b'\n_START_ARTICLE_\nKralj Artur\n_START_PARAGRAPH_\nKralj Artur je bil izmi\xc5\xa1ljen britanski kralj in pomemben lik v britanski bajeslovni zgodovini. Morda je bil navdih za legendo resni\xc4\x8dna oseba, vendar je vsako zgodovinsko dejstvo pogreznjeno v kasnej\xc5\xa1e izmi\xc5\xa1ljene pripovedke o Arturju. V njih se pojavlja kot ideal kraljevanja v vojni in miru; celo v sedanjosti je bil uvr\xc5\xa1\xc4\x8den med 100 najpomembnej\xc5\xa1ih Britancev vseh \xc4\x8dasov.\n_START_SECTION_\nZgodovinski viri\n_START_PARAGRAPH_\nVel\xc5\xa1ki kronist, galski pu\xc5\xa1\xc4\x8davnik Nenij, je v svojem delu Historia Britonum (okoli leta 800) omenil Arturja kot vodjo keltskih Britov v 12 bitkah proti Anglosasom. Ta pohod naj bi se kon\xc4\x8dal z Arturjevo zmago v bitki pri Badonu (Mons Badonicus) leta 516._NEWLINE_Najstarej\xc5\xa1i prepis dela Historia Britonum (Zgodovina Britov) je iz okoli leta 1000 in ni dovolj verodostojen. Nenij pi\xc5\xa1e, da se je v Britaniji v prvi polovici 6. stoletja po odhodu Rimljanov \xc5\xbeivelo mirno in brez vojn._NEWLINE_Na splo\xc5\xa1no so viri zgodovinskih podatkov o Arturju nejasni, vendar se vsi strinjajo, da je ob koncu 5. stoletja na ozemlju dana\xc5\xa1njega Walesa in Anglije, v tedanjem britskem kraljestvu Powys, \xc5\xbeivel voja\xc5\xa1ki vodja, ki je zdru\xc5\xbeil britska kraljestva v boju proti prihajajo\xc4\x8dim Anglom in Sasom (vsi viri govorijo, da Artur ni bil kralj, ampak "Dux bellorum" \xe2\x80\x93 voja\xc5\xa1ki vodja). Artur verjetno ni bilo njegovo pravo ime, ampak psevdonim, ki je simboliziral zdru\xc5\xbeevanje Britov, ki so obdr\xc5\xbeali stare keltske obi\xc4\x8daje, in tistih Britov, ki so se v \xc4\x8dasu vladavine Rimljanov romanizirali in sprejeli kr\xc5\xa1\xc4\x8danstvo. Ti dve skupini sta bili namre\xc4\x8d v sporu v obdobju za\xc4\x8detka vdorov Anglov in Sasov in jih je bilo treba zdru\xc5\xbeiti. Artur naj bi prevzel ta psevdonim, skovan iz britske in latinske besede za medveda \xe2\x80\x93 Arturjev simbol \xe2\x80\x93 arth in ursus \xe2\x80\x93 iz \xc4\x8desar je nastalo ime Arthursus \xe2\x80\x93 tj. Arthur oziroma Artur._NEWLINE_Po 12 sijajnih zmagah proti osvajalcem je Artur morda postal \xc5\xbertev istih sporov med kraljestvi, zaradi katerih je pri\xc5\xa1el na polo\xc5\xbeaj voditelja \xe2\x80\x93 bitka pri Camlannu, v kateri je umrl, je bila menda bitka dveh britskih kraljestev (v kroniki Annales Cambriae, ki je nastala konec 10. stoletja). Ne dolgo po njegovi smrti so Angli in Sasi nadaljevali osvajanje Britanskega otoka in samo 50 let po njegovi smrti zadnje Brite potisnili v oddaljene hribe Walesa in Cornwalla, kjer so se stari keltski obi\xc4\x8daji ohranili do dana\xc5\xa1njih dni ._NEWLINE_Leta 1191 so v kraju Glastonbury menda na\xc5\xa1li posmrtne ostanke kralja Arturja in kraljice Guinevre. Kosti so bile kasneje prenesene v mestno cerkev, a je bil grob uni\xc4\x8den v angle\xc5\xa1ki reformaciji, kosti pa so izginile. Kasneje so odkrili, da je bila to propagandna poteza tedanjih lokalnih oblasti, ki so \xc5\xbeelele pritegniti romarje. Pravi Arturjev grob ni bil nikoli odkrit, \xc4\x8deprav je bil po legendi prenesen na otok Avalon, kjer naj bi se njegove smrtne rane zacelile.