b'\n_START_ARTICLE_\nMatev\xc5\xbe Ravnikar - Po\xc5\xbeen\xc4\x8dan\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xa0olanje je za\xc4\x8del leta 1811 v ljubljanski normalki, kjer je bil kot desetletni tretje\xc5\xa1olec so\xc5\xa1olec dvanajstletnemu Francetu Pre\xc5\xa1ernu, kateremu v spomin je napisal Pri \xc5\xbealjah Kranjskega mesta. Izobra\xc5\xbeevanje je nadaljeval na liceju do leta 1820, nato pa od\xc5\xa1el v semeni\xc5\xa1\xc4\x8de in bil kot tretjeletnik ordiniran 24. septembra 1825. Istega leta je za\xc4\x8del tudi svojo duhovni\xc5\xa1ko pot po Kranjskem. Slu\xc5\xbeboval je kot kaplan v \xc5\xbdeleznikih (1826\xe2\x80\x931828), na Breznici (1828\xe2\x80\x931830), v Stari Loki (1830\xe2\x80\x931831), bil ekspozit v Trnju na Pivki (1831\xe2\x80\x931833) in na Gori pri Sodra\xc5\xbeici (1833\xe2\x80\x931838), kaplan v Semi\xc4\x8du (1838\xe2\x80\x9342), \xc5\xbeupni upravitelj na Selih pri Kamniku (1842-1855) in nazadnje \xc5\xbeupnik v Predosljah (1855\xe2\x80\x931864), kjer je tudi umrl. Na cerkvenem zidu je nagrobnik z vklesanim napisom: "Sre\xc4\x8de za\xc5\xbeeljene svet ti ne da, sre\xc4\x8da je prava le v nebesih doma." O njegovi smrti je pisal Fran Levec v Ljubljanskem zvonu.\n_START_SECTION_\nDelo\n_START_PARAGRAPH_\nVelik vpliv nanj sta imela predavatelj orientalskih jezikov Jakob Zupan in predavatelj sloven\xc5\xa1\xc4\x8dine Fran Metelko. Prvi je v njem zbudil zanimanje za slovansko romanti\xc4\x8dno orientacijo, Metelku pa je v vpogled prina\xc5\xa1al pesmi, v katerih se razodeva vpliv pisani\xc4\x8darjev in vpliv Vodnikove moralisti\xc4\x8dne vzgojnosti. _NEWLINE_Napisal je precej pesmi, vendar jih je ve\xc4\x8dina ostala v rokopisu. Mo\xc4\x8dan vpliv okolice, v kateri je \xc5\xbeivel, se ka\xc5\xbee s prevladujo\xc4\x8do domoljubno tematiko, sicer pa je objavljal tudi idili\xc4\x8dne in vzgojne pesmi; uganke in pou\xc4\x8dne zgodovinske razprave. _NEWLINE_Leta 1837 je prvi\xc4\x8d \xc5\xbeelel stopiti v javnost z Ilirsko pratiko, pisano v metel\xc4\x8dici. Ob vsakem mesecu je uvrstil po eno pesem ter zapisal uganke in navodila za \xc5\xbeivljenje. Delo obsega 9 izvirnih pesmi (Kar se An\xc5\xbeek u\xc4\x8di, An\xc5\xbee zna; Solda\xc5\xa1ka; Majnik; Postojnski podmel; Slav\xc4\x8de ujet; Zlatnica norica dekletom novica; Savi\xc4\x8dni Vili; Kra\xc5\xa1evska o\xc4\x8ditna spoved; Milo za pevcam) in 3 tuje (po ena \xc5\xbdemljeva, Fridrihova in ena narodna). Obse\xc5\xbena praktika je bila opremljena s pou\xc4\x8dnim berilom in raznimi koledarskimi pripomo\xc4\x8dki, vendar je ostala neobjavljena; najbr\xc5\xbe ni na\xc5\xa1el zalo\xc5\xbenika, te\xc5\xbeava pa je bila tudi v sami pisavi, saj je bila metel\xc4\x8dica v tistem \xc4\x8dasu \xc5\xbee zastarela. _NEWLINE_Svoje izvirne pesmi je 1838 za\xc4\x8del prepisovati v poseben zvezek kot Pesmi iz samote in jih pozneje dopolnjeval; do 1838 jih je bilo 40, vseh pa 65. Pesmi, ki jih ni prej nikoli objavil, so bile datirane in so nastale v Ljubljani, \xc5\xbdeleznikih, na Breznici in na Gori. Pravi \xc4\x8das za objavo se mu je zdel \xc5\xa1ele 1843 z Novicami, za katere je pisal domoljubne, idili\xc4\x8dne in vzgojne pesmi med 1843 in 1862. _NEWLINE_Ljudski vzgoji je bila namenjena tudi njegova pripovedna proza. V Drobtinicah l. 1847 in 1848 je objavil povest v Slom\xc5\xa1kovem na\xc4\x8dinu Martinez iz Podloma in priliki Jakec Osredka ter O\xc4\x8dalar. Sodeloval je tudi pri Slom\xc5\xa1kovi knjigi