b'\n_START_ARTICLE_\nPape\xc5\xbe Marcelin\n_START_SECTION_\nDonatisti so ga obto\xc5\xbeevali odpada\n_START_PARAGRAPH_\nMarcelin (296-304) je bil 29. pape\xc5\xbe in je do\xc5\xbeivel preganjanje kristjanov pod Dioklecijanom, kot ga dotlej svet \xc5\xa1e ni videl. Kasneje so ga donatisti, ki so v Afriki nadaljevali spore okoli vpra\xc5\xa1anja krsta krivovercev, dol\xc5\xbeili, da je preganjalcem izro\xc4\x8dil svete knjige in sam odpadel od vere, vendar je take obto\xc5\xbebe odlo\xc4\x8dno zavrnil sveti Avgu\xc5\xa1tin, \xc5\xa1kof v Hipponu v Afriki.\n_START_SECTION_\nDioklecijanovo preganjanje kristjanov\n_START_PARAGRAPH_\nDioklecijan  sprva ni preganjal kristjanov, pa\xc4\x8d pa ga je k temu nagovoril Galerij, \xc4\x8de\xc5\xa1 da je kr\xc5\xa1\xc4\x8danstvo nevarno za dr\xc5\xbeavo. Februarja 303 je izdal odlok, s katerim je kristjanom odvzel dr\xc5\xbeavljanske pravice ter prepovedal osvobajati kr\xc5\xa1\xc4\x8danske su\xc5\xbenje. Ukazal je, naj po vsem cesarstvu poru\xc5\xa1ijo kr\xc5\xa1\xc4\x8danske cerkve in se\xc5\xbego svete knjige. V pokrajinah, ki so spadale pod Dioklecijana, Galerija in Maksimijana, so odlok izvajali z veliko vnemo. Uni\xc4\x8dili so veliko \xc5\xa1tevilo kr\xc5\xa1\xc4\x8danskih spisov, med njimi pape\xc5\xa1ke arhive in kr\xc5\xa1\xc4\x8dansko knji\xc5\xbenico v Rimu. Aprila 303 je Dioklecijan izdal drugi odlok, z njim je ukazal, naj zapro vse \xc5\xa1kofe in klerike. Kmalu nato je s tretjim odlokom dolo\xc4\x8dil, naj jetniki darujejo bogovom in naj jih izpustijo; \xc4\x8de no\xc4\x8dejo darovati, naj jih mu\xc4\x8dijo in usmrte. V marcu 304 je iz\xc5\xa1el \xc5\xa1e \xc4\x8detrti odlok: vsi kristjani morajo darovati bogovom. Kri mu\xc4\x8dencev je tekla v takem obilju kakor \xc5\xa1e nikoli poprej. Najhuje je preganjanje divjalo v Mali Aziji, Palestini in Egiptu, v spodnji Panoniji, prokonzularni Afriki, Numidiji in Hispaniji. V Galiji in Britaniji cezar Konstancij ni izvajal zadnjih treh odlokov. Leta 305 sta Dioklecijan in Maksimijan odstopila. Dioklecijanov naslednik je postal Galerij, ki si je privzel za cezarja Maksimina Daja. Maksimijan je svojemu nasledniku Konstanciju Kloru dolo\xc4\x8dil za cezarja surovega vojaka Severa. Maksimin Daja je \xc5\xa1e huje preganjal kristjane kakor Galerij. Po letu 305 se je preganjanje na vzhodu nadaljevalo s pove\xc4\x8dano krutostjo, na zahodu pa je s tem letom dejansko prenehalo. Leta 306 je Maksencij, sin Maksimijana, spodrinil Severa na zahodu. Po smrti Konstancija Klora je vojska v Britaniji leta 307 razglasila njegovega sina Konstantina za vladarja Galije in Britanije. Galerij je istega leta postavil Licinija za avgusta zahoda. V stra\xc5\xa1ni bolezni je Galerij spoznal, da preganjanje kristjanov ni doseglo za\xc5\xbeelenega cilja in je 30. aprila 311 izdal toleran\xc4\x8dni razglas. Maksimin Daja ga je upo\xc5\xa1teval \xc5\xa1ele jeseni tega leta.