b'\n_START_ARTICLE_\nGradi\xc4\x8d \xc4\x8ce\xc5\xa1njice\n_START_PARAGRAPH_\nGradi\xc4\x8d \xc4\x8ce\xc5\xa1njice (nem\xc5\xa1ko\xc2\xa0\xc2\xbbKherstettn\xc2\xab,\xc2\xa0\xc2\xbbKherstetten\xc2\xab\xc2\xa0in tudi\xc2\xa0\xc2\xbbLiechteneck\xc2\xab,\xc2\xa0\xc2\xbbLichtenegg\xc2\xab) je neko\xc4\x8d stal na robu naselja \xc4\x8ce\xc5\xa1njice pri Morav\xc4\x8dah. Dvorec zgrajen v za\xc4\x8detku 16. stoletja na mestu prej\xc5\xa1njega dvora je bil prepu\xc5\xa1\xc4\x8den v ru\xc5\xa1evine konec 2. svetovne vojne, v kateri je bil po\xc5\xbegan. Na njegovem mestu stoji zasebna hi\xc5\xa1a.\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nDvor \xc4\x8ce\xc5\xa1njice je izpri\xc4\x8dan v listini \xc5\xbee leta 1400, ko je bil v lasti Celjskih grofov. Tedaj ga je grof Herman II. Celjski podelil v fevd Ruedleinu Seitscherju. Po Valvasorju naj bi gradi\xc4\x8d po letu 1500 (po nekaterih ocenah okoli leta 1550) pozidali gospodje Galli z Ro\xc5\xbeeka, na mestu nekdanjega dvora omenjenega v fevdni knjigi in urbarju Celjskih grofov. Bratje Andrej, Kri\xc5\xa1tof, Martin, Rudolf, Jo\xc5\xa1t Jo\xc5\xbeef in Sigfrid Galli, ki so takrat \xc5\xa1e bili na Ro\xc5\xbeeku, so gradi\xc4\x8d leta 1593 prodali Viljemu Gallu. Na gradi\xc4\x8du je med leti 1586 -1592 bival navdu\xc5\xa1en protestant Andrej Gall (takrat stotnik gorenjske \xc4\x8detrti), ki se je s kranjskimi strelci boril proti Turkom v letih 1592-96 v Biha\xc4\x8du, Petrinji in Sisku. Njegovega bratranca Jan\xc5\xbea Daniela Galla so takrat Turki ujeli pri Biha\xc4\x8du in ga leta 1594 usmrtili v Beogradu. Po Viljemovi smrti sta postala lastnika \xc4\x8ce\xc5\xa1njic spet brata Rudolf in Sigfrid pl. Galla, ki sta gradi\xc4\x8d leta 1605 (in ne leta 1612 kot poro\xc4\x8da Valvasor.) prodala plemi\xc4\x8du luteranu Samuelu Hasiberu. Njemu je sledil sin Melhior, leta 1672 pa vnuk Ferdinand Ernest. Ko je poslednji mo\xc5\xa1ki potomec te dru\xc5\xbeine Ignac Karel umrl, ga je leta 1748 podedovala Marija Ana Hasiber, poro\xc4\x8dena Segalla. Nato je 1785 postala lastnica dvorca njena vnukinja Antonija Moitelle.  Ta ga je leta 1802 prodala Joahimu Ignacu Steinu.  Nato je dvorec hitro menjaval lastnike in sicer dr. Leopolda Baumgartnerja, Ignaca Scarijo, Ferdinanda pl. Gorup \xe2\x80\x93 Be\xc5\xbeanec in leta 1842 upravitelj gospostva Dol, Ga\xc5\xa1per Brvar, ki ga je leta 1852 prodal dr. Juriju Wurzbachu pl. Tannenbergu iz Preddvora. Nasledil ga je Maksimilijan Wurzbach pl. Tannenberg in nato leta 1917 de\xc5\xbeela Kranjska. Leta 1921 ga je ponovno odkupil Artur Wurzbach, ki pa ga je prodal dav\xc4\x8dnemu uradniku Primcu. Rodbina Primc iz Ljubljane je leta 1938 \xc5\xbee propadajo\xc4\x8d dvorec prodala ob\xc4\x8dini Morav\xc4\x8de, ki je dve leti kasneje v njem uredila siroti\xc5\xa1nico. V za\xc4\x8detku maja 1943 so dvorec po\xc5\xbegali partizani, da se v dvorec ne bi vselila nem\xc5\xa1ka policija. Kasneje je v kleti bila partizanska bolni\xc5\xa1nica Ribnik. Po koncu vojne so okoli\xc5\xa1ki kmetje ru\xc5\xa1evine dvorca uporabili kot gradbeni material.'