b'\n_START_ARTICLE_\nClaude Monet\n_START_SECTION_\nMladost\n_START_PARAGRAPH_\nClaude Monet se je rodil 14. novembra 1840 v petem nadstropju 45 rue Laffitte, v 9. okro\xc5\xbeju Pariza.  Bil je drugi sin Claudea Adolpha Moneta in Louise Justine Aubr\xc3\xa9e Monet, oba pa sta bila Pari\xc5\xbeana druge generacije. 20. maja 1841 so ga krstili v lokalni \xc5\xbeupnijski cerkvi Notre-Dame-de-Lorette, kot Oscar-Claude, vendar so ga star\xc5\xa1i imenovali preprosto Oscar. (V mladosti se je podpisoval "O. Monet".) Kljub temu, da je bil kr\xc5\xa1\xc4\x8den katolik, je Monet kasneje postal ateist._NEWLINE_Leta 1845 se je njegova dru\xc5\xbeina preselila v Le Havre v Normandiji. Njegov o\xc4\x8de je \xc5\xbeelel, da bi \xc5\xa1el v dru\xc5\xbeinsko ladijsko in trgovino z \xc5\xbeivili, vendar je Monet \xc5\xbeelel postati umetnik. Njegova mati je bila pevka in je podpirala Monetovo \xc5\xbeeljo po umetni\xc5\xa1ki karieri. _NEWLINE_1. aprila 1851 je Monet vstopil v srednjo umetni\xc5\xa1ko \xc5\xa1olo Le Havre. Doma\xc4\x8dini so ga dobro poznali zaradi karikatur z ogljem, ki jih je prodajal za deset do dvajset frankov. Monet je dajal tudi prve lekcije iz risanja Jacques-Fran\xc3\xa7oisu Ochardu, nekdanjem \xc5\xa1tudentu Jacquesa-Louisa Davida. Na pla\xc5\xbeah v Normandiji okoli leta 1856 se je sre\xc4\x8dal s kolegom Eug\xc3\xa8neom Boudinom, ki je postal njegov mentor in ga nau\xc4\x8dil uporabljati oljne barve. Boudin je u\xc4\x8dil Moneta tehnike "pleneristi\xc4\x8dnega slikanja" (en plein air), to je slikanja v naravi.  Na oba je vplival John Barthold Jongkind._NEWLINE_28. januarja 1857 je njegova mati umrla. Ko je bil star \xc5\xa1estnajst let, je zapustil \xc5\xa1olo in od\xc5\xa1el \xc5\xbeiveti k svoji ovdoveli teti brez otrok, Marie-Jeanne Lecadre.\n_START_SECTION_\nPariz in Al\xc5\xbeirija\n_START_PARAGRAPH_\nKo je Monet odpotoval v Pariz in obiskal Louvre, je bil pri\xc4\x8da slikarjem, ki so kopirali stare mojstre. Ko je s seboj prinesel svoje barve in druga orodja, je namesto tega \xc5\xa1el in sedel ob okno in slikal kar je videl. Monet je bil v Parizu ve\xc4\x8d let in spoznal druge mlade slikarje, vklju\xc4\x8dno \xc3\x89douarda Maneta in druge, ki so postali prijatelji in kolegi impresionisti._NEWLINE_Po \xc5\xberebanju nizke glasovnice marca 1861, je bil Monet napoten v prvi polk afri\xc5\xa1ke lahke konjenice (Chasseurs d\'Afrique) v Al\xc5\xbeirijo na sedemletno voja\xc5\xa1ko slu\xc5\xbebo. Njegov uspe\xc5\xa1en o\xc4\x8de bi lahko kupil Monetovo odpustitev iz voja\xc5\xa1kega vpoklica, vendar tega ni hotel storiti, ker njegov sin ni hotel opustiti slikanja. Medtem ko je bil v Al\xc5\xbeiriji, je Monet naredil le nekaj skic prizorov v kasbah, eno pokrajino in nekaj portretov \xc4\x8dastnikov, vse je izgubljeno. V intervjuju Le Temps iz leta 1900 je komentiral, da so svetle in \xc5\xbeive barve Severne Afrike \xc2\xbbvsebovale klic mojih prihodnjih raziskav\xc2\xab\xc2\xa0. Po pribli\xc5\xbeno enem letu v Al\xc5\xbeiru, je Monet dobil tifus in na kratko ostal brez dopusta. Po okrevanju je Monetova teta intervenirala, da ga je umaknila iz vojske, ko