b'\n_START_ARTICLE_\nSlikarska \xc5\xa1ola reke Hudson\n_START_SECTION_\nSplo\xc5\xa1en pregled\n_START_PARAGRAPH_\nNiti za\xc4\x8detnik izraza \xc5\xa0ola reke Hudson (Hudson River School) niti njegova prvi\xc4\x8d objavljena uporaba nista z gotovostjo dolo\xc4\x8dena. Smatra se, da izraz izvira od umetnostnega kritika pri New York Tribuneu Clarencea Cooka ali od krajinskega slikarja Homerja Dodgea Martina. Kot je bil prvotno uporabljen, je bil izraz mi\xc5\xa1ljen zani\xc4\x8dljivo, ker so tako ozna\xc4\x8dena dela izgubila naklonjenost, potem ko je pleneristi\xc4\x8dna slikarska \xc5\xa1ola Barbizon pri\xc5\xa1la v modo med ameri\xc5\xa1kimi pokrovitelji in zbiratelji._NEWLINE_Slike \xc5\xa1ole reke Hudson odra\xc5\xbeajo tri ameri\xc5\xa1ke teme v 19. stoletju: odkrivanje, raziskovanje in naseljevanje. Slike prikazujejo tudi ameri\xc5\xa1ko pokrajino kot pastoralno okolje, kjer v miru sobivajo ljudje in narava . Pokrajine odlikuje realisti\xc4\x8dna, podrobna in v\xc4\x8dasih idealizirana upodobitev narave, in pogosto postavljajo drugo ob drugo mirno kme\xc4\x8dko de\xc5\xbeelo in preostalo divjino, ki je hitro izginjala iz doline reke Hudson prav v \xc4\x8dasu, ko je postajala cenjena zaradi svoje razgibanosti in sublimnosti. Na splo\xc5\xa1no so umetniki slikarske \xc5\xa1ole reke Hudson verjeli, da je narava v obliki ameri\xc5\xa1ke pokrajine neizrekljiva manifestacija Boga, \xc4\x8deprav so se umetniki razlikovali po globini njihovega verskega prepri\xc4\x8danja. Za navdih so si jemali tak\xc5\xa1ne evropske mojstre kot so Claude Lorrain, John Constable in Joseph Mallord William Turner. Svojo spo\xc5\xa1tovanje do naravne lepote Amerike so delil s sodobnimi ameri\xc5\xa1kimi pisatelji kot sta Henry David Thoreau in Ralph Waldo Emerson. Ve\xc4\x8d slikarjev, kot na primer Albert Bierstadt, so bili \xc4\x8dlani D\xc3\xbcsseldorfske \xc5\xa1ole slikarstva, drugi so se izobra\xc5\xbeevali pri nem\xc5\xa1kem slikarju Paulu Weberju._NEWLINE_Medtem ko so bili objekti na slikah realisti\xc4\x8dno podani, so bili mnogi prizori sestavljeni kot sinteza ve\xc4\x8d prizorov ali naravnih podob, ki so jih opazovali umetniki. Pri zbiranju vizualnih podatkov za svoje slike so umetniki potovali na nenavadna in ekstremna podro\xc4\x8dja, ki na splo\xc5\xa1no niso nudila pogojev, ki bi omogo\xc4\x8dili dalj\xc5\xa1e slikanje na mestu samem. Med temi odpravami so si umetniki zabele\xc5\xbeili skice in spomine in se vrnili v svoj studio, da bi tam pozneje napravilii kon\xc4\x8dna dela .\n_START_SECTION_\nUstanovitelj\n_START_PARAGRAPH_\nUmetnika Thomasa Colea se na splo\xc5\xa1no priznava za ustanovitelja slikarske \xc5\xa1ole reke Hudson. Cole je odplul s parnikom navzgor po reki Hudson v jeseni leta 1825, istega leta kot se je odprl kanal Erie, in se ustavil najprej pri West Pointu, nato ob pristajali\xc5\xa1\xc4\x8du v Catskillu. Odpravil se je na zahod visoko v vzhodne Catskill-ske gore v dr\xc5\xbeavi New York, da bi naslikal prve krajinske slike tega obmo\xc4\x8dja. Prva ocena njegovega dela se je pojavila v New York Evening Postu 22. novembra, 1825. V tem \xc4\x8dasu so se edinole Coleu, po rodu Angle\xc5\xbeu, ki je bil rojen v pokrajini, kjer so bili jesenski odtenki rjave in rumene barve, zdele briljantne jesenske nianse na tem obmo\xc4\x8dju inspirativne. Coleov tesen prijatelj, Asher Durand, je postal prav tako pomembna osebnost te slikarske \xc5\xa1ole, \xc5\xa1e posebej ko je upadel posel tiskanja bankovcev v finan\xc4\x8dni paniki leta 1837.\n_START_SECTION_\nDruga generacija\n_START_PARAGRAPH_\nDruga generacija umetnikov \xc5\xa1ole reke Hudson je pri\xc5\xa1la v ospredje po prezgodnji Coleovi smrti leta 1848; med njene \xc4\x8dlane \xc5\xa1tejejo Coleov prvorazredni u\xc4\x8denec Frederic Edwin Church, John Frederick Kensett in Sanford Robinson Gifford. Dela umetnikov te druge generacije so pogosto opisana kot primeri luminizma (slog v ameri\xc5\xa1kem krajinskem slikarstvu iz srede 19. stoletja, ki se je opiral na svetlobne u\xc4\x8dinke). Poleg ukvarjanja s svojo umetnostjo so bili mnogi umetniki, vklju\xc4\x8dno Kensett, Gifford in Church, med ustanovitelji muzeja Metropolitan Museum of Art v New Yorku._NEWLINE_Ve\xc4\x8dina najbolj\xc5\xa1ih del te \xc5\xa1ole je bilo naslikanih med 1855 in 1875. V tem \xc4\x8dasu so bili umetniki kot so Frederic Edwin Church in Albert Bierstadt slavne osebnosti. Oba sta bila pod vplivom D\xc3\xbcsseldorfske slikarske \xc5\xa1ole in Bierstadt je v tem mestu celo ve\xc4\x8d let \xc5\xa1tudiral . Ko je Church razstavljal slike kot Niagara ali Ledene gore na severu, se je na tiso\xc4\x8de ljudi zvrstilo okrog poslopja in pla\xc4\x8dalo petdeset centov na osebo, da bi si ogledalo eno samo delo. Epska velikost pokrajin na teh slikah, brez primere v predhodnem ameri\xc5\xa1kem slikarstvu, je spomnjala Ameri\xc4\x8dane na prostrana, neukro\xc4\x8dena, a veli\xc4\x8dastna obmo\xc4\x8dja divjine v njihovi de\xc5\xbeeli. Tak\xc5\xa1na dela so nastajala v \xc4\x8dasu poseljevanja ameri\xc5\xa1kega Zahoda, ohranjanja nacionalnih parkov ter vzpostavitve zelenih mestnih parkov.'