b'\n_START_ARTICLE_\nGlavkij\n_START_SECTION_\nOzadje\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 344 pr. n. \xc5\xa1t.  se je Glavkijev o\xc4\x8de Plevrat I. spopadel s Filipom II. Makedonskim in do\xc5\xbeivel poraz.  Po bitki je brezupno posku\xc5\xa1al prepre\xc4\x8diti Filipovo napredovanje v Ilirijo. V spopadih mu je uspelo raniti Filipa in polovico njegovih be\xc5\xbee\xc4\x8dih elitnih enot. Ker je Filip izgubil tudi nekaj svojih dobrih prijateljev, je bil na koncu zadovoljen samo z zasedbo Desaretije.  Po teh dogodkih Izokrat omenja, da obsega tavlantska dr\xc5\xbeava samo ozemlje ob Jadranskem morju._NEWLINE_Izgleda, da sta imela Glavkij in Aleksander, morda do leta 335. pr. n. \xc5\xa1t., dokaj prijateljske odnose, \xc4\x8deprav to ni povsem dokazano. Aleksander je kot kraljev pa\xc5\xbe spremljal o\xc4\x8deta Filipa na pohodih v Ilirijo. Leta 337 pr. n. \xc5\xa1t. je spremljal svojo mater Olimpijo v Epir in od tam od\xc5\xa1el v Ilirijo, kjer se je sre\xc4\x8dal z najmanj enim kraljem, morda celo z Glavkijem. Aleksander je morda  imel v Iliriji tudi druga\xc4\x8dne zveze, saj je v \xc4\x8dasu, ko se je sprl z o\xc4\x8detom, dobil zavetje prav v Iliriji. Tavlantska dr\xc5\xbeava je kljub temu nadaljevala svojo protimakedonsko politiko vse do izbruha ilirske vstaje._NEWLINE_Ko je Aleksander leta 335 pr. n. \xc5\xa1t. izvedel, da se Iliri pripravljajo na napad nanj, je bil najbr\xc5\xbe na ozemlju Agrianov. Vstaja se je za\xc4\x8dela v Dardaniji pod vodstvom kralja Klejta. Dardancem so se kmalu pridru\xc5\xbeili Glavkijevi Tavlanti in Plevrijevi Avtarijati, ki so na\xc4\x8drtovali napasti s severa. Klejt je zasedel mesto Pelion na ilirski strani Vol\xc4\x8djega prelaza (albansko: Qafa e Ujkut \xe2\x80\x93 Vol\xc4\x8dji vrat). Pelion je bil v tistem \xc4\x8dasu najmo\xc4\x8dnej\xc5\xa1e mesto v regiji in zelo primerno izhodi\xc5\xa1\xc4\x8de za napade na Makedonijo.\n_START_SECTION_\nBitka pri Pelionu\n_START_PARAGRAPH_\nAleksander je odkril, da Klejt ni zasedel samo Peliona, ampak tudi okoli\xc5\xa1ke vzpetine, obrnjene proti mestu, ki so ovirale dostop do Vol\xc4\x8djega prelaza. O\xc4\x8ditno je \xc4\x8dakal na Glavkijev prihod. Aleksander je \xc5\xbeelel najprej napasti Klejta, zato je ob reki Eordiakos postavil in utrdil tabor, ki je bil povsem na o\xc4\x8deh Dardancev. Naslednje jutro je svojo vojsko pomaknil pod obzidje Peliona. Njegov manever je izzval Dardance, da so se spustili z okoli\xc5\xa1kih vzpetin in se pripravili na napad na Makedonce z boka in iz zaledja. Aleksander je nato obrnil svojo vojsko in prisilil Dardance k umiku. Po njihovem umiku je nameraval okoli Peliona zgraditi obzidje, s katerim bi blokiral mesto in ga uporabil za lastno obrambo._NEWLINE_Naslednji dan je iz Kor\xc4\x8de preko Cangonjskega prelaza na \xc4\x8delu velike vojske prikorakal Gavkij in se pridru\xc5\xbeil Klejtu. Ilirska vojska je bila v veliki premo\xc4\x8di in Aleksander je pri\xc4\x8dakoval poraz. Prate\xc5\xbene vozove v spremstvu konjenice je pod Filotasovim poveljstvom poslal proti Kor\xc4\x8di, da bi v njeni okolici zbrali \xc4\x8dim