se je strinjal, da opravi te\xc4\x8daj v umetnostni \xc5\xa1oli. Mo\xc5\xbeno je, da je nizozemski slikar Johan Barthold Jongkind, ki ga je Monet poznal, spodbudil njegovo teto o tej zadevi._NEWLINE_Razo\xc4\x8daran nad tradicionalno umetnostjo, ki so jo u\xc4\x8dili v umetnostnih \xc5\xa1olah, je leta 1862 postal u\xc4\x8denec Charlesa Gleyrea v Parizu, kjer se je sre\xc4\x8dal s Pierre-Augustom Renoirjem, Fr\xc3\xa9d\xc3\xa9ricom Bazilleom in Alfredom Sisleyem. Skupaj so si delili nove pristope do umetnosti, slikali u\xc4\x8dinke svetlobe, ki je bila razsvetljena, z zlomljenimi barvami in hitrimi potezami \xc4\x8dopi\xc4\x8da, kar je kasneje postalo znano kot impresionizem._NEWLINE_Januarja 1865 je Monet delal na razli\xc4\x8dici Zajtrka na travi (Le d\xc3\xa9jeuner sur l\'herbe), katere namen je bil predstaviti sliko na Salonu, ki je Manetov Zajtrk na travi zavrnil dve leti prej. Monetova slika je bila zelo velika in ni mogla biti pravo\xc4\x8dasno dokon\xc4\x8dana. (Kasneje je bil razrezana, z deli v razli\xc4\x8dnih galerijah.) Monet je namesto tega predstavil sliko Camille ali \xc5\xbdenska v zeleni obleki (La femme \xc3\xa0 la robe verte), eno od mnogih del, ki upodabljajo njegovo bodo\xc4\x8do \xc5\xbeeno Camille Doncieux kot njegov model. Obe sliki in majhna pokrajina sta bili obe\xc5\xa1eni. Naslednje leto je Monet uporabil Camille za svoj model \xc5\xbdenske v vrtu in Na bregu Seine, Bennecourt leta 1868. Camille je zanosila in rodila svojega prvega otroka, Jeana leta 1867. Monet in Camille sta se poro\xc4\x8dila 28. junija 1870, tik pred izbruhom francosko-pruske vojne in se po izletu v London in Zaandam  preselila v Argenteuil, decembra 1871. V tem \xc4\x8dasu je Monet naslikal razli\xc4\x8dna dela sodobnega \xc5\xbeivljenja. Ve\xc4\x8dino tega obdobja sta zakonca \xc5\xbeivela v rev\xc5\xa1\xc4\x8dini. Po uspe\xc5\xa1ni razstavi nekaterih pomorskih slik in dobitku srebrne medalje v Le Havru so Monetove slike zasegli upniki, od katerih jih je odkupil ladjar, Gaudibert, ki je bil tudi pokrovitelj Boudina.\n_START_SECTION_\nImpresionizem\n_START_PARAGRAPH_\nOd poznih 1860-ih so se Monet in drugi podobno misle\xc4\x8di umetniki sre\xc4\x8devali z zavrnitvijo konservativne Acad\xc3\xa9mie des Beaux-Arts, ki je imela letno razstavo na Pari\xc5\xa1kem salonu. V drugi polovici leta 1873 so Monet, Pierre-Auguste Renoir, Camille Pissarro in Alfred Sisley organizirali Soci\xc3\xa9t\xc3\xa9 anonyme des artistes peintres, sculpteurs et graveurs (Anonimno dru\xc5\xa1tvo slikarjev, kiparjev in graverjev), da bi  samostojno razstavljali svoja umetni\xc5\xa1ka dela. Na svoji prvi razstavi, ki je potekala aprila 1874, je Monet razstavil delo, ki naj bi skupini dalo trajno ime. Navdihnil ga je slog in vsebina prej\xc5\xa1njih sodobnih slikarjev Camilla Pissarroja in \xc3\x89douarda Maneta. _NEWLINE_Impresija, vzhajajo\xc4\x8de sonce je bila naslikana leta 1872 in prikazuje pristani\xc5\xa1ko pokrajino Le Havra. Iz naslova slike je umetni\xc5\xa1ki kritik Louis Leroy, ki je v svojem pregledu \xc2\xbbL\'Exposition des Impressionnistes\xc2\xab, ki se je pojavil v Le Charivariju, skoval izraz \xc2\xbbimpresionizem\xc2\xab\xc2\xa0. To je bilo mi\xc5\xa1ljeno kot omalova\xc5\xbeevanje, vendar so impresionisti sami dolo\xc4\x8dili izraz.