b'\n_START_ARTICLE_\nAnton Lavrin\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nAnton Lavrin se je rodil 21. januarja 1789 v Vipavi v premo\xc5\xbeni dru\xc5\xbeini. Gimnazijo je obiskoval v Gorici, v Ljubljani je \xc5\xa1tudiral teologijo in na Dunaju kasneje pravo, iz prava je 1816 tudi diplomiral. Po diplomi se je zaposlil na Ministrstvu za trgovino. Zaradi znanja jezikov, posebno italijan\xc5\xa1\xc4\x8dine, je leta 1822 postal konzularni upravnik v Palermu, Neaplju in Mesini. Leta 1828 je postal avstrijski generalni konzul v Palermu._NEWLINE_Leta 1834 je postal avstrijski generalni konzul v Egiptu, v Aleksandriji. V Egiptu je leta 1841 spretno posredoval v sporu med tur\xc5\xa1kim sultanom Mehmedom II. in egiptovskim podkraljem Mohamedom Alijem, zato je dobil odlikovanje tur\xc5\xa1kega sultana, avstrijski cesar Ferdinand I. pa mu je podelil Red \xc5\xbeelezne krone 3. razreda ter vite\xc5\xa1ki naslov. Med svojim slu\xc5\xbebovanjem v Egiptu je pomagal kristjanom, ki so \xc5\xbeiveli v Jeruzalemu, kamor je Lavrin pogosto potoval; zaradi tega mu je pape\xc5\xbe Gregor XVI. podelil naslov Dignitarius terrae sanctae (Dostojanstvenik Svete de\xc5\xbeele). Pomagal je tudi slovenskemu misijonarju in raziskovalcu Ignaciju Knobleharju pri njegovem delu._NEWLINE_Lavrin je bil pomemben ljubiteljski zbiralec in poznavalec staroegip\xc4\x8danskih spomenikov. Gr\xc5\xa1ko-rimska kulturna dedi\xc5\xa1\xc4\x8dina je Lavrina zanimala \xc5\xbee prej, po prihodu v Egipt pa je njegovo zbirateljsko strast pritegnila predvsem egip\xc4\x8danska kultura in lotil se je raziskovanj. Polo\xc5\xbeaj konzula mu je po eni strani olaj\xc5\xa1al dostop do najdi\xc5\xa1\xc4\x8d, po drugi strani pa so ga slu\xc5\xbebene dol\xc5\xbenosti zadr\xc5\xbeevale, da ni posvetil ve\xc4\x8d \xc4\x8dasa izkopavanjem. Tako se je povezal z Jusufom Masaro, ki je bil zelo cenjen trgovec s starinami._NEWLINE_Lavrin je dunajski Akademiji znanosti leta 1849 (po drugih virih 1846) in 1850 poslal dve poro\xc4\x8dili. V prvem je opisal svoje potovanje v Memfis. Tu si je ogledal najdi\xc5\xa1\xc4\x8de, kjer je pla\xc4\x8dal izkopavanja, in dve izropani grobnici. Poro\xc4\x8dal je tudi o mitreju iz rimskih \xc4\x8dasov in o grobnici svetih bikov Apisov, Serapeumu v Sakkari. Od treh mumificiranih bikovih glav, ki jih je odnesel iz grobnice, je eno poslal na Dunaj, kjer je \xc5\xa1e danes na ogled v Umetnostnozgodovinskem muzeju. To poro\xc4\x8dilo dokazuje, da se odkritje Serapeuma pomotoma pripisuje Augustu Mariettu, ki je o njem poro\xc4\x8dal 1850. V drugem poro\xc4\x8dilu je opisal trgovanje s starinami. Staroegip\xc4\x8danske spomenike je zbiral v svoji vili v Aleksandriji. Velik del zbirke je poslal nadvojvodu Maksimiljanu za njegov grad Miramare pri Trstu, ki je npr. odkupil tudi sfingo pred dvorcem. Po njegovi smrti so jih prepeljali v Umetnostnozgodovinski muzej na Dunaj._NEWLINE_Da se je zanimal za staroegip\xc4\x8danske starine, dokazuje tudi njegov grb. V njem ima namre\xc4\x8d tri egip\xc4\x8danske sfinge in dve olj\xc4\x8dni vejici. Ker Prusija v Egiptu ni imela svojega zastopnika, se je pruska raziskovalna odprava obrnila na Lavrina v \xc5\xbeelji