b'\n_START_ARTICLE_\nTelefon\n_START_PARAGRAPH_\nTelefon (gr\xc5\xa1\xc4\x8dina: tele = dale\xc4\x8d stran in phone = glas) je telekomunikacijska naprava za sprejem in oddajo zvoka (obi\xc4\x8dajno govora) na veliko razdaljo. Ve\xc4\x8dina telefonije uporablja zapletena telefonska omre\xc5\xbeja, ki pove\xc5\xbeejo dva uporabnika, priklju\xc4\x8dena v isto omre\xc5\xbeje._NEWLINE_\xc5\xa0e v 90. letih 20. stoletja je bila telefonija sinonim za fiksno telefonijo, vezano na razvejana \xc5\xbei\xc4\x8dna omre\xc5\xbeja. Danes se zelo hitro \xc5\xa1iri mobilna telefonija, ki omogo\xc4\x8da uporabo telefona prakti\xc4\x8dno kjerkoli na Zemlji. Pri tem se uporabljajo in prepletajo povezave v obliki bakrenih paric, svetlovodov (opti\xc4\x8dnih vlaken), brez\xc5\xbei\xc4\x8dna radiotelefonija (ta lahko vklju\xc4\x8duje tudi satelitsko telefonijo) ter internetna telefonija (VOIP), ki uporablja \xc5\xa1irokopasovne internetne povezave. Sodobni mobilni ali IP-telefoni z zasloni nudijo tudi druge storitve (npr. poganjanje programske opreme), kar na novo vzpostavlja razmerje med ra\xc4\x8dunalnikom in telefonom ter vlogo telefona v vsakdanjem \xc5\xbeivljenju in poslovnih okoljih._NEWLINE_Izumiteljstvo telefona ni povsem jasno, bistveno pa so k izumu prispevali Antonio Meucci, Philip Reis in Alexander Graham Bell, slednji je pogosto naveden kot edini izumitelj. Prve naprave uporabne za prenos signala so bile razvite \xc5\xbee leta 1849, vendar je \xc5\xa1ele 2. junija 1875 Bellu, kot prvemu, uspel prenos glasu. Bell je 14. februarja 1876 vlo\xc5\xbeil (prvi) patent za telefonijo, le dve uri zatem pa \xc5\xa1e Elisha Gray, ki je tudi deloval na tem podro\xc4\x8dju. Izum so kasneje dopolnile razli\xc4\x8dne izbolj\xc5\xa1ave, med njimi ogleni mikrofon, kro\xc5\xbeni izbirnik, tonsko izbiranje, pulzno-kodna modulacija._NEWLINE_Osnovni deli telefona so mikrofon (oddajnik), v katerega se govori, in slu\xc5\xa1alka (sprejemnik), ki reproducira glas oddaljene osebe. Poleg tega ve\xc4\x8dina telefonov vsebuje napravo (zvonec ali zvo\xc4\x8dnik ipd.), ki proizvaja zvo\xc4\x8dno opozorilo o dohodnem klicu, in \xc5\xa1tevil\xc4\x8dnico, ki se uporablja za vnos telefonske \xc5\xa1tevilke pri vzpostavitvi klica do oddaljenega uporabnika. Do pribli\xc5\xbeno 70-tih let je ve\xc4\x8dina telefonov uporabljala kro\xc5\xbeni izbirnik, ki ga je kasneje izpodrinila modernej\xc5\xa1a tipkovnica, ki jo je prvi predstavil AT&T leta 1963. Sprejemnik in oddajnik sta obi\xc4\x8dajno vgrajena v pogovorko, ki se jo med pogovorom dr\xc5\xbei poleg u\xc5\xa1esa in ust. \xc5\xa0tevil\xc4\x8dnica se lahko nahaja na pogovorki ali na bazni enoti, s katero je pogovorka povezana. Oddajnik pretvarja akusti\xc4\x8dno energijo v elektri\xc4\x8dno, ki se preko telefonskega omre\xc5\xbeja prenese prenese do sprejemnega telefona (ali do zvo\xc4\x8dnika). Sprejemni telefon pretvori signale v zvo\xc4\x8dno valovanje zraka, kar sli\xc5\xa1imo kot govor.