b'\n_START_ARTICLE_\nObleganje Jeruzalema (1099)\n_START_SECTION_\nZgodovinsko ozadje\n_START_PARAGRAPH_\nPo uspe\xc5\xa1nem obleganju Antiohije junija 1098 so kri\xc5\xbearji do konca leta ostali v bli\xc5\xbeini mesta. Pape\xc5\xa1ki legat Ademar iz Puya je umrl in oblast v mestu je prevzel Bohemond I. Antio\xc5\xa1ki. Baldvin Bouillonjski je ostal v Edesi, ki jo je osvojil na za\xc4\x8deku leta 1098. Med knezi je bilo mnogo nesoglasij glede tega, kaj storiti in Rajmond Toulu\xc5\xa1ki je razo\xc4\x8daran zapustil Antiohijo in se odpravil osvajat trdnjavo Marat al-Numan. Konec leta so ni\xc5\xbeji vitezi in pe\xc5\xa1ci zagrozili, da bodo od\xc5\xa1li v Jeruzalem brez sprtih knezov.\n_START_SECTION_\nObleganje Arqe\n_START_PARAGRAPH_\nKonec decembra ali zgodaj januarja 1099 sta Robert Normandijski in Tankred Galilejski sprejela ponudbo, da postaneta vazala Rajmonda Toulu\xc5\xa1kega, ki je bil dovolj bogat, da je lahko pla\xc4\x8deval njune usluge. Godfrej Bouillonski je imel dohodke od bratovega premo\xc5\xbeenja v Edesi, zato je Rajmondovo ponudbo zavrnil._NEWLINE_Rajmond Toulu\xc5\xa1ki je 5. januarja poru\xc5\xa1il obzidje Marata in se 13. januarja bosonog in preoble\xc4\x8den v romarja z vojsko odpravil proti jugu. Na poti ob sredozemski obali ni naletel na kak\xc5\xa1en ve\xc4\x8dji odpor, ker so lokalni muslimani raje trgovali kot vojskovali. Poleg tega so bili prebivalci suniti in jim oblast \xc5\xa1iitskih Fatimidov iz Egipta ni bila preve\xc4\x8d pogodu._NEWLINE_Rajmond Toulu\xc5\xa1ki je imel v na\xc4\x8drtu, da sam osvoji Tripoli in ustanovi svojo dr\xc5\xbeavo, podobno Bohemondovi Antiohiji. Na poti ob obali proti jugu je za\xc4\x8del oblegati Arqo. Godfrej Bouillonski in Robert Flandrijski, ki je tudi odklonil Rajmondovo ponudbo za vazalstvo, sta se medtem v Latakiji pridru\xc5\xbeila ostankom kri\xc5\xbearske vojske in februarja od\xc5\xa1la proti jugu. Bohemond je \xc5\xa1el nakaj \xc4\x8dasa z njima, potem pa se je nahitro vrnil v Antiohijo. Tankred je zaradi spora, katerega vsebina ni znana, zapustil Rajmonda in prestopil h Godfreju, zatem pa se je kri\xc5\xbearjem pridru\xc5\xbeila \xc5\xa1e vojska Gastona IV. B\xc3\xa9arnskega._NEWLINE_Godfrej, Robert, Tankred in Gaston so pri\xc5\xa1li pred Akon meseca marca, obleganju pa ni bilo videti konca. Stanje je bilo napeto, ker se niso sprli samo voja\xc5\xa1ki poveljniki, ampak tudi kleriki. Od Ademarjeve smrti niso imeli nobenega pravega voditelja in so se od takrat, ko je Peter Bartolomej odkril sveto sulico, stalno prerekali glede njene pristnosti. Arnulf Chocque\xc5\xa1ki, kasnej\xc5\xa1i jeruzalemski patriarh, je zato aprila pozval Petra Bartolomeja na preskus z ognjem. Peter je na preskus pristal in kmalu po preskusu zaradi opeklin umrl in s tem dokazal, da je sulica ponaredek. Vrhovna avtoriteta pohoda je postal Godfrej Toulu\xc5\xa1ki.\n_START_SECTION_\nPrihod\n_START_PARAGRAPH_\nObleganje Akona se je brez uspeha nadaljevalo do 13. maja. Fatimidi so posku\xc5\xa1ali s pogajanji skleniti premirje pod pogojem, da kri\xc5\xbearji ne bi od\xc5\xa1li proti Jeruzalemu, kar so kri\xc5\xbearji seveda odklonili. 