b'\n_START_ARTICLE_\nTerapija z \xc5\xbeivalmi\n_START_PARAGRAPH_\nTerapija z \xc5\xbeivalmi (ang. Animal-assisted therapy, AAT) je ciljno usmerjena pomo\xc4\x8d, ki vklju\xc4\x8duje \xc5\xbeivali kot obliko terapije. Cilj te terapije je napredovanje pacientovega socialnega, \xc4\x8dustvenega in telesnega delovanja. Terapevti, ki s seboj pripeljejo \xc5\xbeival, so videti manj zastra\xc5\xa1ujo\xc4\x8di, s \xc4\x8demer izbolj\xc5\xa1ajo odnos pacienta in terapevta. Ta terapija je primerna predvsem za ljudi, ki imajo te\xc5\xbeave s komunikacijo in se pogosto la\xc5\xbeje znajdejo na relaciji \xc4\x8dlovek-\xc5\xbeival, kakor pa v med\xc4\x8dlove\xc5\xa1kih odnosih. Pri vsaki terapiji poleg pacienta (ali ve\xc4\x8d pacientov) in terapevta sodeluje \xc5\xa1e vodnik terapevtske \xc5\xbeivali. Na terapijah se izvajajo v naprej dolo\xc4\x8dene dejavnosti, ki so prilagojene udele\xc5\xbeenim osebam._NEWLINE_V terapevtske namene se najve\xc4\x8dkrat uporabljajo psi in konji, poleg tega pa tudi ma\xc4\x8dke, ptice, delfini, plazilci in celo ribe.\n_START_SECTION_\nPodro\xc4\x8dja uporabe\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xbdivali se lahko uporabljajo v ustanovah kot so zapori, domovi za ostarele, psihiatri\xc4\x8dne ustanove, bolni\xc5\xa1nice, \xc5\xa1ole in tudi doma. \xc5\xbde sam stik s terapevtsko \xc5\xbeivaljo dokazano povzro\xc4\x8di spro\xc5\xa1\xc4\x8danje endorfinov v kri. Prisotnost \xc5\xbeivali je razvedrilna, spodbuja ljudi k razmi\xc5\xa1ljanju ter igri.\n_START_SECTION_\nRehabilitacija zapornikov\n_START_PARAGRAPH_\nTerapija z \xc5\xbeivalmi v zaporu se je na podlagi rezultatov raziskav in tudi v praksi izkazala kot zelo u\xc4\x8dinkovita. \xc5\xbde leta 1975 je socialni delavec zapornikom predstavil male \xc5\xbeivali, kot so ptice, ribe in skaka\xc4\x8di z namenom, da bi v njih izzval ljube\xc4\x8d odnos. Pri zapornikih so opazili da so se izbolj\xc5\xa1ali njihovi medsebojni odnosi, zmanj\xc5\xa1alo se je \xc5\xa1tevilo pretepov in poskusov samomora, do ljubljen\xc4\x8dkov pa jim je uspelo vzpostaviti ljube\xc4\x8d odnos. Psi, ki jih dajo v oskrbo zapornikom so po navadi re\xc5\xa1eni pred evtanazijo in naloga zapornikov je, da jih u\xc4\x8dijo osnovnih ukazov. Psi s tem postanejo primerni za posvojitev. V ZDA izvajajo enega uspe\xc5\xa1nej\xc5\xa1ih programov Psi za re\xc5\xa1etkami (Puppies behind bars). Izkazal se je za uspe\xc5\xa1nega, saj so se zaporniki zelo izkazali pri treniranju psov, ki jih v pasjih \xc5\xa1olah niso mogli ukrotiti. Zapornike, ki \xc5\xbeelijo sodelovati v tak\xc5\xa1nem programu prvo ocenijo, \xc4\x8de so primerni za delo s psom, poleg tega pa se morajo udele\xc5\xbeiti tudi predavanj o delu z \xc5\xbeivaljo. Za to delo so tudi pla\xc4\x8dani. Programi, ki vklju\xc4\x8dujejo \xc5\xbeivali v rehabilitacijo zapornikov, dajo zapornikom smisel v \xc5\xbeivljenju in prekinejo ponavljajo\xc4\x8di vzorec osamljenosti in nasilnosti. Prisotnost psov v zaporih za zapornike pomeni prilo\xc5\xbenost za interakcijo z \xc5\xbeivim bitjem, ki ga ne zanima obsojen\xc4\x8deva preteklost in napake, ki so jih storili. Tako lahko vzpostavijo odnos, ki ni zastrupljen z obsojen\xc4\x8devimi preteklimi slabimi izku\xc5\xa1njami z ljudmi. Pomanjkljivosti, ki se lahko pojavijo pri tej vrsti terapije so lahko razli\xc4\x8dne alergije, strahovi pred \xc5\xbeivalmi ter mnogi pravni problemi (preve\xc4\x8d hrupa, neizpolnjevanja zdravstvenih predpisov).