b'\n_START_ARTICLE_\nHeinrich Hoffmann\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nNjegov o\xc4\x8de je bil arhitekt in mestni gradbeni in\xc5\xa1pektor. Po kon\xc4\x8dani gimnaziji v Frankfurtu je v letih 1829-1832 \xc5\xa1tudiral medicino v Heidelbergu in Halleju, kjer je leta 1833 promoviral. Po kraj\xc5\xa1em bivanju v Parizu, se je avgusta 1834 vrnil v Frankfurt, kjer mu je leta 1935 mestna uprava dodelila delovno mesto zdravnika v pokopali\xc5\xa1ki mrtva\xc5\xa1nici. Poleg tega je bil dejaven kot zdravnik splo\xc5\xa1ne medicine in porodni\xc4\x8dar, v letih 1835\xe2\x88\x921846 je delal tudi v bolni\xc5\xa1nici za reve\xc5\xbee. Leta 1836 je postal \xc4\x8dlan prostozidarske lo\xc5\xbee Zur Einigkeit, vendar jo je \xc4\x8dez nekaj let spet zapustil, ker ni sprejemala judovskih prostozidarjev. Leta 1840 se je poro\xc4\x8dil s h\xc4\x8derjo frankfurtskega klobu\xc4\x8darskega tovarnarja Therese Donner, s katero je imel tri otroke. V letih 1844-1851 je pou\xc4\x8deval anatomijo na frankfurtskem in\xc5\xa1titutu Senckenberg._NEWLINE_Leta 1848 je bil poslanec v frankfurtskem predparlamentu in na svojem domu gostil poznej\xc5\xa1ega revolucionarja Friedricha Heckerja. Hoffmann sam je zagovarjal ustavno monarhijo pod pruskim vodstvom. V svojih satiri\xc4\x8dnih spisih je jasno nastopil proti republikancem. Leta 1866 je zagovarjal aneksijo Svobodnega mesta Frankfurt s strani Prusije._NEWLINE_Od leta 1851 do upokojitve leta 1888 je bil direktor frankfurtskega Zavoda za du\xc5\xa1evno bolne in bolnike z epilepsijo, takratne psihiatri\xc4\x8dne klinike v Frankfurtu ob Majni. Hoffmann velja za pionirja pedopsihiatrije. Po upokojitvi je napisal spomine, ki so bili objavljeni \xc5\xa1ele leta 1926. Po njem je imenovana ulica v Frankfurtu, kjer se nahaja Center za psihiatrijo frankfurtske univerzitetne klinike. Njemu sta posve\xc4\x8dena dva muzeja in ve\xc4\x8d spominskih plo\xc5\xa1\xc4\x8d. Hoffmann je v Frankfurtu v \xc4\x8dasu svojega \xc5\xbeivljenja postal ugledna in znana osebnost ter je bil \xc4\x8dlan ve\xc4\x8d nepoliti\xc4\x8dnih javnih ustanov, mdr. frankfurtskega umetnostnega muzeja in Mozartove fundacije.\n_START_SECTION_\nLiterarno delo\n_START_PARAGRAPH_\nOd leta 1842 je pod razli\xc4\x8dnimi psevdonimi objavljal pesmi in gledali\xc5\xa1ka dela. Svetovno znan pa je postal z otro\xc5\xa1ko slikanico Peter Ku\xc5\xa1ter, ki jo je sam napisal in ilustriral v adventu 1844. Prvi\xc4\x8d je iz\xc5\xa1la leta 1845._NEWLINE_Leta 1851 pa je objavil bo\xc5\xbei\xc4\x8dno pravljico \xe2\x80\x9eK\xc3\xb6nig Nu\xc3\x9fknacker und der arme Reinhold\xe2\x80\x9c. V njej igra posebno vlogo hresta\xc4\x8d._NEWLINE_Hoffmann je objavil tudi ve\xc4\x8dje \xc5\xa1tevilo drugih leposlovnih del, med drugim tudi satire in (pogosto humorne) pesmi za odrasle. Njegove satire ka\xc5\xbeejo na mo\xc4\x8dan osebni skepticizem do vseh vrst ideologij ter na odpor do religioznega, filozofskega ali politi\xc4\x8dnega fanatizma.'