b'\n_START_ARTICLE_\nStolnica v Winchestru\n_START_SECTION_\nStara stolnica\n_START_PARAGRAPH_\nStolnica je bila ustanovljena leta 642 na mestu, takoj severno od sedanje. Ta stavba je postala znana kot Old Minster (Stara stolnica). Postala je del samostanskega naselja v letu 971. Sv. Swithun je bil pokopan v bli\xc5\xbeini Starega ministra, nato v njej, da bi ga kasneje preselili v novo normansko stolnico. Tako imenovane mrtva\xc5\xa1ke skrinje vsebujejo ostanke saksonskih kraljev, kot je kralj Edwy Angle\xc5\xa1ki, ki je bil najprej pokopan v Starem ministru in njegova \xc5\xbeena \xc3\x86lfgifu, sedaj sta oba v stolnici. Old Minster je bila poru\xc5\xa1ena leta 1093, takoj po posvetitvi svoje naslednice.\n_START_SECTION_\nNormanska arhitektura\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1079 je \xc5\xa1kof Walkelin za\xc4\x8del delati na povsem novi stolnici. Velik del apnenca, ki se je uporabljal za izgradnjo, je pripeljal z otoka Isle of Wight iz kamnolomov okoli Binsteada. Bli\xc5\xbenji samostan Quarr je dobil svoje ime od teh kamnolomov, tako kot mnoga lokalna mesta, kot sta Stonelands in Stonepitts. Ostanki rimske vozne poti, ki se je uporabljala za prevoz blokov so \xc5\xa1e vedno vidni po \xc4\x8distinah v Ryde Golf Clubu, kjer je bil kamen vle\xc4\x8den iz kamnolomov v Hythe na ustju potoka Binstead in od tam \xc4\x8dez Solent v Winchester. _NEWLINE_Stavba je bila posve\xc4\x8dena leta 1093. Dne 8. aprila istega leta, kot je zapisano v Winchester Annals: "v prisotnosti skoraj vseh \xc5\xa1kofov in opatov Anglije, so pri\xc5\xa1li menihi z najve\xc4\x8djim zmagoslavjem in slavo iz Starega ministra v novo: na praznik Sv. Swithuna so \xc5\xa1li v procesiji on nove stolnice v staro in od tam prinesli Sv. Swithuna in sveti\xc5\xa1\xc4\x8de postavili v novo stavbo. Naslednji dan za\xc4\x8del \xc5\xa1kof Walkelin podirati Stari minister". _NEWLINE_Precej\xc5\xa1nji deli Walkelinsove stavbe, vklju\xc4\x8dno z grobnica, ladje in osnovna struktura ladje, so ohranjeni. Prvotni stolp na prehodu je propadel leta 1107, za nesre\xc4\x8do naj bi bilo krivo to, tako pi\xc5\xa1ejo srednjeve\xc5\xa1ki kronisti, da je bil razuzdani William Rufus pokopan pod njo leta 1100.  Nov stolp, ki stoji \xc5\xa1e danes, je \xc5\xa1e vedno v normanskem slogu, z okroglimi okni. To je v \xc5\xa1iroka, kvadratna struktura \xc5\xa1iroka 15 m, ki se z vi\xc5\xa1anjem zo\xc5\xbei na 11 m pri grebenu strehe transepta.\n_START_SECTION_\nGotska arhitektura\n_START_PARAGRAPH_\nGodfrey de Lucy je leta 1189 dodal retrokor (prostor za glavnim oltarjem v velikih cerkvah ali stolnicah, ki ga pogosto lo\xc4\x8duje od zadnje kapele) v zgodnjem angle\xc5\xa1kem gotskem slogu. Naslednja glavna faza obnove je sledila sredi \xc5\xa1tirinajstega stoletja, pod \xc5\xa1kofoma Edingtonom in Wykehamom. Edingdon (1346-1366), ki sta odstranila oba zahodna zaliva ladje, zgradila novo zahodno steno in za\xc4\x8dela preoblikovanje cerkvene ladje. Pod Williamom Wykehamom (1367-1404) je bila romanska ladja preoblikovana s kamnom iz Caena in predelana v perpendicular slogu (pali\xc4\x8dasti slog), z notranjo vi\xc5\xa1ino razdeljena na dva dela, namesto prej\xc5\xa1nja tri nadstropja. Leseni stropi so bili nadome\xc5\xa1\xc4\x8deni s kamnitimi oboki. Wykehamov naslednik, Henry Beaufort (1405-1447), je izvedel manj predelav, dodal le kapelo na ju\xc5\xbeni strani retrokora, delo na ladji pa so nadaljevali. Njegov naslednik, William Waynflete (1447-1486) je zgradil \xc5\xa1e eno kapelo v ustreznem polo\xc5\xbeaju na severni strani. Pod \xc5\xa1kofom Petrom Courtenayem (1486-1492) in Thomasom Langtonom (1493-1500) je bilo ve\xc4\x8d dela. Marijina kapela je bila podalj\xc5\xa1ana,  normanske stranske ladje za prezbiterijem, so zamenjati. Leta 1525 je Richard Fox (1500-1528) dodal stranske zaslone prezbiterija in tudi lesen obok. S svojimi progresivnimi raz\xc5\xa1iritvami, je vzhodni konec sedaj okoli 34 m dalj\xc5\xa1i od Walkelinove stavbe.