\n_START_SECTION_\nPodrobnej\xc5\xa1i opis delovanja\n_START_PARAGRAPH_\nFiksni telefon je sestavljen iz vili\xc4\x8dnega stikala (A4) in naprave za opozarjanje, obi\xc4\x8dajno je to zvonec (A7). Naprava za opozarjanje je stalno priklju\xc4\x8dena na telefonsko linijo, tudi ko je telefon v stanju \xc2\xbbpolo\xc5\xbeene pogovorke\xc2\xab\xc2\xa0(tj. stikalo (A4) je odprto). Ostale komponente so vklju\xc4\x8dene le v stanju \xc2\xbbdvignjene pogovorke\xc2\xab\xc2\xa0\xe2\x88\x92 te komponente so oddajnik (mikrofon, A2), slu\xc5\xa1alka (zvo\xc4\x8dnik, A1) in druga vezja za izbiranje, filtriranje (A3) ter oja\xc4\x8devanje. _NEWLINE_Klici na naro\xc4\x8dnike izven lokalne centrale se prena\xc5\xa1ajo preko prenosni\xc5\xa1kih linij, ki vzpostavljajo povezave med centralami. V modernem telefonskem omre\xc5\xbeju se za vzpostavljanje klicev med naro\xc4\x8dniki uporabljata opti\xc4\x8dni kabel in digitalna tehnologija. Satelitska tehnologija se uporablja za komunikacijo na zelo dolge razdalje.\n_START_SECTION_\nIzbiranje \xc5\xa1tevilk, \xc5\xa1tevil\xc4\x8dnica\n_START_PARAGRAPH_\n\xc4\x8ce ho\xc4\x8de klicatelj (pozivajo\xc4\x8di) govoriti z drugo osebo, dvigne pogovorko z vilic in s tem premakne vzvod, ki sklene vili\xc4\x8dno stikalo (A4). Po \xc5\xbeilah (C) iz telefonske centrale v oddajnik (mikrofon), sprejemnik (slu\xc5\xa1alka) in povezane avdio komponente ste\xc4\x8de napajalni tok. Telefonska centrala razpozna ta tok, priklopi na linijo sprejemnik za razpoznavo cifer in po\xc5\xa1lje ton izbiranja oz. prosti znak in s tem lako za\xc4\x8dne klicati \xc5\xa1tevilko drugega naro\xc4\x8dnika. Na novej\xc5\xa1em telefonu s tipkovnico klicatelj potem pritiska o\xc5\xa1tevil\xc4\x8dene tipke, s katerimi po\xc5\xa1lje telefonsko \xc5\xa1tevilko pozvanega. Tipke nadzorujejo generator DTMF tona (ni prikazano), ki ga sprejme telefonska centrala \xe2\x80\x93 temu pravimo tonsko ali DTMF izbiranje. Ko pritisnemo eno od tipk, po\xc5\xa1lje tranzistorski generator vsakokrat po dve zvo\xc4\x8dni frekvenci od osmih mo\xc5\xbenih preko linije v centralo. _NEWLINE_Kro\xc5\xbeni izbirnik prekinja tokokrog in s tem ustvarja impulze - temu pravimo dekadno oz. impulzno izbiranje. V ozadju \xc5\xa1tevil\xc4\x8dnice kro\xc5\xbenega izbirnika so skriti zobni\xc5\xa1ko gonilo in kontakti. Ko zavrtimo \xc5\xbeeleno \xc5\xa1tevilko, se napne pro\xc5\xbeno pero, ko izbirnik izpustimo, ga pro\xc5\xbeno pero vrne v izhodi\xc5\xa1\xc4\x8dni polo\xc5\xbeaj. Med povratnim tekom \xc5\xa1tevil\xc4\x8dnice kontakt odpre in sklene tolikokrat, da to ustreza posamezni \xc5\xa1tevilki od 1 do 0 (npr.: \xc4\x8de se zavrti \xc5\xa1t. 2, se oddata 2 impulza). Nizi impulzov, ki nastanejo v aparatu, krmilijo izbiralne naprave v centrali, da vzpostavijo