b'\n_START_ARTICLE_\nUmazano delo\n_START_SECTION_\nDru\xc5\xbebena konstrukcija \xc4\x8distega in umazanega\n_START_PARAGRAPH_\nHigienske predstave in prakse so zasidrane globoko v na\xc5\xa1e vsakdanje \xc5\xbeivljenje. Materialno razumevanje ne\xc4\x8distega je povezano z na\xc5\xa1imi izku\xc5\xa1njami ter zajema tako fizi\xc4\x8dne kot materialne stvari. Umazanijo obi\xc4\x8dajno razumemo kot fizi\xc4\x8dno substanco, ki v nas vzbuja gnus in odpor. Umazanija pa je pogosto uporabljena tudi v metafori\xc4\x8dnem smislu, na primer v sintagmah, kot so umazane misli, umazane besede, umazani posli. Vse to se ka\xc5\xbee kot razumevanje ne\xc4\x8distega,, ki se ve\xc5\xbee na abstraktne in ideolo\xc5\xa1ke probleme in vpra\xc5\xa1anja (\xc5\xa0adl, 2009) Tak\xc5\xa1na raba besede zajema vedenja, delovanja, prakse, ideje, populacije in prostore, ki se dominantnemu kulturnemu pogledu zdijo neprimerni, dvoumni, nemoralni in nedostojni. Umazanija torej ni le vsakdanja snov, ampak tudi prispodoba oziroma koncept (\xc5\xa0adl, 2009). Mary Douglas je s klasi\xc4\x8dno \xc5\xa1tudijo \xc4\x8cisto in nevarno leta 1966 postavila teorijo, ki poka\xc5\xbee, da je analiza umazanije stvar dru\xc5\xbebenega dojemanja in interpretacije. Po njenem umazanija ni znanstveno dejstvo, ampak organizirajo\xc4\x8de na\xc4\x8delo v vsaki kulturi in je glavno orodje za urejanje dru\xc5\xbebe. Kasneje je ugotavljala (Douglas, 1993, v \xc5\xa0adl, 2009) ), da je ideja ne\xc4\x8disto\xc4\x8de stara toliko kot ideja reda in sistema v dru\xc5\xbebi. Ko nekoga klasificiramo ali kategoriziramo kot umazanega, vzpostavljamo red tako v svetu idej kot v realnem, materialnem svetu. Umazano je tisto, kar je treba izklju\xc4\x8diti, \xc4\x8de \xc5\xbeelimo ohraniti red. Etiketiranje in klasificiranje ljudi, stvari in vedenj kot \xc4\x8distih ali umazanih, razumemo kot kulturno dolo\xc4\x8den na\xc4\x8din ustvarjanja simbolnega reda, ki odra\xc5\xbea in varuje obstoje\xc4\x8di dru\xc5\xbebeni red. Ideja umazanije je vpeta v konstrukcijo in vzdr\xc5\xbeevanje dru\xc5\xbebenih delitev in identitet glede na razli\xc4\x8dne dru\xc5\xbebene kategorije: dru\xc5\xbebeni razred, religijska, rasna in eti\xc4\x8dna pripadnost, spol, starost in spolna usmerjenost. Negativna oznaka umazan demonstrira mo\xc4\x8d tistih, ki jo uporabljajo kot subtilno obliko pritiska, distanciranja, izklju\xc4\x8devanja ter izra\xc5\xbeanja odpora do druga\xc4\x8dnih (\xc5\xa0adl, 2009) ). Kot neza\xc5\xbeeleni v zahodnih dru\xc5\xbebah so z vidika dominantne kulture ozna\xc4\x8deni kot umazani tudi pripadniki delavskega razreda. Ideja \xc4\x8disto\xc4\x8de je odigrala pomembno zgodovinsko vlogo v vzpostavljanju meja med ni\xc5\xbejim in vi\xc5\xa1jim razredom. Umazanijo