b'\n_START_ARTICLE_\nGeorg Wilhelm Friedrich Hegel\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nGeorg Wilhelm Friedrich Hegel se je rodil 27. avgusta 1770 v Stuttgartu in odra\xc5\xa1\xc4\x8dal v pietisti\xc4\x8dni dru\xc5\xbeini. Njegov o\xc4\x8de, Georg Ludwig (1733\xe2\x80\x931799) rojen v T\xc3\xbcbingenu, v dru\xc5\xbeini duhovnikov in uradnikov je delal kot zakladnik. Heglova mati, Maria Magdalena Louisa Hegel (dekli\xc5\xa1ki priimek Fromm, 1741-1783) pa se je rodila v premo\xc5\xbeni dru\xc5\xbeini v Stuttgartu, takrat oboje Vojvodina W\xc3\xbcrttemberg.\n_START_SECTION_\n\xc5\xa0tudijska leta\n_START_PARAGRAPH_\nHegel je obiskoval gimnazijo v Stuttgartu, ki se je nato preimenovala v Gimnazijo Eberharda Ludwiga. Imel je veliko interesov. Za\xc4\x8del se je zanimati za zgodovino, \xc5\xa1e posebej ga je navdu\xc5\xa1evalo obdobje antike in pa arhai\xc4\x8dni jeziki. Zgodaj se je zanimal tudi za matematiko. Poznal je tudi Wolffovo filozofijo, ki je prevladovala v takratnem \xc4\x8dasu. V tradicionalnih tekstih tistega \xc4\x8dasa lahko zaznamo \xc5\xa1e vpliv poznega razsvetljenstva._NEWLINE_Leta 1788 je v T\xc3\xbcbingenu na univerzi Eberharda Karla pri\xc4\x8del s \xc5\xa1tudijem evangeli\xc4\x8danske teologije. Sprejet je bil tudi v T\xc3\xbcbinger Stift, evangeli\xc4\x8dansko \xc5\xa1tudentsko ustanovo, kjer so bili bodo\xc4\x8di teologi poleg izobrazbe dele\xc5\xbeni tudi stroge vzgoje. Hegel je po dveh letih, leta 1790 magistriral na oddelku za filozofijo. \xc4\x8cez tri leta pa so mu podelili teolo\xc5\xa1ki licenciat._NEWLINE_Hegel je veliko pridobil iz takratnih intelektualnih pogovorov s prijateljema H\xc3\xb6lderlinom in Schellingom, ki sta bila njegova sostanovalca. H\xc3\xb6lderlin ga je navdu\xc5\xa1il nad Schillerjem in Starimi Grki. Hegel je pri\xc4\x8del psevdo-kantovsko teologijo njegovih u\xc4\x8diteljev in predhodnikov vse bolj in bolj zavra\xc4\x8dati. Tudi Schelling je bil podobnega mnenja. Vsi pa so protestirali proti politi\xc4\x8dnim in cerkvenim razmeram v Nem\xc4\x8diji, ki je bila kljub kulturni enotnosti zaradi zgodovinskih razlogov razdeljena na \xc5\xa1tevilne dr\xc5\xbeave/dr\xc5\xbeavice. Osnovali so nova na\xc4\x8dela razuma in svobode._NEWLINE_Poleti, 1792 se je Hegel udele\xc5\xbeil revolucionarnega, domoljubnega shoda \xc5\xa1tudentov, ki so v T\xc3\xbcbingen prinesli ideje iz Francije. \xc4\x8clani tega \xc5\xa1tudentskega zdru\xc5\xbeenja so z velikim zanimanjem brali francoske revolucionarne \xc4\x8dasopise. Hegla in H\xc3\xb6lderlina so ozna\xc4\x8dili za jakobinca. Hegel naj bi bil namre\xc4\x8d navdu\xc5\xa1en zagovornik svobode in enakosti.