b'\n_START_ARTICLE_\nIo (luna)\n_START_SECTION_\nOgnjeni\xc5\xa1ko delovanje\n_START_PARAGRAPH_\nIo je najbolj znana po svoji ognjeni\xc5\xa1ki naravi, saj je najbolj dejavno ognjeni\xc5\xa1ko telo v Oson\xc4\x8dju. Podobno kot ognjeniki na Zemlji tudi Ijini ognjeniki bruhajo \xc5\xbeveplo in \xc5\xbeveplov dioksid. Prvotno je bilo mi\xc5\xa1ljeno, da tudi tokovi lave vsebujejo \xc5\xbeveplove spojine. Vendar je bolj verjetno, da je velik del teh tokov iz staljenih silikatnih kamnin, podobno kot na Zemlji._NEWLINE_Najverjetnej\xc5\xa1i vzrok te energije so plimni vplivi med Io, Jupitrom in dvema drugima lunama, Evropo in Ganimedom. Te tri lune so vezane v Laplaceove resonan\xc4\x8dne tirnice. To pomeni, da za eno obkro\xc5\xbeitev Jupitra, ki jo opravi Ganimed, Evropa opravi dve obkro\xc5\xbeitvi, Io pa \xc5\xa1tiri. Poleg tega Io Jupitru vedno ka\xc5\xbee isti obraz. Gravitacijski vplivi med Evropo, Ganimedom in Jupitrom povzro\xc4\x8dajo, da se Io razteguje in ukrivlja do 100 metrov, to pa ustvarja dovolj toplote preko notranje ga trenja._NEWLINE_Vi\xc5\xa1ine nekaterih ognjeni\xc5\xa1kih izbruhov na Ii so bili izmerjene celo preko 300\xc2\xa0km nad povr\xc5\xa1ino lune, s tem, da je izbruhan material na za\xc4\x8detku dosegel hitrost pribli\xc5\xbeno en kilometer na sekundo. Ognjeni\xc5\xa1ki izbruhi se zelo hitro spreminjajo. V samo \xc5\xa1tirih mesecih med mimoletoma vesoljskih sond Voyager 1 in Voyager 2 so se nekateri izbruhi ustavili in pri\xc4\x8deli druge. Tudi okolice ognjeni\xc5\xa1kih \xc5\xberel so se v tem \xc4\x8dasu zaradi novih nanosov vidno spremenile._NEWLINE_Obstaja \xc5\xa1e en pomemben vir energije. Io namre\xc4\x8d preseka silnice Jupitrovega magnetnega polja in s tem ustvarja elektri\xc4\x8dni naboj. \xc4\x8ceprav ta vir energije ni tako velik v primerjavi s plimnim segrevanjem, vseeno ta tok lahko prena\xc5\xa1a preko 1000 gigaWattov z napetostjo 400 kilovoltov. S tem tudi odna\xc5\xa1a ionizirane atome z Ie s hitrostjo 1000 kilogramov na sekundo. Zaradi hitrega vrtenja Jupitrovega magnetnega polja se ti delci odna\xc5\xa1ajo po tirnici pred Io in tako tvorijo torus zelo mo\xc4\x8dnega sevanja okoli Jupitra, ki svetlo \xc5\xbeari v ultravijoli\xc4\x8dni svetlobi. Delci, ki uhajajo iz tega torusa, so delno odgovorni za nenavadno veliko magnetosfero, saj pritiskajo navzven in jo napihujejo. Nedavni podatki iz vesoljske sonde Galileo ka\xc5\xbeejo, da ima mogo\xc4\x8de Io lastno magnetno polje._NEWLINE_Lega Ie glede na Zemljo in Jupiter ima mo\xc4\x8dan vpliv na radijska oddajanja Jupitra glede na Zemljo. Ko je Io vidna, se radijski signali z Jupitra znatno pove\xc4\x8dajo._NEWLINE_Februarja 2001 se je zgodil doslej najve\xc4\x8dji zabele\xc5\xbeeni ognjeni\xc5\xa1ki izbruh v Oson\xc4\x8dju .