Dejanje Svetnikov Bo\xc5\xbejih ter iz franco\xc5\xa1\xc4\x8dine prevedel "kratko\xc4\x8dasno in pou\xc4\x8dno povest" Utopljenci ali potovanje na Ostrovid._NEWLINE_Znan je tudi kot zbiralec ljudske poezije in proze. K zbiranju pesmi ga je spodbudil Metelko, posredno tudi \xc4\x8celakovski. Ta je v predgovoru k Slovanskim narodnim pesmim (1822\xe2\x80\x931825) obrnil do Slavjanov ob Dravi in Savi, naj bi se tudi tu na\xc5\xa1el kdo in zbiral ljudske pesmi. \xc5\xbde med slu\xc5\xbebovanjem v \xc5\xbdeleznikih je zapisal 5 pesmi: Kralj Matja\xc5\xbe, Alen\xc4\x8dica Greg\xc4\x8deva sestra, Dunajska zaprtija, Pet bander, Soldat ob\xc5\xbealuje svoj stan. Nabiral jih je povsod, kjer je slu\xc5\xbeboval; najmanj sre\xc4\x8de je imel v krajih ob Pivki, najve\xc4\x8d v ribni\xc5\xa1ki okolici. Svoje gradivo je poslal najprej Metelku. Iz pisma 4. novembra 1837 izvemo, da je do takrat nabral 32 pesmi, a upal na kakih 50: razkril pa je tudi, da je imel te\xc5\xbeave z ljudmi, ker niso izpolnili dane obljube in si je \xc5\xbeelel, da bi po Gorenjski, Dolenjski in Notranjski poskusil nabirati \xc5\xa1e kdo drug. Na koncu II. zvezka pesmi je v metel\xc4\x8dici 6 pravljic: Mutasta sestra re\xc5\xa1i zakleta brata, Kralj in tolovaj, Bajzis, Dva ljubka, Dekle re\xc5\xa1i gospoda, Re\xc5\xa1ena deklica; vrhu tega je v nem\xc5\xa1\xc4\x8dini zapisal imena rastlin iz ljudskega zdravilstva. V III. zvezku pa 6 novih pravljic: \xc4\x8cudni naklu\xc4\x8dji potopljenca, U\xc4\x8denec je nazadnje ve\xc4\x8d kot u\xc4\x8denik, Kraljev sin in cigan, \xc4\x8cudni ar\xc5\xbeet ali \xc5\xbeep, \xc4\x8cudne slu\xc5\xbebe, Pravica ve\xc4\x8d velja kot krivica. Nekatere pesmi je objavljal v takratnih Novicah, ve\xc4\x8dina so ostale v rokopisih, ki so ohranjeni v NUK. Poznamo Pegama in Lambergarja, manj znano dejstvo pa je, da je prav Po\xc5\xbeen\xc4\x8dan povest o gradu in po\xc5\xbeeni\xc5\xa1ki gra\xc5\xa1\xc4\x8dakinji povedal v verzih ter jo naslovil Bernekarjov grad. S svojo pripovedjo o najmo\xc4\x8dnej\xc5\xa1em Kranjcu \xc5\xa0tempiharju pa je vplival na Frana Levstika, ki je povzel svojo osrednjo figuro za nastanek prve slovenske umetne pripovedke Martin Krpan z Vrha. _NEWLINE_V zadnjih letih svojega \xc5\xbeivljenja se je predvsem posve\xc4\x8dal jezikoslovju. Sodeloval je ob pripravah za Wolfovnem\xc5\xa1ko-slovenski slovar ter napisal Kaj nas oziroma na povestnico u\xc4\x8di dolensko in kaj gorensko podnare\xc4\x8dje. Leto zatem pa je odgovarjal Zalokarju, ki je za sestavo slovensko-nem\xc5\xa1kega slovarja nasvetoval etimolo\xc5\xa1ko osnovo, ter je za splo\xc5\xa1no uporabnost slovarja zahteval abecedno ureditev. Tak slovar je pisal tudi sam (A\xe2\x80\x93O)._NEWLINE_Ravnikar je bil eden za\xc4\x8detnikov raziskovanja slovenskega bajeslovja. Za Ilirsko pratiko leta 1837 je napisal "Mali\xc4\x8dje ali Mitologia ob kratkim", a je kasneje delo ostalo v rokopiu. V njem je predstavil bogove Slovencev, a je med te pri\xc5\xa1teval tudi bogove, ki so znani iz egip\xc4\x8danske, gr\xc5\xa1ke in rimske mitologije. Drugo delo, ki je tudi ostalo v rokopisu pa je bilo "Mitologija nekdanjih Slovencov" v katerem prav tako omenja celo vrsto raznih bogov in mitolo\xc5\xa1kih bitij._NEWLINE_Preko 90 njegovih pesmi je iz\xc5\xa1lo po njegovi smrti, 1895\xe2\x80\x931898, v \xc5\xa0trekljevi zbirki Slovenske narodne pesmi. Matev\xc5\xbe Ravnikar nastopa med literarnimi osebami v romanu Ro\xc5\xbena devica Ilke Va\xc5\xa1te.'