b'\n_START_ARTICLE_\nAndrej Praprotnik\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nAndrej Praprotnik je bil najstarej\xc5\xa1i izmed sedmih otrok cerkovnika Jo\xc5\xbeefa in Marije Praprotnik. Podbre\xc5\xa1ki \xc5\xbeupnik ga je navdu\xc5\xa1il za \xc5\xa1olanje in ko je bil star osem let, ga je o\xc4\x8de poslal v \xc5\xa1olo k svojemu bratu Jakobu v Kranj, kjer se je u\xc4\x8dil tudi igranja na orgle. Na \xc5\xa1olanje v Kranju ni imel lepih spominov, saj je menil, da so ga z nem\xc5\xa1\xc4\x8dino trpin\xc4\x8dili in mu vpijali v glavo \xc4\x8dudne besede, saj je bil otrok slovenskih star\xc5\xa1ev in doma so govorili slovensko. Jeseni leta 1841 je od\xc5\xa1el v Ljubljano in se vpisal na u\xc4\x8diteljsko pripravnico, v kateri je bila nem\xc5\xa1\xc4\x8dina glavna saj so le enkrat samkrat brali Metelkovo slovnico, \xc4\x8deprav je bila \xc5\xbee zdavnaj prej napisana. Po kon\xc4\x8dani \xc5\xa1oli je od\xc5\xa1el domov v Podbrezje in kot pripravnik dve leti u\xc4\x8dil na doma\xc4\x8di \xc5\xa1oli. Septembra leta 1847 je v Ljubljani opravil u\xc4\x8diteljski izpit in za dve leti od\xc5\xa1el pou\xc4\x8devat v Kamno Gorico. Tam se je seznanil s politikom Lovrom Tomanom, pisateljem, pesnikom in jezikoslovcem Matijem Valjavcem in kaplanom Janezom Volkom. Ti ljudje so utrjevali Praprotnikovo narodno zavednost in ljubezen do materin\xc5\xa1\xc4\x8dine._NEWLINE_Leta 1848, ko je v habsbur\xc5\xa1ki monarhiji pri\xc5\xa1lo do\xc2\xa0\xc2\xbbpomladi narodov\xc2\xab\xc2\xa0so te dunajski dogodki mo\xc4\x8dno odmevali tudi na Gorenjskem, ker je odlok dunajske vlade v principu priznal materin\xc5\xa1\xc4\x8dino kot u\xc4\x8dni jezik v \xc5\xa1olah. V Radovljici je bilo ustanovljeno slovensko dru\xc5\xa1tvo uglednih prebivalcev Radovljice in okolice, katerega \xc4\x8dlan je bil tudi Praprotnik. Tam so se trikrat tedensko u\xc4\x8dili slovenskega jezika. Tudi po Sloveniji se je gibanje odra\xc5\xbealo kot program, ki je uveljavljal sloven\xc5\xa1\xc4\x8dino v javnosti, se zavzemal za ustanovitev univerze v Ljubljani, za tiskanje novih \xc5\xa1olskih knjig in za idejo o ustanovitvi u\xc4\x8diteljskega \xc4\x8dasopisa. Vse to je povzro\xc4\x8dilo tudi boj med nem\xc5\xa1kutarji in zavednimi Slovenci. Vsi ti dogodki so Praprotnika vzpodbudili, da je intenzivno pisal za razli\xc4\x8dne \xc4\x8dasopise, kot so: Slovenija, Drobtinice, Slovenska B\xc4\x8dela, Zgodnja Danica in mladinski \xc4\x8dasopis Vede\xc5\xbe. Objavljal je kratke povesti in basni. Oktobra leta 1851 je za\xc4\x8del pou\xc4\x8devati v de\xc5\xa1ki \xc5\xa1oli v \xc5\xa0kofje Loki, kjer je ostal dve leti in nato leta 1853 od\xc5\xa1el na novo ustanovljeno \xc5\xa1olo v Dobrovi pri Ljubljani. V tistem \xc4\x8dasu so bili u\xc4\x8ditelji slabo pla\xc4\x8dani in njihovi dohodki so bili odvisni predvsem od prispevkov \xc5\xbeupljanov, zato