b"\n_START_ARTICLE_\nMemfis, Egipt\n_START_SECTION_\nLega\n_START_PARAGRAPH_\nMemfis le\xc5\xbei 20 km ju\xc5\xbeno od Kaira na zahodni obali Nila. V zgodovinskih upravnih mejah Memfisa stojijo sodobna mesta Mit Rahina, Dahshur, Abusir, Abu Gorab in Zawyet el'Aryan. Memfis je ozna\xc4\x8deval mejo med Gornjim in Spodnjim Egiptom \xe2\x80\x93 22. nomo Gornjega Egipta in 1. nomo Spodnjega Egipta.\n_START_SECTION_\nPrebivalstvo\n_START_PARAGRAPH_\nPodro\xc4\x8dje starodavnega mesta je zdaj nenaseljeno. Najbli\xc5\xbeje naselje je mesto Mit Rahina. Ocene \xc5\xa1tevila prebivalcev so v razli\xc4\x8dnih virih zelo razli\xc4\x8dne. Po mnenju T. Chandlerja je imelo pribli\xc5\xbeno 30.000 prebivalcev in bilo od ustanovitve do okoli leta 2250 pr. n. \xc5\xa1t. in od leta 1557 do 1400 pr. n. \xc5\xa1t. dale\xc4\x8d najve\xc4\x8dje mesto na svetu. K.A. Bard je v ocenah bolj skromen in m\xc3\xa9ni, da je imelo v Starem kraljestvu okoli 6.000 prebivalcev.\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nMemfis je bil prestolnica Starega Egipta ve\xc4\x8d kot osemnajst zaporednih dinastij Starega kraljestva. Vi\xc5\xa1ek presti\xc5\xbea je dosegel med vladavino 6. dinastije kot sredi\xc5\xa1\xc4\x8de \xc4\x8da\xc5\xa1\xc4\x8denja Ptaha, boga stvaritve sveta in umetni\xc5\xa1kih del. Sfinga iz alabastra, ki \xc4\x8duva Ptahovo sveti\xc5\xa1\xc4\x8de, je spomenik nekdanje mo\xc4\x8di in presti\xc5\xbea. Glavni predmet \xc4\x8da\xc5\xa1\xc4\x8denja v mestu je bila Memfi\xc5\xa1ka triada, sestavljena iz stvarnika sveta Ptaha, njegove \xc5\xbeene Sekmet in njunega sina Nefertuma. _NEWLINE_Kmalu po za\xc4\x8detku vladavine  18. dinastije in vzponu Teb in Novega kraljestva je za\xc4\x8del Memfis propadati. Ponovno je o\xc5\xbeivel pod Perzijci in po ustanovitvi Aleksandrije padel na trdno drugo mesto. V Rimskem cesarstvu je Aleksandrija ostala najpomembnej\xc5\xa1e egip\xc4\x8dansko mesto. Memfis je ostal na drugem mestu do ustanovitve Fustata (ali Fostata) leta 641 n. \xc5\xa1t. Mesto je bilo zatem ve\xc4\x8dinoma opu\xc5\xa1\xc4\x8deno in je postalo vir gradbenega materiala za okoli\xc5\xa1ka naselja. V 12. stoletju je bilo \xc5\xa1e vedno obse\xc5\xbeen kup ru\xc5\xa1evin, potem pa se je kmalu spremenilo v skupino nizkih ru\xc5\xa1evin in raztresenih kamnov.\n_START_SECTION_\nLegendarna zgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nLegenda, ki jo je zapisal sve\xc4\x8denik Maneto, pravi, da je faraon Menes, ki je zdru\xc5\xbeil obe de\xc5\xbeeli, ustanovil prestolnico na obali Nila, tako da je z jezovi in nasipi preusmeril tok reke. Gr\xc5\xa1ki zgodovinar Herodot pripoveduje podobno zgodbo in nadaljuje, da so Perzijci, ki so bili med njegovim obiskom mesta suvereni Egipta, posve\xc4\x8dali posebno pozornost jezovom, ki so branili mesto pred vsakoletnimi poplavami. Menes je bil morda mitolo\xc5\xa1ki kralj, podoben rimskemu Romulu. Nekateri zgodovinarji sklepajo, da se je Egipt najverjetneje zdru\xc5\xbeil zaradi vzajemnih potreb in nato razvil kulturne vezi in trgovinska partnerstva, \xc4\x8deprav ni sporno, de je bila prva prestolnica zdru\xc5\xbeenega Egipta prav Memfis. Egiptologi so legendarnega Menesa poistovetili z zgodovinskim Narmerjem, ki je predstavljen na Narmerjevi paleti. Narmer je osvojil Nilovo delto v Spodnjem Egiptu in se razglasil za faraona. Tablica je datirana v okoli 31. stoletje pr. n. \xc5\xa1t. in bi lahko bila povezana z zgodbo o Menesovi zdru\xc5\xbeitvi Egipta. Leta 2012 so na Sinaju odkrili napis, ki opisuje obisk preddinasti\xc4\x8dnega kralja Iri-Hora v Memfisu. Ker je Iri-Hor \xc5\xbeivel dve generaciji pred Narmerjem, slednji ni mogel biti ustanovitelj mesta.\n_START_SECTION_\nStaro kraljestvo\n_START_PARAGRAPH_\nO Memfisu v Starem kraljestvu je malo znanega. Bil je prestolnica bogu ljubim faraonom, ki so iz mesta vladali od stanovitve Prve dinastije (okoli  3050 pr. n. \xc5\xa1t.). V zgodnjih letih Menesove vladavine je bil sede\xc5\xbe vlade v Thinisu, malo ju\xc5\xbeneje od Memfisa. Po Manetonu je \xc2\xbbBele zidove\xc2\xab\xc2\xa0 (Ineb-hed\xc5\xbe) ustanovil Menes. Nekatera besedila omenjajo, da je Trdnjavo z belim obzidjem zgradil kralj zase, da bi la\xc5\xbee nadziral zvezo med dvema rivalskima kraljestvoma. Kompleks faraona D\xc5\xbeoserja iz tretje dinastije, ki stoji v anti\xc4\x8dni nekropoli Sakare, bi lahko bil kraljeva pogrebna dvorana, saj vsebuje vse za to potrebne elemente: templje, oltarje, ceremonialna dvori\xc5\xa1\xc4\x8da, pala\xc4\x8de in voja\xc5\xa1nice._NEWLINE_Zlata doba Memfisa se je za\xc4\x8dela s 4. dinastijo, ki je, zgleda, podpirala vlogo Memfisa kot vladarske rezidence, v kateri so faraoni prejeli dvojno krono, bo\xc5\xbeansko manifestacijo zdru\xc5\xbeitve Dveh de\xc5\xbeel. Kronanja in praznovanja, na primer praznik