\n_START_SECTION_\nFizikalne zna\xc4\x8dilnosti\n_START_PARAGRAPH_\nV nasprotju z ve\xc4\x8dino lun v zunanjem Oson\xc4\x8dju je Io v osnovni sestavi bolj podobna zemeljskim planetom, ki so sestavljeni ve\xc4\x8dinoma iz staljenih silikatnih kamenin. Nedavni podatki z vesoljske sonde Galileo ka\xc5\xbeejo, da ima Io jedro iz \xc5\xbeeleza (mogo\xc4\x8de pome\xc5\xa1anega z \xc5\xbeelezovim sulfidom), polmer jedra pa zna\xc5\xa1a vsaj 900\xc2\xa0km._NEWLINE_Ko je Voyager 1 vrnil prve slike Ie v letu 1979, so znanstveniki pri\xc4\x8dakovali \xc5\xa1tevilne kraterje, in bi z gostoto kraterjev na Ijini povr\xc5\xa1ini lahko pribli\xc5\xbeno ocenili starost lune. Vendar pa so bili presene\xc4\x8deni, saj na Ii prakti\xc4\x8dno ni bilo mo\xc4\x8d najti kraterjev zaradi obse\xc5\xbene ognjeni\xc5\xa1ke dejavnosti, ki znova in znova spreminja povr\xc5\xa1je. Ker so povr\xc5\xa1inske zna\xc4\x8dilnosti, ki jih vidimo danes, nastale relativno nedavno, se Ijino povr\xc5\xa1je opisuje kot\xc2\xa0\xc2\xbbmlado\xc2\xab, podobno kot zemeljsko povr\xc5\xa1je. V nasprotju s tem imajo nebesna telesa s \xc5\xa1tevilnimi kraterskimi zna\xc4\x8dilnostmi, kot je Zemljina Luna,\xc2\xa0\xc2\xbbstaro\xc2\xab\xc2\xa0povr\xc5\xa1je, saj so ostala taka ve\xc4\x8d milijard let._NEWLINE_Poleg ognjenikov lahko na Ijinem povr\xc5\xa1ju najdemo tudi neognjeni\xc5\xa1ke gore, \xc5\xa1tevilna jezera staljenega \xc5\xbevepla, ve\xc4\x8d kilometrov globoke kaldere ter obse\xc5\xbene ve\xc4\x8dstokilometrske tokove teko\xc4\x8dine z nizko viskoznostjo (to so verjetno razli\xc4\x8dne oblike teko\xc4\x8dega \xc5\xbevepla in silikatov). \xc5\xbdveplo in njegove spojine povzro\xc4\x8dajo \xc5\xa1irok razpon barv na Ijinem povr\xc5\xa1ju._NEWLINE_Z analizo slik z Voyagerja so znanstveniki domnevali, da so tokovi lave na Iinem povr\xc5\xa1ju ve\xc4\x8dinoma sestavljeni iz razli\xc4\x8dnih spojin \xc5\xbevepla. Kasnej\xc5\xa1e raziskave z infrarde\xc4\x8dim merjenjem so pokazale, da so ti tokovo mnogo prevro\xc4\x8di za \xc5\xbeveplo, saj so nekatere vro\xc4\x8de to\xc4\x8dke dosegle temperature do 2000 kelvinov, kar je 1300 kelvinov vi\xc5\xa1je od vreli\xc5\xa1\xc4\x8da \xc5\xbevepla, \xc4\x8deprav je povpre\xc4\x8dna temperatura okoli 130 kelvinov. Ena od trenutnih teorij pravi, da so Ijine lave iz staljenih silikatnih kamenin. Nedavna opazovanja s Hubblovim vesoljskim daljnogledom so pokazala, da je material bogat z natrijem. Na razli\xc4\x8dnih podro\xc4\x8djih so lahko razli\xc4\x8dni tvarine._NEWLINE_Io ima redko atmosfero, sestavljeno \xc5\xbeveplovega dioksida in mogo\xc4\x8de tudi drugih plinov._NEWLINE_V nasprotju z ostalimi Galilejevimi sateliti ima Io le malo ali ni\xc4\x8d vode. To je verjetno zaradi tega, ker je bil Jupiter v za\xc4\x8detkih Oson\xc4\x8dja dovolj vro\xc4\x8d, da je uparil hlapljive elemente v bli\xc5\xbeini Ie, vendar ne dovolj vro\xc4\x8d, da bi to storil dlje od nje.'