po izkopavanjih v Gizi. Prijateljeval je z angle\xc5\xa1kim konzulom in polkovnikom Vysom. Skupaj sta si ogledala raziskave Keopsove piramide in se povzpela na njen vrh, tam so odkrili tudi Lavrinov podpis (v navadi je bilo, da si se podpisal na spomenik, ki si ga obiskal). Pisal je tudi poro\xc4\x8dila o egiptovskih spomenikih in tako postal \xc4\x8dlan arheolo\xc5\xa1kih institutov v Rimu in Atenah ter \xc4\x8dastni \xc4\x8dlan Muzejskega dru\xc5\xa1tva v Ljubljani._NEWLINE_Leta 1849 je bil odpoklican iz Egipta in preme\xc5\xa1\xc4\x8den v Bukare\xc5\xa1to. Nato je leta 1854 postal ministrski svetnik na Dunaju, kjer je ostal vse do upokojitve leta 1858. Zaradi slabega zdravja se je preselil v Milano, kjer je umrl 12. junija 1869 in bil tam tudi pokopan.\n_START_SECTION_\nDedi\xc5\xa1\xc4\x8dina v Sloveniji\n_START_PARAGRAPH_\nLavrin je tedanjemu Kranjskemu de\xc5\xbeelnemu muzeju v Ljubljani poslal okoli 200 staroegiptovskih predmetov, med njimi leta 1846 leseno krsto z mumijo egip\xc4\x8danskega sve\xc4\x8denika Isahta iz Karnaka ter balzamirani krokodil, kar danes hrani Narodni muzej v Ljubljani. Omenjeni predmeti so bili \xc5\xa1ir\xc5\xa1i javnosti predstavljeni na odmevni razstavi Mumija in krokodil\xc2\xa0: Slovenci odkrivamo de\xc5\xbeele ob Nilu (od 21. marca 2014 do 8. februarja 2015)._NEWLINE_V rodno Vipavo je Lavrin pripeljal dva egip\xc4\x8danska sarkofaga iz rde\xc4\x8dega granita, odkrita v Gizi. Izvirata iz \xc4\x8dasa okoli leta 2450 pr. n. \xc5\xa1t. V sarkofagih so pokopani njegovi star\xc5\xa1i Jernej in Jo\xc5\xbeefa ter njegov mladoletni sin Albert. Sarkofaga sta \xc5\xa1e danes del dru\xc5\xbeinske grobnice Lavrin-Hrovatin na vipavskem pokopali\xc5\xa1\xc4\x8du; da bi ju za\xc5\xa1\xc4\x8ditili pred de\xc5\xbejem in vetrom, je dru\xc5\xbeina z dr\xc5\xbeavno pomo\xc4\x8djo nad njima zgradila z ene strani odprto ve\xc5\xbeico. Poleg vipavskih sarkofagov so na svetu le \xc5\xa1e \xc5\xa1tirje tak\xc5\xa1ni sarkofagi. Lavrina je nanje opozoril Jusuf Masara med kopanjem v bli\xc5\xbeni Kefrenove piramide in vsi so najverjetneje pripadali visokim Mikerinosovim dvorjanom. Lavrin je dva pridr\xc5\xbeal zase, eden je bil poslan v Kairo in je danes (brez pokrova) razstavljen na dvori\xc5\xa1\xc4\x8du Kairskega muzeja, enega je pruska odprava odpeljala v Prusijo in je danes v Hildesheimu, po enega sta prevzela \xc5\xa1e angle\xc5\xa1ki in italijanski konzul; prvega hrani Britanski muzej v Londonu, drugega Egip\xc4\x8danski muzej v Torinu. Prvi sarkofag (pripadal je faraonovemu zaupniku Raverju) je Lavrin v Vipavo poslal 1845, da bi v njem pokopal svoja star\xc5\xa1a - prekop je v Novicah opisal tudi Matija Vertovec v \xc4\x8dlanku Hvale\xc5\xbenost visoko postavljeniga sina do svojih kmeti\xc5\xa1kih star\xc5\xa1ev. Drugi sarkofag, v katerem je prej po\xc4\x8dival faraonov prvorojenec Junmin, je Lavrin poslal leta 1846, da v njem pokoplje svojega v Aleksandriji umrlega sina. Sarkofagi so ob strani \xc5\xbelebljeni, kar naj bi ponazarjalo stebri\xc5\xa1\xc4\x8de sveti\xc5\xa1\xc4\x8da._NEWLINE_V Vipavi so po Antonu Lavrinu poimenovali ulico: Laurinova ulica (po nem\xc5\xa1ki razli\xc4\x8dici imena).'