ve\xc4\x8d \xc5\xbeive\xc5\xbea. Makedoncem je uspelo priti skozi nezavarovan Cangonjski prelaz, ki ga Glavkij pomotoma ni zavaroval. Ko je Glavkij spregledal svojo napako, je z obeh strani zasedel prelaz in upal, da bo Filotasa prestregel ob povratku. Svojo vojsko je razdelil tudi Aleksander. Pred Pelionom je pustil dovolj vojakov, da bi lahko prepre\xc4\x8dili izpad Klejtove vojske, s hipaspisti, lokostrelci in dvema oddelkoma konjenice, skupaj kak\xc5\xa1nih 5.000 mo\xc5\xbe, pa je odkorakal na Cangonjski prelaz, da bi odprl prehod. Glavkijevi Tavlanti so brez boja dovolili prehod Filotasovemu prate\xc5\xbeu._NEWLINE_Zaloge, ki jih je pripeljal Filotas, so bile skromne in bi zado\xc5\xa1\xc4\x8dale samo za nekaj \xc4\x8dasa. Iliri na okoli\xc5\xa1kih vzpetinah so imeli veliko konjenikov, kopjanikov in pra\xc4\x8darjev in precej\xc5\xa1nje \xc5\xa1tevilo te\xc5\xbeko oklepljenih pe\xc5\xa1akov. Aleksander se naslednje jutro kljub temu ni nameraval vdati, ampak udariti v sredino ilirske vojske, se prebiti do Vol\xc4\x8djega prelaza in ga zasesti. Prelaz je na eni strani omejevala reka, na drugi strani pa strme stene. Na najo\xc5\xbejem delu so lahko v\xc5\xa1tric korakali samo \xc5\xa1trije mo\xc5\xbeje._NEWLINE_Zaradi majhnega \xc5\xa1tevila vojakov je to lahko dosegel samo s prevaro. Zjutraj je na ravnici pred Pelionom zbral svojo vojsko s katapulti in brez prate\xc5\xbea in za\xc4\x8del izvajati zapletene voja\xc5\xa1ke manevre. Makedonska falanga je tvorila trden blok, \xc5\xa1irok sto mo\xc5\xbe in globok 120 mo\xc5\xbe.  Na obeh bokih sta bila oddelka po 200   konjenikov. Katapulti so Glavkija in Klejta napeljali na misel, da bodo Makedonci napadli mestno obzidje.  Glavkijevi vojaki so se zato spustili okoli\xc5\xa1kih vzpetin in z ob\xc4\x8dudovanjem opazovali paradiranje Makedoncev, potem pa je Aleksander levi bok falange prestrojil v klin (embolon) in napadel. Dardanci so pod njegovim pritiskom popustili in pobegnili, dal vojske pa se je umaknil proti Pelionu. _NEWLINE_Tri dni kasneje je Aleksander pono\xc4\x8di napadel Ilire, ki so bili prepri\xc4\x8dani, da so se Makedonci dokon\xc4\x8dno umaknili. Iliri zato v taboru niso postavili predstra\xc5\xbe in zgradili obrambnega nasipa. Napadli so hipaspisti, lokostrelci in Agriani ter dve falangi, skupaj ve\xc4\x8d kot 7.000 mo\xc5\xbe. Iliri so se pani\xc4\x8dno razbe\xc5\xbeali. Klejt in vojska pod njegovim neposrednim poveljstvom je pobegnila v Pelion, ube\xc5\xbenike pa je za\xc4\x8dela zasledovati makedonska konjenica. Zasledovanje je potekalo vse do bli\xc5\xbenjih gora, se pravi kak\xc5\xa1nih 95\xc2\xa0km dale\xc4\x8d. Klejt je zatem po\xc5\xbegal Pelion, da ne bi pri\xc5\xa1el v nasprotnikove roke in se v bli\xc5\xbeini Tirane pridru\xc5\xbeil Glavkiju.\n_START_SECTION_\nPosledice\n_START_PARAGRAPH_\nPo Aleksandrovem pobegu in kon\xc4\x8dni zmagi so vsaj nekateri Iliri spoznali, kako zelo se je Makedonija  spremenila, odkar jo je Bardilis pred komaj petdesetimi leti spravil povsem na kolena. Leta 334 pr. n. \xc5\xa1t. je veliko ilirskih pe\xc5\xa1akov slu\xc5\xbeilo v Aleksandrovi ekspedicijski vojski, \xc5\xa1e ve\xc4\x8d vojakov pa mu je kasneje slu\xc5\xbeilo v Aziji. Tja so od\xc5\xa1li verjetno z Glavkijevo in Klejtovo privolitvijo. Glavkij je kljub porazu \xc5\xa1e dolgo vladal svojemu kraljestvu.