b'\n_START_ARTICLE_\nPape\xc5\xbe Sergij III.\n_START_SECTION_\nCerkveni vzpon\n_START_PARAGRAPH_\nSergij (Sergio) je bil sin rimskega plemi\xc4\x8da Benedikta (Benedetto),. Izhajal je iz plemenite rimske dru\xc5\xbeine, \xc4\x8deprav nekateri menijo, da je bil v sorodstvu z dru\xc5\xbeino Teofilakta, tuskulskega grofa. Za subdiakona ga je posvetil pape\xc5\xbe Marin I., nakar ga je povzdignil v \xc4\x8dast diakona pape\xc5\xbe \xc5\xa0tefan V.. Med Formozovim pape\xc5\xbeevanjem (891\xe2\x80\x93896) je bil \xc4\x8dlan plemi\xc5\xa1ke stranke, ki je podpirala svetorimskega cesarja Lamberta II., ki je bil nasprotnik Formoza in pape\xc5\xa1kega cesarskega kandidata Arnulfa. Formoz je posvetil Sergija za \xc5\xa1kofa pri Santa Maria di Ceri v Cerveteriju 893, verjetno z namenom, da bi ga oddaljil od pape\xc5\xa1kega Rima, \xc4\x8desar mu Sergij ni nikoli odpustil.  _NEWLINE__NEWLINE_Po Formozovi smrti se je Sergij odpovedal \xc5\xa1kofijski slu\xc5\xbebi, \xc4\x8de\xc5\xa1 da je bil posve\xc4\x8den proti svoji volji. Ko se je odpovedal \xc5\xa1kofovskemu in tudi duhovni\xc5\xa1kemu posve\xc4\x8denju, ki mu jih je podelil pape\xc5\xbe Formoz, se je vrnil v diakonski stan. Odpoved \xc5\xa1kofijskemu sede\xc5\xbeu in duhovni\xc5\xa1kemu posve\xc4\x8denju je mo\xc5\xbeno razlo\xc5\xbeiti le v zvezi s prepirom o veljavnosti Formozovih posve\xc4\x8denj. _NEWLINE__NEWLINE_Sergij je svojevoljno prenehal biti \xc5\xa1kof v Cerveteriju s Formozovo smrtjo 896, ko je njegov naslednik \xc5\xa0tefan VI. razglasil vse njegove posvetitve za neveljavne s tem, da je Sergijeva posve\xc4\x8denja pozneje potrdil Teodor II.. On je dejavno sodeloval tudi pri proslulem Mrli\xc5\xa1kem zboru, ki je obsodil Fomozovo pape\xc5\xbeevanje. _NEWLINE__NEWLINE_S Teodorjevo smrtjo konec 897 je nekaj rimskih plemenita\xc5\xa1ev, ki jih je vodil njegov o\xc4\x8de Benedikt, poskusilo izvoliti za pape\xc5\xbea Sergija, v nasprotju z \xc5\xbeeljami cesarja Lamberta, ki je bil tudi spoletski vojvoda. \xc4\x8ceprav so ga pravzaprav izvolili, ni mogel prevzeti slu\xc5\xbebe, ker je tekmec pape\xc5\xbe Janez IX., ki je bil tudi izvoljen, z Lambertovo podporo bil uspe\xc5\xa1no ustoli\xc4\x8den za novega pape\xc5\xbea. Eno od njegovih prvih dejanj je bilo sklicanje cerkvenega zbora, ki je izob\xc4\x8dil Sergija in njegove sledbenike. Lambert ga je poslal v izgnanstvo in se zatekel v svojo \xc5\xa1kofijo Ceri, kjer je pri\xc5\xa1el pod varstvo tuskanskega grofa Adalberta II., a od svojih na\xc4\x8drtov ni odstopil.