b'\n_START_ARTICLE_\nNima Arkani-Hamed\n_START_SECTION_\nZgodnje \xc5\xbeivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nNjegova star\xc5\xa1a, o\xc4\x8de D\xc5\xbeafargholi \xc2\xbbD\xc5\xbeafar\xc2\xab\xc2\xa0Arkani-Hamed in Hamideh Alasti sta oba fizika iz Irana. O\xc4\x8de je doma iz Tabriza in je delal za Program Apollo v zgodnjih 1970-ih,, bil vodja Oddelka za fiziko na \xc5\xa0arifovi tehnolo\xc5\xa1ki univerzi v Teheranu, kasneje pa je pou\xc4\x8deval geoznanosti in planetologijo na Univerzi McGill v Montrealu. Nima je kot otrok z dru\xc5\xbeino emigriral v Kanado.\n_START_SECTION_\nZnanstveno delo\n_START_PARAGRAPH_\nDiplomiral je na Univerzi v Torontu z dvojno odli\xc4\x8dnostno diplomo iz matematike in fizike leta 1993. Nato je od\xc5\xa1el na Univerzo Kalifornije v Berkeleyju na doktorski \xc5\xa1tudij, kjer je delal pod mentorstvom Lawrencea Johna Halla. Med \xc5\xa1tudijem se je ve\xc4\x8dino \xc4\x8dasa ukvarjal z raziskavami supersimetrije in fiziko okusa. Njegova doktorska disertacija je imela naslov Supersimetrija in hierarhije (Supersymmetry and Hierarchies). Doktoriral je leta 1997 in od\xc5\xa1el v SLAC Univerze Stanford na podoktorski \xc5\xa1tudij. V tem \xc4\x8dasu je delal z Dimopoulosom in razvil paradigmo velikih dodatnih razse\xc5\xbenosti._NEWLINE_V letu je od\xc5\xa1el na Oddelek za fiziko UCLA. V za\xc4\x8detku januarja 2001 je od\xc5\xa1el predavat na Univerzo Harvard. Kmalu zatem je za\xc4\x8del delati s Georgijem in Cohenom o zamisli nujnih dodatnih razse\xc5\xbenostih, ki so jo poimenovali razse\xc5\xbenostna dekonstrukcija. Te zamisli so vodile do razvoja teorije malih Higgsov._NEWLINE_Leta 2006 je skupaj z Motlom, Nicolisom in Vafo predlagal \xc5\xa1ibke gravitacije (domneva WGC)._NEWLINE_Uradno je na Harvardu postal profesor jeseni 2002. Ve\xc4\x8dkrat je nastopil na razli\xc4\x8dnih televizijskih programih in spregovoril v \xc4\x8dasopisih, kjer je govoril o prostoru, \xc4\x8dasu, razse\xc5\xbenostih in trenutnemu stanju teoreti\xc4\x8dne fizike. Leta 2013 je nastopil v dokumentarnem filmu Particle Fever o Velikem hadronskem trkalniku (LHC). Leta 2007 je sodeloval pri projektu Stock Exchange of Visions Benettonovega raziskovalnega sredi\xc5\xa1\xc4\x8da Fabrica. _NEWLINE_Leta 2010 je imel na Univerzi Cornell pet predavanj v nizu Messengerjevega predavanja z naslovom Prihodnost osnovne fizike (The Future of Fundamental Physics)._NEWLINE_Leta 2015 so ga izbrali v odbor za podelitev prebojne nagrade za osnovno fiziko._NEWLINE_Je tudi profesor fizike Andrewa D. Whitea na Univerzi Cornell.\n_START_SECTION_\nPriznanja\n_START_PARAGRAPH_\nV letu 2009 so ga izbrali za \xc4\x8dlana Ameri\xc5\xa1ke akademije umetnosti in znanosti.\n_START_SECTION_\nNagrade n \xc4\x8dastni naslovi\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 2000 je prejel Packardovo in Sloanovo \xc5\xa1tipendijo._NEWLINE_Leta 2003 mu je Evropsko fizikalno dru\xc5\xa1tvo podelilo medaljo Gribova. Poleti 2005 je prejel nagrado dru\xc5\xa1tva Phi Beta Kappa za odli\xc4\x8dnost v pou\xc4\x8devanju._NEWLINE_Leta 2008 mu je Univerza v Tel Avivu podelila nagrado Raymonda in Beverly Sackler za mladega znanstvenika, ki je dal izjemne in osnovne doprinose v fizikalne znanosti._NEWLINE_Julija 2012 je bil skupaj z osmimi fiziki otvoritveni prejemnik Milnerjeve prebojne nagrade za osnovno fiziko.'