\n_START_SECTION_\nBern (1793\xe2\x80\x9396) in Frankfurt (1797\xe2\x80\x931801)\n_START_PARAGRAPH_\nPo kon\xc4\x8danem izobra\xc5\xbeevanju na univerzi so Heglu ponudili mesto doma\xc4\x8dega u\xc4\x8ditelja v Bernu, kjer naj bi zasebno pou\xc4\x8deval otroke oficirja Karla Friedricha von Steigerja. Hegel je razmeroma liberalne ideje Steigerjev z veseljem sprejel. Ti so ga kmalu vpeljali v takratno socialno in politi\xc4\x8dno klimo v Bernu._NEWLINE_Hegel je poletje pre\xc5\xbeivel na posestvu Steigerjevih v Tschuggu pri Erlachu, kjer je imel mo\xc5\xbenost uporabljati tudi njihovo privatno knji\xc5\xbenico. Tam je pre\xc5\xa1tudiral dela Montesquieuja (De l\'esprit des Lois), Grotiusa, Hobbesa, Huma, Leibniza, Locka, Machiavellija, Rousseauja, Shaftesburyja, Spinoze, Tukidida in Voltaira. S tem je pridobil \xc5\xa1iroko znanje filozofije, dru\xc5\xbeboslovja, politike, prava, narodnega gospodarstva in politi\xc4\x8dne ekonomije._NEWLINE_V Bernu se je zanimal za revolucionarne politi\xc4\x8dne dogodke v Franciji. Kmalu je za\xc4\x8del simpatizirati z \xc5\xbeirondisti, saj se je za\xc4\x8del zavedati prekomerne brutalnosti jakobinskega Terorja. Sicer pa se ni nikoli odpovedal optimisti\xc4\x8dnemu dojemanju francoske revolucije, ki je po njegovem prinesla pozitivne rezultate._NEWLINE_V teologiji je Hegel iz zgodb Nove zaveze pod vplivom Lessinga in Kanta analiziral resni\xc4\x8den pomen Kristusa in pri\xc5\xa1el do ne\xc4\x8desa novega v kr\xc5\xa1\xc4\x8danstvu. To je kasneje vplivalo tudi na njegov filozofski razvoj. Iz tega obdobja izhaja delo z naslovom Heglovi mladostni teolo\xc5\xa1ki spisi (Hegels theologische Jugendschriften, 1907), ki ga je izdal Diltheyjev u\xc4\x8denec. Z objavo tega dela so spro\xc5\xbeili nov val interesov za Hegla._NEWLINE_V Frankfurtu  mu je novo mesto doma\xc4\x8dega u\xc4\x8ditelja priskrbel H\xc3\xb6lderlin. Delal je pri dru\xc5\xbeini frankfurtskega trgovca z vinom. Hegel je v Frankfurtu nadaljeval s \xc5\xa1tudijem narodnega gospodarstva in politike. Ukvarjal se je z delom Propad rimskega imperija angle\xc5\xa1kega zgodovinarja Edwarda Gibbonsa in s spisi Huma ter Montesquieuja. Hegel se je zanimal tudi za gospodarska in vsakodnevna politi\xc4\x8dna vpra\xc5\xa1anja.\n_START_SECTION_\nJena: za\xc4\x8detek akademske kariere (1801\xe2\x80\x931807)\n_START_PARAGRAPH_\nPo smrti o\xc4\x8deta, leta 1799, je Hegel podedoval skromno dedi\xc5\xa1\xc4\x8dino, ki mu je omogo\xc4\x8dila, da je lahko znova vstopil v akademske kroge. Leta 1801 je pri\xc5\xa1el v Jeno, ki je bila takrat pod vplivom Schellingove filozofije. V spisu Razlika med filozofskima sistemoma Fichteja in Schellinga (Unterschied der Philosophischen Systeme Fichtes und Schellings, 1801) je podprl Schellinga in zavrnil Fichteja._NEWLINE_S Schellingom sta v letih 1802\xe2\x80\x931803 izdajala Kriti\xc4\x8dni \xc4\x8dasopis filozofije (Kristische Journal der Philosophie). Ta \xc4\x8dasopis je vseboval razli\xc4\x8dne filozofske \xc4\x8dlanke. V enem z naslovom Misliti in vedeti (Glauben und Wissen, julij,1802) je Hegel kritiziral Kanta, Jacobija in Fichteja. Iz tega \xc4\x8dasopisa je znan \xc5\xa1e en njegov \xc4\x8dlanek Znanstveno obravnavanje naravnega prava (\xc3\x9cber die wissenschaftliche Behandlungsarten des Naturrechtes, november, 1802). Na Heglovo doktorsko nalogo z naslovom Planetne orbite ( De orbitis planetarum, 1801) je vplival Schelling s svojo filozofijo narave. V nalogi se je ukvarjal predvsem z nebesno mehaniko Keplerja in Newtona. V zadnjem odstavku kriti\xc4\x8dno kritizira Titius-Bodejev zakon. Zakon pravi, da so sorazmerne razdalje planetov od Sonca v razmerjih 4, 7, 10, 16, 28, 52, 100 in 196. Hegel namesto tega konstruira druga\xc4\x8dno \xc5\xa1tevilsko zaporedje, s katerim la\xc5\xbeje poka\xc5\xbee na luknjo v razdalji med Marsom in Jupitrom._NEWLINE_Potem ko je Schelling leta 1803 zapustil Jeno, je Hegel malo bolj dodelal svoje poglede. Naredil je povzetke iz knjig, hodil na predavanja filozofije in se ukvarjal z mineralogijo in z drugimi naravoslovnimi vedami. Leta 1804 je Hegel za\xc4\x8del predavati o svojih lastnih teoreti\xc4\x8dnih predstavah pred tridesetimi \xc5\xa1tudenti. S tem ko je pou\xc4\x8deval druge, se je izbolj\xc5\xa1al tudi njegov lasten sistem. Vsako leto je obljubil \xc5\xa1tudentom lastno knjigo o filozofiji, katere datum pa je vedno prelo\xc5\xbeil._NEWLINE_1805 so mu podelili naslov izrednega profesorja. ( a.o.- ausserordentlich)_NEWLINE_Leta 1806 je napisal najpomembnej\xc5\xa1e delo Fenomenologija duha (Die Ph\xc3\xa4nomenologie des Geistes, 1806, sl.1992 )._NEWLINE_V fenomenologiji duha Hegel prika\xc5\xbee razvoj duha do najvi\xc5\xa1jih stopenj zavesti in nujnost napredovanja do Absoluta, ki si moramo predstavljati kot nek subjekt, ki se skozi proces dialektike udejanja v procesu in s tem odkriva in spoznava samega sebe. Ves svetovni proces je nenehno razvijanje duha, dialekti\xc4\x8dni razvoj. Ta razvoj se ka\xc5\xbee tako v naravi kot v \xc4\x8dlove\xc5\xa1ki dru\xc5\xbebi. Naloga filozofije je obravnavati razvoj duha, ki poteka v treh stopnjah: v zavesti, samozavedanju in umu. Zvesti se stvari prikazujejo \xc2\xbbna sebi\xc2\xab, \xc4\x8de pa zavest ustvari neko razmerje med seboj in stvarmi, pa pride do spoznanja, da so te stvari zanjo. Tako zavest prepoznava samozavedanje, \xc2\xbbza sebe\xc2\xab. A do tega pride le, \xc4\x8de jo pripozna neko drugo samozavedanje. To pripoznanje pa vodi v zdru\xc5\xbeitev objekta in subjekta v umu kot v\xc3\xa9denje._NEWLINE_To kar je postalo v\xc3\xa9denje v zgodovini je resni\xc4\x8dno, zato je nujno razumeti sedanjost (ki je v\xc3\xa9denje) kot posledico delovanja duha. Tako um postane dejanskost in hkrati je um to kar je (bit). Zgodovina zavedanja je potemtakem tudi svetovna zgodovina, saj tisto kar je, je rezultat tistega, kar je bilo._NEWLINE_Ker pa so Jeno 1806 okupirale francoske enote pod poveljstvom Napoleona, je bil Hegel prisiljen mesto zapustiti. Preden je od\xc5\xa1el iz Jene, ga je navdu\xc5\xa1ilo dejstvo, da je uspel videti Napoleona na konju. Napoleon je bil zanj velika oseba, saj je po njegovem mnenju Napoleon uspel uresni\xc4\x8diti tak\xc5\xa1no samozavedanje in individuum._NEWLINE_Nato je od\xc5\xa1el v Bamberg, kjer je postal urednik bamber\xc5\xa1kega \xc4\x8dasopisa.