b'\n_START_ARTICLE_\nTriptih Agate Schwarzkobler\n_START_SECTION_\nVplivi\n_START_PARAGRAPH_\nNa avtorja je pri pisanju mo\xc4\x8dno vplival razvoj francoskega\xc2\xa0\xc2\xbbnovega romana\xc2\xab, za katerega sta zna\xc4\x8dilna predvsem antipsihologizem in fenomenolo\xc5\xa1ki deskriptivizem. Antipsihologizem pomeni, da v sredi\xc5\xa1\xc4\x8du ni ve\xc4\x8d \xc4\x8dlovekova du\xc5\xa1evnost, torej izhodi\xc5\xa1\xc4\x8de romana ni ve\xc4\x8d \xc4\x8dlovek kot subjekt. Vplivi fenomenolo\xc5\xa1kega deskriptivizma pa se ka\xc5\xbeejo v tem, da je celoten roman napisan kot nekak\xc5\xa1no poro\xc4\x8dilo. Dogodkov ne osmi\xc5\xa1lja, ampak jih samo vizualno opisuje brez raznih duhovnih in psiholo\xc5\xa1kih razlag._NEWLINE_Avtor navdih \xc4\x8drpa pri francoskem pisatelju Alainu Robbe-Grilletu. Ne le to, ampak celo v drugem delu Agata in Jurij v kinu gledata Resnaisov film z naslovom Lani v Marienbadu, katerega scenarij je napisal Alain Robbe-Grillet._NEWLINE_V neki meri pa nanj vpliva tudi modernizem Williama Faulknerja, predvsem kot ga poznamo iz romana Krik in bes.\n_START_SECTION_\nNaslov\n_START_PARAGRAPH_\nBeseda triptih predstavlja snovno, vsebinsko povezano skupino treh umetni\xc5\xa1kih, zlasti literarnih del; trilogija. To se ka\xc5\xbee predvsem v tem, da je besedilo sestavljeno iz treh delov. Prvi del opisuje dopoldne, drugi popoldne in tretji no\xc4\x8d._NEWLINE_Ime junakinje si je pisatelj izposodil v delu Viso\xc5\xa1ka kronika Ivana Tav\xc4\x8darja.\n_START_SECTION_\nPrvi del (dopoldne - svet dela)\n_START_PARAGRAPH_\nGlavna junakinja je Agata, ki je tajnica v uradu. Spoznamo njene sodelavke (ki so tako kot ona vse urejene in di\xc5\xa1e\xc4\x8de) in njenega nadrejenega, ki se predaja \xc4\x8dutnosti. Natan\xc4\x8dno je opisana njena pisarna in njen delovni dan, vklju\xc4\x8dno z malico. Bralec dobi ob\xc4\x8dutek, da je to delo ne veseli, saj raje gleda skozi okno, odganja muho in lovi zaj\xc4\x8dke po steni, njene sodelavke pa se podijo za rde\xc4\x8dim balonom, ki zaide v pisarne. Ko balon po\xc4\x8di, gredo vse spet nazaj na delo. Po koncu slu\xc5\xbebe gre kupiti tele\xc4\x8dje zrezke.\n_START_SECTION_\nDrugi del (popoldne - svet spolnosti)\n_START_PARAGRAPH_\nSpoznamo Jurija, s katerim gre Agata v kino. Med gledanjem filma se Jurij razgreje in jo za\xc4\x8dne otipavati. Postaja vedno bolj nasilen, zato ona pobegne iz kina. Skrije se v samopostre\xc5\xbeni restavraciji in ko se prepri\xc4\x8da, da ji ne sledi ve\xc4\x8d, ste\xc4\x8de naprej. Ustavi ji neznanec, nekdo,\xc2\xa0\xc2\xbbki ni Jurij\xc2\xab, ta je prepri\xc4\x8dan, da je prostitutka. Prisede v avto in peljeta se izven mesta po gozdni poti, na koncu parkira in gresta naprej pe\xc5\xa1 do brega Save. Ko sta dovolj dale\xc4\x8d pri reki, jo mo\xc5\xa1ki ustrahuje in oklofuta. Potem ji da \xc4\x8das za razmislek, po katerem se ona vda v polo\xc5\xbeaj. V spolnem aktu, ki sledi, Agate ne sodeluje, postane popolnoma otrpla, hladna, zre dale\xc4\x8d pro\xc4\x8d in opazuje di\xc5\xa1e\xc4\x8do sehlico. Na koncu ji mo\xc5\xa1ki da zlato zapestnico z obeskom v obliki srca, ki naj bi bila last njegove mame.