b'\n_START_ARTICLE_\nBazilika sv. Martina, Bonn\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nOltarji za rimska bogova kot sta Mercurius Gebrinius in Matronae Aufaniae, ki sta na obmo\xc4\x8dju cerkve, ka\xc5\xbeeta da je bilo v rimskih \xc4\x8dasih mesto \xc4\x8da\xc5\xa1\xc4\x8denja na mestu, na katerem je bila kasneje zgrajena cerkev. Grobovi, grobnice in rimska cella memoriae, spominska obele\xc5\xbeja ka\xc5\xbeejo na obstoj majhne nekropole, ki je obstajala tu \xc5\xbee od 2. stoletja. Cella memoriae je pollesena zgradba in je imela notranje kamnite klopi in dve mizi. Tu so bili mrtvi najbr\xc5\xbe na kultnem obroku._NEWLINE_Okoli sredine 6. stoletja je bila na tem mestu zgrajena dvorana, 13,70 metra dolga in 8,80 metra \xc5\xa1iroka zgradba. \xc5\xbde v \xc4\x8dasu gradnje ali kmalu po tem je bil v novi pravokotni dvorani opravljen prvi pokop v plo\xc5\xa1\xc4\x8dat grob. Lokacija najstarej\xc5\xa1e grobnice je bila ozna\xc4\x8dena s kri\xc5\xbecem barvne plo\xc5\xa1\xc4\x8dice na marmorju. Tukaj so bili pokopani Merovingi. Prvi grobovi so zna\xc4\x8dilni po izdelavi oblike, bogatih in delno uvo\xc5\xbeenih darilih in seveda po njihovem polo\xc5\xbeaju. Drugi pokopi v zgradbi in na prostem so potekali kasneje._NEWLINE_Do konca 7. stoletja so se v bli\xc5\xbenji zgradbi naselili kleriki in verjetno je tukaj \xc5\xbeivel opat Giso in diakon, ki sta omenjena v najstarej\xc5\xa1em pisnem viru o zgradbah na mestu m\xc3\xbcnstra iz okoli 691/92. Videz dvoranske zgradbe je bil spremenjen z dodajanjem in obnavljanjem. Na koncu 8. stoletja je sledila nadaljnja obnova in nova dela. 787/88 je omenjen atrij. S tem se je kon\xc4\x8dala arhitekturna zgodovina te zgradbe._NEWLINE_Zgradba je bila v srednjem veku uporabljena kot grobnica mu\xc4\x8dencev Kasija in Florencija. Z ustanovitvijo Kasijeve opatije v karolin\xc5\xa1ki dobi ob koncu 8. stoletja, je bila na tem mestu zgrajena kolegijska cerkev sv. Kasija in Florencija.\n_START_SECTION_\nKasij in Florencij\n_START_PARAGRAPH_\nPrva cerkev je bila kolegijska cerkev svetnikov Kasija in Florencija, ki sta bila rimska legionarja legendarne vsekr\xc5\xa1\xc4\x8danske Tebanske legije. Legijska posadka je bila po legendi iz egiptovskega mesta Tebe. Rimski cesar  Maksimijan Herculius (latinsko Marcus Aurelius Valerius Maximianus Herculius Augustus) je odredil legiji pohod do Galije da bi pomagala pri obvladovanju upornikov iz  Burgundije. Na nekem trenutku pohoda je legija zavrnila, da bi sledila cesarjevemu ukazu in bodisi ubila kristjane ali \xc4\x8dastila Maksimijana kot boga. Rezultat je bilo veliko \xc5\xa1tevilo legionarjev mu\xc4\x8denikov v Agaunum, danes Saint Maurice-en-Valais po Saint Maurice. Po legendi sta bila sveti Kasij in Florencij, ki sta bila pod poveljstvom svetega Gereona, obglavljena zaradi verskega prepri\xc4\x8danja, na sedanji lokaciji Bonnskega M\xc3\xbcnistra.