b'\n_START_ARTICLE_\nSeld\xc5\xbeuki\n_START_PARAGRAPH_\nSeld\xc5\xbeuki, tudi Turki Seld\xc5\xbeuki ali Sel\xc4\x8duki, (tur\xc5\xa1ko Sel\xc3\xa7uklular), so bili sunitska muslimanska dinastija, ki je od 11. do 14. stoletja vladala delu srednjeazijskih step in  Bli\xc5\xbenjega Vzhoda. Ustanovili so Veliki Seld\xc5\xbeu\xc5\xa1ki imperij, ki se je raztezal od Male Azije do Pand\xc5\xbeaba._NEWLINE_Seld\xc5\xbeuki izhajajo iz turkmenske plemenske zveze v osrednji Aziji in so za\xc4\x8detniki \xc5\xa1irjenja tur\xc5\xa1ke mo\xc4\x8di na Bli\xc5\xbenji vzhod. Danes se nanje gleda kot na kulturne prednike Zahodnih Turkov \xe2\x80\x93 dana\xc5\xa1njih prebivalcev Azerbajd\xc5\xbeana, Tur\xc4\x8dije in Turkestana. Bili so veliki pokrovitelji perzijske kulture, umetnosti, literature in jezika. Seld\xc5\xbeuki so privzeli perzijsko kulturo in jezik in so igrali pomembno vlogo v razvoju tur\xc5\xa1ko-perzijske tradicije, ki jo lahko opi\xc5\xa1emo kot \xc2\xbbperzijska kultura pod pokroviteljstvom tur\xc5\xa1ko govore\xc4\x8dih vladarjev\xc2\xab.\n_START_SECTION_\nPoreklo in nastanek Seld\xc5\xbeukov (9. stoletje \xe2\x80\x93 1035)\n_START_PARAGRAPH_\nTur\xc5\xa1ke horde so \xc5\xbee pred 9. stoletjem prekora\xc4\x8dile Volgo in vdrle v stepe ob \xc4\x8crnem morju. Cesarska dru\xc5\xbeina Seld\xc5\xbeukov izhaja iz veje ogu\xc5\xa1kih Turkov Kinikov, ki so v 9. stoletju \xc5\xbeiveli na obrobju muslimanskega sveta severno od Kaspijskega in Aralskega jezera in so bili podlo\xc5\xbeni ogu\xc5\xa1kemu kaganatu Jabgu v Kirgi\xc5\xa1ki stepi v Turkestanu. _NEWLINE_Na za\xc4\x8detku 10. stoletja  je poglavar Seld\xc5\xbeukov ben Dudak (prvotno Sel\xc4\x8duk, umrl 922) zaradi plemenskih sporov pobegnil iz Turkestana v perzijsko provinco D\xc5\xbeenda, prestopil v islam, sodeloval v notranjih vojnah v Perziji in se nato vrnil v domovino, kjer se je ponovno oklical za poglavarja.\n_START_SECTION_\nVzpon (1035-1063)\n_START_PARAGRAPH_\nSeld\xc5\xbeukov vnuk Togrul beg je izkoristil slabost Perzije in je s pomo\xc4\x8djo svojega brata \xc4\x8cagri bega z nekaj oghu\xc5\xa1kimi plemeni osvojil Horasan, se v Ni\xc5\xa1apuru proglasil za sultana in se za\xc4\x8del vojskovati z Gaznavidi. Z zdru\xc5\xbeeno oghu\xc5\xa1ko vojsko je leta 1035 v bitki pri Nesi zmagal in prvi\xc4\x8d odlo\xc4\x8dilno premagal starega nasprotnika. Leta 1038 je Togrul beg ponovno zmagal, tokrat v bitki pri Serasu, vkorakal v Ni\xc5\xa1apur in razglasil neodvisnost. Dve leti kasneje je z vojsko 20.000 lahkih konjenikov v bitki pri Dandanakanu zdrobil veliko gaznavidsko vojsko, v kateri je bilo 300 bojnih slonov in 50.000 vojakov, v glavnem te\xc5\xbekih konjenikov in pe\xc5\xa1cev. Zmago je dosegel z znano seld\xc5\xbeu\xc5\xa1ko taktiko udari-in-se-umakni: Seld\xc5\xbeuki so se umaknili v pu\xc5\xa1\xc4\x8davo, Gaznavidi pa so jim sledili in v pu\xc5\xa1\xc4\x8davi ostali brez hrane in vode. Oslabljeno vojsko so Seld\xc5\xbeuki nato premagali v enem samem odlo\xc4\x8dilnem spopadu. Zmaga je pomenila za\xc4\x8detek Seld\xc5\xbeu\xc5\xa1kega imperija, ki se je za\xc4\x8del hitro \xc5\xa1iriti proti zahodu._NEWLINE_Togrul