b'\n_START_ARTICLE_\nJosip Gruden\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nJosip Valentin Gruden se je rodil 14. februarja 1869 v Ro\xc5\xbeni ulici v Ljubljani, doma pa je bil pravzaprav v Idriji, kjer je bil njegov o\xc4\x8de kroja\xc4\x8d in kjer je bil 15 let pozneje rojen brat Janez Kapistran (1884-1962). Njegov brrat je od\xc5\xa1el \xc5\xbee leta 1901 v Ameriko, \xc5\xa1tudiral bogoslovje v St. Paulu v Minnesoti in na katoli\xc5\xa1ki univerzi v Washingtonu, bil bogoslovni profesor v St. Paulu in eden vodilnih ameri\xc5\xa1kih katoli\xc5\xa1kih teologov._NEWLINE_Gruden je osnovno \xc5\xa1olanje opravil v Idriji, maturiral je v Ljubljani, kjer je tudi kon\xc4\x8dal \xc5\xa1tudij bogoslovja in leta 1892 prejel duhovni\xc5\xa1ko posvetitev. Naslednje leto je v Domu in svetu iz\xc5\xa1el njegov prvi zgodovinski \xc4\x8dlanek Slavni dan Slovencev pri Sisku, posve\xc4\x8den tristoletnici zmage nad Turki, ki je na\xc5\xa1e de\xc5\xbeele za vselej re\xc5\xa1ila neposredne tur\xc5\xa1ke nevarnosti. Leta 1897 je iz teologije doktoriral na Univerzi v Gradcu._NEWLINE_Sprva je deloval kot kaplan po razli\xc4\x8dnih gorenjskih krajih, bil je ravnatelj (1902) in prefekt (1898) ljubljanskega Alojzijevi\xc5\xa1\xc4\x8da, ljubljanski arhidiakon in kanonik ter knezo\xc5\xa1kofijski komisar za verouk na srednjih \xc5\xa1olah, profesor zgodovine in cerkvenega prava v ljubljanskem bogoslovju (1904 - 1911), predsednik Leonove dru\xc5\xbebe ter \xc4\x8dlan \xc5\xa1tevilnih odborov in komisij._NEWLINE_Pisal je v Dom in svet, Katoli\xc5\xa1ki obzornik, \xc4\x8cas, Voditelj v bogoslovnih vedah, Izvestja Muzejskega dru\xc5\xa1tva za Kranjsko, Carniolo, \xc4\x8casopis za zgodovino in narodopisje, Zbornik Matice slovenske, Moharjev koledar._NEWLINE_Leonova dru\xc5\xbeba je izdala dve njegovi zgodovinski knjigi: Cerkvene razmere med Slovenci v petnajstem stoletju in ustanovitev ljubljanske \xc5\xa1kofije (1908, 148 strani) ter Slovenski \xc5\xbeupani v preteklosti (donesek k starej\xc5\xa1i socialni zgodovini, 1916, 70 strani)._NEWLINE_S svojimi razpravami je segal Gruden od za\xc4\x8detkov kr\xc5\xa1\xc4\x8danstva do najnovej\xc5\xa1e dobe. "Pisal je tako o srednjem veku kot o reformaciji in protireformaciji ali francoskih Ilirski provincah, tako o cerkveni zgodovini kot o gospodarskih prilikah, tako o \xc5\xa1ir\xc5\xa1ih zadevah kot o krajevni zgodovini." Rad je razpravljal o aktualnih vpra\xc5\xa1anjih, pa naj so bila povezana z obletnicami ali s sodobnimi dogodki. Veliko truda je posve\xc4\x8dal iskanju virov. Med drugim je delal v cerkvenih arhivih v Ljubljani, v Vidmu (Udine), v \xc4\x8cedadu, v Benetkah, v Vatikanu._NEWLINE_Razen zgodovinskih \xc5\xa1tudij in \xc4\x8dlankov je napisal Gruden tudi nekaj na\xc4\x8delnih razprav o zgodovini. Posebej naj omenimo razpravo Kako tolma\xc4\x8dijo zgodovino?, ki jo je objavil v \xc4\x8detrtem letniku Katoli\xc5\xa1kega obzornika (1900). Za\xc4\x8del je z ugotovitvijo, da je na\xc4\x8din pisanja zgodovine zelo razli\xc4\x8den. "Med suhoparnimi bele\xc5\xbeki kakega kronista in velikimi sistemati\xc4\x8dnimi deli novodobnih zgodovinarjev, kolika razlika! Pred vsem zahtevamo od zgodovinarja, da obdeluje zgodovino pragmati\xc4\x8dno in organsko. V mogo\xc4\x8dem veletoku dogodkov nam mora kazati vzroke in posledice, pri zgodovinskih osebah njihov zna\xc4\x8daj in vpliv njih delovanja, pri posameznih