\n_START_SECTION_\nPrvi zanesljivi podatki o kr\xc5\xa1\xc4\x8danstvu na slovenskih tleh\n_START_PARAGRAPH_\nIz \xc4\x8dasa pape\xc5\xbea Marcelina imamo prve zgodovinsko zanesljive podatke o kr\xc5\xa1\xc4\x8danstvu na slovenskih tleh. 2. novembra 303 (ali 304) je mu\xc4\x8deni\xc5\xa1ke smrti kot \xc5\xbertev Dioklecijanovega preganjanja umrl \xc5\xa1kof iz Petovione (dana\xc5\xa1njega Ptuja) Viktorin. Kr\xc5\xa1\xc4\x8danska skupnost v Petovioni je bila v \xc4\x8dasu njegovega delovanja organizirana kot \xc5\xa1kofija, tako kot v nekaterih drugih krajih Panonije, kar je posledica dalj\xc5\xa1ega razvoja kr\xc5\xa1\xc4\x8danstva v mestu, saj je od pojava prvih kristjanov do ustanovitve \xc5\xa1kofije gotovo preteklo ve\xc4\x8d desetletij. Pri tem niti ne vemo, ali je bil Viktorin prvi petovionski \xc5\xa1kof ali je imel kakega predhodnika. Iz njegovih spisov bi lahko sklepali, da je kr\xc5\xa1\xc4\x8danstvo v Petovioni moralo \xc5\xbeiveti \xc5\xbee od za\xc4\x8detka 3. stoletja. Sv. Hieronim v svoji knjigi De viris illustribus (O slavnih mo\xc5\xbeeh) pi\xc5\xa1e o Viktorinu, da je bil odli\xc4\x8den teolo\xc5\xa1ki pisatelj - njegovi spisi so bili raz\xc5\xa1irjeni po vsem latinskem zahodu - in navaja njegova dela; gre predvsem za komentarje k posameznim svetopisemskim knjigam. Z Viktorinovo literarno dejavnostjo se je Petoviona ob koncu tretjega stoletja dvignila med malo\xc5\xa1tevilna literarno ustvarjalna sredi\xc5\xa1\xc4\x8da kr\xc5\xa1\xc4\x8danstva na latinskem zahodu, kakr\xc5\xa1na so bila poleg Rima zlasti Kartagina v Afriki ter Lugdunum (Lyon) in Vienna v Galiji.\n_START_SECTION_\nSmrt in \xc4\x8de\xc5\xa1\xc4\x8denje\n_START_PARAGRAPH_\nKnjiga \xe2\x80\x9eLiber Pontificalis\xe2\x80\x9d poro\xc4\x8da, da je pape\xc5\xbe Marcelin zavrnil ukaz poganske oblasti, da naj po\xc4\x8dasti malike; izpri\xc4\x8dal je vero v Jezusa ter so ga umorili skupaj s sodelavci._NEWLINE_Pokopan je v Priscilinih katakombah v Rimu. _NEWLINE_Njegov god je 26. aprila.\n_START_SECTION_\nOcena\n_START_PARAGRAPH_\nLegenda pravi, da je Marcelin izro\xc4\x8dil knjige in daroval kadilo, pozneje pa se je pokesal in priznal Kristusa; nato je bil obglavljen. _NEWLINE_Glasovi o tem, da je pape\xc5\xbe Marcelin po prvem Dioklecijanovem odloku izro\xc4\x8dil poganom svete knjige in daroval malikom kadilo ali si vsaj pridobil o tem potrdilo, so kro\xc5\xbeili zlasti med donatisti v Afriki. Ko jih sveti Avgu\xc5\xa1tin zavra\xc4\x8da z navedbo virov, doka\xc5\xbee obenem, da nimajo stvarne podlage. _NEWLINE_Nekateri dvomijo, da se je rodil v Rimu.'