si niso mogli privo\xc5\xa1\xc4\x8diti nakupa knjig in \xc4\x8dasopisov. Praprotnik se je zavedal, da edino u\xc4\x8ditelj, ki prebere veliko knjig tudi razgledan in da bi zato morali imeli u\xc4\x8ditelji na razpolago \xc4\x8dim ve\xc4\x8d knjig, \xc4\x8dasopisov in druge literature. Zato se je \xc5\xa1e z drugimi kolegi u\xc4\x8ditelji dogovoril, da so si med seboj gradivo izposojali. Dolo\xc4\x8dili so tudi mese\xc4\x8dni prispevek za nakup novih knjig in \xc4\x8dasopisov in leta 1856 so imeli v svoji knji\xc5\xbenici \xc5\xbee okoli petdeset knjig. Kmalu je ta ideja prerasla v ustanovitev prve u\xc4\x8diteljske knji\xc5\xbenice, ki je od leta 1858 delovala v Ljubljani in imela \xc5\xbee 383 del v 797 zvezkih. Leta 1862 jo je prevzel v upravljanje Praprotnik, jo reorganiziral in tako omogo\xc4\x8dil njeno pre\xc5\xbeivetje. Vedel je, da ima slovenska knjiga velik pomen za kulturni napredek in razvoj preprostega slovenskega ljudstva, zato je bil zelo dejaven tudi pri ustanavljanju \xc5\xbeupnijskih knji\xc5\xbenic. Svoje izku\xc5\xa1nje pri tem delu je predstavil v \xc4\x8dasopisnem \xc4\x8dlanku in podrobno navedel deset pravil, ki jih je treba upo\xc5\xa1tevati, da bi take knji\xc5\xbenice uspe\xc5\xa1no delovale. Leta 1857 je z odliko opravil izpit iz vzgoje slovja pri profesorju Jo\xc5\xbeefu Poklukarju. Poleg \xc5\xa1olskih otrok je na Dobrovi pou\xc4\x8deval tudi odrasle. Leta 1857 se je z eno izmed svojih odraslih u\xc4\x8denk Marijo Birti\xc4\x8d tudi poro\xc4\x8dil. \xc5\xbdivela sta na Dobrovi, kjer se jima je rodilo \xc5\xa1est otrok. Kar \xc5\xa1tiri od petih h\xc4\x8dera so postale u\xc4\x8diteljice. Praprotnik se je zavedal, da izobra\xc5\xbeena \xc5\xbeena lahko veliko pripomore k dobri vzgoji svojih otrok, zato jo je poslal na enoletno dodatno izobra\xc5\xbeevanje k ur\xc5\xa1ulinkam v \xc5\xa0kofjo Loko. Na Dobrovi je pou\xc4\x8deval pet let in nato leta 1858 pri\xc4\x8del pou\xc4\x8devati na prvi mestni de\xc5\xa1ki ljudski \xc5\xa1oli v Ljubljani (dana\xc5\xa1nja osnova \xc5\xa1ola Ledina). Leta 1870 je postal tudi njen ravnatelj. \xc5\xa0tiri leta kasneje ga je de\xc5\xbeelni \xc5\xa1olski svet imenoval tudi za nadu\xc4\x8ditelja in \xc5\xa1olskega vodjo. Na tej \xc5\xa1oli je Praprotnik slu\xc5\xbeboval 32 let, dokler se ni upokojil. Leta 1860 je skupaj z dr. Francem Mo\xc4\x8dnikom ustanovil dru\xc5\xa1tvo katerega namen je bilo podpirati kranjsko ljudsko \xc5\xa1olstvo z u\xc4\x8dnimi pripomo\xc4\x8dki. Osem let kasneje je bilo ustanovljeno tudi u\xc4\x8diteljsko dru\xc5\xa1tvo za kranjsko. Od leta 1862 do 66 je bil tajnik narodne \xc4\x8ditalnice v Ljubljani, katere glavni namen je bil \xc5\xa1iriti slovensko besedo in kulturo. Leta 1867 je postal tudi \xc4\x8dlan njenega odbora. Leta 1864 je bila v Ljubljani ustanovljena Matica Slovenska (Slovenska matica), pri