13. maja so pri\xc5\xa1li do Tripolija, kjer so od lokalnega vladarja dobili denar in konje in nadaljevali pohod proti jugu. 19. maja so pri\xc5\xa1li do Bejruta in 23. maja do Tira. V Tiru so se obrnili proti Jeruzalemu in pri\xc5\xa1li 3. junija do Ramale, ki so jo prebivalci \xc5\xbee pred njihovim prihodom zapustili. V Ramali so v cerkvi svetega Jurija ustanovili \xc5\xa1kofijo. 6. junija je Godfrej ukazal Tankredu in Gastonu, naj zasedeta Betlehem, 7. junija pa so kri\xc5\xbearji kon\xc4\x8dno pri\xc5\xa1li pred jeruzalemsko obzidje. Od 7.000 vitezov in okrog 30.000 pe\xc5\xa1cev, ki so pred tremi leti od\xc5\xa1li na pohod, je do Jeruzalema pri\xc5\xa1lo samo 1.500 vitezov in 12.000 pe\xc5\xa1cev._NEWLINE_Njihov prihod guvernerja Jeruzalema Iftikarja ad-Daula ni presenetil in se je nanj dobro pripravil. Iz Jeruzalema je izgnal vse kr\xc5\xa1\xc4\x8danske prebivalce, ki bi ga lahko izdali, in zastrupil ve\xc4\x8dino vodnjakov v okolici mesta. Kri\xc5\xbearji so za\xc4\x8deli oblegati mesto takoj po svojem prihodu in zaradi pomanjkanja hrane in vode trpeli mnogo bolj kot obleganci. Godfrej Bouillonski, Robert Flandrijski in Robert Normandijski so oblegali severno obzidje do Davidovega stolpa. Rajmond Toulu\xc5\xa1ki se je utaboril zahodno od mesta in oblegal obzidje od Davidovega stolpa do Sionskega gri\xc4\x8da._NEWLINE_Neposreden napad na mestno obzidje 13. junija je spodletel. Brez hrane in vode so ljudje in \xc5\xbeivali hitro umirali in \xc4\x8das prav gotovo ni bil njihov zaveznik. Na sre\xc4\x8do sta kmalu po prvem napadu v Jafo pripluli dve genovski galeji, ki sta za kratek \xc4\x8das pomagali prebroditi krizo. Kri\xc5\xbearji so za\xc4\x8deli v Samariji sekati drevje in graditi oblegovalne naprave. Hrane in vode je \xc5\xa1e vedno primanjkovalo, konec junija pa je prispela novica, da je nadnje krenila fatimidska vojska iz Egipta.\n_START_SECTION_\nBosonoga procesija\n_START_PARAGRAPH_\nPred kri\xc5\xbearji je bila skoraj nemogo\xc4\x8da naloga. Njihovo moralo je dvignil duhovnik Peter Deziderij, ki je trdil, da je imel bo\xc5\xbeje videnje, v katerem ga je duh pokojnega Ademarja podu\xc4\x8dil, naj se tri dni postijo, potem pa bosonogi krenejo na procesijo okoli mesta. Mesto bo deveti dan padlo, kot je padel svetopisemski Jeriho (Jozue 6:20)._NEWLINE_Kri\xc5\xbearji so umirali od lakote, a so se kljub temu tri dni postili in 8. julija 1099 med trobljenjem in petjem psalmov krenili na procesijo okrog mestnega obzidja. Branilci na obzidju so se jim ves \xc4\x8das posmehovali. Procesija se je ustavila na Oljski gori, kjer so jim pridigali Peter Pu\xc5\xa1\xc4\x8davnik, Arnulf Chocque\xc5\xa1ki in Rajmond Aguilerski.\n_START_SECTION_\nKon\xc4\x8dni napad in pokol\n_START_PARAGRAPH_\nMed obleganjem so kri\xc5\xbearji ve\xc4\x8dkrat neuspe\xc5\xa1no nasko\xc4\x8dili mestno obzidje. Medtem so Genove\xc5\xbeani pod poveljstvom Guglielma Embriaca razstavili svoje ladje in zgradili tri oblegovalne stolpe. Pono\xc4\x8di 14. julija so jih privlekli pred obzidje in naslednje jutro napadli. Gesta Francorum (Dejanja Frankov) pravi, da sta prva pri\xc5\xa1la v mesto flandrijska viteza Letold in Engelbert. Takoj za njima so v mesto vdrli Godfrej, njegov brat Evstahij in Tankred s svojimi