b"\n_START_ARTICLE_\nZgodovina \xc5\xa0panije\n_START_SECTION_\nZa\xc4\x8detki poseljevanja na Iberskem polotoku in prihod Rimljanov\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xa0panija ima izjemno bogato zgodovinsko ozadje. Prve poselitve naj bi se pri\xc4\x8dele okoli 800 000 let pr. n. \xc5\xa1t. in sicer z lovci in nabiralci (prihod Homo erectusa). Okoli leta 5000 pr. n. \xc5\xa1t. so le-te zamenjali kmetovalci (v letih 1800-1100 pr. n. \xc5\xa1t. v jugovzhodni \xc5\xa0paniji cveti kmetovalska civilizacija El Argar), ki so vztrajali vse tja do leta 1100 pr. n. \xc5\xa1t., ko so se kot prvo \xc5\xa1pansko ljudstvo naselili Feni\xc4\x8dani (1100 pr. n. \xc5\xa1t.), za njimi Grki (600 pr. n. \xc5\xa1t.) ter naposled Karta\xc5\xbeani (228 pr. n. \xc5\xa1t). _NEWLINE_Kaj kmalu so na to ozemlje pri\xc5\xa1li tudi Kelti, ki so se pome\xc5\xa1ali z doma\xc4\x8dim prebivalstvom, ter z njimi ustvarili keltsko-ibersko ljudstvo. Nekaj \xc4\x8dasa so se skupaj uspe\xc5\xa1no borili proti Rimljanom, ki so tedaj zasedali sredozemsko obmo\xc4\x8dje. L. 218 pr. n. \xc5\xa1t. so Rimljani na Iberskem polotoku s Karta\xc5\xbeani zanetili drugo punsko vojno ter jih po 200 letih vojne uspe\xc5\xa1no premagali. Po zavzetju njihovega ozemlja, so le-to razdelili na tri province, in sicer na Tarakonensis, Luzitanijo in Betiko. Kmetijsko in mineralno znanje Iberskega polotoka so Rimljani znali dobro izkoristiti, pri\xc4\x8deli pa so graditi tudi prve akvadukte, templje in gledali\xc5\xa1\xc4\x8da. Hispanska p\xc5\xa1enica in olj\xc4\x8dno olje, ki so ju na Iberskem polotoku poznali \xc5\xbee pred prihodom Rimljanov, sta postavila kmetijske in gospodarske temelje bodo\xc4\x8dega cesarstva. L. 155 pr. n. \xc5\xa1t. pa za\xc4\x8dno Rimljani vdirati tudi na ozemlje dana\xc5\xa1nje Portugalske. _NEWLINE_Skozi vsa ta leta je imela cerkev venomer pomembno pozicijo ter ogromen vpliv na tedanjo dru\xc5\xbebo in \xc5\xbeivljenja ljudi. Za prvo prestolnico tedanjega ozemlja \xc5\xa1tejemo Toulouse (\xc5\xa1pansko Toledo), ki je bila pomembna s politi\xc4\x8dnega in verskega vidika.\n_START_SECTION_\nPadec Rimskega imperija ter vdor tujih ljudstev\n_START_PARAGRAPH_\nL. 409 je leto, ki ozna\xc4\x8duje konec rimske \xc5\xa0panije. 67 let kasneje, l. 476, je padla prva, zahodna polovica rimskega imperija, leta 1453 pa \xc5\xa1e vzhodna polovica. Oblast so za Rimljani prevzeli Vizigoti, ki so pri\xc5\xa1li s severa in vladali tri stoletja. Med drugim se je med njimi, kot v ve\xc4\x8dini germanskih ljudstev, raz\xc5\xa1irilo tudi arijanstvo. Za\xc4\x8delo se je l. 582 ter \xc5\xa1e danes velja za glavno religijo Vizigotov. _NEWLINE_Med drugim so Vizigoti gradili tudi manj\xc5\xa1e cerkve s podkvastimi loki. Na \xc5\xbealost pa njihova politi\xc4\x8dna organizacija ni bila preve\xc4\x8d stabilna in dobro zastavljena, zato so bila lahka tar\xc4\x8da Mavrom, ki so pri\xc5\xa1li s severne Afrike.\xc2\xa0\n_START_SECTION_\nVizigotski vladarji\n_START_PARAGRAPH_\nEden izmed najpomembnej\xc5\xa1ih vizigotskih vladarjev je sigurno Ataulf, ki je Vizigotsko kraljestvo spremenil s plemenskega kraljestva v glavno politi\xc4\x8dno silo pozne Antike. Njegovo vladanje se je nenadno zaklju\xc4\x8dilo, ko ga je med tem, ko se je umival v bani v pala\xc4\x8di v Barceloni, ubil eden od su\xc5\xbenjev Sarusa, sam pripadnik Gotov. Znana je bila tudi njegova \xc5\xbeena, Gala Placidija, potomka Teodozija I., ki je skupaj s svojim mo\xc5\xbeem, ki je bil poveljnik in kralj Vizigotov vse do njegove smrti, uspe\xc5\xa1no vodila in poveljevala kraljestvu. _NEWLINE_Po Ataulfovi smrti se je Gala Placidija znova o\xc5\xbeenila. Drugi zakonec je postal Konstantin III., ki je bil sedem mesecev zahodni rimski cesar, vladanje pa si je delil s Honorijem. V njegovem \xc4\x8dasu so na veliko gojili ribe, vino ter olive. _NEWLINE_Naslednji kralji so se menjavali kot po teko\xc4\x8dem traku. Nasledil ga je Sigeric, ki je vladal le 7 dni. Le-tega je nasledil Wallia ali Valia (\xc5\xa1pansko Walia), ki se je na prestolu obdr\xc5\xbeal od 415 do 419. Znan je bil kot izjemen bojevnik in previden vladar, kar je glede na dotedanje razmere bilo povsem upravi\xc4\x8deno. Sklenil je ve\xc4\x8d mirovnih pogodb, med drugim tudi sporazum z Rimskim imperijem, ter mir z vladarjem Honorijem. Za sredi\xc5\xa1\xc4\x8de svojega dvora si je izbral Toulouse, ki je vse tja do petega stoletja ostal sredi\xc5\xa1\xc4\x8de Vizigotskega kraljestva. L. 418 je z Rimom podpisal foedus, s \xc4\x8dimer je vizigotsko ljudstvo padlo pod oblast Rimskega cesarstva. _NEWLINE_Nasledil ga je Teodorik I., ki je vladal vse tja do leta 451. Tri leta kasneje, l. 454 pa se Rim z generalom Aetiusom znajde v krizi. Rodi se ideja za ponovno romanizacijo.\xc2\xa0 Leta 672 kralja Recceswintha nasledi kralja Wamba, ki bi naj bil zadnji vizigotski cesar. Kralj je postal po naklju\xc4\x8dju, in sicer ko je na pogrebu Recceswintha to\xc4\x8dil iskrene solze, je ljudstvo v njem prepoznalo dobro osebo, ter se na podlagi tega, da ni bilo drugih naslednikov, odlo\xc4\x8dilo, da ga okrona za kralja Vizigotov. Kljub temu, da je tej funkciji glede na stara leta \xc5\xbeelel ugovarjati, glede kraljevanja ni imel izbire, saj bi ga v nasprotnem primeru ubili. Vladal je osem let, do leta 680. _NEWLINE_Leta 475 se z Euricovim zakonikom, zbirko zakonov, ki so vodili vizigotsko dru\xc5\xbebo, in ki so nastali pod vodstvom Vizigotskega kralja Eurica, pojavi ideja o ponovni mirovni razporeditvi ozemlja.\xc2\xa0\xc2\xa0 _NEWLINE_Z leti se imperij vedno bolj fragmentira. Leta 549 se Bizantinci za\xc4\x8dno zanimati za zahodni del cesarstva, med leti 574-581 pa, zahvaljujo\xc4\x8d sporazumu med Bizantinci in \xc5\xa0panci iz leta 580, pride do zdru\xc5\xbeitve Iberskega polotoka.\n_START_SECTION_\nGuarrazarski zaklad\n_START_PARAGRAPH_\nV 19. stoletju so arheologi odkrili Guarrazarski zaklad, sestavljen iz 26 zlatih kron in kri\xc5\xbeev, ki so jih v sedmem stoletju v \xc5\xa0paniji Vizigotski kralji podarili rimskokatoli\xc5\xa1ki cerkvi kot pri\xc4\x8danje njihove vere ter podrejenosti cerkveni hierarhiji. Zaklad je bil najden v bli\xc5\xbeini Toleda, v Guadamurju. Danes je na njegov ogled mo\xc5\xbeen v\xc2\xa0 narodnem arheolo\xc5\xa1kem muzeju v \xc5\xa0paniji v Madridu in v Muzeju Cluny v Parizu. _NEWLINE_Najzanimivej\xc5\xa1i deli sta kroni dveh vladarjev \xe2\x80\x93 kralja Recceswintha in kralja Swinthila. Obe sta iz zlata ter vsebujeta razne elemente iz safirja, biserov in drugih dragih kamnov. _NEWLINE_Na te vizigotske zaklade pa je mo\xc4\x8dno vplivalo Bizantinsko cesarstvo, vsebujejo pa tudi germanski stil. Krone so v prvi vrsti naredili izklju\xc4\x8dno kot dar cerkvi ter niso bile namenjene temu, da bi jih nosili.\n_START_SECTION_\nPrihod Arabcev - Mavrov\n_START_PARAGRAPH_\nMavri so Iberski polotok do 8. st. zasedli skoraj v celoti. Obmo\xc4\x8dje polotoka, ki so ga do tedaj zasedali, so poimenovali Al Andaluz. To obmo\xc4\x8dje je z izjemo severnega dela zasedalo skoraj celoten Iberski polotok in bi bilo \xc5\xa1e mnogo ve\xc4\x8dje, \xc4\x8de jih l. 732 v bitki pri Poitiersu ne bi zaustavil Karel Martel. Vse od takrat so se muslimani zadr\xc5\xbeevali za mejo Pirenejev ter se s Franki bojevali za gorske prelaze. _NEWLINE_Mavre je rimska kultura povsem presunila. Ob\xc4\x8dudovali so namre\xc4\x8d stari Rim, vendar je njihova dru\xc5\xbeba bila \xc5\xbee tako napredna, da jim ni bilo potrebno kopirati ni\xc4\x8d od starih Rimljanov. _NEWLINE_Med najbolj znanimi karizmati\xc4\x8dnimi in napadalnimi voja\xc5\xa1kimi diktatorji je al Mansur (\xc5\xa1p. Almanzor), ki se je boril proti kr\xc5\xa1\xc4\x8danskemu severu. Kot narod so bili zelo na\xc4\x8ditani, blesteli so namre\xc4\x8d v matematiki, geometriji, astronomiji, znanosti, dekorativni umetnosti ter poeziji. V \xc4\x8dasu Mavrov je na Iberskem polotoku cvetela ekonomija, rokodelska opravila, pa tudi agrikultura, ki je zagotavljala proizvodnjo sadja skozi celo leto. Gojili so predvsem ri\xc5\xbe, \xc5\xbeafran in palmin sladkor._NEWLINE_Blestela pa je tudi njihova arhitektura, za katero je zna\xc4\x8dilna pretanjena izdelava, bleste\xc4\x8da barva, podkvasti loki, notranja dvori\xc5\xa1\xc4\x8da, parna okna in zapleteni stalakti\xc4\x8dni stropi. \xc2\xa0Eden izmed najve\xc4\x8djih kulturnih in najbolj dodelanih mavrskih spomenikov je Velika mo\xc5\xa1eja, C\xc3\xb3rdoba (po \xc5\xa1pansko La mezquita-catedral de C\xc3\xb3rdoba), ki so jo po rekonkvisti preuredili v stolnico. \xc5\xa0panski muslimani \xc5\xbee od za\xc4\x8detka 21. stoletja prosijo Rimskokatoli\xc5\xa1ko cerkev, da bi jim dovolila moliti v njej, vendar so bile njihove pro\xc5\xa1nje s strani cerkve in Vatikana \xc5\xbee ve\xc4\x8dkrat zavrnjene. V tej mo\xc5\xa1eji je mo\xc4\x8d opaziti tudi kulturo Andaluzije za \xc4\x8dasa X \xe2\x80\x93 XII stoletja. _NEWLINE_Islamska navzo\xc4\x8dnost pa ni bila opazna le na Iberskem polotoku \xe2\x80\x93 mo\xc4\x8dno je bila prisotna tudi v slovanskih predelih. Izvor za slednje je najbr\xc5\xbe vse ve\xc4\x8dja potreba muslimanov po su\xc5\xbenjih, saj so Slovani s svojo krepostjo predstavljali priljubljeno blago. Posredniki in prevozniki su\xc5\xbenjev so bili judovski trgovci ali pa Vikingu. Trgovina s slovanskimi su\xc5\xbenji se je tako zelo razpasla, celo tako, da bi naj po splo\xc5\xa1nih domnevah besedi 'Slovan' in 'su\xc5\xbeenj' (\xc5\xa1pansko esclavo) imeli isti izvor.\n_START_SECTION_\nArabski kalifat\n_START_PARAGRAPH_\nArabci so v \xc4\x8dasu vladanja po smrti preroka Mohameda ustanovili \xc5\xa1tiri kalifate. Eden izmed najpomembnej\xc5\xa1ih je Umajadski kalifat, kateremu je vladala dinastija Umajadov, in kateri je bil prisoten tudi na Iberskem polotoku. Po poreklu so bili Umajadi iz Meke, njihova prestolnica pa je bila Damask. Raztezal se je na ve\xc4\x8d trinajst milijonih kvadratnih kilometrov ter se tako uvrstil na peto mesto najve\xc4\x8djih imperijev v \xc4\x8dlove\xc5\xa1ki zgodovini. Umajade so nato leta 750 z oblasti vrgli Abasidi, zaradi \xc4\x8desar so se bili Umajadi prisilni umakniti preko severne Afrike v Al Andaluz, kjer so ustanovil Kordovski kalifat (El Califato de C\xc3\xb3rdoba), ki je trajal vse tja do leta 1031, ko so nastala prva neodvisna mavrska kraljestva, imenovana taifas.\xc2\xa0 _NEWLINE_Po smrti zadnjega umajadskega kalifa Marvana II. leta 750 je od umajadske vladarske dru\xc5\xbeine pre\xc5\xbeivel le Abd Al Rahman I. (\xc5\xa1pansko Abderram\xc3\xa1n I.), ki je bil prvi emir Kordovskega emirata v Umajadskem kalifatu. Na jugu Iberskega polotoka je ustanovil kraljestvo s prestolnico v C\xc3\xb3rdobi ter sebe in svojo dru\xc5\xbeino proglasil za naslednike novega Umajadskega kalifata. Pod njegovim vladanjem je Iberski polotok postal politi\xc4\x8dno neodvisen._NEWLINE_V sklopu kalifata je potrebno omeniti tudi kalifa, ki je naziv za vladarja kalifata ter poglavarja islamske skupnosti. Je glavni poglavar, ki ima politi\xc4\x8dno in duhovno mo\xc4\x8d, ter ki po prevodu iz arabske besede pomeni naslednik oz. predstavnik. Njihov naziv so si lastili Umajadi, Abasidi, Fatimidi in Osmani, ve\xc4\x8dinoma pa so bili iz dinastij \xc5\xa0panije, severne Afrike in Egipta. \xc2\xa0Vsi kalifi so se imeli za Mohamedove naslednike, njihov naslov pa je v zaton mahnila ukinitev Osmanskega kalifata leta 1924 s strani Republike Tur\xc4\x8dije.\n_START_SECTION_\nLegenda o spopadu na prelazu Roncevaux\n_START_PARAGRAPH_\nNa enem izmed teh spopadov pa je na prelazu Roncevaux l. 778 nastala legenda, ki je \xc5\xa1e danes najbolj slavna ter ki jo imenujemo chansons de geste. Po legendi bi naj dva frankovska viteza, Roland in Oliver (ali Orlando in Rinaldo) sku\xc5\xa1ala svojo vojsko popeljati na sever, saj so nanju mo\xc4\x8dno pritiskale muslimanske sile. Oliver je Rolanda pozval, naj pokli\xc4\x8de okrepitve ter potrobi v rog, vendar ga le-ta ni sli\xc5\xa1al ter nadaljeval z bitko. \xc5\xa0ele ko je izgubil in ko je bilo vse izgubljeno, je potrobil v rog, da so mu popokale vse \xc5\xbeile v glavi ter da ga je sli\xc5\xa1ala cela Francija. Rolando je na svojem konju omedlel, z me\xc4\x8dem pa ga je v mete\xc5\xbeu udaril \xc5\xa1e slepi Oliver in ga ubil.\n_START_SECTION_\nKonflikti religij\n_START_PARAGRAPH_\nGlede na samo raz\xc5\xa1irjenost muslimanske dr\xc5\xbeave ter samega islama je sama Evropa postala glavna baza kr\xc5\xa1\xc4\x8danstva, saj se zaradi velikega muslimanskega ozemlja kr\xc5\xa1\xc4\x8danska vera ni mogla \xc5\xa1iriti \xc4\x8dez Iberski polotok ali islamske meje. S tem je muslimanom uspelo onemogo\xc4\x8diti stik med ozemljem kristjanov in drugimi civilizacijami. Pregrada na Iberskem polotoku je tako zaprla vse stike, trgovinske, intelektualne in politi\xc4\x8dne komunikacije. Glede na slabo situacijo kr\xc5\xa1\xc4\x8danstva, se je le-to zna\xc5\xa1lo pred dvema pomembnima nalogama: bodisi bojevati se proti islamu, bodisi spreobrniti pogane. S pomanjkanjem nadzora Bizantinskega cesarstva na zahodu so se dr\xc5\xbeave morale znajti same , morale pa so sprejeti tudi razne ukrepe glede avtonomije ter samozadostnosti. Zahodni svet je tako postal odli\xc4\x8den teren za razvoj fevdalizma. Mo\xc4\x8d se je s Sredozemlja in biv\xc5\xa1ega rimskega cesarstva z islamsko silo tako pomikalo proti severu, predvsem proti frankovskemu kraljestvu. _NEWLINE_Tedanja srednjeve\xc5\xa1ka \xc5\xa0panija je bila tako nekaj izjemnega. Obstajalo je pet kraljestev, v katerih so \xc4\x8dastili tri verstva: kr\xc5\xa1\xc4\x8danstvo, islam in judovstvo, govorili pa so kar \xc5\xa1est glavnih jezikov: kastiljskega, galicijskega, katalonskega, portugalskega, arabskega ter baskovskega. Med verami je pogosto prihajalo do raznih konfliktov, sploh med muslimani in kr\xc5\xa1\xc4\x8dani, saj so slednji veljali za dokaj neotesane, medtem ko so njihovi nasprotniki na jugu bili veliko bolj urbanizirani in civilizirani. Njihova strpnost pa se je kazala tudi v odnosu do judovske vere, ki se je pod muslimansko oblastjo raz\xc5\xa1irila po ve\xc4\x8dini njihovega ozemlja na Iberskem polotoku. Judje so tako skozi zgodovino srednjeve\xc5\xa1ke \xc5\xa0panije igrali pomembno vlogo v upravi, medicini, u\xc4\x8denosti, trgovini in ban\xc4\x8dni\xc5\xa1tvu. _NEWLINE_Kljub mo\xc4\x8di Bizantinskega cesarstva, je islam vseeno mo\xc4\x8dno vplival na vzhod. Z Mohamedom in kr\xc5\xa1\xc4\x8dansko-muslimanskim rivalstvom se je za\xc4\x8drtala evropska identiteta. Rivalstvo med eno in drugo religijo pa se je \xc5\xa1e posebej videlo v tem, da so vernike tako ene kot druge vere u\xc4\x8dili, da v nasprotni religiji vidijo nevernike. Nesporazumi in negativni stereotipi so se tako za\xc4\x8deli kopi\xc4\x8diti in razvila se je mo\xc4\x8dna dihotomija med Zahodnim (kr\xc5\xa1\xc4\x8danskim) in Vzhodnim (islamskim) svetom. S\xc4\x8dasoma pa se je na Zahodu pri\xc4\x8dela razvijati miselnost nadvlade in prezira nad Vzhodom, ki je izvirala predvsem iz vrst zahodnjakov, ki so mislili, da so nosilci najvi\xc5\xa1je civilizacije.\n_START_SECTION_\nSrednji vek\n_START_PARAGRAPH_\nSrednji vek na splo\xc5\xa1no delimo na zgodnji, visoki in pozni srednji vek. Letnice prehoda iz enega v drugega je razmeroma te\xc5\xbeko za\xc4\x8drtati, saj dogodki ponekod trajajo dlje, drugod pa manj \xc4\x8dasa. Poleg tega je potrebno upo\xc5\xa1tevati tudi dejstvo, da se okoli\xc5\xa1\xc4\x8dine v razli\xc4\x8dnih delih \xc5\xa0panije ter ostale Evrope zelo razlikujejo. _NEWLINE_Kljub temu lahko \xc4\x8dasovni okvir okvirno dolo\xc4\x8dimo nekako takole: _NEWLINE_Zgodnji srednji vek (\xc5\xa1pansko Alta Edad Media) bi se naj pri\xc4\x8del s padcem Zahodnega rimskega cesarstva leta 476 v 5. stoletju ter trajal do 10.-11. stoletja. Zajema torej \xc4\x8das od Rimljanov, vladanje Vizigotov, prihod Mavrov, njihov propad, prihod tujih ljudstev ter nastanek prvih samostanov. Leta 722 poteka tudi bitka v Cavadongi, s katero se pri\xc4\x8dne rekonkvista, ki je \xc5\xa1e posebej intenzivna leta 929\xc2\xa0 v \xc4\x8dasu kralja Abd Al Rahmana III., duhovnega in politi\xc4\x8dnega voditelja, ki se bori za razvoj muslimanske vere proti severu. Deset let kasneje Karel Martel muslimane zaustavi pri prodoru v ju\xc5\xbeno Francijo v bitki pri Poitiersu. Reka Ebro je taka predstavljala mejo med muslimanskim in kr\xc5\xa1\xc4\x8danskim svetom. Miselnost okrog leta 1000 se je razvijala z miselnostjo o koncu sveta (padcem meteorita). _NEWLINE_S koncem zgodnjega srednjega veka se pri\xc4\x8dne visoki srednji vek (\xc5\xa1pansko Plena Edad Media), ki bi se naj pri\xc4\x8del na okoli leta 1000 oz. po mnenju nekaterih tudi sto let kasneje. Trajal naj bi do 12. oz. 13 stoletja. V tem obdobju nastajajo po Evropi \xc5\xa1tevilna mesta in pomembna trgovska sredi\xc5\xa1\xc4\x8da. Nastale so razne javne \xc5\xa1ole, kasneje univerze. Rasel je intelektualni sloj, po drugi strani pa je to \xc4\x8das kri\xc5\xbearskih vojn, vpadov Mad\xc5\xbearov in Vikingov ter ve\xc4\x8danja prebivalstva. Kr\xc5\xa1\xc4\x8danstvo se je raz\xc5\xa1irilo v ve\xc4\x8dino evropskih de\xc5\xbeel._NEWLINE_Pozni srednji vek \xc2\xa0(\xc5\xa1pansko Baja Edad Media) pa bi se naj pri\xc4\x8del v 14. oz. 15. stoletju, ki velja za bolj mra\xc4\x8dno obdobje, sploh zaradi posledic kuge. Je tudi obdobje inkvizicije, stoletne vojne med Anglijo in Francijo ter mnogokaterih vojn, ki so prebivalstvo zdesetkale. Leta 1453 je z obleganjem Konstantinopla padla \xc5\xa1e druga, vzhodna polovica Rimskega imperija. Leta 1455 je Gutenberg izna\xc5\xa1el tisk, mra\xc4\x8dnost obdobja pa je vabila na tuja, neevropska tla.