v katerih so razli\xc4\x8dni svetniki. Razdeljena je na tri horizontalne in tri vertikalne ravni in spominja na oltar. Okra\xc5\xa1ena je z zapletenimi dvignjenimi \xc5\xa1tukaturami predvsem v beli barvi, ki ka\xc5\xbeejo vpliv Oaxace in Gvatemale. Glavni oltar je posve\xc4\x8den Marijinemu vnebovzetju in svetemu Kri\xc5\xa1tofu. Lesena pozla\xc4\x8dena pri\xc5\xbenica je iz 16. stoletja. Na zadnji strani katedrale je prizidana cerkev San Nicol\xc3\xa1s Temple. Zgrajena je bila med letoma 1613 in 1621 v mavrskem slogu, avgu\xc5\xa1tinski menihi so jo uporabljali za avtohtono prebivalstvo._NEWLINE_Mestna hi\xc5\xa1a imenovana Palacio de Gobierno je klasicisti\xc4\x8dna stavba zgrajena v 19. stoletju, arhitekt Carlos Z. Flores. Obdaja jo vrsta lokov, ki stojijo na toskanskih stebrih._NEWLINE_Dominikanci so cerkev Santo Domingo in samostan za\xc4\x8deli graditi leta 1547. Francisco Marroqi, takratni \xc5\xa1kof v Gvatemali je samostan kon\xc4\x8dal leta 1551. Je ena izmed najbolj bogato okra\xc5\xa1enih stavb v Latinski Ameriki, tako zaradi \xc5\xa1tukatur na glavni fasadi kot pozla\xc4\x8denih oltarnih podob, ki v celoti pokrivajo notranjost cerkve. Kompleks danes gosti dva muzeja. Museo de la historia de la Ciudad zajema zgodovino mesta vse do 19. stoletja. Centro Cultural de los Altos ima zbirko tekstilnih izdelkov tega obmo\xc4\x8dja od vsake skupnosti._NEWLINE_Museo Mesoamericano del Jade hrani eksponate iz \xc5\xbeada iz razli\xc4\x8dnih obdobij mezoameri\xc5\xa1kih kultur (Olmeki, Teotihuacan, Misteki, Zapoteki, Maji, Tolteki in Azteki). Razstavljena je replika grobnice pokopa Pakala iz Palenqueja._NEWLINE_Museo de las Culturas Populares de Chiapas je namenjen ohranjanju avtohtonih kultur. Tukaj hranijo eksponate iz \xc5\xbeivljenja prebivalcev Chiapasa._NEWLINE_Indijanska tr\xc5\xbenica je med najbolj slikovitimi v Mehiki. Doma\xc4\x8dini iz okolice prodajajo najrazli\xc4\x8dnej\xc5\xa1a \xc5\xbeivila, zelenjavo, meso, za\xc4\x8dimbe, ro\xc5\xbee, \xc5\xbeive \xc5\xbeivali in drugo blago, ki se uporablja v vsakdanjem \xc5\xbeivljenu. Izbira je zelo pestra in slikovita za nevajenega turista.\n_START_SECTION_\nCa\xc3\xb1on del Sumidero\n_START_PARAGRAPH_\nKanjon Sumidero se nahaja na reki Rio Grijalva v bli\xc5\xbeini kraja Tuxtla Gutierrez. Stene kanjona so visoke do 800 m, bile pa so mnogo vi\xc5\xa1je pred izgradnjo jezu za hidroelektrarno, ki je nivo reke precej dvignil (najve\xc4\x8dja globina vode je 260 m). Zajezena reka ustvarja posebno mikroklimo, ki se ji je prilagodilo rastlinstvo in \xc5\xbeivalstvo. Po skoraj 35\xc2\xa0km dolgem vodotoku vozijo turisti\xc4\x8dni gliserji iz katerih je mogo\xc4\x8de ob\xc4\x8dudovati ostenja kanjona, jame in slap, ki ga obra\xc5\xa1\xc4\x8da mahovje in daje vtis bo\xc5\xbei\xc4\x8dnega drevesca. Ob reki \xc5\xbeivijo razne ptice (\xc4\x8daplje, jastrebi,...), v reki ve\xc4\x8d vrst rib, opazi se tudi kak\xc5\xa1en krokodil.\n_START_SECTION_\nVas  San Juan Chamula\n_START_PARAGRAPH_\nSan Juan Chamula je mestece v hribih, 10\xc2\xa0km oddaljeno od San Cristobala. Je glavno gospodarsko in versko sredi\xc5\xa1\xc4\x8de obmo\xc4\x8dja, kjer \xc5\xbeivijo Tzotzili. So precej samosvoji in ponosni ljudje, s svojimi obi\xc4\x8daji. Skupnost se je uprla \xc5\xa0pancem ob njihovem prihodu leta 1524 in kasneje so uprizorili tudi znameniti upor leta 1869, ko je napadla bli\xc5\xbenje kolonialno naselje San Cristobal. Obla\xc4\x8dijo se v zna\xc4\x8dilno no\xc5\xa1o, kjer prevladuje pri \xc5\xbeenskah \xc4\x8drno krilo in zelo barvite vezene bluze. Vsa obla\xc4\x8dila, ki jih nosijo so ro\xc4\x8dno izdelana iz doma\xc4\x8de volne. Ovce so prebivalcem svete in jih obravnavajo kot \xc4\x8dlana dru\xc5\xbeine. \xc5\xa0e vedno se poslu\xc5\xbeujejo \xc5\xa1amanskih obredov, ki jih opravljajo v lokalni kr\xc5\xa1\xc4\x8danski cerkvi. Fotografiranje je strogo prepovedano.'