b'\n_START_ARTICLE_\nFriedrich Schleiermacher\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nSchleiermacher se je rodil leta 1768 v Breslauvu (Nem\xc4\x8dija) kot sin pruskega voj\xc5\xa1\xc4\x8daka. Svojo \xc5\xa1tudijsko pot je za\xc4\x8del v pietisti\xc4\x8dni (protestantski) \xc5\xa1oli Herrnhuter Br\xc3\xbcdergemeine. Zaradi dvomov v nekatere pietisti\xc4\x8dne doktrine, ki se jih je u\xc4\x8dil na tej \xc5\xa1oli, se je pre\xc5\xa1olal na univerzo Halle (Berlin). Tam je nadaljeval s \xc5\xa1tudijem teologije in leta 1790 tudi diplomiral. V \xc4\x8dasu \xc5\xa1tudija je ve\xc4\x8dino \xc4\x8dasa posve\xc4\x8dal preu\xc4\x8devanju Kantove filozofije. Kot produkt le-te so nastali \xc5\xa1tevilni neizdani eseji, ki so miselno nasprotovali Kantovemu mi\xc5\xa1ljenju. Malo kasneje je za\xc4\x8del pisati tekste z religiozno tematiko. Med leti 1794 in 1696 je deloval kot pastor v Landsbergu. Nato se je preselil v Berlin, kjer je postal bolni\xc5\xa1ni\xc4\x8dni \xc5\xbeupnik. Takrat je sre\xc4\x8dal tudi znane predstavnike romantike, ki so ga med drugim navdihovali pri ustvarjanju. Tako je med drugim nastalo eno njegovih najpomembnej\xc5\xa1ih del, O religiji (govori izobra\xc5\xbeenim med njenimi zani\xc4\x8devalci). Med leti 1799 in 1804 se je potopil v prevajanje Platonovih dialogov. Ti so bili izdani med leti 1804 in 1828. Filozof se je ob tem ukvarjal tudi s problematiko prevajanja. Schleiermacher je gojil ljubezenska \xc4\x8dustva do dveh poro\xc4\x8denih \xc5\xbeensk (ge. Herz in ge. Grunow), a iz tega se je razvil le \xc5\xa1kandal, zaradi katerega je moral Friedrich zapustiti Berlin. Tako se je leta 1804 zaposlil na univerzi Halle, kjer je najprej pou\xc4\x8deval etiko in nato hermenevtiko. Tri leta pozneje se je zaradi francoske okupacije (\xc4\x8das Napoleonovih osvajanj) preselil v Berlin, kjer se je poro\xc4\x8dil s Henrietto von Willich. Skupaj sta imela otroke, on pa je \xc5\xa1e naprej nadaljeval s pou\xc4\x8devanjem hermenevtike na Berlinski univerzi in pisanjem knjig. Leta 1811 je postal \xc4\x8dlan berlinske akademije znanosti. So\xc4\x8dasno z njegovo dobo prevajanja se je za\xc4\x8del ob\xc4\x8dasno ukvarjati \xc5\xa1e z estetiko (1819) in Jezusovim \xc5\xbeivljenjem. V zadnjih letih \xc5\xbeivljenja pa se je ve\xc4\x8dinoma posve\xc4\x8dal filozofiji religije. Umrl je leta 1834 v Berlinu.\n_START_SECTION_\nDelovanje\n_START_PARAGRAPH_\nSchleiermacher je v svoji karieri sprejel Kantovo na\xc4\x8delo o tem, da je znanje omejeno z izku\xc5\xa1njami, vendar ga je priredil po svoje. Sprejel je namre\xc4\x8d obstoj tako imenovanega\xc2\xa0\xc2\xbbDing an Sich\xc2\xab\xc2\xa0oz. noumena (stvar, ki obstaja, vendar je ne moremo na nikakr\xc5\xa1en na\xc4\x8din zaznati) in ga po svoje imenoval kar Sein. Schleiermacher je bil zelo aktiven na podro\xc4\x8dju hermenevtike in je zato v mnogih virih zaznamovan kot\xc2\xa0\xc2\xbbo\xc4\x8de hermenevtike\xc2\xab. Njegovih