b'\n_START_ARTICLE_\nKlodvik I.\n_START_SECTION_\nKonsolidacija Frankov\n_START_PARAGRAPH_\nV  5. stoletju so obstajala \xc5\xa1tevilna majhna frankovska kraljestva. Salijski Franki so bili eno od dveh  frankovskih plemen, naseljenih na ozemlju  zahodno od spodnjega Rena, znanem kot Toksandrija, in ozemlju med rekama Meuse in \xc5\xa0eldo v  sedanji Nizozemski in Belgiji. Sredi\xc5\xa1\xc4\x8de njihove mo\xc4\x8di je bilo jugozahodno od njihovega glavnega mesta Tournaia  ob  meji med sedanjo Francijo in Belgijo._NEWLINE_Kralj Salijskih Frankov je po smrti svojega o\xc4\x8deta Meroveha leta 457  postal  Klodvikov o\xc4\x8de Hilderik I.. Vladal je na ozemlju, ki ga je dobil kot rimski federat. Leta 463 se je pridru\xc5\xbeil vojski severnogalskega magistra militum Egidija v vojni proti Vizigotom in jih v bitki pri Orl\xc3\xa9ansu porazil.  Hilderika je po njegovi smrti leta 482  nasledil  Klodvik. _NEWLINE_Salijski Franki so pod Klodvikom  zavladali svojim sosedom, sprva tudi z Egidijevo  pomo\xc4\x8djo. Zgodovinarji so prepri\xc4\x8dani, da sta bila Hilderik in Klodvik poveljnika rimske vojske v provinci Druga Belgija in podrejena magistru militum. Klodvik se je kasneje obrnil proti rimskim poveljnikom  in v bitki pri Soissonsu leta 486 porazil galsko-rimskega guvernerja,  Egidijevega sina Siagrija. Njegov poraz se \xc5\xa1teje za konec zahodnorimske vladavine izven Italije. Klodvik je zatem ujel in usmrtil frankovskega kralja Kararika,  nekaj let kasneje pa \xc5\xa1e cambraiskega  frankovskega kralja Ragnaharja  in njegove brate. Sledila je zmaga nad majhno skupino Turingov leta 491.  Po njej je postopoma osvojil vsa frankovska kraljestva zahodno od reke Meuse, razen kraljestva Ripuarskih Frankov.  Zavezni\xc5\xa1tvo z Vizigoti je utrdil s poroko svoje sestre Audoflede z njihovim kraljem Teoderikom Velikim.  S pomo\xc4\x8djo drugih frankovskih malih kraljev mu je v bitki pri Tolbiacu leta 496 uspelo poraziti tudi Alemane. Za svojo prestolnico je izbral Pariz  in v njem na ju\xc5\xbenem bregu Sene ustanovil opatijo, posve\xc4\x8deno svetemu  Petru in Pavlu. Opatija se je kasneje po pari\xc5\xa1ki zavetnici  preimenovala v opatijo svete Genovefe in bila leta 1802 poru\xc5\xa1ena. _NEWLINE_Leta 500 se je v bitki  pri Dijonu spopadel z Burgundskim kraljestvom, vendar ga ni uspel podjarmiti.  V naslednjih letih je dobil podporo Armori\xc4\x8danov (Alanov, Galo-Rimljanov in Bretoncev) in z  njihovo pomo\xc4\x8djo v bitki pri Vouill\xc3\xa9u leta 507  porazil vizigotsko Toulou\xc5\xa1ko kraljestvo in  uni\xc4\x8dil njegovo oblast v Galiji.  Vizigotski kralj Alarik II.  je v bitki padel. Po bitki je Klodvik k svojemu kraljestvu priklju\xc4\x8dil ve\xc4\x8dino Akvitanije.  _NEWLINE_Po Gregorju Tourskem mu je bizantinski cesar Anastazij I. po bitki pri Vouill\xc3\xa9u podelil naslov konzula.  Ker Klodvikovega imena ni na seznamu konzulov, mu je verjetno podelil nadomestno konzulstvo.  Gregor Tourski pi\xc5\xa1e, da je Klodvik po bitki sistemati\xc4\x8dno uni\xc4\x8dil vse druge frankovske podkralje (reguli), vklju\xc4\x8dno s Sigibertom K\xc3\xb6lnskim in njegovim sinom Kararikom, kraljem skupine Salijskih Frankov, Ragnaharjem Cambraiskim in njegovima bratoma Rikharjem in  Rignomerjem Le Manskim. Klodvik je leta 508 po osvojitvi K\xc3\xb6lna, prestolnice Ripuarskih Frankov, postal kralj vseh Frankov.\n_START_SECTION_\nKrst\n_START_PARAGRAPH_\nKlovik se je na zahtevo svoje \xc5\xbeene, burgundske princese Klotilde, ki je bila katoli\xc4\x8danka, \xc4\x8deprav so jo na dvoru obdajali sami arijanci,    odlo\xc4\x8dil prestopiti  v katoli\xc5\xa1ko vero. Klodvik je dolgo \xc4\x8dasa nepopustljivo zavra\xc4\x8dal  prestop v katoli\xc5\xa1ko vero. Klotilda je njunega prvega sina krstila tajno in brez  Klodvikovega dovoljenja. Tajno in brez Klodvikovega dovoljenja je bil kr\xc5\xa1\xc4\x8den tudi njun drugi sin in tudi on je kmalu zatem umrl. Obe smrti kmalu po krstu sta \xc5\xa1e pove\xc4\x8dali Klodvikov odpor do kr\xc5\xa1\xc4\x8danstva. Nazadnje je le popustil in se dal na bo\xc5\xbei\xc4\x8dni dan leta 