\n_START_SECTION_\nTretji del (no\xc4\x8d - svet trpljenja in samoobvladanja)\n_START_PARAGRAPH_\nV tretjem delu se glavna junakinja pono\xc4\x8di nahaja v nedograjeni stanovanjski stavbi blizu stolpa. Zaradi dveh tablet, ki jih poje, pade v nekak\xc5\xa1en \xc5\xa1ok, blaznost, zato za nekaj \xc4\x8dasa izgubi kontrolo nad svojim telesom. Nekaj ur le\xc5\xbei brez znakov \xc5\xbeivljenja, nakar se zbudi, si za\xc5\xa1ije strgano muslinasto obleko in uredi pri\xc4\x8desko. Jutro je in spet je urejena za nov dan.\n_START_SECTION_\nStruktura in jezik\n_START_PARAGRAPH_\nPripovedna tehnika besedila je deskriptivizem. Pisatelj ne \xc5\xbeeli opisovati \xc4\x8dlove\xc5\xa1ke notranjosti, ampak ga prikazuje kot telesnost, s katero se giblje v \xc4\x8dasu in prostoru. \xc4\x8clovek se izena\xc4\x8di s predmeti v njegovi okolici in je s stali\xc5\xa1\xc4\x8da pisatelja opisovan kot del in ne kot organska celota. To nam pove, da se hierarhija med odnosi \xc4\x8dlovek \xe2\x80\x93 predmet poru\xc5\xa1i._NEWLINE_\xc2\xbbKlju\xc4\x8dek s povr\xc5\xa1no vtisnjeno \xc5\xa1tevilko 28 se v klju\xc4\x8davnici zatakne ali zasko\xc4\x8di tako kot skoraj vsako sleherno jutro. Brada zadane ob nekaj trdnega, neizglajenega, in to jo potem zgrabi, da ga je \xc5\xa1e nazaj zavrteti te\xc5\xbeko. Klju\xc4\x8dek je votel in povr\xc5\xa1no ponikljan, na robovih dr\xc5\xbeaja \xc5\xbee prihaja na dan rumena barva kovine, ki je pod zelo tanko povr\xc5\xa1ino. Roka, ki se\xc5\xbee v izdolbino pod predalo, poprime, prsti se v \xc4\x8dlenkih upognejo in napnejo, potem popustijo, vrnejo se gor k desni roki in zdaj obe porineta klju\xc4\x8dek zelo globoko v klju\xc4\x8davnico, ga notri najprej malo zrahljata, kot da i\xc5\xa1\xc4\x8deta brado za najbolj ugodno leg, potem pa odlo\xc4\x8dno zasu\xc4\x8deta v desno, in klju\xc4\x8davnica odsko\xc4\x8di.\xc2\xab\xc2\xa0(5)_NEWLINE_Vsaj na videz v pripovedi \xc4\x8dlovekove du\xc5\xa1evnosti sploh ni, a vendar ko se bralec poglobi lahko ob\xc4\x8duti Agatino upiranje pola\xc5\xa1\xc4\x8danju, notranji zlom in mo\xc4\x8d s katero se ponovno vrne v naslednji dan._NEWLINE_\xc2\xbbOgledalce nasloni na prizidek pod odprtino, ga na hitro naravna malo navzgor, se malo skloni in gre z gib\xc4\x8dno roko in z glavnikom v lase, ki so sku\xc5\xa1trani in cel\xc3\xb3 pome\xc4\x8dkani.\xc2\xab\xc2\xa0(80)_NEWLINE_Premi in polpremi govor izgineta. V celotnem romanu ni direktnega pogovora, ampak samo absolutno posredovanje informacij. Tudi to poudarja predmetnost junakov._NEWLINE_\xc2\xbbRe\xc4\x8de o smetani. Da bi.\xc2\xab\xc2\xa0(19)_NEWLINE_\xc2\xbbTiktakanja ure ni ve\xc4\x8d, od\xc5\xa1lo je v preteklost. Samo kos glasov iz ulice enakomerno brni. Re\xc4\x8de o starosti on uri. Re\xc4\x8de o mehaniku. Re\xc4\x8de o trapi in urarju.