b'\n_START_ARTICLE_\nMileva Zakraj\xc5\xa1ek\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xa0olala se je v Trstu, med drugim 1905/1906 na u\xc4\x8ditelji\xc5\xa1\xc4\x8du. Mladost je pre\xc5\xbeivela v Novem mestu, nastopala je v \xc4\x8ditalni\xc5\xa1kem gledali\xc5\xa1\xc4\x8du in igrala v orkestru. Ljubiteljskemu ustvarjanju se je posve\xc4\x8dala tudi v \xc5\xa0kofji Loki, po preselitvi v Maribor 1919 pa je bila dejavna v orkestru GM. Leta 1926 je tu prvi\xc4\x8d nastopila v Narodnem gledali\xc5\xa1\xc4\x8du in si z zelo uspe\xc5\xa1no odigrano vlogo Elizabete v tragediji Marija Stuart, avtorja Friedricha Schillerja pri skoraj 41 letih pridobila redni anga\xc5\xbema. Do za\xc4\x8detka tridesetih let se je razvila v vodilno igralko tega gledali\xc5\xa1\xc4\x8da in ostala njegova \xc4\x8dlanica do 1959. _NEWLINE_Bila je igralsko zelo nadarjena, njena vedrina, hudomu\xc5\xa1nost in iskrivost so se dru\xc5\xbeile s kultiviranostjo. Oblikovala je ljudske, me\xc5\xa1\xc4\x8danske in plemi\xc5\xa1ke like. Do 2. svetovne vojne je dobivala predvsem komi\xc4\x8dne vloge, nastopala pa je tudi v operetah. Bila je med drugim Zupanja v Cankarjevem Pohuj\xc5\xa1anju v dolini \xc5\xa1entflorjanski, Vdova Ro\xc5\xa1linka v istoimenski igri Cvetka Golarja in Glavarjeva \xc5\xbeena v Revizorju avtorja Gogolja. Pravi razcvet je do\xc5\xbeivela po koncu 2. svetovne vojne, ko je postala \xc5\xbelahtna interpretka materinskih likov. Bila je Gospa Alvingova v Strahovih H. Ibsena, Bella Charles v drami Globoko so korenine, Babica Eugenija v drami Drevesa umirajo stoje, Veganka v Mrtvem Kurentu._NEWLINE_Igrala je tudi v filmu, antologijska je vloga matere Angelce v filmu Na svoji zemlji. Dvakrat je dobila Pre\xc5\xa1ernovo nagrado (1948, 1959).'