setve, so se dogajala v Ptahovem templju. Najstarej\xc5\xa1e znake tak\xc5\xa1nih ceremonijalov so odkrili v D\xc5\xbeoserjevi grobnici._NEWLINE_V tem obdobju se je razvilo tudi sve\xc4\x8deni\xc5\xa1tvo Ptahovega templja. Pomembnost sveti\xc5\xa1\xc4\x8da v tistem \xc4\x8dasu dokazujejo ra\xc4\x8duni za hrano in druge potreb\xc5\xa1\xc4\x8dine, potrebne za pogrebne sve\xc4\x8danosti vladarjev in drugih visokih osebnosti. Sveti\xc5\xa1\xc4\x8de je omenjeno tudi v letopisih, ohranjenih na Kamnu iz Palerma, ki se za\xc4\x8denjajo z vladavino faraona Mikerina. Znana so tudi imena memfi\xc5\xa1kih visokih sve\xc4\x8denikov, ki so delovali v parih najmanj do vladavine faraona Tetija._NEWLINE_Arhitektura tega obdobja je podobna tisti v Gizi, kraljevski nekropoli 4. dinastije, kjer so nedavna izkopavanja razkrila, da so bila dogajanja v kraljestvu osredoto\xc4\x8dena na gradnjo kraljeve grobnice. Memfis je bil takrat dedi\xc4\x8d dolge arhitekturne in umetnostne prakse, katero so navdihovali spomeniki prej\xc5\xa1njih vladarjev._NEWLINE_Vse omenjene nekropole so obkro\xc5\xbeala prebivali\xc5\xa1\xc4\x8da obrtnikov in delavcev, ki so se ukvarjali izklju\xc4\x8dno z gradnjo kraljevih grobnic. Njihova naselja so se \xc5\xa1irila ve\xc4\x8d kilometrov v vse smeri in skupaj z Memfisom tvorila megalopolis s templji, cestami in kanali, poveznimi s pristani\xc5\xa1\xc4\x8di na Nilu. Obseg mesta se je postopoma zelo pove\xc4\x8dal, sredi\xc5\xa1\xc4\x8de mesta pa je ostalo v okolici Ptahovga templja.\n_START_SECTION_\nSrednje kraljestvo\n_START_PARAGRAPH_\nNa za\xc4\x8detku Srednjega kraljestva sta se prestolnica in faraonov dvor preselila na jug v Tebe in pustile Memfis za nekaj \xc4\x8dasa v senci. Memfis je kljub temu, da je izgubil polo\xc5\xbeaj sredi\xc5\xa1\xc4\x8da politi\xc4\x8dne mo\xc4\x8di, ostal morda najpomembnej\xc5\xa1e sredi\xc5\xa1\xc4\x8de trgovine in umetnosti, kar dokazujejo obrtni\xc5\xa1ke \xc4\x8detrti in pokopali\xc5\xa1\xc4\x8da zahodno od Ptahovega templja._NEWLINE_Odkrile so se tudi sledi, ki ka\xc5\xbeejo, da je bilo mesto arhitekturno sredi\xc5\xa1\xc4\x8de tistega \xc4\x8dasa. Velika granitna daritvena plo\xc5\xa1\xc4\x8da faraona Amenemheta I. omenja, da je dal vladar zgraditi sveti\xc5\xa1\xc4\x8de bogu Ptahu, za\xc5\xa1\xc4\x8ditniku resnice. Za vladarje Srednjega kraljestva je znano, da so organizirali gusarske odprave, roparske in voja\xc5\xa1ke pohode preko meja kraljestva in postavili \xc5\xa1tevilne kipe v \xc4\x8dast bogov. V ru\xc5\xa1evinah Ptahovega templja so odkrili blok z imenom Senusreta II. in napisom, da je dal svoj prispevek kot darilo memfi\xc5\xa1kim bogovom. Odkrili so tudi veliko restavriranih kipov, ki jih pripisujejo faraonom iz 12. dinastije. Mednje spadata kamnita giganta, izkopana iz ru\xc5\xa1evin templja, kasneje restavrirana z imenom  Ramzesa II. Njegov kip je zdaj razstavljen v Egip\xc4\x8danskem muzeju v Kairu._NEWLINE_Po zapisih gr\xc5\xa1kega zgodovinarja Herodota in Diodora Sicilskega je Amenemhet III. zgradil severna vhodna vrta v Ptahov tempelj. Med izkopavanji pod vodstvom Flindersa Petrieja so v tem delu templja resni\xc4\x8dno odkrili ostanke njemu pripisane gradnje. Omeniti je treba tudi to, da so v tem \xc4\x8dasu v bli\xc5\xbeini kraljevih piramid v Sakari gradili tudi mastabe visokih Ptahovih sve\xc4\x8denikov, kar ka\xc5\xbee, da so bili v tem \xc4\x8dasu faroni tesno povezani z duhov\xc5\xa1\xc4\x8dino. V 13. dinastiji se je ta trend nadaljeval. Nekaj faraonov iz te dinastije je bilo pokopanih v Sakari, kar dokazuje, da je Memfis obdr\xc5\xbeal svoj polo\xc5\xbeaj v srcu monarhije. _NEWLINE_Z invazijo Hiksov in njihovim vzponom na oblast okoli leta 1650 pr. n. \xc5\xa1t. je Memfis do\xc5\xbeivel obleganje. Po njegovem padcu so hi\xc5\xa1ki kralji \xc5\xa1tevilne spomenike in kipe odstranili, oplenili ali uni\xc4\x8dili. S plenom so kasneje okrasili svojo novo prestolnico Avaris.\n_START_SECTION_\nNovo kraljestvo\n_START_PARAGRAPH_\n18. dinastija se je za\xc4\x8dela z zmago Tebancev nad Hiksi. Amenhotep II. (vladal 1427\xe2\x80\x931401/1397 pr. n. \xc5\xa1t.) in Tutmoz IV. (vladal 1401-1391 ali 1397\xe2\x80\x931388 pr. n. \xc5\xa1t.) sta sicer posve\xc4\x8dala nekaj pozornosti Memfisu, ve\xc4\x8dina oblasti pa je ostala na jugu. V dolgem obdobju miru, ki je sledilo, se je v mesto ponovno vrnila blaginja, ki je bila posledica predvsem njegovega strate\xc5\xa1kega polo\xc5\xbeaja. Zaradi utrditve poslovnih vezi z drugimi kraljestvi je pristani\xc5\xa1\xc4\x8de Peru-nefer (dobesedno Sre\xc4\x8dno pot) postalo vrata kraljestva v sosednje regije, vklju\xc4\x8dno z Biblosom in Levantom. _NEWLINE_V Novem kraljestvu je Memfis postal sredi\xc5\xa1\xc4\x8de izobra\xc5\xbeevanja kronskih princev in plemi\xc5\xa1kih sinov. V Memfisu je bil rojen