b'\n_START_ARTICLE_\nFran\xc4\x8di\xc5\xa1ek Asi\xc5\xa1ki\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nFran\xc4\x8di\xc5\xa1ek Asi\xc5\xa1ki se je rodil leta 1181/1182 v mestu Assisi, v  Umbriji v srednji Italiji. Njegov o\xc4\x8de Pietro Bernardone je bil premo\xc5\xbeen trgovec z blagom. Mati Pika Bourlement je bila doma iz Provanse v Franciji. Fran\xc4\x8di\xc5\xa1ka so krstili za \xc2\xbbJaneza\xc2\xab\xc2\xa0(Giovannija), vendar ga vsi klicali zgolj \xc2\xbbFrancesco\xc2\xab\xc2\xa0(mali Francozek), zaradi matere, ki je bila Francozinja. Prvo izobrazbo je Fran\xc4\x8di\xc5\xa1ek dobil v \xc5\xbeupnijski \xc5\xa1oli svetega Jurija. Doma se je nau\xc4\x8dil tudi nekaj franco\xc5\xa1\xc4\x8dine. Okrog sebe je rad zbiral fantovsko dru\xc5\xbebo in razmetaval o\xc4\x8detovo bogastvo. Zaradi tega je bil med vrstniki zelo priljubljen._NEWLINE_Fran\xc4\x8di\xc5\xa1ek si je zelo \xc5\xbeelel postati vitez. Vite\xc5\xa1ko \xc4\x8dast in slavo si je hotel pridobiti z juna\xc5\xa1tvi v vojnah, ki jih takrat ni manjkalo. Pri dvajsetih letih  je od\xc5\xa1el v vojno med Assisijem in Perugio, vendar so ga zajeli in je bil eno leto v ujetni\xc5\xa1tvu.  Po vrnitvi domov je kmalu resno zbolel, vendar se je kasneje udele\xc5\xbeil tudi vojne v Apuliji, v ju\xc5\xbeni Italiji.\n_START_SECTION_\nVersko delovanje\n_START_PARAGRAPH_\nNa poti je imel skrivnostne sanje, ki so spremenile njegovo mi\xc5\xa1ljenje in \xc5\xbeivljenje. Poromal je v Rim, ves se je posvetil molitvi in premi\xc5\xa1ljevanju o bo\xc5\xbeji prisotnosti, o \xc4\x8dlovekovi popolni svobodi, o prostosti v Bogu. Spoznal je, da je pot do tega \xc5\xbeivljenje po evangeliju, zato se je zavzel za dosledno izpolnjevanje evangelija. Njegovo \xc5\xbeivljenje se je zelo spremenilo. Pomagal je ubo\xc5\xbenim in bolnim, njegov o\xc4\x8de se je kmalu zbal za svoje bogastvo, ker ga je Fran\xc4\x8di\xc5\xa1ek tako razdajal, zato je zahteval, da se je moral Fran\xc4\x8di\xc5\xa1ek javno odpovedati dedi\xc5\xa1\xc4\x8dini. _NEWLINE_V navzo\xc4\x8dnosti \xc5\xa1kofa in me\xc5\xa1\xc4\x8danov se je leta 1206 (marca ali aprila) na trgu pred asi\xc5\xa1ko stolnico odpovedal svoji dedi\xc5\xa1\xc4\x8dini in zapustil dru\xc5\xbeinsko hi\xc5\xa1o.  Slekel je celo obleko in jo vrnil o\xc4\x8detu z denarjem vred, z besedami: \xc2\xbbDo zdaj sem Petra Bernardona klical za o\xc4\x8deta, sedaj mu vrnem vse, tudi obleko. Zato ne bom ve\xc4\x8d govoril: o\xc4\x8de Bernardone, ampak bom po pravici molil: O\xc4\x8de na\xc5\xa1, ki si v nebesih.\xc2\xab_NEWLINE_Ko je Fran\xc4\x8di\xc5\xa1ek nekega dne molil v napol razpadli in podrti cerkvici svetega Damijana, je zasli\xc5\xa1al besede: "Fran\xc4\x8di\xc5\xa1ek, ali ne vidi\xc5\xa1, da se moja hi\xc5\xa1a podira? Pojdi in jo popravi!" Fran\xc4\x8di\xc5\xa1ek je te besede razumel dobesedno in je za\xc4\x8del popravljati cerkev. Popravil je tudi cerkev svete Marije Angelske, imenovano Porcijunkula. V njej je ve\xc4\x8dkrat molil in tam spoznal, da ga Bog po\xc5\xa1ilja popravljat \xc5\xbeivo Bo\xc5\xbejo hi\xc5\xa1o, Cerkev iz ljudi, ki je v tistem \xc4\x8dasu versko razpadala. Porcijunkula je bila