\xc2\xa0 S tem se razvijejo \xc5\xbeelje po novih odkritij, med drugim Amerike, \xc5\xa1irjenja ozemelj ter razvoja znanosti, anatomije, sveta, vesolja ter humanizma, kar je vodilo v rojstvo renesanse v Italiji.\n_START_SECTION_\nBerberske muslimanske dinastije\n_START_PARAGRAPH_\nV \xc4\x8dasu od 1056 pa vse tja do njihovega poraza leta 1147, so na Iberskem polotoku na povabilo \xc5\xa1panskih muslimanov v \xc5\xa0panijo pri\xc5\xa1li Almoravidi. Leta 1062 so ustanovili mesto Marake\xc5\xa1 ter ozemlje raz\xc5\xa1irili vse tja do Al\xc5\xbeirije. Ob prihodu so premagali kristjane ter jih potisnili proti severu in s tem zavladali skoraj celotni muslimanski \xc5\xa0paniji. _NEWLINE_Leta 1147 so iz Severne Afrike pa tudi iz \xc5\xa0panije pri\xc5\xa1li Almohadi, ki so Almoravide izrinile s prestola ter raz\xc5\xa1irili svojo oblast nad vsem Maghrebom in zatem \xc5\xa1e nad Al Andaluzom. Njihova oblast je trajala vse tja do leta 1212, ko je vojska Katilije, Aragona, Navare in Portugalske v bitki Las Navas de Tolosa porazila Mohameda III. Po tem porazu so Almohadi kmalu izgubili skoraj vsa ozemlja na polotoku, vklju\xc4\x8dno s C\xc3\xb3rdobo in Sevillo, ki je predstavljala novo glavno mesto. _NEWLINE_Oblast v Afriki se je kljub vsemu nadaljevala, vendar se je ozemlje kmalu razdrobilo zaradi raznih uporov plemen, kar je njihovim najve\xc4\x8djim nasprotnikom Marinidom omogo\xc4\x8dilo, da so leta 1215 prevzeli oblast.\n_START_SECTION_\nKonec muslimanskega polotoka in rekonkvista\n_START_PARAGRAPH_\nKalifat se je s\xc4\x8dasoma za\xc4\x8del fragmentirati ter l. 1013 dokon\xc4\x8dno razpadel na manj\xc5\xa1a, neodvisna mavrska kraljestva, ki jim v \xc5\xa1pan\xc5\xa1\xc4\x8dini pravimo taifas. _NEWLINE_Mir na Iberskem polotoku ni trajal dolgo. \xc5\xbde v 11. stoletju je kr\xc5\xa1\xc4\x8danski sever pri\xc4\x8del z napadom na jug ter z rekonkvisto Al Andaluza. Mlada kr\xc5\xa1\xc4\x8danska kraljestva so v imenu kr\xc5\xa1\xc4\x8danstva s severa vedno bolj prodirala proti jugu in sicer z namenom, da premagajo Mavre ter muslimansko vero, saj je bila bolj kot koncept jezika pomembna kr\xc5\xa1\xc4\x8danska identifikacija. Vendar je boj proti muslimanov bil vedno bolj podoben sveti vojni. Kljub temu, da je Al Andaluz prejela pomo\xc4\x8d severno-afri\xc5\xa1kih muslimanov in se z\xc2\xa0njihovo pomo\xc4\x8djo za nekaj \xc4\x8dasa pobrala, Mavrom proti koncu 12. st. ni od nje ostalo ni\xc4\x8d drugega kot Granada, ki predstavlja zadnjo mavrsko kraljestvo. Zadnja muslimanska dinastija, ki je vladala na Iberskem polotoku v Granadi je bila dinastija Nazar\xc3\xad. Vladala je vse tja od leta 1238 pa do padca Granade leta 1492, ko se je Mohamed XII. predal Izabeli in Fernandu. Njen padec je hkrati pomenil padec za Al-Andalus. _NEWLINE_\xc5\xa0tevilo arabskih priseljencev je mo\xc4\x8dno upadlo, predstavljalo je namre\xc4\x8d le okoli 5% prebivalstva. Omeniti pa moramo tudi vdor raznih berberskih ljudstev s severa in Atlasa, ki poligamije prav tako kot kr\xc5\xa1\xc4\x8dani in muslimani niso poznali. _NEWLINE_Kraljevina Kastilja in Le\xc3\xb3n se je po novem raztezala od severne do ju\xc5\xbene obale ter tako obkro\xc5\xbeala Granado na jugu, ki se je zna\xc5\xa1la v notranjem razsulu. Po\xc4\x8dasi se je pri\xc4\x8dela razvijati tudi prva generacija konkvistadorjev, ki se je obogatila na ra\xc4\x8dun plenjenja juga ter ustanavljanjem velikih latifundij. V tem \xc4\x8dasu pa je Kastilija postala tudi glavna evropska izvoznica merino volne, zahvaljujo\xc4\x8d krepkim afri\xc5\xa1kim ovacam merino, ki so se pasle po planoti Meseti. Z rekonkvisto je l. 1143 Portugalska postala lo\xc4\x8deno kraljestvo.\n_START_SECTION_\n\xc4\x8cas Kastilje\n_START_PARAGRAPH_\nKastilja se je v tistem \xc4\x8dasu lahko pohvalila z izjemnim obsegom; bila je namre\xc4\x8d najve\xc4\x8dja \xc5\xa1panska provinca v tistem \xc4\x8dasu. Pokristjanjevanje je bilo v polnem zagonu in se \xc5\xa1irilo proti jugu, dokler niso ali spreobrnili ali nagnali vseh muslimanov. _NEWLINE_Z zakonodajnega vidika veljajo Zakoni / Privilegiji iz Navarre (\xc5\xa1pansko Fueros de Navarra); izraz je uporabljen za opis celotnega zakonodajnega sistema. Ta \xc4\x8das pravnih pravic in rimljanskega sistema delimo na dve periodi: prva traja od 9. st. do l. 1839, druga pa od leta 1841 in je v veljavi \xc5\xa1e danes. Prva polovica je bila \xc4\x8das nacionalne suverenosti in popolne zakonodajne mo\xc4\x8di. V tedanjem \xc5\xa1panskem parlamentu (\xc5\xa1pansko Los Cortes) (prvi je nastal leta 1188) so potekala razna zdru\xc5\xbeenja plemi\xc4\x8dev in klerikov, z njim pa so se pri\xc4\x8deli tudi zametki demokracije. Med drugim pa so se na sre\xc4\x8danjih pogovarjali tudi o razdelitvi ozemelj.\n_START_SECTION_\nUmetnost srednjeve\xc5\xa1ke Kastilje\n_START_PARAGRAPH_\nZ umetni\xc5\xa1kega podro\xc4\x8dja je vredno omeniti Pesem o Fern\xc3\xa1nu Gonz\xc3\xa1lezu sicer neznanega avtorja. Pesem govori o raznih dejanjih nekdanjega kastiljskega grofa Fern\xc3\xa1na. Med leti 1250 in 1266 bi jo naj napisal menih iz samostana San Pedro de Arlanza. Pesem govori o njegovih spopadih proti Mavrom, proti kraljestvu Navarre, o debatah s kralji iz Le\xc3\xb3na ter o njegovem zavzetju za ohranitev samostana San Pedro de Arlanza, kjer je Fern\xc3\xa1n tudi pokopan. Pesem je napisana v prid kralja Fern\xc3\xa1na, ki ga ozna\xc4\x8duje za legitimnega kralja, kar opravi\xc4\x8duje kastiljsko prevlado na Iberskem polotoku v tistem \xc4\x8dasu. Glede na to, da se je ve\xc4\x8dina zgodb o kralju \xc2\xa0predajala ustno, so le-te postale bolj legende, kot pa resni\xc4\x8dne zgodbe. _NEWLINE_Znana je tudi zgodovinska knjiga Zgodovina \xc5\xa0panije (\xc5\xa1pansko Estoria de Espa\xc3\xb1a), ki velja za prvo podalj\xc5\xa1ano verzijo o zgodovini \xc5\xa0panije, napisano v stari \xc5\xa1pan\xc5\xa1\xc4\x8dini, in sicer na pobudo tedanjega kastiljskega kralja, Alfonza X. Kastiljskega, poznanega tudi pod imenom Alfonz El Sabio (A. Modri). Slednji je na prestol pri\xc5\xa1el leta 1257 po nasledstveni krizi po smrti Guillerma Nizozemskega leta 1256. Alfonz je tako postal naslednik z nazivom Rimski kralj Svetega rimskega cesarstva. Vsebina knjige se osredoto\xc4\x8da na zgodovino od biblijskih \xc4\x8dasov dalje. Razdeljena je na \xc5\xa1tiri velika poglavja. Prvi govori o zgodovini Starega Rima in srednjeve\xc5\xa1kih evropskih monarhih, ki so se imeli za dedi\xc4\x8de Rimskega cesarstva. Druga pripoveduje zgodovino gotskih kraljev in barbarov, tretja govori o Asturskem kraljestvu, pod katerimi se je pri\xc4\x8dela rekonkvista, zadnja pa pri\xc4\x8da o zgodovino kraljestva Le\xc3\xb3na in Kastilje. Leta 1284 se problemi z nasledstvom zopet pojavijo.\n_START_SECTION_\n14. Stoletje\n_START_PARAGRAPH_\nZa 14. stoletje so bile zna\xc4\x8dilne bolezni in spori. Podnebne spremembe so v Evropi povzro\xc4\x8dile propad pridelkov in veliko reve\xc5\xbeev je trpelo lakoto. Eden izmed prvih ukrepov, da bi ubla\xc5\xbeili pomanjkanje hrane, je bil prost pretok \xc5\xbeivil po vsej Kraljevini Kastilji in Leonu, pa \xc4\x8deprav se je agrarna kriza nadaljevala vse do leta 1425. Ker so zaradi razmer oslabeli, je la\xc5\xbeje izbruhnila in se \xc5\xa1irila stra\xc5\xa1na kuga, imenovana tudi \xc4\x8drna smrt, zaradi katere je umrla skoraj tretjina prebivalstva. Ostri padec \xc5\xa1tevila prebivalcev je povzro\xc4\x8dil pomanjkanje delovne sile, kar je vodilo do dru\xc5\xbebenih nemirov._NEWLINE_Cerkvena situacija v \xc5\xa1panskih kraljestvih med 14. In 15. stoletjem je predstavljala nadaljevanje krize, zaradi nemirov cerkve, poslab\xc5\xa1al pa se je tudi polo\xc5\xbeaj menihov in duhovnikov. Glavni krivec je bilo kopi\xc4\x8denje bogastva._NEWLINE_Od druge polovice 14. stoletja do poznega 15. je pri\xc5\xa1lo do ve\xc4\x8d spopadov med razli\xc4\x8dnimi kraljestvi, ki so se borili za nadvlado polotoka. Vojni konflikti in poroke so pripeljale do zdru\xc5\xbeitve Kastilje in Leona z Aragonskim kraljestvom v \xc4\x8dasu socialnih kriz, ki so se \xc5\xa1irila po Sredozemlju.\n_START_SECTION_\n\xc4\x8crna smrt\n_START_PARAGRAPH_\n\xc4\x8crna smrt oziroma kuga je v Evropo leta 1347 pri\xc5\xa1la iz srednje Azije. Raz\xc5\xa1irila se je zelo hitro in v treh letih povzro\xc4\x8dila smrt ve\xc4\x8d milijonov ljudi. Bolezen so na ljudi posredno prena\xc5\xa1ale bolhe, ki so pikale podgane, prena\xc5\xa1alke smrtonosne bakterije. Ker pa ljudje v srednjem veku niso dobro vedeli kako se bolezen \xc5\xa1iri, je to povzro\xc4\x8dilo strah in paniko. _NEWLINE_Spomladi 1348 pa je \xc4\x8drna smrt dosegla tudi \xc5\xa1pansko ozemlje, kamor je bila prinesena z ladjo, ki je pri\xc5\xa1la iz Genove . Prvi prizadeti kraji so bili Balearski otoki in od tam se je poleti kuga raz\xc5\xa1irila po vsem polotoku. Kuga je najbolj prizadela mesta zaradi gostote prebivalstva in higienskega primanjkljaja. Ve\xc4\x8dina \xc5\xbertev je pripadala ni\xc5\xbejemu sloju in ne vi\xc5\xa1jemu, \xc4\x8deprav je kuga prizadela tudi prebivalce vi\xc5\xa1jega sloja. Prebivalstvo je tako ostalo nemo\xc4\x8dno pred kugo in slepo verjelo v sre\xc4\x8do in vero. Dodatne ekonomske te\xc5\xbeave fevdalnih gospodarjev so \xc5\xa1e samo pripomogle k pretiranemu izkori\xc5\xa1\xc4\x8danju svojih podlo\xc5\xbenikov._NEWLINE_V ozadju kuge pa je bilo tudi iskanje krivca. Obto\xc5\xbeeni so bili Judje, ki naj bi zastrupljali vodnjake. Tako je pri\xc5\xa1lo tudi do dokon\xc4\x8dnega preloma med kristjani in Judi in sicer leta 1391. Takrat je Fern\xc3\xa1n Martinez, duhovnik iz Seville, izkoristil svojo mo\xc4\x8d in pozicijo ter nagovarjal vse privr\xc5\xbeence proti Judom. Nasilje se je tako raz\xc5\xa1irilo po vsem polotoku, Judom pa so dali na izbiro ali smrt ali kr\xc5\xa1\xc4\x8dansko vero, torej krst kot edini na\xc4\x8din pre\xc5\xbeivetja. S tem se je ustvaril antisemitizem, prisoten tudi v Nem\xc4\x8diji in Franciji.\n_START_SECTION_\n\xc4\x8cas Aragona\n_START_PARAGRAPH_\nV tem \xc4\x8dasu smo pri\xc4\x8da \xc5\xa1irjenju ozemlja tudi v kraljestvu Arag\xc3\xb3n.\xc2\xa0 Na umetni\xc5\xa1kem podro\xc4\x8dju je znan Ramon Llull, filozof, teoretik in pisatelj. Rodil se je leta 1232, umrl pa leta 1315/1316. Mnogi ga smatrajo za pionirja algoritmi\xc4\x8dne teorije. Med drugim je poznan tudi Bernat Metge, katalonski humanist in avtor knjige Lo Somni (1399). _NEWLINE_Aragonska monarhija je imela dva cilja v boju, in sicer vklju\xc4\x8diti Kraljevino Murcija v Aragonsko kraljestvo (te\xc5\xbenja, ki je segala \xc5\xbee v \xc4\x8das Jaime I. V 13.stol.) in nadvlada zahodnega Sredozemlja proti Kastilji in Genovi._NEWLINE_Na polotoku so se relativno prijateljska razmerja med Kastiljo in Aragonskim kraljestvom v \xc4\x8dasu Alfonsa XI (1313-50) precej poslab\xc5\xa1ala z njegovim naslednikom in sinom Pedro el Cruel (kruti Pedro) oz. Pedro I. Kastiljski, ko se je povezal z Genovo. Na polovici 14. stoletja je Kastilija prestala globoko socialno soo\xc4\x8denje na \xc4\x8delu Pedra I. Kastiljskega in njegovega brata Enriqueja de Trast\xc3\xa1mara, pretendenta za prestol. _NEWLINE_Tenzije med Pedrom in njegovimi polbrati so nara\xc5\xa1\xc4\x8dale, saj je Marija, mati Pedra, dala Leonor, ki je bila mati polbratov, aretirati in usmrtiti. Pedro je tako svoje nasprotnike pod vodstvom Enriqueja Trast\xc3\xa1mare premagal pri Najeri leta 1360 in dal svoja polbrata Juana in Fernanda usmrtiti._NEWLINE_Bitka pri Najeri je veljala za vzrok za nadaljevanje vojen. Angle\xc5\xbei so se strinjali z bojevanjem v \xc5\xa0paniji, \xc4\x8de bi za to bili pla\xc4\x8dani, vendar denarja ni bilo. Tudi Pedro ni dobil u\xc4\x8dinkovitega nadzora nad svojim kraljestvo, ko je Enrique uprizoril politi\xc4\x8dno vrnitev za podporo Aragona in Francije.\xc2\xa0 Tako sta se l. 1369 vojski obeh mo\xc5\xbe sre\xc4\x8dali pri Montielu, kjer je bil Pedro pora\xc5\xbeen in ubit.\n_START_SECTION_\nAlmogavares\n_START_PARAGRAPH_\nIz Arag\xc3\xb3na so med drugim prihajali tudi Almog\xc3\xa1vares. Slednji so bili razred vojakov iz mnogih kraljestev z Iberskega polotoka. Zdru\xc5\xbeevati so se pri\xc4\x8deli v \xc4\x8dasu rekonkviste, v 13. in\xc2\xa0 14. stoletju. Gre za lahko oboro\xc5\xbeene vojake, ki so bili zelo okretni in hitri ter niso imeli konjev. Sprva so jih sestavljali kmetje in pastirji. Kasneje pa so jih najeli kot pla\xc4\x8dance oz. najemni\xc5\xa1ke vojake v Italiji in Latinski Gr\xc4\x8diji. V\xc4\x8dasih so jim pravili tudi gozdne po\xc5\xa1asti, ki bi naj kradle otroke._NEWLINE_Nastali so zaradi mnogih muslimanskih invazij na Iberski polotok, vojn za rekonkvisto in voja\xc5\xa1kih kampanj Al Andalusa. Ljudstvo je bilo tako pogosto okupirano in nemo\xc4\x8dno. Pri\xc4\x8dela so se razna zdru\xc5\xbeevanja, sprva kmetov in pastirjev, da bi se ubranili pri\xc5\xa1lekom in vojnam na njihovih ozemljih. Njihovi upori so najve\xc4\x8dkrat trajali po par dni, odvijali pa so se na de\xc5\xbeeli, kjer 'vojaki' niso imeli strehe nad glavo. Morali so biti prilagodljivi in zmo\xc5\xbeni pre\xc5\xbeiveti v te\xc5\xbekih razmerah. Ti upori so 'vojakom' prinesli ve\xc4\x8d dobrin, kot pa celoletno delo na kmetiji, zato ni \xc4\x8dudno, da je njihovo \xc5\xa1tevilo bilo v porastu. _NEWLINE_Bili so la\xc5\xbeje oboro\xc5\xbeeni, najve\xc4\x8dkrat so pri sebi imeli le dolg no\xc5\xbe, sulico in \xc5\xa1\xc4\x8dit za obrambo. Imeli so dolgo brado, revno obleko in sandale. Po navadi so s seboj nosili kremen, s katerim so pred bitko udarili po svojem oro\xc5\xbeju, da so se naredile iskre in s \xc4\x8dimer so ustrahovali nasprotnike. _NEWLINE_Njihov najvi\xc5\xa1ji vodja se je imenoval Adalid (naziv, ne ime). Moral je biti moder, pogumen, inteligenten in zvest, saj je moral svoje vojake voditi skozi bitke ter se ogibati nevarnostim. Moral pa je imeti tudi znanje, da je lahko zavaroval in ustvaril razna zato\xc4\x8di\xc5\xa1\xc4\x8da, zagotovil pitno vodo in kurjavo. Sprva so bili vodje do\xc5\xbeivljensko, od 14. stoletja dalje pa se je naziv dedoval. Voditelji vojn so se imenovali Almocadeni. Morali so biti podu\xc4\x8deni o vojskovanju in vodenju svoje skupine. Znati je moral motivirati svoje vojake, biti hiter, okreten ter se hitro skriti. Almogavari so bili ni\xc5\xbejega rodu. To so bili tisti ljudje, ki so formirali vojsko.\n_START_SECTION_\nRodbina Trast\xc3\xa1mara\n_START_PARAGRAPH_\nRodbina Trast\xc3\xa1mara je bila \xc5\xa1panska dinastija, ki je pri\xc4\x8dela z vladanjem v 14. stoletju, natan\xc4\x8dneje leta 1369. Sprva se je njihova mo\xc4\x8d raztezala le nad Kastiljo, kasneje pa so svojo oblast raz\xc5\xa1irili tudi na obmo\xc4\x8dje Aragona, Navarre ter Neaplja. _NEWLINE_Prvi kralj te rodbine je bil Enrique II., njeno vladanje pa se je zaklju\xc4\x8dilo leta 1469, z zdru\xc5\xbeitvijo Kastilje in Aragonije. _NEWLINE_Pod vladanjem Enriqueja II. se je uveljavil nov dru\xc5\xbebeni sloj, ki je dobil veliko raznih privilegijev in zemlje, kar je vodilo v nestabilnost Kastilje. Za njim oblast prevzame sin Juan I. Kastiljski, ki se je \xc5\xbeelel polastiti portugalske krone ter unificirati celoten Iberski polotok. \xc5\xbdal mu je spodletelo. Po njegovi smrti je prestol zasedel najstarej\xc5\xa1i sin Henrik III., ki je imel v tem \xc4\x8dasu le 12 let. Med njegove dose\xc5\xbeke \xc5\xa1tejemo prevzem nadzora nad Kanarskimi otoki. Umrl je pri rosnih 27-tih letih, med invazijo Granade na Murcio. Ker je bil njegov sin Juan II. (Janez II.) premlad za prestol (imel je dve leti), sta na mesto njega vladala njegov stric Ferdinand in njegova mati Catherine Lancaster. Po Juanovi smrti oblast prevzame njegov sin Henrik, ki postane kralj Henrik IV. Kastiljski. Slednji je veljal za zelo nepriljubljenega kralja. Z drugo \xc5\xbeeno je imel h\xc4\x8di Juano Beltranejo (princeso Juano), za katero so ljudje za\xc4\x8deli sumiti, da je nezakonska. Vplivne\xc5\xbei so tako od Henrika zahtevali, da za naslednika imenuje brata Alfonsa, ki pa je \xc5\xa1e preden je zavladal umrl zaradi zastrupitve. Leta 1468 je tako s sporazumom Toros de Guisando na oblast pri\xc5\xa1la njegova polsestra, Izabela I. Kastiljska. Henrik je njeni poroki s Ferdinandom mo\xc4\x8dno nasprotoval, saj je bil mnenja, da bi se z njuno poroko kr\xc5\xa1il sporazum, s katerim je Izabela pri\xc5\xa1la na oblast. Napetosti so vodile v \xc5\xa1pansko dr\xc5\xbeavljansko vojno. _NEWLINE_Zadnja vladarica te dinastije je bila h\xc4\x8di Ferdinanda in Izabele, Juana Kastiljska. Po njeni smrti je prestol preko njenega sina pre\xc5\xa1el v roke Habsbur\xc5\xbeanov, saj je bila poro\xc4\x8dena s Filipom, sinom svetega nem\xc5\xa1kega cesarja Maksimilijana.