in vzgojen faraon Amenhotep II., ki je med vladavino svojega o\xc4\x8deta postal setem \xe2\x80\x93 visoki sve\xc4\x8denik Spodnjega Egipta. Njegov sin Tutmozis IV. je med bivanjem v Memfisu kot mlad princ do\xc5\xbeivel svoje slavne dokumentirane sanje. Med raziskovanjem mesta je pruski egiptolog Karl Richard Lepsius (1810\xe2\x80\x931884) vzhodno od Ptahovega templja odkril vrsto blokov in po\xc5\xa1kodovanih kolonad, ki so spadale h kraljevi rezidenci, najverjetneje k obredni dvorani. _NEWLINE_Tempelj boginje Astarte, mezopotamsko/asirske boginje plodnosti in vojne (babilonsko I\xc5\xa1tar), za katerega je Herodot pomotoma trdil, da je Afroditin, je bil zgrajen v \xc4\x8dasu 18. dinastije, verjetno med vladavino Amenhotepa III. (vladal 1391-1353 ali 1388-1351 pr. n. \xc5\xa1t.). Njegovo najpomembnej\xc5\xa1e delo v Memfisu je vsekakor tempelj z imenom  \xc2\xbbNebmatra, zdru\xc5\xbeen s Ptahom\xc2\xab. Lega tega sveti\xc5\xa1\xc4\x8da ni natan\xc4\x8dno dolo\xc4\x8dena, njegovi \xc5\xa1tevilni rjavi kvarcitni bloki pa so se v \xc4\x8dasu Ramzesa II. ponovno uporabili za gradnjo majhnega Ptahovega templja. Nekateri arheologi zato domnevajo, da je bil slednji zgrajen na mestu prej\xc5\xa1njega._NEWLINE_Po napisu, ki so ga odkrili v Memfisu, je Ehnaton (pred preimenovanjem Amenhotep IV., vladal 1353/51\xe2\x80\x931336/34 pr. n. \xc5\xa1t.) v mestu postavil Atenin tempelj. Pogrebno sobo enega od sve\xc4\x8denikov Ateninega kulta so odkrili v Sakari. Njegov naslednik Tutankamon (pred preimenovanjem Tutankaton, vladal 1332\xe2\x80\x931323 pr. n. \xc5\xa1t.) je pred koncem drugega leta svoje vladavine kraljevi dvor preselil iz Akenatonove prestolnice Akenaten (Obzorje Atene) v Memfis. S preselitvijo se je v mestu za\xc4\x8delo obdobje obnove templjev in obi\xc4\x8dajev. Na enob\xc3\xb3\xc5\xa1ko obdobje atenizma se je gledalo kot na herezijo._NEWLINE_Grobnice pomembnih visokih uradnikov, kot sta bila Horemheb in Maja, so bili v Sakari, \xc4\x8deprav je bil Horemheb kot faraon (1319\xe2\x80\x931292 pr. n. \xc5\xa1t.)  pokopan v Dolini kraljev. Horemheb je bil Tutankamonov in Ajev poveljnik armade, Maja pa dr\xc5\xbeavni zakladnik. Aj je bil sprva Tutankamonov glavni minister, potem pa ga je nasledil kot faraon (vladal 1323\xe2\x80\x931319 pr. n. \xc5\xa1t.). Da bi utrdil svojo oblast, se je poro\xc4\x8dil s Tutankamonovo vdovo Anksenamon, tretjo od \xc5\xa1estih h\xc4\x8dera Ehnatona in Nefretete. Njena usoda ni znana. Horemheb je naredil nekaj podobnega s poroko z Nefretetino sestro Mutnod\xc5\xbeemet. _NEWLINE_Nekaj dokazov ka\xc5\xbee, da je Memfis pod Ramzesom II. zaradi bli\xc5\xbeine njegove nove prestolnice Pi-Ramzes dobilo ve\xc4\x8dji politi\xc4\x8dni pomen. Faraon je v mestu zgradil mnogo spomenikov in ga okrasil s kolosalnimi simboli svoje slave. Njegov naslednik  Merneptah (vladal 1213\xe2\x80\x931203 pr. n. \xc5\xa1t.) je zgradil pala\xc4\x8do in jugovzhodni zid Ptahovega templja. V zgodnjem obdobju 19. dinastije je Memfis o\xc4\x8ditno ponovno vzbudil pozornost vladarjev, saj so med ru\xc5\xa1evinami mesta najbolj opazni dose\xc5\xbeki ravno te dinastije._NEWLINE_V 21. In 22. dinastiji se je nadaljeval verski razvoj, ki se je za\xc4\x8del z Ramzesom. Zgleda, da v tretjem vmesnem obdobju, v katerem so se v dr\xc5\xbeavi zgodile velike geopoliti\xc4\x8dne spremembe, Memfis ni nazadoval, in da so faraoni posku\xc5\xa1ali razviti memfi\xc5\xa1ki kult tudi v svoji novi prestolnici Tanis severovzhodno od Memfisa. Nekaj najdb iz nove prestolnice ka\xc5\xbee, da je bil v njej Ptahov tempelj. Siamon, \xc5\xa1esti vladar iz 21. dinastije, je zgradil tempelj, posve\xc4\x8den Amonu. Njegove ostanke je v zgodnjem 20. stoletju odkril Flinders Petrie ju\xc5\xbeno od komleksa Ptahovega templja._NEWLINE_Faraon \xc5\xa0o\xc5\xa1enk I. (vladal 943\xe2\x80\x93922 pr n. \xc5\xa1t.), ustanovitelj 22. dinastije, je zgradil prednje dvori\xc5\xa1\xc4\x8de in pilon Ptahovega templja, spomenik, ki ga je imenoval \xc2\xbbGrad milijonov let \xc5\xa0o\xc5\xa1enka, Amonovega ljubljenca\xc2\xab. Spomenik je obdajal pogrebni kult, dobro znan v Novem kraljestvu, ki je vladal \xc5\xa1e ve\xc4\x8d generacij po ustanovitvi templja. Vse to je nekaj znanstvenikov privedlo do sklepa, da bi v templju lahko bila tudi faraonova pogrebna soba. \xc5\xa0o\xc5\xa1enk je dal zgraditi tudi novo sveti\xc5\xa1\xc4\x8de boga Apisa, povezanega predvsem pogrebnimi obredi, v katerih so ubili bika in ga obredno mumificirali._NEWLINE_Nekropolo visokih sve\xc4\x8denikov v Memfisu, datirano v 22. dinastijo, so odkrili zahodno od foruma. V njej je bila kapela, katero je Ptahu posvetil princ \xc5\xa0o\xc5\xa1enk, sin Orsokona II. (vladal 872\xe2\x80\x93837 pr. n. \xc5\xa1t.). Njegov grob v Sakari je leta 1939 odkril Pierre Montet. Kapela je zdaj razstavljena na vrtovih Egiptovskega muzeja v Kairu.