\n_START_SECTION_\nPoznej\xc5\xa1e predelave\n_START_PARAGRAPH_\nPo ukazu kralja Henrika VIII., ki je prevzel nadzor nad katoli\xc5\xa1ko cerkvijo v Angliji in se razglasil za vodjo anglikanske cerkve, je bil benediktinski samostan Svetega Swithuna razpu\xc5\xa1\xc4\x8den in predan kralju leta 1539. Naslednje leto je bil ustanovljen nov kapitelj in za dekana imenovan William Basyng.  Samostanska poslopja, vklju\xc4\x8dno kri\xc5\xbeni hodnik in kapiteljsko dvorano so, predvsem med 1560-1580 poru\xc5\xa1ili \xc5\xa1kofje protestanta Roberta Horna. _NEWLINE_Normanska korna pregrada, ki je bila v stanju razpadanja, je bila zamenjana leta 1637-1640 z novo, ki jo je zasnoval I\xc3\xb1igo Jones. Bila je v klasi\xc4\x8dnem stilu, s figurami Jakoba I. in Karla I. iz medenine v ni\xc5\xa1ah. Odstranjena je bila leta 1820, do takrat pa je bil njen slog neprimeren za sicer srednjeve\xc5\xa1ko stavbo. Osrednji zaliv z obokom, je danes v Univerzitetnem muzeju arheologije in antropologije Univerze v Cambridgeu. Nadome\xc5\xa1\xc4\x8den je bil z gotsko pregrajo Edwarda Garbetta. Njegova zasnova temelji na zahodnih vratih ladje. Ta kamnita struktura je bila odstranjena leta 1870, da bi naredili prostor za leseno oblikovano Sira Georga Gilberta Scotta   po vzoru nadstre\xc5\xa1kov nad kornimi klopmi. _NEWLINE_Restavratorska dela je opravil T.G. Jackson leta 1905-1912. Razmo\xc4\x8dena osnova, na jugu in vzhodu zidov je bila okrepljena s pomo\xc4\x8djo potaplja\xc4\x8da Williama Walkerja, temelje so sanirali z ve\xc4\x8d kot 25.000 vre\xc4\x8dkami betona, 115.000 betonskimi bloki in 900.000 opekami. Walker je delal \xc5\xa1est ur na dan, 1906-1912 v popolni temi na globini do 6 metrov  in je zaslu\xc5\xbeen za ohranitev stolnice popolnega propada.  Za to je bil nagrajen z  Royal Victorian Order.\n_START_SECTION_\nSpomeniki in umetnine\n_START_PARAGRAPH_\nV ju\xc5\xbeni pre\xc4\x8dni ladji je "Ribi\xc5\xa1ka kapela", ki je grob Izaaka Waltona. Umrl je leta 1683 in je avtor knjige The Compleat Angler in prijatelj Johna Donne. V koru je zvon iz ladje HMS Iron Duke (1912), ki je bila poveljni\xc5\xa1ka ladja admirala Johna Jellicoea v bitki pri Jutlandu leta 1916._NEWLINE_V kripti, ki je pogosto poplavlja, je kip, delo Antonya Gormleya, ki se imenuje "Sound II", ki je bil postavljen v letu 1986. Kripta sveti\xc5\xa1\xc4\x8de svetega Swithuna. Skrivnostni kip razmi\xc5\xa1lja o vodi s skodelico v rokah. Gormley govori o povezavi spominov,  ki bazirajo na elementih fizi\xc4\x8dnega sveta. Tudi doprsni kip Williama Walkerja je potaplja\xc4\x8d, ki je delal pod vodo v kripti med letoma 1906 in 1911, na kateri temelji cerkvena ladja in podpira stene._NEWLINE_Med letoma 1992 in 1996 so namestili niz devetih ikon v steni retrokora, ki je kratek \xc4\x8das za\xc5\xa1\xc4\x8ditila relikvije sv. Swithuna pred uni\xc4\x8denjem Henrika VIII. leta 1538. Te ikone je, pod vplivom ruske pravoslavne tradicije, ustvaril Sergej Fjodorov v letu 1997. Vsebujejo lokalne verske like Sv. Swithuna in Sv. Birinusa. Pod ikonami je Sveti Hole, ki so ga neko\xc4\x8d romarji uporabljali za \xc4\x8da\xc5\xa1\xc4\x8denje in le\xc5\xbei blizu zdravilnega sveti\xc5\xa1\xc4\x8da svetega Swithuna._NEWLINE_Kipar Alan Durst je avtor rezbarij na enem od spomenikov v cerkvi.