\n_START_SECTION_\nIzabela I. Kastiljska in Ferdinand II. Aragonski\n_START_PARAGRAPH_\nIzabela I. Kastiljska je h\xc4\x8di Janeza II. Kastiljskega ter Izabele Portugalske. Rodila se je l. 1451. Njen prihod na prestol ni bil ravno brez ovir, saj ni bila edina mo\xc5\xbena naslednica za prestol. Mesto si je delila z bratom Alfonsijem. Njun polbrat, Henri IV., ju je ve\xc4\x8dkrat zbadal ter poni\xc5\xbeeval, da nista prav\xc5\xa1nja za vladanje, vendar je Izabela svojo mo\xc4\x8d in sposobnost za prestol odkrila s pomo\xc4\x8djo branja evangelijev. Leta 1468 Alfonso umre, po vsej verjetnosti zaradi zastrupitve, in tako Izabela ostane edina dedinja kraljestva, saj je njen brat Henri IV., kralj Kastilje in Le\xc3\xb3na bil brez legitimnega nasledstva \xe2\x80\x93 njegova h\xc4\x8di je namre\xc4\x8d bila nezakonska. 19. septembra 1468 Izabelo imenujejo za princeso; z vladanjem pri\xc4\x8dne leta 1474, s Ferdinandom II. Aragonskim pa se poro\xc4\x8di leta 1469, pri rosnih 18-tih letih. Po njeni smrti jo je nasledila h\xc4\x8di, ki je vladala zelo malo \xc4\x8dasa, saj se je izkazala za nedosledno in nesposobno. Zamenjala sta jo njen mo\xc5\xbe Filip Lepi, nato pa \xc5\xa1e sin Karel Peti. _NEWLINE_Pred smrtjo je Izabela napisala tudi oporoko, v kateri je svoje naslednike pozvala najprej k osvojitvi, nato pa k pokristjanjevanju obmo\xc4\x8dij severne Afrike. Odkritje Amerike je zadevo nekoliko upo\xc4\x8dasnilo, saj je osvajalce odkrivanje nove celine zamotilo bolj kot pa osvajanje Afrike. Venomer je zagovarjala in branila enakost med ameri\xc5\xa1kimi domorodci in Evropejci, s \xc4\x8dimer si je s strani mnogih zgodovinarjev priborila naslov za Za\xc4\x8detnico \xc4\x8dlovekovih pravic \xe2\x80\x93 kljub temu, da je iz \xc5\xa0panije izgnala ali pa zahtevala spreobrnitev v kr\xc5\xa1\xc4\x8danstvo za Jude in Arabce. _NEWLINE_Ferdinand II. Aragonski je tako kot njegova \xc5\xbeena Izabela katoli\xc5\xa1ki vladar ter eden izmed najbolj pomembnih kraljev v \xc5\xa1panski zgodovini. Po smrti polbrata Karla Aragonskega je postal dedi\xc4\x8d aragonske krone. Sprva ima skupaj z Izabelo sina, Janeza I., ki pa zaradi tuberkuloze umre pri rosnih 19-tih letih.\n_START_SECTION_\nPoroka Izabele Kastiljske in Ferdinanda Aragonskega\n_START_PARAGRAPH_\nPoro\xc4\x8dila sta se zelo mlada, ona pri 18-tih, on pa pri 17-tih letih. Poroki je mo\xc4\x8dno nasprotoval kralj Kastilje in Izabelin polbrat, Henri IV., ki bi svojo polsestro raje videl s Karlom Aragonskim, ki pa je na \xc5\xbealost pred\xc4\x8dasno umrl. Med drugim pa Fedinand ni bil edini kandidat za Izabelo. Tudi ni bil najbolj vpliven ali bogat. Bil je sin slepega kralja, Janeza II., ki si je lastil bore malo posestev, med drugim tudi Sicilijo. Aragonija je bilo za razliko od Kastilje dokaj malo kraljestvo, sploh pa ni bilo tako poseljeno, mo\xc4\x8dno in bogato. \xc5\xa0e ve\xc4\x8d, Ferdinand je pri svojih 17-tih letih imel ljubico in nezakonskega otroka. Kljub temu se je Izabela odlo\xc4\x8dila, da ga izbere za mo\xc5\xbea. Razlog verjetno ti\xc4\x8di v tem, da je Aragonija bila edino kraljestvo, ki je podpiralo njene pravice, ko je bila \xc5\xa1e princesa. _NEWLINE_Za poroko je tedanji pape\xc5\xbe Pij II. ustvaril la\xc5\xbeno bulo, saj se je njun zakon s politi\xc4\x8dnega vidika izkazal za zelo nepopularnega. Na listini je tako pape\xc5\xbe pustil prazno mesto pri vpisu imena \xc5\xbeene, da bi si jo Ferdinand lahko izbral sam. Pape\xc5\xbea Pija II. je nasledil Pavel II., ki pa poroke med Izabelo in Ferdinandom ni odobraval, med drugim tudi zato, ker sta zakonca bila bratranca. Zakonca tako nista nikoli dobila blagoslova Kastiljskega kralja. Poroka bi bila tako ozna\xc4\x8dena kot popolna izdaja svoji domovini. Edino, kar jima je ostalo, je bila poroka na skrivaj, za katero je vedelo le malo ljudi.\xc2\xa0 _NEWLINE_Njun zakon ima sprva le politi\xc4\x8dne razloge. Cilj obeh je namre\xc4\x8d zdru\xc5\xbeitev \xc5\xa0panije, se pravi Kastilje in Aragonije, v mo\xc4\x8dno kraljestvo, ki bo muslimane za vselej odgnalo z Iberskega polotoka. S\xc4\x8dasoma pa se partnerja medsebojno zelo pove\xc5\xbeeta, veliko \xc4\x8dasa sta tudi pre\xc5\xbeivela skupaj. Kljub ujemanju pa ji Ferdinand ni bil zvest, imel je namre\xc4\x8d nekaj nezakonskih otrok izven njune zveze. Kljub temu je Izabela tolerirala njegove afere.\n_START_SECTION_\nZdru\xc5\xbeitev \xc5\xa0panije in \xc4\x8das \xc5\xa1panske inkvizicije\n_START_PARAGRAPH_\nV 14. stoletju so\xc2\xa0 mo\xc4\x8dno opazna rivalstva med raznimi kraljestvi, posebej med Kastiljo in Aragonijo. Tekmovalnost sta dolgo umirjali z raznimi zavezni\xc5\xa1tvi ter porokami, dokler ni v 15. st., natan\xc4\x8dneje l. 1469, pri\xc5\xa1lo do poroke med Ferdinandom Aragonskim in Izabelo I. Kastiljsko. Njuna poroka je polo\xc5\xbeila temelje \xc5\xa1panske nacionalne dr\xc5\xbeave, hkrati pa je pomenila zdru\xc5\xbeitev \xc5\xa0panije na voja\xc5\xa1kem, diplomatskem in verskem podro\xc4\x8dju. Glede na prehodne spore njunih dru\xc5\xbein ter razne spletke med predhodniki, ki so izzvale mnoge vojne ter upore, ni ni\xc4\x8d \xc4\x8dudnega, da sta si Ferdinand in Izabela \xc5\xbeelela mo\xc4\x8dne, predvsem pa urejene kraljevine. _NEWLINE_Zdru\xc5\xbeitev obeh kraljestev se je sprva v praksi komaj kaj opazila. Obe sta namre\xc4\x8d obdr\xc5\xbeali lo\xc4\x8dene zakone in vlado. Skupna identiteta se po\xc4\x8dasi uveljavi s skupno valuto, odpravo trgovskih pregrad ter uveljavitvijo ultrakatoli\xc5\xa1ke ideologije. _NEWLINE_Po\xc4\x8dasi se ju je prijelo ime 'katoli\xc5\xa1ka monarha', kar je povsem razumljivo, glede na to, da sta l. 1480 vpeljala \xc5\xa1pansko inkvizicijo z namenom, da bi poenotila katoli\xc5\xa1ko ideologijo in zagotovila versko enotnost. Izabela je celo uvedla zlove\xc5\xa1\xc4\x8do, a u\xc4\x8dinkovito slu\xc5\xbebo z imenom Sveta bratov\xc5\xa1\xc4\x8dina (\xc5\xa1pansko Santa hermandad), katere glavna naloga je bila zagotavljanje spo\xc5\xa1tovanja zakonov, med drugim pa tudi krotitev razuzdanih plemi\xc4\x8dev iz Kastilje. Z inkvizicijo se je pri\xc4\x8del pregon nekristjanov - pripadnike judovske in muslimanske vere so postavljali pred sodi\xc5\xa1\xc4\x8da, kjer obto\xc5\xbeenci niso imeli pravice do zastopnika, sploh pa niso vedeli, \xc4\x8desa so bili obto\xc5\xbeeni. Pogosto so se poslu\xc5\xbeevali tehnik mu\xc4\x8denja (bi\xc4\x8danje), jih zapirali v zapore ali ubili (se\xc5\xbeiganje, obglavljenje, obe\xc5\xa1anje). Inkvizicija je bila torej \xc5\xa1panski sistem nadzora nad veroizpovedjo, ki je mo\xc4\x8dno prispeval k razvoju \xc4\x8crne legende (\xc5\xa1pansko Leyenda Negra), ki je skupaj z inkvizicijo trajala vse tja do 18. st. \xc4\x8crna legenda med drugim opisuje tenzije, ki so se dogajale v 16. stoletju med Evropskimi kolonijami. \xc5\xa0pansko zgodovino predstavlja kot \xc4\x8dutno negativno, obenem pa govori o njenem odnosu do ostalih ljudstev; bili so namre\xc4\x8d mnenja, da \xc4\x8drnci, ki so jih kolonije vozile \xc4\x8dez morje kot su\xc5\xbenje v Ameriko, niso imeli du\xc5\xa1e, se pravi, da na nek na\xc4\x8din sploh niso bili ljudje. \xc5\xa0panska monarha pa sta med drugim\xc2\xa0 izvajala tudi nadzor nad plemstvom ter mu prepovedala gradnjo novih gradov. _NEWLINE_Zaradi njune neusmiljenosti in boja proti muslimanski veri je bil obstoj emirata v Granadi tako reko\xc4\x8d obsojen na propad. Po desetletnem obleganju v vojni za Granado, \xc2\xa0je kon\xc4\x8dno padla 2. januarja 1492. Ta vojna je pomembna predvsem zato, ker je z njo z Iberskega polotoka izgnan islam. \xc2\xa0Istega leta pa je Kri\xc5\xa1tof Kolumb odkril Ameriko. Po padcu Granade je sledilo veliko prelomljenih obljub; obljube o verski strpnosti niso bile spo\xc5\xa1tovane. Tako so Judje bili prisiljeni ali oditi v pregnanstvo ali pa se spreobrniti v kr\xc5\xa1\xc4\x8dansko vero. Mnogi so se odlo\xc4\x8dili za odhod z Iberskega polotoka, vendar pa je tudi \xc5\xa1tevilo spreobrnjencev (\xc5\xa1pansko conversos) za\xc4\x8delo strmo nara\xc5\xa1\xc4\x8dati. Kljub temu, da se je veliko Judov odlo\xc4\x8dilo spreobrniti v kr\xc5\xa1\xc4\x8dansko vero, so mnogi na skrivaj ostajali zvesti judovski veri. L. 1502 pa so se pred enako izbiro zna\xc5\xa1li tudi muslimani. Mnogi so se tako preselili v severno Afriko, nekateri pa so se, kljub svoji volji, spreobrnili (pravimo jim moriscos). Tako je veljalo po celem Iberskem polotoku, razen v Aragoniji, kjer je \xc5\xa1panski parlament (\xc5\xa1pansko Cortes) vladarju prepre\xc4\x8dil, da bi muslimane spreobrnil v drugo vero. V takem sovra\xc5\xbenem in napetem ozra\xc4\x8dju so inkvizitorji komaj zmogli opravljati svoje delo, \xc5\xa0pance pa je vse bolj oblivala \xc5\xbeelja po '\xc4\x8distosti krvi'. Do l. 1609 so tako iz \xc5\xa0panije pregnali \xc5\xa1e zadnje Mavre, ne glede na to, ali so se spreobrnili v kr\xc5\xa1\xc4\x8danstvo ali ne. Le-teh je bilo do tedaj okoli 30 000.\xc2\xa0 Razlog za njihovo izgnanstvo med drugim ti\xc4\x8di v prepri\xc4\x8danju Filipia II., da bodo s pomo\xc4\x8djo Arabcev na Iberskem polotoku v \xc5\xa0panijo pri\xc5\xa1li tudi Turki. Med drugim je bil Filip II. obseden tudi z obvladovanjem mo\xc4\x8di v Zdru\xc5\xbeenih provincah (Nizozemska) ter izgonom nekristjanov (protestantov), kar ni bilo ni\xc4\x8d \xc4\x8dudnega, saj je v tistem \xc4\x8dasu religija vselej zasedala najpomembnej\xc5\xa1e mesto.\n_START_SECTION_\nSlab ekonomski polo\xc5\xbeaj\n_START_PARAGRAPH_\nZ izganjanjem muslimanov pa so si \xc5\xa0panci pljunili v lastno skledo. Arabci so namre\xc4\x8d bili zelo dinami\xc4\x8dni in razgledani, zelo podu\xc4\x8deni pa so bili tudi v ekonomskih zadevah. S tem, ko so jih nagnali, so izgubili dobro ekonomsko podlago za razvoj. Glede na ogromen \xc5\xa1panski imperij v \xc4\x8dasu kraljevanja Filipa II. ter izgona Arabcev, ki bi lahko pripomogel k razvoju kraljestva, je \xc5\xa0panija pristala v slabi ekonomski situaciji. Tako velikega teritorija\xc2\xa0 je bilo nemogo\xc4\x8de dobro nadzorovati, sploh \xc4\x8de upo\xc5\xa1tevamo dejstvo, da takrat niso poznali telefonov, televizij ali radia. Situacija je tako na nek na\xc4\x8din bila podobna rimljanski, ko je slaba komunikacija in nemo\xc4\x8d obvladovanja (pre)velikega ozemlja postala neobvladljiva. Ekonomski krizi v \xc5\xa0paniji pa so pripomogle tudi konstante vojne in spori s Francijo in Otomanskim cesarstvom, sploh pa z Nizozemsko.\n_START_SECTION_\nVojna za Granado\n_START_PARAGRAPH_\nVojna za Granado se je pri\xc4\x8dela z Izabelo Kastiljko in Ferdinandom II. Aragonskim leta 1482 ter se kon\xc4\x8dalo po desetletnem obleganju, leta 1492. Katoli\xc5\xa1ka monarha sta z Iberskega polotoka enkrat za vselej \xc5\xbeelela izgnati islam. _NEWLINE_Notranji konflikti med Arabci v Granadi so pripomogli k njenemu fragmentiranju, med tem ko so se kristjani izkazali za dokaj povezane. Vojna se je pri\xc4\x8dela leta 1481 z nepri\xc4\x8dakovanim napadom Arabcev na Zaharo. Mesto je padlo, prebivalce pa so zasu\xc5\xbenjili. Napad se je izkazal za veliko provokacijo, kar je hitro vodilo v protinapad kristjanov in kar je naposled privedlo do vojne za Granado. Sprva sta monarha napadla in zavzela Alhamo.\xc2\xa0Takratni vladar, Abu Hasam, jo je \xc5\xbeelel pridobiti nazaj, vendar je bil neuspe\xc5\xa1en. _NEWLINE_Napadi Kristjanov so se ve\xc4\x8dkrat izkazali za neuspe\xc5\xa1ne. Leta 1483 sta monarha ugrabila Abu Hasamovega sina, kralja Baobdila, pod pretvezo, da se Arabci predajo in Granado prepustijo \xc5\xa0pancem. Le-tega so izkori\xc5\xa1\xc4\x8dali za pogajanja z Arabci glede ozemelj, vojna pa se je zavlekla \xc5\xa1e za nadaljnjih sedem let. Vse to je privedlo do notranjega razkola Granade, kar je leta 1485 Izabeli in Ferdinandu dopustilo, da sta zasegla zahodni del ozemlja. _NEWLINE_Leta 1487 je glavni cilj kristjanov postala M\xc3\xa1laga. Mesto je kapituliralo \xc5\xa1e istega leta, njegovi vladarji pa so se raje kot predali, poslali v smrt.\xc2\xa0 Mesto je Ferdinandu ve\xc4\x8dkrat ponudilo predajo, vendar jo je le-ta zavrnil. Ko je mesto kon\xc4\x8dno padlo, je ljudstvo zaradi dolgotrajnega upora zasu\xc5\xbenjil ter jih \xc5\xbeive za\xc5\xbegal ali pa prebodel. Za razliko od arabskega ljudstva pa je prizanesel Judom, ki so postali su\xc5\xbenji Kastiljskim Judom. Mnogi zgodovinarji obleganje M\xc3\xa1lage imenujejo za najpomembnej\xc5\xa1i del vojne za Granado. Za M\xc3\xa1lago je sledila \xc5\xa1e Baza. Z zavzetjem slednje sta monarha mislila, da je vojne konec. Kljub temu pa Baobdil ni bil zadovoljen z ozemlji, ki sta mu jih dodelila. Prelomil je svojo podrejenost vazalstvu ter se jima uprl. Pomo\xc4\x8d Egipta Baobdilu ni preve\xc4\x8d pomagala, se je bil Egipt sam \xc5\xbee v vojni z Otomanskim cesarstvom. Kastilja je nato Granado oblegala osem mesecev. 25. novembra 1491 so podpisali Granadski sporazum, ki je zagotovil dva meseca odloka pogajanj. 2. januarja 1492 je mesto kapituliralo in vojna je bila kon\xc4\x8dana.\n_START_SECTION_\nPosledice vojne\n_START_PARAGRAPH_\nZmaga nad Granado je pomenila konec rekonkviste. Njen padec je za Islam pomenil velik udarec, za kristjane pa veliko zmago. Medtem ko so ostali kristjani monarhoma \xc4\x8destitali za uspehe, so islamski pisci o propadu muslimanske nadvlade v Granadi pisali z obupom in zgro\xc5\xbeenostjo. _NEWLINE_S sporazumom se je muslimanom dodelilo dokaj\xc2\xa0humane posledice. Za obdobje treh let so lahko emigrirali in se zopet priseljevali po mili volji. Lahko so obdr\xc5\xbeali oro\xc5\xbeje (vendar ne strelnega), vendar je ta pogoj padel v vodo \xc5\xbee po enem mesecu. Nikogar niso silili, da se spreobrne v kr\xc5\xa1\xc4\x8danstvo. Baobdilu so ponudili denar in vodstvo manj\xc5\xa1ih ozemelj na obmo\xc4\x8dju gor Alpujarras. Sprva so z Granado ravnali spo\xc5\xa1tljivo. _NEWLINE_Baobdil pa s svojim polo\xc5\xbeajem ni bil zadovoljen ter se je tako preselil v Monako. Kastilija je s\xc4\x8dasoma pri\xc4\x8dela prekinjati obljube, kar je mnoge muslimane prisililo v spreobrnitev v kr\xc5\xa1\xc4\x8dansko vero ali pa emigracijo iz \xc5\xa0panije. Izabela je v tem \xc4\x8dasu u\xc4\x8dvrstila \xc5\xa1pansko inkvizicijo. Vse ve\xc4\x8dje zatiranje pravic Mavrov je vodilo v upor v letih 1568-1571. Po te\xc5\xbeko prislu\xc5\xbeeni zmagi kristjanov so se Mavri bili prisiljeni izseliti v ostale dele \xc5\xa0panije.\n_START_SECTION_\n12-letno premirje\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xa0panija je z Nizozemsko bila v stalnih konfliktih. Slednja se je namre\xc4\x8d kot \xc5\xa1panska provinca \xc5\xbee dolgo borila za svojo neodvisnost. Leta 1568 je tako pri\xc5\xa1lo do Osemdesetletne vojne, ki so jo Nizozemci napovedali \xc5\xa0paniji s ciljem osamosvojitve. Pri tem so dobili pomo\xc4\x8d Francije in Anglije. _NEWLINE_Ko je \xc5\xa0panija najprej podpisala Vervinski mir leta 1598, nato pa \xc5\xa1e Londonski sporazum leta 1604 z Anglijo, je Nizozemska, takrat Holanda, izgubila voja\xc5\xa1ko pomo\xc4\x8d za osamosvojitev. Vojna za Nizozemsko je tako pomenila edino upanje. Le-ta je \xc5\xbee po tridesetih letih \xc5\xa0panijo finan\xc4\x8dno in voja\xc5\xa1ko mo\xc4\x8dno iz\xc4\x8drpala. Poleg tega so \xc5\xa0paniji grozili tudi Berberi in borbena Francija (s katero je kljub sporazumom \xc5\xa1e vedno bila v konfliktih). Da bi \xc5\xa0panija lahko umirila nastale konflikte ter dosegla mir, je bila primorana podpisati premirje, s \xc4\x8dimer so Zdru\xc5\xbeene province postale neodvisne (Nizozemska, Zelandija, Frizija, Utrecht, Groninga, Overijssel in G\xc3\xbceldres). Med \xc4\x8dakanjem na vstop premirja v veljavo so province \xc5\xbee razvile razne diplomatske odnose s tujimi dr\xc5\xbeavami. _NEWLINE_V dvanajstih letih premirja se je \xc5\xa0panija izkazala za eno izmed vodilnih ne le evropskih, ampak tudi svetovnih velesil na podro\xc4\x8dju politike, ekonomije in kulture. Kljub podpisanemu premirju pa se je vojna zavlekla do leta 1648, ko so province enkrat za vselej lahko razglasile svojo neodvisnost s Sporazumom v M\xc3\xbcnsterju. Po smrti Filipa II. leta 1598 so kralji vladanje prepustili ministrom. \xc5\xa0paniji je takoj za petami bila izjemno mo\xc4\x8dna Francija, ki je \xc5\xa1tela okoli 12-13 milijonov prebivalcev. Kastilja jih je v tistem \xc4\x8dasu imela le okoli 4,5 milijona.