b'\n_START_ARTICLE_\nFriedrich Hayek\n_START_SECTION_\nZgodnja leta\n_START_PARAGRAPH_\nFriedrich August von Hayek je bil rojen na Dunaju 8. maja 1899 v premo\xc5\xbeno in plemi\xc5\xa1ko dru\xc5\xbeino kot sin botanika in zdravnika Augusta von Hayeka in Felicitas Hayek (roj. von Juraschek), ki je bila h\xc4\x8der profesorja. \xc4\x8ceprav je avstrijska vlada leta 1919 prepovedala plemi\xc5\xa1ke nazive, so se Hayekovi morali odpovedati nazivu \'von\' v svojem dru\xc5\xbeinskem imenu, a so se kljub temu \xc5\xa1e zmeraj zavzemali za nadaljevanje svoje u\xc4\x8denja\xc5\xa1ke tradicije. Hayek je bil najstarej\xc5\xa1i od treh sinov Augusta in Felicitas, ki so bili Friedrich, Heinrich (1900 \xe2\x80\x93 1969) in Erich (1904-1986). \xc5\xbde v mladih letih je imel Hayek \xc5\xbeeljo po izobrazbi in zaradi maminih sorodstvenih vezi je bil Hayek v sorodu s filozofom Ludwigom Wittgensteinom, s katerim se je Hayekova mama dobro razumela, kar je omogo\xc4\x8dilo, da je Hayek bil eden od prvih, ki so lahko prebrali Wittgesteinov Logi\xc4\x8dno-filozofski traktat, ko je bilo izdan leta 1921. Hayek je kasneje rekel, da je Wittgesteinova filozofija skupaj z njegovimi metodami analize imela ogromen vpliv na njegovo \xc5\xbeivljenje in razmi\xc5\xa1ljanje. Po Wittgesteinovi smrti je Hayek nameraval napisati biografijo o Wittgesteinu, a je kasneje kot vir informacij raje pomagal biografom, ki so se ukvarjali z Wittgensteinom. V svojih \xc5\xa1olskih letih je bil Hayek navdu\xc5\xa1en nad predavanji svojega doma\xc4\x8dega u\xc4\x8ditelja o Aristotelovi etiki. Med prvo svetovno vojno je leta 1917 postal del topni\xc5\xa1kega polka v avstro-ogrski vojski in se je boril na italijanski meji, preden se je ob koncu vojne odlo\xc4\x8dil zasledovati akademsko kariero, s katero bi poskusil najti re\xc5\xa1itev, ki bi omogo\xc4\x8dila, da bi premagali prihodnja trenja, kot so bila tista, ki so vodila k izbruhu prve svetovne vojne.\n_START_SECTION_\nIzobrazba\n_START_PARAGRAPH_\nZaradi svoje \xc5\xbeelje po znanje je v \xc4\x8dasu svojega univerzitetnega \xc5\xa1olanja izbral ob\xc5\xa1iren \xc5\xa1tudij filozofije, psihologije in ekonomije ter pridobil doktorata v pravu in politi\xc4\x8dni znanosti. V kratkem obdobju, ko je bila Univerza na Dunaju zaprta, se je Hayek vpisal na in\xc5\xa1titut Constantina von Monakowa za anatomijo mo\xc5\xbeganov, kjer se je za\xc4\x8del zanimati za delo Ernsta Macha, ki ga je spodbudilo k nastanku njegovega prvega akademskega projekta leta 1952, ki je bil kasneje izdan kot Sistematika \xc4\x8dutil (The Sensory Order). Ob istem \xc4\x8dasu, ko se je Hayek vrnil nazaj k \xc5\xa1tudiju na univerzi, je pri\xc5\xa1el v kontakt z delom Carla Mengerja na podro\xc4\x8dju razlagalne strategije socialne znanosti skupaj s Friedrich von Wieserjevim delom, ki sta imela nanj le kratkoro\xc4\x8den vpliv. Leta 1923 je potoval v New York in se vpisal v program za pridobitev doktorata na Univerzi v New Yorku, a se je moral vrniti nazaj na Dunaj, saj se je v tistem \xc4\x8dasu soo\xc4\x8dal s pomanjkljajem denarja za nadaljnjo financiranje \xc5\xa1tudija. Ob vrnitvi na Dunaj je za\xc4\x8del s svojim delom na podro\xc4\x8dju ekonomije.