b'\n_START_ARTICLE_\nJo\xc5\xbea Vombergar\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nRodil se je v dru\xc5\xbeini bajtarja Jerneja in Marijane, rojene Cankar. Osnovno \xc5\xa1olo je obiskoval v Cerkljah in v Kamniku. V letih 1915\xe2\x80\x931923 je v \xc5\xa0entvidu pri Ljubljani obiskoval klasi\xc4\x8dno gimnazijo. Po maturi se je vpisal na ljubljansko univerzo in diplomiral iz prava. Na Ptuju se je za poldrugo leto zaposlil kot prefekt v dija\xc5\xa1kem domu. Sledila je selitev v Ljubljano, kjer se je pre\xc5\xbeivljal z in\xc5\xa1truiranjem in prevajanjem za \xc4\x8dasopise, kasneje pa je bil programski koreferent na radiu, korektor pri Slovenskem domu in tiskovni predstavnik na ljubljanskem magistratu. Zaradi svojega izrazito protikomunisti\xc4\x8dnega stali\xc5\xa1\xc4\x8da je leta 1945 je pobegnil na Koro\xc5\xa1ko, nato pa prek Italije emigriral v Argentino. V Buenos Airesu se je zaposlil na \xc5\xbeeleznici, kjer je bil delavec in uradnik do upokojitve leta 1968.\n_START_SECTION_\nDelo\n_START_PARAGRAPH_\nV gimnazijskih letih je pisal za dija\xc5\xa1ka rokopisna glasila Jutranja zarja in Doma\xc4\x8de vaje. Hkrati je igral in re\xc5\xbeiral na \xc5\xa1oli ter na prosvetnem odru v Cerkljah. Med \xc5\xa1tudijem je bil \xc4\x8dlan katoli\xc5\xa1kega dru\xc5\xa1tva Borba in Akademske zveze._NEWLINE_Bil je med ustanovitelji zalo\xc5\xbebe Drama, sourejal je revijo Drama (Mese\xc4\x8dna revija za ljudske igravce) in objavljal prispevke o igranju in o ljudskih odrih. O gledali\xc5\xa1ki dejavnosti je objavljal tudi v Na\xc5\xa1em valu in Slovencu. Bil je sourednik zbornika Na bregovih Bistrice._NEWLINE_V Argentini je bil dejaven \xc4\x8dlan Slovenske kulturne akcije; pri gledali\xc5\xa1kem odseku je sodeloval kot pisec in kot igralec. Obenem je pisal tudi humoreske in jih objavljal v Zborniku Svobodne Slovenije.\n_START_SECTION_\nDramatika\n_START_PARAGRAPH_\nVombergar je predstavnik t. i. novej\xc5\xa1e ljudske igre in eden najbolj\xc5\xa1ih dramatikov slovenske izseljenske knji\xc5\xbeevnosti. Njegove ljudske igre so izvajala predvsem amaterska gledali\xc5\xa1ka dru\xc5\xa1tva, vklju\xc4\x8dena v Prosvetno zvezo. Nekatere so pri\xc5\xa1le tudi na odre poklicnih gledali\xc5\xa1\xc4\x8d, po vojni pa so jih igrale tudi zdomske gledali\xc5\xa1ke skupine. Dogajajo se na gri\xc4\x8devnatem in ravninskem svetu pod Kamni\xc5\xa1kimi planinami._NEWLINE_V njegovih komedijah prevladujeta situacijska in zna\xc4\x8dajska komika. Uveljavil se je s komedijama Voda (1932) in Zlato tele (1934, uprizorjena 1935) ter z bo\xc5\xbei\xc4\x8dno igro Vrnitev (1932), ki je avtorjevo najpogosteje igrano delo. Kme\xc4\x8dka komedija Voda je bila prvi\xc4\x8d uprizorjena v SNG Ljubljana leta 1932 in je bila prevedena v slova\xc5\xa1ki, nem\xc5\xa1ki in hrva\xc5\xa1ki jezik. Komedija Zlato tele sme\xc5\xa1i \xc4\x8dlove\xc5\xa1ke in dru\xc5\xbebene napake: pohlep, sr\xc4\x8dno otopelost. Osnovna misel dela ("le delo vodi k sre\xc4\x8di") je z obilico komi\xc4\x8dnih vlo\xc5\xbekov potisnjena vstran in vse vodi k satiri na tr\xc5\xa1ko dru\xc5\xbebo. Napisal je tudi tragedije Konkurz, Igra \xc5\xbeivljenja in Krik krvi._NEWLINE_V Argentini je napisal drame Tabor brezpravnih (1947), Napad (1949), Razval (1980), satiri\xc4\x8dno komedijo Martin Krpan (1963), s katero je tudi do\xc5\xbeivel svoj najve\xc4\x8dji uspeh. Napad in Razval sta drami z vojno tematiko; slednja prehaja v misterij in alegorijo. Opraviti imamo z dramatizirano tezo, da je za poraz domobranstva kriva britanska izdaja. Martin Krpan je Vombergarjeva najdalj\xc5\xa1a celove\xc4\x8derna povojna drama. Motiv vojne je skril v pripovedko o starih \xc4\x8dasih. Brdavsov napad je napad tujca na slovenstvo in premaga ga lahko le Krpan, ki ni posameznik, ampak simbolizira ljudstvo._NEWLINE_Vombergar je v Argentini napisal \xc5\xa1e dvodejanko Dva brata in Bo\xc5\xbeji klic, enodejanko Materino srce in otro\xc5\xa1ko dvodejanko Mavrica. Vse njegove drame so bile ve\xc4\x8dinoma tudi uprizorjene, predvsem v Argentini.\n_START_SECTION_\nRadijska dela\n_START_PARAGRAPH_\nSpada med prve slovenske pisce radijskih iger. Njegova dela je izvajal Radio Ljubljana. Pisal je z dobrim poznavanjem radijskega medija in s pisateljsko spretnostjo ter lahkotnostjo. Dramatiziral je Collodijevega Ostr\xc5\xbeka (Stor\xc5\xbeek in njegovo burkasto \xc5\xbeivljenje, izvajan 1935\xe2\x80\x931936), njegovo najuspe\xc5\xa1nej\xc5\xa1e delo pa je cikel \xc5\xa1estnajstih komedij Vesele in \xc5\xbealostne iz \xc5\xbeivljenja Jake Smodlake in njegovih, ki je bil izvajan v letih 1935\xe2\x80\x931941 (cikel je bil pripravljen za tisk in prevod v nem\xc5\xa1\xc4\x8dino, vendar je izid prepre\xc4\x8dil za\xc4\x8detek vojne). Polne so ljudskih motivov (Sveti trije kralji, izvajana 1. januarja 1935; Zakleta Veronika, izvajana 1935). Na radiu se je uveljavil tudi kot pisec prizorov za \xc2\xbbdoma\xc4\x8dijske in vesele ve\xc4\x8dere\xc2\xab\xc2\xa0(Le predi, dekle, predi, 1935; Velikono\xc4\x8dni obi\xc4\x8daji, 1935; Na\xc5\xa1 uljnjak, 1939, Pod drobnogledom, 1945). Dve njegovi radijski enodejanki (\xc4\x8cudo kresne no\xc4\x8di in Sveta brata Ciril in Metod) sta leta 1937 iz\xc5\xa1li v zborniku Ob kresu.(COBISS)'