b'\n_START_ARTICLE_\nGladka mi\xc5\xa1ica\n_START_PARAGRAPH_\nGladke mi\xc5\xa1ice predstavljajo mi\xc5\xa1i\xc4\x8dnino votlih in cevastih organov. V nasprotju s skeletnimi mi\xc5\xa1icami gladko mi\xc5\xa1i\xc4\x8dje ni pod hotnim nadzorom.\n_START_SECTION_\nEmbriologija\n_START_PARAGRAPH_\nEnako kot celice pre\xc4\x8dnoprogaste mi\xc5\xa1i\xc4\x8dnine (skeletne in sr\xc4\x8dna mi\xc5\xa1ica) so tudi celice gladke mi\xc5\xa1i\xc4\x8dnine mezodermalnega izvora, torej se med embriogenezo razvije iz srednjega kli\xc4\x8dnega lista.\n_START_SECTION_\nHistologija\n_START_PARAGRAPH_\nGladkomi\xc5\xa1i\xc4\x8dne celice so dolge 20-200 \xc2\xb5m in \xc5\xa1iroke 3-10 \xc2\xb5m. Obdane so z bazalno lamino. Podolgovato celi\xc4\x8dno jedro le\xc5\xbei v osrednjem predelu celice. _NEWLINE_V gladki mi\xc5\xa1i\xc4\x8dnini miofilamenti niso tako enakomerno razporejeni kot v pre\xc4\x8dnoprogasti. Pod svetlobnim mikroskopom je citoplazma videti homogena. Glavni miofilamenti so aktinski, miozinski ter intermediarni (dezminski, vimetinski) miofilamenti. Posamezen miozinski filament je snopasto obdan z 13-14 aktinskimi filamenti. Aktinski in intermediarni miofilamenti so pritrjeni na tako imenovana gosta telesca, ki so kot struktura primerljiva s \xc4\x8drtami Z v pre\xc4\x8dnoprogastem vlaknu. Tak\xc5\xa1na razporeditev miofilamentov omogo\xc4\x8da mo\xc4\x8dnej\xc5\xa1e skr\xc4\x8denje gladkomi\xc5\xa1i\xc4\x8dne celice v primerjavi s skeletnomi\xc5\xa1i\xc4\x8dnim vlaknom._NEWLINE_Sarkoplazemski retikulum, ki je v skeletnomi\xc5\xa1i\xc4\x8dnih vlaknih izrazito prisoten, je v celicah gladke mi\xc5\xa1i\xc4\x8dnine koli\xc4\x8dinsko zastopan zelo razli\xc4\x8dno.\n_START_SECTION_\nKr\xc4\x8denje\n_START_PARAGRAPH_\nMehanizem kr\xc4\x8denja gladkih mi\xc5\xa1ic je podoben mehanizmu kr\xc4\x8denja pre\xc4\x8dnoprogastih mi\xc5\xa1ic. Gre za mehanizem drse\xc4\x8dih filamentov. Pri gladki mi\xc5\xa1i\xc4\x8dnini je ta mehanizem po\xc4\x8dasnej\xc5\xa1i ter porabi manj kisika in energije v obliki molekul ATP.\n_START_SECTION_\nPotek\n_START_PARAGRAPH_\nDra\xc5\xbeljaj povzro\xc4\x8di dvig koncentracije ionov Ca\xc2\xb2\xe2\x81\xba v citosolu. Kalcijevi ioni pridejo v citosol tako iz zunajceli\xc4\x8dnega prostora kot tudi, sicer v manj\xc5\xa1i meri, iz sarkoplazemskega retikuluma. Kalcijevi ioni se ve\xc5\xbeejo na beljakovino kalmodulin, ki ima \xc5\xa1tiri vezavna mesta za te ione; nastali kompleks aktivira encim od kalmodulina odvisno kinazo, slednja pa fosforilira lahko miozinsko verigo, jo s tem aktivira in omogo\xc4\x8di vezavo aktina na miozin.\n_START_SECTION_\nRelaksacija\n_START_PARAGRAPH_\nDo relaksacije mi\xc5\xa1i\xc4\x8dne celice pride zaradi padca znotrajceli\xc4\x8dne koncentracije Ca\xc2\xb2\xe2\x81\xba, ki pa je posledica odsotnosti novega \xc5\xbeiv\xc4\x8dnega dra\xc5\xbeljaja. Kalcij se s pomo\xc4\x8djo Na\xe2\x81\xba/Ca\xe2\x81\xba-antiporterja in Ca\xc2\xb2\xe2\x81\xba-ATP-aze znova prenese v zunajceli\xc4\x8dni prostor in sarkoplazemski retikulum. Kompleks Ca\xc2\xb2\xe2\x81\xba-kalmodulin disociira, lahka miozinska veriga se z encimom fosfataza zopet defosforilira.'