b'\n_START_ARTICLE_\nStarogr\xc5\xa1ko kiparstvo\n_START_SECTION_\nMaterial\n_START_PARAGRAPH_\nStarogr\xc5\xa1ko monumentalno kiparstvo je bil skoraj v celoti iz marmorja ali brona. Vlivanje brona je bilo prednostno sredstvo za velika dela \xc5\xbee v za\xc4\x8detku 5. stoletja pr. n. \xc5\xa1t. Mnoga dela, znana samo v marmornih kopijah, narejena za rimski trg, so bila prvotno izdelana v bronu. Manj\xc5\xa1a dela so bila iz razli\xc4\x8dnih vrst materiala, med njimi veliko dragocenih, in zelo veliko figuric iz terakote. Na ozemljih anti\xc4\x8dne Gr\xc4\x8dije, razen Sicilije in ju\xc5\xbene Italije, so bila bogata nahajali\xc5\xa1\xc4\x8da finega marmorja, najbolj cenjena sta bila penteli\xc5\xa1ki in paro\xc5\xa1ki marmor, skupaj z dana\xc5\xa1njim Prilepom v Makedoniji in razli\xc4\x8dnimi viri v sodobni Tur\xc4\x8diji. Prav tako je bilo sorazmerno enostavno pridobiti rudo za bron.  Marmor je bil ve\xc4\x8dinoma okoli Partenona in drugih ve\xc4\x8djih gr\xc5\xa1kih stavb._NEWLINE_Marmor in bron sta enostavna za oblikovanje in zelo trpe\xc5\xbena. Kot v mnogih starodavnih kulturah ni nobenega dvoma o tradiciji kiparstva v lesu, o katerem vemo zelo malo, razen akrolitskih skulptur, ki so bile po navadi velike, z glavo in izpostavljenimi deli v marmorju, oble\xc4\x8deni deli pa so bili leseni. Ker bron ni bil posebej cenjen, je ohranjenih zelo malo bronastih izvirnikov, \xc4\x8deprav je v zadnjih letih pomorska arheologija ali lovljenje rib z vle\xc4\x8dno mre\xc5\xbeo odkrila nekaj spektakularnih najdb, kot sta Pozejdon z rta Artemizij in Bronasta bojevnika iz kraja Riace, ki so zelo \xc5\xa1irile sodobno razumevanje. Veliko kopij iz rimskega obdobja so marmorne razli\xc4\x8dice del prvotnih bronastih kipov. Navaden apnenec je bil uporabljen v arhai\xc4\x8dnem obdobju, vendar kasneje, razen na obmo\xc4\x8djih sodobne Italije brez lokalnega marmorja, le za arhitekturno kiparstvo in dekoracijo. Mavec ali \xc5\xa1tukatura se je v\xc4\x8dasih uporabljala le za lase._NEWLINE_Za krizelefantinske skulpture, ki so prikazovale tempeljske kultne podobe in luksuzna dela, so uporabljali zlato, najpogosteje v obliki listi\xc4\x8dev, slonovino za vse ali dele (obraz in roke) figur in verjetno dragulje in drug material, vendar so bile veliko manj pogoste, ohranjeni pa so le deli. Veliko kipov je imelo nakit, kar je razvidno iz lukenj za pritrditev, ter oro\xc5\xbeje ali druge predmete v razli\xc4\x8dnih vrstah materiala.\n_START_SECTION_\nPoslikovanje kipov\n_START_PARAGRAPH_\nDo zgodnjega 19. stoletja je sistemati\xc4\x8dno izkopavanje starih gr\xc5\xa1kih nahajali\xc5\xa1\xc4\x8d prineslo mno\xc5\xbeico kipov s sledmi raznobarvnih povr\xc5\xa1in, od katerih so nekatere \xc5\xa1e vedno vidne. Kljub temu so vplivni umetnostni zgodovinarji, kot je Johann Joachim Winckelmann, tako mo\xc4\x8dno nasprotovali ideji o poslikani gr\xc5\xa1ki skulpturi, da so zagovornike poslikanih kipov zavrnili kot ekscentri\xc4\x8dne in njihova stali\xc5\xa1\xc4\x8da v glavnem niso