kateri so izhajala znanstvena in leposlovna dela, nekaj \xc4\x8dasa pa tudi srednje\xc5\xa1olski u\xc4\x8dbeniki. V Slovenski matici je Praprotnim deloval kot odbornik, in nekaj \xc4\x8dasa tudi kot tajnik, polnih 31 let, kar dvanajst let je bil njen klju\xc4\x8dar in ve\xc4\x8d let tudi \xc4\x8dlan knji\xc5\xbenega odseka. Leta 1869 je bil kot \xc5\xa1olski izvedenec povabljen v de\xc5\xbeelni \xc5\xa1olski svet, ki ga je leta 1871 tudi imenoval za \xc4\x8dlana izpra\xc5\xa1evalne komisije pri strokovnih izpitih za u\xc4\x8ditelje ljudskih in me\xc5\xa1\xc4\x8danskih \xc5\xa1ol. Leta 1883 je bil izvoljen v komisijo za slovenske \xc5\xa1olske knjige za ljudske \xc5\xa1ole, ki je skrbela za izid slovenskih u\xc4\x8dbenikov in je eno leto kasneje postal tudi njen predsednik. Leta 1870 mu je umrla \xc5\xbeena Marija. Po enem letu se je poro\xc4\x8dil s Klotildo \xc5\xbdagarjevo, ki je bila zelo izobra\xc5\xbeena, saj je bila guvernanta (doma\xc4\x8da u\xc4\x8diteljica) pri grofu Barbo-Waxensteinu in je obvladala tri jezike (poleg sloven\xc5\xa1\xc4\x8dine tudi francoski in nem\xc5\xa1ki jezik). Z njo je imel \xc5\xa1est otrok, \xc5\xa1tirje od katerih so zaradi bolezni umrli preden so dopolnili \xc5\xa1tiri leta. Klotilda je zaradi jetike leta 1880 umrla. Dve pre\xc5\xbeiveli h\xc4\x8derki iz tega zakona sta postali u\xc4\x8diteljici, saj je Praprotnik s svojo vzgojo in zgledom znal pribli\xc5\xbeati u\xc4\x8diteljski poklic tudi svojim otrokom. Leta 1873 so se zaradi volitev odnosi med Nemci in Slovenci zelo zaostrili in zato je bil Praprotnik kot glavni organizator slovenskih \xc5\xa1olnikov zelo izpostavljen politi\xc4\x8dnim pritiskom z Nem\xc5\xa1ke strani. Leta 1883 je praznoval 25 let svojega slu\xc5\xbebovanja v \xc5\xa1oli na Ledini in 35 let u\xc4\x8diteljevanja nasploh. Ob tem dogodku je u\xc4\x8diteljsko dru\xc5\xa1tvo Praprotniku napisalo zahvalo in pohvalo za njegova dela na podro\xc4\x8dju sloven\xc5\xa1\xc4\x8dine in u\xc4\x8diteljstva. \xc5\xbdeleli so mu sporo\xc4\x8diti, da ga \xc4\x8dastijo, spo\xc5\xa1tujejo in cenijo njegovo delo._NEWLINE_16. julija leta 1883 je kranjsko in Ljubljano obiskal cesar Franc Jo\xc5\xbeef I., ki mu je bil Praprotnik tudi predstavljen. Dva meseca po tem dogodku je iz Dunaja za Praprotnika pri\xc5\xa1lo odlikovanje z zlatim kri\xc5\xbeem za zasluge s krono \xe2\x80\x93 Odlikovanje za dolgoletno uspe\xc5\xa1no delo na podro\xc4\x8dju \xc5\xa1olstva._NEWLINE_Leta 1890 se je Andrej Praprotnik upokojil, neozdravljivo zbolel za kroni\xc4\x8dnim vnetjem hrbtnega mozga in v svojem 68 letu umrl v Ljubljani. Nagrobni spomenik mu je postavilo slovensko u\xc4\x8diteljsko dru\xc5\xa1tvo in na njem je vklesana zadnja kitica iz njegove ponarodele pesmi Moj dom:_NEWLINE_\xc2\xbbV doma\xc4\x8di gomili_NEWLINE_se spava sladko,_NEWLINE_mi bratje, sestrice_NEWLINE_rahljajo zemljo.