\n_START_SECTION_\nKnjiga Il Milione - Rustichello de Pisa\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xbde leta 1300 napisana knjiga z naslovom Potovanja Marca Pola, napisana s strani Rustichella da Pisa, je bila popularna \xc5\xa1e stoletja po publikaciji. V knjigi avtor opisuje Marcova potovanja, ki mu jih je le-ta pripovedoval, ko sta bila skupaj v zaporu v Genovi,\xc2\xa0 skozi Azijo med leti 1276 in 1291. Knjiga je bila napisana v stari franco\xc5\xa1\xc4\x8dini. Vendar so se med nekaterimi pojavili razni dvomi, ali je Marco Polo dejansko do\xc5\xbeivel vse, kar je opisal, ali le pripovedoval, kar je sli\xc5\xa1al od drugih.\n_START_SECTION_\n\xc4\x8cas novih odkritij\n_START_PARAGRAPH_\nKonec 15. stoletja ter za\xc4\x8detek 16. st. imenujemo dobo odkritij; \xc5\xa1e pred Kri\xc5\xa1tofom Kolumbom je portugalski princ Henrik Pomor\xc5\xa1\xc4\x8dak (139-1460) odkril mnoga ozemlja, med drugim Porto Santo (1419), Madeiro (1420), Kanarske otoke (1421), ki jih kasneje prepustijo Kastilji, Azore (1431), Cabo Blanco (1441) ter Zelenorstke otoke (1446). Na Kanarskih otokih so \xc5\xa0panci domorodno prebivalstvo Gvan\xc4\x8de tako reko\xc4\x8d iztrebili, kar je na nek na\xc4\x8din dalo slutiti usodo kasnej\xc5\xa1ih evropskih kolonij. (426). Znan je tudi Francisco Pizarro, ki je bil \xc5\xa1panski konkvistador. Na za\xc4\x8detku osvajanj je bil prepri\xc4\x8dan, da i\xc5\xa1\xc4\x8de sanjsko de\xc5\xbeelo. Znana so njegova osvajanja inkovske dr\xc5\xbeave, prebivalce katere je naposled postavil tudi pred sodi\xc5\xa1\xc4\x8de ter jih usmrtil pod pretvezo, da so pripravljali vstajo. Med manj\xc5\xa1imi potovanji pa moramo omeniti tudi imena kot so Pedro Alonso Ni\xc3\xb1o, Bartolom\xc3\xa9 Ruiz, Diego Garcia de Moguer, Vicente Y\xc3\xa1\xc3\xb1ez Pinz\xc3\xb3n in Andr\xc3\xa9s Ni\xc3\xb1o. _NEWLINE_S Kri\xc5\xa1tofom Kolumbom so se \xc5\xa0paniji odprla vrata v Novi svet. Kolumbovo prvo potovanje sta sofinancirala tudi monarha Ferdinand in Izabela in sicer z namenom, da bo v Novem svetu spreobrnil krivoverce, ter s sabo prinesel gore bogastva.\n_START_SECTION_\nKolumbova potovanja\n_START_PARAGRAPH_\nKolumb je opravil \xc5\xa1tiri velika potovanja iz \xc5\xa0panije \xc4\x8dez Atlantski ocean. Njegovo prvo potovanje se je zgodilo po padcu Granade, in sicer 3. avgusta 1492. V Novi svet je odplul s tremi ladjicami \xe2\x80\x93 Santa Mario, Pinto in Ni\xc3\xb1o. Deset tednov kasneje je ob zori zagledal kopno, poljubil njegovo zemljo, ga poimenoval San Salvador ter ga proglasil za posest kraljevine Kastilje in Le\xc3\xb3na. Ko se je marca 1493 vrnil v Palos, je bil prepri\xc4\x8dan, da je na\xc5\xa1el pot do vzhodne Indije. _NEWLINE_Istega leta se je podal na drugo potovanje. \xc5\xa0el je preko C\xc3\xa1diza, tokrat s kar sedemnajstimi ladjami in ve\xc4\x8d kot 1200 mo\xc5\xbemi na krovu. V \xc4\x8dasu tega potovanja je sku\xc5\xa1al utrditi kolonije v Novem svetu, za voljo katerih bi se bilo domorodno ljudstvo bilo primorani spreobrniti v kr\xc5\xa1\xc4\x8danstvo. Med tem potovanjem je med drugim odkril tudi Jamajko in Porto Rico._NEWLINE_Za tem sta sledili \xc5\xa1e dve potovanji, med katerimi pravzaprav Kolumb sploh ni vedel, kam je prispel. V \xc4\x8dasu tretjega je Kolumb odkril Trinidad. Med \xc4\x8detrtim in zadnjim potovanjem\xc2\xa0 pa je sre\xc4\x8dal tudi Maje in kulturo kakava. _NEWLINE_Istega leta je po pro\xc5\xa1njah \xc5\xa0panije in Portugalske pape\xc5\xbe Aleksander VI. privolil v za\xc4\x8drtanje meje med njunima interesoma v Novem svetu. Po buli Inter caetera iz leta 1493 naj bi ozemlje zahodno od \xc4\x8drte pripadalo \xc5\xa0paniji, vzhodni teritorij pa Portugalski. Na pobudo Portugalske so to mejo l. 1494 s sporazumom v Tordesillasu prestavili \xc5\xa1e bolj proti zahodu._NEWLINE_Iz Bahamov, ki jih je Kolumb odkril l. 1492 in enega izmed otokov poimenoval San Salvador, se pri\xc4\x8dne \xc5\xa1irjenje in raziskovanje \xc4\x8dez Srednjo in Ju\xc5\xbeno Ameriko. Iz Amerike so konkvistadorji prina\xc5\xa1ali ogromno koli\xc4\x8dine zlata, hkrati pa pobijali indijanske civilizacije \xe2\x80\x93 Azteke v Mehiki in Inke v Peruju. Da pa bi najdeno bogastvo la\xc5\xbeje prena\xc5\xa1ali iz ene celine na drugo, so zgradili masovne ladje, imenovane \xc5\xa0panske Galeone. Zaradi svoje velikosti in masivnosti so bile te\xc5\xbeko obvladljive in po\xc4\x8dasne, zato so bile ve\xc4\x8dkrat lahka tar\xc4\x8da hitrih in manj\xc5\xa1ih piratskih plovil.\xc2\xa0 Leta 1588 so s temi ladjami odpluli proti Boliviji, natan\xc4\x8dneje proti Batallas, vendar so do tega leta le-te bile \xc5\xbee mo\xc4\x8dno adaptirane, ve\xc4\x8dje, ter bolje prilagojene za plutje na morje kot njihove predhodnice. _NEWLINE_V dnevnikih Kri\xc5\xa1tofa Kolumba zasledimo opise njegovih potovanj ter odkrivanj v Novem svetu. Med drugim je pisal tudi o tem, da je splo\xc5\xa1no mi\xc5\xa1ljenje vseh bilo, da se morajo vsi nekristjani pokristjaniti. _NEWLINE_\xc5\xa0panija pa se ni okoristila le na ra\xc4\x8dun zlata in srebra, ampak tudi z raznimi pridelki, ki so jih pripeljali iz Amerike. Med njimi sta tudi krompir ter koruza, ki so ju za\xc4\x8deli gojiti na lastni zemlji, ali pa na primer kakavovec in tobak, ki so ju gojili v Ameriki, in ki sta postala izjemno priljubljena. _NEWLINE_V tem \xc4\x8dasu za\xc4\x8dne mo\xc4\x8dno napredovati tudi umetnost ter arhitektura. V \xc4\x8dasu Izabele in Fernanda pa se pojavi nova oblika gotske arhitekture, polne krivin z nenavadnimi oboki in okrasi, prihajati pa za\xc4\x8dno tudi razni humanisti\xc4\x8dni renesan\xc4\x8dni stili iz Italije. Prav tako se v Evropi ustvarja nov stil umetnosti. Umetniki ustvarjajo razne slike z ideali, ki v Evropi niso obstajali, zaradi \xc4\x8desar so jih \xc5\xbeeleli uresni\xc4\x8diti v Ameriki. Slednja je tako veljala kot nek laboratorij eksperimentiranja novih slogov, tako umetni\xc5\xa1kih kot \xc5\xbeivljenjskih.\n_START_SECTION_\nSlab polo\xc5\xbeaj domorodcev in su\xc5\xbenjev\n_START_PARAGRAPH_\nLjudem onstran lu\xc5\xbee so Evropejci, ki so do takrat bili obsedeni s kr\xc5\xa1\xc4\x8dansko vero, bili pripravljeni v zameno, da se spreobrnejo, dajati tudi materialne dobrine. V sklopu ravnanja z domorodci se je organizirala tudi debata, po \xc5\xa1pansko Junta de Valladolid ali Debata a Salemanca, na kateri so debatirali o ravnanju kolonizatorjev v Novem svetu, ki je bilo vse prej kot moralno. Izvajali so genocide, ustrahovali, pobijali,\xc2\xa0 ropali ter grozili. Na tem sestanku so tako prvi\xc4\x8d spregovorili o mo\xc5\xbenosti, da bi su\xc5\xbenji (bodisi Afri\xc4\x8dani, ki so jih pripeljali v Ameriko bodisi domorodci, ki so jih zasu\xc5\xbenjili, sploh \xc4\x8drnce so imeli za slabe ljudi in su\xc5\xbenje) dobili enake pravice. Avtohtono prebivalstvo je po mnenju romanskega ljudstva, se pravi kolonizatorjev, bilo primorano zasu\xc5\xbenjiti prav tako kot barbare, saj so jih tretirali za nezveste. Mnogo \xc4\x8dasa so \xc5\xbeiveli v nevednosti ostalih, prav tako jim je bila prepovedana katoli\xc5\xa1ka vera \xe2\x80\x93 imeli so jih za pogane. \xc5\xa0ele leta 1500 jih je kraljica Izabela osvobodila tega groznega bremena, saj je v nasprotju z mnogimi njen cilj bil pokristjaniti \xc4\x8dim ve\xc4\x8d ljudi na moralen na\xc4\x8din. _NEWLINE_V sklopu pobijanja indijanskih civilizacij pa moramo omeniti tudi O\xc4\x8deta Bartolom\xc3\xa9ja de las Casas, ki je med drugim napisal tudi knjigo, v kateri je obsodil zatiranje indijanskega ljudstva. Ves presunjen nad mno\xc5\xbei\xc4\x8dnim pobijanjem tujega ljudstva je obsodil lastno de\xc5\xbeelo v knjigi protestov, ki je odmevala \xc5\xa1e stoletja. \xc2\xa0L. 1561 je Madrid postal prestolnica \xc5\xa0panije, l. 1580 pa se je Portugalska za nadaljnjih 60 let zdru\xc5\xbeila s \xc5\xa0panijo. \xc5\xa0panski teritorij je tako obsegal celotni Iberski polotok, kolonije v ju\xc5\xbeni Ameriki, v severni Afriki, Aziji, na Filipinih, na Nizozemskem, v Costi in \xc5\xa1e kje drugje. Konec 16. stoletja je tako za \xc5\xa0panijo \xc4\x8das najve\xc4\x8djega obsega, katerega imenujemo \xc5\xa0panska kr\xc5\xa1\xc4\x8danska monarhija (\xc5\xa1pansko La Monarqu\xc3\xada Hisp\xc3\xa1nica Cat\xc3\xb3lica). Istega leta se je v \xc4\x8dasu Filipa II. za\xc4\x8dela \xc5\xa1panska monarhija.\n_START_SECTION_\n16. stoletje\n_START_PARAGRAPH_\nVstop v \xc5\xa1estnajsto stoletje je najbr\xc5\xbe najbolj markirala zdru\xc5\xbeitev \xc5\xa0panije 31 let poprej. Najbolj ga zaznamujejo nova odkritja Kri\xc5\xa1tofa Kolumba, ki so se pri\xc4\x8dela \xc5\xbee v 15. stoletju z odkritjem Amerike in s smrtjo obeh monarhom; l. 1504 umre Izabela, leta 1516 pa \xc5\xa1e njen mo\xc5\xbe Ferdinand. Leto kasneje mu sledi \xc5\xa1e Karel I., ki je bil med drugim tudi cesar svetega rimskega cesarstva. Karel I. je med drugim bil absolutist. \xc5\xbde kot mlad cesar je moral na dr\xc5\xbeavnem zboru sprejeti odlo\xc4\x8ditev, ki je zaznamovala njegovo celotno vladanje. Glavna tematika, ki je bila izpostavljena na zboru, je bilo vpra\xc5\xa1anje nove vere. Leta 1521 so na zasedanje povabili tudi Martina Luthra Kinga, ter od njega zahtevali, da prekli\xc4\x8de nauke iz svojih spisov, kar je Martin seveda zavrnil. Karel izhoda iz nadle\xc5\xbene situacije ni videl druga\xc4\x8den, kot da s t. i. wormi\xc5\xa1kim ediktom Luthra iz\xc5\xbeene iz dr\xc5\xbeave ter uni\xc4\x8di vsa njegova dela. _NEWLINE_16. stoletje pa je med drugim stoletje osvajanj, konec pa zaznamuje \xc4\x8drna smrt \xe2\x80\x93 kuga, ki zavzame ve\xc4\x8dino Iberskega polotoka. Pod vladanjem Filipa III. se uvedejo tudi novi bakreni kovanci, kar pa je pripeljalo do dolgotrajne inflacije in nestabilnosti. Ljudje so se zaradi pomanjkanja prito\xc5\xbeevali \xc4\x8dez nezainteresiranost kralja, da bi izbolj\xc5\xa1al razmere ter zahtevali gospodarsko reformo. _NEWLINE_V tem \xc4\x8dasu je potrebno omeniti tudi \xc4\x8das Starega re\xc5\xbeima (\xc5\xa1pansko Antiguo Regimen), ki se za\xc4\x8dne po letu 1648 in traja do francoske revolucije leta 1789. Gre za re\xc5\xbeim, pod katerim vsa varnost in odlo\xc4\x8ditve na vseh podro\xc4\x8djih pripadajo kralju, ker je mi\xc5\xa1ljen kot poosebljanje boga samega. Po francoski revolucijo, ki odpre vrata v moderni svet, pa se prepri\xc4\x8danje, da je kralj bog, kon\xc4\x8da; za\xc4\x8dnejo se nova mi\xc5\xa1ljenja, modernizacija, industrijska revolucija in razvoj znanosti (Servet v 16. stoletju odkrije, da se po venah pretaka kri \xe2\x80\x93 odkritje cirkulacijskega sistema).\n_START_SECTION_\nPrihod Habsbur\xc5\xbeanov\n_START_PARAGRAPH_\nS prihodom 16. st. je nastopila tudi dinastija Habsbur\xc5\xbeanov. Na grobo bi vladarje te dinastije lahko razdelili na dva dela in sicer na tiste, ki so vladali v 16. stoletju, mednje sodijo Karel I., Karel V. ter njegov sin Filip II. (po \xc5\xa1pansko jim pravimo Austrias Mayores) ter tiste, ki so vladali v 17. stoletju\xc2\xa0: Filip III., Filip IV. in Karel II. (Austrias Menores).\n_START_SECTION_\n\xc4\x8cas Filipa II. \xc5\xa0panskega\n_START_PARAGRAPH_\nV \xc4\x8dasu Filipa II. \xc5\xa0panskega, imenovanega tudi kot Filipa Previdnega, se je \xc5\xa1panski teritorij mo\xc4\x8dno pove\xc4\x8dal. Bil je \xc5\xa1panski, angle\xc5\xa1ki in irski kralj, milanski vojvoda, od leta 1555 dalje pa tudi gospodar Sedemnajstih nizozemskih provinc. V njegovem \xc4\x8dasu se je \xc5\xa0panija zna\xc5\xa1la na vi\xc5\xa1ku mo\xc4\x8di in vpliva, zato \xc4\x8dasu njegovega vladanja pravimo tudi Zlata doba. Na prestol je pri\xc5\xa1el 16. januarja 1556 in tako nasledil svojega o\xc4\x8deta, Karla V. \xc5\xa0panski teritorij je v njegovem \xc4\x8dasu izjemno obse\xc5\xbeen. Filip je tako vladal na vseh do takrat osvojenih in poznanih celinah, vklju\xc4\x8dno s Filipinskimi otoki. Znan pa je tudi po pomorski ekspediciji proti protestantom v Angliji, ki se je odvila leta 1588 ter je bila neuspe\xc5\xa1na. _NEWLINE_Rodil se je v Valladolidu 21. marca 1527. Bil je zelo na\xc4\x8ditan, znal je namre\xc4\x8d \xc5\xa1pansko, portugalsko, latinsko, italijansko in francosko; s svojim guvernerjem pa se je u\xc4\x8dil v lovu, konjskih dvobojih, glasbi in plesu. Med vladanjem se je boril proti protestantskim reformam in za spreobrnitev Arabcev. Ustanovi pa tudi kompleksen birokratski sistem, ki je bil znan po svojo po\xc4\x8dasnosti. _NEWLINE_Spustil se je v mnogo vojn, med drugim v vojno s Francijo, Nizozemsko, Otomanskim cesarstvom in Anglijo. S Francijo se bori zaradi \xc5\xa1tirih razlogov\xc2\xa0: zaradi dedovanja Habsbur\xc5\xa1ke oblasti Burbonom, prevlade v Italiji, nasledstva Valois in zato, ker je Francija pomagala nizozemskim upornikom, ki so se borili proti \xc5\xa0paniji za Nizozemsko neodvisnost. Razlogi za vojno z Anglijo so v veliki meri verski in nasledstveni. _NEWLINE_Kljub temu, da se \xc5\xa0panija znajde na vi\xc5\xa1ku mo\xc4\x8di v njegovem \xc4\x8dasu, pa je obdobje njegovega vladanja tudi obdobje raznih kriz, nastalih zaradi bankrotov. Prvi se zgodi leta 1557, ko Filip II. ne pla\xc4\x8da dolgov svojega o\xc4\x8deta, drugi in tretji pa se zgodita leta 1575 in 1597. Zaradi mnogih vojn se je praznila dr\xc5\xbeavna blagajna, davki so postajali vse ve\xc4\x8dji, posledi\xc4\x8dno se je ve\xc4\x8dalo tudi nezadovoljstvo prebivalcev. _NEWLINE_Poro\xc4\x8den je bil \xc5\xa1tirikrat, prvi\xc4\x8d leta 1543 s sestri\xc4\x8dno po o\xc4\x8detovi strani, Marijo Manuello Portugalsko, ki umre l. 1545, po rojstvu sina Karla Avstrijskega (Don Carlosa). V drugo za roko zaprosi drugo sestri\xc4\x8dno po materini strani, Marijo I. Angle\xc5\xa1ko. Leta 1559 se poro\xc4\x8di tretji\xc4\x8d z Elizabeto Francosko, ki kmalu postane \xc5\xa1panska kraljica in ki mu rodi dva otroka\xc2\xa0: Izabelo Klaro Evgenijo in Katrino Michele. Leta 1568 zopet postane vdovec. Leta 1570 se poro\xc4\x8di z ne\xc4\x8dakinjo Ano Avstrijsko, s katero ima pet otrok\xc2\xa0: Ferdinanda, Karla, Diega Felixa, Filipa in Marijo. Po smrti svoje \xc5\xbeene ostane vdovec naslednjih 18 let, do svoje smrti leta 1598.\n_START_SECTION_\n\xc4\x8cas Filipa III.\n_START_PARAGRAPH_\nFilip je bil \xc4\x8detrti otrok Filipa II. in Ane Avstrijske. Zanj uporabljamo tudi ime Filip Pobo\xc5\xbeni, vendar le-to ne sovpada ravno z njegovim na\xc4\x8dinom vladanja. _NEWLINE_Leta 1598 je nasledil svojega o\xc4\x8deta Filipa II., leto za tem pa se je poro\xc4\x8dil s svojo sestri\xc4\x8dno Margerito Avstrijsko, s katero ima osem otrok. Za\xc4\x8detki njegovega vladanja so bili vse prej kot ro\xc5\xbenati: dr\xc5\xbeava je bila v gospodarski krizi, podedoval je iz\xc4\x8drpano vojsko, zmanj\xc5\xa1ano dav\xc4\x8dno osnovo in prazno dr\xc5\xbeavno blagajno. _NEWLINE_V \xc4\x8dasu njegovega vladanja moramo omeniti tudi \xc4\x8das Pax Hispanica (Obdobje \xc5\xa1panskega miru oz. zati\xc5\xa1ja). To je obdobje med Filipom II. in Filipom IV., ko \xc5\xa0panija ni pogosto stopala v vojne, ter tako ni izgubila veliko ozemelj.\xc2\xa0 Trajalo je 23 let, nekje od leta 1598 do 1621. To je torej \xc4\x8das \xc5\xa1panske stabilnosti po mnogih konfliktih s Francoskim in Angle\xc5\xa1kim kraljestvom, pa tudi po raznih nesoglasjih z Nizozemskimi provincami. _NEWLINE_Poleg tega, da je Filip III. znan po krizah, korupciji in razko\xc5\xa1ju, pa je znan tudi po izgonu zadnjih muslimanov z Iberskega polotoka. Kljub temu, da so se le-ti spreobrnili v kr\xc5\xa1\xc4\x8danstvo, je v Filipu III. \xc5\xa1e vseeno ti\xc4\x8dal odpor do njihove kulture, na\xc4\x8dina obla\xc4\x8denja, jezika in tradicij. _NEWLINE_Velik del vodenja dr\xc5\xbeave je prepustil vojvodi Lermi, ki je odlo\xc4\x8dal glede politi\xc4\x8dnih zadev. Od leta 1612 je Lermova politika za\xc4\x8dela razpadati, ustvaril si je \xc5\xa1tevilne sovra\xc5\xbenike. Filip III. je umrl dokaj mlad leta 1621, na za\xc4\x8detku tridesetletne vojne. Nasledil ga je njegov sin, takrat \xc5\xa1estnajstletni Filip IV.\n_START_SECTION_\n\xc4\x8cas Filipa IV.\n_START_PARAGRAPH_\nFilip IV. je na oblast pri\xc5\xa1el, ko je zaradi nove koalicije Dona Baltasarja de Zunige pe\xc5\xa1ala mo\xc4\x8d kraljeve dru\xc5\xbeine. Slednji je \xc5\xbeelel imeti premo\xc4\x8d nad Filipom IV., zato mu je predstavil svojega ne\xc4\x8daka Olivaresa, ki je kaj kmalu postal Filipov svetovalec in zaupnik. Dajal mu je nasvete, videl pa je tudi mo\xc5\xbenosti za ponovno vzpostavitev \xc5\xa1panskega ugleda. Oba sta torej \xc5\xbeelela reformirati dr\xc5\xbeavo ter uravnovesiti interese mest in aristokracije. Olivares je med drugim izpostavil idejo zdru\xc5\xbeene vojske, ki bi naj vklju\xc4\x8devala okoli 140 000 pla\xc4\x8danih vojakov. _NEWLINE_Filip je vladal med tridesetletno vojno, med katero je \xc5\xa0panija dosegla kar nekaj zmag, med drugim zaseg Brede od Nizozemcev leta 1626. _NEWLINE_Po koncu 1620 pa \xc5\xa0panija ni bila ve\xc4\x8d vodilna sila. Filipova politika je bila radikalna, zavra\xc4\x8dal je na\xc4\x8delo o Nizozemcih, predvsem pa se je zanimal za \xc5\xa1pansko armado in mornarico. V naslednjih dvajsetih letih je bila njegova notranja politika pod vplivom pritiskov tridesetletne vojne, saj so stro\xc5\xa1ki le-te bili ogromni, kar je posledi\xc4\x8dno vodilo v povi\xc5\xa1anje davkov. Leta 1640 je to privedlo do krize. _NEWLINE_Leta 1635 se je pri\xc4\x8dela vojna med \xc5\xa0panijo in Francijo, ki se je zavlekla do leta 1659 ter se kon\xc4\x8dala s Pogodbo Pirenejev. Z njo naj bi se kon\xc4\x8dal fevdalizem v Evropi. Vojna z Nizozemci se je kon\xc4\x8dala leta 1648 s pogodbo v Munstru ter neodvisnostjo zdru\xc5\xbeenih provinc. Leta 1643 je Olivares padel z oblasti in njegov sistem vladanja je bil opu\xc5\xa1\xc4\x8den. _NEWLINE_Umrl je leta 1665 zaradi okvare srca. Na smrtni postelji pa je izrazil \xc5\xbeeljo, da ga nasledi sin Karel II., ki je bil zadnji kralj Austrias Mayores. Po njegovem vladanju kraljevina preide v \xc4\x8das Burbonov.