\xc2\xab\xc2\xa0(20)\n_START_SECTION_\nInterpretacije\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xa0eligo je v takratno slovensko literaturo uvedel novosti. In sicer na na\xc4\x8din, da je tisto, kar je prej v literaturi bilo, sedaj preprosto ni ve\xc4\x8d: ni \xc4\x8dasa, ki bi se spreminjal, ni osebe, ki bi se razvijala, in ni obi\xc4\x8dajnega dialoga. Zato je besedilo ob izidu dobilo veliko razli\xc4\x8dnih interpretacij.\n_START_SECTION_\nRazlike\n_START_PARAGRAPH_\nTav\xc4\x8darjeva Agata je marljiva in za delo rada zagrabi, medtem ko pri \xc5\xa0eligovi zaznamo, da veselja ne ob\xc4\x8duti in \xc5\xa1e posebej v delu ne najde smisla._NEWLINE_Agati \xc5\xbeivita v razli\xc4\x8dnih \xc4\x8dasovnih obdobjih. Tav\xc4\x8darjeva \xc5\xbeivi v patriarhalno-katoli\xc5\xa1kem 17. stoletju, ko so \xc5\xa1e potekali \xc4\x8darovni\xc5\xa1ki procesi. \xc5\xa0eligova \xc5\xbeivi v sodobnem \xc4\x8dasu, v sedanjosti, v \xc4\x8dasu tehnologije in predmetnosti, ko \xc4\x8dlovek nima privilegiranega mesta nad predmeti._NEWLINE_Agata v Triptihu ni niti enkrat omenjena s svojim imenom. Omenjena je ali s samostalnikom \xc5\xbeenska ali pa se pojavi v obliki pridevnika v zvezi\xc2\xa0\xc2\xbbagatasto telo\xc2\xab, pri \xc4\x8demer\xc2\xa0\xc2\xbbagatasto\xc2\xab\xc2\xa0deluje kot element poeti\xc4\x8dnosti. Njeno ime izvemo iz naslova besedila._NEWLINE_\xc2\xbbKo skoraj v ritmu kro\xc5\xbei njeno telo sem ter tja, se pri\xc4\x8dnejo mehko upogibati spodaj tudi noge nad stopali, kot da spremljajo agatasto telo tam zgoraj.\xc2\xab\xc2\xa0(15)\n_START_SECTION_\nPodobnosti\n_START_PARAGRAPH_\nTav\xc4\x8dar si je svojo Viso\xc5\xa1ko kroniko zamislil kot trilogijo, vendar je uresni\xc4\x8dil le prvi del. Triptih v Triptihu Agate Schwarzkobler se ka\xc5\xbee v razdeljenosti besedila na tri dele dneva: dopoldne, popoldne in no\xc4\x8d. Konec je ponovni za\xc4\x8detek jutra, kjer se glavna oseba po\xc4\x8de\xc5\xa1e in stopi nazaj v svet, ki ji je povzro\xc4\x8dil du\xc5\xa1evni zlom._NEWLINE_V klju\xc4\x8dnih trenutkih obeh besedil je dogajanje opisano skozi zrenje, gledanje. V Viso\xc5\xa1ki kroniki je Agata na \xc4\x8darovni\xc5\xa1kem procesu, med katerim zre v planine, ljudstvo in pod. Ko se za\xc4\x8dne spu\xc5\xa1\xc4\x8dati v vodo (preizkus \xc4\x8darovni\xc5\xa1tva) avtor za\xc4\x8dne opisovati ptice, ki ple\xc5\xa1ejo okrog Agate (Tav\xc4\x8dar, 148-168). V Triptihu pa Agata med posilstvom opazuje di\xc5\xa1e\xc4\x8do sehlico. Oboje nam prikazuje razkol med naravo in svetom, obe Agati v stiski ostaneta sami in nasilje se ka\xc5\xbee kot stvar mo\xc5\xa1kih._NEWLINE_Obe Agati sta \xc5\xbertvi. Tav\xc4\x8darjevo nesre\xc4\x8dno zaljubljeni Maks Wulffing obto\xc5\xbei \xc4\x8darovni\xc5\xa1tva, tu gre za \xc5\xbertev vra\xc5\xbeeverja 18. stoletja. \xc5\xa0eligova je pa \xc5\xbertev tehnologije sodobnega sveta in \xc5\xbeivljenja v njem. Obe \xc5\xbeivita v vrednotenjskem svetu, ki ga ne smeta in ne moreta zapustiti._NEWLINE_V Triptihu bralec spozna tudi ljubezensko \xc5\xbeivljenje glavnega lika, in sicer sta to Jurij, s katerim gre na zmenek in Kalan njen \xc5\xa1ef._NEWLINE_\xc2\xbbKo pristavi d\xc5\xbeezvo, v kateri je za tri skodelice odmerjene vode in za tri \xc5\xbeli\xc4\x8dke sladkorja, re\xc4\x8de o gore\xc4\x8dne\xc5\xbeu in Kalanu, nato pa z dlanjo v drugo nastavljeno dlan po\xc4\x8disti drobtinice iz mize.