takrat last benediktinskega samostana na Monte Subasio. Samostanske predstojnike je prosil, da so jo njemu prepustili v uporabo in oskrbo. Tukaj se je Fran\xc4\x8di\xc5\xa1ek sedaj naselil, stregel pri ma\xc5\xa1i, se poglabljal v molitev in premi\xc5\xa1ljevanje ter z vso iskrenostjo vedno iskal bo\xc5\xbejo voljo, da bi jo z ljubeznijo izpolnil._NEWLINE_24. februarja, na god svetega Matije leta 1208, je kakor navadno ministriral pri ma\xc5\xa1i v porcijunkulski cerkvici. Pri ma\xc5\xa1i je duhovnik bral evangelij, kako je Kristus poslal apostole oznanjat evangelij: \xc2\xbbPojdite raj\xc5\xa1i k izgubljenim ovcam Izraelove hi\xc5\xa1e. Spotoma pa oznanjajte in govorite: Nebe\xc5\xa1ko kraljestvo se je pribli\xc5\xbealo. Bolnike ozdravljajte, mrtve obujajte, gobave o\xc4\x8di\xc5\xa1\xc4\x8dujte, demone izganjajte. Zastonj ste prejeli, zastonj dajajte. Ne oskrbujte se ne z zlatom ne s srebrom ne z bakrom v pasovih, ne s popotno torbo ne z dvema suknjama ne s sandali ne s palico, kajti delavec je vreden svoje hrane\xc2\xab (Mt 10,6-10). Fran\xc4\x8di\xc5\xa1ku so bile te besede kot odkritje, saj je doumel njihov pravi pomen in vsebino. Spoznal je pomen ubo\xc5\xa1tva v osebnem \xc5\xbeivljenju vsakega kristjana, kakor tudi v \xc5\xbeivljenju vse Cerkve. Kristusov apostol mora biti ubog, da ga more Bog napolniti s svojo ljubeznijo; biti mora apostol ubo\xc5\xa1tva. Odtlej je hotel \xc5\xbeiveti v ubo\xc5\xa1tvu, kot so \xc5\xbeiveli Kristus in apostoli._NEWLINE_Po ma\xc5\xa1i je pred cerkvijo odlo\xc5\xbeil svojo pu\xc5\xa1\xc4\x8davni\xc5\xa1ko obleko, si oblekel sivorjavo tuniko (haljo) s kapuco iz trde neobdelane volne, kakr\xc5\xa1no so takrat nosili najbolj siroma\xc5\xa1ni ljudje v njegovem kraju, in se opasal z vrvjo. Poln svetega navdu\xc5\xa1enja je \xc5\xa1el v \xc5\xbeupnijsko cerkev svetega Jurija, kjer je imel svojo prvo pridigo. Govoril je preprosto, a zelo prepri\xc4\x8dljivo. Potem je hodil okrog in pridigal povsod, kjer so bili ljudje pripravljeni poslu\xc5\xa1ati. Spodbujal jih je k pokori in medsebojni ljubezni. Njegove preproste, iskrene in prisr\xc4\x8dne besede so \xc5\xa1le ljudem do srca. Imel je srce polno ljubezni, zato je znal vse pomiriti, potola\xc5\xbeiti, razveseliti in ohrabriti.\n_START_SECTION_\nUstanovitev reda\n_START_PARAGRAPH_\nFran\xc4\x8di\xc5\xa1kov zgled, njegov pristni evangeljski duh in njegove prepri\xc4\x8devalne besede so nekatere ljudi tako prevzele, da so se odlo\xc4\x8dili, da se mu pridru\xc5\xbeijo in sprejmejo njegov na\xc4\x8din \xc5\xbeivljenja. Prvi, ki se mu je pridru\xc5\xbeil, je bil bogat in ugleden trgovec iz Assisija, Bernard da Quintavalle. Kmalu se jima je pridru\xc5\xbeil tudi pravnik Peter Cattani. S tema dvema bratoma je \xc5\xa1el Fran\xc4\x8di\xc5\xa1ek 16. aprila 1209 v asi\xc5\xa1ko cerkev svetega Nikolaja, kjer so prosili duhovnika, naj jim trikrat odpre evangeljsko knjigo. Vsakokrat se jim je odprla na mestu, kjer govori o poslanstvu apostolov in njihovem ubo\xc5\xa1tvu. _NEWLINE_Fran\xc4\x8di\xc5\xa1ek se je ves vesel zahvalil Bogu, ki je v njemu in njegovima bratoma za\xc4\x8drtal pot evangeljskega