\n_START_SECTION_\nFrancosko-pruska vojna in Argenteuil\n_START_PARAGRAPH_\nPo izbruhu francosko-pruske vojne (19. julij 1870) so se Monet in njegova dru\xc5\xbeina leta 1870 zatekli v Anglijo, kjer je preu\xc4\x8deval dela Johna Constableja in J. M. W. Turnerja, oba je navdihnila Monetova inovacija pri prou\xc4\x8devanju barv. Spomladi leta 1871 je bilo Monetovim delom zavrnjeno dovoljenje za vklju\xc4\x8ditev na razstavo Royal Academy._NEWLINE_Maja 1871 je zapustil London, da bi \xc5\xbeivel v Zaandamu na Nizozemskem, kjer je ustvaril petindvajset slik (in policija ga je sumila na revolucionarne dejavnosti). [23] Prav tako je prvi\xc4\x8d obiskal bli\xc5\xbenji Amsterdam. Oktobra ali novembra 1871 se je vrnil v Francijo. Od decembra 1871 do 1878 je \xc5\xbeivel v Argenteuilu, vasi na desnem bregu reke Sene v bli\xc5\xbeini Pariza in priljubljenem kraju za Pari\xc5\xbeane ob nedeljah, kjer je naslikal nekaj svojih najbolj znanih del. Leta 1873 je Monet kupil majhno ladjo, opremljeno kot plavajo\xc4\x8di studio. Iz tega studia je naslikal krajine in portrete \xc3\x89douarda Maneta in njegove \xc5\xbeene; Manet pa je upodobil sliko Moneta na ladji, ko ga je leta 1874 spremljala Camille. Leta 1874 se je na kratko vrnil na Nizozemsko.\n_START_SECTION_\nImpresionizem\n_START_PARAGRAPH_\nPrva impresionisti\xc4\x8dna razstava je potekala leta 1874 na parkiri\xc5\xa1\xc4\x8du Boulevard des Capucines 35, od 15. aprila do 15. maja. Primarni namen udele\xc5\xbeencev ni bil toliko spodbujati nov slog ampak se je osvobodil omejitev Pari\xc5\xa1kega salona. Razstava, odprta za vse, ki so bili pripravljeni pla\xc4\x8dati 60 frankov, je umetnikom omogo\xc4\x8dila, da poka\xc5\xbeejo svoje delo brez vme\xc5\xa1avanja \xc5\xbeirije. _NEWLINE_Renoir je vodil odbor in opravil ve\xc4\x8dino dela sam._NEWLINE_Poleg Impresija: vzhajajo\xc4\x8de sonce je Monet predstavil \xc5\xa1tiri oljne slike in sedem pastelov. Med slikami, ki jih je prikazal, je bila Luncheon (1868), v kateri sta bila Camille Doncieux in Jean Monet, in jo je pari\xc5\xa1ki salon leta 1870 zavrnil . Tudi na tej razstavi je bila slika imenovana Boulevard des Capucines, slika bulevarja, ki jo je naredil fotograf Nadarjev iz apartmaja na \xc5\xa1t. 35. Monet je dvakrat poslikal temo in ni jasno, katera od obeh slik, ki je zdaj v muzeju Pu\xc5\xa1kin v Moskvi ali v Muzeju umetnosti Nelson-Atkins v Kansas Cityju, je bila slika, ki se je pojavila na revolucionarni razstavi 1874, \xc4\x8deprav je bila v zadnjem \xc4\x8dasu priljubljena moskovska slika. Na razstavi je bilo razstavljenih 165 del, od tega 4 olja, 2 pastela in 3 akvareli Morisota; 6 olj in 1 pastel Renoirja; 10 del Degasa; 5 Pissarroja; 3 C\xc3\xa9zanna in 3 slike Guillaumina. Najemalo se je ve\xc4\x8d del, vklju\xc4\x8dno s C\xc3\xa9zannovo Moderna Olympia, Morisotova Skrivalnice (v lasti Maneta) in dve Sisleyjevi krajini, ki jih je kupil Durand-Ruel._NEWLINE_Skupna udele\xc5\xbeba je ocenjena na 3500, nekatera dela pa so se prodala, \xc4\x8deprav so nekateri razstavljavci svoje cene postavili previsoko. Pissarro je prosil 1000 frankov za Sadovnjak in Monet za Impresijo, a nobeden ni prodal. Renoir ni uspel pridobiti 500 frankov, ki jih je prosil za La Loge (Lo\xc5\xbea), kasneje pa jo je prodal za 450 frankov P\xc3\xa8ru Martinu, trgovcu in podporniku skupine.