b'\n_START_ARTICLE_\nLeptin\n_START_PARAGRAPH_\nLeptin (gr\xc5\xa1ko leptos - tanek) je peptidni hormon, ki ga izlo\xc4\x8dajo v glavnem bele ma\xc5\xa1\xc4\x8dobne celice. Pomembno vlogo ima pri uravnavanju sprejemanja in porabe energije, \xc5\xa1e posebej pri uravnavanju apetita. Zaradi tega deluje primarno na predel hipotalamusa, ki nadzoruje apetit. Odsotnost leptina (ali njegovih receptorjev) ali rezistenca na leptin privede do nenadzorovanega vnosa hrane, kar povzro\xc4\x8di debelost.\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nU\xc4\x8dinki leptina so bili prvi\xc4\x8d opazovani pri mutiranih mi\xc5\xa1ih leta 1950. Gen za leptin je bil ozna\xc4\x8den kot OB (iz angle\xc5\xa1\xc4\x8dine obese - debel). Mi\xc5\xa1i, ki so imele oba alela mutirana, so izkazovale vedenjske in fiziolo\xc5\xa1ke zna\xc4\x8dilnosti sestradane \xc5\xbeivali: raven kortizola je bila zvi\xc5\xa1ana, niso zmo\xc5\xbeni vzdr\xc5\xbeevati telesne temperature, se ne parijo, zrastejo nenormalno veliko in so nenasitne. Posledica zadnjega je ta, da postanejo prekomerno debele in lahko tehtajo tudi do trikrat ve\xc4\x8d od normalnih mi\xc5\xa1i. Imajo tudi presnovne motnje, ki so zelo podobne sladkorni bolezni ter imajo insulinsko rezistenco. Podobni u\xc4\x8dinki so bili opa\xc5\xbeeni pri mi\xc5\xa1ih, ki so imele mutacijo na obeh alelih gena DB, ki pa nosi zapis za leptinski receptor._NEWLINE_Leptin je leta 1994 odkril Jeffrey M. Friedman s sodelavci na Univerzi Rockefeller preko raziskav na mi\xc5\xa1ih.\n_START_SECTION_\nBiosinteza\n_START_PARAGRAPH_\nLeptin je peptidni hormon, sestavljen iz 167 aminokislin. Gen za leptin se nahaja na 7. kromosomu. Glavno mesto sinteze so bele ma\xc5\xa1\xc4\x8dobne celice (adipociti), zato spada med adipokine. Raven leptina v krvnem obtoku je sorazmerna s celokupno maso ma\xc5\xa1\xc4\x8devja v telesu._NEWLINE_Poleg belega ma\xc5\xa1\xc4\x8devja so pomembnej\xc5\xa1a mesta sinteze tudi rjavo ma\xc5\xa1\xc4\x8devje, posteljico (natan\xc4\x8dneje sinciciotrofoblasti), jaj\xc4\x8dniki, skeletne mi\xc5\xa1ice, \xc5\xbeelodec (\xc5\xbeleze v spodnjem delu \xc5\xbeelod\xc4\x8dnega svoda, pa tudi v pepsinogenih celicah in celicah P/D1), epitelijske celice dojk, kostni mozeg, hipofiza in jetra.\n_START_SECTION_\nFunkcije\n_START_PARAGRAPH_\nLeptin prena\xc5\xa1a sporo\xc4\x8dilo o zadostnosti ma\xc5\xa1\xc4\x8dobnih rezerv in promovira zmanj\xc5\xa1a privzem hrane (tj. energije) ter zve\xc4\x8da porabo energije. Deluje na receptorje v hipotalamusu, kjer zavira apetit. Poleg tega deluje tudi na simpati\xc4\x8dno \xc5\xbeiv\xc4\x8devje in s tem pove\xc4\x8da krvni pritisk, sr\xc4\x8dni utrip in netresavo termogenezo v belih ma\xc5\xa1\xc4\x8dobnih celicah preko razklopitve dihalne verige od oksidativne fosforilacije, kar torej porablja energijo, shranjeno v ma\xc5\xa1\xc4\x8devju._NEWLINE_Med spanjem vpliva na raven leptina tudi melatonin. Prvotno je bilo predlagano, da pove\xc4\x8dana koli\xc4\x8dina melatonina povzro\xc4\x8di zmanj\xc5\xa1anje ravni leptina. Novej\xc5\xa1e raziskave so pokazale, da melatonin deluje na inzulin, to pa povzro\xc4\x8di z inzulinom spodbujeno izra\xc5\xbeanje leptina, kar zmanj\xc5\xa1a apetit med spanjem.\n_START_SECTION_\nEvolucijski pogled\n_START_PARAGRAPH_\nV evolucijskem pogledu se je leptinski sistem razvil verjetno za prilagoditev aktivnosti in presnove (metabolizma) \xc5\xbeivali v primeru pomanjkanju hrane ter stradanja in ne kot sredstvo za omejevanje telesne te\xc5\xbee. Zni\xc5\xbeanje ravni leptina zaradi pomanjkanje hranilnih snovi obrne oz. prekine proces termogeneze, kar omogo\xc4\x8di shranjevanje ma\xc5\xa1\xc4\x8dobnih rezerv. Poleg tega leptin preko delovanja na hipotalamus zmanj\xc5\xa1a proizvodnjo \xc5\xa1\xc4\x8ditni\xc4\x8dnih hormonov (kar