b'\n_START_ARTICLE_\nHaruki Murakami\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nHaruki Murakami se je rodil leta 1949 v Kjotu, ve\xc4\x8dino mladosti pa je pre\xc5\xbeivel v pristani\xc5\xa1kem Kobeju. Njegova star\xc5\xa1a sta bila u\xc4\x8ditelja japonske literature, Murakami pa se je \xc5\xbee od mladosti bolj kot za japonsko zanimal za ameri\xc5\xa1ko literaturo. Leta 1968 se je vpisal na univerzo Waseda v Tokiu, kjer je \xc5\xa1tudiral dramo. \xc5\xa0tudija ni zaklju\xc4\x8dil v \xc5\xa1tirih letih, kot je to obi\xc4\x8dajno na japonskih univerzah, ampak je s \xc5\xa1tudijem kon\xc4\x8dal \xc5\xa1ele leta 1975. V tem \xc4\x8dasu se je poro\xc4\x8dil (1971) in odprl lastno jazz kavarno (1974). Kavarno je vodil do leta 1981, ko jo je prodal in se posvetil izklju\xc4\x8dno pisanju. Bil je na dalj\xc5\xa1ih potovanjih po Italiji in Gr\xc4\x8diji in nekaj \xc4\x8dasa \xc5\xbeivel v Ameriki, kjer je bil univerzitetni profesor. Po potresu v Kobeju se je vrnil na Japonsko, kjer \xc5\xbeivi \xc5\xa1e danes. Prvi roman je napisal in objavil leta 1979, od takrat pa je objavil \xc5\xa1e trinajst romanov, nekaj zbirk kratkih zgodb, potopisov, esejev, dokumentarno delo o napadu sekte Aum Shinrikyo s sarinom na tokijski sistem podzemne \xc5\xbeeleznice in vrsto prevodov del ameri\xc5\xa1kih avtorjev v japon\xc5\xa1\xc4\x8dino.\n_START_SECTION_\nMurakamijevo delo\n_START_PARAGRAPH_\nV Murakamijevih delih se pogosto pojavlja motiv osamljenosti in osamelosti, odtujenosti od sveta. Te teme obdeluje v svojem specifi\xc4\x8dnem svetu, kjer je meja med realnim in imaginarnim redko ostro potegnjena in kjer elementi magi\xc4\x8dnega ali imaginarnega pogosto prehajajo v\xc2\xa0\xc2\xbbna\xc5\xa1\xc2\xab\xc2\xa0realni svet ali obratno. Protagonisti njegovih del so pogosto antijunaki, mo\xc5\xa1ki srednjih let, ki zase menijo, da so dolgo\xc4\x8dasni. Ti protagonisti so proti svoji volji potegnjeni v zaplete, ki pogosto mejijo na absurdne in iz katerih so se prisiljeni re\xc5\xa1evati. Med tem re\xc5\xa1evanjem izgubijo ljudi, ki so jim pomembni, ali pa se nau\xc4\x8dijo \xc5\xbeiveti brez njih. V Murakamijevih delih je po navadi bolj ali manj o\xc4\x8ditno prisotna komunikacija med\xc2\xa0\xc2\xbbto stranjo\xc2\xab\xc2\xa0(realnim) in\xc2\xa0\xc2\xbbono stranjo\xc2\xab\xc2\xa0(podzavestnim). Simboli\xc2\xa0\xc2\xbbone strani\xc2\xab\xc2\xa0so po navadi prisotni nekje v njegovih delih in so lahko: vodnjaki, morsko ali jezersko dno, gozdovi, potovanja ali drugi. S temi simboli avtor po navadi namiguje, da stvari, ki jih opisuje, niso nujno realne, ampak so lahko del podzavestnega.'