bila ve\xc4\x8d kot stoletje._NEWLINE_\xc5\xa0ele po objavi ugotovitev nem\xc5\xa1kega arheologa Vinzenza Brinkmanna v poznem 20. in 21. stoletju je postalo poslikano anti\xc4\x8dno gr\xc5\xa1ko kiparstvo uveljavljeno. Z uporabo visoko intenzivnih svetilk, ultravijoli\xc4\x8dne svetlobe, posebej izdelanih kamer, mav\xc4\x8dnih litin in nekaterih mineralov v prahu je Brinkmann dokazal, da je bil celoten Partenon, tudi dana\xc5\xa1nja struktura in kipi, poslikan. Analiziral je pigmente prvotne barve, da bi odkril njihovo sestavo._NEWLINE_Brinkmann je naredil ve\xc4\x8d poslikanih replik gr\xc5\xa1kih kipov, ki so jih odpeljali na turnejo po vsem svetu. Tudi v zbirki so bile replike drugih del gr\xc5\xa1kega in rimskega kiparstva in pokazalo se je, da je bilo poslikavanje skulptur norma in ne izjema v gr\xc5\xa1ki in rimski umetnosti.  Muzeji, ki so gostili razstavo, so bili Gliptoteka v M\xc3\xbcnchnu, Vatikanski muzeji, Narodni arheolo\xc5\xa1ki muzej v Atenah ter drugi. Zbirka je svojo ameri\xc5\xa1ko premiero do\xc5\xbeivela na Harvardski univerzi jeseni 2007.\n_START_SECTION_\nGeometri\xc4\x8dni slog\n_START_PARAGRAPH_\nPo navadi se misli, da je bila najstarej\xc5\xa1a inkarnacija gr\xc5\xa1kega kiparstva v obliki lesenih kultnih kipov, ki jih je Pavzanias prvi\xc4\x8d opisal kot hoanon.  Nobeni taki kipi niso ohranjeni, njihovi opisi pa so nejasni, kljub temu da so jih verjetno \xc4\x8dastili ve\xc4\x8d sto let. Prvi kos gr\xc5\xa1kega kipa, ki so ga ponovno sestavili, je verjetno levkandijski kentaver, terakotna skulptura, najdena na otoku Evboja okoli 920 pr. n. \xc5\xa1t. Kip je bil narejen po delih, preden je bil razkosan in pokopan v dveh lo\xc4\x8denih grobovih. Kentaver ima oznako na kolenu, po \xc4\x8demer so raziskovalci sklepali , da bi kip lahko prikazoval Hirona, ki je verjetno kle\xc4\x8dal, ranjen s Heraklejevo pu\xc5\xa1\xc4\x8dico. \xc4\x8ce je tako, bi bil to najzgodnej\xc5\xa1i opis mita v zgodovini gr\xc5\xa1kega kiparstva._NEWLINE_Oblike geometri\xc4\x8dne umetnosti (od 900 do 700 pr. n. \xc5\xa1t.) so bile predvsem bronaste figurice in figurice iz slonovine. Bronasti so v glavnem tripodi in samostojne figure ali skupine. Take bronaste figure so bile narejene s tehniko izgubljenega voska, verjetno uvedeno iz Sirije, in so skoraj v celoti votivni darovi gr\xc5\xa1ke civilizacije panhelenskih sveti\xc5\xa1\xc4\x8d Olimpije, Delosa in Delfov, \xc4\x8deprav so bile verjetno izdelane drugje glede na \xc5\xa1tevilo lokalnih slogov, ki jih najdemo v Atenah, Argosu in \xc5\xa0parti. Zna\xc4\x8dilna iz tega obdobja so Bojevnik iz Karditse (Atene, \xc5\xa1t. 12831) in \xc5\xa1tevilni konjeni\xc5\xa1ki kipi (na primer, NY Met. 21.88.24 na spletu). Bronasta dela pa niso omejena le na stoje\xc4\x8de mo\xc5\xa1ke in konje, saj poslikane vaze iz tega obdobja prikazujejo tudi jelene, ptice, hro\xc5\xa1\xc4\x8de, zajce, grifine in leve. Na za\xc4\x8detku do srednjega obdobja ni bilo napisov na kipih, dokler se ni pojavil Mantiklov Apolon (Boston 03,997) iz za\xc4\x8detka 7. stoletja pr. n. \xc5\xa1t., najden v Tebah. To je stoje\xc4\x8d \xc4\x8dlovek psevdodedalske oblike, pod katerim je napis "\xce\x9c\xce\xb1\xce\xbd\xcf\x84\xce\xb9\xce\xba\xce\xbb\xce\xbf\xcf\x82 \xce\xbc" \xce\xb1\xce\xbd\xce\xb5\xce\xb8\xce\xb5\xce\xb9\xce\xba\xce\xba\xce\xb5 \xce\xb5\xce\xba\xce\xb1\xce\xb2\xce\xbf\xce\xbb\xce\xbf\xce\xba\xce\xb9\xcf\x82 \xce\xb1\xcf\x81\xce\xb3\xcf\x85\xcf\x81\xce\xbf\xcf\x84\xce\xbf\xcf\x87\xcf\x83\xce\xbf\xce\xba\xce\xb9\xcf\x83\xce\xbc\xce\xbf\xcf\x82 \xcf\x84\xce\xb1\xcf\x82 {\xce\xb4} \xce\xb4\xce\xb5-\xce\xba\xce\xb1\xcf\x84\xce\xb1\xcf\x82 \xc2\xb7 \xcf\x84\xcf\x85 \xce\xb4\xce\xb5 \xce\xa6\xce\xbf\xce\xb9\xce\xb2\xce\xb5 \xce\xb4\xce\xb9\xce\xb4\xce\xbf\xce\xb9 \xcf\x87\xce\xb1\xcf\x81\xce\xb9\xce\xb2\xce\xb5\xcf\x84\xcf\x84\xce\xb1\xce\xbd \xce\xb1\xce\xbc\xce\xbf\xce\xb9\xcf\x9d [\xce\xb1\xce\xbd]" v heksametru. Latinski prevod je: Mantiklos manetheke wekaboloi argurotoxsoi tas dekatas; tu de fojbe didoi xariwettan amoiw [an] in v grobem pomeni "Mantiklos mi daruje kot desetino za Apolona srebrn lok; Fojbos [Apolon] bo v zameno ponudil nekaj uslug." Napis je izjava kipa Apolonu, ki je bil zahtevek v zameno za uslugo. Poleg novosti napisa za namen je ta skulptura prilagojena obliki orientalskih bronastih figur, to je bolj trikoten obraz in leva noga je malo pomaknjena naprej. V\xc4\x8dasih je videti, da se pri\xc4\x8dakuje ve\xc4\x8dja ekspresivna svoboda 7. stoletja pr. n. \xc5\xa1t. in kot taka se Mantiklova figura v\xc4\x8dasih imenuje protodedalska.\n_START_SECTION_\nArhai\xc4\x8dno kiparstvo\n_START_PARAGRAPH_\nNavdahnjeni z monumentalnimi kamnitimi skulpturami Egipta  in Mezopotamije so Grki ponovno za\xc4\x8deli klesati kamen. Samostoje\xc4\x8de figure imajo podobo trdnosti in frontalno dr\xc5\xbeo, ki je zna\xc4\x8dilna za vzhodne modele, vendar so njihove oblike bolj dinami\xc4\x8dne od egip\xc4\x8danskih, kot na primer Kora iz Auxerra in Herin torzo (zgodnje arhai\xc4\x8dno obdobje, okoli 660\xe2\x80\x93580 pr. n. \xc5\xa1t., oba v Louvru v Parizu). Po pribli\xc5\xbeno 575 pr. n. \xc5\xa1t. so imele figure, kot so ti mo\xc5\xa1ki in \xc5\xbeenske, tako imenovani arhai\xc4\x8dni nasmeh. Ta izraz, ki nima posebne povezave z opisano osebo ali okoli\xc5\xa1\xc4\x8dino, je verjetno pripomo\xc4\x8dek, s katerim figure ka\xc5\xbeejo neko \xc4\x8dlove\xc5\xa1ko zna\xc4\x8dilnost._NEWLINE_Prevladovale so tri vrste likov: stoje\xc4\x8d gol mladeni\xc4\x8d,kuros, stoje\xc4\x8da dekleta (kora) in sede\xc4\x8da \xc5\xbeenska. Vsi poudarjajo in posplo\xc5\xa1ujejo bistvene zna\xc4\x8dilnosti \xc4\x8dlove\xc5\xa1ke figure in ka\xc5\xbeejo vedno natan\xc4\x8dnej\xc5\xa1e razumevanje \xc4\x8dlove\xc5\xa1ke anatomije. Mladeni\xc4\x8di so bili nagrobni ali votivni kipi. To so Apolon (Metropolitanski muzej umetnosti, New York), zgodnje delo, Strangfordski Apolon z otoka Anafi (Britanski muzej, London), veliko poznej\xc5\xa1e delo, in Kuros iz kraja Anavisos (Narodni