\n_START_SECTION_\n\xc4\x8cas Habsbur\xc5\xbeanov\n_START_PARAGRAPH_\nKarel V. Habsbur\xc5\xa1ki (imenovan tudi Karel I. \xc5\xa0panski) je bil \xc5\xa1panski kralj ter si vladanje delil s svojo du\xc5\xa1evno bolno materjo. Mnogi ga niso marali, s\xc4\x8dasoma pa je tudi sam podlegel kopici te\xc5\xbeav v \xc4\x8dasu njegove kraljevine. Govoril je pet jezikov: flamsko, \xc5\xa1pansko, francosko, italijansko ter nem\xc5\xa1ko. Izjemen pogum mu ni kaj dosti pomagal pri obvladovanju enotnosti kr\xc5\xa1\xc4\x8danskega ob\xc4\x8destva. Uspe\xc5\xa1no je sicer sklical tridentinski ekumenski koncil, vendar je na njem spoznal, da njegovi sklepi situacijo le \xc5\xa1e poslab\xc5\xa1ujejo, saj so bili njegovi na\xc4\x8drti za obnovitev verske enotnosti cesarstva prepozni. Med drugim se je mo\xc4\x8dno zavzel za za\xc5\xa1\xc4\x8dito Indijancev v Novem svetu, nenehno pa se je moral boriti tudi z de\xc5\xbeelnimi zbori, plemi\xc4\x8di ter partikularnimi interesi. Njegova najve\xc4\x8dja sramota je bilo izropanje Rima l. 1572._NEWLINE_Stalno sovra\xc5\xa1tvo med \xc5\xa0panijo in Francijo je povedlo v pet vojn, ki so potekale na vseh to\xc4\x8dkah stika \xe2\x80\x93 na Nizozemskem, v Loreni, Savoji, Pirenejih ter Italiji. Zaradi razo\xc4\x8daranja nad Augsbur\xc5\xa1kim verskim mirom je s polo\xc5\xbeaja odstopil ter ozemlje razdelil med sina Filipa ter svojega brata. Karel V. je bil zadnji cesar, ki se je boril za misel o univerzalni enotnosti, zaradi \xc4\x8desar ga \xc5\xa1e danes tretiramo kot pokrovitelja zdru\xc5\xbeene Evrope. _NEWLINE_V njegovem \xc4\x8dasu je v \xc5\xa0paniji obstajala jasna povezava med dobavo ameri\xc5\xa1kega zlata in vzdr\xc5\xbeevanjem najbolj\xc5\xa1e vojske v Evropi. Ko je Karla nasledil njegov sin, Filip II., se je dr\xc5\xbeava zna\xc5\xa1la na vrhuncu politi\xc4\x8dne in kulturne mo\xc4\x8di, dokler je niso na\xc4\x8deli notranji spori, sovra\xc5\xbenost Francije ter Anglije in navsezadnje vstaja na Nizozemskem. Po Filipu II. se je \xc5\xa0panija zna\xc5\xa1la v slabi situaciji, h kateri je pripomogla tudi njena vpletenost v tridesetletno vojno. Zaton dr\xc5\xbeave se je zgodil nenadno, izhoda nazaj pa ni bilo ve\xc4\x8d.\n_START_SECTION_\n17. stoletje\n_START_PARAGRAPH_\nV 17. stoletju pri\xc4\x8damo za\xc4\x8detku baroka, ki je v \xc5\xa0paniji \xc5\xa1e razko\xc5\xa1nej\xc5\xa1i kot drugod po Evropi (primer je samostan Monasterio de la Cartuja v Granadi). Baroku je sledilo razsvetljenstvo, ki je prineslo mnoga nova znanja in napredne projekte. 5. julija 1784 je tako nad Madridom poletel prvi balon bratov Montgolfier. To obdobje je tako \xc5\xa1e posebej zaznamovano z razvojem literature, kulture in umetnosti. _NEWLINE_17. stoletje pa je med drugim tudi stoletje razvoja in \xc5\xa1irjenja teritorija. Obsegala je mnoga ozemlja: kraljevino Kastiljo, Arag\xc3\xb3n, Valencio in Portugalsko, avtonomni provinci Katalonije in Andaluzije, Neapelj, province na Nizozemskem in Milanu. Le-te so po ve\xc4\x8dini imele razli\xc4\x8dne obdav\xc4\x8ditve, privilegije in voja\xc5\xa1ke dogovore. Kljub temu pa je potrebno vedeti, da o \xc5\xa0paniji kot o dr\xc5\xbeavi ne moremo govoriti prej kot v 19. stoletju, s 'prihodom' Burbonov in prve ustave (1812). Do takrat lahko govorimo o treh kronah \xc5\xa1panske monarhije, ki se je delila na Aragonijo, Kastiljo in Portugalsko (do njene odcepitve l. 1640).\n_START_SECTION_\nPrihod Burbonov\n_START_PARAGRAPH_\nHabsbur\xc5\xa1ka dinastija je ameri\xc5\xa1ko bogastvo tro\xc5\xa1ila za ne\xc5\xa1tete vojne. Umetni\xc5\xa1ki razcvet (Miguel de Cervantes, Antonio de Pereda, Diego Vel\xc3\xa1squez) tistega \xc4\x8dasa je bil tako, kakor tudi gospodarstvo, obsojen na propad. Stalne vojne pa so pripomogle, da se je Habsbur\xc5\xa1ka dinastija kon\xc4\x8dala. L. 1659 s poroko Ludvika XIV. in Marije Tereze, h\xc4\x8dere Filipa IV, v \xc5\xa0paniji zavlada dinastija Burbonov, katere prvi kralj je bil Filip V. Vi\xc5\xa1ek Burbonska dinastija dose\xc5\xbee za \xc4\x8dasa vladarja Karla III. Med njegovo vladavino so se ustanovile razne akademije znanosti in umetnosti, za\xc4\x8dela se je tudi prosta trgovina, med drugim pa je \xc4\x8das njegovega vladanja tudi \xc4\x8das mnogih ekonomskih in industrijskih reform. Karla III. je nasledil njegov sin Karel IV., ki je bil mnenja, da intelektualci uni\xc4\x8dujejo kr\xc5\xa1\xc4\x8dansko miselnost. Zaprl je tudi prehod \xc4\x8dez Pireneje ter se leto pred francosko revolucijo delal, kot da severna soseda sploh ne obstaja.\n_START_SECTION_\nFilip V.\n_START_PARAGRAPH_\nZa prvega \xc4\x8dlana Burbonske hi\xc5\xa1e \xc5\xa1tejemo Filipa V., imenovanega tudi Philippe de Anjou. Njegovo vladanje je trajalo ve\xc4\x8d kot 45 let, kar je najdalj\xc5\xa1e vladanje v zgodovino moderne \xc5\xa0panije. Njegovo vladanje je predvsem centralizirani absolutizem. _NEWLINE_Rodil se je v Versaillu v Franciji. Na \xc5\xa1panski prestol se je povzpel po letu 1700 s pomo\xc4\x8djo vplivne babice in prababice in sicer pri 17-tih letih, ko je \xc5\xa1panski kralj Karel II. ostal brez naslednika. V \xc4\x8dasu njegovega kronanja \xc5\xa1e ni govoril \xc5\xa1panskega jezika. Le-tega se je nau\xc4\x8dil po letih vladanja. _NEWLINE_Leta 1701 se je poro\xc4\x8dil s komaj trinajst let staro Marijo Luiso Savojsko, ki jo je izbral njegov ded Ludvik XIV. Izkazala se je za zelo sposobno in priljubljeno, a je \xc5\xbeal zaradi tuberkuloze umrla \xc5\xbee pri rosnih 26-tih letih, kar je Filipa mo\xc4\x8dno prizadelo.\n_START_SECTION_\nAfrancesados\n_START_PARAGRAPH_\nV \xc4\x8dasu vladanja Karla III. pa zasledimo tudi rojstvo izraza 'afrancesado' ('pofrancoznjenci'), ki ozna\xc4\x8duje vse prebivalce Iberskega polotoka, tako \xc5\xa0pance kot Portugalce, ki so bili dovzetni za razsvetljenske ideje, liberalizem ali francosko revolucijo, in kateri so bili hkrati podporniki francoske okupacije Iberskega polotoka, kar bi privedlo do Prvega Francoskega Imperija. Izraz je kmalu postal slab\xc5\xa1alen ter se navezoval na \xc5\xa1pansko plemstvo in birokracijo, ki je zaprisegla svojo zvestobo kralju Jo\xc5\xbeefu I. Bonapartu. _NEWLINE_Kar pa se ti\xc4\x8de ekonomije, ki je v \xc4\x8dasu Habsbur\xc5\xbeanov mo\xc4\x8dno upadala, lahko re\xc4\x8demo, da se je v \xc4\x8dasu Burbonov povzpela na trdnej\xc5\xa1a tla ter stabilizirala, saj so slednji uveljavili \xc5\xa1tevilne moderne ekonomske reforme. Eden izmed razlogov za slabo ekonomijo Habsbur\xc5\xbeanov so tudi arbitri kraljev, ki so karte polagali na podro\xc4\x8dja, ki so se jim zdela pomembnej\xc5\xa1a. Industrija se je zaradi nezadostnih spodbud razvijala po\xc4\x8dasi, trgovino se je razvijala neenakomerno, kmetijske posesti pa so bile v rokah plemi\xc4\x8dev in cerkve. _NEWLINE_V tem \xc4\x8dasu pa je potrebno omeniti tudi obdobje tako imenovane Zlate dobe, ki bi se naj pri\xc4\x8delo z obdobjem renesanse leta 1492, ko je iz\xc5\xa1la knjiga Gram\xc3\xa1tica de la lengua castellana avtorja Antonia de Nebrije. Napisana je bila v kastiljskem jeziku. Obdobje Zlate dobe bi se naj kon\xc4\x8dalo okoli leta 168 s smrtjo dramaturga Calder\xc3\xb3na. _NEWLINE__NEWLINE_Obdobje se je usmerjalo k humanizmu, zelo priljubljena so bila Erazmova dela. Kar se ti\xc4\x8de arhitekture pa so najbolj zna\xc4\x8dilne ravne zunanje stene. \xc5\xa0e posebno popularen je manielisti\xc4\x8dni slog, ki se je za\xc4\x8del na Portugalskem okoli 16. stoletja, ter ki velja za zelo bogatega. Ime je dobil po kralju Emmanuelu I., med katerim je vladala dr\xc5\xbeavna blaginja. Stil tretiramo kot pozni gotski stil ter z mnogim okrasjem, za katere umetniki i\xc5\xa1\xc4\x8dejo ideje predvsem od mornarjev kot npr. Vasco da Gama ali Pedro Alvares.\n_START_SECTION_\nVeli\xc4\x8dastni dvorci in pala\xc4\x8de\n_START_PARAGRAPH_\nMed glavne stavbne projekte tistega \xc4\x8dasa \xc5\xa1tejemo Pala\xc4\x8do Caserta (Caserto Reggio), Puerto de Alcal\xc3\xa1 in Palacio de Oriente (Kraljevo pala\xc4\x8do Oriente). Slednja danes velja za kulturno dedi\xc5\xa1\xc4\x8dino, ki je v lasti ljudstva in ne kralja. Kralj v njej ne \xc5\xbeivi, predstavlja pa tudi simbol burbonske monarhije. _NEWLINE_Gradnja Pala\xc4\x8de Casera se je pri\xc4\x8dela leta 1752 za Karla III. in je bila prvotna zgrajena za burbonske kralje iz Neaplja. Z gradnjo te pala\xc4\x8de se je Karel \xc5\xbeelel pribli\xc5\xbeati Versajski pala\xc4\x8di v Parizu ter Kraljevski pala\xc4\x8di v Madridu. Dvorec predstavlja edinstveno harmonijo parkov in vrtov, \xc4\x8dudovitega naravnega okoli\xc5\xa1a z lovskimi ko\xc4\x8dami in tovarnami svile, v notranjosti pala\xc4\x8de pa se med drugim bohotijo veli\xc4\x8dastne sobane, knji\xc5\xbenice in gledali\xc5\xa1\xc4\x8de, ustanovljena pa je bila tudi univerza. Karel je to pala\xc4\x8do \xc5\xbeelel zasnovati kot prestolnico Neapeljskega kraljestva, ki bi dvor \xc5\xa1\xc4\x8ditil pred napadi z morja. Pala\xc4\x8da je bila dokon\xc4\x8dana leta 1780, vendar pa Karel v njej ni pre\xc5\xbeivel niti ene no\xc4\x8di. V njej pa je \xc4\x8das pre\xc5\xbeivljal njegov tretji sin in prestolonaslednik Ferdinand IV. Danes je del UNESCOVE zapu\xc5\xa1\xc4\x8dine. _NEWLINE_Puerta de Alcal\xc3\xa1 je postavljena na Plaza de la Independencia v Madridu. Smatramo jo kot prvi post-romanski zmagoslavni lok, ki je starej\xc5\xa1i od Arc de Triomphe v Parizu ali Brandenburg Gate v Berlinu. _NEWLINE_Gradnja tako veli\xc4\x8dastnih in razko\xc5\xa1nih dvorcev je blagajno dodobra izpraznila, hkrati pa je pomenila vedno ve\xc4\x8dji razkol in distinkcijo med ljudstvom in monarhijo.\n_START_SECTION_\nKriza leta 1640\n_START_PARAGRAPH_\nKriza iz\xc2\xa0 leta 1640 je bila najhuj\xc5\xa1a politi\xc4\x8dna kriza, ki jo je do\xc5\xbeivela \xc5\xa1panska monarhija pod vodstvom Habsbur\xc5\xbeanov. _NEWLINE_\xc5\xa0panija je po tridesetletni vojni, ki ji pravimo tudi vojna proti kalvinizmu, mo\xc4\x8dno posegala v evropske zadeve. Zaradi raznih vojnih pohodov in uporov se je veliko dr\xc5\xbeav po\xc4\x8dutilo ogro\xc5\xbeenih, med njimi je bila tudi Francija, saj so jo obkro\xc5\xbeale avstrijske sile. Leta 1635 je tako prvi francoski vojvoda Richelieu \xc5\xa0paniji uradno napovedal vojno. Glede na to da so se v \xc5\xa0paniji nemiri vrstili drug za drugim, in da je, ko je izstopila iz ene, bila z drugim korakom \xc5\xbee v drugi vojni, razumno dejati, da so to za njo bila krizna leta. Izmed treh kron so vojne najve\xc4\x8dji pe\xc4\x8dat pustile ravno na Kastilji. Glede na to da sta Aragonija in Portugalska uspeli ohraniti notranjo monarhijo, je kralj Olivares \xc5\xbeelel enakomerno razdeliti pritiske in te\xc5\xbeo politike, saj je bila Kastilja preprosto pod prevelikim pritiskom. Da bi to dosegel, je bil primoran zmanj\xc5\xa1ati avtonomijo vsake province, ustanovil pa je tudi posebno skupno vojsko, ki je bila \xc5\xa1tevil\xc4\x8dno sorazmerna s \xc5\xa1tevilom prebivalcev in premo\xc5\xbeenja vsake province. Vsilil je torej razne Kastiljske zakone. La Union de Armas so uradno sprejeli l. 1626 vendar je Olivaresa doletelo mno\xc5\xbei\xc4\x8dno neodobravanje s strani poslancev. \xc5\xa0e preden so uspeli zaklju\xc4\x8diti sejo se je Olivares napotil v Barcelono. _NEWLINE_Leta 1635, ko so Francozi napovedali vojno \xc5\xa0paniji, je kralj \xc5\xbeelel sklicati vojake v Kastilji ter skupaj napasti severno sosedo. Vendar je naletel na upor \xe2\x80\x93 vojaki se niso \xc5\xbeeleli boriti v skupnem boju izven meja njihove lastne zemlje, se pravi, da so se aragonski vojaki \xc5\xbeeleli boriti le za Aragonijo, kastiljski za Kastiljo, portugalski pa za Portugalsko. Poleg tega so v Kataloniji potekali \xc5\xa1e kme\xc4\x8dki protesti, ki so pripeljali do vsesplo\xc5\xa1nega upora proti kralju Olivaresu in Kastiljcem. L. 1640 so uporniki uspeli ubiti vicekralja Santa Coloma ter zasesti Barcelono. Uporniki so pomo\xc4\x8d iskali tudi v Franciji, vendar je francoski kralj z njimi ravnal enako grdo kot \xc5\xa1panski. Istega leta je sledila tudi razglasitev vojvode Braganza kot kralja Portugalske z imenom Juan IV. _NEWLINE_Leta 1652 se je Barcelona bila primorana predati kralju Filipu IV., ki je upornike oprostil. Med leti 1647 in 1652 so v Andaluziji potekali tudi razni upori zaradi previsokih davkov, inflacije ter prisotnosti vojske. Po njegovi smrti leta 1658 se je Portugalska decembra 1640 lo\xc4\x8dila od \xc5\xa0panske monarhije ter postala neodvisna. Naslednje leto je \xc5\xa0panija s Francijo podpisala mirovno pogodbo.\n_START_SECTION_\nTridesetletna vojna\n_START_PARAGRAPH_\nIstega leta, ko so Nizozemci proglasili neodvisnost, se je kon\xc4\x8dala tudi tridesetletna vojna, ki se je za\xc4\x8dela leta 1618. Gre za prvo moderno evropsko vojno, saj njeni interesi za razliko od ostalih niso le verski ampak tudi politi\xc4\x8dni. V prvi vrsti se gre za vrsto konfliktov, ki so Evropo popolnoma razklali in katerih\xc2\xa0 povod je bil upor tur\xc5\xa1kih protestantov, \xc5\xbeelje in represija Habsbur\xc5\xbeanov po pove\xc4\x8danju hegemonije in vpra\xc5\xa1anje kr\xc5\xa1\xc4\x8danske vere v Svetem cesarstvu. _NEWLINE_Glavni vzrok so torej nasprotja med katoli\xc4\x8dani in protestanti, ki so prerasli v spor med cesarjem in dr\xc5\xbeavnimi stanovi. Leta 1630 je kazalo, da se bo vojna zaklju\xc4\x8dila, a\xc2\xa0 se je zavlekla \xc5\xa1e za nadaljnjih 18 let, saj se je vanjo vklju\xc4\x8dila \xc5\xa1e \xc5\xa0vedska. _NEWLINE_Vojna je izbruhnila na \xc4\x8ce\xc5\xa1kem s Pra\xc5\xa1ko defenestracijo, ko so \xc4\x8de\xc5\xa1ki protestanti \xc4\x8dez okno vrgli cesarjeve svetovalce. Od tam se je vojna raz\xc5\xa1irila vse do Baltika. Vklju\xc4\x8dile so se tudi Danska, Nizozemska, \xc5\xa0vedska in katoli\xc5\xa1ka Francija. \xc5\xa0vica in Nizozemska sta po koncu bili izlo\xc4\x8deni iz Svetega rimskega cesarstva ter postali neodvisni. Vojna se je zaklju\xc4\x8dila z Vestfalskim mirom, ena glavnih posledic pa je bilo priznanje protestantizma kot uradne vere v Nem\xc4\x8diji. Kljub kon\xc4\x8dani tridesetletni vojni pa se je boj med Francijo in \xc5\xa0panijo nadaljeval do pirenejskega miru leta 1659 zaradi nerazre\xc5\xa1enih sporov glede ozemeljske razporeditve med dr\xc5\xbeavama. Vodil ga je Filip IV.