b'\n_START_ARTICLE_\nIn nomine Domini\n_START_SECTION_\nZgodovinsko ozadje\n_START_PARAGRAPH_\nSkoraj komaj mesec dni po za\xc4\x8detku pape\xc5\xbeevanja \xe2\x80\x93 izvoljen je bil 6. decembra 1058, a ume\xc5\xa1\xc4\x8den \xc5\xa1ele 24. januarja 1059 \xe2\x80\x93 in po uspe\xc5\xa1nem izgonu iz Rima Benedikta X. - , je pape\xc5\xbe Nikolaj II. sklical 13. aprila 1059 v Lateranu zborovanje, kjer je objavil bulo In nomine Domini, pomemben odlok o pape\xc5\xa1kih volitvah. Duhovni o\xc4\x8de tega odloka je bil nedvomno vplivni prenoviteljski kardinal Humbert. _NEWLINE__NEWLINE_Listina je dolo\xc4\x8dila, da naj volijo pape\xc5\xbea le kardinali-\xc5\xa1kofi, medtem ko ostali \xc4\x8dlani kardinalskega zbora le prisostvuje volitvam; duhov\xc5\xa1\xc4\x8dina in ljudstvo volitve le potrdijo z vzklikanjem (acclamatio). Na ta na\xc4\x8din so popolnoma izlo\xc4\x8dili vpliv rimskega plemstva kot predstavnika rimskega ljudstva, ki ga je imelo v pokarolin\xc5\xa1kem obdobju pri pape\xc5\xa1kih volitvah. Cesarja odlok mimogrede omenja, ne da bi mu dolo\xc4\x8dil posebno vlogo. Dolo\xc4\x8deno je tudi, da se lahko opravijo volitve zunaj Rima, a prihodnji pape\xc5\xbe je lahko tudi od drugod. Pravzaprav odlok samo ozakonjuje prakso, ki so jo \xc5\xbee za\xc4\x8deli uveljavljati pod vplivom Hildebranda \xe2\x80\x93 prihodnjega Gregorja VII., pri izvolitvi Nikolaja II., ki je bil prvi pape\xc5\xbe, katerega niso izvolili v Rimu, ampak v Sieni, in sicer le kardinali \xe2\x80\x93 brez prisostvovanja rimske duhov\xc5\xa1\xc4\x8dine in ljudstva. Nikolaj je utrdil na\xc4\x8din, ki je osvobodil Cerkev nadmo\xc4\x8di rimskega plemstva in cesarjevega nadzora ter ji zagotovil nujno neodvisnost. V poznej\xc5\xa1ih \xc4\x8dasih dolo\xc4\x8dbe niso do\xc5\xbeivele ve\xc4\x8djih sprememb. Omenimo pa\xc4\x8d odlok Licei de vitanda, s katerim je Aleksander III. leta 1179 zaupal izbor pape\xc5\xbea vsem \xc5\xa1klatnikom (in ne le kardinalom-\xc5\xa1kofom) \xe2\x80\x93 ter zahteval dvotretjinsko ve\xc4\x8dino kardinalskega zbora. _NEWLINE__NEWLINE_Odlok pape\xc5\xbea Nikolaja II. urejuje pape\xc5\xa1ke volitve in zagotavlja kardinalom osrednjo vlogo pri zadevi, po kateri so danes najbolj razpoznavni. V skladu s tem odlokom so volitve in vladanje Cerkve v \xc4\x8dasu sedisvakance prehajali vedno bolj in bolj v njihove roke. Na Tretjem lateranskem vesoljnem cerkvenem zboru je 1179 pape\xc5\xbe Aleksander dokon\xc4\x8dno omejil to odgovornost izklju\xc4\x8dno na kardinalski zbor.\n_START_SECTION_\nPovod za objavo odloka\n_START_PARAGRAPH_\nOdlok je bil objavljen, ker je obstajal razkol znotraj Cerkve: poleg pape\xc5\xbea Nikolaja II. je obstajal tudi protipape\xc5\xbe Benedikt X. . On se je sicer dokopal do pape\xc5\xa1tva po starih obi\xc4\x8dajih, ki jih je predpisovalo cerkveno pravo. Rimsko plemstvo, ki bi ga hotelo zadr\xc5\xbeati na pape\xc5\xa1kem prestolu, o\xc4\x8ditno ni \xc5\xa1tedilo z denarjem, da bi doseglo kljub zavra\xc4\x8danju kardinalov-\xc5\xa1kofov \xe2\x80\x93 odobravanje (laudatio) ljudstva. Benediktu X. so torej po pravici o\xc4\x8ditali simonijo, ki jo je ena\xc4\x8dil duhovni o\xc4\x8de bule - kardinal Humbert s herezijo. Odlok o pape\xc5\xa1kih volitvah je bil