arheolo\xc5\xa1ki muzej, Atene). Pri tem kipu je vidna ve\xc4\x8dja struktura mi\xc5\xa1i\xc4\x8devja in skeleta kot v prej\xc5\xa1njih delih. Stoje\xc4\x8da, draperirana dekleta ka\xc5\xbeejo veliko ve\xc4\x8d razli\xc4\x8dnih izrazov kot kipi v muzeju Akropola v Atenah. Njihova draperija je izrezljana in poslikana tanko\xc4\x8dutno in natan\xc4\x8dno, kar je pogosto v kiparstvu tega obdobja._NEWLINE_Zato so se Grki zelo zgodaj odlo\xc4\x8dili, da je \xc4\x8dlove\xc5\xa1ka oblika najpomembnej\xc5\xa1e umetni\xc5\xa1ko delo. \xc4\x8ce so videli svoje bogove v \xc4\x8dlove\xc5\xa1ki obliki, ni bilo nobene razlike med sveto in sekularno umetnostjo, \xc4\x8dlove\xc5\xa1ko telo je bilo posvetno in sveto. Goli mo\xc5\xa1ki brez dodatkov, kot je lok ali kij, bi tako zlahka bili Apolon ali Heraklej ali olimpijski boksarski prvak. V arhai\xc4\x8dnem obdobju je bila najpomembnej\xc5\xa1a kiparska oblika kuros, stoje\xc4\x8di gol mo\xc5\xa1ki. Pogosta je bila tudi kora ali stoje\xc4\x8da oble\xc4\x8dena \xc5\xbeenska figura. Gr\xc5\xa1ka umetnost ni predstavljala \xc5\xbeenske golote (razen \xc4\x8de je bila namera pornografska) do 4. stoletja pr. n. \xc5\xa1t., \xc4\x8deprav je razvoj tehnik, ki predstavljajo draperijo, o\xc4\x8ditno pomemben._NEWLINE_Tako kot pri lon\xc4\x8darstvu Grki niso izdelovali skulptur le za umetni\xc5\xa1ki prikaz. Kipe so naro\xc4\x8dili aristokratski posamezniki ali dr\xc5\xbeava in so se uporabljali za javne spomenike kot darila templjem, pokrajinam in sveti\xc5\xa1\xc4\x8dem (kot to pogosto ka\xc5\xbeejo napisi na kipih) ali kot nagrobniki. Kipi v arhai\xc4\x8dnem obdobju niso bili vsi namenjeni za prikaz posameznikov. Predstavljena je bila idealna lepota, pobo\xc5\xbenost, \xc4\x8dast ali \xc5\xbertev. To so bile vedno upodobitve mladih mo\xc5\xa1kih od mladostni\xc5\xa1kega obdobja do zgodnje zrelosti, tudi \xc4\x8de so bili postavljeni na grobove (morda) starej\xc5\xa1ih dr\xc5\xbeavljanov. Kurosi so si bili vsi slogovno podobni. Razlikovanje dru\xc5\xbebenega polo\xc5\xbeaja osebe, ki je naro\xc4\x8dila kip, so bile ozna\xc4\x8dene z velikostjo in ne z umetni\xc5\xa1kimi novostmi.\n_START_SECTION_\nKlasi\xc4\x8dno kiparstvo\n_START_PARAGRAPH_\nKlasi\xc4\x8dno obdobje je zaznamovalo revolucijo gr\xc5\xa1kega kiparstva, ki so jo zgodovinarji v\xc4\x8dasih povezovali z ljudsko kulturo uvajanja demokracije in konca aristokratske kulture, povezane s kurosi. V klasi\xc4\x8dnem obdobju so se pojavile spremembe v slogu in vlogi skulpture skupaj z dramati\xc4\x8dnim pove\xc4\x8danjem tehni\xc4\x8dne spretnosti gr\xc5\xa1kih kiparjev pri prikazovanju realnih \xc4\x8dlove\xc5\xa1kih oblik. Polo\xc5\xbeaj je postal naravnej\xc5\xa1i, \xc5\xa1e posebej v za\xc4\x8detku obdobja. To se vidi pri Kritijevem de\xc4\x8dku (480 pr. n. \xc5\xa1t.), ki je izklesan v najzgodnej\xc5\xa1i uporabi polo\xc5\xbeaja kipa v kontrapostu, in Delfskem vozniku vojnega voza (474 pr. n. \xc5\xa1t.), kar ka\xc5\xbee na prehod v bolj naturalisti\xc4\x8dni slog. Od