\xc2\xab_NEWLINE_(Citirano: SINOBAD Dunja, 2007, izvirni znanstveni \xc4\x8dlanek \xc5\xa0olnik Andrej Praprotnik (1827 \xe2\x80\x93 1895), \xc5\xa0olska kronika 2, \xc5\xa1t. 16/2007, izdaja Slovenski \xc5\xa1olski muzej )_NEWLINE_Pogreba, ki je bil 27. junija 1895, se je udele\xc5\xbeilo izjemno veliko ljudi, pokopan je bil najprej pri svetem Kri\xc5\xa1tofu in pozneje prekopan na \xc5\xbdale. V Podbrezjah je v steno njegove rojstne hi\xc5\xa1e vzidana spominska plo\xc5\xa1\xc4\x8da z njegovim doprsnim portretom, okoli katerega je izklesano njegovo geslo:_NEWLINE_\xc2\xbbPrva skrb mi je mladina, ravno tako domovina.\xc2\xab_NEWLINE_(Citirano: \xc4\x8cUK S., 1995, \xc4\x8dlanek Andrej Praprotnik, revija Ognji\xc5\xa1\xc4\x8de \xc5\xa1t.6, izdaja Tiskovno dru\xc5\xa1tvo Ognji\xc5\xa1\xc4\x8de Koper)_NEWLINE_Med drugo svetovno vojno so doma\xc4\x8dini v Podbrezjah to spominsko plo\xc5\xa1\xc4\x8do sneli, da so jo zavarovali in ohranili pred nacisti. Leta 1978, ob 150-letnici Praprotnikovega rojstva, so jo dne 12. februarja vzidali v steno Doma kulture v Podbrezjah. V Ljubljani o njem pri\xc4\x8da relief z napisom Andrej Praprotnik, ki se razprostira \xc4\x8dez celo steno stare vi\xc5\xa1ke osnovne \xc5\xa1ole ob Tr\xc5\xbea\xc5\xa1ki cesti. Prav tak relief je krasil tudi eno izmed sten na osnovni \xc5\xa1oli Ledina, dokler niso sezidali prizidka.\n_START_SECTION_\nDelo\n_START_PARAGRAPH_\nPraprotnik je \xc5\xbee kot mlad u\xc4\x8ditelj pri svojih dvajsetih letih spoznal, da je slovensko mladino treba pou\xc4\x8devati v maternem jeziku in ne v nem\xc5\xa1\xc4\x8dini. Ker takrat na razpolago ni bilo ustreznih uporabnih u\xc4\x8dbenikov je zato, da bi mladini pribli\xc5\xbeal materni jezik in jih zanj navdu\xc5\xa1il, za\xc4\x8del pisati u\xc4\x8dbenike za u\xc4\x8denje slovenskega jezika, kar je bilo v tistem \xc4\x8dasu odlo\xc4\x8dilo dejanje tudi za vzpodbujanje narodne zavesti. Za svoje u\xc4\x8dence je vsak dan posebej pripravljal zapiske iz slovnice in pravopisa, ki so jih potem uporabljali pri pouku. Da bi \xc4\x8dim bolje izpopolnil svoje znanje slovenskega jezika, ki ga je potreboval pri pisanju u\xc4\x8dbenikov za \xc5\xa1olsko mladino, je leta 1851 opravil pri profesorju slov. filologije Francu Metelku izpit iz slovenskega jezika. Izpit je opravil tako odli\xc4\x8dno, da si je po mnenju Metelka zaradi temeljitega znanja zaslu\xc5\xbeil\xc2\xa0\xc2\xbbslove\xc4\x8de izpri\xc4\x8devalo\xc2\xab.