b'\n_START_ARTICLE_\nMarijan Zadnikar\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nMarijan Zadnikar se je rodil v Novem mestu, a je vse od leta 1922 \xc5\xbeivel v Ljubljani, kjer je obiskoval osnovno \xc5\xa1olo na Grabnu in leta 1940 maturiral na takratni I. dr\xc5\xbeavni realni gimnaziji v Vegovi ulici. Njegov o\xc4\x8de je izhajal iz stare ljubljanske rodbine in se ob svojem stricu znanem kamni\xc5\xa1kem veterinarju in zbiratelju starin J.N. Sadnikarju tudi sam ogreval za zbirateljstvo; sinu je prvi zbudil zanimanje za zgodovino in njene vrednote. To je nedvomno vplivalo na sinovo odlo\xc4\x8ditev, da je svoje \xc5\xbeivljenje posveti doma\xc4\x8di umetnostni preteklosti in sicer kot umetnostni zgodovinar. Zaradi vojnih dogodkov, ki so ga v letih 1942/1943 za dalj\xc5\xa1i \xc4\x8das pripeljale v italijansko internacijo, je \xc5\xa1tudij umetnostne zgodovine pri Francetu Stel\xc3\xa9tu zaklju\xc4\x8dil \xc5\xa1ele po osvoboditvi. Leta 1949 je na ljubljanski Filozofski fakulteti diplomiral in prav tam 1955 tudi doktoriral s temo o romanski arhitekturi na Slovenskem. Strokovno se je izpopolnjeval na ve\xc4\x8d tujih univerzah. Veliko je veliko potoval in imel v tujini \xc5\xa1tevilna predavanja._NEWLINE_Zadnikar, ki se je v svojem delu najve\xc4\x8d posve\xc4\x8dal romanski cerkveni arhitekturi, je bil znan tako strokovni kot tudi \xc5\xa1ir\xc5\xa1i javnosti, stroka pa ga uvr\xc5\xa1\xc4\x8da med vodilne umetnostne zgodovinarje raziskovalce in konservatorje prve povojne generacije pri nas. Bil je dolgoletni uslu\xc5\xbebenec Republi\xc5\xa1kega zavoda za spomeni\xc5\xa1ko varstvo v Ljubljani, kjer je kot konservator deloval od 1947 do upokojitve 1982. Leta 1972 je dosegel naziv znanstvenega svetnika. Leta 1992 je dobil nagrado Republike Slovenije za znanstvenoraziskovalno delo. Leta 1997 je postal izredni in 2003 redni \xc4\x8dlan SAZU._NEWLINE_Sodeloval je pri slovenskih in tujih leksikalnih delih. Izdal je avtobiografsko knjigo Z mojih poti. Spomini slovenskega umetnostnega zgodovinarja in konservatorja (1991), glavne razprave, tudi tiste iz tujega tiska, je ponatisnil v knjigi Preden odidem (1998). Zadnikar, ki je metodolo\xc5\xa1ko in spominsko zvest svojemu mentorju F. Steletu, nedvomno spada med na\xc5\xa1e najvidnej\xc5\xa1e umetnostne zgodovinarje prve povojne generacije.'