b'\n_START_ARTICLE_\nPape\xc5\xbe Inocenc IV.\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nSinibaldo Fieschi se je rodil v Genovi v pala\xc4\x8di plemi\xc4\x8dev Lavagna okrog leta 1195. Lavagna so bili ena najuglednej\xc5\xa1ih plemi\xc5\xa1kih genovskih rodovin, ki so imeli med svojimi \xc4\x8dlani ne le politi\xc4\x8dno in gospodarsko vplivne mo\xc5\xbee, ampak tudi ugledne cerkvene osebnosti. Ugledni strici v cerkvenih slu\xc5\xbebah so pomagali mlademu Sinibaldu \xe2\x80\x93 ki je \xc5\xbee v mladosti izgubil o\xc4\x8deta \xe2\x80\x93 da je tudi sam napredoval v podobnem okolju. Stric Opizone (ali Obizzo), o katerem poro\xc4\x8dajo viri kot kanoniku v Parmi \xc5\xbee 4. septembra 1178, je bil \xc5\xa1kof tega mesta od 1195 do 1224. Zato je pod njegovim mentorstvom nadebudni Sinibald za\xc4\x8del \xc5\xa1olanje v Parmi. _NEWLINE__NEWLINE_Prvo znanstveno in nravno vzgojo je dobil \xc5\xbee doma; \xc5\xa1olanje je nadaljeval v Parmi in Bologni. Doktoriral je na Bolonjski univerzi in postal profesor cerkvenega prava ravno tam. Leta 1226 je omenjen kot avditor pri Rimski kuriji, 23. septembra 1227 kardinal-duhovnik pri San Lorenzo in Lucina ter 28. julija 1228 kancler (oziroma vice-kancler) rimske Cerkve; \xc5\xa1kof v Albengi ter pape\xc5\xa1ki legat za Severno Italijo je postal 1235.\n_START_SECTION_\nPape\xc5\xbe\n_START_PARAGRAPH_\nRim so pretresali stalni strankarski boji med gvelfi in gibelini; denar, ki ga je Friderik naropal po cerkvenih posestvih, je tukaj obilno delil in tako ljudi spridil. Kardinali so bili razgnani: ve\xc4\x8dinoma so \xc4\x8demeli v cesarskih je\xc4\x8dah, drugi pa so se skrivali po utrjenih krajih, saj so od cesarja najete saracenske tolpe pusto\xc5\xa1ile okolirimske naselbine. Iz Nem\xc4\x8dije je pri\xc5\xa1lo odposlanstvo prosit cesarja, naj pomaga pri obrambi ljudstva zoper mongolsko nevarnost; \xc5\xbeal so morali tudi oni ugotoviti javno mnenje, da se cesar \xc2\xbbbolj vite\xc5\xa1ko bojuje proti ma\xc5\xa1nikom kot proti nevernikom\xc2\xab. Ko je po dolgem moledovanju kardinalov iz je\xc4\x8de le pustil ostijskega in palestrinskega kardinala-\xc5\xa1kofa, sta zbrala v Anagniju tovari\xc5\xa1e na pape\xc5\xa1ke volitve. _NEWLINE_Po 19 in pol mesecih sedisvakance po smrti Celestina IV. so kardinali izvolili za pape\xc5\xbea Sinibalda Fieschija v Anagniju 28. junija 1243, kamor so se umaknili pred neusmiljenim rimskim \xc5\xbeupanom Orsinijem po Celestinovi smrti. _NEWLINE_Tako dolotrajne sedisvakance ni bilo \xc5\xbee od \xc4\x8dasov Dioklecijanovega preganjanja kristjanov. Sedaj pa je Cerkev stiskal nem\xc5\xa1ki cesar Friderik._NEWLINE_ _NEWLINE_\xc5\xbde sama izbira imena je bila zna\xc4\x8dilna; pape\xc5\xbeevo rojstno mesto Genova je bilo namre\xc4\x8d na \xc4\x8delu proticesarske stranke, Inocenc III. pa je bil Henrikov bi\xc4\x8d. Kljub vsemu pa je cesar \xc4\x8destital izvoljencu in izrazil upanje, da ga bo njegova mati \xe2\x80\x93 to je Cerkev \xe2\x80\x93 kmalu zopet priznala za svojega sina. Pred svojimi prijatelji pa se je izrazil takole: \xe2\x80\x9eMed kardinali sem izgubil svojega starega prijatelja in zopet dobil sovra\xc5\xbenega pape\xc5\xbea, saj noben pape\xc5\xbe ne more biti gibelin._NEWLINE__NEWLINE_Cesar se je torej izida volitev razveselil, saj je bil dotlej v dobrih odnosih s pape\xc5\xbeevo rodovino; to pa je ustrezalo tudi nujni potrebi po miru, kar pa je bilo odvisno od resnej\xc5\xa1e povezave med pape\xc5\xbeem in cesarjem. Po nekaj te\xc5\xbeavah in omahovanjih je to pripeljalo do mirovnega sporazuma dne 31. marca 1244. V njem je Friderik v glavnem sprejel pape\xc5\xbeeve zahteve tudi glede vrnitve Pape\xc5\xa1ke dr\xc5\xbeave. Ko pa bi bilo treba sporazum uresni\xc4\x8diti, se je pokazalo, da pravzaprav nasprotij nista premostila zlasti zato, ker sta ob\xc5\xa1la lombardsko vpra\xc5\xa1anje. Friderik je bil pripravjen zasedene dele Cerkvene dr\xc5\xbeave vrniti \xc5\xa1ele po odvezi od izob\xc4\x8denja, zato mu je pape\xc5\xbe odrekel odvezo in ga razglasil za krivoprise\xc5\xbenika.