\n_START_SECTION_\nPoroka in za\xc4\x8detek dru\xc5\xbeine\n_START_PARAGRAPH_\nFriedrich Hayek se je poro\xc4\x8dil s tajnico avstrijske vlade Heleno Berto Mario von Fritsch avgusta leta 1926, z njo je imel dva otroka, h\xc4\x8di Christino Mario Felicitas in sina Lorenza Josefa Heinricha. S Heleno sta se lo\xc4\x8dila julija 1950. Nekaj tednov po lo\xc4\x8ditvi se je poro\xc4\x8dil s Heleno Bitterlich.\n_START_SECTION_\nKariera\n_START_PARAGRAPH_\nNa Hayeka je imela velik vpliv politi\xc4\x8dna filozofija Ludwiga von Misesa, ki je napisal delo Socializem, ekonomska in socilo\xc5\xa1ka analiza leta 1922, in je bil pomemben \xc4\x8dlan Avstrijske \xc5\xa1ole ekonomije. Po tem, ko je prebral von Misesovo knjigo, je Hayek za\xc4\x8del hoditi na privatne seminarje Ludwiga von Misesa z nekaterimi svojimi univerzitetnimi kolegi, kot so Fritz Machlup, Alfred Schutz in Gottfried Haberler. Nekaj \xc4\x8dasa kasneje je Ludwig postal Hayekov mentor. Hayek je takrat delal za avstrijsko vlado kot strokovnjak glede pravnih in ekonomskih podrobnosti glede Saintgermainske pogodbe. Obenem je postal tudi direktor novonastalega Avstrijskega in\xc5\xa1tituta za raziskavo poslovnega cikla, s podporo von Misesa. Hayek je takrat postal redni udele\xc5\xbeenec von Misesovih seminarjev, ki so se odvijali enkrat na dva tedna, in se je kvalificiral za ustni izpit, ki ga je bilo treba opraviti za pou\xc4\x8devanje na univerzi. Tako je leta 1929 izdal svojo prvo knjigo \xe2\x80\x93 Monetarna teorija in ekonomski cikli (Monetary Theory and the Trade Cycle). Dve leti kasneje, torej v letu 1931, je bil povabljen v Veliko Britanijo kot predavatelja za \xc5\xa1tiri predavanja na temo denarne ekonomije na London School of Economics (LSE) s strani Lionela Robbinsa. Ta \xc5\xa1tiri predavanja so vodila k temu, da je bil izbran za Tooke katedri za ekonomske znanosti in statistiko na LSE, kjer je opravljal to slu\xc5\xbebo do leta 1950, pri \xc4\x8demer je uradno postal britanski dr\xc5\xbeavljan leta 1938. Ko je pri\xc5\xa1el v Anglijo zaradi predavanj, se je tudi udele\xc5\xbeil debate z Johnom Maynardom Keynesom, ki je bil ekonomist na Univerzi Cambridge, kjer sta polemizirala o svojih teorijah glede vloge valute v razviti ekonomiji. Hayek je napisal ob\xc5\xa1irno kritiko Keynesove knjige Razprava o denarju (A Treatise on Money, 1930), na kar se je Keynes odzval s kritiko Hayekove zadnje knjige Cene in proizvodnja (Prices and Production, 1931), pri \xc4\x8demer so se na tej to\xc4\x8dki