b'\n_START_ARTICLE_\nJanez H\xc3\xb6fler\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nPo osnovni in srednji \xc5\xa1oli v Ljubljani je H\xc3\xb6fler najprej \xc5\xa1tudiral matematiko in fiziko na Fakulteti za naravoslovje in tehnologijo (1961\xe2\x80\x931963), nato pa od leta 1963 naprej muzikologijo in umetnostno zgodovino na Filozofski fakulteti Univerze v Ljubljani. Po diplomi (1968 - muzikologija, 1971 - umetnostna zgodovina) je na obeh smereh tudi doktoriral (1973 - muzikologija, 1975 - umetnostna zgodovina). Sprva je bil bolj aktiven na glasbenem podro\xc4\x8dju (1968\xe2\x80\x931972 tudi kot poklicni tajnik Glasbene mladine Slovenije, od leta 1972 podpredsednik Glasbene mladine Slovenije, od leta 1975 podpredsednik Glasbene mladine Jugoslavije, tudi predsednik uredni\xc5\xa1kega sveta revije Glasbena mladina) in je objavil vrsto \xc4\x8dlankov in monografij s podro\xc4\x8dja muzikologije (npr. o renesan\xc4\x8dni in baro\xc4\x8dni glasbi, o Dominiqueu Phinotu)._NEWLINE_Od leta 1972 do upokojitve 2005 je bil zaposlen na oddelku za umetnostno zgodovino Filozofske fakultete (1972 asistent, 1975 docent, 1981 izredni profesor, 1987 redni profesor), kjer je predaval zgodovino umetnosti na Slovenskem in pri drugih ju\xc5\xbenoslovanskih narodov v srednjem veku. Med njegovimi doktorandi so Janez Bala\xc5\xbeic, Ga\xc5\xa1per Cerkovnik, Metoda Kemperl, Matej Klemen\xc4\x8di\xc4\x8d, Anabelle Kri\xc5\xbenar, Uro\xc5\xa1 Lubej, Simona Menoni, Renata Novak Klemen\xc4\x8di\xc4\x8d, Robert Peskar, Samo \xc5\xa0tefanac, Alenka Vodnik in Tanja Zimmermann. Med letoma 1994 in 1996 je bil predstojnik oddelka za umetnostno zgodovino Filozofske fakultete v Ljubljani, od 1994 dalje tudi vodja temeljnega raziskovalnega projekta in kasneje raziskovalnega programa pri Znanstvenem in\xc5\xa1titutu Filozofske fakultete in \xc4\x8dlan strokovnega odbora ciljnega raziskovalnega programa Kulturni prostori pri Ministrstvu za znanost in tehnologijo Republike Slovenije. Med letoma 2004 in 2009 je bil \xc4\x8dlan in predsednik Strokovnega sveta Narodne galerije. 2006 je bil imenovan za zaslu\xc5\xbenega profesorja ljubljanske univerze, 2017 pa je bil izvoljen za izrednega \xc4\x8dlana Slovenske akademije znanosti in umetnosti v I. razredu (za zgodovinske in du\xc5\xbebnene vede) SAZU._NEWLINE_Pogosto se je izpopolnjeval v tujini, kasneje pa tam tudi gostoval kot predavatelj in raziskovalec: mdr. je bil \xc5\xa1tipendist Humboldtove ustanove (prvi\xc4\x8d 1978/1979, M\xc3\xbcnchen), kasneje pa je gostoval mdr. na univerzah v Braunschweigu (1985), Gradcu (1989/1990) in M\xc3\xbcnchnu (1990/1991, 1996/1997, 2006), ve\xc4\x8dkrat tudi v Regensburgu, Berlinu, Passauu, Urbinu in na Dunaju. Leta 1986/1987 je kot \xc5\xa1tipendist harvardske univerze bival na Centru za italijanske renesan\xc4\x8dne \xc5\xa1tudije v Firencah na Villi I Tatti (Harvard University Center for Italian Renaissance Studies), kamor se je leta 2002 vrnil kot gostujo\xc4\x8di profesor. Pogosto je predaval tudi na mednarodnih simpozijih, mdr. leta 1983 na kongresu Mednarodnega komiteja umetnostnih zgodovinarjev (CIHA) na Dunaju, pa tudi v Zagrebu, Gradcu, Firencah, Pragi, Luxembourgu, na Dunaju in drugod._NEWLINE_Leta 1988 je bil pritegnjen v mednarodni projekt The Dictionary of Art (McMillan, London) z gesli o nem\xc5\xa1kih, avstrijskih, \xc4\x8de\xc5\xa1kih in slovenskih slikarjih 15. in 16. stoletja, leta 1991 je sodeloval pri pripravi prve koro\xc5\xa1ke de\xc5\xbeelne razstave Schatzhaus K\xc3\xa4rntens v \xc5\xa0entpavlu/St. Paul. Med pomembnimi mednarodnimi projekti (razstave, simpoziji, zborniki), ki jih je organiziral v Ljubljani, sta Gotika v Sloveniji (1994\xe2\x80\x931995) in Francesco Robba in bene\xc5\xa1ko kiparstvo 18. stoletja (1998, oboje z Narodno galerijo), vodil pa je tudi bilateralni slovensko-bavarski umetnostnozgodovinski projekt v sodelovanju z univerzama v Regensburgu in M\xc3\xbcnchnu s tremi simpoziji v Ljubljani (2001, 2004, 2008) in dvema publikacijama._NEWLINE_Objavil je vrsto znanstvenih \xc4\x8dlankov in monografij, mdr. tudi v Avstriji, Italiji, Nem\xc4\x8diji in Veliki Britaniji. Poleg slovenske, avstrijske in hrva\xc5\xa1ke srednjeve\xc5\xa1ke umetnosti je raziskoval tudi zgodnjo renesanso v Italiji, probleme cerkvene teritorialne organizacije pred jo\xc5\xbeefinskimi reformami in zgodovino slovenske umetnostne zgodovine.'