okoli 500 pr. n. \xc5\xa1t. so gr\xc5\xa1ki kipi za\xc4\x8deli vse bolj prikazovati prave ljudi v nasprotju z nejasnimi razlagami mitov ali popolnoma fiktivnimi votivnimi kipi, \xc4\x8deprav sloga \xc5\xa1e niso razvili v realisti\xc4\x8dno obliko portretiranja. Kip Harmodij in Aristogejton, narejen v Atenah, zaznamuje strmoglavljenje aristokratske tiranije. Zanj je bilo re\xc4\x8deno, da je prvi javni spomenik, ki prikazuje dejanske posameznike._NEWLINE_V klasi\xc4\x8dnem obdobju se je pove\xc4\x8dala tudi uporaba kipov in plastike za okrase stavb. Zna\xc4\x8dilni templji klasi\xc4\x8dne dobe, kot sta Partenon in Zevsov tempelj v Olimpiji, so uporabili reliefno skulpturo za dekorativne frize in skulpturo v okviru, da so zapolnili trikotna polja pedimentov. Te\xc5\xbeak estetski in tehni\xc4\x8dni izziv je mo\xc4\x8dno spodbudil na\xc4\x8din kiparskih inovacij. Ohranjeni so samo deli teh del, na primer Elginovi marmorji ali Partenonski marmor, pribli\xc5\xbeno polovica jih je v Britanskem muzeju._NEWLINE_V tem obdobju se je razvilo pogrebno kiparstvo iz togega in brezosebnega kurosa arhai\xc4\x8dnega obdobja do zelo osebnih dru\xc5\xbeinskih skupin v klasi\xc4\x8dnem obdobju. Te spomenike obi\xc4\x8dajno najdemo v predmestjih Aten, ker so v anti\xc4\x8dnih \xc4\x8dasih pokopavali na obrobju mesta. \xc4\x8ceprav nekateri od njih prikazujejo "idealne" tipe \xe2\x80\x93 \xc5\xbealujo\xc4\x8do mamo, skrbnega sina \xe2\x80\x93, so vse bolj prikazovali prave ljudi, ki obi\xc4\x8dajno ka\xc5\xbeejo, da so od\xc5\xa1li iz okolja svoje dru\xc5\xbeine. Opazno je pove\xc4\x8danje ravni \xc4\x8dustev glede na arhai\xc4\x8dno in geometri\xc4\x8dno obdobje._NEWLINE_Druga pomembna sprememba je rast zaupanja v kiparstvo. Znane informacije o kiparstvu v arhai\xc4\x8dnem in geometri\xc4\x8dnem obdobju so osredoto\xc4\x8dene na dela sama in redko, \xc4\x8de kdaj, na kiparja. Primeri so Fidija, za katerega je znano, da je nadzoroval zasnovo in zgradbo Partenona, in Praksitel, katerega gole \xc5\xbeenske skulpture so bile prve, ki se \xc5\xa1tejejo za umetni\xc5\xa1ko ugledne. Praksitelova Knidska Afrodita, ki je ohranjena v kopijah, se pogosto omenja in jo je hvalil Plinij starej\xc5\xa1i._NEWLINE_Lizistrat naj bi bil prvi, ki je uporabil mav\xc4\x8dne modele po \xc5\xbeivih ljudeh, da bi ustvaril portrete z izgubljenim voskom in razvil tudi tehniko litja iz obstoje\xc4\x8dih kipov. Pri\xc5\xa1el je iz dru\xc5\xbeine kiparjev in njegov brat, Lizip, je v svoji karieri izdelal tiso\xc4\x8d petsto kipov. _NEWLINE_Kip Zevsa v Olimpiji in kip Atene Partenos (oba krizelefantinska in delo Fidije ali pod njegovim vodstvom veljata za najve\xc4\x8dji klasi\xc4\x8dni skulpturi) sta izgubljena, \xc4\x8deprav manj\xc5\xa1e kopije (v drugih vrstah materiala) in dobri opisi obeh \xc5\xa1e vedno obstajajo. Njuna velikost in izredna lepota sta spodbudila tekmece, da so ju zasegli v bizantinskem obdobju, oba pa sta bila odpeljana v Konstantinopel, kjer sta bila kasneje uni\xc4\x8dena.'