b'\n_START_ARTICLE_\nRepnica\n_START_PARAGRAPH_\nRepnica je jama, skopana v kremen\xc4\x8dev pesek, ki slu\xc5\xbei kot kmetijski objekt za shrambo pridelkov. Ime je dobila po repi, ki je bila eden izmed glavnih kmetijskih pridelkov. Repnice so zna\xc4\x8dilne za obmo\xc4\x8dje Bizeljskega gri\xc4\x8devja, natan\xc4\x8dneje vasi krajevnih skupnosti Bizeljsko, Pi\xc5\xa1ece in Globoko v Ob\xc4\x8dini Bre\xc5\xbeice. Obmo\xc4\x8dje, primerno za izkop, je veliko vsega kakih 8 kvadratnih kilometrov. Tu se namre\xc4\x8d nahajajo pe\xc5\xa1\xc4\x8dene naplavine, ki so ostanek nekdanjega Panonskega morja izpred ve\xc4\x8d milijonov let. Kmetje so tako pri kopanju repnic pogosto naleteli tudi na fosilizirane \xc5\xa1koljke. Nekdaj je obstajalo kakih 200 repnic, danes pa jih je \xc5\xa1e kakih 100._NEWLINE_Repnice imajo stalno temperaturo pribli\xc5\xbeno 8 \xc2\xb0C in visoko vlago med 80 in 95\xc2\xa0%. Kot take so primerne za shrambo polj\xc5\xa1\xc4\x8din, kot so repa, krompir, korenje, in tudi sadja \xe2\x80\x93 predvsem jabolk. Ljudje pripovedujejo, da so jabolka, shranjena v repnicah, ohranila sve\xc5\xbeino in \xc4\x8dvrstost vse do naslednje sezone. Danes se uporabljajo tudi za shranjevanje vina, vendar le-tega hranijo v steklenicah ali nerjave\xc4\x8dih cisternah, saj leseni sodi zaradi velike vlage v prostoru niso primerni za shranjevanje.\n_START_SECTION_\nNastanek\n_START_PARAGRAPH_\n\xc4\x8cas za\xc4\x8detka nastajanja repnic ni natanko znan, so pa najstarej\xc5\xa1e \xc5\xa1e obstoje\xc4\x8de iz prve polovice 19. stoletja. Nastale so tako, da so kmetje gri\xc4\x8devnatih kmetij v pe\xc5\xa1\xc4\x8deno vzpetino skopali rov, ki so ga v notranjosti raz\xc5\xa1irili v prostor. Vhod je bilo treba nujno obzidati in za\xc5\xa1\xc4\x8dititi z vrati, saj se je sicer zaradi dolgotrajne izpostavitve vremenskim pojavom za\xc4\x8del kru\xc5\xa1iti. Rove (hodnike) in prostore so pogosto skopali tako, da je bil strop\xc2\xa0\xc2\xbbobokan\xc2\xab. Najve\xc4\x8dja prednost gradnje je ta, da kmetje niso rabili nobenega gradbenega materiala, saj je pesek zaradi zbitih skladov zelo \xc4\x8dvrst in obstojen. Pri delu so si pomagali s krampom, lopato in samokolnico, s katero so odva\xc5\xbeali nakopani pesek ven. Po pripovedovanju kmetov dobi pesek, ki je sprva zbit, pri kopanju skorajda dvakratni volumen. Krampe so morali vsaki dan poklepati, saj se pri kopanju tako obrusijo, da so brez tega neuporabni. Ko so bili prostori oblikovani, so za zgladitev sten in stropov uporabili posebno strgalo \xe2\x80\x93 kovinsko orodje s \xc5\xa1irokim trikotnim rezilom.'