je dominantna kultura povezovala z zaostalostjo in rev\xc5\xa1\xc4\x8dino, \xc4\x8disto\xc4\x8do pa z napredkom in dostojanstvom. \xc4\x8ce te ideje o umazaniji in \xc4\x8disto\xc4\x8di, ki so jih razvili zahodni dru\xc5\xbebeni diskurzi, uporabimo pri razumevanju dela, ugotovimo, da delo, ki vklju\xc4\x8duje stik z umazanijo, po definiciji meji med tistim, kar je v dru\xc5\xbebi definirano kot vrednota, in tistim, kar velja za manjvredno (\xc5\xa0adl, 2009) ). Nehigienske razmere na delovnem mestu se praviloma stapljajo s stereotipi o ljudeh, ki so to delo pripravljeni oziroma prisiljeni opravljati, kar posledi\xc4\x8dno zni\xc5\xbeuje njihov status v dru\xc5\xbebi ter jih kulturno in ekonomsko marginalizira. Osebe, ki opravljajo umazano delo so lahko povsem \xc4\x8diste, a so vseeno ne\xc4\x8diste v simbolnem smislu. Umazano delo je tako sredstvo dru\xc5\xbebenega razvr\xc5\xa1\xc4\x8danja in ideolo\xc5\xa1kega lo\xc4\x8devanja med bogatimi in revnimi oziroma med vi\xc5\xa1jimi in ni\xc5\xbejimi. Stik s fizi\xc4\x8dno umazanijo je v dolo\xc4\x8deni meri prisoten v vsakodnevnem, obi\xc4\x8dajnem \xc5\xbeivljenju ljudi (odna\xc5\xa1anje smeti, pomivanje posode, \xc4\x8di\xc5\xa1\xc4\x8denje WC-\xc5\xa1koljke itd.). Vendar je v vsakdanu ve\xc4\x8dine ljudi tak\xc5\xa1en neposreden stik omejen, v pla\xc4\x8dani zaposlitvi pa je lahko osrednja sestavina poklica oziroma dela. Pojem umazanega dela je leta 1951 (Ashforth in Kreiner, 1999) uvedel Everett Hughes in to oznako dodelil nalogam in poklicem, ki veljajo za gnusne ali poni\xc5\xbeujo\xc4\x8de. V poznej\xc5\xa1ih delih je ugotavljal, da dru\xc5\xbeba za opravljanje umazanega dela dolo\xc4\x8di posamezne skupine, ki nato delujejo v njeno korist, vendar te skupine ob tem stigmatizira, kar pomeni, da delo, ki jim ga je sama predpisala, hkrati zanika in zavra\xc4\x8da (Ashforth in Kreiner, 1999). Gans (2001, v \xc5\xa0adl, 2009) ) je ugotavljal, da je v razredno razslojenih dru\xc5\xbebah ena od glavnih funkcij revnih, da opravljajo njena umazana dela, torej fizi\xc4\x8dno nevarna, za\xc4\x8dasna, slabo pla\xc4\x8dana, sramotna dela. Gans (\xc5\xa0adl, 2009) ) meni, da je za ameri\xc5\xa1ko dru\xc5\xbebo funkcija rev\xc5\xa1\xc4\x8dine pomembno ravno zato, ker zagotavlja delovno silo, ki je prisiljena opravljati umazano delo za nizko pla\xc4\x8dilo. Tudi v Evropi so tak\xc5\xa1ne delovne skupine vedno pogostej\xc5\xa1e, pri \xc4\x8demer je njihovo delo v literaturi ozna\xc4\x8deno z oznako 3D (dirty, dangerous, demanding). To je torej fizi\xc4\x8dno in socialno umazano, nevarno in naporno ali poni\xc5\xbeujo\xc4\x8de delo, ki ga doma\xc4\x8di delavci ne \xc5\xbeelijo opravljati. Hughesovo klasifikacijo umazanega dela sta kasneje raz\xc5\xa1irila