ubo\xc5\xa1tva. Obrnil se je k bratoma in jima rekel: "Brata, to je na\xc5\xa1e \xc5\xbeivljenje in na\xc5\xa1e vodilo, kakor tudi vseh tistih, ki ho\xc4\x8dejo stopiti v na\xc5\xa1o dru\xc5\xbebo. Pojdita torej in spolnita, kar sta sli\xc5\xa1ala." To je bil dan ustanovitve reda manj\xc5\xa1ih bratov: fran\xc4\x8di\xc5\xa1kanov, pa tudi   kapucinov in  minoritov. _NEWLINE_Od tega dne naprej so bratje \xc5\xbeiveli skupaj v duhu evangelija, ki jim ga je Gospod pokazal. \xc5\xa0tevilo je kmalu naraslo na dvanajst bratov, ki so se v duhu prave poni\xc5\xbenosti poimenovali Fratres minores - Manj\xc5\xa1i bratje. Naselili so se v celici poleg porcijunkulske cerkvice. Tu so se posvetili molitvi, premi\xc5\xa1ljevanju, pridiganju in delu. Stregli so gobavcem, ki so bili v bli\xc5\xbeini, pomagali ljudem pri delu na polju in pri drugem delu. Za svoje delo niso prejemali denarja, ampak le hrano, ki so jo potrebovali. Ljudje so se jih kmalu navadili, ob\xc4\x8dudovali so njihovo predanost Bogu, njihovo plemenitost, preprostost in dobro voljo._NEWLINE_Leta 1210 je pape\xc5\xbe Inocenc III. ustno potrdil Vodilo, ki ga je napisal Fran\xc4\x8di\xc5\xa1ek.  Tako je bil red manj\xc5\xa1ih bratov kanoni\xc4\x8dno ustanovljen. Fran\xc4\x8di\xc5\xa1ek je postal vrhovni predstojnik novoustanovljenega reda. Bil je tudi posve\xc4\x8den v diakona, duhovnik pa ni nikoli postal, ker se je imel za nevrednega te slu\xc5\xbebe._NEWLINE_Vedno ve\xc4\x8d mladih mo\xc5\xa1kih je prihajalo, da bi se pridru\xc5\xbeili redu. Okoli porcijunkulske cerkvice so si postavili ko\xc4\x8de iz slame in protja. Fran\xc4\x8di\xc5\xa1ek je vzgajal in vodil svoje brate z veliko o\xc4\x8detovsko ljubeznijo, ni\xc4\x8desar jim ni ukazoval, v ni\xc4\x8demer jim ni bil najprej sam zgled, bil je strog in dosleden v zahtevah, vendar ni nikoli nikogar \xc5\xbealil. Brate je po\xc5\xa1iljal po dva in dva v bli\xc5\xbenje in daljne kraje oznanjat Kristusov evangelij spreobrnjenja.\n_START_SECTION_\nPoslanstvo\n_START_PARAGRAPH_\nFran\xc4\x8di\xc5\xa1kovi bratje so prvi med redovi sprejeli v svoj program \xc2\xbbapostolat med pogani\xc2\xab, torej misijone. Kr\xc5\xa1\xc4\x8danstvo so oznanjali tudi v Sveti de\xc5\xbeeli in v Maroku. Leta 1220 so prvi Fran\xc4\x8di\xc5\xa1kovi bratje umrli mu\xc4\x8deni\xc5\xa1ke smrti v Maroku. Tudi Fran\xc4\x8di\xc5\xa1ek se je odpravil leta 1219 v Sveto de\xc5\xbeelo, v Sirijo in Egipt, kjer je pogumno \xc5\xa1el pred sultana Malek-al-Kamila in mu govoril o Kristusu. _NEWLINE_Sredi leta 1220 se je Fran\xc4\x8di\xc5\xa1ek spet vrnil v Assisi. Vodstvo reda je sedaj prepustil svojima vikarjema bratoma Petru in Eliju, sam pa se je umaknil v samoto na goro Alverno,  kjer se je posvetil urejanju discipline in notranjega \xc5\xbeivljenja svoje \xc5\xa1tevilne redovne dru\xc5\xbeine. Tam je leta 1224 do\xc5\xbeivel misti\xc4\x8dno izkustvo stigmatizacije, kar je prvi zapisani primer tega fenomena.  Telesno trpljenje je dojemal kot dedi\xc5\xa1\xc4\x8dino Kristusovega trpljenja, o \xc4\x8demer govori tudi znana Son\xc4\x8dna pesem - Hvalnica stvarstva (Cantico deo frate sole)  .