\n_START_SECTION_\nPediatri\xc4\x8dna nega\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xbdivali uspe\xc5\xa1no pomagajo avtisti\xc4\x8dnim otrokom. Otrokom, ki so dele\xc5\xbeni te terapije se pove\xc4\x8da samopodoba, socializacija in razvoj govora. Prav tako je zaznan napredek pri otrocih s \xc4\x8dustvenimi in telesnimi problemi, predvsem pa pri zlorabljenih in zanemarjenih otrocih.Terapevti se zana\xc5\xa1ajo na tehnike kot so spremljanje otrokovega vedenja z \xc5\xbeivaljo, njihov ton glasu in posredno izpra\xc5\xa1evanje. Te tehnike se uporabljajo skupaj z otrokovim ljubljen\xc4\x8dkom ali drugo \xc5\xbeivaljo, da bi pridobili informacije. Preden je lahko tak\xc5\xa1na terapija koristna, morata otrok in \xc5\xbeival najprej med seboj razviti ob\xc4\x8dutek udobja drug z drugim, kar je la\xc5\xbeje dose\xc4\x8di \xc4\x8de je pri terapiji uporabljen lasten ljubljen\xc4\x8dek. Tehnika, ki se uporablja za pridobivanje najbolj koristnih informacij o \xc5\xbertvinih izku\xc5\xa1njah je, da se otroku re\xc4\x8di, da bi \xc5\xbeival rada vedela, kako se po\xc4\x8duti ali kaj se je zgodilo.\n_START_SECTION_\nDomovi za ostarele\n_START_PARAGRAPH_\nStarej\xc5\xa1im ljudem \xc5\xbeivali nudijo socialno interakcijo, izbolj\xc5\xa1ujejo njihovo koncentracijo ter jim prina\xc5\xa1ajo zadovoljstvo in pomiritev. Ljudje se ob odhodu v dom za ostarele te\xc5\xbeko lo\xc4\x8dijo tudi od \xc5\xbeivali. Marsikomu so te predstavljale edino dru\xc5\xbebo in hkrati obveznost preko dneva. Vedno bolj se uvaja tudi miselnost, da je potrebno v okolja kot so bolni\xc5\xa1nice in domovi za ostarele vnesti \xc4\x8dim ve\xc4\x8d elementov, ki so prisotni v doma\xc4\x8dem okolju. To pozitivno vpliva na po\xc4\x8dutje, hitrej\xc5\xa1o prilagoditev, vklju\xc4\x8ditev v novo okolje in posledi\xc4\x8dno tudi na zdravje. Raziskave se pokazale, da so stanovalci v tistih domovih za ostarele, kjer so prisotne \xc5\xbeivali, manj napeti in zmedeni, veliko ve\xc4\x8d je socialnega vedenja, zmanj\xc5\xa1alo pa se je tudi \xc5\xa1tevilo utrujenosti in depresij. \xc5\xbdivali imajo zmo\xc5\xbenost navdihniti in motivirati ljudi, da se lotijo konstruktivnih aktivnosti, ki se jih druga\xc4\x8de nebi, hkrati pa so zadovoljene \xc5\xa1e potrebe po ne\xc5\xbenosti in naklonjenosti. V nekem smislu predstavljajo nadomestne negovalce in tudi prijatelje. Starej\xc5\xa1i ljudje se v dru\xc5\xbebi \xc5\xbeivali raz\xc5\xbeivijo, saj \xc4\x8dutijo, kako se jim \xc5\xbeival spro\xc5\xa1\xc4\x8deno pribli\xc5\xbea, in u\xc5\xbeivajo njeno pozornost. Zavedajo se, da lahko tudi sami osre\xc4\x8dijo \xc5\xbeival. V nekaterih domovih omogo\xc4\x8dajo tudi, da \xc4\x8dlovek s seboj v dom pripelje svojo \xc5\xbeival.\n_START_SECTION_\nTerapija z delfini\n_START_PARAGRAPH_\nTerapija z delfini (ang. Dolphin-assisted therapy, DAT) je alternativna metoda zdravljenja, kjer se lahko ljudje dotikajo delfinov, jih hranijo, z njimi plavajo ali jih celo jahajo. Pri tej terapiji sta vedno poleg pacienta prisotna \xc5\xa1e trener \xc5\xbeivali in terapevt. V zadnjem \xc4\x8dasu je ta vrsta terapije postala zelo priljubljena, \xc4\x8deprav ni dokazano, da delfini neposredno bolje vplivajo na ljudi, kot ostale terapevtske \xc5\xbeivali. Poleg tega so te terapije zelo drage._NEWLINE_Izbolj\xc5\xa1ati pomaga kognitivne, fizi\xc4\x8dne in socialne ve\xc5\xa1\xc4\x8dine. Terapija bi naj pomagala ljudem z avtizmom, Downovim sindromom in cerebralno paralizo. Delfini postanejo v dru\xc5\xbebi otrok ne\xc5\xbeni, iniciativni, potrpe\xc5\xbeljivi in pozorni, na otroke pa vplivajo pomirjajo\xc4\x8de. Otroci postanejo ob stiku z delfini bolj dostopni ter zadovoljni, pove\xc4\x8da se jim pozornost. Vodno okolje deluje na osebe z avtizmom pomirjajo\xc4\x8de ter jim da ob\xc4\x8dutek brezte\xc5\xbenosti in svobode. Prav tako domnevajo, da zvoki, ki jih delfini oddajo, proizvajajo vibracije, ki potujejo skozi \xc4\x8dlovekovo telo in sinhronizirajo levo in desno mo\xc5\xbegansko hemisfero.'