Ashfort in Kreiner (1999, 2014; Ashforth idr., 2007, v Hughes 2017). Zasnovala sta tri oblike ne\xc4\x8disto\xc4\x8de, s katero imajo opravka razli\xc4\x8dni poklici. Delo s fizi\xc4\x8dno ne\xc4\x8distostjo opisala kot poklic, ki je neposredno povezan z umazanijo, odplakami, nevarnimi pogoji itd. (npr. mesar, rudar, policist). Dalje sta socialno ne\xc4\x8distost definirala kot poklic, ki vklju\xc4\x8duje stalen stik s stigmatiziranimi skupinami in kot poklic, v katerem ima delavec servilen odnos do drugih (npr. zaporni\xc5\xa1ki paznik, gospodinjska delavka). Moralno ne\xc4\x8distost pa sta opredelila kot poklic, ki je viden kot pregre\xc5\xa1en ali vpra\xc5\xa1ljiv (npr. eksoti\xc4\x8dna plesalka, izterjevalec dolgov).\n_START_SECTION_\nZavra\xc4\x8danje stigme\n_START_PARAGRAPH_\nEno od prvih vpra\xc5\xa1anj, ki si ga ob sre\xc4\x8danju zastavijo odrasli je\xc2\xa0\xc2\xbbKaj ste po poklicu?\xc2\xab. Vpra\xc5\xa1anje je pomembno, saj posameznikov poklic v veliki meri determinira spo\xc5\xa1tovanje, ki ga osebi izkazujejo drugi. Raziskave o identiteti (Aschforth in Kreiner, 1999)  nakazujejo, da ljudje te\xc5\xbeijo k temu, da sami sebe vidijo v pozitivni lu\xc4\x8di, kar je mo\xc4\x8dno pod vplivom zaznane dru\xc5\xbebene pomembnosti in pomenom, ki ga dru\xc5\xbeba pripisuje posameznikovem poklicu. Glede na stigmo umazanega dela, bi se morali po pri\xc4\x8dakovanjih posamezniki, zaposleni v tak\xc5\xa1nih poklicih, te\xc5\xbeje videli v pozitivni lu\xc4\x8di. Vendar so \xc5\xa1tevilne raziskave pokazale, da posamezniki, ki opravljajo umazana dela, ohranjajo relativno visoko poklicno samopodobo in ponos (npr. Emerson in Pollner, 1976; Gold 1964; Heinsler, Kleinman in Stenross, 1990; Hong in Duff, 1997; McIntyre, 1987; Meara, 1974; Perry, 1978; Simpson in Simpson, 1959; Thompson, 1991; Wacquant, 1995, v Ashforth in Kreiner, 1999) . Ashforth in Kreiner (1999)  sta kot mo\xc5\xbeni razlog navedla ugotovitev, da dru\xc5\xbebena razumevanja umazanije pogosto spodbudijo procese v okviru umazanih poklicev, ki prepre\xc4\x8dujejo njihovo ponotranjenje pri umazanih delavcih. To so procesi normalizacije v razmerah dela, ki jih definirata kot\xc2\xa0\xc2\xbbprocese, ki nenavadno napravijo navidezno navadno\xc2\xab\xc2\xa0(Achforth in Kreiner, 2002: 212, v \xc5\xa0adl, 2009) ). S temi procesi delavci nasprotujejo ideji, da opravljajo umazano delo oziroma ta vidik svojega dela napravijo manj izstopajo\xc4\x8d. Ashforth idr. (2007, v Hughes idr. 2017) so izpostavili, da je lahko negativni predznak umazanega dela nevtraliziran tako, da pozornost usmerimo na ideologijo poklica s \xc4\x8dimer v pomen poklica vlijemo pozitivno vrednost. V ta namen so predlagali preokvirjanje in preusmerjanje pozornosti.'