objavljen torej zato, da bi v prihodnje prepre\xc4\x8dil simonijo oziroma prekup\xc4\x8devanje s cerkvenimi slu\xc5\xbebami._NEWLINE__NEWLINE_Pape\xc5\xa1ka bula In nomine Domini je dala pravico do volitve pape\xc5\xbea le kardinalom-\xc5\xa1kofom. Cesar ni smel predlagati kandidata ali prepre\xc4\x8diti njegovo izvolitev, ampak jo je smel le potrditi. Redno se morajo volitve vr\xc5\xa1iti v Rimu. Pape\xc5\xbe postane pape\xc5\xbe v trenutku izvolitve in sprejetja in ne \xc5\xa1ele v trenutku kronanja, ume\xc5\xa1\xc4\x8danja odnosno ustoli\xc4\x8denja.\n_START_SECTION_\nVsebina\n_START_PARAGRAPH_\nS to bulo sta lateranski zbor in pape\xc5\xbe prenesla volilno pravico na kardinale-\xc5\xa1kofe; kardinali ni\xc5\xbejega reda, kot kardinali-duhovniki in kardinali-diakoni so morali privoliti naknadno. Cesarju in njegovim naslednikom je bila zagotovljena \xe2\x80\x93 pod dolo\xc4\x8denimi pogoji \xe2\x80\x93 pravica do potrditve. Ta listina je hotela razveljaviti volitve protipape\xc5\xbea. Zato je zagrozila tistim, ki bi ji dejansko nasprotovali, z izob\xc4\x8denjem.\n_START_SECTION_\nSestava listine\n_START_PARAGRAPH_\nOdlok je sinodalna listina, ki je sestavljena po zgledu srednjeve\xc5\xa1kih pisem iz pape\xc5\xa1ke pisarne. Za\xc4\x8dne se z uvodom, kjer je naveden datum, kraj in navzo\xc4\x8di na sinodi pod predsedanjem pape\xc5\xbea Nikolaja. Sledijo si po tem zaporedju podpisi pape\xc5\xbea, \xc4\x8dlanov rimske Cerkve, na\xc5\xa1kofje in \xc5\xa1kofje. Vsebina se za\xc4\x8denja z besedami:\xc2\xa0\xc2\xbbpontifex (Nicolaus)\xe2\x80\xa6 inquit\xc2\xab, ko sledi razlaga, kaj so sklenili pape\xc5\xbe Nikolaj in omenjeni. Samo jedro sestavljajo trije deli: predgovor (narratio), nakar sledijo posamezne dolo\xc4\x8dbe (dispositio), ki se kon\xc4\x8dujejo z gro\xc5\xbenjo za kaznovanje tistih, ki se predpisov ne bi dr\xc5\xbeali ali comminatio (kazenski izrek). Predgovor podaja razloge, zaradi katerih je bil odlok objavljen: ustvarila ga je skrb, da se ne bi ponovile okoli\xc5\xa1\xc4\x8dine, ki so nastale po smrti \xc5\xa0tefana IX.._NEWLINE__NEWLINE_Zanimivo, da obstajata dve razli\xc4\x8dici te pape\xc5\xa1ke bule, in sicer pape\xc5\xa1ka ter cesarska. Za\xc4\x8detek in konec cesarske razli\xc4\x8dice sta enaka pape\xc5\xa1ki, razen besede ali dveh. Razliko lahko najdemo v \xc5\xa1tevil\xc4\x8denju paragrafov. V cesarski verziji so volivci vsi kardinali in ne le kardinali-\xc5\xa1kofje; poleg tega ima cesar \xc5\xa1ir\xc5\xa1a pooblastila.\n_START_SECTION_\nOcena\n_START_PARAGRAPH_\nIn nomine Domini je bila prva od vrste pape\xc5\xa1kih bul, ki so temeljito prenovile postopek volitev za sede\xc5\xbe sv. Petra. Bula vsekakor ni popolnoma odpravila vpliv cesarske stranke. Pravzaprav je mo\xc4\x8d svetorimskega cesarja polagoma pojemala, dokler se ni moral odpovedati svoje pravice pri imenovanju pape\xc5\xbea 23. septembra 1122 z Worm\xc5\xa1kim sporazumom._NEWLINE__NEWLINE_Bula je bila sredstvo za utrditev vloge kardinalskega zbora pri pape\xc5\xa1kih volitvah; ta vloga se je okrepila z izvolitvijo Inocenca II. 1130. Prvi\xc4\x8d so se kardinali odlikovali kot skupina z najve\xc4\x8djimi pravicami v Cerkvi, vklju\xc4\x8dno z volitvijo naslednika apostola Petra.'