vme\xc5\xa1ali \xc5\xbee drugi ekonomisti v njun nesmiselni spor, kar ju je pripeljalo k temu, da sta ponovno razmislila o svojih interesih glede spora. Tako je po incidentu Keynes izdal novo knjigo Splo\xc5\xa1na teorija zaposlenosti, obresti in denarja (The General Theory of Employment, Interest and Money, 1936), ki je postala najpopularnej\xc5\xa1a ekonomska knjiga tistega \xc4\x8dasa. Hayekova \xc4\x8cista teorija kapitala (The Pure Theory of Capital) pa ni u\xc5\xbeivala tak\xc5\xa1ne popularnosti zaradi njene pozne izdaje in izbruha druge svetovne vojne. Hayekova Pot v hlap\xc4\x8devstvo (The Road to Serfdom), ki je imela naslov zasnovan bistvu politi\xc4\x8dne filozofije knjigi francoskega klasi\xc4\x8dnega liberalnega misleca Alexisa de Tocquevilleja, je bila napisana med 1940 in 1943 in je iz\xc5\xa1la marca 1944 v Veliki Britaniji s strani zalo\xc5\xbebe Routledge._NEWLINE_Friedrich Hayek je zapustil LSE po devetnajstih letih slu\xc5\xbebovanja in se je preselil v Ameriko, kjer je sprva \xc5\xbeivel 12 let v Chicagu, kjer je tudi sprejel ponujeno slu\xc5\xbebo profesorja na Univerzi v Chicagu na katedri za socialno znanost. Njegova prvi semester je bil fakultetni seminar o filozofiji znanosti, ki se ga je udele\xc5\xbeila ve\xc4\x8dina znanih znanstvenikov na univerzi vklju\xc4\x8dno z Enricom Fermijem in Sewallom Wrightom. Ko je bil v Chicagu, je delal tudi na filozofiji znanosti, politi\xc4\x8dni filozofiji in ekonomiji ter zgodovini idej. V tem \xc4\x8dasu, ko je urejal knjigo o pismih Johna Stuarta Milla, se je odlo\xc4\x8dil izdati dve knjigi na temo liberalne ureditve, Ustava za svobodo (The Constitution of Liberty) in Ustvarjalne sile svobodne civilizacije (The Creative Powers of a free Civilization). Prva knjiga ni prejela toliko priljubljenosti kot prvenec, s katerim je dosegel akademski preboju, Pot v hlap\xc4\x8devstvo. Leta 1952 je dopolnil in izdal filozofsko-psiholo\xc5\xa1ko delo iz mladosti Sistematika \xc4\x8dutil (The Sensory Order), ki se nana\xc5\xa1a na psihologijo in je sestavljena iz Hayekovih esejev iz dela \'Abuse of Reason\' pod naslovom \'The Counter-Revolution of Science: Studies on the Abuse of Reason\'. V svojih dvanajstih letih v Chicagu je napisal \xc5\xa1tevilne \xc4\x8dlanke o razli\xc4\x8dnih tematikah, ki so bili nato zbrani v njegovi knjigi Ustava za svobodo (1960), ki je bila napisana na temo politi\xc4\x8dne filozofije. Dve leti kasneje, leta 1962, je \xc5\xa1el v Zahodno Nem\xc4\x8dijo na Univerzo v Freiburgu, kjer je slu\xc5\xbeboval vse do svoje upokojitve \xc5\xa1est let kasneje, leta 1968, pri devetin\xc5\xa1estdesetih letih. V tem \xc4\x8dasu je sprejel tudi \xc4\x8dastni naziv profesorja Univerze v Salzburgu, Avstrija. Leta 1977 se je vrnil nazaj v Freiburg in dokon\xc4\x8dal delo na knjigi Pravo, zakonodajstvo in svoboda (Law, Legislation and