b'\n_START_ARTICLE_\nRajmond Berengar III.\n_START_SECTION_\nMladost\n_START_PARAGRAPH_\nPo obdobju sovladanja s stricem Berenguerjem Ramonom II., imenovanim tudi Bratomorec (El Fratricida), ki je od\xc5\xa1el v Prvo kri\xc5\xbearsko vojno, med katero je tudi umrl leta 1099, je Ram\xc3\xb3n Berenguer prevzel grofijo, \xc4\x8deprav mu je med vladanjem moral svetovati plemi\xc5\xa1ki svet, ki je bil ustanovljen \xc5\xbee med obdobjem stri\xc4\x8devega vladanja. _NEWLINE_To skupino baronov so med drugimi vodili tudi Guerau Alemany de Cervell\xc3\xb3, Guillem Ramon de Moncada in Ponce Giraldo de Cabrera. Ena od temeljnih politik tega obdobja je bil projekt osvajanja Tortose, z namenom zagotovitve metropolitanskega sede\xc5\xbea v Tarragoni. Glede na grofovo mladost in neizku\xc5\xa1enost, so baroni zaupali vodenje kampanje grofu Artau II. de Palars Sobir\xc3\xa1. \xc4\x8ceprav se zdi, da je bila Tortosa oblegana  \xc5\xbee leta 1095, je ni bilo mogo\xc4\x8de osvojiti. Zaradi tega je mladi Ram\xc3\xb3n Berenguer vodil napad na Oropeso leta 1098, da bi pomagal upornim muslimanom proti vladi Cida Campeadorja. Toda obleganje je bilo umaknjeno, verjetno zaradi dogovora sklenjenega med grofom in Cidom, ki je najverjetneje vklju\xc4\x8deval zaroko med Ramonom Berenguerjem in Mar\xc3\xado, eno izmed h\xc4\x8dera kastiljskega bojevnika.\n_START_SECTION_\nPrva osvojitev Majorke\n_START_PARAGRAPH_\nDa bi odpravil piratstvo na obalah italijanskega polotoka in Sardinije, je pape\xc5\xbe Pashal II. pooblastil nad\xc5\xa1kofa Pedra iz Pise, da organizira kri\xc5\xbearsko vojno proti muslimanom na Majorki. Prvotni floti, sestavljeni iz ladij iz Pise, Firenc, Lucce, Rima, Siene in drugih mest, je bila dodana flota, ki jo je vodil grof Ram\xc3\xb3n Berenguer iz Barcelone, kateri je bil takrat \xc5\xbee vladar tudi v Provansi. Odprava je odplula iz barcelonskega pristani\xc5\xa1\xc4\x8da konec junija leta 1114._NEWLINE_Flota se je najprej izkrcala na otoku Ibiza in po tridesetdnevnem obleganju, 11. avgusta istega leta osvojila njeno glavno mesto. Osvajalci so nadaljevali svojo pot proti Majorki, po tem ko so uni\xc4\x8dili oto\xc5\xa1ke utrdbe in osvobodili kr\xc5\xa1\xc4\x8danske zapornike, ki so bili tam ujeti._NEWLINE_Po izkrcanju na Majorki, 24. avgusta, je kr\xc5\xa1\xc4\x8danska vojska z zmago nad prvim napadom muslimanskih \xc4\x8det postavila zasedo v mestu Palma. Obleganje je trajalo celo zimo in povzro\xc4\x8dilo veliko \xc5\xbertev tako med obleganimi kot med osvajalci. Na koncu je bilo mesto le osvojeno med 22. februarjem in 3. aprilom leta 1115._NEWLINE_Vendar niti Ram\xc3\xb3n Berenguer niti njegovi zavezniki iz Pise niso razmi\xc5\xa1ljali da bi se utrdili na osvojenem ozemlju. \xc4\x8ceprav so bile tako kataloncem kot pisanom priznane pravice do posesti in privilegijev na otoku, ta ni bil znova poseljen s kristjani, zato se je moral Ram\xc3\xb3n Berenguer kmalu vrniti na polotok, da bi Barcelono branil pred napadi Almoravidov. Nazadnje