b'\n_START_ARTICLE_\nMarij Bregant\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nRodil se je v slovenski dru\xc5\xbeini v Podgori (sedaj it. Piedimonte del Calvario) pri Gorici. Ljudsko \xc5\xa1olo je obiskoval v rojstnem kraju, gimnazijo pa v Gorici. Medicino je \xc5\xa1tudiral na Univerzi v Padovi kjer je leta 1934 diplomiral. Kasneje je v Zagrebu kon\xc4\x8dal specializacijo iz kirurgije. Ker ni mogel kot zavedni slovenski zdravnik dobiti pod fa\xc5\xa1isti\xc4\x8dno diktaturo zaposlitve na Gori\xc5\xa1kem, se je izselil v Kraljevino Jugoslavijo in si v Celju ustvaril dom. Kot kirurg je slu\xc5\xbeboval v Celju, Novem mestu, vojna pa ga je zajela v Ljubljani. Tu je slu\xc5\xbeboval do leta 1944, ko se je z \xc5\xbeeno in sinovoma vrnil v Gorico. Sprva tu ni mogel vr\xc5\xa1iti svojega poklica, ker mu italijanske oblasti niso hotele priznale dr\xc5\xbeavljanstva. Ko pa je kon\xc4\x8dno le smel opravljati svoj poklic je ve\xc4\x8dkrat izpostavil svoje \xc5\xbeivljenje, ko je nudil zdravni\xc5\xa1ko pomo\xc4\x8d ranjenim partizanom. Bil je zdravnik ubogih. Brezpla\xc4\x8dno je nudil zdravni\xc5\xa1ko nego dijakom slovenskih zavodov v Gorici. Po osvoboditvi je maja 1945 postal ravnatelj gori\xc5\xa1ke bolni\xc5\xa1nice. Po vojni je bil \xc4\x8dlan gori\xc5\xa1kega Akademskega kluba, bil je tudi v vodstvu gori\xc5\xa1ke Slovenske demokratske zveza, na listi katere je 10. junija 1951 tudi kandidiral na pokrajinskih volitvah.'