upo\xc4\x8dasni bazalno presnovo) in spolnih hormonov (kar prepre\xc4\x8di parjenje) ter pove\xc4\x8da proizvodnjo glukokortikoidov, kar mobilizira sisteme za izkori\xc5\xa1\xc4\x8danje telesnih rezerv energije. V jetrih in mi\xc5\xa1icah leptin preko delovanja na z AMP aktiviran protein-kinazo (AMPK) zavre sintezo ma\xc5\xa1\xc4\x8dobnih kislin in aktivira oksidacijo le-teh. Vsi omenjeni u\xc4\x8dinki prispevajo k zmanj\xc5\xa1anju porabe energije za nepotrebne procese in pove\xc4\x8danju u\xc4\x8dinkovitosti izrabe endogenih rezerv energije, kar po vsej verjetnosti omogo\xc4\x8di \xc5\xbeivali pre\xc5\xbeivetje ob pomanjkanju hrane.\n_START_SECTION_\nAktivnost plju\xc4\x8dnega surfaktanta\n_START_PARAGRAPH_\nV plju\xc4\x8dih plodu za\xc4\x8dnejo alveolarni intersticijski fibroblasti (lipofibroblasti) izlo\xc4\x8dati leptin pod vplivom delovanja hormona PTHrP, ki ga izlo\xc4\x8dajo celice alveolarnega epitelija zaradi raztegnitve. Leptin deluje na pnevmocite tipa II in tako inducira izlo\xc4\x8danje surfaktanta.\n_START_SECTION_\nRazvoj\n_START_PARAGRAPH_\nDomnevano je, da je leptin nujen za normalni razvoj povezav med hipotalami\xc4\x8dni nevroni. Pri mi\xc5\xa1ih je bilo dokazano, da se \xc5\xbeiv\xc4\x8dna vlakna razvijajo po\xc4\x8dasneje v odsotnosti leptina.\n_START_SECTION_\nMehanizem delovanja\n_START_PARAGRAPH_\nLeptin deluje na receptorje v arkuatnem jedru v hipotalamusu, natan\xc4\x8dneje anoreksigene nevrone, ki zavirajo apetit. Omenjeni nevroni proizvajajo \xce\xb1-melanocite stimulirajo\xc4\x8di hormon (\xce\xb1-MSH). Slednji prenese sporo\xc4\x8dilo do naslednjih nevronih o zaviranju apetita. Leptin deluje hkrati zaviralno na oroksigene nevrone, ki spodbujajo apetit in proizvajajo nevropeptid Y (NPY), upo\xc5\xa1tevati pa je treba tudi medsebojno delovanje med omenjenima skupinama nevronov._NEWLINE_Na molekularni ravni je sistem prevajanja leptinskega signala podoben tistim pri rastnih dejavnikih in interferonih; gre torej za t. i. JAK-STAT sistem. Leptinski receptor je sestavljen iz dveh enot. Po vezavi leptina se receptor dimerizira (tj. enoti se pove\xc5\xbeeta), na znotrajceli\xc4\x8dni (intracelularni) domeni pa Janusova kinaza (JAK) fosforilira tirozinski (Tyr) ostanek na obeh enotah (monomerih). Fosforilirana ostanka postaneta pritrditveno mesto za tri STAT beljakovine (STAT 3, 5 in 6), ki prevajajo signal in aktivirajo prepisovanje oz. transkripcijo (iz angle\xc5\xa1\xc4\x8dine signal transducer and activators of transcription). Ista Janusova kinaza fosforilira Tyr ostanke na STAT-ih, slednji pa nato prav tako dimerizirajo in potujejo v notranjost jedra, kjer se ve\xc5\xbeejo na dolo\xc4\x8dena zaporedja na DNK in spodbujajo izra\xc5\xbeanje tar\xc4\x8dnih genov, kot je gen POMC, ki nosi zapis (kodira) za \xce\xb1-MSH._NEWLINE_Netresava termogeneza je posledica spodbuditve izra\xc5\xbeanja gena UCP-1, ki nosi zapis za termogenin. Leptin namre\xc4\x8d stimulira dolo\xc4\x8dene nevrone v arkuatnem jedru, nato pa se preko simpati\xc4\x8dnega \xc5\xbeiv\xc4\x8devja prenesejo signali do ma\xc5\xa1\xc4\x8devja, pri katerih pride do pove\xc4\x8danega spro\xc5\xa1\xc4\x8danja noradrenalina, ki deluje na \xce\xb2-3 adrenergi\xc4\x8dne receptorje na ma\xc5\xa1\xc4\x8dobnih celicah.\n_START_SECTION_\nRezistenca na leptin in debelost\n_START_PARAGRAPH_\nOdsotnost leptina (ali njegovih receptorjev) ali rezistenca na leptin privede do nenadzorovanega vnosa hrane, kar povzro\xc4\x8di debelost. \xc4\x8ceprav leptin zavira apetit, imajo debeli ljudje nenavadno visoko raven leptina v krvi. Omenjeni ljudje so rezistentni na leptin, podobno kakor so ljudje z diabetesom tipa II rezistentni na insulin. Raziskave na mi\xc5\xa1ih so pokazale, da lahko rezistenco povzro\xc4\x8di tudi vnos prevelikih koli\xc4\x8din fruktoze.'