b'\n_START_ARTICLE_\nZorko Jelin\xc4\x8di\xc4\x8d\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nRodil se je v dru\xc5\xbeini u\xc4\x8ditelja v Logu pod Mangartom. Osnovno \xc5\xa1olo je obiskoval in kon\xc4\x8dal v rojstnem kraju, kljub temu, da so o\xc4\x8deta slu\xc5\xbebeno preme\xc5\xa1\xc4\x8dali v druge kraje. Maturiral je leta 1918 na idrijski realki. Potem se je vpisal na Filozofsko fakulteto v Ljubljani. V \xc5\xa1olskem letu 1923/1924 sta se s prijateljem Klementom Jugom prepisala na Univerzo v Padovi, vendar pa Jelin\xc4\x8di\xc4\x8d \xc5\xa1tudija ni kon\xc4\x8dal. Leta 1924 je nastopil slu\xc5\xbebo v pri Zvezi prosvetnih dru\xc5\xa1tev v Gorici in kmalu postal njen tajnik. Hkrati je postal tajnik dija\xc5\xa1kega dru\xc5\xa1tva Adrija v Gorici, ki je bilo ustanovljeno 9. avgusta 1902 kot akademsko ferialno dru\xc5\xa1tvo. Kot tajnik Zveze prosvetnih dru\xc5\xa1tev je veliko potoval po Gori\xc5\xa1kem in organiziral liberalna kulturna dru\xc5\xa1tva. Bil je med ustanovitelji in voditelji ilegalne revolucionarne organizacije TIGR. Leta 1929 se je poro\xc4\x8dil s Fanico Obidovo, naslednje leto pa so ga ob odkritju ilegalne organizacije fa\xc5\xa1isti\xc4\x8dne oblasti aretirale; 1931 so ga pred posebnim sodi\xc5\xa1\xc4\x8dem v Rimu, ki je bil nadaljevanje 1. tr\xc5\xbea\xc5\xa1kega procesa in na katerem je bil med 30 obsojenci glavni obto\xc5\xbeenec, obsodili na 20 let je\xc4\x8de. Po 9 letih so ga izpustili. Po prihodu domov mu je \xc5\xbeena pri porodu druge h\xc4\x8derke umrla. Kmalu po izbruhu 2. svetovne vojne so ga konfinirali v pokrajino Isernio, tu je do\xc4\x8dakal kapitulacijo. Po zlomu Italije se je jeseni 1943 prebil v partizane; bil \xc4\x8dlan pokrajinskega narodnoosvobodilnega odbora za Primorsko. Po osvoboditvi se je naselil v Trstu, tu delal predvsem pri kulturnem odseku pokrajinskega narodnoosvobodilnega odbora ter kasneje pri Prosvetni zvezi. Leta 1948 se je drugi\xc4\x8d poro\xc4\x8dil, in sicer s profesorico Danico \xc5\xbdunovo. Od 1958 je bil sodelavec In\xc5\xa1tituta za narodnostna vpra\xc5\xa1anja v Ljubljani in med pobudniki za nastanek etnografskega zemljevida Tr\xc5\xbea\xc5\xa1kega ozemlja z ledinskimi imeni. S publicistiko se je ukvarjal od leta 1924. \xc4\x8clanke je objavljal v razli\xc4\x8dnih \xc4\x8dasopisih. V spominski knjigi o Klementu Jugu je napisal dve razpravi: Dr. Klement Jug (1898-1924) in Jug planinec.'