b'\n_START_ARTICLE_\nBernhard Schlink\n_START_SECTION_\nOtro\xc5\xa1tvo in dru\xc5\xbeina\n_START_PARAGRAPH_\nSchlinkov o\xc4\x8de, Edmund Schlink, je bil profesor teologije, njegova teta, Basilea Schlink, je bila ustanoviteljica evangeli\xc4\x8danskega reda, njegov stari o\xc4\x8de, Wilhelm Schlink, pa profesor mehanike. Njegov brat, Wilhelm Schlink, je bil vse do upokojitve v zimskem semestru 2004/05, profesor za umetnostno zgodovino na univerzi v Freiburgu. _NEWLINE_Bernhardova dru\xc5\xbeina se je kmalu po njegovem rojstvu preselila v Heidelberg, kjer je Bernhard pre\xc5\xbeivel svoje otro\xc5\xa1tvo. Ima enega sina, ki je po poklicu zobozdravnik.\n_START_SECTION_\nBernhard Schlink kot pravnik\n_START_PARAGRAPH_\nBernhard Schlink je \xc5\xa1tudiral pravo na  univerzi Ruprechta Karla v Heidelbergu in na Svobodni univerzi v Berlinu. Kot asistent znanosti je delal na univerzah v Darmstadtu, Bielefeldu in Freiburgu. Leta 1975 je bil v Heidelbergu promoviran za dr. prava (Naslov disertacije: Pomisleki v ustavnem pravu, izdana 1976) in habilitiran leta 1981 v Freiburgu v Breisgauu (z napisanim prispevkom o delitvi upravne oblasti, izdanim 1982). Pred zdru\xc5\xbeitvijo nem\xc5\xa1kih dr\xc5\xbeavnih u\xc4\x8diteljev prava je Schlink na zasedanju 1989 v Hannoveru poro\xc4\x8dal o razvoju ustavnega prava._NEWLINE_Od leta 1982 do 1991 je delal kot profesor javnega prava na univerzi Friedricha Willhelma v Bonnu, in od leta 1991 do 1992 kot profesor javnega prava, socialnega prava in filozofije prava na univerzi Johanna Wolfganga Goetheja v Frankfurtu. Od leta 1992 do 2009 je delal na Humboldtovi univerzi v Berlinu na Katedri za javno pravo in filozofijo prava. Nasledil ga je Christoph M\xc3\xb6llers. Od leta 1987 do 2006 je bil Bernhard Schlink sodnik na ustavnem sodi\xc5\xa1\xc4\x8du za de\xc5\xbeelo Severnega Porenja-Vestfalije v M\xc3\xbcnstru. V avgustu 2005 je zastopal zvezno vlado pred zveznim ustavnem sodi\xc5\xa1\xc4\x8dem v postopku to\xc5\xbebe dveh poslancev iz zveznega parlamenta proti odlo\xc4\x8ditvi predsednika K\xc3\xb6hlerja, ki je \xc5\xbeelel razre\xc5\xa1iti zvezni parlament in razpisati ponovne volitve._NEWLINE_Bernhard Schlink je \xc4\x8dlan odbora prve nem\xc5\xa1ke pravne spletne revije \xc2\xbbHumboldt Forum Recht\xc2\xab. Trenutno stanuje v Berkshiru in v Berlinu.\n_START_SECTION_\nBernhard Schlink kot pisatelj\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1978 je Bernhard Schlink prejel vabilo od univerze v Provansi, kjer je tri mesece stanoval pri svojem prijatelju Walterju Poppu. Oba sta bila pogosta bralca kriminalnih romanov in bila trdno odlo\xc4\x8dena napisati kak\xc5\xa1nega tudi sama. Njun skupni roman Selbova pravica (Detektiv Selb in dolge sence preteklosti) obravnava 68-letnega zasebnega detektiva Gerharda Selba. Detektiva Selba je neka misija popeljala v njegovo preteklost, ko je v \xc4\x8dasu nacionalsocializma delal kot dr\xc5\xbeavni to\xc5\xbeilec._NEWLINE_Po uspehu prvenca so sledile Schlinkove knjige brez soavtorja, med njimi kriminalni roman Gordijska zanka (Die gordische Schleife), ki je bil dobitnik nagrade Friedricha Glauserja leta 1989. Tudi v tem romanu je protagonist nekdanji pravnik, Georg Polger, ki pri prevajanju konstrukcij voja\xc5\xa1kih helikopterjev zaide v vizir \xc5\xa1pijona\xc5\xbene mre\xc5\xbee. Z romanom Selbova prevara, ki je bil nagrajen z nagrado za nem\xc5\xa1ki kriminalni roman, in romanom Selbov uboj je Bernhard zaklju\xc4\x8dil trilogijo o zasebnem detektivu Gerhardu Selbu._NEWLINE_Dorothea Nolte je o Schlinkovih Selbovih romanih izrazila mnenje: \xc2\xbbSo \xc5\xbeivahno napisani, pogosto sme\xc5\xa1ni romani, prefinjeno grajene zgodbe, v katerih sta predstavljeni aktualna politika in zgodovina Nem\xc4\x8dije. V pisanju kriminalnih romanov je Schlink videl mo\xc5\xbenost postaviti se nekemu problemu po robu in ga re\xc5\xa1iti, kar lahko primerjamo z njegovo dejavnostjo kot pravnik. Prav tako lahko v dogajanju razberemo dru\xc5\xbebeno kritiko.\xc2\xab_NEWLINE_Prva Schlinkova mednarodna uspe\xc5\xa1nica, roman Bralec, ki ni kriminalni roman, je bil izdan leta 1995. Roman je bil preveden v 39 jezikov, med katerimi se je ameri\xc5\xa1ki izvod uvrstil na prvo mesto liste uspe\xc5\xa1nic New York Timesa. Bralec je dobil nagrado Hansa Fallade (1998), italijansko literarno nagrado Grinzane-Cavour (1997) ter nagrado Prix Laure Bataillon (1997). Leta 2008 je bil roman posnet v re\xc5\xbeiji Stephena Daldrya kot film z naslovom Bralec._NEWLINE_Tudi zbirka zgodb Ljubezenski pobegi je postala v letu 2000 uspe\xc5\xa1nica. Leta 2008 je Richard Eyre posnel zgodbo Drugi mo\xc5\xbe (Der Andere) iz zbirke zgodb Ljubezenski pobegi, z Liamom Neesonom, Antoniom Banderosom in Lauro Linney._NEWLINE_Po mnenju Beate Dreike Schlinkove knjige pogosto obravnavajo kompleksno pravico. V Selbovih romanih se zakon izka\xc5\xbee za neprimeren instrument zagotavljanja pravi\xc4\x8dnosti za pretekla kriminalna dejanja. Prav tako se tudi pri Bralcu postavlja vpra\xc5\xa1anje, kako soditi kaznivim dejanjem, ki so bila storjena v nekem drugem sistemu pravice. Tako ostaja knjiga v svojem polo\xc5\xbeaju odprta, kar mu je prineslo tudi nekaj kritik._NEWLINE_Bernhard Schlink je na vpra\xc5\xa1anje, kje najde motivacijo za pisanje, v nekem intervjuju odgovoril: \xc2\xbbPi\xc5\xa1em iz istega razloga, zaradi katerega drugi berejo: Nih\xc4\x8de no\xc4\x8de \xc5\xbeiveti samo enega \xc5\xbeivljenja.\xc2\xbb'