\xc2\xab\xc2\xa0(19)_NEWLINE_\xc2\xbbRe\xc4\x8de o Kalanu.\xc2\xab\xc2\xa0(20)_NEWLINE_Obe imeni pa je mo\xc4\x8d zaslediti tudi v drugem romanu, kjer je Jurij Agatina ljubezen in se na koncu tudi poro\xc4\x8dita. Polikarp Kalan pa je Jurijev o\xc4\x8de, ki je skrivnosten in tema\xc4\x8den lik.\n_START_SECTION_\nReizem in karnizem\n_START_PARAGRAPH_\nPri reizmu (od res, rei, to je re\xc4\x8d) \xc4\x8dlovek predstavlja nek mehanizem, avtomat. Je nek skupek delov in celot, vendar celote v smislu organizma ni. \xc4\x8clovek je izena\xc4\x8den s predmetnostjo (popredmetenost ali reifikacija) in nima ve\xc4\x8d osrednjega polo\xc5\xbeaja, je samo predmet med predmeti, saj ne more prevladati nad svetom. Pripovedoval\xc4\x8deva pozornost je usmerjena samo na en predmet, ne pa na \xc4\x8dloveka, ki ga uporablja. Zanima ga samo predmetnost in spremembe, ki jih povzro\xc4\x8dajo v njej \xc4\x8dlovekova dejanja. Na primer, Agata ne gleda, ampak so opisane njene o\xc4\x8di, ki zrejo, ne hodi, ampak so opisane njene noge, ki se premikajo._NEWLINE_\xc2\xbbZrenje o\xc4\x8di je tudi zdaj tak\xc5\xa1no, kot da gre dale\xc4\x8d in se vse vmes razgrinja, in hkrati tak\xc5\xa1no, kot da se takoj pred o\xc4\x8dmi ustavlja.\xc2\xab\xc2\xa0(16)_NEWLINE_Za karnizem je zna\xc4\x8dilno, da opisuje spolno slo, vendar samo mehansko, niti ne biolo\xc5\xa1ko (po\xc5\xbeelenje ni prisotno). V besedilu se reizem kombinira s karnizmom._NEWLINE_\xc2\xbbPotem se spet nekaj premika in mrmra, dokler se kot nekak\xc5\xa1en Hun ne vr\xc5\xbee nanjo, s komolcem odrine suknji\xc4\x8d na obe strani in jo prime za u\xc5\xa1esa kot za ro\xc4\x8daja kak\xc5\xa1ne posode in privzdigne njeno te\xc5\xbeko glavo, v kateri so o\xc4\x8di odprte in zrejo, kot da zrejo nekam dale\xc4\x8d.\xc2\xab\xc2\xa0(55)\n_START_SECTION_\nCikli\xc4\x8dnost zgodbe\n_START_PARAGRAPH_\nPisatelj je dogajanje zasnoval cikli\xc4\x8dno, kar se poka\xc5\xbee v detajlu, ki je opisan v prvem delu. Njena bela muslinasta obleka je na enem kraju za\xc5\xa1ita._NEWLINE_\xc2\xbbNa levem stegnu ima muslin \xc4\x8drto v pravem kot, ki je velika skoraj za dlan, in je videti tako, kot da se je blago na tem mestu strgalo in je zdaj skrbno, natanko po \xc4\x8drti za\xc5\xa1ito.\xc2\xab\xc2\xa0(16)_NEWLINE_V tretjem delu si obleko raztrga. Po stanju\xc2\xa0\xc2\xbbblaznosti\xc2\xab\xc2\xa0se zbudi iz omedlevice in si za\xc5\xa1ije strgan del bele muslinaste obleke._NEWLINE_\xc2\xbbPotem pogleda proti levemu stegnu, kjer veter plapola z izparanim kosom obleke. K sebi spet pomakne torbico in prinese ven klob\xc4\x8di\xc4\x8d sukanca, ki je bel in v katerega je zabodena igla.