b'\n_START_ARTICLE_\nPutto\n_START_PARAGRAPH_\nPutto (mno\xc5\xbeina putti) je lik zavaljenega otro\xc4\x8di\xc4\x8da, skoraj vedno fantka, pogosto nagega in s krili, ki se najde predvsem v italijanski renesan\xc4\x8dni umetnosti. Lik izvira iz anti\xc4\x8dne umetnosti, a je bil ponovno "odkrit" v obdobju quattrocenta (italijanski umetnostni slog 15. stoletja). Te podobe so pogosto napa\xc4\x8dno povezane s kerubi.\n_START_SECTION_\nJezikoslovje\n_START_PARAGRAPH_\nPutto je italijanski mo\xc5\xa1ki samostalnik z mno\xc5\xbeinsko obliko putti in nima \xc5\xbeenske oblike. V zgodnji moderni italijan\xc5\xa1\xc4\x8dini je beseda preprosto pomenila otroka, danes pa je v rabi le v likovni umetnosti. \xc5\xbdenski samostalnik putta se \xc5\xa1e sedaj ponekod uporablja za dekle ali devica, medtem ko izpeljanka puttana pomeni vla\xc4\x8duga._NEWLINE_Najzgodnej\xc5\xa1o omembo pri opisih umetnosti je mo\xc4\x8d najti pri Giorgiu Vasariju (\xc5\xbdivljenja najbojlj vrhunskih slikarjev, kiparjev in arhitektov, 1550/1566). V evropski portugal\xc5\xa1\xc4\x8dini ima puto slab\xc5\xa1alni pomen za fanta (mulca). V \xc5\xa1pan\xc5\xa1\xc4\x8dini in brazilski portugal\xc5\xa1\xc4\x8dini puto slab\xc5\xa1alno pomeni mo\xc5\xa1kega prostituta._NEWLINE_Ka\xc5\xbee, da se je specifi\xc4\x8dni pomen besede pri umetnostni zgodovini tekom dana\xc5\xa1nje dobe.\n_START_SECTION_\nUveljavitev putta v renesansi\n_START_PARAGRAPH_\nPutti so klasi\xc4\x8dni motiv najden prvotno na otro\xc5\xa1kih sarkofagih 2. stoletja, kjer so upodobljeni v pozi bojevanja, plesanja, udele\xc5\xbeeni pri Bakhuovih orgijah ali \xc5\xa1portnih igrah, in podobno._NEWLINE_Ponovna uporaba in uveljavitev je v glavnem zasluga Donatella, v Firencah, v 20. letih 14. stoletja, \xc4\x8deprav obstaka tudi nekaj zgodnej\xc5\xa1ih pojavitev (na primer grobnica Illarije del Carretta v Lucci).\n_START_SECTION_\nKje najti putte\n_START_PARAGRAPH_\nPutte, kupide in angele je mo\xc4\x8d najti tako v sakralni kot tudi v posvetni umetnosti od 20-ih let 14. stoletja v Italiji, na prelomu 16. stoletja na Nizozemskem in v Nem\xc4\x8diji, v dobi manirizma in pozne renesanse v Franciji in povsod po baro\xc4\x8dnih stropovih. Seznam umetnikov bi bil predolg, vendar najbolj znani so Donatello, Rafael (z Giulijem Romanom in Giovannijem da Udine) ter njuni posnemovalci._NEWLINE_Prav tako se ponovno pojavijo v 19. stoletju, kjer posko\xc4\x8dijo po zaslugi slik francoskih akademskih slikarjev, in ilustracij Gustava Dor\xc3\xa9ja k epski pesnitvi Orlando Furioso._NEWLINE_V 20. stoletju se pojavijo v filmu Walta Disneya Fantazija.'