begovi generali so kmalu osvojili Kerman, Sistan in Bust v Perziji, Makran na obali Indijskega oceana in Horezm. Med pohodom proti Gaznavidom sta se jim vdali tudi pomembni mesti Balh in D\xc5\xbeurd\xc5\xbean v Horasanu. Na koncu so Seld\xc5\xbeuki in Gaznavidi podpisali mirovno pogodbo in za mejo med obema imperijema dolo\xc4\x8dili gorovje Hinduku\xc5\xa1. \xc4\x8cagri beg je leta 1060 v Serahu umrl. Star je bil sedemdeset let, pokopali pa so ga v Mervu. Po njegovi smrti se je seld\xc5\xbeu\xc5\xa1ka ekspanzija nadaljevala. Osvojili so mesta Kazven, Esfahan, Rey (dana\xc5\xa1nji Teheran), Hamadan in pokrajino Azerbajd\xc5\xbean. _NEWLINE_S Togrulom se za\xc4\x8denja obdobje Velikih Seld\xc5\xbeukov. Njegov naslednik Alp Arslan (1063- 1072) je leta 1071 v bitki pri Manzikertu porazil bizantinskega cesarja Romana IV. Diogena in seld\xc5\xbeu\xc5\xa1ka dr\xc5\xbeava je postala najve\xc4\x8dja voja\xc5\xa1ka sila na Vzhodu. Alp Arslan je osvojil ve\xc4\x8dino Male Azije, njegov naslednik Malik \xc5\xa0ah I. (1072-1092) pa je osvojil \xc5\xa1e Sirijo in Jeruzalem.  _NEWLINE_Nato so se Seld\xc5\xbeuki obrnili proti bogati Mali Aziji. Oghu\xc5\xa1ka plemena, ki so se preimenovala v Turkmene, so potrebovala \xc5\xbeivljenjski prostor, ker so bile srednjeazijske stepe presuhe in neprimerne za \xc5\xbeivljenje. Togrul beg je svoje konjenike poslal proti vzhodnim delom Male Azije, kjer so se leta 1048 pri Pasinlerju spopadli z bizantinsko-gruzijsko vojsko in zmagali. Med njihovim pohodom se je v cesarstvu za\xc4\x8dela vstaja, ki jo je vodil Ibrahim Yinal. Vstajo so kmalu zatrli  in se odpravili na nov voja\xc5\xa1ki pohod, tokrat proti \xc5\xa1iitom Bujidom, in osvojili dele Iraka, Fars, Ahvaz, Huzistan in Al-D\xc5\xbeaziro (severno Mezopotamijo). Leta 1055 je Togrul beg vkorakal v Bagdad in osvobodil abasidskega kalifa izpod bujidske nadoblasti. Od kalifa je nasledil naslov Vladar de\xc5\xbeel Vzhoda in Zahoda in postal za\xc5\xa1\xc4\x8ditnik kalifata._NEWLINE_Ibrahim Jinal se je ponovno uprl, vendar so ga pri Reyu porazili in ubili. Medtem, ko se je Togrul beg ukvarjal z Ibrahimom Jinalom, so ostanki Bujidov ponovno osvojili Bagdad in izgnali abasidskega kalifa. Togrul beg se je kmalu zatem vrnil, ponovno osvojil Bagdad in izgnal Bujide. Leta 1063 je v Reyu umrl in tam so ga tudi pokopali.\n_START_SECTION_\nObdobje Alp Arslana (1064-1072)\n_START_PARAGRAPH_\nTogrul beg ni imel otrok, zato ga je nasledil \xc4\x8cagri begov sin Alp Arslan. Veliki vezir Kunduri in nekaj generalov, med njimi Kutalmi\xc5\xa1, se z izborom niso strinjali in so nameravali za sultana postaviti  emirja Sulejmana, zato so se uprli. Alp Arslan je upor hitro zatrl in za\xc4\x8del na\xc4\x8drtovati nova osvajanja v Mali Aziji. Po kratkem obleganju je zasedel trdnajvo Ani, se vrnil v prestolnico in nato od\xc5\xa1el na vojni pohod proti oghu\xc5\xa1kim plemenom, ki so \xc5\xbeivela severno od Aralskega jezera. Plemena so priznala Arslanovo nadoblast in sprejela seld\xc5\xbeu\xc5\xa1ko za\xc5\xa1\xc4\x8dito. Med njegovim pohodom na sever, so generali Af\xc5\xa1in, Sunduk, Ahmed \xc5\xa0ah, D\xc5\xbeilmah, Mehmed, Sav Tegin, Aj Tegin in  Gumu\xc5\xa1 Tegin napadli vzhodne province Bizantinskega cesarstva. Ko se je Alp Arslan vrnil s pohoda, se je odpravil na jug proti egiptovskim vladarjem Fatimidom in zasedel Alep. Zatem je od\xc5\xa1el v vzhodno Anatolijo, ker je bizantinski cesar poslal proti njegovim generalom veliko vojsko._NEWLINE_Obe tur\xc5\xa1ki vojski sta se v vzhodni Anatoliji zdru\xc5\xbeili in v bitki pri Manzikertu leta 1071 katastrofalno porazili Bizantince. Bizantinsko cesarstvo je po porazu izgubilo svoje anatolske province (teme), iz katerih je prihajalo veliko \xc5\xa1tevilo voja\xc5\xa1kih obveznikov. Alp Arslan po zmagi ni prodiral naprej v Anatolijo, pa\xc4\x8d pa je to dovolil svojim turkomanskim generalom. Dovolil jim je tudi ustanavljanje majhnih kne\xc5\xbeevin - beglukov, ki so mu bile seveda pokorne. Turkmeni so v naslednjih dveh desetletjih preplavili Malo Azijo in pri\xc5\xa1li vse do Egejskega morja. _NEWLINE_Po pohodu v Anatolijo je izbruhnila vojna med seld\xc5\xbeu\xc5\xa1kim guvernerjem Horezma in Karakanidi. Alp Arslan se je takoj odpravil na vzhodno mejo, da kon\xc4\x8da vojno. Med obleganjem trdnjave Barzam ga je zahrbtno napadel poveljnik trdnjave Jusuf Harezmi. Jusufa ja Alp Arslanova stra\xc5\xbea ubila, Alp Arslan pa je kmalu zatem zaradi ran umrl.\n_START_SECTION_\nZlata doba: obdobje Malik \xc5\xa0aha I (1072-1092)\n_START_PARAGRAPH_\nPo Alp Arslanovi smrti leta 1072 je postal seld\xc5\xbeu\xc5\xa1ki sultan Malik \xc5\xa0ah, ki je potreboval nekaj let, da je porazil svojega strica Kavurda, ki je tudi bil kandidat za sultana. Ko je zatrl stri\xc4\x8dev upor in ga ubil, se je odpravil nad uporne Karakanide in Gaznavide, jih porazil in prisilil, da so s Seld\xc5\xbeuki sklenili mir. Prestolnico je iz Reya preselil v Esfahan, organiziral tri vojne pohode v Gruzijo in prodrl vse do \xc4\x8crnega morja. _NEWLINE_Seld\xc5\xbeu\xc5\xa1ki imperij se je zdaj raztezal od obale Sredozemlja na zahodu do gora v osrednji Aziji na vzhodu. Njegovi vazali so bili Armenci, Gruzijci, Abasidi, Karakanidi in Gaznavidi. Dr\xc5\xbeavo je upravljal izjemno sposoben sunitski Perzijec Nizamal Al Mulk, ki je bil veliki vezir \xc5\xbee med vladanjem Alp Arslana. Nizamal Al Mulk je v dr\xc5\xbeavi vpeljal voja\xc5\xa1ki sistem Ikta, ki je bil podoben bizantinskim temam in kitajskemu sistemu Fu. V Bagdadu je ustanovil slavno islamsko univerzo Nizamiyah Madrasah.  _NEWLINE_Malik \xc5\xa0ah je Bagdad obiskal dvakrat: prvi\xc4\x8d leta 1087, ko ga je bagdadski kalif razglasil za Sultana de\xc5\xbeel Vzhoda in Zahoda in leta 1091. Leta 1090 je podjarmil uporni\xc5\xa1ke Karakanide, do leta 1091 pa so njegovi generali premagali \xc5\xa1e Sirijo, Hejaz, Jemen in Aden._NEWLINE_Med njegovim vladanjem so najve\xc4\x8dji problem postali Asasini Hasana Sabaha, ki so najprej ubili velikega vezirja Nizamala Al Mulka, nato pa \xc5\xa1e nekaj slavnih turkmenskih emirov in generalov. Malik \xc5\xa0ah je proti njim poslal manj\xc5\xa1o vojsko in oblegal njihovo glavno opori\xc5\xa1\xc4\x8de Alamut, vendar so obleganje zaradi Malikove smrti leta 1092 prekinili.'