b'\n_START_ARTICLE_\nSplo\xc5\xa1na deklaracija \xc4\x8dlovekovih pravic\n_START_PARAGRAPH_\nSpl\xc3\xb4\xc5\xa1na deklar\xc3\xa1cija \xc4\x8dlov\xc3\xa9kovih prav\xc3\xadc (oznaka resolucije: A/RES/217A (III)) je deklaracija, ki jo je sprejela generalna skup\xc5\xa1\xc4\x8dina Zdru\xc5\xbeenih narodov na svojem zasedanju 10. decembra 1948, v kateri so o\xc4\x8drtane osnovne \xc4\x8dlovekove pravice. Njen poglavitni avtor je John Peters Humphrey iz Kanade, pri pisanju pa so sodelovali \xc5\xa1e Eleanor Roosevelt iz ZDA, Ren\xc3\xa9 Cassin iz Francije, P. C. \xc4\x8cang iz Kitajske in drugi. _NEWLINE_Svoj glas za sprejetje deklaracije je 10. decembra 1948 oddalo 48 dr\xc5\xbeav, proti sprejetju ga ni oddala nobena. Glasovanja se je vzdr\xc5\xbealo osem dr\xc5\xbeav: Belorusija, Poljska, Sovjetska zveza, Ju\xc5\xbena Afrika, \xc4\x8ce\xc5\xa1koslova\xc5\xa1ka, Saudova Arabija, Jugoslavija in Ukrajina. Ju\xc5\xbena Afrika se je vzdr\xc5\xbeala zaradi obrambe svojega politi\xc4\x8dnega sistema apartheida, Saudova Arabija pa je nasprotovala pravicam \xc5\xbeensk in svobodi veroizpovedi. Po mnenju preostalih \xc5\xa1est vzdr\xc5\xbeanih dr\xc5\xbeav, ki so bile pod komunisti\xc4\x8dno oblastjo, deklaracija ni dovolj mo\xc4\x8dno obsodila nacizma in fa\xc5\xa1izma, a je pomembno vlogo pri njihovem vzdr\xc5\xbeanju igralo nasprotovanje pravici dr\xc5\xbeavljanov, da lahko zapustijo svoje dr\xc5\xbeave._NEWLINE_\xc4\x8ceprav deklaracija sama po sebi ni pravno zavezujo\xc4\x8d dokument, pa je slu\xc5\xbeila kot osnova za dve pravno zavezujo\xc4\x8di konvenciji Zdru\xc5\xbeenih narodov o \xc4\x8dlovekovih pravicah, Mednarodne konvencije o dr\xc5\xbeavljanskih in politi\xc4\x8dnih svobo\xc5\xa1\xc4\x8dinah ter Mednarodne konvencije o ekonomskih, socialnih in kulturnih svobo\xc5\xa1\xc4\x8dinah. Na deklaracijo se \xc5\xa1e vedno pogosto sklicujejo v akademskih in odvetni\xc5\xa1kih krogih ter na ustavnih sodi\xc5\xa1\xc4\x8dih. _NEWLINE_Guinessova knjiga rekordov navaja, da je splo\xc5\xa1na deklaracija \xc4\x8dlovekovih pravic med vsemi besedili prevedena v najve\xc4\x8d jezikov (v letu 2004 je to 330 jezikov)._NEWLINE_Besedilo je razmeroma kratko in jasno, a ima dvomljive mednarodnopravne posledice, oziroma sklicevanje na kr\xc5\xa1itev teh pravic ne prina\xc5\xa1a nujno hudih sankcij do dr\xc5\xbeave, ki je v kr\xc5\xa1itvi. Zagotavljanje veljavnosti dekleracije po mnenju mnogih pravnikov mednarodnega prava zagotavlja legitimnost Organizacije zdru\xc5\xbeenih narodov, kar je bilo \xc5\xa1e posebej pomembno ob poru\xc5\xa1eni Ligi narodov in na novo vzpostavljeni Organizaciji zdru\xc5\xbeenih narodov._NEWLINE_Dekleracija je izjava tistih pravic, ki morajo po vsem svetu biti zagotovljene za prepre\xc4\x8devanje konfliktov med dr\xc5\xbeavami. Dekleracija vsebuje tudi pravice delavcev in njihovih socialnih pravic, kar je bila pravna novost izpred 2. svetovne vojne, uveljavljena v novih ustavah, recimo Weimarski ustavi in Vidovdanski ustavi. Pravice so bile prvi\xc4\x8d uvedene z Mednarodno organizacijo dela. V smislu mednarodnega prava \xc4\x8dlovekovih pravic je to temeljni dokument, na katerega naj bi se opirale vse ustave, ki \xc5\xbeelijo tvorno delovati v OZN. Ker je akt predvsem dekleratorne narave, je medijski, kulturni in politi\xc4\x8dni vpliv klju\xc4\x8den pri razre\xc5\xa1evanju kriz ob kr\xc5\xa1enju le-teh pravic, \xc4\x8de \xc4\x8dlanica varstva \xc4\x8dlovekovih pravic ne jemlje resno na ravni njenega pravnega sistema. Pravice veljajo predvsem za obdobje miru,_NEWLINE_Zna\xc4\x8dilnost novih ustav je, da praviloma vse te pravice vpi\xc5\xa1ejo kot ustavne pravice. V nekaterih dr\xc5\xbeavah nimajo tak\xc5\xa1nega varstva, lahko so zakonska materija, ustavni amandma, predmet sodne prakse ali temeljne sodne odlo\xc4\x8dbe, ki vpliva na vse nadaljnje sodbe sodi\xc5\xa1\xc4\x8da. Pomen splo\xc5\xa1ne dekleracije \xc4\x8dlovekovih pravic je predvsem legitimnost s katero lahko s pomo\xc4\x8djo dekleracije OZN pose\xc5\xbee v konflikte, ki so poru\xc5\xa1ili mir v razli\xc4\x8dnih delih sveta.'