Liberty, 1973-79), ki je kritika poskusa porazdelitve dobi\xc4\x8dkov v imenu socialne pravice, in je bila izdana v treh delih. V poznih sedemdesetih letih je bila izdana Denacionalizacija denarja (The Denationalization of Money) s strani In\xc5\xa1tituta za ekonomske zadeve v Londonu. Friedrich August von Hayek je za\xc4\x8del pisati svojo zadnjo knjigo kritike socializma v zgodnjih osemdesetih letih, a zaradi svojega poslab\xc5\xa1ujo\xc4\x8dega se zdravja ni imel mo\xc5\xbenosti dokon\xc4\x8dati tega dela, zato mu je filozof William W. Bartley III pomagal pri urejanju njegove zadnje knjige Usodna domi\xc5\xa1ljavost: zmote socializma (The Fatal Conceit: The Errors of Socialism), ki je bila izdana leta 1988.\n_START_SECTION_\nPrejetje Nobelove nagrade\n_START_PARAGRAPH_\n9. oktobra 1974 je bilo razgla\xc5\xa1eno, da bo Friedrich August von Hayek po\xc4\x8da\xc5\xa1\xc4\x8den z Nobelovo nagrado za ekonomijo, skupaj s \xc5\xa1vedskim socialistom in ekonomistom Gunnarjem Myrdalom. Ta novica je Hayeka mo\xc4\x8dno presenetila. Nobelova nagrada mu je bila podeljena decembra 1974, pri \xc4\x8demer mu je prinesla \xc5\xa1e dodatno medijsko pozornost in priznanost.\n_START_SECTION_\nPozna leta, priznanja in smrt\n_START_PARAGRAPH_\n\xc4\x8ceprav je bil Hayek po prepri\xc4\x8danju agnostik, je bil leta 1980 med dvanajstimi Nobelovimi nagrajenci, ki so bili na \xc4\x8dastnem sprejemu pri pape\xc5\xbeu Janezu Pavlu II.. \xc5\xa0tiri leta kasneje, leta 1984, je bil povi\xc5\xa1an v \xc4\x8dlana angle\xc5\xa1kega Order of the Companions of Honour s strani kraljice Elizabete II., zaradi nasveta tedanje angle\xc5\xa1ke predsednice vlade Margaret Thatcher, za njegovo \'slu\xc5\xbeenje prou\xc4\x8devanju ekonomije\'. Leta 1991 je ameri\xc5\xa1ki predsednik George H. W. Bush nagradil Hayeka s \'Presidential Medal of Freedom\', ki je ena od dveh najvi\xc5\xa1jih civilnih nagrad v Zdru\xc5\xbeenih dr\xc5\xbeavah, za Hayekovo \'\xc5\xbeivljenjsko dobo gledanja preko obzorja\'. Friedrich Hayek je umrl 23. marca 1992 v Freiburgu v Nem\xc4\x8diji in je bil pokopan 4. aprila na pokopali\xc5\xa1\xc4\x8du okro\xc5\xbeja Neustift am Walde na severnem obrobju Dunaja.\n_START_SECTION_\nPot v hlap\xc4\x8devstvo, 1944\n_START_PARAGRAPH_\nHayek je bil zaskrbljen s pogledom angle\xc5\xa1kih akademskih krogov na fa\xc5\xa1izem kot kapitalisti\xc4\x8dno reakcijo na socializem, \xc4\x8demur je namenil svoje delo "The Road to Serfdom", ki je bilo izdano leta 1944 v Angliji. V tem delu predstavlja, da nacionalni socializem v Nem\xc4\x8diji in fa\xc5\xa1izem v Italiji nista, kot menijo socialisti\xc4\x8dni misleci, obliki kapitalisti\xc4\x8dne reakcije, temve\xc4\x8d sta nadaljevani obliki socializma. Cilj knjige je po mnenju Hayeka bil, da takratno ve\xc4\x8dino, ki je bila proti liberalizmu, spreobrne in jo pripravi k temu, da