\n_START_SECTION_\nPape\xc5\xbe\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xa0est let kasneje so se njegove pohlepne \xc5\xbeelje uresni\xc4\x8dile: januarja 904 je s pomo\xc4\x8djo rodbine rimskega konzula Teofilakta nasilno odstranil Kri\xc5\xa1tofa in se dal izvoliti kot Sergij III. za pape\xc5\xbea. Leta svojega pape\xc5\xbeevanja je raje \xc5\xa1tel od svoje prve izvolitve kot pa od svojega posve\xc4\x8denja pri drugi izvolitvi 904. _NEWLINE__NEWLINE_Kot neizprosni Formozov sovra\xc5\xbenik je vsa njegova posvetilna dejanja takoj razglasil za neveljavna ter odstavil vse njegove prista\xc5\xa1e - verjetno samo v Rimu ali po Pape\xc5\xa1ki dr\xc5\xbeavi. _NEWLINE__NEWLINE_Pri njegovem vzponu so imele pomembno vlogo \xc5\xbeenske iz Teofilaktovega sorodstva. V zvezi z veliko vlogo \xc5\xbeensk na pape\xc5\xa1kem dvoru je nastala tudi legenda o pape\xc5\xbeinji Ivani, v katere resni\xc4\x8dnost so verjeli vse do 19. stoletja. Ko je pa enkrat Sergij sedel trdno v pape\xc5\xa1kem sedlu, se je od Marozie oddaljil in ona se je sre\xc4\x8dno poro\xc4\x8dila z Alberikom. O razmerju Sergija do Marozie poro\xc4\x8dajo tudi nekateri pape\xc5\xa1ki seznami. Marozia se je najbr\xc5\xbe okoli 915 poro\xc4\x8dila, a ni gotovo, \xc4\x8de cerkveno, z Alberikom Spoletskim, in tako zape\xc4\x8datila zvezo med rimskim plemstvom in spoletsko hi\xc5\xa1o.\n_START_SECTION_\nKlinijsko gibanje\n_START_PARAGRAPH_\nPrav v \xc4\x8dasu, ko je bila najvi\xc5\xa1ja slu\xc5\xbeba v Cerkvi v brezobzirnih bojih za oblast rimskih plemi\xc5\xa1kih rodovin v odsotnosti cesarske oblasti globoko poni\xc5\xbeana, se je porodilo novo duhovno sredi\xc5\xa1\xc4\x8de, ki je z bogastvom svojega mo\xc4\x8dnega duhovnega \xc5\xbeivljenja oplajalo resno in odgovorno redovno \xc5\xbeivljenje po \xc5\xa1tevilnih samostanih in prek njih med vernim ljudstvom v dobr\xc5\xa1nem delu Evrope: leta 909 je akvitanski vojvoda Viljem ustanovil opatijo Cluny v Burgundiji in jo poveril odlo\xc4\x8dnemu in pobo\xc5\xbenemu opatu Bernonu. Mo\xc4\x8d samostana je bila predvsem v njegovem bogatem molitvenem \xc5\xbeivljenju in bogoslu\xc5\xbeju ter v njegovi notranji in zunanji svobodi: samostan je sam svobodno volil svojega opata ter bil izvzet iz jurisdikcije krajevnega \xc5\xa1kofa in podvr\xc5\xbeen neposredno apostolskemu sede\xc5\xbeu, ki je v tujini u\xc5\xbeival veliko ve\xc4\x8dji ugled kot v samem Rimu. \xc5\xbde v \xc4\x8dasu opata Bernona (909-927) se je prenovitvenim prizadevanjem Clunyja pridru\xc5\xbeilo \xc5\xa1est burgundskih samostanov, njegov vpliv pa je naglo rastel. S tem se je za\xc4\x8dela v Cerkvi znamenita gregorijanska reforma._NEWLINE__NEWLINE_Zanimivo je, da je v na\xc5\xa1em \xc4\x8dasu v neposredni bli\xc5\xbeini Clunyja nastalo novo duhovno sredi\xc5\xa1\xc4\x8de Taiz\xc3\xa9. To ekumensko skupnost je 1942 ustanovil tragi\xc4\x8dno preminuli pastor Roger Schutz, znan po svetu kot brat Roger (1915-2005). Tudi tu je poglavitni poudarek na molitvi, osebnem in skupnem sre\xc4\x8danju z Bogom, na delu za edinost kristjanov in za mir med vsemi ljudmi po svetu.