496 krstiti v majhni cerkvi v bli\xc5\xbeini kasnej\xc5\xa1e opatije Saint-Remi v Reimsu. Kip Klodvika, ki ga krsti sveti Remigij, \xc5\xa1e vedno stoji v cerkvi. _NEWLINE_V Galiji je takrat prevladovalo arijanstvo, zato je po osvojitvi skoraj cele Galije njegova spreobrnitev v katoli\xc5\xa1tvo postala izredno pomembna za zgodovino Zahodne in Srednje  Evrope. _NEWLINE_Katoli\xc5\xa1tvo je Klodviku ponujalo  nekaj prednosti, ker je pove\xc4\x8dalo njegovo prepoznavnost, in nekaj slabosti, ker je njegov krst pomenil versko lo\xc4\x8ditev od drugih germanskih kraljev tistega \xc4\x8dasa, na primer vizigotskega in vandalskega, ki sta bila arijanca. S prestopom je morda dobil nekaj podpore galsko-rimske aristokracije v kasnej\xc5\xa1ih pohodih proti Vizigotom,  katere je leta 507 pregnal iz ju\xc5\xbene Galije in dosegel, da se je velika ve\xc4\x8dina njegovih podlo\xc5\xbenikov pokristjanila._NEWLINE_Bernard Bachrach oporeka prednostim krsta in trdi, da je povzro\xc4\x8dil odtujitev \xc5\xa1tevilnih frankovskih podkraljev in za naslednjih nekaj let oslabil Klodvikov voja\xc5\xa1ki polo\xc5\xbeaj.\n_START_SECTION_\nLex Salica\n_START_PARAGRAPH_\nPod Klodvikom so Salijski Franki dobili svoj prvi pisni zakonik  Lex Salica. Napisan je bil s pomo\xc4\x8djo Galo-Rimljanov, zato vsebuje poleg frankovskega pravnega izro\xc4\x8dila tudi elemente rimskega prava. Lex Salica na\xc5\xa1teva razli\xc4\x8dne prestopke  in zanje zagro\xc5\xbeene kazni.\n_START_SECTION_\nPozna leta in smrt\n_START_PARAGRAPH_\nKlodvik je tik pred smrtjo sklical prvo sinodo galskih \xc5\xa1kofov v Orl\xc3\xa9ansu, na kateri naj bi reformirali cerkev in ustvarili mo\xc4\x8dno vez med krono in katoli\xc5\xa1kim episkopatom. Na koncilu je 33 \xc5\xa1kofov sprejelo 31 odlokov o dol\xc5\xbenostih in obveznostih posameznikov, pravicah sveti\xc5\xa1\xc4\x8d in cerkveni disciplini.  Odloki so veljali za Franke in Rimljane in prvi\xc4\x8d izena\xc4\x8dili osvajalce  in pora\xc5\xbeence._NEWLINE_Klodvik je, po izro\xc4\x8dilu, umrl 28. novembra 511, v  Liber Pontificalis pa je zapis, da je bil leta 513 \xc5\xa1e \xc5\xbeiv. Datum njegove smrti torej ni povsem zanesljiv.  Pokopali so ga v opatiji svete Genovefe v Parizu. V srednjem do poznem 18. stoletju so njegove posmrtne ostanke prenesli v baziliko Saint Denis._NEWLINE_Po njegovi smrti  je bilo Frankovsko kraljestvo razdeljeno med njegove \xc5\xa1tiri  sinove: Teoderika, Klodomerja, Hildeberta. in Klotarja.. Z delitvijo so nastale \xc5\xa1tiri nove politi\xc4\x8dne enote, kraljestva Reims, Orl\xc3\xa9ans, Pariz in Soissons. Delitev je spro\xc5\xbeila notranje spore, ki so trajali do konca Merovin\xc5\xa1ke dinastije leta 751. Po kratki zdru\xc5\xbeitvi kraljestva pod Karlom Velikim so se Franki  ponovno razdrobili in se za\xc4\x8deli zbirati okoli vzhodnih in zahodnih centrov mo\xc4\x8di. Te politi\xc4\x8dne,  jezikovne  in kulturne entitete so se kasneje razvile v Francosko kraljestvo, mno\xc5\xbeico nem\xc5\xa1kih dr\xc5\xbeavic in pol avtonomni kraljestvi Burgundija in Lotaringija.\n_START_SECTION_\nZapu\xc5\xa1\xc4\x8dina\n_START_PARAGRAPH_\nRezultat Klodvikovih osvajanj - Frankovsko kraljestvo, v katero je bila vklju\xc4\x8dena skoraj cela rimska Galija in deli zahodne Germanije, je \xc5\xbeivelo \xc5\xa1e dolgo po njegovi smrti. Francozi ga \xc5\xa1tejejo za ustanovitelja Francije._NEWLINE_Njegove zasluge zmanj\xc5\xa1uje \xc5\xbee omenjena  delitev kraljestva. Delitev ni potekala  po narodnostnih ali morda logi\xc4\x8dnih geografskih mejah, ampak je morala vsem \xc5\xa1tirim sinov zagotoviti pribli\xc5\xbeno enake dohodke. Tak\xc5\xa1na delitev, naj je bila namerna ali nenamerna, je kasneje spro\xc5\xbeila \xc5\xa1tevilne notranje nerede in nazadnje  propad dinastije. Tak\xc5\xa1en vzorec se je ponavljal tudi v kasnej\xc5\xa1ih vladavinah. Klodvik je svojim naslednikom zapustil tudi podporo prebivalcev, ki je bilo prete\xc5\xbeno katoli\xc5\xa1ko, in cerkve: \xc4\x8de bi jih mogotci  posku\xc5\xa1ali odstraniti s prestola,   bi morali pred tem  dobiti pape\xc5\xbeevo odobritev.'