zvezo s klicanim naro\xc4\x8dnikom._NEWLINE_\xc4\x8ce je pozvani prost, centrala po\xc5\xa1lje prekinljiv signal zvonjenja (izmeni\xc4\x8dni tok), ki opozori pozvanega o dohodnem klicu. \xc4\x8ce je pozvani zaseden, centrala pozivajo\xc4\x8demu vrne signal zasedeno. \xc4\x8ce je pozvani zaseden, ima pa vklopljeno funkcijo \xc4\x8dakajo\xc4\x8di klic (call waiting), centrala po\xc5\xa1lje pozvanemu prekinljivi ton, ki opozarja na \xc4\x8dakajo\xc4\x8di dohodni klic.\n_START_SECTION_\nTelefonski zvonec\n_START_PARAGRAPH_\nTelefonski zvonec (A7) je povezan na linijo preko kondenzatorja (A6), ki filtrira tok in napetost v elektri\xc4\x8dnem tokokrogu \xe2\x80\x93 prepre\xc4\x8duje enosmerni tok, prepu\xc5\xa1\xc4\x8da pa izmeni\xc4\x8dnega. Tako telefon ne porablja energije, kadar je pogovorka polo\xc5\xbeena (DC napetost je stalno prisotna na liniji), toda naro\xc4\x8dni\xc5\xa1ko vezje v centrali (D2) lahko po\xc5\xa1lje AC napetost po liniji do telefona, tako da le-ta lahko zazvoni. \xc4\x8ce telefoni niso povezani preko centrale, imajo telefoni obi\xc4\x8dajno ro\xc4\x8dico, s katero se z vrtenjem ustvari izmeni\xc4\x8dna napetost, ki po sklenjenem tokokrogu po\xc5\xbeene izmeni\xc4\x8dni tok: zvonec v aparatu pozvanega zazvoni \xe2\x80\x93 takemu tipu telefona pravimo induktorski telefonski aparat. Ko je fiksni telefon neaktiven oz. ima polo\xc5\xbeeno pogovorko, naro\xc4\x8dni\xc5\xa1ko vezje v telefonski centrali zaznava odsotnost enosmerne napetosti in na ta na\xc4\x8din \xc2\xbbve\xc2\xab, da ima telefon polo\xc5\xbeeno pogovorko (prepu\xc5\xa1\xc4\x8da se le AC napetost) s priklju\xc4\x8deno napravo za opozarjanje. Ko kli\xc4\x8do\xc4\x8di spro\xc5\xbei klic na tak telefon, centrala po\xc5\xa1lje signal zvonjenja. Ko pozvani dvigne pogovorko, se aktivira vili\xc4\x8dno stikalo (ni prikazano), ki isto\xc4\x8dasno razklopi napravo za opozarjanje in priklopi na linijo avdio vezje. To priklju\xc4\x8di na linijo enosmerni tok, kar je znak, da je klicani telefon sedaj aktiven. Centrala potem izklopi signal zvonjenja, oba telefona sta sedaj aktivna in povezana skozi centralo. Obe strani se lahko pogovarjata, dokler imata obe strani dvignjeno pogovorko. Ko ena stran \xc2\xbbpolo\xc5\xbei\xc2\xab\xc2\xa0pogovorko na vilice, se enosmerna napetost na tej liniji ukine \xe2\x80\x93 to za centralo pomeni prekinitev klica.\n_START_SECTION_\nGovor in poslu\xc5\xa1anje\n_START_PARAGRAPH_\nV ve\xc4\x8dini fiksnih telefonov se sprejemnik in oddajnik (slu\xc5\xa1alka in mikrofon) nahajata v pogovorki, \xc4\x8deprav sta lahko v telefonu z zvo\xc4\x8dnikom ti dve komponenti vgrajeni v ohi\xc5\xa1ju. , Mikrofon (A2), napajan preko linije, proizvaja elektri\xc4\x8dno nihanje (govorni izmeni\xc4\x8dni tok), ki nastane, ko membrana v mikrofonu zaradi pro\xc5\xbenosti zaniha \xe2\x80\x93 oglena zrnca se bolj ali manj stisnejo, spoj