je Almoravidska flota ponovno osvojila Majorko ob koncu istega leta ali v za\xc4\x8detku leta 1116, ko so kristjani otok \xc5\xbee evakuirali._NEWLINE_V Pisanskem dokumentu, imenovanem Liber maiolichinus, je ohranjena pripoved o osvajanju Majorke iz leta 1115, v katerem je Ram\xc3\xb3n Berenguer III. imenovan z nazivi Dux Catalensis ali Catalanensis catalanicus heros, njegovi podlo\xc5\xbeniki pa Christicolas Catalanensis, zato se smatra ta dokument kot najstarej\xc5\xa1a omemba Katalonije, ki je identificirana z oblastjo barcelonskega grofa.\n_START_SECTION_\nPriklju\xc4\x8ditev grofij Besal\xc3\xba in Cerda\xc3\xb1e\n_START_PARAGRAPH_\nRam\xc3\xb3n Berenguer III je sledil politiki zakonskih zvez in zavezni\xc5\xa1tev, da bi tako nadzoroval manj\xc5\xa1e sosednje grofije. Okro\xc5\xbeje Besal\xc3\xba, s svojimi priklju\xc4\x8denimi mesti Ripolla, Vallespira in Fenolleda, je ohranilo negotovo neodvisnost pod vlado dinasti\xc4\x8dne podru\xc5\xbenice Barcelonske hi\xc5\xa1e od \xc4\x8dasa Bernarda Tallaferra, pravnuka Wifreda el Vellosa. Leta 1107 je Ram\xc3\xb3n Berenguer poro\xc4\x8dil svojo h\xc4\x8derko Jimeno, ki je bila \xc5\xa1e vedno mala deklica, z grofom Bernardom III, ki je bil takrat star \xc5\xbee ve\xc4\x8d kot 50 let in ki ni imel nikakr\xc5\xa1nega zanimanja za vladanje in upravljanje svojih posestev, zato je to nalogo prelo\xc5\xbeil na strica tudi imenovanega Bernard. O\xc4\x8ditno je bil namen te povezave ni\xc4\x8d drugega kot podpreti prenos Besal\xc3\xbaja k Barcelonskemu grofu, mnogo mlaj\xc5\xa1emu in sposobnej\xc5\xa1emu vladarju. Ista zakonska pogodba je \xc5\xbee dolo\xc4\x8dala, da bo Ram\xc3\xb3n Berenguer III podedoval oblasti Bernarda III v primeru smrti brez potomcev, kot se je to dejansko zgodilo \xc5\xa1tiri leta kasneje, leta 1111, tako da so bile na ta dan Besal\xc3\xba in vse njene podru\xc5\xbenice priklju\xc4\x8dene v barcelonsko grofijo. To dejstvo je tudi vrnilo Barceloni nadzor nad samostanom Santa Mar\xc3\xada de Ripoll, tradicionalnim mestom pokopa grofov iz Barcelonske hi\xc5\xa1e._NEWLINE_V primeru grofije Cerda\xc3\xb1a (ki je vklju\xc4\x8devala okraje Berga in Conflent, skupaj z drugimi pirenejskimi ozemlji) je grof Bernardo Guillermo umrl brez potomcev leta 1117, Ram\xc3\xb3n Berenguer III pa je podedoval grofijo iz neznanih razlogov, bodisi z oporoko ali zaradi bli\xc5\xbeine sorodstva, ker je bil barcelonski grof prvi bratranec Bernarda Guillerma, sina Sanche, sestre Ram\xc3\xb3na Berenguerja II. Samo Guillermo de Salsa, vnuk grofovega brata Guillerma Ram\xc3\xb3na de Cerda\xc3\xb1a (1068-1095), je nasprotoval temu posredovanju. Guillermo de Salsa je uveljavljal svoje pravice v grofiji in tako povzro\xc4\x8dil spor, ki ni bil re\xc5\xa1en do leta 1134, \xc5\xbee v \xc4\x8dasu, ko je vladal Ram\xc3\xb3n Berenguer IV. Pridru\xc5\xbeitev grofije Cerda\xc3\xb1a je povzro\xc4\x8dila tudi da so obmo\xc4\x8dja barcelonske grofije mejile z grofijo Foix, zato se je Ram\xc3\xb3n Berenguer odlo\xc4\x8dil da svojo h\xc4\x8derko Jimeno znova poro\xc4\x8di, tokrat z Rogerjem, dedi\xc4\x8dem omenjene grofije.