b'\n_START_ARTICLE_\nFranjo Brada\xc5\xa1ka\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nPo kon\xc4\x8danem \xc5\xa1tudiju si je kakor ve\xc4\x8d drugih Slovencev v obdobju neoabsolutizma na\xc5\xa1el slu\xc5\xbebo na Hrva\xc5\xa1kem, kjer je sprva slu\xc5\xbeboval kot gimnazijski profesor v Zagrebu, pozneje kot profesor in ravnatelj na vara\xc5\xbedinski gimnaziji, od koder je pri\xc5\xa1el za ravnatelja gimnazije v Zagreb. V \xc4\x8dasu u\xc4\x8diteljevanja je priredil za hrva\xc5\xa1ke gimnazije Sravnaju\xc4\x87i zemljepis za vi\xc5\xa1e razrede srednjih u\xc4\x8diona (Zagreb, 1867), ki je \xc5\xa1e posebno va\xc5\xbeen zaradi hrva\xc5\xa1ke geografske terminologije, ki ji je s to knjigo polo\xc5\xbeil trdne temelje. Leta 1883 je stopil v pokoj, ki ga je pre\xc5\xbeivljal v Gradcu, kasneje pa zopet v Zagrebu._NEWLINE_Svoj prvi zgodovinski \xc4\x8dlanek Slovenci po popisu nekega Nemca je objavil 1852. Za Novice (1856, \xc5\xa1t. 72\xe2\x80\x9375) je po A. Ma\xc5\xbeurani\xc4\x87u v sloven\xc5\xa1\xc4\x8dino prevedel Kratek pregled starega slovstva hrva\xc5\xa1kega, v Vodnikovem albumu pa razpravlja o vzrokih, ki so Slovane ovirali, da se niso mogli svojemu \xc5\xa1tevilu primerno uveljaviti. Samostojno pojmovanje zgodovine, trdno obvladovanje virov za slovensko zgodovino ter kriti\xc4\x8dno presojo je pokazal v svoji dalj\xc5\xa1i razpravi O najstarej\xc5\xa1i slovenski zgodovini. Odboru Slovenske Matice je poslal rokopis za Trdinovo knjigo Zgodovina slovenskega n\xc3\xa1roda (COBISS). Trdina tega dela sicer ni nameraval objaviti.'