\n_START_SECTION_\nProtikralja\n_START_PARAGRAPH_\nPosebno ostre obto\xc5\xbebe so letele na cesarja, ki ga je koncil tudi odstavil in 1245 proti njemu napovedal tudi kri\xc5\xbearsko vojno. V Nem\xc4\x8diji je pape\xc5\xbe podprl Friderikova protikralja. Najprej so v Veitsh\xc3\xb6chheimu na Majni 22. maja 1246 izvolili Henrika Raspeja Turingijskega, ki je umrl \xc5\xbee 17. februarja 1247. Po njegovi hitri smrti pa so izvolili 3. novembra 1247 Viljema Nizozemskega. Oba sta u\xc5\xbeivala malo podpore pri nem\xc5\xa1kem plemstvu. Cesar se pa tudi ni vdal, ampak je pusto\xc5\xa1il po de\xc5\xbeeli skupaj s sinovoma Ezzelinom in Enzijem, ki so ga kon\xc4\x8dno ujeli, kar je Friderika le \xc5\xa1e razdra\xc5\xbeilo in spodbudilo k novim hudodelstvom. Ko je pora\xc5\xbeen hitel zbirati nova krdela, je nenadoma blizu Florence zbolel za \xc4\x8drevesnim vnetjem in umrl 13. decembra 1250. Na smrtni postelji se je skru\xc5\xa1eno spovedal in v oporoki sku\xc5\xa1al vsaj malo popraviti storjene krivice, nakar ga je neapeljski nad\xc5\xa1kof odvezal od izob\xc4\x8denja ter mu podelil svete zakramente. _NEWLINE__NEWLINE_Pape\xc5\xbe pa je nadaljeval boje tudi s Friderikovim sinom Konradom , ki pa ga je kmalu po o\xc4\x8detovi smrti \xe2\x80\x93 \xc5\xbee 21. maja 1254 \xe2\x80\x93 pokosila mrzlica. Kljub medsebojnim nasprotovanjem je ob smrtni uri zaupal pape\xc5\xbeu varstvo nad svojim sinom, ki ga je Inocenc uspel \xc5\xa1e imenoval za sicilskega kralja malo pred svojo lastno smrtjo._NEWLINE_19. aprila 1251 se je pape\xc5\xbe Inocenc odpravil proti Italiji, kjer ga je ljudstvo sprejemalo z velikim navdu\xc5\xa1enjem kot osvoboditelja od trinoga; v Rim se je vrnil oktobra 1253.\n_START_SECTION_\nZveze z Mongoli\n_START_PARAGRAPH_\nPape\xc5\xbe ni imel sre\xc4\x8de v sporu s cesarjem Friderikom, v kri\xc5\xbearski vojni je bil ujet francoski kralj Ludvik Pobo\xc5\xbeni. Kristjani so \xc5\xbee 1244 dokon\xc4\x8dno izgubili oblast nad Jeruzalemom in je niso ve\xc4\x8d obnovili. Pape\xc5\xbe je poskusil pokristjaniti Mongole, vendar pri tem fran\xc4\x8di\xc5\xa1kani in dominikanci niso \xc5\xbeeli uspehov. Pape\xc5\xbeev na\xc4\x8drt, da bi za kr\xc5\xa1\xc4\x8danstvo pridobil Mongole in skupaj z njimi nastopil proti islamu, je propadel, pa\xc4\x8d pa je imel ve\xc4\x8d uspeha v baltskih de\xc5\xbeelah.\n_START_SECTION_\nDela\n_START_PARAGRAPH_\nInocenc se je uveljavil kot odli\xc4\x8den kanonist, ki je zapustil \xc2\xbbApparatus in quinque libros decretalium\xc2\xab, ki je iz\xc5\xa1el v tisku 1477 v Strassburgu in je do\xc5\xbeivel ve\xc4\x8d ponatisov; imajo ga za najbolj\xc5\xa1i komentar \xc2\xbbDekretalij\xc2\xab\xc2\xa0Gregorja IX. . Verjetno je njegovo tudi manj\xc5\xa1e delo \xc2\xbbApologeticus de iurisdictione Imperii et auctoritate Romani Pontificis\xc2\xab. Razvil je tudi domiselno teorijo o pravni osebi. Omenimo \xc5\xa1e njegovo zakonodajno delo \xc2\xbbDecretales Innocentii IV\xc2\xab, ki so ga komentirali najve\xc4\x8dji kanonisti 13. stoletja. Njegova pisma, 762 po \xc5\xa1tevilu, je izdal Rodenberg v zbirki "Mon. Germ. Epp. s\xc3\xa6culi XIII", II (1887), 1-568._NEWLINE_Za izkorenitev herezij je dolo\xc4\x8dil 1252 inkvizicijo. Da bi prepre\xc4\x8dil zlorabe, je izdal stroga dolo\xc4\x8dila. Kljub temu je bila njena ustanovitev ena od njegovih najbolj ponesre\xc4\x8denih potez in je omogo\xc4\x8dala zlorabe, ker je med drugim dovoljevala uporabo nasilnih metod za izsiljevanje priznanja.\n_START_SECTION_\nSmrt\n_START_PARAGRAPH_\nPape\xc5\xbe Inocenc je umrl v Neaplju 7. decembra 1254. Pokopali so ga v starodavno stolnico svete Restitute, ki so jo podrli 1294. Na za\xc4\x8detku 14. stoletja je nad\xc5\xa1kof Umberto d\'Ormont (1308-1320) dal prenesti grob v novo stolnico svetega Januarija. Sedanja grobnica je skoraj v celoti delo 16. stoletja, kakor tudi gisant .'