\n_START_SECTION_\nN\xc3\xbcrnberg (1808\xe2\x80\x931816) in Heidelberg (1816\xe2\x80\x931818)\n_START_PARAGRAPH_\nPostal je glavni urednik bramber\xc5\xa1kega \xc4\x8dasopisa. Tam se je sicer kmalu zna\xc5\xa1el v konfliktu z bavarskim zakonom o tisku. Hegel je tako leta 1808 zapustil mesto in se odpravil proti N\xc3\xbcrnbergu._NEWLINE_Leta 1808 je postal profesor akademske propedevtike (uvod v \xc5\xa1tudij kake znanosti) in rektor gimnazije v N\xc3\xbcrnbergu. Tam je pou\xc4\x8deval filozofijo, germanistiko in gr\xc5\xa1ki jezik. Zapiske njegovih u\xc4\x8dencev je izdal Karl Rosenkranz pod naslovom Filozofska propedevtika (Philosophische Prop\xc3\xa4deutik). Nekajmese\xc4\x8dne zamude pla\xc4\x8dila so filozofa pripeljale do finan\xc4\x8dnih te\xc5\xbeav._NEWLINE_Leta 1811 se je poro\xc4\x8dil z dvajsetletno Marie von Tucher. Rodila se jima je ena h\xc4\x8di, ki pa je kmalu po rojstvu umrla. Sledil je sin, kasneje znan profesor zgodovine. Drugi sin Hegla, Immanuel pa je postal konzistorialen predsednik brandenbur\xc5\xa1ke province._NEWLINE_Kmalu po poroki je za\xc4\x8del Hegel pisati delo Znanost logike (Wissenschaft der Logik, 1812-1816). Kmalu zatem je pridobil naziv \xc5\xa1olskega svetnika, s tem pa se je izbolj\xc5\xa1ala tudi njegova finan\xc4\x8dna situacija._NEWLINE_Leta 1816 je postal profesor filozofije na univerzi Heidelberg. V obliki vodi\xc4\x8da po predavanjih je prvi\xc4\x8d iz\xc5\xa1lo maja, 1817 delo Enciklopedija filozofskih znanosti (Enzyklop\xc3\xa4die der philosophischen Wissenschaften, 1817;1999). Leta 1817 mu je prvi pruski minister kulture, Altenstein ponudil mesto na univerzi v Berlinu.\n_START_SECTION_\nBerlin (1818\xe2\x80\x931831)\n_START_PARAGRAPH_\nV Berlinu je bil Hegel naslednik Fichteja. Njegova predavanja so kmalu postala priljubljena, bistveno se je pove\xc4\x8dalo \xc5\xa1tevilo ljudi na njegovih urah._NEWLINE_Leta 1821 je iz\xc5\xa1lo njegovo zadnje kon\xc4\x8dano delo Osnovne \xc4\x8drte filozofije prava (Grundlinien der Philosophie des Rechts (1812; sl. 1998)). Poleg tega je postal tudi rektor na univerzi._NEWLINE_Umrl je leta 1831. V javnosti sta se pojavila dva vzroka za njegovo smrt. Ve\xc4\x8dina je bila mnenja, da je umrl za posledicami takratne epidemije kolere. Mlaj\xc5\xa1e raziskave pa pravijo, da je umrl zaradi kroni\xc4\x8dnih bole\xc4\x8din v \xc5\xbeelodcu. Pokopan je v Berlinu. Hegel je postal priljubljen posebej v \xc4\x8dasu delovanja v Berlinu. Univerza v Berlinu je bila znanstveno sredi\xc5\xa1\xc4\x8de tistega \xc4\x8dasa. Tudi potem ko je Hegel umrl, so njegovo delo nadaljevali heglijanci, znotraj katerih so se hitro za\xc4\x8dele kazati delitev glede razlage