b'\n_START_ARTICLE_\nBitka pri Vittorio Venetu\n_START_SECTION_\nDogajanje pred bitko\n_START_PARAGRAPH_\nV bitki pri Kobaridu, ki je potekala med 24. oktobrom in 9. november 1917 je  italijanska vojska izgubila ve\xc4\x8d kot 300.000 ljudi in bila prisiljena v umik na reko Piavo. Zaradi poraza je bil zamenjan vrhovni poveljnik italijanske vojske Luigi Cadorna. Na tem mestu ga je zamenjal Armando Diaz. Diaz je  vojsko reorganiziral, zaustavil nadaljnje prodore in fronto ustalil na reki Piavi._NEWLINE_Junija 1918 je Avstro-Ogrska spro\xc5\xbeila svojo zadnjo ofenzivo z namenom prebiti fronto na Piavi in dokon\xc4\x8dno izlo\xc4\x8diti Italijo iz vojne. Avstro-ogrska vojska je spro\xc5\xbeila dva ofenzivna sunka. Z enim se je  posku\xc5\xa1ala preko prelaza Tonale prebiti v Lombardijo, z drugim pa \xc4\x8dez spodnjo Piavo v centralno Bene\xc4\x8dijo. Toda ofenziva je bila odbita in avstro-ogrska vojska se je morala vrniti na izhodi\xc5\xa1\xc4\x8dne polo\xc5\xbeaje. V zadnji ofenzivi avstro-ogrske vojske je padlo 100 000 vojakov. Neuspeh je imel hude posledice za moralo vojakov in vse ve\xc4\x8d je bilo dezerterstva, tako da se je vojska od julija do septembra zmanj\xc5\xa1ala za polovico.\n_START_SECTION_\nBitka\n_START_PARAGRAPH_\nPo bitki na Piavi je general Armando Diaz, italijanski vrhovni poveljnik, zavra\xc4\x8dal pozive zaveznikov naj Italija \xc4\x8dim prej napade. Njegovo mnenje, da mora Italija napasti, \xc5\xa1ele  ko bo uspeh napada zagotovljen.   Diaz je na\xc4\x8drtoval, da bi 3 od 5 armad napadle na odseku fronte od Monte Grappe do Jadranskega morja in reke Piave. Cilj je bil pre\xc4\x8dkanje Piave in napredovanje proti Vittorio Venetu. S tem bi presekali komunikacije med dvema avstrijskima armada, ki stali nasproti._NEWLINE_Pred za\xc4\x8detkom ofenzive so sile antante so \xc5\xa1tele 57 pehotnih divizij od tega 51 italijanskih, 3 britanskih, 2 francoskih in 1 \xc4\x8de\xc5\xa1koslova\xc5\xa1ke divizije ter ameri\xc5\xa1kega polka. Na drugi strani so avstro-ogrske sile bile pribli\xc5\xbeno enake velikosti, ki so bile mo\xc4\x8dno demoralizirane, primanjkovalo  pa jim je tudi topovskih granat. Ofenziva se je za\xc4\x8dela 24. oktobra na obletnico bitke pri Kobaridu. Toda prvi italijanski napad na pogorje Grappa je bil neuspe\xc5\xa1en. V \xc5\xa1tiridnevnih bojih so avstro-ogrske \xc4\x8dete zaustavljale vse italijanske prodore, toda razpadanje dvojne monarhije se je kmalu preneslo tudi na fronto. Pri\xc4\x8deli so se vrstiti upori vojakov, za\xc4\x8del se je umik v notranjost monarhije. Med prvimi polki se je tik za bojno \xc4\x8drto 24. oktobra uprl 2. gorski strelski polk v Codroipu._NEWLINE_Poplava reke Piave je prepre\xc4\x8dila dvema od treh armad, da napredujejo skupaj s tretjo, slednja je pod poveljstvom Lorda Cavana 27. oktobra osvojila otok Papadopoli, ter s tem pridobila mosti\xc5\xa1\xc4\x8de za prodor na levi breg Piave. Avstro-ogrski poveljnik Svetozar Borojevi\xc4\x87 je \xc5\xa1e isti ukazal protinapad na italijanske izhodi\xc5\xa1\xc4\x8da, vendar so \xc4\x8dete zavrnile izpolnjevanje njegovih ukazov. Neposlu\xc5\xa1nost je postala eden od problemov, s katerim se je morala soo\xc4\x8dati avstro-ogrska vojska in protinapad je propadel._NEWLINE_Po pre\xc4\x8dkanju Piave je 8. italijanska armada, na \xc4\x8delu z generalom Enricom Caviglom, zavzela Vittorio (Ime "Veneto" je bilo dodano leta  1923) in napredovala v smeri Trenta, z namenom, da blokira umik avstrijskih sil._NEWLINE_28. oktobra je \xc4\x8ce\xc5\xa1koslova\xc5\xa1ka razglasila neodvisnost od Avstro-Ogrske. Naslednji dan je bila ustanovljena Dr\xc5\xbeava Srbov, Hrvatov in Slovencev. 