\n_START_SECTION_\nRedovna pravila\n_START_PARAGRAPH_\nS sodelovanjem brata Elija je za red napisal Vodilo sv. Fran\xc4\x8di\xc5\xa1ka , ki ga je pape\xc5\xbe Honorij III. potrdil 29. novembra 1223, v osmem letu svojega pape\xc5\xbeevanja._NEWLINE_Fran\xc4\x8di\xc5\xa1ek je leta 1221 napisal tudi vodilo za Tretji red sv. Fran\xc4\x8di\xc5\xa1ka   (tudi III. red), katerega \xc4\x8dlani \xc5\xbeivijo doma v svojih dru\xc5\xbeinah v vsakdanjem \xc5\xbeivljenju in dol\xc5\xbenostih ter se trudijo, da bi \xc5\xbeiveli v evangeljskem duhu, po fran\xc4\x8di\xc5\xa1kovem vzgledu.\n_START_SECTION_\nFran\xc4\x8di\xc5\xa1kova smrt\n_START_PARAGRAPH_\nKo je Fran\xc4\x8di\xc5\xa1ek zaslutil, da se mu bli\xc5\xbea \xc4\x8das smrti, je prosil svoje brate, naj ga prenesejo k Porcijunkuli, da bi svoje \xc5\xbeivljenje sklenil tam, kjer se je naselil s svojimi brati in se ves posvetil Bogu. Od tam je poslal prve misijonarje po svetu, tam so se vsako leto ob binko\xc5\xa1tih zbirali njegovi bratje iz vseh krajev. Zve\xc4\x8der, 3. oktobra 1226 so ga na njegovo \xc5\xbeeljo prinesli v porcijunkulsko cerkvico in ga polo\xc5\xbeili na gola tla. Poklical je k sebi vse brate in jih ljube\xc4\x8de prosil, naj ljubijo Boga, ostanejo zvesti veri in se natan\xc4\x8dno dr\xc5\xbeijo ubo\xc5\xa1tva. Od njih se je poslovil z besedami: \xc2\xbbZbogom bratje, ostanite v Bo\xc5\xbejem strahu, jaz grem k O\xc4\x8detu, \xc4\x8digar milosti vam priporo\xc4\x8dam.\xc2\xab_NEWLINE_Nato je izdihnil, star komaj 44 let.\n_START_SECTION_\nKanonizacija\n_START_PARAGRAPH_\nPape\xc5\xbe Gregor IX. je 16. julija 1228, samo dve leti po smrti, razglasil Fran\xc4\x8di\xc5\xa1ka Asi\xc5\xa1kega za svetnika in dolo\xc4\x8dil, da se njegov god obhaja 4. oktobra. Na pape\xc5\xbeevo \xc5\xbeeljo je brat Elija sezidal v Assisiju veli\xc4\x8dastno cerkev, posve\xc4\x8deno svetemu Fran\xc4\x8di\xc5\xa1ku Asi\xc5\xa1kemu. 25. maja 1230 so vanjo iz cerkve sv. Jurija prenesli Fran\xc4\x8di\xc5\xa1kovo truplo.\n_START_SECTION_\nFran\xc4\x8di\xc5\xa1kova pot - Cammino francescano\n_START_PARAGRAPH_\nPo Toskani, Apeninih, Umbriji in po Markah vse do Rima vodi bo\xc5\xbeja pot po sledeh sv. Fran\xc4\x8di\xc5\xa1ka Asi\xc5\xa1kega, ki je hkrati tudi urejena turisti\xc4\x8dna pe\xc5\xa1pot, podobna "francoski" jakobovi poti v \xc5\xa0paniji. V italijan\xc5\xa1\xc4\x8dini je zanjo ve\xc4\x8d imen: Cammino francescano, Cammino di san Francesco, Via di san Francesco (Fran\xc4\x8di\xc5\xa1kovo pot jo je treba razlikovati od t. i. Via Francigena, Frankovske poti, ki je peljala (oz. pelje) iz Nem\xc4\x8dije ("Frankovske") preko Firenc do Rima).\n_START_SECTION_\nKnji\xc5\xbeevnost\n_START_PARAGRAPH_\nLegenda sv. Fran\xc4\x8di\xc5\xa1ka je tudi vir inspiracije \xc5\xa1tevilnim avtorjem. Med (koro\xc5\xa1ko) slovenskimi lahko navedemo:_NEWLINE_Bojan-Ilija Schnabl: O osamljeni ribici na poti svetega Fran\xc4\x8di\xc5\xa1ka, ki je le sre\xc4\x8dno usodo do\xc5\xbeivela. V: Rastje, revija za literaturo, ustvarjalnost in dru\xc5\xbebena vpra\xc5\xa1anja, \xc5\xa1tev. 8. Celovec, izd. Dru\xc5\xa1tvo slovenskih pisateljev v Avstriji, Zalo\xc5\xbeba Drava, 2014, str. 136-140, ISBN 978-3-85435-749-0.'