Heglove misli. Medtem ko je njegovo delo mo\xc4\x8dno vplivalo na dru\xc5\xbeboslovne discipline, je v naravoslovnih vedah naletelo na odpor ali na ignoranco predvsem zaradi uporabe dialekti\xc4\x8dne metode, ki z vidika znanosti ni eksperimentalna metoda. Zaradi celostne obravnave naravnih in duhovnih fenomenov pa je Heglova naravna filozofija tudi v sodobnem \xc4\x8dasu vse bolj priljubljena._NEWLINE_Po njegovi smrti so \xc5\xa1tudenti zdru\xc5\xbeili svoje zapiske in njegovo zapu\xc5\xa1\xc4\x8dino ter celoto snovi izdali v knji\xc5\xbeni obliki. V evropskih de\xc5\xbeelah so postali pozorni na Hegla \xc5\xa1ele po njegovi smrti.\n_START_SECTION_\nSplo\xc5\xa1no\n_START_PARAGRAPH_\nHeglova filozofija od nas zahteva, da pojavne oblike resni\xc4\x8dnosti preiskujemo sistemati\xc4\x8dno, ob tem pa nas poziva, naj pri tem ne pozabimo na zgodovinski razvoj. Zgodovini Hegel namre\xc4\x8d pripisuje osrednje mesto v svoji filozofiji. Hegel ne obravnava celotnega zgodovinskega poteka \xc4\x8dlove\xc5\xa1tva, ampak se osredoto\xc4\x8da zgolj na velike krize in prelomnice, ki so odlo\xc4\x8dilno vplivale na \xc4\x8dlovekov razvoj (anti\xc4\x8dna dru\xc5\xbeba in njen propad; nastanek me\xc5\xa1\xc4\x8danske dru\xc5\xbebe, ki velja za vi\xc5\xa1jo stopnjo razvoja \xc4\x8dlove\xc5\xa1tva, njena ideolo\xc5\xa1ka kriza v dobi razsvetljenstva  ter svetovna kriza francoske revolucije; Heglova utopija o Nem\xc4\x8diji pod Napoleonovo oblastjo). Po tem, ko je zavest prehodila razli\xc4\x8dne dogodke v zgodovini, posku\xc5\xa1a ugotoviti gibalne zakone zgodovine, pa vendar tu ne gre za dejansko zgodovino._NEWLINE_Njegova filozofija je ena najuspe\xc5\xa1nej\xc5\xa1ih v novej\xc5\xa1i zgodovini filozofije. Hegel je deloval na razli\xc4\x8dnih podro\xc4\x8djih. Ukvarjal se je z logiko, naravno filozofijo in filozofijo duha, kamor sodi tudi filozofija zgodovine._NEWLINE_Po smrti Hegla je pri\xc5\xa1lo do delitve njegovih privr\xc5\xbeencev na desno in levo skupino. Desna skupina \xc2\xbbstarohegeljancev\xc2\xab\xc2\xa0(Eduard Gans, Karl Rosenkranz) je sledila njegovi filozofiji, leva skupina \xc2\xbbmladohegeljancev\xc2\xab\xc2\xa0(Junghegelianer - Ludwig Feuerbach, Karl Marx, Friedrich Engels) pa je pri filozofiji Hegla kritizirala dr\xc5\xbeavotvornost, ki jo je smatrala za reakcionarno. Predelava Heglove filozofije, ki ohranja njegovo zgodovinsko-dialekti\xc4\x8dno zgradbo je najbolj vidna v teoriji Karla Marxa in njegovih naslednikov marksistov._NEWLINE_Heglova dela so  imela vpliv tudi na druge smeri na podro\xc4\x8dju znanstvene teorije, npr. na sociologijo, zgodovino, teologijo, politiko, pravo in na posebno na teorijo umetnosti, katere za\xc4\x8detki so nelo\xc4\x8dljivo povezani s Heglom._NEWLINE_Vplival je tudi na kulturo in takratno duhovno \xc5\xbeivljenje. Heglova dela so z vidika kritike vplivala tudi na S\xc3\xb8rena Kierkegaarda (danskega filozofa in teologa, ki