31. oktobra pa Ogrska razglasila konec unije z Avstrijo in s tem zape\xc4\x8datila usodo Avstro-Ogrske. Naslednji dan je 8. italijanska armada zavzela Vittorio Veneto in obenem potiskala sovra\xc5\xbenika proti Tilmentu. 3. novembra se je italijanska vojska izkrcala v Trstu._NEWLINE_11. italijanska armada, ki ji je poveljeval francoski general Jean Graziani je nadaljevala s prodorom. Z desne strani jo je podpirala 9. armada. Med bitko je avstro-ogrske sile utrpela 30 000 izgub in 300 000-500 vojnih ujetnikov. Italijanske sile so utrpela 37 461 izgub (mrtvi in ranjeni), vklju\xc4\x8dno z 145 Francozi in 374 Britanci. _NEWLINE_29. oktobra je Avstro-Ogrska zaprosila za premirje in so 30. oktobra 1918 je avstro-ogrske vojske sile razbite na dva dela. Premirje je bilo podpisano 3. novembra ob 15:20 in je za\xc4\x8delo veljati 24 ur pozneje ob 15:00 4. novembra. Avstrijsko poveljstvo je 3. novembra svojim vojakom ukazalo prenehanje sovra\xc5\xbenosti. Po podpisovanju premija je general Weber zahteval prenehanje bojev in zaustavitev nadaljnjih italijanskih napadov. Italijanski general Badoglio je predlog ostro zavrnil, Weber je ponovil zahtevo. \xc5\xbde pred podpisom premirja je za\xc4\x8dela avstro-ogrska vojska razpadati, ter se kaoti\xc4\x8dno umikati proti notranjosti. Italijanske sile so napredovale vse 15.00 4. novembra. V naslednjih dneh so okupirale Tirolsko vklju\xc4\x8dno s Innsbruckom._NEWLINE_V skladu z dolo\xc4\x8dbami avstrijsko-italijanski premirja iz vile Giusti, je morala Avstro-Ogrska sile umakniti svoje \xc4\x8dete, ne samo iz zasedenega ozemlja do avgusta 1914, ampak tudi iz Ju\xc5\xbene Tirolske, Trbi\xc5\xbea, so\xc5\xa1ki doline, Gorice, Trsta, Istre, zahodne Kranjske in Dalmacije. Prav tako morajo biti v  roku 15 dni  vse nem\xc5\xa1ke enote umaknjene iz avstro-ogrske ozemlja ali internirane. Silam antante se mora omogo\xc4\x8diti brezpla\xc4\x8dno uporabo notranjih komunikacij in tranzit njenih \xc4\x8det do Nem\xc4\x8dije.\n_START_SECTION_\nPosledice\n_START_PARAGRAPH_\nBitka je kon\xc4\x8dala prvo svetovno vojno na italijanske boji\xc5\xa1\xc4\x8du in zape\xc4\x8datila konec avstro-ogrske monarhije. \xc5\xbde 24. oktobra je ogrska vlada pozvala vojake domov, saj da je vojna izgubljena. Kot je \xc5\xbee bilo omenjeno je 31. oktobra Ogrska prekinila unijo z Avstrijo. Nekateri narodi pa so se odcepili \xc5\xbee prej (Dr\xc5\xbeava SHS, \xc4\x8cehoslova\xc5\xa1ka). Predaja  glavnega nem\xc5\xa1ka zaveznika je bil \xc5\xa1e eden pomemben dejavnik pri odlo\xc4\x8ditvi Nem\xc5\xa1kega cesarstva, da preneha z vojno. 30. oktobra so se uprli mornarji v luki Wilhemshaven. Od tam se je upor raz\xc5\xa1iril po vsej dr\xc5\xbeavi in izbruhnila je revolucija. Premirje je bilo podpisano 11. novembra._NEWLINE_Slovenski polki avstro-ogrske armade so bili ob koncu vojne dale\xc4\x8d od slovenskih de\xc5\xbeel. 17. pehotni polk je bil na tirolskem boji\xc5\xa1\xc4\x8du, kjer je v za\xc4\x8detku novembra 1918 padel v italijansko ujetni\xc5\xa1tvo. 97. pehotni polk je konec vojne do\xc4\x8dakal v Ukrajini, 87. pehotni in 2. gorski strelski polk sta bila na Piavi. Glavnina avstro-ogrskih vojakov se je po razsulu ob Piavi vra\xc4\x8dala domov v prvih dveh tednih novembra. Ceste so bile polne voja\xc5\xa1kih kolon, ob njih so ostajali kupi odvr\xc5\xbeene in zapu\xc5\xa1\xc4\x8dene voja\xc5\xa1ke opreme, oro\xc5\xbeje, vozovi, avtomobili in konji. Precej\xc5\xa1en del avstro-ogrske armade se je vra\xc4\x8dal preko slovenskega ozemlja. Glavna smer voja\xc5\xa1kega umika je bila mimo Gorice, Ajdov\xc5\xa1\xc4\x8dine, Idrije, \xc5\xa0kofje Loke, Kamnika, Vranskega, Celja in Pragerskega.'