\n_START_SECTION_\nPozno obdobje\n_START_PARAGRAPH_\nV tretjem vmesnem obdobju in poznem obdobju je bil Memfis pogosto prizori\xc5\xa1\xc4\x8de uporov lokalnih dinastij proti okupatorjem, predvsem Ku\xc5\xa1itom, Asircem in Perzijcem. _NEWLINE_Triumfalni pohod ku\xc5\xa1itskega vladarja Pija na Egipt se je kon\xc4\x8dal z ustanovitvijo 25. dinastije s sede\xc5\xbeem v Napati. Pijeva osvojitev Egipta je dokumentirana na Steli zmage v Amonovem templju v D\xc5\xbeebel Barkalu. Pij je po osvojitvi Memfisa obnovil templje in kulte, ki so jih zanemarili med vladavino libijske 24. dinastije. Njegovi nasledniki so bili znani po gradnji kapel v jugozahodnem kotu Ptahovega templja. _NEWLINE_Memfis je postal sredi\xc5\xa1\xc4\x8de nemirov, ki jih je povzro\xc4\x8dila asirska gro\xc5\xbenja. Pod faraonom Taharko je mesto postalo obmejno sredi\xc5\xa1\xc4\x8de odpora, ki se je po izgonu ku\xc5\xa1itski kralja nazaj v Nubijo hitro sesul. Asirski kralj Asarhadon, katerega je podpiralo nekaj domorodnih egip\xc4\x8danskih princev, je leta 671 pr. n. \xc5\xa1t. zasedel Memfis. Njegova vojska je plenila po mestu, ubijala me\xc5\xa1\xc4\x8dane in njihove glave natikala na kole. Asarhadon se je v svojo prestolnico Ninive vrnil z bogatim plenom in postavil Stelo zmage, na kateri je upodobljen Taharkov sin v verigah. Egipt se je takoj po njegovem odhodu uprl asirski oblasti._NEWLINE_Asarhadona je nasledil sin Asurbanipal, ki je nadaljeval ofenzivo proti Egiptu. V masovnem pohodu leta 664 pr. n. \xc5\xa1t. je bil Memfis ponovno oplenjen in opusto\xc5\xa1en. Faraona Tantamanija so Asirci zasledovali v Nubijo in ga porazili, s \xc4\x8dimer se je kon\xc4\x8dala ku\xc5\xa1itska vladavina v Egiptu. Na oblast je ponovno pri\xc5\xa1la dinastija, ki je vladala pred prihodom Perzijcev. Faraoni so v strahu pred invazijo iz Babilonije obnovili in okrepili mestne utrdbe._NEWLINE_Egipt in Memfis je po zmagi v bitki pri Pelesiju  leta 525 pr. n. \xc5\xa1t. zasedel perzijski kralj Kambiz II.. Perzijci so mesto \xc5\xa1e bolj utrdili. Postalo je sredi\xc5\xa1\xc4\x8de novoustanovljene satrapije Egipt (Mudraya/Musraya) in to vlogo obdr\xc5\xbealo skoraj stopetdeset let. V mestu je bila stalna perzijska voja\xc5\xa1ka posadka, nastanjena verjetno ob severnem obzidju blizu Apriesove pala\xc4\x8de. Mesto je kot upravno sredi\xc5\xa1\xc4\x8de satrapije postalo tudi eno od sredi\xc5\xa1\xc4\x8d trgovanja na ogromnem ozemlju, ki ga je osvojilo perzijsko Ahemenidsko cesarstvo._NEWLINE_Stele v Serapeju v Sakari, posve\xc4\x8dene bogu Apisu, ki jih dal postaviti vladajo\xc4\x8di monarh, so klju\xc4\x8dni dokument za razumevanje dogajanj v tem obdobju. Katakombe s pokopanimi ostanki svetih bikov so se tudi v tem \xc4\x8dasu \xc5\xa1irile in dobile veli\xc4\x8dasten videz, ki je kazal na \xc4\x8dezmerno rast tega kulta po celi dr\xc5\xbeavi in \xc5\xa1e posebej v Memfisu in njegovi nekropoli. Zgleda da spomenik, posve\xc4\x8den Kambizu II., spodbija Herodotove trditve, da se je osvajalec obna\xc5\xa1al kriminalno in nespo\xc5\xa1tljivo do svetih obi\xc4\x8dajev._NEWLINE_Ko je na oblast pri\xc5\xa1el faraon Amirtej  (vladal 404 pr. n. \xc5\xa1t.), se je za\xc4\x8dela ponovno prebujati narodna zavest, ki je po perzijski okupaciji hitro zamrla. Amirteja je porazil in nato oktobra 399 pr. n. \xc5\xa1t. v Memfisu usmrtil Neferit I., ustanovitelj 29. dinastije. Usmrtitev je dokumentirana na aramejskem papirusu (Brooklinski papirus 13). Neferit je prestolnico preselil v Mendes na vzhodu Nilove delte in Memfis je izgubil svoj politi\xc4\x8dni polo\xc5\xbeaj. Ohranil je vlogo verskega, trgovskega in strate\xc5\xa1ko pomembnega sredi\xc5\xa1\xc4\x8da odpora proti perzijskim poskusom ponovne osvojitve celega Egipta. _NEWLINE_Pod Nektanebom I. so se po celi dr\xc5\xbeavi za\xc4\x8deli na veliko obnavljati templji. V Memfisu se je zgradilo mo\xc4\x8dno novo obzidje Ptahovega templja. Obnovila so se tudi sveti\xc5\xa1\xc4\x8da in kapele znotraj tempeljskega kompleksa. Nektaneb II. je nadaljeval delo svojega predhodnika. Za\xc4\x8del je graditi velika sveti\xc5\xa1\xc4\x8da, predvsem v sakarski nekropoli, jih okrasil s piloni in kipi in tlakoval ceste z vrstama sfing na obeh straneh. Njegovi napori, da bi pred Perzijci obranil obnovljeno odr\xc5\xbeavo, so se kon\xc4\x8dali z masovno invazijo Perzijcev leta 343 pr. n. \xc5\xa1t. in njegovim porazom v Palesiju. Nektaneb II. se je umaknil v ju\xc5\xbeni del Memfisa, katerega je za\xc4\x8del Artakserks III. oblegati. Faraona je prisilil na beg v Gornji Egipt in nato v Nubijo._NEWLINE_Kratkotrajna osvoboditev mesta pod uporni\xc5\xa1kim faraonom Haba\xc5\xa1em (vladal 338-335 pr. n. \xc5\xa1t.) je dokumentirana na sarkofagu bika Apisa z njegovim imenom. Odkrili so ga v Sakari in ga datirali v drugo leto njegovega vladanja. Memfis je leta 335 pr. n. \xc5\xa1t. osvojila vojska Dareja III. _NEWLINE_Memfis je v Poznem obdobju do\xc5\xbeivel ve\xc4\x8d zaporednih okupacij in osvoboditev. Ve\xc4\x8dkrat je bil oblegan in bil prizori\xc5\xa1\xc4\x8de ve\xc4\x8d najbolj krvavih bitk v zgodovini Egipta. Dr\xc5\xbeava je kljub podpori gr\xc5\xa1kih zaveznikov pri spodkopavanju perzijske nadoblasti padla v roke osvajalcev in Memfis ni bil nikoli ve\xc4\x8d narodna prestolnica. Leta 332 pr. n. \xc5\xa1t. je pripadel Grkom, ki so na oblasti nasledili Perzijce. Egipt je ponovno dobil domorodnega vladarja \xc5\xa1ele po egiptovski revoluciji leta 1952.