b'\n_START_ARTICLE_\nMad\xc5\xbearske rune\n_START_PARAGRAPH_\nMad\xc5\xbearske rune (mad\xc5\xbearsko Sz\xc3\xa9kely rov\xc3\xa1s\xc3\xadr\xc3\xa1s ali kraj\xc5\xa1e kar rov\xc3\xa1s) je starodavna mad\xc5\xbearska pisava, ki izvira iz tur\xc5\xa1ke runske pisave orhon. Zelo podobno pisavo so uporabljali tudi Huni. Z izjemo nekoliko podobne oblike najverjetneje nima nobene povezave z germanskimi runami._NEWLINE_Zapisi v mad\xc5\xbearskih runah so se najve\xc4\x8dkrat zapisovali na glinene plo\xc5\xa1\xc4\x8dice, najpogosteje v bustrafedonskem slogu: prva vrstica se je zapisala od leve proti desni, druga od desne proti levi s prezrcaljenimi \xc4\x8drkami, tretja spet od leve proti desni itd._NEWLINE_Hkrati so uporabljali lasten \xc5\xa1tevilski sistem, ki nekoliko spominja na rimske \xc5\xa1tevilke. Na palice so vrezovali \xc5\xa1tevilo glav \xc5\xbeivine, palice pa so zatem v izogib sporom razrezali po dolgem._NEWLINE_Mad\xc5\xbearske rune so se uporabljale do pribli\xc5\xbeno leta 1000, dokler ni prvi kr\xc5\xa1\xc4\x8danski mad\xc5\xbearski kralj Istv\xc3\xa1n I. (sv. \xc5\xa0tefan I.) uvedel latinico (ki se uporablja \xc5\xa1e danes) in ukazal uni\xc4\x8diti vse zapise v runah. Kljub temu se je ta pisava v odro\xc4\x8dnej\xc5\xa1ih predelih Transilvanije ohranila vse do sredine 19. stoletja._NEWLINE_Mad\xc5\xbearske rune so prvi\xc4\x8d omenjene v kroniki Simona K\xc3\xa9zaia iz leta 13. stoletja, kjer navaja, da je mad\xc5\xbearsko pleme Sz\xc3\xa9kely imelo stike z Vlahi in uporabljalo njihovo pisavo. Najstarej\xc5\xa1i ohranjen zapis z abecedo v runah je inkunabula iz leta 1483, najdena v moravskem gradu Nikolsburg (danes Mikulov)._NEWLINE_Pisava se danes aktivno ne uporablja ve\xc4\x8d, vendar so Mad\xc5\xbeari, posebno tisti iz Transilvanije, ponosni nanjo. Mad\xc5\xbearske taborni\xc5\xa1ke (skavtske) organizacije po svetu jo \xc5\xa1e vedno u\xc4\x8dijo. Poslu\xc5\xbeujejo so jo tudi nekatere mad\xc5\xbearske desni\xc4\x8darske organizacije za propagandne namene in pri grafitih._NEWLINE_Zanimivo je, da je starodavna runska abeceda vsebovala vse foneme mad\xc5\xbear\xc5\xa1\xc4\x8dine, medtem ko za danes uporabljano latini\xc4\x8dno to ne velja in obravnava nekatere kombinacije latini\xc4\x8dnih \xc4\x8drk kot eno \xc4\x8drko, ki predstavlja fonem (npr. sz, gy, cs itd.)'