\n_START_SECTION_\nV\xc3\xa9theuil\n_START_PARAGRAPH_\nPo ve\xc4\x8d te\xc5\xbekih mesecih po smrti Camille je Monet za\xc4\x8del ustvarjati nekaj svojih najbolj\xc5\xa1ih slik. V zgodnjih 1880-ih je Monet naslikal ve\xc4\x8d skupin pokrajin in morskih krajin, kar je veljalo za dokumentiranje francoskega pode\xc5\xbeelja. Te so se za\xc4\x8dele razvijati v serijo slik, v katerih je dokumentiral isto sceno ve\xc4\x8dkrat, da bi zajel spreminjanje svetlobe in prehod letnih \xc4\x8dasov._NEWLINE_Monetov prijatelj Ernest Hosched\xc3\xa9 je bankrotiral in leta 1878 zapustil Belgijo. Po smrti Camille Monet v septembru 1879 in medtem ko je Monet \xc5\xa1e naprej \xc5\xbeivel v hi\xc5\xa1i v V\xc3\xa9theuilu, je Alice Hosched\xc3\xa9 pomagala Monetu vzgajati njegova dva sinova, Jeana in Michela. Odpeljal jih je v Pariz, da bi \xc5\xbeivela skupaj s svojimi \xc5\xa1estimi otroki, Blanche (ki se je poro\xc4\x8dila z Jeanom Monetom), Germaine, Suzanne, Marthe, Jean-Pierrom in Jacquesom. Spomladi 1880 so Alice Hosched\xc3\xa9 in vsi otroci zapustili Pariz in se pridru\xc5\xbeili Monetu v V\xc3\xa9theuilu. Leta 1881 so se vsi preselili v Poissy, ki ga je Monet sovra\xc5\xbeil. Aprila 1883, ko je pogledal skozi okno malega vlaka med Vernonom in Gasnyjem, je odkril Giverny v Normandiji.  Monet, Alice Hosched\xc3\xa9 in otroci so se preselili v Vernon, nato v hi\xc5\xa1o v Givernyju, kjer je zasadil velik vrt in kjer je slikal ve\xc4\x8dji del svojega \xc5\xbeivljenja. Po smrti njenega odtujenega mo\xc5\xbea se je Monet leta 1892 poro\xc4\x8dil z Alice Hosched\xc3\xa9.\n_START_SECTION_\nMonetova hi\xc5\xa1a in vrt\n_START_PARAGRAPH_\nMonet je najel in na koncu kupil hi\xc5\xa1o in vrtove v Givernyju. V za\xc4\x8detku maja 1883 sta Monet in njegova velika dru\xc5\xbeina najela dom in 0,81 ha od lokalnega lastnika. Hi\xc5\xa1a je bila v bli\xc5\xbeini glavne ceste med mestoma Vernon in Gasny pri Givernyju. Tam je bil skedenj, ki se je podvojil kot slikarski atelje, sadovnjaki in majhen vrt. Hi\xc5\xa1a je bila dovolj blizu lokalnim \xc5\xa1olam, da so se lahko otroci \xc5\xa1olali, okolica pa je ponujala \xc5\xa1tevilne primerne motive za Monetovo delo._NEWLINE_Dru\xc5\xbeina je delala in zgradila vrtove, Monetova sre\xc4\x8da pa se je za\xc4\x8dela spreminjati na bolje, saj je njegov prodajalec Paul Durand-Ruel pove\xc4\x8dal uspeh pri prodaji njegovih slik. Do novembra 1890 je bil Monet dovolj bogat, da je kupil hi\xc5\xa1o, okoli\xc5\xa1ke zgradbe in zemlji\xc5\xa1\xc4\x8de za svoje vrtove. V 1890-ih je Monet zgradil rastlinjak in drugi studio, prostorno stavbo, dobro osvetljeno z lu\xc4\x8dmi._NEWLINE_Monet je svojemu vrtnarju pisal dnevna navodila, natan\xc4\x8dne vzorce in na\xc4\x8drte za zasaditve ter