je bolj\xc5\xa1i ali slab\xc5\xa1i, zato je tudi elektri\xc4\x8dni tok \xc5\xa1ibkej\xc5\xa1i ali mo\xc4\x8dnej\xc5\xa1i \xe2\x88\x92 tok se spreminja po mo\xc4\x8di, menja svojo vrednost ustrezno govoru govore\xc4\x8dega. Tak\xc5\xa1en tok se prena\xc5\xa1a po telefonski liniji do lokalne centrale, nato do drugega telefona (preko lokalne centrale ali preko omre\xc5\xbeja), kjer se prenese preko tuljave na sprejemnik (A3). Nihajo\xc4\x8di tok v tuljavi proizvede odgovarjajo\xc4\x8de premikanje membrane sprejemnika, kar poustvari originalne zvo\xc4\x8dne valove iz oddajnika.  _NEWLINE_Poleg mikrofona in zvo\xc4\x8dnika je v telefon vgrajeno dodatno vezje za prepre\xc4\x8devanje prepre\xc4\x8duje medsebojno motenje vhodnega signala na mikrofonu in odhodnega signala pogovorke. To se dose\xc5\xbee s pomo\xc4\x8djo \xc2\xbbgovornega\xc2\xab\xc2\xa0transformatorja (A3). V transformatorju se dohodni zvo\xc4\x8dni signali (govor) prena\xc5\xa1ajo preko upora (A8) in navitja tuljave (A3) do slu\xc5\xa1alke (A1). Ker ima smer toka A8\xe2\x80\x93A3 ni\xc5\xbejo impedanco kot mikrofon (A2), se tako reko\xc4\x8d vsi dohodni signali prenesejo skozi in zaobidejo mikrofon. _NEWLINE_Isto\xc4\x8dasno DC napetost povzro\xc4\x8di DC tok, ki je porazdeljen med uporom-tuljava (A8\xe2\x80\x93A3) in mikrofonom-tuljava (A2\xe2\x80\x93A3). DC tok skozi upor-tuljava nima vpliva na dohodni zvo\xc4\x8dni signal. Toda DC tok, ki te\xc4\x8de skozi mikrofon, se pretvori v AC tok (glede na govor), ki nato te\xc4\x8de le skozi zgornji del navitja tuljave (A3) \xe2\x80\x93 ta ima manj navojev kot ni\xc5\xbeje navitje. To povzro\xc4\x8di, da se manj\xc5\xa1i del izhoda na mikrofonu vrne na slu\xc5\xa1alko, medtem ko ostali del AC toka te\xc4\x8de skozi telefonsko linijo.\n_START_SECTION_\nDodatne naprave\n_START_PARAGRAPH_\nDa je telefoniranje \xc4\x8dim udobnej\xc5\xa1e, so v napravo lahko vgrajene dodatne naprave, kot so oja\xc4\x8devalniki za naglu\xc5\xa1ne; aparat z zvo\xc4\x8dnikom omogo\xc4\x8da, da lahko naro\xc4\x8dnik prosto uporablja roke in da lahko pogovor poslu\xc5\xa1a ve\xc4\x8d ljudi; odgovarjalna naprava z zvo\xc4\x8dnim trakom kli\xc4\x8do\xc4\x8demu odda prej povedano sporo\xc4\x8dilo in shrani na traku morebitno sporo\xc4\x8dilo; ter druge naprave.\n_START_SECTION_\nBrezvrvi\xc4\x8dni telefon\n_START_PARAGRAPH_\nBrezvrvi\xc4\x8dni ali brez\xc5\xbei\xc4\x8dni telefoni imajo bazno postajo, povezano s telefonskim omre\xc5\xbejem, ki komunicira s samostojno pogovorko z radijskimi valovi. \xc5\xa0tevil\xc4\x8dnica je v tem primeru obi\xc4\x8dajno vgrajena v pogovorko, tako pogovorka kot bazna postaja pa za delovanje in vzdr\xc5\xbeevanje povezave potrebujeta samostojno napajanje. Doseg povezave je majhen, obi\xc4\x8dajno v velikostnem razredu stanovanja ali hi\xc5\xa1e z bazno postajo. Po dejstvu, da se bazna postaja nahaja