b'\n_START_ARTICLE_\nViktor Kra\xc5\xa1evec\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nViktor Kra\xc5\xa1evec, se je rodil na Notranjskem v vasi Vrhnika pri Lo\xc5\xbeu, v ob\xc4\x8dini Lo\xc5\xa1ka dolina, leta 1904._NEWLINE_V \xc4\x8dasu druge svetovne vojne, se je pridru\xc5\xbeil partizanskim vrstam, bil je ostrostrelec. Njegova predanost v boju proti fa\xc5\xa1isti\xc4\x8dnemu okupatorju je opisana v knjigi Partizanski volk samotar._NEWLINE_Padel je v boju leta 1943.\n_START_SECTION_\nPri\xc4\x8devanja\n_START_PARAGRAPH_\nJanez J. \xc5\xa0vajncer povzema besede zgodovinarja in pisatelja Francija Strleta, ki je Viktorjevo pot opisoval v knjigi Partizanski volk samotar. Zanj je zapisal, da je med italijansko ofenzivo prizadejal sovra\xc5\xbeniku huj\xc5\xa1e izgube kot vsi partizani biv\xc5\xa1ega bataljona Milo\xc5\xa1a Zidan\xc5\xa1ka skupaj. \xc5\xa0vajncer pi\xc5\xa1e: "zdaj tu in tam je iz gozda po\xc4\x8dila pu\xc5\xa1ka Viktorja Kra\xc5\xa1evca in vsak strel je bil zanesljiv zadetek. Nikoli se ni hvalil, koliko sovra\xc5\xbenih oficirjev in vojakov je ubil, bilo pa jih je zelo veliko. Tisti, ki so ga videli pri streljanju, so zanj trdili, da dela \xc4\x8dude\xc5\xbee. Znal je po\xc4\x8dakati, da sta italijanska vojaka stopila drug za drugega in potem z enim strelom zadel dva. Neko\xc4\x8d je z enim strelom zadel \xc5\xa1tiri okupatorske vojake. Pred pri\xc4\x8dami je zadel glavico \xc5\xbeeblja in dodal, da se tako zabijajo \xc5\xbeeblji. Veljko Kova\xc4\x8devi\xc4\x8d, partizanski komandant in pisec, je zapisal, da je imel Viktor Kra\xc5\xa1evec spomladi 1942 24 zadetkov z 22 naboji. Ta \xc5\xa1tevilka pa se je verjetno nana\xc5\xa1ala na zadete sovra\xc5\xbenike po uradnem vstopu Viktorja Kra\xc5\xa1evca v partizane. V partizanske enote Gorskega kotarja je vstopil aprila 1942." Eno izmed akcij, v katero je \xc5\xa1el skupaj z Viktorjem, je opisal tudi hrva\xc5\xa1ki partizan Andrija Bubanj, ki pravi:..."Z nama je \xc5\xa1el tudi nek \xc5\xa1panski borec. Mi smo ga klicali Dimnikar, kar je po poklicu tudi bil. Nad postajo, kamor smo se prilazili za za\xc5\xa1\xc4\x8ditnim zidom - to je bilo precej visoko - sem opazil, da Italijani natovarjajo oro\xc5\xbeje, topni\xc5\xa1tvo in podobno. Nekaj sem si zabele\xc5\xbeil, potem pa sem rekel: "Zdaj se bomo umaknili, zdaj lahko gremo...""Ne," je rekel Viktor, "zdaj jih bomo napadli". Mi smo bili samo trije, Italijanov zdolaj pa ve\xc4\x8d kot sto. Mi tudi nsmo vedeli, da imajo Italijani nad nami bunker in da se tam stalno zadr\xc5\xbeuje njihova mo\xc4\x8dnej\xc5\xa1a patrola, ki jih je od tam \xc5\xa1\xc4\x8ditila. Viktor je za\xc4\x8del streljati in streljala sva tudi midva. Med Italijani je nastala zmeda, padali so smrtno zadeti. Ko so se zna\xc5\xa1li, pri\xc5\xa1li do or\xc5\xbeja, ki so ga poprej odlo\xc5\xbeili, ker so delali, je vsak izmed nas izstrelil pet ali \xc5\xa1est nabojev. Viktor je dol med vagone vrgel tudi dve te\xc5\xbeki bombi. Ena je vagon kar razklala. Tedaj pa se je nad nami oglasil italijanski pu\xc5\xa1komitraljez. Za\xc4\x8del je tol\xc4\x8di, toda na slepo, ker nas ni videl. Mi smo se nekako izvlekli. Jaz in tisti \xc5\xa0panec sva se umikala bo\xc4\x8dno. Toda Viktorju hudi\xc4\x8d ni dal miru, povzpel se je gor in tam z njimi sam obra\xc4\x8dunal. Nenadoma sva zasli\xc5\xa1ala, kako je mitraljez utihnil. Ko je Viktor pri\xc5\xa1el do naju, sem se hudoval nanj, \xc4\x8de\xc5\xa1 \xc4\x8demu nosi glavo na prodaj. "Kaj bi govoril!", je odvrnil Viktor. "Zdaj gremo lahko nazaj, tistih zgoraj ni ve\xc4\x8d." Se pravi, da je vse pokon\xc4\x8dal. To se je zgodilo nekako proti koncu aprila. Bil je \xc5\xa1e sneg. Torej tisti \xc5\xa0panec, ki smo ga klicali Dimnikar, je bil hraber, ampak niti pol tako kakor Viktor...".'