\n_START_SECTION_\nU\xc4\x87beniki\n_START_PARAGRAPH_\nZa \xc4\x8dasa slu\xc5\xbebovanja na Dobrovi je na pobudo dr. Franca Mo\xc4\x8dnika napisal Slovenski Abecednik in slovenski del za Slovensko \xe2\x80\x93 Nem\xc5\xa1ki abecednik, ki sta iz\xc5\xa1la leta 1856 na Dunaju. Istega leta so v Ljubljani iz\xc5\xa1li tudi njegovi Zgledi za pervence ki se brati in pisati ob enem u\xc4\x8de. Leta 1857 pa sta na Dunaju iz\xc5\xa1la njegova osnovno\xc5\xa1olska u\xc4\x8dbenika Pervo berilo za slovenske \xc5\xa1ole in Drugo berilo za slovenske \xc5\xa1ole. Leta 1868 je na Dunaju izdal Slovenski abecednik za pervi razred ljudskih \xc5\xa1ol, naslednje leto pa v Ljubljani Slovensko slovnico za pervence, ki je bila tako uspe\xc5\xa1en u\xc4\x8dbenik da so ga kar petkrat ponatisnili.\n_START_SECTION_\nPesmi\n_START_PARAGRAPH_\nPoleg u\xc4\x8dbenikov je pisal tudi pesmi, ki so bile nabo\xc5\xbene in prilo\xc5\xbenostne. Prvo svojo pesmarico je izdal 1856 leta (Pesmi cerkvene in druge), ki je bila namenjena odraslim, za mladino pa je leta 1864 napisal Svete pesmi za \xc5\xa1olsko mladost._NEWLINE_Mnoge njegove pesmi so uglasbili Anton Hajdrih, Anton Foerster, Fran Gerbi\xc4\x8d, Gregor Rihar in drugi. Njegovi najbolj znani uglasbeni pesmi sta Moj dom in Glej zvezdice bo\xc5\xbeje, ki je \xc5\xa1e danes najbolj priljubljena slovenska bo\xc5\xbei\xc4\x8dna pesem in je zelo kmalu po nastanku ponarodela. Z uglasbitvijo nekaterih njegovih cerkvenih slovenskih pesmi so dosegli tudi to, da v cerkvah niso ve\xc4\x8d prevladovale nem\xc5\xa1ke pesmi (Sveta no\xc4\x8d in druge).\n_START_SECTION_\nPrevajanja in knjga o gobah\n_START_PARAGRAPH_\nPraprotnik je delal tudi kot prevajalec iz nem\xc5\xa1\xc4\x8dine. Prevedel je knji\xc5\xbeico Dol\xc5\xbenosti podlo\xc5\xbenih do svojega cesarja, ki je bila namenjena ljudskim \xc5\xa1olam. Po vladnem naro\xc4\x8dilu je leta 1879 prevedel Pou\xc4\x8dilo o vzrokih, znamenjih in preteku nalezljivih, ku\xc5\xbenih \xc5\xbeivinskih bolezni v\xc5\xa1tev\xc5\xa1i govejo kugo. Praprotnik je tako obvladal nem\xc5\xa1\xc4\x8dino, da je lahko prevajal tudi strokovne knjige in ker je izhajal iz kme\xc4\x8dkega okolja, je znal prevajati v slovenski jezik dela, razumljiva tudi preprostemu slovenskemu kmetu. Po navodilih dr. Janeza Bleiweisa je napisal strokovno delo z naslovom Jedilne in strupene gobe, ki pa nikoli ni bilo izdano. Njegovo delo je nadaljeval njegov zet novinar Ante Beg (mo\xc5\xbe Praprotnikove h\xc4\x8dere Ivane), ki je napisal prvo knjigo o gobah v sloven\xc5\xa1\xc4\x8dini.\n_START_SECTION_\nUrednik \xc4\x8dasopisov\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1859 se je Praprotnik prvi\xc4\x8d preizkusil kot urednik pri glasbenem mese\xc4\x8dniku C\xc3\xa4cilia. V Novicah je ob koncu leta 1860 napovedal na\xc4\x8drt izhajanja novega strokovnega \xc4\x8dasopisa U\xc4\x8diteljski tovari\xc5\xa1. 