\n_START_SECTION_\nPosvojitev Pira Epirskega\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 317, \xc5\xa1est let po Aleksandrovi smrti, je bila Makedonija v rokah brezobzirnega kralja Kasandra. Po uporu v Epirju in izgonu epirskega kralja Eakida med Molose je Glavkij ponudil azil njegovemu sinu Piru. Plutarh pi\xc5\xa1e, da so se Pirovi spremljevalci uspeli izogniti zasledovalcem. Po prihodu v Ilirijo so na\xc5\xa1li Glavkija in njegovo \xc5\xbeeno na njunem domu in polo\xc5\xbeilo otroka na tla pred njune noge. Pir se je po vseh \xc5\xa1tirih splazil na Glavkijeva kolena, on pa se je zasmejal. Otroka je nato predal svoji \xc5\xbeeni Beroeji, ki je bila molosijska princesa, in ji ukazal, da ga vzgaja skupaj z njunimi sinovi.  Kasander je za otroka ponujal dvesto talentov, vendar mu ga Glavkij ni izro\xc4\x8dil._NEWLINE_Pir je odra\xc5\xa1\xc4\x8dal na Glavkijevem dvoru. Kak\xc5\xa1nih pet let kasneje je Glavkij leta 307 pr. n. \xc5\xa1t. napadel Epir, postavil v Molosiji na oblast protikasandrovo stranko in na prestol posadil dvanajstletnega Pira. Glavkij je s tem izzval Makedonce, \xc5\xbee drugi\xc4\x8d po bitiki pri Pelionu leta 335 pr. n. \xc5\xa1t.. Tega ni naredil iz kak\xc5\xa1nih \xc4\x8dustvenih nagibov, ampak je s tem \xc5\xbeelel dobiti zaveznika in zagotoviti obstoj svoje lastne dr\xc5\xbeave, ki so jo neprestano napadali Makedonci.\n_START_SECTION_\nVojna v Epirju\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 317 pr. n. \xc5\xa1t. je bil Glavkij v voja\xc5\xa1ki zvezi z gr\xc5\xa1kima kolonijama v Epidamnu in Apoloniji in otokom Krfom. Kasander je kljub temu, da ni bil v najbolj\xc5\xa1em polo\xc5\xbeaju, leta 314 pr. n. \xc5\xa1t. napadel Apolonijo in jo \xc5\xbee v prvem poskusu osvojil. Zatem je krenil proti severu, pre\xc4\x8dkal reko Genusus, sedanji Shkumbini, in premagal Glavkijevo vojsko. Prebivalce Epidamna je preslepil s hlinjenim umikom in nato v mestu postavil svojo voja\xc5\xa1ko garnizijo. Glavkija je pustil na prestolu pod pogojem, da ne bo napadal Kasandrovih zaveznikov. Leta 313 pr. n. \xc5\xa1t. je dogovor propadel. Glavkij je leta 312 za\xc4\x8del oblegati Apolonijo in jo s pomo\xc4\x8djo \xc5\xa0partanca Akrotata osvojil in pregnal makedonsko garnizijo._NEWLINE_Krf je zaradi vojne v Epirju v Apolonijo in Epidamen poslal svojo pomo\xc4\x8d. V Epidamnu je premagal Kasandrovo garnizijo in nato mesto prepustil Glavkiju. Glavkijevi vojski so se pred njegovim prevzemom oblasti pridru\xc5\xbeili mestna oligarhi, ki so jo izgnali demokrati in krfska vojska.\n_START_SECTION_\nSmrt\n_START_PARAGRAPH_\nDatum Glavkijeve smrti v pisnih virih ni omenjen, izgleda pa, da je bil leta 302 \xc5\xa1e na prestolu, ker je Pir tistega leta pri\xc5\xa1el na poroko enega od njegovih sinov. Po njegovi smrti sta njegovo dr\xc5\xbeavo morda nasledila  Pir in Bardilis II., vendar za to ni nobenega trdnega dokaza.'