b'\n_START_ARTICLE_\nBergmannovo pravilo\n_START_PARAGRAPH_\nBergmannovo pravilo je pravilo, prvi\xc4\x8d zapisano leta 1847, in se imenuje, po v 19. stoletju \xc5\xbeive\xc4\x8demu, nem\xc5\xa1kem biologu Christianu Bergmannu. V zoologiji je Bergmannovo pravilo, ekogeografsko pravilo,ki primerja zemljepisno \xc5\xa1irino s telesno maso pri \xc5\xbeivalih. Ugotovljeno je, da znotraj vrste telesna masa \xc5\xbeivali raste glede na zemljepisno \xc5\xa1irino in hladnej\xc5\xa1e podnebje. Prav tako je tudi velika verjetnost, da med sorodnimi \xc5\xbeivalmi, najdemo ve\xc4\x8dje v vi\xc5\xa1ji zemlepisni \xc5\xa1irini. Pravilo se najve\xc4\x8dkrat nana\xc5\xa1a le na sesalce in pti\xc4\x8de (endoterme), ampak raziskovalci so na\xc5\xa1li dokaz, da je pravilo uporabno tudi pri preu\xc4\x8devanju ektotermnih vrst. Bergmannovo pravilo je sporno med raziskovalci in njegova verodostojnost je pod vpra\xc5\xa1anjem. Znanstveniki se delijo glede pravilnega tolma\xc4\x8denja. Problem je nastal pri vpra\xc5\xa1anju ali je odstopanje znotraj vrste ali med vrstami. \xc4\x8ceprav je bilo predlaganih kar nekaj mo\xc5\xbenih mehanizmov, pojasnila, zakaj vzorec obstaja \xc5\xa1e vedno ni.\n_START_SECTION_\nRazlaga\n_START_PARAGRAPH_\nBergmanna, ki je osnoval pravilo, je tudi podal njegovo prvo razlago. Ta pravi: Velike \xc5\xbeivali imajo glede na male \xc5\xbeivali manj\xc5\xa1o telesno povr\xc5\xa1ino v primerjavi z velikostjo telesa. Zato oddajajo manj telesne temperature na enoto mase in tako ostanejo toplej\xc5\xa1e v hladnih obmo\xc4\x8djih._NEWLINE_V toplih predelih pa je problem ravno nasproten. Telesna toplota, ki jo telo proizvede med presnovo, mora \xc4\x8dim prej iz telesa. Tako so manj\xc5\xa1e \xc5\xbeivali na bolj\xc5\xa1em, saj je njihov koeficient med povr\xc5\xa1ino telesa in velikostjo precej ve\xc4\x8dji in njihovo telo se zato ohlaja.'