\n_START_SECTION_\nVitra\xc5\xbei\n_START_PARAGRAPH_\nV stolnici je bil velik srednjeve\xc5\xa1ki vitra\xc5\xbe na zahodnem oknu namerno po\xc5\xa1kodovan od Cromwellove vojske po izbruhu dr\xc5\xbeavljanske vojne leta 1642. Po obnovitvi monarhije leta 1660, je bilo razbito steklo zbrano in sestavljeno naklju\xc4\x8dno na na\xc4\x8din, ki je nekaj podobnega kot pique assiette mozaik. Niso posku\xc5\xa1ali rekonstruirati originalne slike. Stolnica je vnaprej pridobila pravico umetnosti kola\xc5\xbea za stotine let.  _NEWLINE_Kapela Svetih treh kraljev ima vrsto vitra\xc5\xbeev iz obdobja  prerafaelitov, ki jih je zasnoval Sir Edward Coley Burne-Jones, v delavnici Williama Morrisa. Listni okras nad in pod vsako sliko je nedvomno Williama Morrisa in vsaj en lik presenetljivo spominja na Morrisovo \xc5\xbeeno Jane, ki je pogosto pozirala Dante Gabriel Rossetti-ju in drugim \xc4\x8dlanom Pre-Raphaela Brotherhood.\n_START_SECTION_\nZvonovi\n_START_PARAGRAPH_\nStolnica ima edina diatoni\xc4\x8dno ugla\xc5\xa1enih 14 cerkvenih zvonov na svetu, s tenorjem (najte\xc5\xbeji zvon), ki tehta 1,81 tone.\n_START_SECTION_\nLiterarne in glasbene povezave\n_START_PARAGRAPH_\nDanes ima stolnica \xc5\xa1tevilne obiskovalce zaradi svoje povezave z Jane Austen, ki je umrla v Winchesteru 18. julija 1817. Njen pogreb je potekal v stolnici in je bila pokopana v severni ladji. Napis na njenem nagrobniku ne omenja njenih romanov, vendar kasneje postavljena medeninasta tabla jo opisuje kot "Mnogi jo poznajo po njenem pisanju". _NEWLINE_Stolnica je bila kulisa za filme Anthony Trollope wAnthonyja Trollopea, na primer, njegovi romani iz cerkvenega \xc5\xbeivljenja 19. stoletja, znani kot Chronicles of Barsetshire. Leta 2005 je bila stavba uporabljena za del iz filma Da Vincijeva \xc5\xa1ifra - severni transept kot Vatikan._NEWLINE_Winchesterska stolnica je morda edina o kateri so pisali ljudske pesmi. Winchester Cathedral je bila v UK med desetimi in v ZDA pesem \xc5\xa1tevilka ena leta 1966 ansambla The New Vaudeville Band. Stolnica je bila tudi predmet pesmi Crosby, Stills & Nash, Chatedral iz njihovega albuma CSN 1977. Liverpoolski ansambel Clinic je izdal leta 2004 album z naslovom Winchester Cathedral.\n_START_SECTION_\nJavni dostop\n_START_PARAGRAPH_\nPodobno kot pri \xc5\xa1tevilnih drugih anglikanskih stolnicah v Zdru\xc5\xbeenem kraljestvu, je bila pristojbina za obisk dolo\xc4\x8dena od marca 2006 dalje. Obiskovalci lahko dobijo letno vstopnico za isto ceno kot enkratni vstop.\n_START_SECTION_\nOrgle\n_START_PARAGRAPH_\nPrve zapisane orgle so bile iz 10. stoletja; imele so 400 cevi in naj bi se sli\xc5\xa1ale po vsem mestu. Najzgodnej\xc5\xa1i znani organist je bil John Dyer leta 1402. _NEWLINE_Sedanje orgle, delo mojstra Henryja Willisa, so bile prvi\xc4\x8d prikazane na Veliki razstavi leta 1851, kjer so bile najve\xc4\x8dje orgle. Organist Samuel Sebastian Wesley je priporo\xc4\x8dil nakup  dekanu; nekoliko zmanj\xc5\xa1ane so namestili leta 1854. Spremenjene leta 1897 in 1905 in v celoti obnovljene (Harrison & Harrison) leta 1937 in ponovno leta 1986-1988. Organisti so bili Christopher Gibbons, ki je o\xc5\xbeivil cerkveno glasbo po Interregnum, Samuel Sebastian Wesley, skladatelj sakralne glasbe in Martin Neary, ki je uredil glasbo za pogreb Diane, princese Walesa v Westminstrski opatiji.'