\n_START_SECTION_\n\xc4\x8cas koalicijskih vojn\n_START_PARAGRAPH_\nPrehod iz 17. stoletja v 18. so med drugim mo\xc4\x8dno zaznamovale koalicijske vojne, ki so se pri\xc4\x8dele l. 1792 ter trajale vse tja do leta 1815 ter potekale na ozemljih Rusije, Avstrije, \xc5\xa0vedske, Prusije, Sa\xc5\xa1ke, Francije in nenazadnje tudi \xc5\xa0panije. Po francoski revoluciji iz leta 1789 so vsi poteki dogajanj kazali, da bo revolucija najprej spro\xc5\xbeila dr\xc5\xbeavljansko, potem pa \xc5\xa1e mednarodno vojno. Izrazito kazanje nejevolje ter sovra\xc5\xbenih spletk emigrantov ter monarhistov je mo\xc4\x8dno pritiskalo na vsakega revolucionarja. Tako razkazovanje mo\xc4\x8di je vodilo v nejevoljo ter splo\xc5\xa1no negativno vzdu\xc5\xa1je._NEWLINE_Koalicijske vojne so ve\xc4\x8dale tenzije tako na vzhodu kot na zahodu. Na zahodu so prerasle celo v titanske komplekse konfliktov ter zajele skoraj celo celino. Prva se je zgodila v Franciji leta 1792, ter dr\xc5\xbeavo tako prestra\xc5\xa1ila, da je voditelje revolucije spodbudila najprej k odstavitvi kralja, potem pa \xc5\xa1e organizaciji resne voja\xc5\xa1ke sile. _NEWLINE_Potek koalicijskih vojn ve\xc4\x8dkrat ozna\xc4\x8dujemo kot tri velike koalicije, ki so se zbrale proti Franciji v letih 1793-1796, 1799-1801 in 1805-1814. Vendar je pri tem potrebno omeniti, da so se spopadi pogosto dogajali presledki\xc2\xa0 in premori med posameznimi koalicijami. Upo\xc5\xa1tevati pa je potrebno tudi dejstvo, da je vsaka izmed teh velikih koalicij zelo hitro padla. Po mnenju nekaterih pa naj ne bi obstajale le tri koalicije, ampak pet, \xc5\xa1est, nekateri pravijo, da jih je bilo celo sedem. Spopadi pa so bili ve\xc4\x8dkrat mednarodnih razse\xc5\xbenosti ter kazali znake globalne in medcelinske strategije._NEWLINE_Prva koalicijska vojna (1973-1796) je pokazala, da je koalicije zelo te\xc5\xbeko dr\xc5\xbeati skupaj. Rusija ni prispevala kaj dosti, saj se je ukvarjala s Poljsko, izpadla je tudi Prusija. Druga koalicija je potekala od 1799 do 1801. Za\xc4\x8dela se je na pobudo Pavla I., ki je sedaj \xc5\xbeelel, da se Rusija v vojno aktivno vklju\xc4\x8di, vendar je Napoleon med naslednjo, tretjo koalicijsko vojno (1805-1814) dosegel umik Rusije, povsem pa je potolkel z Avstrijo. Leta 1805 v Bitki pri Trafalgarju sta bili \xc5\xa0panija in Francija pora\xc5\xbeeni s strani britanskega admirala Nelsona pri rtu Trafalgar, 3. maja 1808 (Goya \xe2\x80\x93 slikar, ki je upodabljal tema\xc4\x8dno vizijo tedanje \xc5\xa0panije, a hkrati nagovarjal, da bli\xc5\xa1\xc4\x8d \xc5\xa0panije \xc5\xa1e ni izgubljen) pa se so prebivalci Madrida pogumno zoperstavili Napoleonovi okupaciji \xc5\xa0panije ter se zdru\xc5\xbeili proti francoski vojski. Naslednjega dne so se francoske enote ma\xc5\xa1\xc4\x8devale zaradi \xc4\x8desar je umrlo na stotine upornikov in nedol\xc5\xbenih ljudi. S tem se je pri\xc4\x8dela \xc5\xa1panska vojna za neodvisnost, med drugim pa so se zaradi raznih nasledstvenih sporov odvijale karlisti\xc4\x8dne vojne in mnoge vstaje. _NEWLINE_Leta 1806 je udarila vojna med Francijo in \xc5\xa0panijo, ko je Napoleon okupiral Iberski polotok. Vojna proti Napoleonu, ki je trajala do leta 1812 je bila na nek na\xc4\x8din tudi \xc5\xa1panska osamosvojitvena vojna, v \xc4\x8dasu katere se je borilo proti imperializmu. Istega leta nastane prva konstitucija \xe2\x80\x93 Karlova prva konstitucija, ki v mnogih ozirih kopira francosko konstitucijo. _NEWLINE_Julija 1807 je z Rusijo in Prusijo podpisal mir, Britanija pa je \xc5\xbee tretji\xc4\x8d ostala sama, vendar je svojo vojsko po\xc5\xa1iljala v Severno \xc5\xa0panijo ter tako pomagala v boju proti Napoleonovemu zavzetju Portugalske in \xc5\xa0panije. Borila se je tudi proti dr\xc5\xbeavam, ki so bile del celinske zapore. \xc5\xa0paniji se je v boju proti Napoleonovi prevladi pridru\xc5\xbeila tudi Italija.\n_START_SECTION_\nKoalicijska vojna kot pobuda za nastanek francoske himne\n_START_PARAGRAPH_\nS koalicijskimi vojnami pa med drugim povezujemo tudi dana\xc5\xa1njo francosko himno. Po francoski revoluciji je l. 1792 bila napovedana vojna prvi koaliciji. Himna se je rodila, ko je Claude-Joseph Rouget de Lisle improviziral z besedilom neke pesmi na strasbour\xc5\xa1ki zabavi. Pesem je kmalu postala tako priljubljena, da je celo spremljala bataljon prostovoljcev iz Marseilla pa vse tja do Pariza. Ob prihodu v Pariz se je izkazala za tako privla\xc4\x8dno, da so jo poimenovali La Marseillaise (po prebivalcih Marseilla). Spremljala je korak mnogokatere revolucionarne vojske, ki so korakale po Evropi, prevedena pa je bila v veliko jezikov. 14. julija 1795 je bila formalno sprejeta ter postala nacionalna himna (do tedaj so himne bile kraljeve). Danes velja za francosko himno. Za razliko od francoske pa \xc5\xa1panska himna nima besedila. Velja za eno izmed najstarej\xc5\xa1ih na svetu, saj njeni za\xc4\x8detki segajo \xc5\xbee v leto 1761. Karel III. bi jo naj leta 1770 poimenoval Marcha de Granaderos v poklon \xc4\x8dastnemu korakanju. S\xc4\x8dasoma se je predvajala na javnih prireditvah, javna himna pa je postala med vladanjem Izabele II.\n_START_SECTION_\nSporazum Fontainebleau\n_START_PARAGRAPH_\n27. oktobra istega leta sta Karel IV. in Napoleon I. Bonaparte podpisala sporazum Fontainebleau glede okupiranih ozemelj na Portugalskem. S sporazumom je se je Portugalska razdelila na tri dele, in sicer na Entre-Duoro-e-Minho provinco (severni del), ki je pripadala Etr\xc3\xbarijanskemu kralju, Principado dos Algarves (ju\xc5\xbeni del), ki je pripadala \xc5\xa1panskemu ministru D. Manuelu Godoyu ter osrednji, centralni del, ki se je imenoval Em Dep\xc3\xb3sito At\xc3\xa9 \xc3\xa0 Paz, ki je bil rezerviran za morebitna pogajanja z Anglijo glede Gibraltarja in otoka Trinidad. Ostale so \xc5\xa1e ostale \xc4\x8dezmorske kolonije, ki so bile razdeljene kasneje med \xc5\xa0panijo in Francijo. S sporazumom se je Portugalsko kraljestvo razdelilo med sinjorije (plemi\xc5\xa1ke dru\xc5\xbeine). Leta 1807 je francoska vojska okupirala Lizbono in Janez VI., takratni portugalski kralj, se je bil primoran z dru\xc5\xbeino preseliti v Brazilijo. Spotoma je francoska vojska okupirala tudi neka \xc5\xa1panska ozemlja, kar je pripeljalo do \xc5\xa1panske osamosvojitvene vojne.\n_START_SECTION_\n\xc4\x8cas Karla III.\n_START_PARAGRAPH_\nRodil se je leta 1716. \xc5\xa0panski kralj je postal 10. avgusta 1759 ter tako nasledil kralja Ferdinanda VI. Med svojim vladanjem je mo\xc4\x8dno promoviral znanost, razvoj univerz, prosto trgovino in modernizacijo agrikulture. Sku\xc5\xa1al je zni\xc5\xbeati vpliv cerkve ter se izogniti visokim stro\xc5\xa1kom vojn. Kljub raznim finan\xc4\x8dnim izgubam je \xc5\xa1e danes poznan kot dober kralj s pomembno zapu\xc5\xa1\xc4\x8dino. _NEWLINE_Glavni cilj njegovih ministrov je bil izbolj\xc5\xa1ati ekonomijo ter uvesti reforme glede industrije, trgovine in kmetijstva, hkrati pa omogo\xc4\x8diti prost pretok trgovanja. Razlog za te ideje je bil v nezmo\xc5\xbenosti industrije, da bi se razvila in modernizirala, v tem, da se je trgovina razvijala dokaj neenakomerno ter v tem, da je ve\xc4\x8dina zemlje \xc5\xa1e vedno pripadala premo\xc5\xbenim plemi\xc4\x8dem in cerkvi. _NEWLINE_Pomembna posledica vpliva njegovih razsvetljenskih ministrov se vidi v razkolu med tradicionalnimi katoliki (\xc5\xa1pansko cat\xc3\xb3licos tradicionalista) in 'pofrancoznjenimi' reformisti, ki so te\xc5\xbeili k francoski ideologiji. Posnemanje francoskih idej in sistemov je bilo takrat mo\xc4\x8dno raz\xc5\xa1irjeno, saj je Francija veljala kot ideal, kot simbol perfekcije, zato so v \xc5\xa0paniji mislili, da bodo s posnemanjem njenega delovanja dosegli ideale tudi v lastni dr\xc5\xbeavi.\n_START_SECTION_\nUpor Esquilache\n_START_PARAGRAPH_\nV \xc4\x8dasu vladanja Karla III. in njegovih ministrov je pri\xc5\xa1lo do vstaje Esquilache. Gre se za upor, voden s strani vedno bolj nezadovoljnega ljudstva zaradi ve\xc4\x8danja stro\xc5\xa1kov kruha ter ostalih osnovnih \xc5\xbeivil, kot posledica reform ministrov Leopolda de Gregoria, Neapolitana in Esquilacha. Plan slednjega je bil med drugim zamenjati pokrivala madridskih prebivalcev s francoskimi, manj\xc5\xa1imi in o\xc5\xbejimi klobuki. To bi naj bil korak k modernizaciji, hkrati pa k ve\xc4\x8danju javne varnosti, saj so stara \xc5\xa1panska pokrivala zakrivala obraz, ter bila tako krinka za mnoga kriminalna dejanja. _NEWLINE_Z razvojem proste trgovine in trgovskih poti so se pri\xc4\x8dele ve\xc4\x8dati tudi cene \xc5\xbeivil. Kruh, olje, su\xc5\xa1eni mesni izdelki in premog so postajali vse dra\xc5\xbeji. Odziv ljudstva je bil skoraj takoj\xc5\xa1en \xe2\x80\x93 z ulic so trgali plakate za promocijo njegovih reform ter vzklikali '\xc5\xbdivela \xc5\xa0panija, smrt Esquilachi!'. Kralj se na burne odzive ljudstva ni kaj dosti odzival. Izgredniki so zato \xc5\xa1li \xc5\xa1e dlje ter uporni\xc5\xa1ko korakali okoli kraljeve pala\xc4\x8de. Pape\xc5\xbe je nato kralju zagrozil, da bo oskrunil njegovo pala\xc4\x8do, \xc4\x8de ne bo uveljavil peticije, na kateri so uporniki med drugim zahtevali naslednje:_NEWLINE_-\xc2\xa0\xc2\xa0\xc2\xa0\xc2\xa0\xc2\xa0\xc2\xa0minister Esquilache in njegova dru\xc5\xbeina morajo nemudoma zapustiti \xc5\xa0panijo_NEWLINE_-\xc2\xa0\xc2\xa0\xc2\xa0\xc2\xa0\xc2\xa0\xc2\xa0v parlamentu so lahko le \xc5\xa1panski ministri (Esquilache je bil Italijan)_NEWLINE_-\xc2\xa0\xc2\xa0\xc2\xa0\xc2\xa0\xc2\xa0\xc2\xa0da se zni\xc5\xbeajo cene osnovnih \xc5\xbeivil_NEWLINE_-\xc2\xa0\xc2\xa0\xc2\xa0\xc2\xa0\xc2\xa0\xc2\xa0da se \xc4\x8dete umaknejo nazaj v \xc5\xa1tab_NEWLINE_-\xc2\xa0\xc2\xa0\xc2\xa0\xc2\xa0\xc2\xa0\xc2\xa0da se lahko \xc5\xa1e naprej nosijo veliki klobuki in kape_NEWLINE_-\xc2\xa0\xc2\xa0\xc2\xa0\xc2\xa0\xc2\xa0\xc2\xa0da te zahteve izgovori in zadovolji kralj sam _NEWLINE_Kralj je to tudi storil, kar je za dolo\xc4\x8den \xc4\x8das umirilo ljudstvo. Kljub temu pa je upor pripeljal do razkola med katoli\xc5\xa1ko tradicijo ljudstva in antikatoli\xc5\xa1kimi reformatorskimi misleci.\n_START_SECTION_\n\xc4\x8cas Karla IV.\n_START_PARAGRAPH_\nKarla III. je nasledil njegov sin Karel IV., ki se je izkazal za manj u\xc4\x8dinkovitega in karizmati\xc4\x8dnega kot pa njegov predhodnik. Rodil se je leta 1748 v Italiji, ko je njegov o\xc4\x8de Karel III. takrat bil kralj Neaplja in Sicilije. Kljub temu, da je bil drugi sin, se je povzpel na prestol zaradi du\xc5\xa1evne zaostalosti starej\xc5\xa1ega brata. Za kralja je bil okronan po o\xc4\x8detovi smrti in sicer 14. decembra 1788. Njegovi glavni interesi so se bolj kot na vladanje osredoto\xc4\x8dali na druge hobije, kot npr. lov. Vladanje je tako prepustil ministrskemu predsedniku in svoji \xc5\xbeeni Mariji Luisi Parmski, ki je po mnenju mnogih veljala za zlobno in spletkarsko, med drugim pa se je zapletla v ljubezensko razmerje z enim od njegovih ministrov._NEWLINE_V njegovem \xc4\x8dasu se zahvaljujo\xc4\x8d grofi Floridablancu mo\xc4\x8dno razvije ekonomija, trgovina v Ameriki pa se liberalizira. Krepil se je tudi konservatizem, zatiranje, inkvizicija. Z Godoyem se je nadaljevala politika nevtralnosti med \xc5\xa0panijo in Francijo. Kljub temu je slednja \xc5\xa0paniji napovedala vojno zaradi \xc5\xa1panskega protesta glede usmrtitve Ludvika XVI. Po predpisanem premirju je bil sklenjen mir. _NEWLINE_Leta 1807 so francoske \xc4\x8dete preko \xc5\xa0panije napadla in okupirale Portugalsko, zaradi \xc4\x8desar se je zavezni\xc5\xa1tvo med dr\xc5\xbeavama pretrgalo, vse bolj pa se je za\xc4\x8dela krepiti ideja o zavezni\xc5\xa1tvu z Zdru\xc5\xbeenim kraljestvom. To francosko invazijo imenujemo Upor Aranjuez (\xc5\xa1pansko Mot\xc3\xadn de Aranjuez). 2. maja 1808 pa se je z Manuelom Godoyem tako pri\xc4\x8dela \xc5\xa1panska vojna za neodvisnost. _NEWLINE_V \xc4\x8dasu Karla IV. se je za\xc4\x8del manj\xc5\xa1ati tudi presti\xc5\xbe visokih krogov, med pomembnej\xc5\xa1e reforme pa \xc5\xa1tejemo tudi preklic salijskega prava, ki je v veljavo stopil s prvim burbonskim kraljem, Filipom V. Kljub ukinitvi zakona pa le-ta v \xc4\x8dasu Karla IV. nikoli ni stopil v veljavo. _NEWLINE_Konec njegovega vladanja zaznamuje Napoleonova voja\xc5\xa1ka okupacija \xc5\xa0panije. Po abdikciji je nekaj \xc4\x8dasa pre\xc5\xbeivel v izgnanstvu, sprva v Franciji, nato v Italiji. Leta 1814 je oblast padla v roke sina Ferdinanda VII.\n_START_SECTION_\nUpor v Aranjuezu\n_START_PARAGRAPH_\nDogodki so leta 1808 vodili k uporu, imenovan Upor Aranjuez (\xc5\xa1pansko Mot\xc3\xadn de Aranjuez). Vstaja je potekala proti \xc5\xa1panskemu kralju Karlu IV. ter se odvijala v mestu Aranjuez. Trajala je dva dni, in sicer od 17-19 marca. Ta dogodek \xc5\xa0panci \xc5\xa1e danes praznujejo vsako leto na za\xc4\x8detku septembra kot spomin na padec monarhije. Upor so vodili nezadovoljni dr\xc5\xbeavljani in podporniki Ferdinanda. _NEWLINE_Prisotnost Napoleona, navzo\xc4\x8dnost francoskih garnizonov ter vsiljevanje Napoleonovega brata Jo\xc5\xbeefa na \xc5\xa1panski prestol je v \xc5\xa0pancih prebudilo srd. Sledile so razne vstaje, upori in vojne. Leta 1812 pa je \xc5\xa0paniji s pomo\xc4\x8djo Portugalcev in protifrancoskih liberalcev uspelo sprejeti liberalno ustavo ter ponovno ustoli\xc4\x8diti prvotnega monarha, Ferdinanda VII. _NEWLINE_V za\xc4\x8detku 19. stoletja pa je potrebno omeniti tudi Simona Bolivarja, ki je zaslu\xc5\xbeen kot vodja v boju za osvoboditev ju\xc5\xbenoameri\xc5\xa1kih kolonij izpod \xc5\xa1panske oblasti in za osamosvojitev Venezuele, Kolumbije, Ekvadorja, Peruja in Bolivije. Slednja je po njem dobila tudi ime.\n_START_SECTION_\n\xc4\x8cas Ferdinanda VII.\n_START_PARAGRAPH_\nFerdinand VII. je bil dvakrat \xc5\xa1panski kralj. S prestola je odstranil svojega o\xc4\x8deta Karla IV. ter zavladal dva meseca dokler ni bil prisiljen odstopiti leta 1808. Celotno \xc5\xa1pansko vojno za neodvisnost je pre\xc5\xbeivel v zaporu v mestu Valen\xc3\xa7ay. Po vojni je leta 1813 ponovno ustoli\xc4\x8den v monarha. Je mo\xc5\xbe mnogih reform. Ponovno je vzpostavil absolutizem, ustavo v C\xc3\xa1dizu pa prepoznal za sporno. Preganjal je tudi liberalce, saj je bil mnenja,\xc2\xa0 da so njihovi interesi proti dr\xc5\xbeavi. Po mnogih letih vojn je bila \xc5\xa0panija popolnoma uni\xc4\x8dena, mo\xc5\xbenosti, da bi se jo vrnilo v prvotno stanje, pa ni bilo. Med drugim ukine tudi svobodo tiska ter ponovno ustanovi inkvizicijska sodi\xc5\xa1\xc4\x8da. Kljub temu pa prepove salijski zakon. S tem so na prestol lahko pri\xc5\xa1le tudi \xc5\xbeenske. S tem dejanjem pa se nekateri niso strinjali. Te nasprotnike po \xc5\xa1pansko imenujemo calistas. Le-ti so mnenja, da \xc5\xbeenske za prestol niso sposobne, ter da je njihovo delo doma, da skrbijo za otroke ter se ukvarjajo z doma\xc4\x8dimi opravili. _NEWLINE_Njegovo vladanje se v grobem deli na tri dele. V zadnjem, ki traja od leta 1823-1834 je najmanj uspe\xc5\xa1na.\n_START_SECTION_\n\xc4\x8cas Izabele II.\n_START_PARAGRAPH_\nPo njegovi smrti je oblast prevzela njegova h\xc4\x8di Izabela II., saj Ferdinand v \xc5\xa1tirih zakonih ni imel mo\xc5\xa1kih potomcev. Njeno vladanje je imelo stalno negativen prizvok, saj je bilo ozna\xc4\x8deno s politi\xc4\x8dno nestabilnostjo. V njenem \xc4\x8dasu potekajo razne vojne calistov (tistih, ki so za salijski zakonik), pri\xc5\xa1lo je do raznih ekonomi\xc4\x8dnih in politi\xc4\x8dnih problemov. Med njenim vladanjem se je izmenjalo kar 41 vlad. Maja 1844 se ustvari prva civilna \xc5\xa1panska garda in sicer z razlogom, da ohrani red na pode\xc5\xbeelju ter se bori proti razbojnikom in anarhistom. _NEWLINE_V njenem \xc4\x8dasu je izvedla veliko reform, tudi dav\xc4\x8dnih, je pa njeno vladanje zaznamoval tudi upad ekonomije, saj tako kot njena mati ni bila ravno pisana za prestol. Sploh v zadnjih letih njenega vladanja se je njena nepopularnost izdatno pove\xc4\x8dala, obsedena pa naj bi bila tudi s spolnostjo. _NEWLINE_Leta 1851 jo je nasledila njena h\xc4\x8di, Izabela Burbonska.\n_START_SECTION_\n\xc5\xa0panska vojna za neodvisnost (1808 \xe2\x80\x93 1814)\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xa0panska nasledstvena vojna se je za\xc4\x8dela v \xc4\x8dasu Napoleonovih vojn. \xc5\xa0panija se je v tej vojni zdru\xc5\xbeila skupaj z Veliko Britanijo in Portugalsko. Skupaj so se spopadle proti Francozom, saj so le-ti na \xc5\xa1panski prestol \xc5\xbeeleli postaviti Francoza, Napoleonovega brata Jo\xc5\xbeefa I. Napoleona. _NEWLINE_Ta \xc4\x8das je bil za \xc5\xa0panijo \xc4\x8das krize \xe2\x80\x93 razpadal je stari re\xc5\xbeim kraljev, dogajale so se razne politi\xc4\x8dne, ekonomske in socialne krize, hkrati pa je prihajalo do reform na vseh podro\xc4\x8djih. \xc5\xa0panska oblast je nato dovolila postavitev francoskih \xc4\x8det na \xc5\xa1panskem ozemlju, saj so Francozi \xc5\xbeeleli prodreti do Portugalske, da bi jo s tem prisilili, da onemogo\xc4\x8di trgovanje z Anglijo ter zapre svoja pristani\xc5\xa1\xc4\x8da. \xc4\x8cete so v \xc5\xa0paniji zavzele tudi strate\xc5\xa1ko pomembna ozemlja, kar je kasneje Napoleonu omogo\xc4\x8dilo, da je na oblast posadil svojega starej\xc5\xa1ega brata. Nezadovoljstvo ljudstva se je stopnjevalo ter leta 1808 privedlo do upora v Aranjuezu. _NEWLINE_Sprva je mestna vstaja prerasla v vsesplo\xc5\xa1ni in dr\xc5\xbeavni upor. Za\xc4\x8dela se je \xc5\xa1panska vojna za neodvisnost ter boj proti Francozom. Leta 1812 je britanska vojska s pomo\xc4\x8djo gverile ter \xc5\xa1panske in portugalske vojske pregnala francosko vojsko. Poraz francoske armade v Rusiji pa je privedel do umika francoskih \xc4\x8det v \xc5\xa0paniji.\xc2\xa0 Leta 1813 je tako Jo\xc5\xbeef I. dokon\xc4\x8dno zapustil \xc5\xa1panski prestol. _NEWLINE_11. decembra istega leta so podpisali sporazum v Valen\xc3\xa7ayu, s \xc4\x8dimer se je vojna kon\xc4\x8dala. Naslednjega leta se je na prestol vrnila \xc5\xa1panska kraljeva dru\xc5\xbeina, Ferdinand VII. pa je bil ponovno ustoli\xc4\x8den. Leta 1814 se francoske \xc4\x8dete umaknejo iz Barcelone.