ra\xc4\x8dune za nakup cvetja in zbirko botani\xc4\x8dnih knjig. Ko se je Monetovo bogastvo pove\xc4\x8dalo, se je njegov vrt razvil. On je ostal njegov arhitekt tudi potem, ko je najel sedem vrtnarjev._NEWLINE_Monet je kupil dodatno zemlji\xc5\xa1\xc4\x8de z vodnimi travniki. Leta 1893 je za\xc4\x8del obse\xc5\xbeen krajinski projekt, ki je vklju\xc4\x8deval ribnike lilij, ki so postali predmet njegovih najbolj znanih del. Bela vodna lilija v Franciji je bila posajena skupaj z uvo\xc5\xbeenimi sortami iz Ju\xc5\xbene Amerike in Egipta, kar je privedlo do \xc5\xa1tevilnih barv, vklju\xc4\x8dno z rumeno, modro in belo lilijo, ki so s starostjo postale ro\xc5\xbenate. Leta 1899 je za\xc4\x8del slikati serijo slik Vodne lilije, najprej v vertikalnih pogledih z japonskim mostom kot osrednjim elementom, kasneje pa v seriji obse\xc5\xbenih slik, ki naj bi ga neprekinjeno zaposlovale naslednjih 20 let. Ta pokrajina, s svojimi izmeni\xc4\x8dnimi svetlobnimi in zrcalnimi odsevi, je postala sestavni del njegovega dela. Do sredine 1910-ih je Monet dosegel:_NEWLINE_povsem nov, teko\xc4\x8d in nekoliko drzen na\xc4\x8din slikanja, v katerem je ribnik z lilijami postal izhodi\xc5\xa1\xc4\x8de za skoraj abstraktno umetnost _NEWLINE_\xe2\x80\x94Gary Tinterow _NEWLINE_.\n_START_SECTION_\nPoslab\xc5\xa1anje vida\n_START_PARAGRAPH_\nMonetova druga \xc5\xbeena Alice je umrla leta 1911, njegov najstarej\xc5\xa1i sin Jean, ki se je poro\xc4\x8dil z Alicino h\xc4\x8derko Blanche, Monetovo najljub\xc5\xa1o, je umrl leta 1914. Ko je Alice umrla, je Blanche skrbela za Moneta. V tem \xc4\x8dasu se je Monetu za\xc4\x8dela razvijati katarakta. _NEWLINE_Med prvo svetovno vojno, v kateri je slu\xc5\xbeil njegov mlaj\xc5\xa1i sin Michel in je njegov prijatelj in ob\xc4\x8dudovalec Georges Clemenceau vodil francoski narod, je Monet naslikal serijo slik Pove\xc5\xa1ave vrbe kot poklon francoskim padlim vojakom. Leta 1923 je opravil dve operaciji odstranitve katarakte. Slike, ki so bile narejene, medtem ko je katarakta prizadela njegov vid, imajo splo\xc5\xa1no rde\xc4\x8dkast ton, kar je zna\xc4\x8dilno za videnje \xc5\xbertev katarakte. Lahko je tudi, da je po operaciji lahko videl dolo\xc4\x8dene ultravijoli\xc4\x8dne valovne dol\xc5\xbeine svetlobe, ki so obi\xc4\x8dajno izklju\xc4\x8dene iz o\xc4\x8desne le\xc4\x8de; to je lahko vplivalo na barve, ki jih je zaznal. Po njegovih operacijah je celo prebarval nekatere od teh slik, z bolj modrimi vodnimi lilijami kot prej.\n_START_SECTION_\nSmrt\n_START_PARAGRAPH_\nMonet je umrl zaradi plju\xc4\x8dnega raka 5. decembra 1926 v starosti 86 let in je pokopan na cerkvenem pokopali\xc5\xa1\xc4\x8du v Givernyju  Monet had insisted that the occasion be simple; thus only about fifty people attended the ceremony. Monet je vztrajal, da mora biti pogreb preprost; tako se je slovesnosti udele\xc5\xbeilo le okoli petdeset ljudi.  Na njegovem pogrebu je njegov dolgoletni prijatelj Georges Clemenceau odstranil \xc4\x8drno krpo, prekrito s krsto, in dejal: \xc2\xbbNi \xc4\x8drne za Moneta!