b'\n_START_ARTICLE_\nSirek\n_START_SECTION_\nZgodovina in opis\n_START_PARAGRAPH_\nDivji predniki sirka rastejo na ju\xc5\xbeni strani Sahare, morda tudi v Jemnu. Arheolo\xc5\xa1ke raziskave te regije niso dovolj obse\xc5\xbene, da bi z gotovostjo dolo\xc4\x8dile \xc4\x8das in kraj za\xc4\x8detka na\xc4\x8drtne gojitve. V ju\xc5\xbenem Egiptu so na\xc5\xa1li ostanke divjega sirka, ki izhaja iz obdobja 800 - 600 pr. n. \xc5\xa1., najstarej\xc5\xa1i gojeni sirek iz istega najdi\xc5\xa1\xc4\x8da pa iz obdobja po letu 100 AD. Najstarej\xc5\xa1a arheolo\xc5\xa1ka najdba gojenega sirka pa prihaja iz Indije in Pakistana iz drugega tiso\xc4\x8dletja pr. n. \xc5\xa1., vendar tam ni divjega sirka. Ker je znannih ve\xc4\x8d primerov, ko so se polj\xc5\xa1ine \xc5\xa1irile iz Afrike v ju\xc5\xbeno Azijo (Pennisetum glaucum (L.) R. Br., Vigna unguiculata (L.) Walp. in Lablab purpureus (L.)) se sklepa, da je bil sirek kljub vsemu udoma\xc4\x8den v Afriki in se je kasneje raz\xc5\xa1iril na vzhod._NEWLINE_S \xc5\xa1iritvijo islama med 8. in 13. stol. se je raz\xc5\xa1irilo gojenje sirka na celoten bli\xc5\xbenji vzhod, severno Afriko in ju\xc5\xbeno Evropo. Ime izhaja iz latinskega izraza Syricum (granum), torej sirsko zrno, od tod tudi italijanska beseda sorgo in znanstveno ime sorghum._NEWLINE_Sirek (Sorghum bicolor) je ve\xc4\x8dinoma enoletna rastlina, ki zraste do vi\xc5\xa1ine 4 m. Na latastem socvetju, ki je dolgo 8 - 40 cm, so majhna zrna. Raste na obmo\xc4\x8djih, ki so presuha za koruzo, su\xc5\xa1a v pozni fazi razvoja zavre rast listov, ne vpliva pa na cvetenje. Ima globok koreninski sistem, raste v zemlji s pH med 5 in 8,5, dozori v 120-ih dneh. Hektarski donos v Indiji in Afriki je med 300 - 2000 kg zrnja na ha, na namakanih poljih v ZDA in Avstraliji 4500 - 6500 kg/ha. V ZDA je sirek tretja najpomembnej\xc5\xa1a \xc5\xbeitarica, v svetu pa je peta najpomembnej\xc5\xa1a.  _NEWLINE_Nekatere vrste vsebujejo cianovodikovo kislino in visoke koncentracije nitratov v mladih zelenih poganjkih. Zrnje ne vsebuje glutena, zato je primerno za ljudi s celiakijo._NEWLINE_S. halapense je v ZDA obravnavana kot invazivna vrsta._NEWLINE_Genom sirka (Sorghum bicolor) je bil objavljen leta 2009.\n_START_SECTION_\nUporaba\n_START_PARAGRAPH_\nSirek ve\xc4\x8dinoma zelo dobro prena\xc5\xa1a vro\xc4\x8dino in su\xc5\xa1o, zato je ekonomsko najpomembnej\xc5\xa1i v suhih predelih Afrike in Srednje Amerike, kjer je pomemben vir hrane zlasti za reven sloj prebivalstva. \xc4\x8ceprav je znanih ve\xc4\x8d vrst, je le ena, Sorghum bicolor, ekonomsko pomembna. Sirek se uporablja predvsem kot \xc5\xbeito, krma, za izdelavo sirupa, melase in alkohola (sladki sirek), posu\xc5\xa1ena stebla pa v gradbeni\xc5\xa1vtu ter za izdelavo sirkovih metel in krta\xc4\x8d._NEWLINE_Iz zrnja se v razli\xc4\x8dnih delih sveta pripravlja kruh, kuskus, tortilje in druge izdelke iz moke. Zrnje je mo\xc5\xbeno razpo\xc4\x8diti po istem principu kot koruzo pokovko. Sirkov sirup se uporablja kot sladilo, lahko pa se iz njega vari tudi pivo in \xc5\xbegane pija\xc4\x8de. V zadnjih desetletjih se sirek goji tudi za proizvodnjo bioetanola.'