b'\n_START_ARTICLE_\nJanez Trdina\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nJanez Trdina je od leta 1842 obiskoval ljubljansko gimnazijo in leta 1850 tudi maturiral ter \xc5\xa1e istega leta od\xc5\xa1el na Dunaj, kjer je \xc5\xa1tudiral zgodovino, geografijo in klasi\xc4\x8dno jezikoslovje. Zraven pa je pri Franu Miklo\xc5\xa1i\xc4\x8du \xc5\xa1tudiral \xc5\xa1e staro cerkveno slovan\xc5\xa1\xc4\x8dino. Ob \xc5\xa1tudiju je prevajal za Mohorjevo dru\xc5\xbebo. \xc5\xa0tudij je dokon\xc4\x8dal leta 1853, in diplomiral leta 1854. Kot profesor je slu\xc5\xbeboval v Vara\xc5\xbedinu, kot pripravnik na vara\xc5\xbedinski gimnaziji \xc5\xa0tefana Muzlerja in od leta 1855 \xc5\xa1e na Reki. Leta 1867 je bil kazensko pred\xc4\x8dasno upokojen zaradi pohuj\xc5\xa1evanje mladine in \xc5\xa1\xc4\x8duvanja le-te proti dr\xc5\xbeavi in cerkvi.  _NEWLINE_Preselil se je v Br\xc5\xa1ljin pri Novem mestu, kjer je prehodil Dolenjsko in Belo krajino in na svojih popotovanjih bele\xc5\xbeil svoja spoznanja o ljudskem \xc5\xbeivljenju, delu, verovanju in navadah. To je kasneje uporabil v avtobiografskih delih, povestih, \xc4\x8drticah in bajkah. Ene izmed znanih del so njegove Bajke in povesti o Gorjancih in Narodne pripovedke iz bistri\xc5\xa1ke doline (Pripovedka od zlate hru\xc5\xa1ke).\n_START_SECTION_\nDelo\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1849 je Janez Trdina objavil prve literarne prispevke v \xc4\x8dasopisu Slovenija. V letih od 1849 do 1851 je za\xc4\x8del objavljati tudi svoje prve pesni\xc5\xa1ke in pripovedne poskuse. Ljudske pripovedke je objavljal pod naslovom Narodne pripovedke iz Bistri\xc5\xa1ke doline, leta 1850 pa je napisal prozni na\xc4\x8drt za ep Pripovedka od Glasan-Boga. Sledila sta zgodovinsko-epska pesnitev Bran in pogin Japodov in satiri\xc4\x8dna Pripovedka od zlate hru\xc5\xa1ke. V tem \xc4\x8dasu je napisal tudi literarnokriti\xc4\x8dno razpravo Pretres slovenskih pesnikov, ki je bila izdana v Ljubljanskem \xc4\x8dasniku leta 1850 in Zgodovino slovenskega naroda, ki je iz\xc5\xa1la \xc5\xa1ele leta 1866. Po letu 1851 Janez Trdina skoraj trideset let ni ni\xc4\x8d objavljal, po premoru pa je prvi\xc4\x8d objavil v Ljubljanskem zvonu leta 1881 Verske bajke na Dolenjskem, v naslednjih \xc5\xa1estih letih pa so v isti literarni reviji izhajale Bajke in povesti o Gorjancih._NEWLINE_Napisal pa je \xc5\xa1e spominske in narodopisne spise: Hrva\xc5\xa1ki spomini (1885-1887), Bachovi huzarji in Iliri (1903), Moje \xc5\xbeivljenje (1905-1906), Izprehod v Belo krajino (izide po smrti 1912).\n_START_SECTION_\nPoimenovanja\n_START_PARAGRAPH_\nPo njem so leta 1923 na pobudo Ferdinanda Seidla najvi\xc5\xa1ji vrh Gorjancev, do tedaj Sveta Jera, poimenovali Trdinov vrh, kasneje pa tudi planinsko-pohodno Trdinovo pot po Dolenjski. Tudi Kulturni center Janeza Trdine v Novem mestu je poimenovan po njem._NEWLINE_Na dan, ko se je Janez Trdina rodil, je v Menge\xc5\xa1u danes ob\xc4\x8dinski praznik, po njem pa imajo poimenovano tudi Planinsko dru\xc5\xa1tvo Janeza Trdine Menge\xc5\xa1._NEWLINE_Ob\xc4\x8dina Novo mesto ob\xc4\x8dasno podeljuje Trdinovo nagrado, za dose\xc5\xbeke na intelektualnih podro\xc4\x8djih.'