\xc2\xab\xc2\xa0(79)_NEWLINE_Ta podatek nam pove, da se tretji del kon\xc4\x8da in zopet za\xc4\x8dne s prvim delom, torej iz tretjega prehaja spet v prvega. Dan je enak dnevu. Pisatelj v intervjuju pove, da je s tem hotel poudariti cikli\xc4\x8dnost zgodbe, a je pozabil junakinjo preobuti iz \xc4\x8drnih Diemme \xc4\x8devljev v tiste, ki jih je imela na za\xc4\x8detku besedila (\xc2\xbbmalo pra\xc5\xa1ne, rjave in nizke, skoraj brezpetne, luknji\xc4\x8dave in lahke \xc4\x8devlje\xc2\xab\xc2\xa0(7)).\n_START_SECTION_\n\xc2\xbbGlavna metafora\xc2\xab\n_START_PARAGRAPH_\n\xc4\x8cez roman se kot rde\xc4\x8da nit vle\xc4\x8de t. i.\xc2\xa0\xc2\xbbglavna metafora\xc2\xab, ki jo upodablja Agatina pri\xc4\x8deska. Ima ve\xc4\x8d razli\xc4\x8dic, v pripovedi se kar naprej spreminja. Na samem za\xc4\x8detku njenega dne je njena frizura trdna in sklenjena pod filmom laka za lase._NEWLINE_\xc2\xbbPotem si pogladi gladko obleko in stopi pred zrcalo in si marsikaj na sebi ogleda, posebno pa ko\xc5\xa1ati visoki grm tam zgoraj, ki je zelo sklenjen iz enega kosa, ni\xc4\x8d iz njega ne \xc5\xa1trli pro\xc4\x8d ali navzgor in ga tako tudi pogladiti ni treba.\xc2\xab\xc2\xa0(12)_NEWLINE_Skozi celoten dan se v vro\xc4\x8dini za\xc4\x8dne rahlo rahljati, po nasilnem spolnem aktu z neznancem se zrahlja in po zau\xc5\xbeitju dveh\xc2\xa0\xc2\xbbbledih ro\xc5\xbenatih \xc5\xa1esterokotnih tablet\xc2\xab\xc2\xa0se ji pri\xc4\x8deska podre, torej lasje niso ve\xc4\x8d podobni \xc5\xa1lemu ali grmu._NEWLINE_Njen\xc2\xa0\xc2\xbb\xc4\x8drn ko\xc5\xa1at \xc5\xa1lem las\xc2\xab\xc2\xa0nam pripoveduje o njeni du\xc5\xa1evni trdnosti, ko se ona skrha se tudi njena frizura\xc2\xa0\xc2\xbbsku\xc5\xa1tra ali celo pome\xc4\x8dka\xc2\xab. Po \xc4\x8dudni no\xc4\x8di v nedograjeni stavbi se Agata zbudi in za\xc4\x8dne urejati za nov dan.\n_START_SECTION_\nRecepcija\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xa0eligov Triptih je bil konec 60. let 20. stoletja inovacija. Poro\xc4\x8devalski na\xc4\x8din pisanja banalne zgodbe je do\xc5\xbeivel veliko razli\xc4\x8dnih interpretacij in celo filmsko upodobitev. Danes pa lahko re\xc4\x8demo, da je \xc5\xbee klasika med sodobnimi literarnimi deli, saj je dosegla svojo kanonizacijo tudi z vstopom v srednje\xc5\xa1olski u\xc4\x8dni na\xc4\x8drt in bila pred leti uvr\xc5\xa1\xc4\x8dena v maturitetno temo._NEWLINE_So\xc4\x8dasni krit\xc5\xa1ki odzivi na \xc5\xa0eligov roman so pisali: Marjan Dolgan, Andrej Inkret in tudi Dimitrij Rupel. Ve\xc4\x8d kot deset let kasneje pa sta spremni besedi k romanu napisala Taras Kermauner in Denis Poni\xc5\xbe.\n_START_SECTION_\nAdaptacije v filmu\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1997 je re\xc5\xbeiser Matja\xc5\xbe Klop\xc4\x8di\xc4\x8d posnel filmsko verzijo Triptiha Agate Schwarzkobler. Ob Klop\xc4\x8di\xc4\x8devem pisanju scenarija je sodeloval tudi \xc5\xa0eligo._NEWLINE_Vendar odziv literarnih kritikov ni bil navdu\xc5\xa1enja poln, pri\xc4\x8da Marjan Dolgan v \xc4\x8dasopisnem \xc4\x8dlanku \xc5\xa0eligov Triptih v Klop\xc4\x8di\xc4\x8devi ekranizaciji. Klop\xc4\x8di\xc4\x8d naj bi zgre\xc5\xa1il naravo \xc5\xa0eligovega teksta in prezrl vizualnost, ki mu jo je besedilo ponujalo.'