b'\n_START_ARTICLE_\nFranc Kos (zgodovinar)\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nFranc Kos je od leta 1874 do 1878 na dunajski univerzi \xc5\xa1tudiral zgodovino, zemljepis in kot tretji predmet slavistiko in prav tam 1881 doktoriral iz anti\xc4\x8dne zgodovine Makedonije. Od 1880 do 1911 je bil srednje\xc5\xa1olski profesor v Ljubljani, Kopru in Gorici. Po upokojitvi na za\xc4\x8detku prve svetovne vojne se je 1915 umaknil na Dunaj in po razpadu Avstro-Ogrske 1918 pri\xc5\xa1el v Ljubljano.\n_START_SECTION_\nDelo\n_START_PARAGRAPH_\nKos pripada prvi generaciji znanstvenih zgodovinarjev v Sloveniji. Raziskoval je naseljevanje in pokristjevanje Slovencev, objavljal in kriti\xc4\x8dno je obravnaval zgodovinske vire za obdobje od leta 500 do 1269. Njegovo raziskovalno delo se deli v ve\xc4\x8d skupin. V vrsti razprav in v uvodih v Gradivo za zgodovino Slovencev v srednjem veku, je sistemati\xc4\x8dno obravnaval zgodovino Slovencev do leta 1269. \xc5\xbde pred za\xc4\x8detkom izdajanja Gradiva je posvetil ve\xc4\x8d razprav zgodovini slovenskega ozemlja pred prihodom ter naselitvijo Slovanov. Ve\xc4\x8dkrat je obravnaval slovensko zgodovino v dobi pokristjanjevanja, zgodovini 9.stoletja pa je poleg ve\xc4\x8d razprav posvetil svojo prvo knjigo Spomenica tiso\xc4\x8dletnice Metodove smrti (1885). Po letu 1896 se je v okviru \xc5\xa1irokega na\xc4\x8drta o delu za slovensko zgodovino pri Slovenski matici zavzel za obdobje od leta 500 do 1269 in je v obliki razprav do 1899 \xc5\xbee pripravil ve\xc4\x8dino obravnav dobe do leta 900, toda delo je bilo s strani matice zavrnjeno kot\xc2\xa0\xc2\xbbprestrokovnja\xc5\xa1ko\xc2\xab\xc2\xa0in preobse\xc5\xbeno. Po neuspehu pri Slovenski matici je uveljavljal koncept slovenske zgodovine na \xc5\xa1e bolj kompleksen na\xc4\x8din, z na\xc4\x8drtom,\xc2\xa0\xc2\xbbda bi zbrali vse znane zgodovinske vire, ki nam ponujajo na\xc5\xa1o preteklost, ter jih potem uporabili tako, kot zahteva njihova vrednost in zanesljivost\xc2\xab. Ta na\xc4\x8drt je uresni\xc4\x8dil za obdobje od leta 500 do 1246, v doslej najobse\xc5\xbenej\xc5\xa1em, do srede 13. stoletja temeljnem delu slovenskega zgodovinopisja. V Gradivu za zgodovino Slovencev v srednjem veku, ki je iz\xc5\xa1lo v 5 knjigah (1902-28), je izdal okoli 4.000 regestov in pri tem vire kriti\xc4\x8dno ocenil in opremil s pojasnili. V uvodih k vsaki knjigi je podal tudi oris slovenske zgodovine (histori\xc4\x8dna geografija, politi\xc4\x8dna in cerkvena, v 4. knjigi tudi kulturna zgodovina; v posmrtni izdaji 5. knjige pa je uvod napisal sin Milko Kos). Zbral je tudi velik del virov za naslednja stoletja od tega je v dunajskem dr\xc5\xbeavnem arhivu pridobil nad 5.000 do takrat \xc5\xa1e neobjavljenih regestov iz 13. do 15. stoletja. Na podatke tega gradiva je opozarjal v vrsti manj\xc5\xa1ih razprav iz krajevne zgodovine in na njegovi osnovi napisal skupino del o \xc5\xa0kofji Loki (Doneski k zgodovini \xc5\xa0kofje Loke in njenega okraja), pa tudi \xc5\xa1tevilne razprave posve\xc4\x8dene zgodovini Gori\xc5\xa1ke (K zgodovini Gorice v srednjem veku)._NEWLINE_Kos se je zanimal tudi slovenska dru\xc5\xbeinska in osebna imena ter slednja z uspehom posku\xc5\xa1al o\xc5\xbeiviti. Objavljal pa je tudi razne starej\xc5\xa1e slovenske tekste._NEWLINE_Za razvoj slovenske zgodovinske kriti\xc4\x8dne misli so pomembne zlasti njegove ocene iz prvih let dela. Kos je v vsem svojem delu ostajal predvsem pri kriti\xc4\x8dnem presojanju virov in dejstev, manj pa se je loteval globjih vpra\xc5\xa1anj zgodovinskega razvoja in njegovih vzro\xc4\x8dnih povezav. Ostro je zavra\xc4\x8dal avtohtonisti\xc4\x8dne teorije in se na\xc4\x8delno uprl obravnavi slovenske zgodovine le v okviru posameznih zgodovinskih de\xc5\xbeel. Velja za utemeljitelja slovenskega znanstvenokriti\xc4\x8dnega zgodovinopisja._NEWLINE_Njegova sinova sta bila zgodovinar Milko Kos in slikar Gojmir Anton Kos, oba profesorja in akademika.'