b'\n_START_ARTICLE_\n\xc5\xa0malkaldenska vojna\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xa0malkaldenska vojna, vojna cesarja Karla V. ob podpori pape\xc5\xbea Pavla III. in sa\xc5\xa1kega vojvode Mavricija proti \xc5\xa1malkaldenski zvezi protestantskih knezov v letih 1546-47._NEWLINE_\xc4\x8ceprav je cesar v vojni zmagal, z njo ni dosegel zastavljenega cilja: odvzeti protestantskim dr\xc5\xbeavnim stanovom pravno osnovo za pravico do protestantizma in ponovno uveljaviti enotno katoli\xc5\xa1ko veroizpoved v Svetem rimskem cesarstvu.\n_START_SECTION_\nUvod\n_START_PARAGRAPH_\nV voja\xc5\xa1ki \xc5\xa1malkaldenski zvezi so bili od leta 1531 zdru\xc5\xbeeni politi\xc4\x8dni nasprotniki cesarja, ki so se opredelili za protestantizem in ve\xc4\x8djo samostojnost de\xc5\xbeel v Svetem rimskem cesarstvu. \xc4\x8ceprav je bil cesar trdno prepri\xc4\x8dan, da mora ostati cesarstvo enotno in katoli\xc5\xa1ko, se zaradi nenehnih vojn zunaj cesarstva 15 let ni mogel ukvarjati z doma\xc4\x8dimi zadevami. Leta 1546 pa mu je, po kon\xc4\x8dani vojni v Italiji, sklenitev miru s Francozi to omogo\xc4\x8dila.\n_START_SECTION_\nVojna\n_START_PARAGRAPH_\nVojno so na \xc5\xa0vabskem za\xc4\x8deli protestanti, ki so hoteli prehiteti cesarja, preden bi ta lahko pripeljal iz Italije svoje najemni\xc5\xa1ke \xc4\x8dete. Zdru\xc5\xbeena vojska nekaterih luteranskih cesarskih mest je okupirala katoli\xc5\xa1ko mesto F\xc3\xbcssen, posest augsbur\xc5\xa1kega knezo\xc5\xa1kofa, in pregnala cesarsko vojsko na Bavarsko. Na\xc4\x8drtovani prodor proti Tirolski pa ni dobil podpore knezov. Cesar je izob\xc4\x8dil oba voditelja zveze, sa\xc5\xa1kega volilnega kneza Ivana Friderika I. in hessenskega de\xc5\xbeelnega grofa Filipa I., in zveza je za\xc4\x8dela razpadati. Mavricij Sa\xc5\xa1ki je skupaj s Ferdinandom I., ki je bil tudi \xc4\x8de\xc5\xa1ki kralj, napadel Volilno Sa\xc5\xa1ko, in s tem prisilil Ivana Friderika I., da se je z vojsko vrnil iz ju\xc5\xbene Nem\xc4\x8dije, osvobodil svojo ernestinsko Sa\xc5\xa1ko in napadel albertinsko Sa\xc5\xa1ko in \xc4\x8ce\xc5\xa1ko. Pred zimo je ostal konflikt nerazre\xc5\xa1en._NEWLINE_Spomladi je pri\xc5\xa1el Karel V. s \xc5\xa1pansko najemni\xc5\xa1ko vojsko (vojskovodja Fernando \xc3\x81lvarez de Toledo, vojvoda Alba) na pomo\xc4\x8d bratu Ferdinandu na \xc4\x8ce\xc5\xa1ko. Nesporazum glede strategije med protestantskimi voditelji je pripomogel k porazu \xc5\xa1malkaldenske zveze v odlo\xc4\x8dilni bitki pri M\xc3\xbchlbergu na Labi 25. aprila 1547; zajet je bil tudi sa\xc5\xa1ki volilni knez Ivan Friderik I. 19. junija se je v Halleju sam predal hessenski de\xc5\xbeelni grof Filip I. (upajo\xc4\x8d na blago kazen) in cesar je dal zapreti tudi njega.\n_START_SECTION_\nPo vojni\n_START_PARAGRAPH_\nZ glavnima voditeljema v zaporu, je cesar ustvaril politi\xc4\x8dne razmere, ki so mu omogo\xc4\x8dile, da je ob koncu zasedanja dr\xc5\xbeavnega zbora v Augsburgu (1547-48) izdal t. i. augsbur\xc5\xa1ki interim, ki naj bil za\xc4\x8dasno, do ob\xc4\x8dega koncila, urejal predvsem obredne cerkvene zadeve v cesarstvu. Ob\xc4\x8di cerkveni koncil naj bi dokon\xc4\x8dno re\xc5\xa1il tudi dogmatska vpra\xc5\xa1anja in ponovno vklju\xc4\x8dil protestante v katoli\xc5\xa1ko cerkev._NEWLINE_A cesarjev na\xc4\x8drt se ni iz\xc5\xa1el. Augsbur\xc5\xa1ki interim je povzro\xc4\x8dil revolt knezov, ki jih je Mavricij Sa\xc5\xa1ki ob podpori francoskega kralja Henrika II. ponovno popeljal v spopad s cesarjem. Polo\xc5\xbeaj se je spet obrnil v prid protestantov.'