pri naro\xc4\x8dniku, lo\xc4\x8dujemo brezvrvi\xc4\x8dne od pravih mobilnih telefonov, vendar novej\xc5\xa1i standardi to razliko po\xc4\x8dasi zabrisujejo. _NEWLINE_V Evropi in nekaterih drugih delih sveta je najbolj raz\xc5\xa1irjen standard DECT (Digital Enhanced Cordless Telecommunications), ki deluje v frekven\xc4\x8dnem obmo\xc4\x8dju okrog 1900 MHz. Komunikacija med pogovorko in bazno postajo je digitalna, v ta namen vsebujeta vezje za kodiranje ter dekodiranje zvoka.\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nZasluge za izum elektri\xc4\x8dnega telefona so nejasne in od \xc4\x8dasa do \xc4\x8dasa se v zvezi s tem pojavijo novi spori. Kot pri drugih vplivnih izumih, kot so radio, televizija, \xc5\xbearnica in ra\xc4\x8dunalnik, je bilo ve\xc4\x8dje \xc5\xa1tevilo izumiteljev, ki so eksperimentalno delali na prenosu govora preko \xc5\xbeice in izbolj\xc5\xa1evali ideje drugih. Innocenzo Manzetti, Antonio Meucci, Johann Philipp Reis, Elisha Gray, Alexander Graham Bell, Thomas Edison in \xc5\xa1e drugi so bili vsi zaslu\xc5\xbeeni za pionirsko delo na telefonu. Tako reko\xc4\x8d hkrati (v razmaku nekaj ur) sta ameri\xc4\x8dana Graham bell in Elisha Gray pri istem patentnem uradu 14. februarja 1876 prijavila vsak svojo napravo. Nesporno dejstvo je, da je bil Alexander Graham Bell prvi, ki mu je ameri\xc5\xa1ki patentnegi urad (USPTO) podelil pravico patenta za elektri\xc4\x8dni telefon - marca 1876. Bellov telefon je na oddajni in sprejemni strani uporabljal elektromagnetni princip. Na oddajni strani se je zaradi govora tresla membrana s plo\xc5\xa1\xc4\x8dico in povzro\xc4\x8dala izmeni\xc4\x8dne tokove v elektri\xc4\x8dnem navitju ter tako vzbujala membrano na sprejemni strani. Prvi Bellov patent je bil master patent za telefon, iz katerega so izhajali drugi patenti za elektri\xc4\x8dne telefonske naprave in funkcije. _NEWLINE_Zgodnja zgodovina telefona je postala in \xc5\xa1e vedno ostaja zme\xc5\xa1njava trditev in protitrditev, ki jih ni raz\xc4\x8distilo veliko \xc5\xa1tevilo to\xc5\xbeb, s katerimi so posamezniki in gospodarski konkurenti upali na razre\xc5\xa1itev patentnih pravic. Kakorkoli, Bellovi in Edisonovi patenti so bili forenzi\xc4\x8dni zmagovalci._NEWLINE_Zgodovinsko dejstvo je tudi, da je \xc5\xbee leta 1872 Antonio Meucci vlo\xc5\xbeil patent za telefon, ki pa patenta ni obnovil, kljub temu pa je Vrhovno sodi\xc5\xa1\xc4\x8de ZDA njegov patent leta 1886 priznalo \xe2\x80\x93 vseeno pa za izum telefona \xc5\xa1tejemo Bellovo izvedbo._NEWLINE_Mad\xc5\xbearski in\xc5\xbeenir Tivadar Pusk\xc3\xa1s je leta 1876 izumil telefonsko centralo, kar je omogo\xc4\x8dilo oblikovanje prve telefonske mre\xc5\xbee. Leta 1878 je bila v kraju Newhaven vklju\xc4\x8dena prva ro\xc4\x8dna telefonska centrala na svetu, na kateri je bilo lahko priklju\xc4\x8denih do 20 lokalnih priklju\xc4\x8dkov._NEWLINE_V ljubljanski vi\xc5\xa1ji realki so \xc5\xbee leta 1877 kupili prvi aparat in preizkusili to \xc2\xbbepohalno iznajdbo\xc2\xab, kot so jo opisovali tedanji \xc4\x8dasopisi. 