\n_START_SECTION_\nArhitektura\n_START_PARAGRAPH_\nNekdanja kolegijska cerkev je bila poru\xc5\xa1ena leta 1050 in naredila prostor za novo zgradbo v romanskem slogu. Ta nova zgradba je bila ena prvih velikih cerkev v Porenju, triladijska bazilika v obliki kri\xc5\xbea._NEWLINE_Konstrukcija pre\xc4\x8dne ladje, ki je skoraj kvadratna, sega malo \xc4\x8dez stranski ladji. Bazilika je imel dvojni kor: dolg kor \xc4\x8dez triladijsko kripto na vzhodu, kjer je bila grobnica in zahodni kor tudi z grobnico. Iz zgradbe iz 11. stoletja sta bila vzhodna kripta in visoki kor ter zahodni del zgradbe ohranjena._NEWLINE_V kripti so trije kamniti sarkofagi in drugi grobovi. Ti grobovi so bili urejeni \xc5\xbee pred to novo zgradbo, tako da ne sodijo pod novogradnjo. S svojo usmerjenostjo vzhod-zahod, osrednja os nove zgradbe zdaj le\xc5\xbei pre\xc4\x8dno na grobove, kjer bi morale biti polo\xc5\xbeene relikvije mu\xc4\x8dencev Kasija in Florencija in tovari\xc5\xa1ev. Leta 1166 je upravitelj Gerhard von Are relikvije prenesel v dragoceno sveti\xc5\xa1\xc4\x8de na glavnem oltarju._NEWLINE_Gerhard von Are je bil tisti, ki je cerkev raz\xc5\xa1iril s kornim kvadratom z dvema robnima stolpoma in bogato strukturirano vzhodno apsido. Ta raz\xc5\xa1iritev je bila kon\xc4\x8dana 1153. Isti upravitelj je zgradil tudi kri\xc5\xbeni hodnik na ju\xc5\xbeni strani cerkve._NEWLINE_Proti koncu 12. stoletja je bil kor kri\xc5\xbeno-rebrasto obokan, leta 1200 so pre\xc4\x8dni ladji zaklju\xc4\x8dili s pet-stranskimi apsidami in nad kri\xc5\xbeanjem ladij postavili osmerokotno \xc5\xa1otorasto streho okronano s stolpom. Ta stolp je zdaj visok 81,4 metrov. Nosi zvonik iz 16. stoletja._NEWLINE_Na za\xc4\x8detku 13. stoletja je bila ladja ponovno predelana v prehodnem renskem slogu, pove\xc4\x8dani sta bili stranski ladji in prenovljena zahodna apsida. To\xc4\x8den datum ponovne otvoritve ladje je sporen med umetnostnimi zgodovinarji in se giblje od leta 1220 do 1240; na zadnje navedeno leto ka\xc5\xbee edini verjeten vir Kronika samostana Floreffe (danes v valonskem delu Belgije), ki omenja uni\xc4\x8denje stare ladje v po\xc5\xbearu leta 1239._NEWLINE_1583-1589 in 1689 je bil m\xc3\xbcnster hudo po\xc5\xa1kodovan. 1883-1889, 1934 in po zra\xc4\x8dnih napadih v drugi svetovni vojni je bila cerkev obnovljena.\n_START_SECTION_\nNotranjost\n_START_PARAGRAPH_\nCerkvena zgradba ima romanske in gotske elemente, pa tudi nekaj baro\xc4\x8dne opreme. Zanimiva v notranjosti sta dva marmorna oltarja (17. in 18. stoletja), bronast kip Svete Helene, tabernakelj, kri\xc5\xbeni hodnik in kripta. Sedem oken v koru je ustvaril Alexander Linnemann iz Frankfurta.\n_START_SECTION_\nKripta\n_START_PARAGRAPH_\nZahodni del kripte s svojimi kvadratnimi kri\xc5\xbenimi oboki izvira iz sredine 11. stoletja. Vzhodni del je dodal Gerhard von Are._NEWLINE_V kripti je sveti\xc5\xa1\xc4\x8de, ki je bilo zgrajeno leta 1971, delo Heina Gernota in odprto za obiskovalce. Zgodovinsko sveti\xc5\xa1\xc4\x8de so ukradli leta 1587 Martin Schenk von Nideggen in njegovi pla\xc4\x8danci in verjetno pretopili. Vojaki so oropali skoraj celotno cerkveno zakladnico in uni\xc4\x8dili okna in dele notranjosti cerkve._NEWLINE_Dostop do zidane grobnice je preko bronastih vrat. Ta je mo\xc5\xbeen le v \xc4\x8dasu praznovanja oktava (10. oktobra). Znotraj so \xc5\xa1tiri marmorne plo\xc5\xa1\xc4\x8de, ki pokrivajo grobove, v katerih sta legendarna kr\xc5\xa1\xc4\x8danska mu\xc4\x8denca Kasij in Florencij, in rojen v 12. stoletju tretji mu\xc4\x8denec Malusij. \xc4\x8crne marmorne plo\xc5\xa1\xc4\x8de je leta 1701 podaril kanonik.