je  znan kot prvi eksistencialisti\xc4\x8dni filozof) in na njegov eksistencializem, ki se je popolnoma odvrnil od heglijanskega antipersonalizma in v ospredje postavil \xc4\x8dloveka kot posameznika. Kasneje je bil njegov vpliv viden tudi pri Jeanu-Paulu Sartru (francoskem eksistencialisti\xc4\x8dnem filozofu)._NEWLINE_V Stuttgartu \xc5\xa1e vedno skrbijo za ohranjanje njegovega spomina. V njegovi doma\xc4\x8di hi\xc5\xa1i je postavljena stalna razstava, ki pri\xc4\x8da o njegovem \xc5\xbeivljenju. Njemu na \xc4\x8dast podeljuje mesto vsake tri leta tudi mednarodno Heglovo nagrado. Obstaja  pa tudi najstarej\xc5\xa1e mednarodno Heglovo zdru\xc5\xbeenje, ki se ukvarja z njegovo filozofijo.\n_START_SECTION_\nHegel in dialektika\n_START_PARAGRAPH_\nHegel je uporabljal metodo, po kateri vsi pogledi in nazori pripomorejo k bolj\xc5\xa1i upodobitvi predmeta. To je pripeljalo do tega, da so se na njegova dela sklicevali tudi njegovi nasprotniki in je tako \xc5\xa1e danes._NEWLINE_Temelj njegove filozofije je protislovje, ki je prevladujo\xc4\x8de na\xc4\x8delo v Heglovi filozofski refleksiji in s tem tudi v spoznanju. Njen postopek pa je dialektika. Hegel je trdil, da vsaki\xc4\x8d ko postavimo neko tezo, tej tezi posledi\xc4\x8dno sledi tudi neka antiteza (\xc4\x8de re\xc4\x8demo A, s tem dolo\xc4\x8dimo tudi njegovo nasprotje, ki je Ne-A), njuna zdru\xc5\xbeitev pa sledi v sintezi, ki odpravlja protislovje med prvima tezama. _NEWLINE_Nasprotja so izhodi\xc5\xa1\xc4\x8de nekega procesa, kateremu sledi tisto, kar je samo absolutno (ideja, duh, um, v\xc3\xa9denje). Antiteza pa je vsekakor pomembna saj s svojim obstojem dolo\xc4\x8di mejo teze. Seveda pa se po sintezi protislovje nadaljuje in stopnjuje, saj se le tako lahko pribli\xc5\xbeamo _NEWLINE_Absolutnemu, kakor ozna\xc4\x8duje idejo zgodovinskega razvoja, ki je v nenehnem progresivnem gibanju zdru\xc5\xbeevanja nasprotij. Vsaka posamezna dolo\xc4\x8denost vzpostavlja odnos z absolutnim, vtem ko iz sebe prehaja v svoje nasprotje, se pa ne ustavi, temve\xc4\x8d nenehno \xc5\xbeene vsebino misli naprej. S tem se je mi\xc5\xa1ljenje oddaljevalo od svoje abstrakcije, od ne\xc4\x8desa kar je samo po sebi in se je za\xc4\x8delo gibati.\n_START_SECTION_\nHeglove inovacije\n_START_PARAGRAPH_\nTe\xc5\xbeko razumljivi spisi B\xc3\xb6hma so imeli mo\xc4\x8dan vpliv na Hegla. B\xc3\xb6hme v svojih delih trdi, da je bil padec \xc4\x8dloveka nujna stopnja v razvoju vesolja._NEWLINE_Ta evolucija je bila  rezultat \xc5\xbeelje Boga po popolnem samozavedanju. Hegel se je navdu\xc5\xa1eval nad deli Kanta, Rousseauja in Johanna Wolfganga von Goetheja ter nad francosko revolucijo. Moderna filozofija, kultura, in dru\xc5\xbeba so Hegla navdajali s protislovji. Hegelov glavni projekt je bil taka protislovja in trenja interpretirati kot del ob\xc5\xa1irnega, razvijajo\xc4\x8dega se racionalnega sloga, kar je v druga\xc4\x8dnem