\n_START_SECTION_\nCortes de Cadiz ter \xc5\xa1panska ustava\n_START_PARAGRAPH_\nParlament C\xc3\xa1diz je bil prvi neodvisni dr\xc5\xbeavni zbor v \xc5\xa0paniji. Predstavljal je konec kraljestev. Prva seja je potekala 24. septembra 1810 v stavbi, danes poznani pod imenom Real Teatro de la Cortes. Predstavljal je velik korak k liberalizmu in demokraciji v \xc5\xa1panski zgodovini. Leta 1812 je tako pri\xc5\xa1lo do prve \xc5\xa1panske ustave, ki je ustanovila prvo ustavno monarhijo ter eliminirala vsako institucijo, ki bi privilegirala le dolo\xc4\x8dene skupine ljudi. Ta ustava je liberalna, zagotavlja parlamentarno / ustavno monarhijo, ukine privilegije plemi\xc4\x8dev, zagotovi svobodo tiska ter uredi polo\xc5\xbeaj \xc5\xbeenskih in mo\xc5\xa1kih samostanov. _NEWLINE_Njeni koncepti so v prvi vrsti namenjeni ljudem (ljudstvu), svobodi, neodvisnosti in reprezentativnosti. _NEWLINE_V tem \xc4\x8dasu se je veliko vlagalo v izobrazbo vseh ljudi, kar je bilo tudi izjemnega pomena. Razvile so se prve institucije kulturne in dr\xc5\xbeavne narave in univerze (med njimi na primer Real Academia de la Lengua in Real Academia de Buenas Artes). V arhitekturnem stilu pa se je opona\xc5\xa1alo razne esteti\xc4\x8dne modele, ki so te\xc5\xbeili k tradicionalizmu in razsvetljenskemu stilu. \xc2\xb8_NEWLINE_V parlamentu je pri\xc5\xa1lo do delitve na liberalce, ki so zagovarjali principe francoske revolucije za modernizacijo ter na absolutiste, ki so zagovarjali stari nedemokrati\xc4\x8dni in neliberalni kraljevi absolutisti\xc4\x8dni re\xc5\xbeim vodenja dr\xc5\xbeave \xe2\x80\x93 se pravi absolutno monarhijo.\xc2\xa0\n_START_SECTION_\nPrehod k razsvetljenstvu in novo stoletje\n_START_PARAGRAPH_\nObdobje razsvetljenstva se je pri\xc4\x8delo po srednjem veku in renesansi v 18. stoletju, in sicer s francosko revolucijo, ki je predstavljala zgodovinski, simboli\xc4\x8den in problemati\xc4\x8den fenomen tistega \xc4\x8dasa. V nekaterih dr\xc5\xbeavah se je obdobje zavleklo vse tja do 19. stoletja. _NEWLINE_Kljub temu, da se je drugod po Evropi za\xc4\x8del \xc5\xbee v 18. stoletju, pa na \xc5\xa1panska tla pride dokaj pozno, predvsem zaradi raz\xc5\xa1irjene nepismenosti. Pomemben je sploh med vladanjem Karla III. (1759 \xe2\x80\x93 1788), ki nadaljuje z reformami na urbanisti\xc4\x8dnem, industrijskem, kmetijskem in komercialnem podro\xc4\x8dju. Obdobje pa sovpada pa tudi z vladanjem predhodnika Karla III., Fernandom VI.\xc2\xa0 Zajel je predvsem bur\xc5\xbeoazijo, nekaj malega pa tudi aristokracijo. V glavnem tiste, ki so imeli dovolj denarja. Kljub temu, da je bilo razsvetljenstvo v \xc5\xa0paniji dokaj raz\xc5\xa1irjeno, pa je obsegalo le procent vsega prebivalstva. Kmetje se za obdobje niso zanimali, prav tako se zanj niso zmenili revni sloji, katerim glavni cilj je bilo pre\xc5\xbeivetje, ne pa izra\xc5\xbeanje v umetnosti. _NEWLINE_Glavni cilji obdobja so bile reforme, usmerjenost v razum, racionalizem, empirizem, razvoj znanstvenih metod, propaganda modernizaciji dru\xc5\xbebe itd. Skupno mnenje je te\xc5\xbeilo h koncu predsodkov, tiraniji in ignoranci, brez katerih bi svet postal bolj\xc5\xa1i. Kljub naprednim idejam pa je mi\xc5\xa1ljenje o \xc5\xbeenskah bilo dokaj nazadnja\xc5\xa1ko. Le-te so imeli ni\xc5\xbeji polo\xc5\xbeaj kot mo\xc5\xa1ki, mi\xc5\xa1ljene pa so bile tudi kot manj pomembne. _NEWLINE_V tem \xc4\x8dasu se v \xc5\xa0paniji zgradijo razne akademije in kulturne institucije, med drugim tudi Kraljeva \xc5\xa0panska Akademija (\xc5\xa1pansko Real Academia Espa\xc3\xb1ola \xe2\x80\x93 RAE) za podro\xc4\x8dje jezika, zgodovine in medicine. _NEWLINE_Med najbolj znanimi osebnostmi razsvetljenstva v \xc5\xa0paniji je Gaspar Melchor de Jovellanos. Bil je \xc5\xa1panski filozof, pisatelj, akademik in politik. Po \xc5\xa1tudiju prava se je v doma\xc4\x8di Asturiji zavzel predvsem za reforme na kmetijskem, industrijskem, dru\xc5\xbebenem, izobra\xc5\xbeevalnem in agrarnem podro\xc4\x8dju. Nasprotoval je inkviziciji ter podpiral odcepitev \xc5\xa1panske narodne cerkve od Rima, za kar si je prislu\xc5\xbeil mesto v zaporu na Majorki. Precej blizu pa je bil tudi kralju Karlu III. Med najbolj znanimi deli je tudi knjiga z naslovom Informe sobre la ley agr\xc3\xadcola, kjer pi\xc5\xa1e o potrebah po spremembi kmetijskih zakonov. _NEWLINE_V zgodnjih za\xc4\x8detkih 19. stoletja, natan\xc4\x8dneje leta 1810, pride do novega zakona \xe2\x80\x93 do svobode izra\xc5\xbeanja, se pravi svoboda govora in pisanja. Tri leta kasneje je konec \xc5\xa1panske inkvizicije, leto kasneje pa pride do ukinitve cehov in privilegijev malih skupin, kar je zagotovilo ekonomsko, komercialno in delavsko svobodo.\n_START_SECTION_\nZen\xc3\xb3n de Somodevilla, markiz Ensenade\n_START_PARAGRAPH_\nZen\xc3\xb3n de Somodevilla, grof Ensenade, dr\xc5\xbeavni sekretar, svetovalec Filipa V., Ferdinanda VI. in Karla III. se je rodil 20. aprila 1702 ter umrl 2. decembra leta 1781. Bil je politik ter predstavnik obdobja razsvetljenjstva. Uvedel je mnoge reforme, med drugim tudi reformo glede davkov. Po njegovem sistemu se je po novem vi\xc5\xa1ina davkov dolo\xc4\x8dala glede na premo\xc5\xbeenje - tisti, ki so imeli ve\xc4\x8d denarja, so jih pla\xc4\x8dali ve\xc4\x8d, tisti, ki pa so pripadali revnemu sloju, so jih pla\xc4\x8dali manj. S tem se je uveljavilo enotno obdav\xc4\x8devanje, ki razveljavi prej\xc5\xa1nji kataster. Tako je ustvaril nov kataster, ki nosi njegovo ime. _NEWLINE_Bil je zelo aktiven, inteligenten, odgovoren, zapeljiv in zahteven - sploh do sebe. Dr\xc5\xbeal se je strogega urnika - vstajal se je zgodaj zjutraj, z dela pa odhajal pozno. Te dobrine so mu prinesle mnogo podpornikov, med drugim se je nanj navezal tudi Ferdinand VI. Leta 1747 je bil progla\xc5\xa1en za glavnega generala in tajnika Marije-Barbare de Bragance. Ukvarjal se je z ekonomijo, tematiko vojn in pomorstva ter Inki. Do leta 1748 je svoj nadzor in oblast raz\xc5\xa1iril na vsa podro\xc4\x8dja. _NEWLINE_Kljub temu, da njegovo vladanje sovpada z obdobjem razsvetljenstva, pa je sam bil bolj konservativec kot reformator. Kljub temu je bil odprt za nove ideje glede reform v dr\xc5\xbeavi. Njegova cilja sta bila, da \xc5\xa0panijo prika\xc5\xbee kot mo\xc4\x8dno plemi\xc5\xa1ko dr\xc5\xbeavo ter da se otrese francoskega in italijanskega vpliva. _NEWLINE_V prostem \xc4\x8dasu ga je zanimal predvsem razvoj znanosti. Ustanovil je kirur\xc5\xa1ko \xc5\xa1olo v C\xc3\xa1dizu (\xc5\xa1pansko Rel Colegio de Cirug\xc3\xada de la Armada en C\xc3\xa1diz), Kraljevo akademijo umetnosti Svetega Ferdinanda leta 1752 (\xc5\xa1pansko Real Academia de Bellas Artes de San Fernando), Kraljevo medicinsko akademijo, Astronomski observatorij, naredil pa je tudi projek za rhiv v Madridu. _NEWLINE_Veliko pa je pripomogel tudi k razvoju trgovine. Izbolj\xc5\xa1al je sistem transportiranja po rekah, moderniziral je pristani\xc5\xa1\xc4\x8da v Barceloni in Palma de Majorque. Podpiral je uvedbo manufaktur za platna in preproge. Navsezadnje pa se je zanimal tudi za napredek trgovine v kolonijah, kjer je uvedel monopol z namenom, da bi izkoreninil korupcijo v trgovini. S tem se je vi\xc5\xa1al dobi\xc4\x8dek, odstotek goljufov pa se je izdatno zmanj\xc5\xa1al.\n_START_SECTION_\n19. stoletje - \xc4\x8das liberalizma\n_START_PARAGRAPH_\n19. stoletje je med drugim tudi stoletja razvoja liberalizma. \xc5\xa0panija je v tistem \xc4\x8dasu predstavljala eksperimentalna tla za njegov razvoj, saj je bil prepad med skrajnimi radikalci (\xc5\xa1pansko exaltados) in skrajnimi monarhisti s podporo cerkve (\xc5\xa1pansko apostolicos) mo\xc4\x8dno opazen. Obubo\xc5\xbeanim in izprijenim monarhom kar ni bilo konca; mednje med drugim uvr\xc5\xa1\xc4\x8damo tudi Ferdinanda II., Izabelo II., Alfonza XII. , ki so se obra\xc4\x8dali po vetru. Nove liberalne ustave pa so se razveljavile prav tako hitro kot so se za\xc4\x8dele. Po kratki vladavini Amadeja, ki je bil vojvoda Aosta, se je leta 1873 zgodila celo prva \xc5\xa1panska republika (1873-1874), vendar ni trajalo ve\xc4\x8d kot eno leto. Njen prvi predsednik je bil Francesc Pi i Margall (\xc5\xa1pansko Pi y Margall). Glavni problemi te republike so bili federalizem, regionalizem, neokatolicizem in tretja kreolska vojna. \xc5\xa0ele v \xc4\x8dasu Alfonza XIII. se je liberalna sredina stabiliziralo do te meje, da je imela mo\xc4\x8d ohranjati ustavno monarhijo vse tja do dvajsetih let 20. stoletja. _NEWLINE_Tekom tega stoletja so se zamenjali kar \xc5\xa1tirje predsedniki. Politi\xc4\x8dna korupcija je prvo republiko pahnila v propad, s \xc4\x8dimer se je pri\xc4\x8del razvijati anarhizem. \xc5\xa0panska nestabilnost je bila podkrepljena \xc5\xa1e leta 1898 ob izgubi Kube, kar je za \xc5\xa0panijo predstavljalo velik udarec, saj je s porazom \xc5\xa0panija med drugim izgubila ve\xc4\x8d kot 50 tiso\xc4\x8d vojakov in ve\xc4\x8dino mornarice. _NEWLINE_Po izgubi Kube so mnogi zahtevali 'narodno prenovo'. Predvsem politiki so klicali po spremembah ter nagovarjali nove skupine pisateljev, katerih dela so najve\xc4\x8d obetala. To skupino novih pisateljev imenujemo Generacija '98._NEWLINE_Med drugim pa je 19. stoletje \xc4\x8das reformizma po eni in industrializacije po drugi strani. Slednja \xc5\xa0panijo razdeli na dva dela: na urbano, bogato, katoli\xc5\xa1ko in konzervativno ter po drugi strani revno, ruralno in neplemi\xc5\xa1ko. Proti koncu stoletja pa se v Kataloniji in Baskiji pri\xc4\x8dne proces industrializacije - se pravi na ozemljih, kjer so v \xc4\x8dasu karlisti\xc4\x8dnih vojn izbruhnili upori in vstaje nasprotnikov liberalizma.\n_START_SECTION_\n\xc4\x8cas Jo\xc5\xbeefa I. Bonaparte\n_START_PARAGRAPH_\nPrehod v 19. stoletje je med drugim zaznamovalo tudi vladanje Jo\xc5\xbeefa I. Bonaparta. Bil je najstarej\xc5\xa1i brat Napoleona. Slednji je Jo\xc5\xbeefa povzdignil v kralja Neaplja in Sicilije (1806 \xe2\x80\x93 1808) in nato \xc5\xa0panije (1808 \xe2\x80\x93 1813) kot Jos\xc3\xa9ja I. V \xc5\xa0paniji je za razliko od Neaplja bil izjemno nepopularen. Po njegovem prihodu je kmalu sledila \xc5\xa0panska vojna za neodvisnost (1808 \xe2\x80\x93 1814). \xc5\xa0panski upor je v prvi vrsti pomenil nezadovoljstvo glede novih institucij in idej, sploh pa proti staremu sistemu vladanja, ki ni bil usmerjen v liberalnost. Kljub temu, da je vedel, da ne bo nikoli sprejet s strani \xc5\xa1panskega ljudstva, je kon\xc4\x8dal s \xc5\xa1pansko inkvizicijo. Po letu 1813 se je vrnil v Francijo._NEWLINE_Po tem \xc4\x8dasu se do leta 1920 obdr\xc5\xbei izmenjujo\xc4\x8da vlada (\xc5\xa1pansko Gobiernos de turnos). Dogovorili so se, da bo nekaj \xc4\x8dasa vladala ena, nato pa druga stran. Medsebojno so tako izmenjavali konservativci in liberalci, kar je vodilo v korupcijo. \xc4\x8cas Burbonske restavracije tako kli\xc4\x8demo caciquismo. Trajal je od 1874 \xe2\x80\x93 1931. Isti fenomen najdemo na Portugalskem v \xc4\x8dasu ustavne monarhije (1820-1910).\xc2\xa0\n_START_SECTION_\n\xc4\x8cas karlisti\xc4\x8dnih vojn\n_START_PARAGRAPH_\nKarlisti\xc4\x8dne vojne so se odvijale med leti 1833-1976. Na eni strani so se podporniki tradicionalnega absolutizma, ki so zaprisegali monarhiji in veri, se pravi konservativci na drugi strani pa so bili podporniki podporniki liberalnega sistema. Sredi\xc5\xa1\xc4\x8de konzervativcev je predstavljal predvsem sever - Baskija, Navarra, sever Katalonije. V glavnem se gre za vojno proti liberalnim in ekonomskim reformam, ki bi lahko na kakr\xc5\xa1en koli na\xc4\x8din \xc5\xa1kodovale veri ali monarhiji. Njeno geslo se glasi 'Bog, domovina, Bog'. _NEWLINE_Med razlogi za te vojne je v prvi vrsti vpra\xc5\xa1anje glede nasledstva po smrti Ferdinanda VII., saj le-ta po smrti ni imel mo\xc5\xa1kih potomcev. Tako je leta 1830 razveljavil salijski zakonik, ki pravi, da prestola ne morejo dedovati \xc5\xbeenske. S tem je razburil svojega brata Karla Marie Isidruja, ki je bil njegov edini legitimni naslednik, in kateremu so se kasneje pridru\xc5\xbeili tudi nasprotniki liberalizma ter prista\xc5\xa1i stare tradicije dedovanja. Na prestol je pri komaj treh letih pri\xc5\xa1la h\xc4\x8di Izabela, a je na mesto nje do vi\xc5\xa1je starosti vladala njena mati, Marija Kristina. To je vodilo v vnet boj med konservativci (karlisti) na eni ter podporniki Izabele in liberalizma na drugi stani. Konflikte danes poznamo pod imenom karlisti\xc4\x8dne vojne _NEWLINE_Prva karlisti\xc4\x8dna vojna je potekala od 1833 - 1839 in sicer na skorem celotnem obmo\xc4\x8dju tedanjega \xc5\xa1panskega ozemlja. Pri\xc4\x8dela se je z uporom karlistov v Baskiji in Navarri, ter se nato raz\xc5\xa1irila tudi na pode\xc5\xbeelska in ruralna obmo\xc4\x8dja. Urbana obmo\xc4\x8dja pa so medtem ostala v rokah nasprotnikov, se pravi podpornikov Izabele. Ferdinandov brat, Karl Maria Isidru, se je postavil na \xc4\x8delo konservativcev. Njegov namen je bil osvojiti Madrid, vendar mu kljub pomo\xc4\x8di Rusije, Prusije in Avstrijskega cesarstva spodletelo. Med drugim je potrebno omeniti, da je liberalni protinapad bil zelo mo\xc4\x8den - liberalci so imeli podporo Anglije, Francije in Portugalske. Z Vergarsko konvencijo se je prva vojna kon\xc4\x8dala. _NEWLINE_Druga karlisti\xc4\x8dna vojna je trajala od leta 1846-1849. Vnovi\xc4\x8d gre za razna nestrinjanja in vstaje med konservativci in liberalci. Upor se je pri\xc4\x8del v Kataloniji vendar je bil za razliko od prvega hitro zadu\xc5\xa1en. Vzrok za to vstajo bi naj bila poroka med Izabelo in karlistom, do katere ni pri\xc5\xa1lo. Tako si je kraljica, raje kot konservativca in nasprotnika, za mo\xc5\xbea izbrala bratranca Francisca Asi\xc5\xa1kega Burbonskega, ki je bil tudi vojvoda C\xc3\xa1diza. Druga karlisti\xc4\x8dna vojna je tehni\xc4\x8dno bolj dovr\xc5\xa1ena kot prva, vseeno pa je po koncu pustila mnogo odprith konfliktov, sploh na podro\xc4\x8dju ekonomije, politike in dru\xc5\xbebe. _NEWLINE_V obdobju po drugi in pred tretjo karlisti\xc4\x8dno vojno se je zgodilo mnogo manj\xc5\xa1ih uporov. Nasprotniki so na prestol \xc5\xbeeleli spraviti Karla VI. ter zahtevali odstop Izabele II. Med najbolj znanimi upori je upor, danes pozna pod imenom \xc5\xa0panska oz. septembrska revolucija. Gre za vstajo, ki se je odvijala nekaj dni v septembru z namenom, da bi se kraljico Izabelo II. odstranilo z oblasti ter da bi se kon\xc4\x8dala Burbonska monarhija. Vzroki zanjo pa so med drugim slab ekonomski in politi\xc4\x8dni polo\xc5\xbeaj ter pomanjkanje mo\xc4\x8dne industrializacije. _NEWLINE_S koncem njenega vladanja se je kon\xc4\x8dala tudi dinastija Burbonov. Pri\xc4\x8del se je proces demokratizacije, ki je trajal \xc5\xa1est let, natan\xc4\x8dneje od 1868-1874. S tem procesom se je zmanj\xc5\xa1al finan\xc4\x8dni primanjkljaj v dr\xc5\xbeavi. _NEWLINE_Leta 1872 pride do tretje karlisti\xc4\x8dne vojne, ki je trajala do leta 1876. Na prestol pride nov kralj Amadej Savojski. Zaradi njegovih italijanskih korenin se je v mnogih \xc5\xa0pancih zbudil odpor do vladarja. To je posledi\xc4\x8dno privedlo do tretje karlisti\xc4\x8dne vojne. Leta 1875 je na oblast pri\xc5\xa1el sin Izabele II., Alfonzo XII., s katerim se je pri\xc4\x8delo obdobje restavracije burbonske monarhije. Naslednjega leta so bili karlisti premagani v celi dr\xc5\xbeavi, njihov 'vodja' Karel VII. pa je bil primoran zapustiti dr\xc5\xbeavo. Po vojni se je karlizem razdelil na dve veji. _NEWLINE_Karlisti\xc4\x8dne vojne so terjale okoli 300 000 \xc5\xbertev.\n_START_SECTION_\nOsamosvojitev kolonij in Kreolske vojne\n_START_PARAGRAPH_\nMed drugim sta med njegovim vladanjem Mehika in Venezuela postali neodvisni. Hkrati se za\xc4\x8dno po\xc4\x8dasi osamosvajati tudi ostale kolonije, med prvimi je Haiti leta 1804. Zadnja \xc5\xa1panska kolonija pa je Zahodna Sahara. _NEWLINE_Pri tem moramo omeniti tudi Kreole (\xc5\xa1pansko Criollos). To so ljudje \xc5\xa1panskega porekla, ki so \xc5\xbeiveli v Latinski Ameriki in so bili tam tudi rojeni. Podrejeni so bili Peninsulares, se pravi tistim, ki so ravno tako \xc5\xbeiveli v Latinski Ameriki, ampak so bili rojeni v \xc5\xa0paniji. So pa navkljub temu predstavljali vi\xc5\xa1jo kasto kot ostali, ki so bili me\xc5\xa1ane krvi \xe2\x80\x93 domorodci, afri\xc5\xa1ki su\xc5\xbenji\xe2\x80\xa6 V \xc4\x8dasu Habsbur\xc5\xbeanov so le-ti imeli veliko neodvisnosti in pravic, kar pa se je spremenilo v \xc4\x8dasu reform Burbonov, natan\xc4\x8dneje v \xc4\x8dasu Karla III. Le-ti so zaradi izpraznjene blagajne in slabega ekonomskega statusa potrebovali denar, zato do vi\xc5\xa1ali davke. Nezadovoljstvo se je stopnjevalo do 19. stoletja, ko je zaradi nepravi\xc4\x8dne politike pri\xc5\xa1lo do upora proti Peninsulares. S podporo ostalih kast so se Kreoli zbrali v skupne upore, ki so kasneje prerasli v vojne za neodvisnost. _NEWLINE_Prva vojna \xc2\xa0traja od 1833 \xe2\x80\x93 1840. Odvijala se je med absolutisti in tradicionalisti v slabo razvitih pode\xc5\xbeelskih predelih. Gre se za zelo konzervativno gibanje z geslom Bog, domovina, privilegiji in kralj. Druga vojna se je odvijala med 1846 \xe2\x80\x93 1849. \xc5\xa0lo se je za manj\xc5\xa1o vstajo v Kataloniji. Uporniki so na prestol \xc5\xbeeleli postaviti Karla VI. V Galiciji je \xc5\xa1lo \xc5\xa1e za manj\xc5\xa1i upor. Uti\xc5\xa1an je bil s strani Ram\xc3\xb3na Mar\xc3\xade Narv\xc3\xa1eza. _NEWLINE_Tretja vojna je potekala med leti 1872 in 1876. Kraljica Izabela II. je bila pora\xc5\xbeena s strani liberalnih generalov leta 1868 ter naposled zapustila \xc5\xa0panijo. Parlament je na njeno mesto postavil Amadeja I. \xc5\xa0panskega, znanega tudi pod imenom Luigi Amedeo Savojski (\xc5\xa1pansko Amadeo I de Espa\xc3\xb1a), vojvodo de\xc5\xbeele Aoste. Njegovo pomanjkanje energije za vladanje ter politi\xc4\x8dna nedoslednost je za\xc4\x8drtala njegovo nesposobnost vladanja. Karel VII. je re\xc5\xa1itev v nasiljih in uporih videl le z uporabo oro\xc5\xbeja, s \xc4\x8dimer se je pri\xc4\x8dela tretja kreolska vojna._NEWLINE_Zadnja, \xc4\x8detrta vojna je trajala od 1936 \xe2\x80\x93 1939. Gre za civilno vojno proti Francu in sekularizmu.