\n_START_SECTION_\nPtolemajsko obdobje\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 332 pr. n. \xc5\xa1t. se je Aleksander Veliki v Ptahovem templju v Memfisu kronal za egip\xc4\x8danskega faraona in za\xc4\x8del gr\xc5\xa1ko obdobje egip\xc4\x8danske zgodovine. Mesto je obdr\xc5\xbealo svoj polo\xc5\xbeaj, zlasti verski, tudi potem, ko je oblast prevzel Aleksandrov general Ptolemaj I. Soter. Po Aleksandrovi smrti leta 323 pr. n. \xc5\xa1t. je Ptolemaj poskrbel, da so njegovo telo prepeljali iz Babilona v Memfis, kjer so ga sve\xc4\x8deniki v Ptahovem templju balzamirali. Ptolemaj je poudarjal, da je Aleksander uradno izrazil \xc5\xbeeljo, da bi bil pokopan v Egiptu. Po Aleksandrovem pokopu so makedonski kralji skladno z obi\xc4\x8daji zahtevali egip\xc4\x8danski prestol zase. Ptolemaj II. Filadelf je Aleksandrov sarkofag prenesel v Aleksandrijo v kraljevo grobnico, zgrajeno prav zanj. Natan\xc4\x8dna lokacija grobnice se je pozabila. Po Elijanu je videc Aristander napovedal da bo \xc2\xbbde\xc5\xbeela, v kateri bo Aleksander pokopan, za vedno sre\xc4\x8dna in neosvojljiva\xc2\xab._NEWLINE_V Egiptu je zavladala Ptolemajska dinastija, s katero se je za\xc4\x8delo postopno propadanja Memfisa. Ptolemaj I. je v Egiptu uvedel kult Serapisa s sredi\xc5\xa1\xc4\x8dem v Sakari. V tem obdobju se je za\xc4\x8del razvijati sakarski Serapeum. Zgradila se je Dvorana pesnikov, tempelj pa se je okrasil z dromosom in drugimi elementi gr\xc5\xa1ke arhitekture. Slava Serapisovega kulta se je raz\xc5\xa1irila tudi preko meja dr\xc5\xbeave, ko so Ptolemajevi nasledniki njemu v \xc4\x8dast zgradili veliko aleksandrijski Serapeum, pa je za\xc4\x8dela pojemati. _NEWLINE_Faraona Ptolemaj IV. Filopator in Ptolemaj V. Epifan sta leta  216 oziroma 196 pr. n. \xc5\xa1t. objavija tako imenovana Memfi\xc5\xa1ka dekreta. Delegati visoke duhov\xc5\xa1\xc4\x8dine iz celega kraljestva so se zbrali na sinodi pod pokroviteljstvom visokega Ptahovega sve\xc4\x8denika in prisotnosti faraona, da bi za\xc4\x8drtali dr\xc5\xbeavno versko politiko za naslednje obdobje, dolo\xc4\x8dili dajatve in takse, postavili nove osnove zanje in za pla\xc4\x8devanje davka ptolemajskim vladarjem. Dekreta sta bila vklesana na stele v treh pisavah - demotski, hieroglifski in gr\xc5\xa1ki, da bi ju razumeli vsi podlo\xc5\xbeniki. Najslavnej\xc5\xa1a stela je Kamen iz Rosette, ki je v 19. stoletju omogo\xc4\x8dil razvozlanje stare egi\xc4\x8danske pisave._NEWLINE_Razen teh so obstajale tudi pogrebne stele, ki so dale vpogled v rodoslovje memfi\xc5\xa1ke visoke duhov\xc5\xa1\xc4\x8dine. Duhov\xc5\xa1\xc4\x8dina je bila z vladajo\xc4\x8do dinastijo v Aleksandriji povezana do te mere, da so bili nekateri visoki sve\xc4\x8deniki poro\xc4\x8deni s ptolemajskimi princesami, kar je \xc5\xa1e bolj utrdilo medsebojne vezi.\n_START_SECTION_\nUpadanje in propad\n_START_PARAGRAPH_\nS prihodom Rimljanov sta Memfis in Tebe za vedno izgubila svoj polo\xc5\xbeaj v korist Aleksandrije, ki se je odprla proti Rimskemu cesarstvu. V Egiptu se je okrepil kult Serapisa, bo\xc5\xbeanstva, ki je bilo najbli\xc5\xbeje miselnosti novih vladarjev. Pojavilo se je tudi kr\xc5\xa1\xc4\x8danstvo, ki je v Egiptu pognalo globoke korenine. Oboje skupaj je popolnoma uni\xc4\x8dilo stare memfi\xc5\xa1ke kulte. _NEWLINE_V bizantinskem in koptskem obdobju se je mesto povsem razselilo in postalo kamnolom za gradnjo sosednjih naselij, vklju\xc4\x8dno z novima prestolnicama Fustat in Kairo, ki so ju ustanovili Arabci po osvojitvi Egipta v 7. stoletju. Obe sta stali severno od Memfisa. V 13. stoletju je arabski letopisec   Abdul Latif po obisku mesta zapisal, da samo \xc5\xa1e ru\xc5\xa1evine ka\xc5\xbeejo na njegovo nekdanjo veli\xc4\x8dastnost. Sedanje ru\xc5\xa1evine so \xc5\xa1e bolj skromne od tistih, ki jih je videl Abdul Latif. Njegovi zapisi so spodbudili \xc5\xa1tevilne arheologe, da so za\xc4\x8deli izkopavati ostanke mesta. Prve raziskave in izkopavanja Flindersa Petrieja v 19. stoletju so razkrile samo del\xc4\x8dek nekdanje slave._NEWLINE_Memfis je bil zaradi svojih nekropol s kamnitimi grobnicami, mastabami in templji in bli\xc5\xbenjih piramid leta 1979 vpisan na Unescov seznam svetovne dedi\xc5\xa1\xc4\x8dine.