b'\n_START_ARTICLE_\nAlojz Diacci\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljnje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nKot rudar se je priklju\xc4\x8dil sindikalnemu gibanju, bil delavski zaupnik, postal \xc4\x8dlan na\xc4\x8delstva Jugoslovanske strokovne zveze in predsednik bratovske skladnice. Leta 1940 je bil med soorganizatorji ilegalne konference kr\xc5\xa1\xc4\x8danskih socialistov v La\xc5\xa1kem, na kateri so poudarili potrebo po povezavi s Komunisti\xc4\x8dno partijo Slovenije in po enotni delavski fronti v boju proti fa\xc5\xa1izmu. Leta 1941 se je pridru\xc5\xbeil narodnoosvobodilni borbi, postal \xc4\x8dlan prvega pokrajinskega odbora Osvobodilne fronte za \xc5\xa0tajersko. Leta 1944 je od\xc5\xa1el v partizane. V Ko\xc4\x8devskem Rogu je v Bazi 80 delal v odseku za socialno skrbstvo pri predsedstvu Slovenskega narodnoosvobodilnega sveta. Po kon\xc4\x8dani vojni je bil med drugim \xc4\x8dlan predsedstva Glavnega odbora sindikatov Slovenije; hkrati pa je do upokojitve \xc5\xa1e vedno delal v rudniku. Bil je tudi \xc4\x8dlan Sveta Socialisti\xc4\x8dne republike Slovenije.'