vitezi. Rajmondov oblegovalni stolp se je moral pred obrambnim jarkom ustaviti, ko so kri\xc5\xbearji vdrli v mesto pa so se branilci mestnih vrat kljub temu vdali._NEWLINE_Ko so kri\xc5\xbearji vdrli v mesto, so pobili ve\xc4\x8dino prebivalcev, po nekaterih ra\xc4\x8dunih okrog 40.000 ljudi. Pri tem niso delali razlik - ubijali so muslimane, Jude in kristjane. Nekateri viri trdijo, da je kri segala do gle\xc5\xbenjev (Gesta Francorum), drugi, da je segala konjem do kolen in uzd (Rajmond Aguilerski). Kronist Ibn al-Qalanisi pravi, da so se judovski branilci zatekli v sinagogo, ki so jo Franki nato z ljudmi vred za\xc5\xbegali. Veliko muslimanov se je zateklo v mo\xc5\xa1ejo Al-Aqsa. Tankred Galilejski jih je poskusil za\xc5\xa1\xc4\x8dititi, vendar mu to ni uspelo. Fatimidski guverner se je umaknil v Davidov stolp in se kasneje predal pod pogojem, da ga skupaj z njegovim spremstvom izpustijo iz mesta. Bil je eden izmed redkih ljudi, ki so pokol pre\xc5\xbeiveli._NEWLINE_Gesta Francorum pravi, da je pre\xc5\xbeivelo tudi nekaj me\xc5\xa1\xc4\x8danov: "Ko so bili pogani premagani, so na\xc5\xa1i ljudje \xc5\xa1tevilne zajeli. Mo\xc5\xa1ke in \xc5\xbeenske so nato po svoji volji pobili ali jih obdr\xc5\xbeali v ujetni\xc5\xa1tvu". Kasneje je \xc5\xa1e napisal: "(Na\xc5\xa1i voditelji) so ukazali, da se vse pobite Saracene zaradi velikega smradu odnese iz mesta, saj je bilo mesto polno njihovih trupel. Pre\xc5\xbeiveli Saraceni so morali odvle\xc4\x8di trupla pred mestna vrata, kjer so jih zlo\xc5\xbeili na kupe, visoke kot hi\xc5\xa1a. Tak\xc5\xa1nega pokola poganov ni videl \xc5\xa1e nih\xc4\x8de. Potem so jih v obliki piramide zlo\xc5\xbeili na pogrebne grmade. Koliko jih je bilo, ve samo Bog".\n_START_SECTION_\nPosledice\n_START_PARAGRAPH_\nPo pokolu je vladar mesta postal Godfrej Bouillonski in 22. julija dobil naslov varuha Bo\xc5\xbejega groba. Naslova kralja ni hotel sprejeti, ker ni hotel nositi zlate krone v mestu, v katerem je Kristus umrl s trnovo krono na glavi. Rajmond Toulu\xc5\xa1ki je vse ponujene naslove odklonil. Godfreju je predal Davidov stolp in se odpravil na romanje. Njegovo odsotnost je izkoristil Arnulf Chocque\xc5\xa1ki in dosegel, da so ga 1. avgusta izvolili za prvega latinskega jeruzalemskega patriarha. Upravi\xc4\x8dene proteste gr\xc5\xa1kih patriarhov so zavestno prezrli. Arnulf je 5. avgusta po posvetu s pre\xc5\xbeivelimi prebivalci odkril ostanke Pravega kri\xc5\xbea, na katerem je bil kri\xc5\xbean Jezus Kristus._NEWLINE_Godfrej Bouillonski je 12. avgusta krenil z vojsko, ki je pred seboj nosila Sveti kri\xc5\xbe, v vojno proti Fatimidom. V bitki pri Askalonu je njegova vojska zmagala in ve\xc4\x8dina udele\xc5\xbeencev je menila, da so s tem izpolnjeni vsi cilji prve kri\xc5\xbearske vojne. Ve\xc4\x8dina vitezov se je vrnila domov, tisti, ki so ostali pa so ustanovili Jeruzalemsko kraljestvo. Naslednje leto je Baldvin Bouillnski postal prvi jeruzalemski kralj Baldvin I. Jeruzalemski._NEWLINE_Obleganje in osvojitev Jeruzalema je v Evropi kmalu postalo legenda. Osvojitev so v 12. stoletju opevale \xc5\xa1tevilne pesnitve, med katerimi sta najbolj znani Chanson de J\xc3\xa9rusalem in Chanson des Ch\xc3\xa9tifs.'