\n_START_SECTION_\nCesar se obrne na pape\xc5\xbea\n_START_PARAGRAPH_\nBizantinski cesar Leon VI. Modri je svoj \xc4\x8das prepovedal vdovcem sklenitev tretjega zakona; svojo postavo pa je on sam prvi prekr\xc5\xa1il: ko ni mogel imeti otrok niti s tretjo \xc5\xbeeno Evdokijo, se je po njeni smrti \xc4\x8detrti\xc4\x8d poro\xc4\x8dil z Zoo. Iz tega razloga je carigrajski patriarh Nikolaj Pobo\xc5\xbeni  izob\xc4\x8dil duhovnika, ki je vodil obred, cesarju prepovedal vstop v cerkev, sinu Konstantinu \xc5\xa0krlatnemu pa odrekel slovesen krst. V zadevi sta se stranki obrnili na rimskega pape\xc5\xbea in pape\xc5\xbe Sergij III. je posredoval v tem sporu znotraj carigrajske vzhodne Cerkve. Razsodil je preudarno v smislu prakse zahodne Cerkve in nauka svetega pisma: za \xc4\x8detrti zakon ni pravne ovire, saj je bil prost po smrti svoje tretje \xc5\xbeene. Cesar Leon VI. je bil zelo zadovoljen s to odlo\xc4\x8ditvijo, obenem pa je odstavil patriarha Nikolaja, ter imenoval za patriarha svojega spovednika Evtihima. Gr\xc5\xa1ka duhov\xc5\xa1\xc4\x8dina pa se je razcepila na dve stranki, ki se nista spravili niti tedaj ne, ko je bil cesar tako reko\xc4\x8d prisiljen pred koncem \xc5\xbeivljenja ponovno vrniti Nikolaja na patriar\xc5\xa1ki prestol.\n_START_SECTION_\nObnovitelj Laterana\n_START_PARAGRAPH_\nPape\xc5\xbe Sergij je popolnoma obnovil Lateransko baziliko, v katero so ga tudi pokopali; po drugih virih je pokopan v Baziliki sv. Petra. _NEWLINE__NEWLINE_Lateransko baziliko, ki jo je razdejal potres 896, je za\xc4\x8del obnavljati \xc5\xbee Janez IX. (898-900). Ni pa mogel del dokon\xc4\x8dati, ker so nastale te\xc5\xbeave z dobavo gradbenega materiala za ogrodje zaradi neprilik, v katerih se je nahajala de\xc5\xbeela okoli Rima. Pontifik je tarnal na ravenskem koncilu cesarju Lambertu, da malitiosi homines (hudobni ljudje) prepre\xc4\x8dujejo delavcem zbiranje lesa po gozdovih. Ko je za\xc4\x8del obnovitvena dela Sergij, se zdi, da so bile ovire odstranjene in da so pri zidavi spo\xc5\xa1tovali temelje in mere stare stavbe. Ni pa Sergij bil tisti \xe2\x80\x93 kot meni napa\xc4\x8dno Gregorovius \xe2\x80\x93 dolo\xc4\x8dil za zavetnika bazilike - skupaj z Zveli\xc4\x8darjem - sv. Janeza. Imeni Krstitelja in Evangelista, ki jima je bil posve\xc4\x8den benediktinski samostan blizu Laterana, sta bili dodani Zveli\xc4\x8darjevemu \xc5\xbee po 4. stoletju. Skupaj z baziliko je Sergij obnovil tudi Lateransko pala\xc4\x8do, ki se je podrla za \xc4\x8dasa \xc5\xa0tefana VI. in \xc5\xa1e ni bila popolnoma obnovljena. Da bi ozna\xc4\x8dil, kako je dela sre\xc4\x8dno privedel h koncu, je postavil v cerkev \xc5\xa1tiri marmornate plo\xc5\xa1\xc4\x8de, ki so pa skozi zgodovinske nemire vse izginile, \xc4\x8deprav je znano, kje so se nahajale.\n_START_SECTION_\nSmrt in spomin\n_START_PARAGRAPH_\nSergij III. je umrl 14. aprila 911 v Rimu. Pravijo, da je umrl za zastrupljenjem, ki ga je naro\xc4\x8dila Marozia, ki se ga je bila naveli\xc4\x8dala; to mnenje pa je osamljeno. _NEWLINE__NEWLINE_Pokopan je v Lateranski baziliki, ki jo je popolnoma obnovil, ko jo je 896 razdejal hud potres; drugi menijo, da je pokopan v Baziliki sv. Petra.'