b'\n_START_ARTICLE_\nMatja\xc5\xbe Jarc\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nPo kon\xc4\x8dani gimnaziji v Ljubljani se je nekaj let profesionalno ukvarjal z ustvarjanjem gledali\xc5\xa1ke scenske glasbe, nato pa se je zaposlil najprej kot arhivist, nato pa kot pevec v zboru ljubljanske opere. Ob tem se je samostojno izpopolnjeval kot skladatelj. Bil je eden ustanoviteljev Studia Opere in baleta Ljubljana, v katerem so se izpopolnjevali mladi slovenski operni solisti, in njegov operativni vodja. Po kon\xc4\x8danem \xc5\xa1tudiju prava je postal leta 1994 svetovalec ministra za kulturo in nato leta 1998 vodja sektorja za medije pri Ministrstvu za kulturo RS. Leta 2001 je ustanovil zasebni zavod za spodbujanje ustvarjalnosti, v katerem je kot njegov glavni tajnik organiziral dejavnosti na razli\xc4\x8dnih podro\xc4\x8djih kulture, urejal knji\xc5\xbene in glasbene izdaje, ob tem pa bil ves \xc4\x8das dejaven kot avtor glasbe in literature, pa tudi kot avtor in re\xc5\xbeiser radijskih iger in kratkih video filmov. Njegova glasbena dela so izvedli Slovenski komorni zbor Slovenske filharmonije, Simfoni\xc4\x8dni orkester Radiotelevizije Slovenija, Slovenski orkester klarinetov, Celjski godalni orkester, Orkester Mandolina Ljubljana, Lemberg Sinfonietta, Lviv Chamber Choir in \xc5\xa1tevilni drugi glasbeniki. Vrhunec njegovega avtorskega dela je opera Alamut, ki jo je leta 2006 napisal po lastnem libretu, naslonjenem na roman Vladimira Bartola.'