\n_START_SECTION_\nMartinov relief\n_START_PARAGRAPH_\nZunaj M\xc3\xbcnstra se nahaja ve\xc4\x8d spomenikov in umetni\xc5\xa1kih del. Ti so Ernemanna Sandersa bronasti reliefi, ki prikazujejo prizore iz \xc5\xbeivljenja svetega Martina. \xc5\xa0tiri reliefe obdaja okvir iz trahita. Leta 1961 je bil ta del stene \xc5\xbeupnijskega vrta postavljen poleg cerkvenega kora. Fragmenti pilastrov, kapiteli in arhitravi kot bloki kamna so ostanki anti\xc4\x8dne arhitekture. Med izkopavanji v letih 1929-30 so na\xc5\xa1li temelje srednjeve\xc5\xa1ke cerkve in to v obmo\xc4\x8dju kripte in kri\xc5\xbenega hodnika. \xc2\xbbTi vsi trahitni kamni najbr\xc5\xbe izhajajo iz zelo velike, monumentalne zgradbe, katere dvonadstropna zunanja stran je delno obokana in  okra\xc5\xa1ena s pilastri s korintskimi kapiteli\xc2\xab.  \xc4\x8ce je bila ta stavba zgrajena na ozemlju rimskega Bonna, ni znano. Kasnej\xc5\xa1a postavitev novega M\xc3\xbcnstra na obmo\xc4\x8dju cerkve iz 11. stoletja je to uni\xc4\x8dila. Kamen so uporabili za gradnjo nove cerkve._NEWLINE_Ve\xc4\x8dji del zgradbe prikazuje tri okrogle obokane ni\xc5\xa1 na eni stranici in le en obokano ni\xc5\xa1o na drugi. Ti oboki, vsi 165 cm visoki, vendar razli\xc4\x8dno \xc5\xa1iroki (med 80 in 90 centimetrov), so od leta 1983 vklju\xc4\x8deni v Martinov relief Ernemanna Sanderja.\n_START_SECTION_\nTloris stare krstne in \xc5\xbeupnijske cerkve svetega Martina\n_START_PARAGRAPH_\nNa obmo\xc4\x8dju vzhodno od kora M\xc3\xbcnstra je tlakovan Martinsplatz in asfaltna cesta s pasom iz porfirnih blokov. Ta pas je zna\xc4\x8dilna postavitev stare krstne in \xc5\xbeupnijske cerkve svetega Martina iz druge \xc4\x8detrtine 12. stoletja. Bila je dvonadstropna rotunda s polkro\xc5\xbeno apsido na vzhodu in dvonadstropno verando na zahodu nekoliko trapeznega tlorisa. Majhna osrednja zgradba je bila uni\xc4\x8dena v nevihti leta 1812 in so jo takrat podrli.\n_START_SECTION_\nPranger\n_START_PARAGRAPH_\nPred glavnim vhodom v M\xc5\xb1nster, na podro\xc4\x8dju trga, stoji Bonnski pranger. Stoji na trahitnih plo\xc5\xa1\xc4\x8dah. Steber je visok 2,70 metra in je sestavljen iz rimskega pe\xc5\xa1\xc4\x8denjaka. Okronan je s trahitno kroglo, z grbom sodnika. Zlomljeno \xc5\xbeelezno sidro na polovici vi\xc5\xa1ine stebra je ovratnica. Steber je bil v letu 2005 po\xc5\xa1kodovan v prometni nesre\xc4\x8di in nato obnovljen.\n_START_SECTION_\nMartinov vodnjak\n_START_PARAGRAPH_\nMartinov vodnjak pred zahodnim portalom je leta 1902 naredil berlinski kipar Heinrich Goetschmann (1857-1929).  