\xc2\xab\xc2\xa0in jo zamenjal s tkanino s cvetli\xc4\x8dnimi vzorci. _NEWLINE_Njegov sin, njegov edini dedi\xc4\x8d, je njegov dom, vrt in vodni \xc5\xbearek leta 1966 zapustil francoski Akademiji za likovno umetnost (del Institut de France). Skozi Fondacijo Claude Monet so odprli hi\xc5\xa1o in vrtove leta 1980, po obnovi . Poleg spominkov na Moneta in drugih predmetov njegovega \xc5\xbeivljenja hi\xc5\xa1a vsebuje tudi zbirko japonskih lesorezov. Hi\xc5\xa1a in vrt, skupaj z muzejem impresionizma, so glavne znamenitosti v Givernyju, ki gosti turiste z vsega sveta.\n_START_SECTION_\nSlava\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 2004 se je Londonski parlament. Sonce sveti skozi meglo (Londres, Le Parlement, trou\xc3\xa9e de soleil dans le brouillard) (1904) prodal za 20,1 milijona USD . Leta 2006 je revija Royal Journal objavila dokument, ki dokazuje, da je bila ta naslikana in situ iz bolni\xc5\xa1nice St. Thomas pri reki Temzi ._NEWLINE_Falaises pr\xc3\xa8s de Dieppe (Klifi blizu Dieppa) so ukradli v dveh lo\xc4\x8denih prilo\xc5\xbenostih: enkrat leta 1998 (kjer je bil kustos muzeja obsojen za krajo in zaprt za pet let in dva meseca skupaj z dvema sostorilcema) in nazadnje v avgustu 2007 . Odkrita je bila junija 2008._NEWLINE_Monetov Le Pont du chemin de fer \xc3\xa0 Argenteuil naslikana leta 1873 in prikazuje \xc5\xbeelezni\xc5\xa1ki most preko Sene pri Parizu, je bila 6. maja 2008 na dra\xc5\xbebi Christie\'s v New Yorku prodana anonimnemu telefonskemu ponudniku za rekordnih 41,4 milijona dolarjev. Izklicna cena je bila 36,5 milijona dolarjev.  Le nekaj tednov kasneje je bila Le bassin aux nymph\xc3\xa9as (iz serije Vodne lilije) prodana na dra\xc5\xbebi Christie\'s 24. junija 2008 v Londonu, za 36.500.000 \xc2\xa3 (71.892.376,34 USD)  in so med 20 najvi\xc5\xa1jimi cenami, pla\xc4\x8danimi za takratno sliko._NEWLINE_Oktobra 2013 so Monetove slike, L\'Eglise de Vetheuil in Le Bassin aux Nympheas, postale predmet sodnega postopka v New Yorku proti Vilmi Bautisti iz NY, ki je bila enkratna pomo\xc4\x8dnica Imelde Marcos, \xc5\xbeene diktatorja Ferdinanda Marcosa , ko je prodala Le Bassin aux Nympheas za 32 milijonov dolarjev \xc5\xa1vicarskemu kupcu. Omenjene Monetove slike, skupaj z dvema, je pridobila Imelda med predsedovanjem svojega mo\xc5\xbea in domnevno kupljena z nacionalnimi sredstvi. Bautistin odvetnik je trdil, da je pomo\xc4\x8dnik prodal sliko Imeldi, vendar ji ni uspelo dati denarja. Filipinska vlada \xc5\xbeeli vrniti sliko. Le Bassin aux Nympheas, znana tudi kot Japonska brv \xc4\x8dez ribnik z vodno lilijo v Givernyju, je del slavne serije Monetovih Vodnih lilij.\n_START_SECTION_\nVpliv na druge umetnike\n_START_PARAGRAPH_\nSkladatelj Claude Debussy je za svoje skladbe pogosto iskal navdih v slikah tako Moneta kot Degasa._NEWLINE_Matissove lepljenke s katerimi je prekril stene svojega studia spominjajo na Monetov triptih Lokvanji (1902-26)._NEWLINE_Vplival pa je tudi na sodobne umetnike kot sta Jackson Pollock in Andy Warhol._NEWLINE_Dela Clauda Moneta se pogosto uporabljajo v vsakdanji rabi tako za koledarje kot motive razglednic. Njegova dela so bila pogosto predmet kopiranja nekaterih drugih impresionistov.'