\n_START_SECTION_\n\xc4\x8cas med obema svetovnima vojnama\n_START_PARAGRAPH_\nS prihodom prve svetovne vojne si je lahko \xc5\xa0panija nekoliko oddahnila. Politi\xc4\x8dni sistem je res da skoraj razpadel, je pa kljub vsemu \xc5\xa0paniji uspelo, da je obdr\xc5\xbeala svojo nevtralnost ter v osiroma\xc5\xa1eno in la\xc4\x8dno Evropo izva\xc5\xbeala blago in zlasti hrano._NEWLINE_\xc5\xa0panska politika je postajala vse bolj polarizirana, tako je l. 1931 Alfonz XIII. razglasil Drugo republiko. Tekom le-te so razni politi\xc4\x8dni protesti postajali vse bolj pogosti. Dogajale so se razne demonstracije, industrijski delavci so se povezovali v sindikate ter zahtevali bolj\xc5\xa1e delovne pogoje in vi\xc5\xa1je pla\xc4\x8de. Pod vodstvom republikancev in anarhistov pa so l. 1909 (pravimo mu Tragi\xc4\x8dni teden) barcelonske ulice preplavili delavci, ker so se uprli vpoklicu v vojsko \xe2\x80\x93 posledice za njih so bile krute. _NEWLINE_Po prvi svetovni vojni so se tla v \xc5\xa0paniji pripravljala na dr\xc5\xbeavljansko vojno. \xc5\xa0e ve\xc4\x8dja zmeda je v \xc5\xa0paniji nastala zato, ker se je vojna zgodila ravno takrat, ko je bilo rivalstvo med komunisti ter fa\xc5\xa1isti na vrhuncu \xe2\x80\x93 dr\xc5\xbeava je tako predstavljala laboratorij hudih politi\xc4\x8dnih praks, vstaja vojske leta 1936 pa je pritegnila pozornost Hitlerja in Stalina, agonija pa je dr\xc5\xbeavo povedla do poraza demokracije. Vendar moramo ob vsem tem pripomniti, da se je kaos na \xc5\xa1panskih tleh pripravljal \xc5\xbee dalj \xc4\x8dasa. Korenine konfliktov so bile zakoreninjene \xc5\xbee dolgo nazaj v \xc5\xa1panski zgodovini, kar je sedaj pripeljalo do vse ve\xc4\x8djih prepirov, nestabilnosti ter zmede.\xc2\xa0Problemi so se pojavljali tako v njeni polarizirani dru\xc5\xbebi kot v nere\xc5\xa1ljivih zemlji\xc5\xa1kih konfliktih, saj je ve\xc4\x8d kot polovica celotnega ozemlja tedanje \xc5\xa0panije pripadala manj kot 1\xc2\xa0% vsega prebivalstva, medtem ko je mno\xc5\xbeica kmetov dobesedno \xc5\xbeivotarila ter bila na pragu strade\xc5\xbei. Prav tako je huda gospodarska depresija prizadela mali delavski razred. Veliko vlogo v tem je imela tudi rimskokatoli\xc5\xa1ka cerkev, ki je bila v gospodarske zadeve globoko vpletena. Bila je namre\xc4\x8d posestnica in nadzornica mnogih podjetij, kar je za posledico imelo izrazito brez\xc4\x8dutno hierarhi\xc4\x8dno dru\xc5\xbebo, ki so jo sestavljali duhovnik, veleposestnik ter \xc4\x8dastnik. Vsi trije so namre\xc4\x8d delovali v lastno korist, se bogatili na ra\xc4\x8dun revnih, bili so nepripravljeni sprejeti kakr\xc5\xa1nekoli demokrati\xc4\x8dne reforme ter zavra\xc4\x8dali vsak interes ni\xc5\xbejih slojev za bolj\xc5\xa1e razmere. Posledi\xc4\x8dno se je na \xc5\xa1panskih tleh v tem \xc4\x8dasu odvila vrsta uporov in socialnih protestov, ki so bili upravi\xc4\x8deno obupani, divji ter izrazito antiklerikalni. _NEWLINE_Z odstopom Alfonza leta 1931 je sledilo pet let ustavne vladavine (1931-1936), kar je povzro\xc4\x8dilo totalni kaos. Veleposestniki so iz svojih posesti kmete raje pregnali, kot pa sprejeli novo reformo. Ne glede na trud, nove zakonodaje, ki bi naj uvedla dr\xc5\xbeavne \xc5\xa1ole, lo\xc4\x8dila cerkev od dr\xc5\xbeave ter razvezala zakon, ni bilo mo\xc4\x8d uveljaviti. Na volitvah leta 1936 je zmagala leva Ljudska fronta (Frente Popular). Sestavljali so jo republikanci, socialisti, Katalonci in komunisti. Osrednja vlada je izgubljala na nadzoru, Katalonci so \xc5\xbeeleli samoupravo, kmetje so zasedali veleposestva in organizirali upore, delavci pa stavko za stavko. Mo\xc4\x8dno so se pove\xc4\x8dali tudi politi\xc4\x8dni umori ter po\xc5\xbeigi cerkva. Dr\xc5\xbeava je postala neobvladljiva, vendar situacija \xc5\xa1e zdale\xc4\x8d ni dosegla vrhunca.\n_START_SECTION_\n\xc4\x8cas pred, med in po \xc5\xa0panski dr\xc5\xbeavljanski vojni\n_START_PARAGRAPH_\nl. 1933 sin zloglasnega Miguela Prima de Rivera, Jos\xc3\xa9 Antonio, ustanovi fa\xc5\xa1isti\xc4\x8dno stranko, imenovano falanga. Falangisti so po zmagi na volitvah l. 1936 kaj kmalu za\xc4\x8deli pobijati vladne privr\xc5\xbeence. Pri\xc5\xa1lo je do upora generalov za voljo narodne \xc4\x8dasti in reda. L. 1936 so se nacionalisti\xc4\x8dni generali uprli vladi, s \xc4\x8dimer se je spro\xc5\xbeila \xc5\xa1panska dr\xc5\xbeavljanska vojna in 36 let voja\xc5\xa1ke diktature. Republikanci so nacionalisti\xc4\x8dne borce pod vodstvom generala Franca uspe\xc5\xa1no zaustavili, a so zahvaljujo\xc4\x8d Hitlerju in Mussoliniju le-ti kmalu pri\xc5\xa1li do zmag na severu in vzhodu. Proti njim se je borila tudi Sovjetska zveza, Velika Britanija in Francija pa sta v strahu pred Nem\xc4\x8dijo proglasili nevme\xc5\xa1avanje, a kljub temu dopu\xc5\xa1\xc4\x8dali sodelovanje dr\xc5\xbeavljanom z Ameriko, ki je prav tako stala na strani proti Francu. L. 1939 je Madrid dokon\xc4\x8dno padel, po drugi svetovni vojni pa so usmrtili \xc5\xa1e na tiso\xc4\x8de republikancev.\n_START_SECTION_\n\xc5\xa0panska dr\xc5\xbeavljanska vojna\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1936 so generali udarili \xc5\xa1e drugi\xc4\x8d. General Francisco Franco je iz poveljstva na Kanarskih otokih priplul v Tetu\xc3\xa0n ter izdal manifest. Leva Ljudska fronta dobi nasprotnico, desno koalicijo, v kateri sta bili tudi Ljudska akcija ter fa\xc5\xa1isti\xc4\x8dna Falanga (Falange Espa\xc3\xb1ola). Pritisk dr\xc5\xbeavljanske vojne (17. julij 1936 \xe2\x80\x93 1. april 1939) je pove\xc4\x8dal vpliv skrajne\xc5\xbeev, ki so bili radikalni, sploh pa nasilni. Falanga je postala glavni politi\xc4\x8dni in\xc5\xa1trument v vojski, komunisti pa so zavladali oblegani republiki, ter hkrati ustrahovali \xc5\xa1pansko prebivalstvo, kar je bilo za sam vpliv stranke tudi najbolj pomembno._NEWLINE_Za razliko od vojske Falange, ki je imela veliko podporo katoli\xc5\xa1ke hierarhije, veleposestnikov, Portugalske, Nem\xc4\x8dije, Italije, ter nasploh vseh, ki so v dr\xc5\xbeavi \xc5\xbeeleli vzpostaviti zakon in red, je imela vlada zelo malo profesionalnih \xc4\x8det, ki jih je lahko \xc5\xa1tela za svoje. Mo\xc4\x8dno se je morala upirati na pomo\xc4\x8d raznih levi\xc4\x8darskih sindikatov (PSOE - socialisti, FAI - anarhisti, POUM \xe2\x80\x93 marksisti in antistalinisti, UGT, CNT - komunisti). Ra\xc4\x8dunala je lahko tudi na pomo\xc4\x8d kmetov s pode\xc5\xbeelja, delavcev v mestih, antiklerikalcev ter nasploh vseh, katerim je bila ustavna vladavina na prvem mestu. Proti koncu vojne, ko je bil izid \xc5\xbee znan, in ko je Franco izrekel znameniti slogan 'V dr\xc5\xbeavi je red' in '\xc5\xa0panija, ena sama, velika in svobodna', so se republikanski vodje pripravljali na pobeg, ve\xc4\x8d tiso\xc4\x8d beguncev pa je zbe\xc5\xbealo preko Pirenejev. \xc5\xa0panija je tako za nadaljnih \xc5\xa1tirideset let ostala v rokah fa\xc5\xa1istov. _NEWLINE_Po mnenju mnogih je Franco zmagal zaradi tuje pomo\xc4\x8di ter bolj\xc5\xa1e oboro\xc5\xbeitve. Vendar ti\xc4\x8di te\xc5\xbeava tudi v tem, da je bil Franco zmo\xc5\xbeen svoje \xc4\x8dete ter prista\xc5\xa1e poenotiti, medtem ko so republikanci v svojih vrstah bili nezmo\xc5\xbeni vzpostaviti enotno in u\xc4\x8dinkovito demokracijo. Francova zmaga je torej zaslu\xc5\xbena tudi neredu nacionalisti\xc4\x8dnih nasprotnikov, in ne samo dobri izvedbi totalitarnih elementov.\n_START_SECTION_\nUmetnost med \xc5\xa0pansko dr\xc5\xbeavljansko vojno\n_START_PARAGRAPH_\nKljub slabim \xc5\xbeivljenjskim pogojem pa sta se knji\xc5\xbeevnost in umetnost hitro razvijali. Umetnik Pablo Picasso je eden izmed najbolj znanih umetnikov tistega \xc4\x8dasa. Napad na Guernico leta 1937 (bombadiranje mesta Gernika\xc2\xa0s strani nacisti\xc4\x8dne legije Kondor; med drugim je Gernika bila prvo mesto, ki je bilo popolnoma uni\xc4\x8deno zaradi bombandiranja) mu je slu\xc5\xbeil kot navdih za sliko Guernica, ki je polna simbolov katastrofe \xe2\x80\x93 prikazan je kaos, trpe\xc4\x8da mati, ki v naro\xc4\x8dju nosi mrtvega otroka, ranjeni konj ponazarja \xc5\xa1pansko ljudstvo, pri\xc4\x8de pokola presene\xc4\x8deno in nemo strmijo, ro\xc5\xbea pa ponazarja upanje. Na knji\xc5\xbeevnem podro\xc4\x8dju pa je dobro omeniti P\xc3\xada Baroja, ki velja za enega izmed najbolj nadarjenih in izvirnih romanopiscev tistega \xc4\x8dasa. Vsekakor pa je potrebno omeniti tudi Garc\xc3\xado Lorca, ki je bil najbolj\xc5\xa1i \xc5\xa1panski dramatik in pesnik 20. in 30. let 20. stoletja. Zaradi homoseksualne usmerjenosti je postal tar\xc4\x8da nacionalistov. Leta 1929 pa se je odvijala tudi svetovna razstava v Sevilli in Barceloni, ki je promovirala umetnost in industrijo, sejem pa je \xc5\xa0paniji prinesel tudi mednarodno priznanje.\n_START_SECTION_\nPosledice vojne ter \xc4\x8das po letu 1945\n_START_PARAGRAPH_\nZa \xc5\xa0panijo je bila dr\xc5\xbeavljanska vojna tragi\xc4\x8dna. \xc5\xa0tevilo \xc5\xbertev se je gibalo vse tja od 400.000 do 1.000.000. Ostalim dr\xc5\xbeavam je pri\xc4\x8dela slu\xc5\xbeiti za zgled, kaj vsega je zmo\xc5\xbena manj\xc5\xa1ina ljudi, ki so se zmo\xc5\xbeni organizirati ter disciplinirati ter s tem prevzeti nadzor in vlado v dr\xc5\xbeavi. Tako kot Francovi nasprotniki kakor tudi zahodne de\xc5\xbeele nad njegovim uspehom niso bile navdu\xc5\xa1ene. Ustvarilo se je splo\xc5\xa1no javno mnenje, ki je dobilo protifa\xc5\xa1isti\xc4\x8dni ton. Franco pa je med drugim krepil odlo\xc4\x8dnost, da se bo postavil po robu Hitlerju ter Mussoliniju, obenem pa je zmanj\xc5\xa1al odpor do Stalina._NEWLINE_Kot posledica grozot, ki so se dogajale v tistem \xc4\x8dasu, so se mnogi \xc5\xa0panci, med njimi tudi umetniki, pisatelji in intelektualci odlo\xc4\x8dili, da se iz \xc5\xa0panije izselijo. Mno\xc5\xbei\xc4\x8dno je bilo tudi preseljevanje s pode\xc5\xbeelje v in ob mesta, kjer so si ljudje gradili barake in nesolidne stanovanjske bloke, \xc4\x8desar pa, v nasprotju z vsem drugim, Franco ni mogel ustaviti na nikakr\xc5\xa1en na\xc4\x8din. Tenzije Francovega idealisti\xc4\x8dnega re\xc5\xbeima, pod katerim bi bili cerkev in dr\xc5\xbeava zdru\xc5\xbeeni so postajale vse huj\xc5\xa1e. Njegov glavni cilj je bil vzdr\xc5\xbeevati red in ohranjati svojo avtoriteto absolutnega vladarja. Svojo kariero je pri\xc4\x8del celo tako, da je dal pobiti ve\xc4\x8d kot 40 000 nekdanjih nasprotnikov, mnogi so zaradi njega ostali v zaporu. Med 2. svetovno vojno pa se je odlo\xc4\x8dno zavzel za to, da bi prepre\xc4\x8dil vstop nekdanjega zaveznika Hitlerja v \xc5\xa0panijo. Med drugim je Franco zahteval brezpogojno podreditev in predajo republikancev, l. 1947 pa \xc5\xa0panija razglasi monarhija s Francom kot regentom. _NEWLINE_Nacionalisti\xc4\x8dni plakati so s fa\xc5\xa1isti\xc4\x8dnimi simboli pozivali k 'boju za domovino, kruh in pravico', medtem ko so anarhisti\xc4\x8dni plakati prikazovali boj za republiko. Ustanavljali so tudi razne kmetijske zadruge, vendar je njihov boj padel, ko jih je diskreditirala Komunisti\xc4\x8dna stranka. Povojna \xc5\xa0panija se je zna\xc5\xa1la na robu izstradanosti, leta 1953 pa je dobila pomo\xc4\x8d od ZDA. Med drugim se je \xc5\xa0panija po koncu vojne zna\xc5\xa1la v politi\xc4\x8dni in diplomatski izolaciji.\n_START_SECTION_\nPrehod v demokracijo\n_START_PARAGRAPH_\nFa\xc5\xa1izem je v dr\xc5\xbeavi pojenjal zelo po\xc4\x8dasi. Kljub temu, da se je prehod iz fa\xc5\xa1isti\xc4\x8dnega v demokrati\xc4\x8dni re\xc5\xbeim zgodil sila hitro, saj je bilo podpornikov Francovega re\xc5\xbeima bore malo, le-ta ni bil problemati\xc4\x8den. Uveljavile so se razne gospodarske reforme, ki so odpravljale neskladja v dr\xc5\xbeavi. Leta 1696 Franco razglasi princa Juana Carlosa za svojega naslednika, kar pomeni, da se zopet pri\xc4\x8dne dinastija Burbonov, in nenazadnje nova monarhija. (1010-1011) Le-ta je sprva obljubljal, da bo nadaljeval s Francovim re\xc5\xbeimom, kar je verjetno tudi razlog za to, da ga je le-ta imenoval za svojega naslednika. Do preobrata je pri\xc5\xa1lo po njegovem kronanju, ko se je odlo\xc4\x8dil za demokrati\xc4\x8dno smer. _NEWLINE_\xc5\xa0iriti pa se za\xc4\x8dne tudi mno\xc5\xbei\xc4\x8dni turizem, ki je v 80-tih letih prej\xc5\xa1njega stoletja \xc5\xa0panijo delal vedno bolj priljubljeno. Politi\xc4\x8dna in demografska izolacija sta pojenjali, kljub temu pa je \xc5\xa0panija \xc5\xa1e vedno imela nekaj nerazre\xc5\xa1enih problemov, \xc2\xa0ki so posledi\xc4\x8dno vodili v razne konflikte, med drugim tudi tiste glede v\xc4\x8dlanitve \xc5\xa0panije v EGS (Evropsko gospodarsko skupnost). _NEWLINE_Leta 1977 se izvedejo prve svobodne volitve, s \xc4\x8dimer se legalizirajo politi\xc4\x8dne stranke, tudi komunisti\xc4\x8dne. Leta 1982 se \xc5\xa0panija priklju\xc4\x8di NATU, kar nekateri vidijo kot kontradikcijo socialisti\xc4\x8dnim idealom, drugi pa kot izbolj\xc5\xa1anje mednarodnega polo\xc5\xbeaja dr\xc5\xbeave. _NEWLINE_Po Francovi smrti se \xc5\xa0panija znajde v negotovosti. Na volitvah leta 1982 tako zmaga Socialisti\xc4\x8dna delavska stranka (PSOE) pod vodstvom Felipeja Gonz\xc3\xa1lesa, ki pri\xc4\x8dne z modernizacijo \xc5\xa0panije in jo v nadaljnjih 13-tih letih popolnoma preobrazi. S prihodom demokracije pa za\xc4\x8dno tudi \xc5\xbeenske pridobivati vse ve\xc4\x8djo svobodo in bolj odprte mo\xc5\xbenosti. Posamezne regije za\xc4\x8dno dobivati vse ve\xc4\x8d mo\xc4\x8di, a vztrajno nasilje baskovske separisti\xc4\x8dne organizacije ETA (ustanovitev 1969; l. 1973 usmrtijo Francovega neomajnega premiera Carrera Blanca) \xc5\xa1e vedno predstavlja veliko gro\xc5\xbenjo centralisti\xc4\x8dni vladi. Poleg vpra\xc5\xa1anja baskovskega separatizma na severozahodu in katalonskega separatizma v Barceloni, pa se je \xc5\xa0panija zna\xc5\xa1la tudi nere\xc5\xa1ljivem sporu z Veliko Britanijo glede Gibraltarja. _NEWLINE_Kljub slabim povojnim razmeram je bila rast \xc5\xa1panskega gospodarstva presenetljivo hitra, kar je pripomoglo k nastanku srednjega razreda kot faktor stabilizacije, ki je v \xc5\xa0paniji do takrat vedno manjkal. S to blaginjo pa je pri\xc5\xa1el tudi turizem, z njim pa pritok tujega denarja, nove ideje in nov na\xc4\x8din obna\xc5\xa1anja. _NEWLINE_V bran socialisti\xc4\x8dnim idejam izvedejo tudi protestni shod zvezi NATO, leta 2004 pa Madrid prizadene najhuj\xc5\xa1i teroristi\xc4\x8dni napad v zgodovini, ki terja okoli 191 \xc5\xbeivljenj. Istega leta pride na oblast Jos\xc3\xa9 Luis Rodr\xc3\xadguez Zapatero iz \xc5\xa1panske socialisti\xc4\x8dne stranke, ki je l. 2008 podalj\xc5\xa1al svoj mandat._NEWLINE_\xc5\xa0panija danes velja za eno izmed najbolj obiskanih turisti\xc4\x8dnih destinacij v Evropi.\n_START_SECTION_\nIzseljevanje iz \xc5\xa0panije\n_START_PARAGRAPH_\nPreseljevanje iz \xc5\xa0panije se je pri\xc4\x8delo \xc5\xbee v \xc4\x8dasu velikih odkritij. Takrat je \xc5\xa1lo predvsem za naselitve v Novem svetu, se pravi Ameriki, popularna je bila predvsem Latinska Amerika. V 19. in v prvi polovici 20. stoletja pa so se zanimanja za Novi svet prelevila bolj v preseljevanje zaradi slabih gospodarskih razmer in slabega ekonomskega polo\xc5\xbeaja. Eden izmed najve\xc4\x8djih valov preseljevanja je potekal po Francovi zmagi leta 1939, ko so se ljudje odhajali s trebuhom za kruhom, najpogosteje v Nem\xc4\x8dijo, Mehiko ali na Nizozemsko, saj jih je bilo strah Francove diktature. Nekateri so, raje kot pa \xc5\xbeiveli pod njegovim re\xc5\xbeimom, naredili samomor. Po diktatorjevi smrti in prehodu v demokracijo pa se je preseljevanje ljudi znatno zni\xc5\xbealo. _NEWLINE_Poleg selitev izven dr\xc5\xbeave pa so se na prehodu v demokrati\xc4\x8dni re\xc5\xbeim znatno pove\xc4\x8dala tudi preseljevanja znotraj dr\xc5\xbeave same. Sploh mladi so na veliko zapu\xc5\xa1\xc4\x8dali ruralna obmo\xc4\x8dja, ker jih je mikalo \xc5\xbeivljenje v mestih. To je povzro\xc4\x8dilo \xc5\xa1irjenje mest, a hkrati tudi zamiranje pode\xc5\xbeelja, kjer je sedaj prevladovala prete\xc5\xbeno starej\xc5\xa1a populacija. V 60-tih letih 20. stoletja se je iz ruralnih delov \xc5\xa0panije v mesta preselilo okoli \xc5\xa1tiri milijone ljudi. Okoli 70\xc2\xa0% vseh prebivalcev je tako \xc5\xbeivelo v mestih. Glavne to\xc4\x8dke priseljevanja so velika mestna sredi\xc5\xa1\xc4\x8da kot npr. Madrid."