vidi nevarnosti socializma. Hayekov glavni argument je, da vse oblike socializma in kolektivizma posledi\xc4\x8dno vodijo k ugovoru zoper liberalnim pravicam posameznika in pravnoustavnim principom. Vladanje z mo\xc4\x8djo v totalitarnih dr\xc5\xbeavah, torej takratni Nem\xc4\x8diji, Italiji in Sovjetski zvezi, po njegovem mnenju ni posledica zlobe posameznih ljudstev, temve\xc4\x8d preobrata socialisti\xc4\x8dnih naukov dolo\xc4\x8denega gospodarstva, kar vodi k zatiranju ljudstva, \xc4\x8detudi to ni bil namen socialistov.\n_START_SECTION_\nUstava za svobodo, 1960\n_START_PARAGRAPH_\nSvobodna dru\xc5\xbeba predpostavlja po Hayeku prvovrstno dominanco z jasnimi pravili. Potemtakem zagovarja mo\xc4\x8dno omejitev in precizno definicijo dr\xc5\xbeavnih upravnih sposobnosti preko ustave, da se s tem \xc5\xa1\xc4\x8ditijo pravice posameznika. Kot najpomembnej\xc5\xa1o omejitev dr\xc5\xbeavnega izvajanja prisile je navajal pravila, ki jim mora dr\xc5\xbeava slediti in ob tem ne ravnati po lastni \xc5\xbeelji. Po njegovem mnenju ni problem v tem, kdo vlada nad kom, temve\xc4\x8d koliko vladanja lahko izvajajo vladajo\xc4\x8di. Neposredno demokracijo brez omejitev dr\xc5\xbeavnih organov Hayek odklanja, ker ta oblika prav tako sloni k potla\xc4\x8ditvi ljudstva in s tem nastanku totalitarne demokracije. Njegovo predstavo ustave svobode lahko ozna\xc4\x8dujemo kot zametek ideje o pravni dr\xc5\xbeavi. Tak\xc5\xa1en sistem ne izklju\xc4\x8duje, da bo dejavnost gospodarstva regulirana, dokler ustreza regulacija postavljenim pravilom. S tem odklanja Hayek ekonomski sistem laissez-faire. Dolo\xc4\x8deni ukrepi, kot so nadzorovanje cen ali poskus postavitve socialne enakosti pa niso zdru\xc5\xbeljivi z njegovo svobodno dru\xc5\xbebo. Po Hayeku spadajo med dol\xc5\xbenosti dr\xc5\xbeave stvaritev pravnega reda, omogo\xc4\x8danje javnih storitev, osve\xc5\xa1\xc4\x8danje v dobro varnosti in svobode, uravnote\xc5\xbeenje davkov ter zagotovitev minimalne pla\xc4\x8de.\n_START_SECTION_\nNeoliberalna politi\xc4\x8dna teorija\n_START_PARAGRAPH_\nHayek je nadaljeval liberalne ideje politi\xc4\x8dno-filozofske struje, ki jo je za\xc4\x8del \xc5\xbee Adam Smith, ki se vrti okoli minimalnega koncepta dr\xc5\xbeave. Kljubuje predvsem t. i. socialnemu pravu/socialni pravi\xc4\x8dnosti, ki je po njegovem mnenju le zakrit interes srednjega razreda, da bi onemogo\xc4\x8dil vme\xc5\xa1avanje dr\xc5\xbeave. Minimalna dr\xc5\xbeava je za Hayeka oblika izogiba mo\xc4\x8di srednjega sloja, ki strmi k temu, da se porazdeli kapital z namenom stvaritve enakosti med ljudmi. Odraz njegovega mi\xc5\xa1ljenja se ka\xc5\xbee predvsem v Ustavi za svobodo (1960), kjer doka\xc5\xbee, da dr\xc5\xbeava ne more zagotoviti redistribucije kapitala, \xc4\x8de je edini razlog za tem "socialno pravo", saj je po njegovem dr\xc5\xbeava le pravno ogrodje, ki zagotavlja posamezniku na koncu prej\xc5\xa1njega odstavka omenjene dejavnike. Na podoben princip je celo leta 1967 predlagal odstranitev podr\xc5\xbeavljanja valut, torej privatizacijo dr\xc5\xbeavnih centralnih bank, kar se da tudi interpretirati kot preoblikovano idejo socializma in ne kot neoliberalno strmenje h krepljenju vloge privatnega sektorja.