del s tega podro\xc4\x8dja sicer ni veliko, se je pa z njo zagreto ukvarjal kot u\xc4\x8ditelj. Vsi zapisi na to temo so bili skrbno zbrani po njegovi smrti, pozneje se je po njegovi zaslugi razvila v svobodno vejo znanosti. Ukvarjal se je ve\xc4\x8dinoma z alternativno interpretacijo biblijskih in klasi\xc4\x8dnih besedil, ki so bila dotlej javnosti predstavljena specifi\xc4\x8dno, ustaljeno in nerazumljivo. Za popolno interpretacijo vseh besedil je sestavil sistem, ki ga je poimenoval\xc2\xa0\xc2\xbbKunst des Verstehens\xc2\xab\xc2\xa0oz.\xc2\xa0\xc2\xbbumetnost razumevanja\xc2\xab. Z njim je interpretacijo besedila razdelil na upo\xc5\xa1tevanje in opazovanje misli in ciljev pisatelja (psiholo\xc5\xa1ka interpretacija) ter na splo\xc5\xa1no uporabo jezika (slovni\xc4\x8dna interpretacija). Glavni cilj hermenevtike je bil zanj razumevanje, ki pa ga mora \xc4\x8dim natan\xc4\x8dneje izraziti z besedami; interpretator mora uporabljati \xc4\x8dim primernej\xc5\xa1i jezik in poleg tega \xc5\xa1e paziti in budno spremljati, \xc4\x8de mu poslu\xc5\xa1alci sledijo. Izogibati se mora nejasnostim, ki so lahko plod govor\xc4\x8devega nerazumevanja ali pa plod povr\xc5\xa1nega izra\xc5\xbeanja. \xc5\xbdivljenja pa filozof ni posvetil le veri in teologiji, temve\xc4\x8d je svoje zanimanje usmeril tudi v moralni svet, v katerem je vera zanj predstavljala le nadomestni del. V svojih zgodnjih esejih je kritiziral po njegovo napa\xc4\x8dne nazore mnogih znanih filozofov, med njimi tudi Kanta in Fichteja; prizanesel je le Platonu in Spinozi. Schleiermacher je za seboj pustil velik vpliv na podro\xc4\x8dju teologije, ki je bil \xc5\xa1e posebej opazen v 19. in na za\xc4\x8detku 20. stoletja. Med letoma 1925 in 1955 so bili njegovi pogledi napadeni s strani neortodoksne teologije, ustanovljene s strani Karla Bartha in Emila Brunnerja. Pozneje se je spet pojavilo cenjenje in raziskovanje filozofovih del, zaradi vnovi\xc4\x8dnega zanimanja za teologijo 19. stoletja. Po filozofu je poimenovan asteroid 12694 s strani nem\xc5\xa1kega astronoma Freimuta B\xc3\xb6rngena za njegove teolo\xc5\xa1ke dose\xc5\xbeke.\n_START_SECTION_\nAvtorska dela\n_START_PARAGRAPH_\nNjegovo najpomembnej\xc5\xa1e delo je nedvomno O religiji: Govori izobra\xc5\xbeenim med njenimi zani\xc4\x8devalci (\xc3\x9cber die Religion: Reden an die Gebildeten unter ihren Ver\xc3\xa4chtern), ki je hkrati tudi njegovo prvo obse\xc5\xbenej\xc5\xa1e delo, izdano leta 1799. V njem se ka\xc5\xbee vpliv mnogih velikih filozofov in Schleiermacherjeve razgledanosti. V delu je filozof izra\xc5\xbeal stali\xc5\xa1\xc4\x8de o tem, da je vera zakoreninjena globoko v \xc4\x8dlove\xc5\xa1ka \xc4\x8dustva, in da vsi ljudje ob\xc4\x8dutimo \xc5\xbeeljo po izra\xc5\xbeanju svoje zavesti z drugimi. S to knjigo se je za\xc4\x8delo obdobje protestantske liberalne teologije, ki je nudilo nov, osve\xc5\xbeujo\xc4\x8d pogled na tedanjo cerkev.'