1880 pa je Ljubljana dobila prvo telefonsko linijo, ki je bila popolnoma zasebna._NEWLINE_Napeljati jo je dal ljubljanski zvonar Albert Samassa od svoje vile na grajskem hribu ob dana\xc5\xa1njem predoru, do delavnice, ki jo je imel v Zvonarski ulici na Prulah. Linija je bila dolga 140 metrov. Leta 1882 so v Ljubljani napeljali prvo gasilsko-po\xc5\xbearno telefonsko linijo od po\xc5\xbearnega stolpa na Gradu do prostorov gasilcev po na\xc4\x8drtih in v izvedbi urarja Josipa Gebaa. Pozneje so napeljali \xc5\xa1e telefonsko linijo od vodovoda v Kle\xc4\x8dah do pisarne na Beethovnovi._NEWLINE_Na obmo\xc4\x8dju Jugoslavije so prvo ro\xc4\x8dno telefonsko centralo vklju\xc4\x8dili 15. marca 1883 v Beogradu, v prostorih geografskega oddelka srbskega vojnega ministrstva, leta 1886 pa so \xc5\xbee imeli telefonsko zvezo na relaciji Beograd\xe2\x80\x93Ni\xc5\xa1._NEWLINE_1892 je bila zgrajena telefonska linija med Dunajem in Trstom, v Ljubljani pa je prvi uradni javni razgovor prek javne telefonske centrale potekal 16. oktobra 1897, dva meseca kasneje pa v Mariboru. 1887 je imel Maribor 68 telefonskih naro\xc4\x8dnikov, Ljubljana pa 66 telefonskih priklju\xc4\x8dkov. 1900 je bilo v Ljubljani priklju\xc4\x8dkov \xc5\xbee 192.\n_START_SECTION_\nRazvoj telefonskih aparatov v Sloveniji\n_START_PARAGRAPH_\nPrvi doma\xc4\x8di telefonski aparat se je na doma\xc4\x8dem tr\xc5\xbei\xc5\xa1\xc4\x8du pojavil leta 1949, izdelali so ga v tovarni Iskra v Kranju. ITV1 je bil prvi Iskrin induktorski namizni telefon in je bil kopija Siemensovega telefona z oznako OB 33. V Sloveniji so ga mno\xc5\xbei\xc4\x8dno uporabljali na po\xc5\xa1ti in na \xc5\xbeeleznici. PTI49 je bil prenosni induktorski poljski telefon narejen predvsem za potrebe vojske in je bil kopija Siemensovega telefona z oznako FF 33._NEWLINE_Prva doma\xc4\x8da avtomatska namizna telefonska aparata sta bila ATA 1 in ATA2, ki sta bila namenjena za delovanje v hi\xc5\xa1nih avtomatskih telefonskih centralah. Serijo razli\xc4\x8dnih tipov telefonov ATA so izdelovali do leta 1975. Leta 1976 so avtomatski aparat spremenili v elektronski ETA. Najbolj poznani Iskrin telefon je ETA80, ki je prejel ve\xc4\x8d priznanj, predvsem na ra\xc4\x8dun izvrstnega oblikovanja. Oblikoval ga je znani slovenski oblikovalec Davorin Savnik. Ta telefonski aparat je bil najbolj kopiran aparat na svetu, ker Iskra svojega dizajna ni zadostno za\xc5\xa1\xc4\x8ditila. Japonsko ministrstvo za industrijo in zunanjo trgovino je leta 1984 telefonu podelilo dr\xc5\xbeavno nagrado za kakovostno oblikovanje \xc2\xbbg-mark\xc2\xab. Telefon je dobil ve\xc4\x8d vzdevkov, npr.