\n_START_SECTION_\nOstanki\n_START_PARAGRAPH_\nV obdobju Novega kraljestva, zlasti med vladavino 19. dinastije, je Memfis do\xc5\xbeivljal obdobje razcveta mo\xc4\x8di in velikosti in bil tako politi\xc4\x8dko kot kulturno tekmec Teb. Pokazatelj njegovega razvoja ka\xc5\xbee kapela Setija I., posve\xc4\x8dena \xc4\x8da\xc5\xa1\xc4\x8danju Ptaha. Po ve\xc4\x8d kot sto letih izkopavanja na tem mestu so arheologi postopoma odkrili na\xc4\x8drt in obseg starodavnega mesta.\n_START_SECTION_\nVeliki Ptahov tempelj\n_START_PARAGRAPH_\nHout-ka-Ptah, posve\xc4\x8den bogu stvarstva Ptahu, je najve\xc4\x8dji in najpomembnej\xc5\xa1i tempelj v Memfisu in hkrati najbolj znamenita zgradba v Memfisu. Stal je na obse\xc5\xbenem ograjenem prostoru v mestnem sredi\xc5\xa1\xc4\x8du. Bil je eden od treh najpomembnej\xc5\xa1ih sveti\xc5\xa1\xc4\x8d v Egiptu. Drugi dve sta bili Rajev tempelj v Heliopolisu in Amonov v Tebah. Ve\xc4\x8dina znanja o njem izvira iz zapisov gr\xc5\xa1kega zgodovinarja Herodota, ki je mesto obiskal med prvo perzijsko invazijo na Egipt, dolgo po padcu Novega kraljestva. Herodot pi\xc5\xa1e, da je tempelj ustanovil sam Menes in da je bila njegova osrednja zgradba dostopna samo sve\xc4\x8denikom in vladarjem, samega kompleksa pa ne opisuje. Arheolo\xc5\xa1ka izkopavanja so razkrila ogromen obzidan prostor, dostopen skozi ve\xc4\x8d monumentalnih vrat v ju\xc5\xbenem, zahodnem in vzhodnem obzidju. Ostanki Velikega templja so razstavljeni v muzeju na prostem blizu velikega kolosa Ramzesa II., ki je neko\xc4\x8d ozna\xc4\x8deval ju\xc5\xbeno os templja. V muzeju je tudi velika monolitna sfinga, odkrita v 19. stoletju. Datirana je v obdobje 18. dinastije, verjetno v vladavino Amenhotepa II. ali Tutmoza IV. Sfinga je eden od najbolj prefinjenih primerkov tovrstnega kiparstva, ki \xc5\xa1e vedno stoji na prvotnem mestu. _NEWLINE_V muzeju na prostem so tudi \xc5\xa1tevilni drugi kipi, kolosi, sfinge in arhitekturni elementi, ve\xc4\x8dina najdb pa je bila prodana velikim muzejem po celem svetu. Velik del najdb je v Egip\xc4\x8danskem muzeju v Kairu. _NEWLINE_Celoten videz templja \xc5\xa1e vedno ni jasen, ker je raziskan samo glavni dostop do njega. Nedavna izkopavanja so razkrila velike kipe iz obdobja Ramzesa II., ki so krasili vrata ali stolpe. Ramzesa II. je znotraj tempeljskega kompleksa zgradil tudi najmanj tri sveti\xc5\xa1\xc4\x8da, posve\xc4\x8dena drugim bogovom.\n_START_SECTION_\nPtahov tempelj Ramzesa II.\n_START_PARAGRAPH_\nMajhen tempelj na jugozahodnem vogalu Vekega Ptahovega templja, je bil posve\xc4\x8den pob\xc3\xb3\xc5\xbeenju Ramzesa II. in trem dr\xc5\xbeavnim bogovom: Horu, Ptahu in Amonu. Njegove ru\xc5\xa1evine je leta 1942 odkril arheolog Ahmed Badawy, izkopal pa Rudolf Anthes leta 1955. Izkopavanja so razkrila versko zgradbo s stolpom, dvori\xc5\xa1\xc4\x8de za daritve, portik s stebri, kateremu je sledila stebri\xc5\xa1\xc4\x8dna dvorana in tridelno sveti\xc5\xa1\xc4\x8de, vse obzidano z zidaki iz blata. Zunanji del je iz obdobja Novega kraljestva.\n_START_SECTION_\nPtahov in Sehmetin tempelj Ramzesa II.\n_START_PARAGRAPH_\nBolj proti vzhodu v bli\xc5\xbeini Ramzesovega kolosa je stal majhen tempelj, domnevno iz obdobja 19. dinastije. Posve\xc4\x8den je bil verjetno Ptahu, njegovi bo\xc5\xbeanski \xc5\xbeeni Sehmet in pob\xc3\xb3\xc5\xbeenju Ramzesa II. Ru\xc5\xa1evine niso tako dobro ohranjene kot druge v njegovi bli\xc5\xbeini, ker so temelje po opustitvi mesta v pozni antiki o\xc4\x8ditno uporabili za gradnjo drugih objektov.\n_START_SECTION_\nPtahov tempelj faraona Merneptaha\n_START_PARAGRAPH_\nJugovzhodno od kompleksa Velikega templja je faraon Merneptah iz 19. dinastije postavil novo sveti\xc5\xa1\xc4\x8de v \xc4\x8dast glavnega mestnega boga Ptaha. Tempelj je na za\xc4\x8detku 20. stoletja odkril Flinders Petrie, ki je v njem prepoznal podobo gr\xc5\xa1kega boga Proteusa, ki jo je omenil Herodot. _NEWLINE_Vhod v zgradbo sta neko\xc4\x8d krasila dva ogromna kipa, ki sta zdaj v Muzeju Memfisa in prikazujeta faraona z belo krono Gornjega Egipta (hed\xc5\xbeet)._NEWLINE_Najdi\xc5\xa1\xc4\x8de je med prvo svetovno vojno odkopal Clarence Stanley Fisher. Do zdaj je bil odkopan samo del sveti\xc5\xa1\xc4\x8da. Med izkopavanji so arheologi odkrili sledove zgradbe iz zidakov iz blata, za katero se je kmalu izkazalo, da je velika ceremonialna pala\xc4\x8da, zgrajena ob templju. Nekatere klju\xc4\x8dne kamnite elemente je Egipt podaril Univerzi Pensilvanije, ki je financirala odpravo, drugi pa so v muzeju v Kairu._NEWLINE_Tempelj je bil aktiven ves preostali \xc4\x8das Novega kraljestva, potem pa je bil postopoma opu\xc5\xa1\xc4\x8den. \xc5\xa0tudije ka\xc5\xbeejo, da je bil v Poznem obdobju \xc5\xbee v ru\xc5\xa1evinah, katere so kasneje prekrile nove zgradbe.