Vodnjak prikazuje Martini vrve\xc5\xbe: prizor prikazuje otroke, ki se trudijo, da bi zbrali gosi za praznik svetega Martina. Med drugo svetovno vojno so bili bronasti kipi pretopljeni in leta 1958 obnovljeni po starih mav\xc4\x8dnih modelih, delo Ingeborg von Rath.\n_START_SECTION_\nOrgle\n_START_PARAGRAPH_\nOrgle v zahodni galeriji je leta 1961 izdelal Johannes Klais (Bonn).\n_START_SECTION_\nZvonovi\n_START_PARAGRAPH_\nZvok je sestavljen iz osmih zgodovinsko pomembnih zvonov. \xc5\xa0est ve\xc4\x8djih zvonov Martina Legrosa iz Malmedyja je iz leta 1756 in so bili posve\xc4\x8deni 8. decembra istega leta. Bili so zvonovi nekdanje kolegijske cerkve sv. Kasija in Florencija. \xc5\xa0tirje ve\xc4\x8dji zvonovi so bili tudi ob nedeljah in praznikih, dva manj\xc5\xa1a zvonova oznanjata uro. Z ru\xc5\xa1enjem sosednje \xc5\xbeupnijske cerkve sv. Martina so dobili tudi njena dva koherentna \xc5\xbeupnijska zvonova iz 1687 in 1757. _NEWLINE_Dvakrat so bili zvonovi v nevarnosti, da jih uni\xc4\x8dijo. V vojnah bi jih morali pretopiti. V ta namen so jih odpeljali na pokopali\xc5\xa1\xc4\x8de zvonov v Hamburg. Obakrat so se vrnili. Ko so drugi najve\xc4\x8dji zvon dvigovali, se je strgala vrv in je padel 20 metrov in pre\xc5\xbeivel. Vendar (spodnji rob zvona) je del brona odpadel. Vsi zvonovi visijo v baro\xc4\x8dnem lesenem zvoniku v 81,4 metra visokem stolpu._NEWLINE_Zvonovi iz leta 1756 predstavljajo pomembno, \xc5\xa1e popolnoma ohranjeno enoto baro\xc4\x8dnih zvonov.\n_START_SECTION_\nKraljevo mesto\n_START_PARAGRAPH_\nBonnski M\xc3\xbcnster je bil v svoji zgodovini dvakrat pri\xc4\x8da kronanju nem\xc5\xa1kih kraljev._NEWLINE_Henrik II. Virneburg, k\xc3\xb6lnski nad\xc5\xa1kof, je okronal 1322 Friderika III. (znan kot Lepi) za nem\xc5\xa1kega kralja, ko je bil predhodno za kralja izvoljen njegov bratranec Ludvik IV. in kronan v Aachnu leta 1314. Sledila je vojna, temu pa je Friderikovo ujetni\xc5\xa1tvo v rokah Ludvika vse do 1325, ko sta se dogovorila za sovladanje._NEWLINE_Drugo kronanje je potekalo 26. novembra 1346. Tokrat je kronal nad\xc5\xa1kof Walram von J\xc3\xbclich na zahtevo in vztrajanje pape\xc5\xbea, mejnega grofa Karla Moravskega za anti-kralja. Karel IV., kot se je sam klical od tedaj dalje, je bil leta 1355 okronan za cesarja v Rimu in ustanovitelj prve nem\xc5\xa1ke univerze - velja za najve\xc4\x8djega vladarja poznega srednjega veka.\n_START_SECTION_\nBasilica minor\n_START_PARAGRAPH_\nNa binko\xc5\xa1tno nedeljo 1956 je apostolski nuncij Svetega sede\xc5\xbea, nad\xc5\xa1kof Alojzij Muench, povzdignil M\xc3\xbcnster v pape\xc5\xa1ko baziliko minor. \xc2\xbbM\xc3\xbcnster je zaradi svoje zgodovinske preteklosti, lepote in monumentalnosti najbolj dragocen spomenik v mestu\xc2\xab, je zapisal pape\xc5\xbe Pij XII. ko je utemeljiv tak predlog.\n_START_SECTION_\nRestavratorska dela\n_START_PARAGRAPH_\nTrenutno (od leta 2016) se izvajajo obse\xc5\xbena obnovitvena dela na in v M\xc3\xbcnstru, za katere se pri\xc4\x8dakuje, da bodo stala pribli\xc5\xbeno 20 milijonov evrov. Cerkev naj bi bila od leta 2017 popolnoma zaprta pribli\xc5\xbeno dve leti in pol.'