\n_START_SECTION_\nPrispevki k teoriji reda in evolucijski ekonomiji\n_START_PARAGRAPH_\nPoleg ekonomskih vpra\xc5\xa1anj se je Hayek po vojni ukvarjal predvsem z informacijsko-teoreti\xc4\x8dnimi, spoznavno-teoreti\xc4\x8dnimi, kulturno-teoreti\xc4\x8dnimi ter pravno-filozofskimi problemi kot tudi s teoreti\xc4\x8dnimi vpra\xc5\xa1anji na podro\xc4\x8dju psihologije. Po Hayekovem poklicanju na Freibur\xc5\xa1ko univerzo so nastali njegovi prispevki k teoriji o spontanem redu. Poleg teorije o kompleksnej\xc5\xa1ih fenomenih in prepoznavanju ter napovedovanju vzorcev je objavil tudi svoje razmi\xc5\xa1ljanje glede teorije o tekmovanju kot raziskovalni postopek. S tem je Hayek postavil svoje teorije o kulturni evoluciji nasproti ravnovesnemu mi\xc5\xa1ljenju neoklasike. Med njegove bolj znane prispevke \xc5\xa1tejemo deli Hlinjeno znanje (The Pretence of Knowledge, 1974) in Pravo, zakonodajstvo in svoboda (1979).\n_START_SECTION_\nZapu\xc5\xa1\xc4\x8dina\n_START_PARAGRAPH_\nHayekove teorije so na\xc5\xa1le v njegovih poznih letih, torej v osemdesetih in devetdesetih letih, tudi prakti\xc4\x8dno uporabo na primeru gospodarske politike nekaterih predsednikov kot npr. Ronald Reagan v Ameriki in Margaret Thatcher v Veliki Britaniji, pri katerih se je Hayek tudi poznal z njunimi svetovalci na osebni ravni. Ob tem pa je imel Hayek zmeraj ostro nasprotovanje porazdelitvi denarja med dr\xc5\xbeavljane, kar je vodilo k Hayekovim predlogom glede sanacije inflacije, ki je vklju\xc4\x8devala tudi do 20% raven brezposelnosti, samo da bi se prekinilo inflacijo. Za ustanovitelja Wikipedije Jimmyja Walesa so bila Hayekova dela glede teorije cen klju\xc4\x8dne za njegovo izvedbo Wikipedia projekta, ki je navsezadnje omogo\xc4\x8dil pisanje tega \xc4\x8dlanka. Eno leto po filozofovi smrti je bil na Dunaju ustanovljen Friedrich A. v. Hayek in\xc5\xa1titut, ki je zaseben raziskovalni in\xc5\xa1titut, katerega cilj je prou\xc4\x8devanje Hayekovega gospodarskega in dru\xc5\xbebenopoliti\xc4\x8dnega mi\xc5\xa1ljenja in njegovih teorij ter \xc5\xa1irjenje njegovih idej v javnosti. Leta 1998 je skupina podjetnikov, znanstvenikov in publicistov v Freiburgu ustanovilo Friedrich A. von Hayek-dru\xc5\xbebo, ki s svojimi letnimi prireditvami osve\xc5\xa1\xc4\x8da o Hayekovih idejah. Tako je \xc5\xa1tiri leta kasneje, torej leta 2002, sledila ustanovitev Friedrich August von Hayek sklada za svobodno dru\xc5\xbebo, ki tesno sodeluje s prej omenjeno dru\xc5\xbebo.'