\n_START_SECTION_\nTempelj boginje Hator\n_START_PARAGRAPH_\nMali Hatorin tempelj ju\xc5\xbeno od obzidja Hout-Ka-Ptah je odkril arheolog Abdullah al-Sayed Mahmud v 1970. letih. Zgrajen je bil med vladavino Ramzesa II. in posve\xc4\x8den boginji Hator. Je edini do zdaj odkriti Hatorin tempelj v Memfisu._NEWLINE_Domneva se, da se je uporabljal predvsem za obredne namene med vlikimi verskimi prazniki. Domneva se tudi, da je v Memfisu obstajal tudi velik Hatorin tempelj, ki \xc5\xa1e ni bil odkrit.\n_START_SECTION_\nDrugi templji\n_START_PARAGRAPH_\nSeverno od Memfisa so odkrili tempelj boga Mitre iz rimskega obdobja. Astartin tempelj, ki ga je opisal Herodot, je v \xc4\x8dasu njegovega obiska stal na prostoru, rezerviranem za Feni\xc4\x8dane. Severno od Ptahovega templja naj bi stal tudi tempelj boginje Neit. Nobenega od njiju \xc5\xa1e niso odkrili. _NEWLINE_Memfis je domnevno gostil tudi \xc5\xa1tevilne templje, posve\xc4\x8dene bogovom iz Ptahovega spremstva. Obstoj nekaterih dokazujejo hieroglifski zapisi. Izkopavanja, ki \xc5\xa1e vedno potekajo v okolici Mit Rahine, naj bi raz\xc5\xa1irila znanje o na\xc4\x8drtu starodavnega verskega mesta.\n_START_SECTION_\nSekmetin tempelj\n_START_PARAGRAPH_\nTemplja, posve\xc4\x8denega Ptahovi \xc5\xbeeni, boginji Sekmet, \xc5\xa1e niso odkrili, \xc4\x8deprav je dokumentiran v egip\xc4\x8danskih virih. Arheologi njegove ostanke \xc5\xa1e vedno i\xc5\xa1\xc4\x8dejo.\n_START_SECTION_\nApisov tempelj\n_START_PARAGRAPH_\nApisov tempelj v Memfisu je bil posve\xc4\x8den svetemu biki Apisu, ki naj bi bil \xc5\xbeiva podoba boga Ptaha. Tempelj so podrobno opisali klasi\xc4\x8dni zgodovinarji Herodot, Diodor in Strabon, vendar ga v ru\xc5\xa1evinah stare prestolnice \xc5\xa1e niso odkrili. _NEWLINE_Herodot je preddverje templja opisal kot stebri\xc5\xa1\xc4\x8de z ogromnimi kipi, zgrajeno med vladavino faraona Psametika I._NEWLINE_Strabon je mesto obiskal po rimski zasedbi po zmagi v bitki s Kleopatro pri Akciju. Tempelj je opisal kot zgradbo z dvema dvoranama, eno za bika in drugo za njegovo mater. Stal naj bi v bli\xc5\xbeini Ptahovega templja. Sveti bik Apis je slu\xc5\xbeil za prerokovanje. Njegove gibe so tolma\xc4\x8dili kot prerokbe. Njegov dih je bil zdravilen, njegova prisotnost pa je z mo\xc5\xa1kostjo blagoslovila vse okoli njega. Tempelj je imel okno, skozi katero so ga lahko opazovali. Na dolo\xc4\x8dene praznike so ga vsako leto okitili z nakitom in cvetjem in vozili po mestnih ulicah._NEWLINE_Leta 1941 je arheolog Ahmed Badawy v Memfisu odkril prve ostanke s podobami boga Apisa. Mesto, ki ga je odkril na podro\xc4\x8dju velikega Ptahovega templja, se je izkazalo za pogrebno dvorano, zgrajeno posebej za balzamiranje svetih bikov. Stela iz Sakare pravi, da je faraon Nektaneb II. ukazal obnovo te zgradbe, kar dokazujejo elementi, datirani v obdobje 30. dinastije. Omenjeni sveti del templja je verjetno edini ohranjeni del celote, ki sta jo opisala Strabon in Diodor._NEWLINE_Ve\xc4\x8dina znanja o Apisovih kipih izvira iz pogrebnih sob, znanih kot Serapeum, odkritih v severozahodnem delu Sakare. Najstarej\xc5\xa1i pokopi na tem mestu so iz vladavine Amenhotepa III.\n_START_SECTION_\nAmonov tempelj\n_START_PARAGRAPH_\nAmonov tempelj ju\xc5\xbeno od Ptahovega templja je zgradil faraon Siamon iz 21. dinastije. Tempelj (ali templji) so bili posve\xc4\x8deni tebanski triadi, ki so je sestavljali Amon, njegova \xc5\xbeena Mut in njun sin Konsu. Triada je bila gornjeegip\xc4\x8danska dvojnica memfi\xc5\xa1ke triade, ki so jo sestavljali Ptah, Sekmet in Nefertem.\n_START_SECTION_\nAtenin tempelj\n_START_PARAGRAPH_\nObstoj Ateninega templja v Memfisu dokazujejo hieroglifi v grobnicah memfi\xc5\xa1kih dostojanstvenikov s konca 18. dinastije, odkritih v Sakari. Med njimi je tudi grobnica faraona Tutankamona, ki je za\xc4\x8del kariero med Ehnatonovo vladavino kot upravitelj Ateninega templja v Memfisu. _NEWLINE_Od zgodnjih izkopavanj v Memfisu v poznem 19. in zgodjem 20. stoletju so odkritja v razli\xc4\x8dnih delih mesta kazala na prisotnost sveti\xc5\xa1\xc4\x8d, v katerih so \xc4\x8dastili son\xc4\x8dni disk. Lokacije teh zgradb so se izgubile, zato razli\xc4\x8dne hipoteze temeljijo na odkritjih v Amarni.\n_START_SECTION_\nKipi Ramzesa II.