b'\n_START_ARTICLE_\nLarisa (luna)\n_START_SECTION_\nOdkritje in imenovanje\n_START_PARAGRAPH_\nLuno Lariso so odkrili Harold J. Reitsema, William B. Hubbard, Larry A. Lebofsky in David J. Tholen 24. maja leta 1981. Odkritje so objavili na osnovi okultacije z nekatalogizirano zvezdo (trajanje zakritja zvezde je bilo samo 8,1 sekund).  Takrat je dobila za\xc4\x8dasno ime S/1981 N 1. Odkritje je bilo objavljeno 29. maja 1981  Ime je dobila 16. septembra 1991  po Larisi, ljubici Pozejdona iz gr\xc5\xa1ke mitologije. Luno so potrdili tudi posnetki, ki jih ja naredil Voyager 2 v letu 1989. Takrat je dobila oznako S/1989 N 2.\n_START_SECTION_\nLastnosti\n_START_PARAGRAPH_\nLuna Larisa ima zelo nepravilno obliko. Na povr\xc5\xa1ini se vidi veliko kraterjev brez znakov geolo\xc5\xa1kega delovanja. Zelo malo je znanega o njej. Verjetno je podobno, kot ostale lune znotraj tirnice Tritona, nastala z zdru\xc5\xbeevanjem delcev nekega Neptunovega satelita, ki je razpadel zaradi motenj, ki jih je povzro\xc4\x8dala luna Titan. _NEWLINE__NEWLINE_Ker je njena tirnica bli\xc5\xbee Neptunu kot bi bila sinhrona tirnica, se zaradi delovanja plimskih sil po\xc4\x8dasi pribli\xc5\xbeuje Neptunovi atmosferi, kjer bo razpadla. Mo\xc5\xbeno je tudi, da bo razpadla v planetni obro\xc4\x8d, ko se bo spustila pod Rocheevo mejo.'