dobah vodilne misli; zgodovine posameznih \xc4\x8dasovnih dob ne more obdelovati, ne da bi se oziral na preteklost, in pri posameznem narodu mora v po\xc5\xa1tev jemati vpliv drugih ljudstev, ki so ob enem z njim \xc5\xbeiveli. Zgodovina je kakor \xc5\xbeiv organizem, kjer so posamezni deli med seboj v tesni zvezi in se drug drugega izpopolnjujejo. Naravno je, da je \xc5\xbee pri tem na\xc4\x8dinu zgodovinopisja dodaj dokaj subjektivne primesi. Naj se tudi zgodovinar trudi, da bi bil nepristranski objektiven, vendar se mu to do cela ne bode nikar posre\xc4\x8dilo. Dogodki preteklosti se zrcalijo v njegovem duhu; on je tisti, ki dogodke in osebe tolma\xc4\x8di, ki jim prideva lastnosti, ki sestavlja, razkraja in sklepa." Za tem razpravlja o filozofiji zgodovine, ki re\xc5\xa1uje temeljna vpra\xc5\xa1anja razvoja \xc4\x8dlove\xc5\xa1tva, njegovega namena, zakonov in idej. Govori o konceptih Herderja, Fichteja, Hegla,darvinistov, Marxa, Engelsa in drugih._NEWLINE_Julija 1903 je bil Gruden izvoljen za predsednika Leonove dru\xc5\xbebe. Kot predsednik si je veliko prizadeval, da je Gradivo za zgodovino Slovencev v srednjem veku v redu izhajalo, kar nam ka\xc5\xbee dopisovanje s porfesorjem Kosom. Februarja 1907 je postal Gruden odbornik Muzejskega dru\xc5\xa1tva za Kranjsko. Njegov namen je bil "da si Izvestja izpopolnimo v osrednje vseslovensko glasilo za zgodovino in narodopisje."_NEWLINE_\xc5\xbde naslednje leto pa je dru\xc5\xa1tveni odbor sklenil opustiti slovensko in nem\xc5\xa1ko glasilo ter namesto obeh izdajati eno samo poliglotsko Carniolo. V njej so slovenski \xc4\x8dlanki prevladovali nad nem\xc5\xa1kimi. Gruden je bil eden od treh \xc4\x8dlanov novega uredni\xc5\xa1tva. Sourednik Carniole in ravnatelj Kranjskega de\xc5\xbeelnega, po vojni Narodnega muzeja, dr. Josip Mantuani, je zapisal o Grudnu v nekrologu: "Vsi njegovi spisi iz\xc5\xbearevajo gorko ljubezen do na\xc5\xa1ega naroda, ka\xc5\xbeejo \xc5\xbeilavo smernost in izpri\xc4\x8dujejo blagodejno objektivnost, ki se ne stra\xc5\xa1i niti zastarelih predsodkov. S to svojo moderno smerjo je postal Gruden ne le u\xc4\x8ditelj za zgodovino zanimajo\xc4\x8demu se nara\xc5\xa1\xc4\x8danju na\xc5\xa1e inteligence, ampak tudi preprostim slojem, ki so lahko sledili njegovim izvajanjem, pisanim v poljudni doma\xc4\x8di besedi. Temu dejstvu je pa\xc4\x8d pripisovati veliko popularnost njegove Zgodovine slovenskega naroda, knjige, ki je podrla po posredovanju odli\xc4\x8dne Dru\xc5\xbebe sv. Moharja v zadnjo hribovsko ko\xc4\x8do; tudi tam so jo \xc4\x8ditali in razumeli. Gruden je bil popularen, vendar pa je \xc4\x8dutil v sebi in varoval si nekako u\xc4\x8denja\xc5\xa1ko nobleso Sugestivna beseda "ljudski" ni imela zanj demago\xc5\xa1ko izkori\xc5\xa1\xc4\x8danega pomena, kakor ga v na\xc5\xa1i dobi nahajamo tako pogosto. Vendar pa je bil poljuden v svoji besedi, res ljudski pisatelj kakor jih imamo malo."_NEWLINE_Gruden je bil \xc5\xbee od mladosti \xc5\xa1ibkega zdravja. Po doktoratu se je moral iti zdravit za nekaj \xc4\x8dasa v Meran na ju\xc5\xbenem Tirolskem. Proti koncu leta 1917 pa mu je te\xc5\xbeka bolezen onemogo\xc4\x8dila vsako delo. Umrl je 1. novembra 1922, v triinpetdesetem letu \xc5\xbeivljenja._NEWLINE_Njegovo najpomembnej\xc5\xa1e delo je Zgodovina slovenskega naroda. Prvi\xc4\x8d je bilo izdano v ve\xc4\x8d zvezkih, ki so izhajali med letoma 1910 in 1922.'