b'\n_START_ARTICLE_\nJo\xc5\xbee Dekleva\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nSrednjo \xc5\xa1olo je obiskoval od 1911 do 1920 ter vmes od 10. oktobra 1917 do 31. oktobra 1918 slu\xc5\xbeil pri vojakih. Po maturi 1920 se je vpisal na ljubljansko Pravno fakulteto, tu diplomiral in 1925 doktoriral v Sieni. \xc5\xbde kot \xc5\xa1tudent je sodeloval v mladinskem gibanju, kot odvetni\xc5\xa1ki pripravnik, pri Borisu Furlanu v Trstu, se je oblikoval kot prosvetni delavec v levi\xc4\x8darskih vrstah, bil predsednik Zveze mladinskih dru\xc5\xa1tev in soustanovitelj ilegalne narodnorevolucionarne organizacije. Leta 1928 ga je italijansko sodi\xc5\xa1\xc4\x8de obsodilo na petletno konfinacijo. Po prestanem izgonu se je vrnil v Trst, nato emigriral v Ljubljano in tu deloval v Zvezi emigrantskih dru\xc5\xa1tev. Ob italijansku okupaciji 1941 je od\xc5\xa1el v Zagreb, kjer ga je gestapo aretiral, izgnal v Ni\xc5\xa1, ter ga 1942 izro\xc4\x8dil italijanskim oblastem. Posebno fa\xc5\xa1isti\xc4\x8dno sodi\xc5\xa1\xc4\x8de ga je obsodilo na 12 let zapora, vendar so ga decembra 1943 izpustili. Po vrnitvi v Ljubljano je tu sodeloval z Osvobodilno fronto._NEWLINE_Po kon\xc4\x8dani vojni se je 1946 vrnil v Trst in bil leta 1949 na listi Slovensko-italijanske ljudske stranke izvoljen v tr\xc5\xbea\xc5\xa1ki ob\xc4\x8dinski svet. Na isti listi je bil ponovno izvoljen leta 1952. Kot ob\xc4\x8dinski svetnik je zagovarjal pravice slovenske manj\xc5\xa1ine. V letih 1958\xe2\x88\x921961 je bil predsednik Slovenske kulturno-gospodarske zveze v Trstu, bil predsednik odbora za gradnjo kulturnega doma v Trstu in predsednik odbora za postavitev spomenika bazovi\xc5\xa1kim \xc5\xbertvam.'