1. januarja 1861 je iz\xc5\xa1la prva \xc5\xa1tevilka tega \xc4\x8dasopisa. Nadvse skrbno je Praprotnik \xc4\x8dasopis urejal in sam pisal zanj tudi ve\xc4\x8dino prispevkov. V njem je objavljal \xc4\x8dlanke o \xc5\xa1olskih, vzgojnih in u\xc4\x8diteljskih temah. V teh \xc4\x8dlankih je razpravljal o metodiki posameznih predmetov, zlasti sloven\xc5\xa1\xc4\x8dine, ra\xc4\x8dunstva in petja, o odnosu med star\xc5\xa1i in \xc5\xa1olo, u\xc4\x8diteljem in u\xc4\x8denci, vzgoji otrok in \xc5\xa1e posebej o liku u\xc4\x8ditelja in o njegovem strokovnem usposabljanju. U\xc4\x8diteljski tovari\xc5\xa1 je prvo leto izhajal enkrat mese\xc4\x8dno, od leta 1862 do 1891 pa dvakrat mese\xc4\x8dno. V izdajanje \xc4\x8dasopisa je vlo\xc5\xbeil ogromno svojega dela, energije in prostega \xc4\x8dasa. Bil je njegov \xc5\xbeivljenjski projekt in ima izjemo velik pomen za razvoj slovenskega \xc5\xa1olstva in jezika._NEWLINE_Leta 1873 je urednikovanje \xc4\x8dasopisa prepustil Mateju Mo\xc4\x8dniku. Tri leta kasneje po predaji urednikovanja, leta 1876, je Praprotnik poslovenil in priredil Glaskovalni, pisalno \xe2\x80\x93 bralni in \xc4\x8derkovalni poduk z napeljevanjem, kako se rabijo tablice in omarice s \xc4\x8derkami po avtorju Vincencu Prauseku.\n_START_SECTION_\nDarek pridni mladosti, koledarja in letopts matice slovenske\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1861 je iz\xc5\xa1el tudi prvi izmed treh zvezkov Praprotnikovega dela Darek pridni mladosti, naslednja dva zvezka sta iz\xc5\xa1la v naslednjih dveh letih. Knji\xc5\xbeice so bile namenjene mladini, v njih so bili pou\xc4\x8dni sestavki, pesmi in povesti. Leta 1858 je Praprotnik v Ljubljani izdal \xc5\xa1e Koledar slovenski za navadno leto 1858. Tudi za leta 1866, 67 in 68 je uredil koledar, po imenu Pal\xc4\x8dek. Kot tajnik je od leta 1876 \xe2\x80\x93 80 sestavljal letna poro\xc4\x8dila Slovenske matice z naslovom Letopis Matice Slovenske.\n_START_SECTION_\nSlovenski spisovnik, tretje berilo in mali \xc5\xa1olski besednjak\n_START_PARAGRAPH_\nMaja leta 1875 so ljubljanski mestni o\xc4\x8detje pod vplivom nem\xc5\xa1kutarjev vlo\xc5\xbeili protest proti u\xc4\x8denju slovenskega jezika v realki. Dosegli so celo selitev prve mestne \xc5\xa1ole v staro poslopje ljubljanskega liceja in to dogajanje okoli selitve je zelo prizadelo Praprotnika. Nasprotovanja in napadi, ki jih je bil dele\xc5\xbeen so zavrli njegovo ustvarjanje, vendar je napisal \xc5\xa1e nekaj pomembnih del. Dokon\xc4\x8dal je Slovenski spisovnik, svetovalec o vseh pisarskih opravilih, ki je iz\xc5\xa1el leta 1879 v Celovcu. Ta knjiga je bila v pomo\xc4\x8d slovenskemu neizobra\xc5\xbeenemu \xc4\x8dloveku, da je znal sam napisati tudi razne uradne dopise, izjave in pro\xc5\xa1nje. Pri Slovenski matici leta 1876 objavil \xc5\xbeivljenjepis dr. Lovra Tomana, v drugem delu pa uredil Tomanove pesmi. Istega leta je kon\xc4\x8dal rokopis Tretjega berila v katerem je bil 223 bralnih vaj, vendar ni znano, da bi to berilo kdaj iz\xc5\xa1lo. Tik pred upokojitvijo je pripravil izdajo Malega \xc5\xa1olskega besednjaka slovenskega in nem\xc5\xa1kega jezika in s tem je bilo njegovo delo pred upokojitvijo kon\xc4\x8dano.'