b'\n_START_ARTICLE_\nKurt G\xc3\xb6del\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nG\xc3\xb6del je pri dvanajstih postal dr\xc5\xbeavljan \xc4\x8ce\xc5\xa1koslova\xc5\xa1ke, ko je razpadla avstro-ogrska monarhija. Pri 23. je postal avstrijski dr\xc5\xbeavljan. Ko je leta 1938 Hitler priklju\xc4\x8dil Avstrijo k Tretjemu rajhu je z 32. postal nem\xc5\xa1ki dr\xc5\xbeavljan. Po 2. svetovni vojni je pri 42. dobil ameri\xc5\xa1ko dr\xc5\xbeavljanstvo._NEWLINE_Rodil se je o\xc4\x8detu Rudolfu G\xc3\xb6dlu, upravniku v tekstilni tovarni, in materi Marianne, rojeni Handshuh. V nem\xc5\xa1ko govore\xc4\x8di dru\xc5\xbeini je bil Kurt znan kot Der Herr Warum (Gospod Zakaj). Osnovno in srednjo \xc5\xa1olo je obiskoval v Brnu in obe kon\xc4\x8dal z odliko leta 1923. Najprej so ga zanimali jeziki, kasneje pa se je za\xc4\x8del zanimati za zgodovino in matematiko. Njegovo zanimanje za matematiko se je \xc5\xa1e posebej pove\xc4\x8dalo leta 1920, ko je njegov starej\xc5\xa1i brat Rudolf (rojen 1902) od\xc5\xa1el na Dunaj \xc5\xa1tudirat medicino na Univerzo na Dunaju._NEWLINE_Najprej je \xc5\xbeelel \xc5\xa1tudirati teoreti\xc4\x8dno fiziko, vendar je potem \xc5\xa1tudiral matematiko na Univerzi na Dunaju. Med \xc5\xa1tudijem je spoznal svojo bodo\xc4\x8do \xc5\xbeeno Adele Nimbursky, rojeno Porkert. Za\xc4\x8del je objavljati dela iz logike in v Bologni poslu\xc5\xa1al Hilbertova predavanja o popolnosti in neprotislovnosti matemati\xc4\x8dnih sistemov. Leta 1930 je doktoriral pod mentorstvom Hansa Hahna. Istega leta je postal tudi \xc4\x8dlan Univerze na Dunaju._NEWLINE_Od leta 1938 je bil \xc4\x8dlan In\xc5\xa1tituta za vi\xc5\xa1ji \xc5\xa1tudij v Princetonu do leta 1952. Leta 1940 se je preselil v ZDA in leta 1948 dobil ameri\xc5\xa1ko dr\xc5\xbeavljanstvo. Od leta 1953 je pou\xc4\x8deval kot redni profesor na In\xc5\xa1titutu za vi\xc5\xa1ji \xc5\xa1tudij. _NEWLINE_Skupaj s Paulom Cohenom je ugotovil, da aksiomi standardne teorije mno\xc5\xbeic ne omogo\xc4\x8dajo spoznanja ali je mo\xc4\x8d mno\xc5\xbeice realnih \xc5\xa1tevil enaka mo\xc4\x8di kontinuuma. Leta 1931 je postavil dva znana G\xc3\xb6dlova izreka o nepopolnosti. Tedaj je kot 25 leten objavil v matemati\xc4\x8dni reviji Monatshefte f\xc3\xbcr Mathematik und Physik (vol. 38, 1931) \xc4\x8dlanek O formalno neodlo\xc4\x8dljivih stavkih Matemati\xc4\x8dnih na\xc4\x8del in sorodnih sistemov (\xc3\x9cber formal unentschiedbare S\xc3\xa4tze der Principia Mathematica und verwandter Systeme). Prvi izrek pravi, da mno\xc5\xbeica resni\xc4\x8dnih izjav neprotislovne logi\xc4\x8dne teorije, ki vsebuje formalno aritmetiko, ni rekurzivno pre\xc5\xa1tevna. Vsak neprotisloven sistem je nepopoln (oziroma, v vsakem neprotislovnem sistemu obstaja vsaj en resni\xc4\x8den stavek, ki v tem sistemu ni dokazljiv). Drugi izrek trdi, da ni mogo\xc4\x8de dokazati neprotislovnosti logi\xc4\x8dne teorije, ki vsebuje formalno aritmetiko, znotraj nje same. Drugi izrek je G\xc3\xb6del dokazal za Aritmetiko, namre\xc4\x8d da neprotislovnosti Aritmetike ne moremo dokazati druga\xc4\x8de, kot da privzamemo neprotislovnost drugih vi\xc5\xa1jih sistemov. Prvi izrek je dokazal najprej za Whitehead-Russlov sistem, opisan v njunem velikem delu Matemati\xc4\x8dna na\xc4\x8dela, kasneje pa \xc5\xa1e splo\xc5\xa1no za poljubne neprotislovne sisteme. Nizu simbolov v Peanovem logi\xc4\x8dnem sistemu aksiomov, ki vsebuje aksiomatizacijo pojma naravnega \xc5\xa1tevila, je pri dokazu 1. izreka povratno enoli\xc4\x8dno priredil naravna \xc5\xa1tevila, kar imenujemo G\xc3\xb6dlovo o\xc5\xa1tevil\xc4\x8denje. Po njem se tako imenuje injektivna preslikava ena\xc4\x8db, simbolov in kon\xc4\x8dnih zaporedij ena\xc4\x8db na podmno\xc5\xbeico naravnih \xc5\xa1tevil. S tem je dobil predstavitev sistema samega v sebi. Tako je nato z zdru\xc5\xbeitvijo znamenitega Cantorjevega diagonalnega postopka (sklepa) iz leta 1890, ki ga sre\xc4\x8damo pri dokazu, da je realnih \xc5\xa1tevil ve\xc4\x8d kot naravnih in racionalnih, in paradoksa la\xc5\xbenivca, ki so ga poznali \xc5\xbee Grki, pokazal, da v tak\xc5\xa1nem logi\xc4\x8dnem sistemu obstaja resni\xc4\x8dna izjava, ki ni izrek, izpeljiva iz aksiomov, ali pa je sistem protisloven. Ni\xc4\x8desar ne pridobimo niti, \xc4\x8de to izjavo dodamo aksiomom sistema. Tudi za tako raz\xc5\xa1irjeni sistem velja 1. G\xc3\xb6dlov izrek. Druga\xc4\x8de povedano, vse matematike ne moremo zaobjeti z nobenim kon\xc4\x8dnim sistemom aksiomov. V vsakem takem sistemu bodo ostali izrazljivi paradoksi, podobni paradoksu la\xc5\xbenivca ali Russllovem paradoksu, ki ga je uporabil pri dokazovanju protislovnosti Fregejevega logi\xc4\x8dnega sistema matemati\xc4\x8dne gotovosti. Tako je G\xc3\xb6del naredil konec iskanju matemati\xc4\x8dne gotovosti s tem, da je pokazal, da ne obstaja, in tudi ne more obstajati. V fiziki je podobno razmi\xc5\xa1ljal leta 1926 Heisenberg z na\xc4\x8delom fizikalne nedolo\xc4\x8denosti. _NEWLINE_Leta 1949 je G\xc3\xb6del objavil \xc4\x8dlanek kjer je prikazal model Vesolja, ki se oslanja na splo\xc5\xa1no teorijo relativnosti. V tem modelu je na osnovi relativnosti isto\xc4\x8dastnosti teoreti\xc4\x8dno mogo\xc4\x8de potovati v katerokoli podro\xc4\x8dje preteklosti ali prihodnosti. Po njem mora biti izpolnjen edini pogoj, hitrost vesoljske ladje mora biti najmanj 70,7\xc2\xa0% svetlobne hitrosti, kar pomeni okoli 800 milijonov km na uro. V letu 1951 je prikazal obstoj paradoksnih re\xc5\xa1itev Eisteinovih ena\xc4\x8db polja v splo\xc5\xa1ni teoriji relativnosti. Svoj prispevek je dal Einsteinu kot darilo za njegovo sedemdesetletnico. Tak\xc5\xa1na \xc2\xbbvrte\xc4\x8da vesolja\xc2\xab\xc2\xa0bi omogo\xc4\x8dala \xc4\x8dasovno potovanje. Einstein je za\xc4\x8del dvomiti o svoji lastni teoriji. G\xc3\xb6dlove re\xc5\xa1itve so znane kot G\xc3\xb6dlova metrika._NEWLINE_Z njim se je na in\xc5\xa1titutu v Princetonu najve\xc4\x8d pogovarjal Einstein. G\xc3\xb6del ga je pogosto spremljal na poti domov. Einstein ga je mo\xc4\x8dno cenil kot znanstvenika. Rad je razpravljal z njim o osnovnih matemati\xc4\x8dnih vpra\xc5\xa1anjih, pa tudi o filozofskih in politi\xc4\x8dnih problemih. Zelo ga je zanimalo Leibnizevo delo. Pri\xc5\xa1el je do zaklju\xc4\x8dka da so nekatera njegova dela v zaroti zatrli._NEWLINE_Proti koncu \xc5\xbeivljenja je imel G\xc3\xb6del obdobja du\xc5\xa1evne nestabilnosti in bolezni. Imel je obsesivni strah pred zastrupitvijo, tako da ni jedel prej, preden hrane ni poskusila njegova \xc5\xbeena Adele. Kasneje leta 1977 je Adele od\xc5\xa1la na zdravljenje v bolni\xc5\xa1nico in ni ve\xc4\x8d mogla oku\xc5\xa1ati hrane zanj. V njeni odsotnosti ni hotel jesti, in je sam sebe stradal do smrti. Ko je umrl, je tehtal le pribli\xc5\xbeno 30\xc2\xa0kg.\n_START_SECTION_\nPoimenovanja\n_START_PARAGRAPH_\nPo njem se imenuje asteroid glavnega pasu 3366 G\xc3\xb6del.'