\n_START_SECTION_\nPonovna poselitev Tarragone\n_START_PARAGRAPH_\nTarragona in njeno okoli\xc5\xa1ko pode\xc5\xbeelje sta bila dolga leta meja med kristjani in muslimani, zato se je na tem obmo\xc4\x8dju za\xc4\x8delo mno\xc5\xbei\xc4\x8dno odseljevanje dokler ni ostalo popolnoma zapu\xc5\xa1\xc4\x8deno. Ram\xc3\xb3n Berenguer III se je odlo\xc4\x8dil za ponovno ustanovitev metropolitanskega sede\xc5\xbea v Tarragoni (kar je teoreti\xc4\x8dno \xc5\xbee dosegel njegov stric Berenguer Ram\xc3\xb3n II v \xc4\x8dasu pape\xc5\xbea Urbana II), in se tako osvobodil svoje odvisnosti od Narbonske nad\xc5\xa1kofije. Da bi to uresni\xc4\x8dil je ponovno naselil ozemlje in na glavni sede\xc5\xbe mesta postavil dotedanjega \xc5\xa1kofa Barcelone, Olegaria. Ta, zavedajo\xc4\x8d se slabosti svojega polo\xc5\xbeaja v primeru napada almor\xc3\xa1vidov iz Tortose, je ustanovil voja\xc5\xa1ko kne\xc5\xbeevino, ki jo je vodil normanski bojevnik Robert Bordet. Feud, ki ga je \xc5\xa1kof Olegario podelil Bordetu se je raztezal do Montroiga in vzno\xc5\xbeja Balaguerja toda med vlado Ramona Berenguerja ponovna naselitev ni pri\xc5\xa1la onkraj taragonskega mesta.\n_START_SECTION_\nPoroke in potomstvo\n_START_PARAGRAPH_\nV prvem zakonu se je Ram\xc3\xb3n Berenguer III poro\xc4\x8dil z Marijo Rodriguez, h\xc4\x8derjo Cida Campeadorja in z njo imel h\xc4\x8der Jimeno Osonsko. Drugi zakon, ki ga je sklenil z Dulce iz Provanse mu je zagotovil pravice za upravljanje provansalske grofije leta 1113. Iz njunega zakona so se rodili Berenguela Barcelonska (1108), ki je kasneje postala \xc5\xbeena kralja Alfonsa IV. iz Leona, ter dvoj\xc4\x8dka Ram\xc3\xb3n Berenguer IV in Berenguer Ram\xc3\xb3n I Provansalski (1114)\n_START_SECTION_\nPoslednje \xc5\xbeelje\n_START_PARAGRAPH_\nV juliju 1131, ko je \xc5\xbee bil na smrtni postelji, je zaprosil za sprejem v templjarski red,  \xc4\x8deprav red \xc5\xa1e ni bil uradno vzpostavljen, s \xc4\x8dimer je postal prvi vladar Iberskega polotoka, ki je vstopil v omenjeno skupnost. Sprejel ga je vitez Hugo de Rigaud, ki je bil prisoten izrecno v ta namen. V svoji oporoki je redu zapustil svojega konja, ki se je imenoval Danc, svoje osebno oro\xc5\xbeje in grad v Gra\xc3\xb1eni. V skladu z Gesto comitum barcinonensium je prosil, da ga odpeljejo v bolni\xc5\xa1nico revnih v Barceloni, kjer je umrl 19. julija istega leta. Z izra\xc5\xbeeno \xc5\xbeeljo je bil pokopan z belo navado templja v samostanu Santa Mar\xc3\xada de Ripoll. Njegov sin Ram\xc3\xb3n Berenguer IV je podedoval barcelonsko grofijo leta 1131, Berenguer Ram\xc3\xb3n, Provansalsko grofijo, in njegova h\xc4\x8di Jimena, ki je \xc5\xbee bila vdova Bernarda III iz Besal\xc3\xbaja, se je poro\xc4\x8dila z Rogerjem III de Foixom._NEWLINE_Na trgu Barcelone, ki nosi njegovo ime, na Via Laietani je njegov konjeni\xc5\xa1ki kip, delo kiparja Josepa Llimone.'