kontekstu imenoval absolutna ideja. Po Heglu je bila glavna zna\xc4\x8dilnost tovrstnega sloga, da se je nadgrajeval in razvijal skozi protislovje in negacijo, \xc4\x8demur z drugo besedo re\xc4\x8demo dialektika._NEWLINE_V sredi\xc5\xa1\xc4\x8du Hegelovega pojmovanja znanja in duha je bila ideja o identiteti v razlikovanju. To pomeni, da se duh izra\xc5\xbea skozi razli\xc4\x8dne oblike in predmete, ki so zunaj njega in mu nasprotujejo. S tem pa, ko prepoznamo duha samega v njih, je ta duh prisoten v teh zunanjih manifestacijah, tako da je hkrati duh in ne-duh. Mi\xc5\xa1ljenje s katerim se je Hegel bistveno lo\xc4\x8dil od ostalih filozofov._NEWLINE_Po Heglu je bil Heraklit tisti, ki je prvi razglasil naravo neskon\xc4\x8dnega in prvi predpostavil naravo samo neskon\xc4\x8dno, njeno bistvo pa je proces. Hegel je v svojih delih uporabil kar nekaj Heraklitovih citatov, eden kateremu prip\xc5\xa1e pa \xc5\xa1e posebno vrednost pa je: "Biti ni ni\xc4\x8d ve\xc4\x8d kot ne-biti."\n_START_SECTION_\nReligija\n_START_PARAGRAPH_\nHeglova teolo\xc5\xa1ka razmi\xc5\xa1ljanja se pojavijo v ve\xc4\x8d predavanjih in spisih. Heglov pogled na osebnost Jezusa Kristusa se razlikuje od razsvetljenskega. V njegovem posthumno izdanem delu Absolutna religija, se Hegel posebej zanima za upodobitev eksistence Boga in ontolo\xc5\xa1ki dokaz. V delu izjavi, da Bog ni abstrakcija ampak konkreten Bog. Bog kot ve\xc4\x8dna ideja mora ustvariti sina, mora lo\xc4\x8diti sebe od samega sebe, ker je proces diferenciacije, in sicer v ljubezen in Duha. Hegel vidi v Bogu (o\xc4\x8detu) in Jezusu enotnost tako v relacijskem, kot tudi v metafizi\xc4\x8dnem pogledu. Za Hegla je Jezus hkrati Bog in \xc4\x8dlovek. Hegel naprej v delu pi\xc5\xa1e, da Bog (kot Jezus) ni samo umrl, ampak raje reverzibilno zavzame mesto: Bog se ohranja v procesu in drugi je je smrt smrti. Bog vstane od mrtvih in tako so stvari obrnjene.\n_START_SECTION_\nVpliv\n_START_PARAGRAPH_\nNa Hegla so vplivali \xc5\xa1tevilni filozofi, tako starej\xc5\xa1i, predvsem anti\xc4\x8dni, kot tudi njegovi sodobniki. Najve\xc4\x8dji vpliv na njegovo delo so imeli Heraklit, Platon, Aristotel, Spinoza, Kant, Fichte, H\xc3\xb6lderlin in pa Schelling._NEWLINE_Vpliv Heglove filozofije, pa je opazen pri naslednjih filozofih: Feuerbach, Bauer, Engels, Marx, Rosenzweig, Bradley, McTaggart, Lenin, Croce, Gentile,Luk\xc3\xa1cs, Adorno, Sartre, Koj\xc3\xa8ve, Marcuse, Deleuze, Lacan, Derrida, \xc5\xbdi\xc5\xbeek.\n_START_SECTION_\nZanimivost\n_START_PARAGRAPH_\nV Stuttgartu \xc5\xa1e vedno skrbijo za ohranjanje njegovega spomina. V njegovi doma\xc4\x8di hi\xc5\xa1i je postavljena stalna razstava, ki pri\xc4\x8da o njegovem \xc5\xbeivljenju. Njemu na \xc4\x8dast podeljuje mesto vsake tri leta tudi mednarodno Heglovo nagrado. Obstaja pa tudi najstarej\xc5\xa1e mednarodno Heglovo zdru\xc5\xbeenje, ki se ukvarja z njegovo filozofijo.'