b'\n_START_ARTICLE_\nNanomedicina\n_START_SECTION_\nNanozdravila\n_START_PARAGRAPH_\nPrvi nanotehnolo\xc5\xa1ki izdelki so \xc5\xbee v redni klini\xc4\x8dni uporabi in v Evropski uniji in/ali ZDA je registriranih \xc5\xbee ve\xc4\x8d kot trideset t. i. nanozdravil. Ta vsebujejo liposome, nanodelce, nanokristale in polimerne terapevtike, namenjene zdravljenju te\xc5\xbekih oku\xc5\xbeb in novotvorb ter zaviranju ali spodbujanju imunskega odziva (imunomodulatorji). Na podro\xc4\x8dju nanozdravil je bilo narejenih najve\xc4\x8d novosti in raziskav pri diagnosticiranju in zdravljenju raka. Velik napredek je u\xc4\x8dinkovita dostava u\xc4\x8dinkovin v mo\xc5\xbegane, pri \xc4\x8demer omogo\xc4\x8da ustrezna sestava nanodelca prehod krvno-mo\xc5\xbeganske pregrade tudi u\xc4\x8dinkovinam, ki sicer same te sposobnosti nimajo. V zadnjem \xc4\x8dasu poteka tudi razvoj nekaterih nanozdravil za bolezni tretjega sveta, npr. malarije, tuberkuloze in oku\xc5\xbebe z virusom HIV. Kot nov pristop pa se nanotehnologija uveljavlja tudi pri iskanju re\xc5\xa1itev v boju proti odpornosti bakterij na antibiotike.\n_START_SECTION_\nTveganja\n_START_PARAGRAPH_\nPoleg prednosti predstavljajo nanozdravila tudi tveganja, saj lahko zaradi svojstvenih lastnosti ne\xc5\xbeeleno vplivajo na kakovost in varnost tovrstnih zdravil. O toksi\xc4\x8dnosti nanomaterialov ni mogo\xc4\x8de sklepati na osnovi istih snovi, ki niso v nanotehnolo\xc5\xa1ki obliki. Kljub temu, da izra\xc5\xbeajo nanomateriali povsem svoje in edinstvene lastnosti, \xc5\xa1e doslej ni bilo izvedenih dovolj \xc5\xa1tudij njihove toksi\xc4\x8dnosti.'