\n_START_SECTION_\nLegenda o Arturju\n_START_PARAGRAPH_\nNe glede na zgodovinska dejstva, ki govorijo o resni\xc4\x8dnem obstoju britskega vodje v 5. stoletju, se deli mita o Arturju pojavijo \xc5\xa1ele s prihodom vite\xc5\xa1tva v srednjem veku. Pisne dele namre\xc4\x8d najdemo \xc5\xa1ele konec 11. stoletja kot odgovor na duhovna iskanja ljudi, ki so \xc5\xbeiveli v tedanji Evropi._NEWLINE_Legenda o kralju Arturju je bila prvi\xc4\x8d zapisana v delu Historia Regum Britanniae (Zgodovina britanskih kraljev) okoli leta 1139. Artur se omenja tudi v delih Bruta okoli leta 1200, Layamona, potem v Le Morte d\'Arthur Thomasa Maloryja (15. stoletje), a najbolj znan biograf kralja Arturja je Geoffrey Monmouthski (Zgodovina britanskih kraljev). Omenjajo se tudi dela Roberta de Borona: Joseph d\'Arimathe (Jo\xc5\xbeef iz Arimateje), Merlin in Perceval (Parsifal)._NEWLINE_Liki v legendah o kralju Arturju niso vedno v enakih odnosih, ampak so razli\xc4\x8dno povezani v raznih verzijah zgodbe. Artur je sin kralja Utherja Pendragona in kraljice Igraine. Njegova \xc5\xbeena je Guinevra. Lancelot je Arturjev najbolj\xc5\xa1i prijatelj in najzvestej\xc5\xa1i vitez. Ljubezenska zveza Lancelota in Guinevre ozna\xc4\x8duje tudi za\xc4\x8detek Arturjevega konca. Merlin je moder \xc4\x8dlovek in \xc4\x8darovnik. Morgana (Morgan le Fay) je Arturjeva sestra, ki mu je razkrila ljubezensko zvezo Lancelota in Guinevre. V drugih verzijah je vila ali simbol sre\xc4\x8de, v\xc4\x8dasih tudi negativen lik, ki \xc5\xbeeli vladati namesto Arturja. Tu so \xc5\xa1e vitezi Perceval, Galahad in Gavain, ki se omenjajo kot idealni vitezi, vdani Arturju._NEWLINE_Njegov me\xc4\x8d ekskalibur in zgodba o me\xc4\x8du v kamnu sta splo\xc5\xa1no znana. Artur je kot mladeni\xc4\x8d izpulil me\xc4\x8d iz kamna. Legenda pravi, da je tisti, ki bo izvlekel me\xc4\x8d, sin Utherja Pendragona, in Artur postane kralj. Okrogla miza, za katero sedijo Arturjevi vitezi okrogle mize in dvorec Camelot so prav tako sestavni del v zgodbah o kralju Arturju. Posebej je treba omeniti iskanje svetega grala. Gral, misti\xc4\x8dni predmet, lahko najde samo vitez \xc4\x8distega srca. S tem so v srednjem veku razlagali, kak\xc5\xa1ne lastnosti mora imeti idealen vitez._NEWLINE_V nekaterih razli\xc4\x8dicah Artur umre v boju proti svojemu ne\xc4\x8daku Mordredu, ki je za\xc4\x8del upor proti Arturju. V kasnej\xc5\xa1ih verzijah je Mordred sin incestne zveze Arturja in njegove sestre Morgane. Artur naj bi bil ubit v bitki pri Camlannu leta 537. Po bitki so ga odpeljali na otok Avalon, kjer naj bi sem mu zacelile rane. Zgodba pravi, da se bo nekega dne vrnil in ponovno zavladal.'