\n_START_PARAGRAPH_\nV ru\xc5\xa1evinah Memfisa so odkrili veliko kipov Ramzesa II._NEWLINE_V memfi\xc5\xa1kem muzeju na prostem je gigantski kip faraona, izklesan iz apnenca in dolg okoli deset metrov. Kip je leta 1820 blizu ju\xc5\xbenega vhoda v Ptahov tempelj odkril italijanski arheolog Giovanni Caviglia. Podno\xc5\xbeje kipa in faraonove noge so po\xc5\xa1kodovane, zato je kip razstavljen le\xc5\xbee\xc4\x8d na hrbtu. Nekaj barv se je delno ohranilo, lepota kipa pa je v popolnih podrobnostih in anatomiji \xc4\x8dlove\xc5\xa1kega telesa. Faraon nosi belo krono Gornjega Egipta (hed\xc5\xbeet). _NEWLINE_Caviglia je nameraval kip poslati velikemu toskanskemu vojvodi Lepopoldu II. Njegov posrednik Ippolito Rosellini je predlagal, naj se kolos zaradi izjemnih transportnih stro\xc5\xa1kov razre\xc5\xbee na ve\xc4\x8d delov, kar se na sre\xc4\x8do ni zgodilo. Kasneje je vali in samooklicani khedive Egipta in Sudana Mohamed Ali Pa\xc5\xa1a nameraval kolosa pokloniti Britanskemu muzeju. Muzej je zaradi previsokih transportnih stro\xc5\xa1kov ponudbo zavrnil in kip je ostal v Memfisu._NEWLINE_Kolos je bil eden od dveh, ki sta krasila vzhodni vhod v Ptahov tempelj. Drugega, ki ga je \xc5\xa1e isto leto prav tako odkril Cavilia, so v 1950. letih restavrirali. Visok je  11 metrov. Najprej so ga postavili na trg Bab Al-Hadid v Kairu in trg preimenovali v Ramzesov trg. Ker lokacija zanj ni bila primerna, so ga leta 2006 prestavili na za\xc4\x8dasno lokacijo v Gizo, kjer ga trenutno restavrirajo. Kopija kolosa stoji v kairskem predmestju Hielopolis.\n_START_SECTION_\nSakara in nekropole\n_START_PARAGRAPH_\nMemfis je imel zaradi velikega \xc5\xa1tevila prebivalcev ve\xc4\x8d nekropol, vklju\xc4\x8dno z najslavnej\xc5\xa1o Sakaro. V urbanem delu mesta so bila pokopali\xc5\xa1\xc4\x8da zahodno od Velikega templja. _NEWLINE_Del mesta z imenom Ankh-tawy je bil nekropola \xc5\xbee v Srednjem kraljestvu. V tem delu mesta so odkrili tudi nekropolo visokih sve\xc4\x8denikov. Po podatkih v nekaj virih so bili tam tudi kapela ali molilnica boginje Bastet in pogrebni templji, posve\xc4\x8deni faraonom Novega kraljestva. Njihovo vlogo arheologi primerjajo z vlogo Templjev milijonov let tebanskih faraonov.\n_START_SECTION_\nKraljeve pala\xc4\x8de\n_START_PARAGRAPH_\nMemfis je bil sede\xc5\xbe mo\xc4\x8di ve\xc4\x8d kot osem dinastij. Po Manetonovih podatkih je prvo pala\xc4\x8do zgradil Narmerjev naslednik Aha, ustanovitelja 1. dinastije. V mestu je zgradil tudi trdnjavo z belim obzidjem. Egip\xc4\x8danski viri trdijo, da je nekaj pala\xc4\x8d iz Starega kraljestva stalo pod sedanjimi kraljevskimi piramidami. Pala\xc4\x8de so bile ogromne in okra\xc5\xa1ene s parki in jezeri. _NEWLINE_Merneptah je ukazal gradnjo velikega obzidanega kompleksa, v katerem je bil nov tempelj in spremljajo\xc4\x8de pala\xc4\x8de. Kasneje je faraon Vahibre (Apries) zgradil pala\xc4\x8dni kompleks na vzpetini nad mestom, v katerem je bila kraljeva pala\xc4\x8da, trdnjava, voja\xc5\xa1nice in oro\xc5\xbearna. Flinders Petrie je med izkopavanji odkril \xc5\xa1tevilne dokaze voja\xc5\xa1kih dejavnosti. Nekateri viri ka\xc5\xbeejo, da je bila v mestu tudi pala\xc4\x8da Tutmoza I., ki se je uporabljala \xc5\xa1e med vladavino Tutmoza IV.\n_START_SECTION_\nDruge zgradbe\n_START_PARAGRAPH_\nOkoli osrednje pala\xc4\x8de in templjev so bile mestne \xc4\x8detrti, v katerih so bile obrtne delavnice, arzenali, ladjedelnice in skladi\xc5\xa1\xc4\x8da. Nekatere bivalne \xc4\x8detrti so bile naseljene predvsem s tujci, najprej Hetiti in Feni\xc4\x8dani, nato s Perzijci in nazadnje z Grki. _NEWLINE_Anti\xc4\x8dna poro\xc4\x8dila ka\xc5\xbeejo, da se je mesto enakomerno \xc5\xa1irilo v vse smeri in da se je Nilova struga po\xc4\x8dasi premikala proti vzhodu in dala prostor za vzhodni del stare prestolnice. Na tem prostoru so dominirala velika vzhodna vrata v Ptahov tempelj.\n_START_SECTION_\nZgodovinski zapisi in raziskave\n_START_PARAGRAPH_\nMemfis je slovel \xc5\xbee od antike in je omenjen v \xc5\xa1tevilnih anti\xc4\x8dnih virih, tako egip\xc4\x8danskih kot tujih. Diplomatski dokumenti, najdeni na razli\xc4\x8dnih mestih, vsebujejo korespondenco mesta z razli\xc4\x8dnimi mesti in cesarstvi na Sredozemlju, Bli\xc5\xbenjem vzhodu in Afriki. Med njimi so tako imenovana Amarnska pisma, ki vsebujejo porobno trgovinsko pogodbo med Memfisom in babilonskimi vladarji in razli\xc4\x8dnimi mestnimi dr\xc5\xbeavami v Libanonu. Asirski kralji uvr\xc5\xa1\xc4\x8dajo Memfis na seznam osvojenih mest.\n_START_SECTION_\nPrve raziskave\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1652 je francoski popotnik Jean de Th\xc3\xa9venot med obiskom Egipta v ru\xc5\xa1evinah mesta prepoznal Memfis in v Evropi potrdil trditve starih arabskih piscev. Njegov opis je bil kratek, vendar je pomenil prvi korak k arheolo\xc5\xa1kim raziskavam, ki so za\xc4\x8dele z Napoleonovim pohodom na Egipt leta 1798. Opravili so jih znanstveniki v spremstvu francoskih vojakov in potrdili Th\xc3\xa9venotove trditve. Rezultate raziskav so objavili v slavni Description de l'\xc3\x89gypte, karti regije, na kateri je bila prvi\xc4\x8d natan\xc4\x8dno ozna\xc4\x8dena lega Memfisa."