b'\n_START_ARTICLE_\nErnst Gideon von Laudon\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nLaudon, ki se je rodil na dru\xc5\xbeinskem posestvu pri Tootzenu (dana\xc5\xa1nja vzhodna Latvija), je leta 1732 vstopil v voja\xc5\xa1ko slu\xc5\xbebo Ruskega imperija, v slu\xc5\xbebi katere se je udele\xc5\xbeil poljske nasledstvene vojne in rusko-tur\xc5\xa1ke vojne v letih 1735-39, Nezadovoljen zaradi slabih mo\xc5\xbenosti napredovanja je leta 1741 zapustil Rusijo in se sprva ponudil Prusiji, ki pa ga je zavrnila in nato Avstriji, kjer pa so ga sprejeli._NEWLINE_Tu se je kot stotnik takoj udele\xc5\xbeil avstrijske nasledstvene vojne v sestavi korpusa pod poveljstvom von der Trencka. V bitkah v Alzaciji je bil ranjen in zajet. Po izpustitvi se je ponovno vrnil pod poveljstvo Trencka. Kmalu zatem je bil upokojen, nakar pa je v rev\xc5\xa1\xc4\x8dini do\xc4\x8dakal polaktivno slu\xc5\xbeenje v kraji\xc5\xa1ni\xc5\xa1kem polku v karlov\xc5\xa1kemu okro\xc5\xbeju. Ob izbruhu sedemletne vojne je bil kot podpolkovnik vpoklican v aktivno slu\xc5\xbeenje. V tej vojni je pokazal svoje voja\xc5\xa1ke znanje, tako da je bil leta 1757 povi\xc5\xa1an v Generalfeldwachtmeistra (generalmajorja konjenice) in povzdignjen v viteza reda Marije Terezije. Naslednje leto je bil povi\xc5\xa1an v podmar\xc5\xa1ala in povzdignjen v barona avstrijskega plemstva in v plemi\xc4\x8da Svetega rimskega cesarstva. Po veliki zmagi v bitki pri Konersdorfu leta 1759 je bil povi\xc5\xa1an \xc5\xa1e v Feldzeugmeistra in bil imenovan za vrhovnega poveljnika \xc4\x8ce\xc5\xa1ke, Moravske in \xc5\xa0lezije._NEWLINE_Po koncu vojne je Laudon postal generalni in\xc5\xa1pektor pehote; zaradi nesoglasij z vodstvom oboro\xc5\xbeenih sil se je upokojil. Leta 1769 je bil ponovno aktiviran in bil imenovan za vrhovnega poveljnika \xc4\x8ce\xc5\xa1ke in Moravske; na tem polo\xc5\xbeaju je ostal tri leta, nato pa se ponovno upokojil. Zaradi propada njegovega posestva in prigovarjanja Marije Terezije je leta 1776 ponovno vstopil v voja\xc5\xa1ko slu\xc5\xbebo in bil kmalu povi\xc5\xa1an v feldmar\xc5\xa1ala. Bil je eden od dveh glavnih avstrijskih poveljnikov med bavarsko nasledstveno vojno; po koncu vojne se je vrnil nazaj na svoje posestvu. Po izbruhu avstrijsko-tur\xc5\xa1ke vojne (1787-1791) in prvih avstrijskih porazih so ga \xc5\xa1e zadnji\xc4\x8d poklicali nazaj na boji\xc5\xa1\xc4\x8de. Leta 1789 je dosegel svojo zadnjo ve\xc4\x8djo zmago, ko je v treh tednih zavzel Beograd. V letu dni je \xc5\xbee umrl in sicer na uradnem polo\xc5\xbeaju vrhovnega poveljnika avstrijskih oboro\xc5\xbeenih sil._NEWLINE_Njegov sin Johann Ludwig Alexius von Laudon (1762\xe2\x80\x931822) je dosegel \xc4\x8din podmar\xc5\xa1ala._NEWLINE_Po njem so poimenovali prvo bojno ladjo razreda ersatz monarch - SMS Laudon, ki pa ni bila nikoli dokon\xc4\x8dana._NEWLINE_V slovenski ljudski pesmi Stoji, stoji tam beli grad je Laudon opisan kot osvajalec Beograda.'