\xc2\xa0\xc2\xbbFitipaldi\xc2\xab, ker je bil zaradi svoje oblike podoben dirkalnemu avtomobilu, ali tudi pala\xc4\x8dinka, zaradi svoje splo\xc5\xa1\xc4\x8dene oblike.\n_START_SECTION_\nDigitalni telefoni in opravljanje klicev preko interneta (VoIP)\n_START_PARAGRAPH_\nIzum tranzistorja leta 1947 je dramati\xc4\x8dno spremenil tehnologijo, ki se je uporabljala v telefonskih sistemih in medkrajevnih prenosnih omre\xc5\xbejih. Z razvojem elektronskih komutacijskih sistemov v 1960-tih, se je telefonija postopoma razvila v digitalno telefonijo z izbolj\xc5\xa1ano kapaciteto in kvaliteto ter ni\xc5\xbejimi stro\xc5\xa1ki omre\xc5\xbeja._NEWLINE_Z razvojem digitalnih podatkovnih komunikacijskih metod, kot so to protokoli za internet, je postalo mo\xc5\xbeno digitalizirati glas in prena\xc5\xa1ati podatke v realnem \xc4\x8dasu preko ra\xc4\x8dunalni\xc5\xa1kih omre\xc5\xbeij - to je omogo\xc4\x8dilo razvoj Internet Protocol (IP) telefonije, poznane tudi kot prenos govora prek protokola IP (VoIP). VoIP se je izkazal za prelomno tehnologijo, ki je hitro nadomestila tradicionalno infrastukturo telefonskega omre\xc5\xbeja._NEWLINE_Iz uporabni\xc5\xa1ke perspektive, IP telefonija za prenos klicev preko interneta ali kateregakoli drugega modernega podatkovnega omre\xc5\xbeja uporablja \xc5\xa1irokopasovno internetno povezavo in specializirano uporabni\xc5\xa1ko opremo. Uporabni\xc5\xa1ka oprema je lahko analogni telefonski vmesnik (ATA), ki omogo\xc4\x8da priklop analognih telefonskih aparatov v IP omre\xc5\xbeje; lahko je IP-telefon \xe2\x80\x93 omre\xc5\xbena naprava, ki lahko izmenjuje informacije z drugimi omre\xc5\xbenimi napravami in ima podobno \xc5\xbee znano zgradbo telefona (pogovorka, \xc5\xa1tevil\xc4\x8dnica ali tipkovnica, zvonec)._NEWLINE_Poleg tega mnogo razvijalcev programske opreme in telefonskih operaterjev zagotavlja aplikacije za programski IP-telefon (softphone), ki posnemajo telefon z uporabo ra\xc4\x8dunalnika s priklju\xc4\x8denimi mikrofonom in slu\xc5\xa1alkami ali zvo\xc4\x8dnikom._NEWLINE_Kljub novim zmo\xc5\xbenostim in uporabnosti IP-telefonov imajo lahko nekateri kar nekaj opaznej\xc5\xa1ih slabosti v primerjavi s tradicionalnimi telefoni. Razen \xc4\x8de IP-telefoni niso opremljeni z napravo za neprekinjeno napajanje (UPS; Uninterruptible Power Supply) ali s katerim drugim virom zasilnega napajanja, ne delujejo med izpadom elektrike, kot se to lahko zgodi v primerih naravne nesre\xc4\x8de. Tradicionalni telefoni priklju\xc4\x8deni na starej\xc5\xa1e PSTN omre\xc5\xbeje ne poznajo tega problema, ker se napajajo iz centralne baterije telefonske centrale, ki deluje tudi ob dolgotrajnej\xc5\xa1em izpadu elektrike. Drugi problem internetno podprtih storitev je pomanjkanje stalnih fizi\xc4\x8dnih lokacij, kar vpliva na zagotavljanje storitev slu\xc5\xbeb za nujne primere, kot so npr. policija in gasilci, v primeru, ko tako uslugo potrebujemo.'