b'\n_START_ARTICLE_\nLovro \xc5\xbdvab\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nObiskoval je gimnazijo v Gorici in Trstu a je ni kon\xc4\x8dal. V letu 1871/1872 je odslu\xc5\xbeil enoletni voja\xc5\xa1ki rok, nato bil praktikant pri dav\xc4\x8dnem uradu v Trstu, in opravil izpit iz vi\xc5\xa1jega ra\xc4\x8dunovodstva. Ko je Srbija 1876 za\xc4\x8dela vojno s Turki, se je napotil v \xc5\xa0abac, da bi vstopil v srbsko vojsko; ker ni uspel, se je vrnil v Ljubljano. Tu ga je na priporo\xc4\x8dilo Frana Levca 1876 sprejel Ferdinand Mahr (sin Jakoba Franca Mahra) v svoj trgovski u\xc4\x8dni zavod za u\xc4\x8ditelja zemljepisa, sloven\xc5\xa1\xc4\x8dine nem\xc5\xa1\xc4\x8dine in srbohrva\xc5\xa1\xc4\x8dine. Leta 1881 je bolan zapustil Ljubljano, se zdravil v doma\xc4\x8dem kraju, oktobra 1882 pa preselil v Trst in se pre\xc5\xbeivljal kot zasebni u\xc4\x8ditelj tujih jezikov. Po smrti Viktorja Dolenca je v za\xc4\x8detku 1888 prevzel uredni\xc5\xa1tvo \xc4\x8dasopisa Edinost vendar ga je bolezen prisilila, da ga je kmalu opustil._NEWLINE_Na \xc5\xbdvaba, narodnjaka, nadarjenega za jezike, sta najbolj vplivala Karel Lavri\xc4\x8d v Gorici in Fran Levstik v Ljubljani, \xc4\x8digar zvesti u\xc4\x8denec je bil zlasti v jezikoslovnih vpra\xc5\xa1anjih; od njega se je tudi navzel veselja do literarne zgodovine in knji\xc5\xbenih starin. Kljub skromnim dohodkom je kupoval redke knjige in si ustvaril lepo knji\xc5\xbenico. \xc4\x8clanke je pisal v Ljubljanski zvon in druge \xc4\x8dasopise, med drugimi tudi o Primo\xc5\xbeu Trubarju (1884), knji\xc5\xbenih redkostih (1883), slovenski rokopisni zdravilski knjigi iz leta 1799 (1886), o slovanskem dru\xc5\xa1tvu v Trstu (1886), o portretih slovenskih pisateljev, o Janezu Mandelcu (1886). Poro\xc4\x8dal o srbsko-tur\xc5\xa1kih bojih (1876), ve\xc4\x8d uvodnikov in \xc4\x8dlankov je objavil v Edinosti (1884-1888). V Slovenskem narodu je dokaj negativno ocenil Jovana Vesela Koseskega (SN 1880, \xc5\xa1t. 91\xe2\x80\x9393). Stalno vrednost imajo njegovi bibliografski prispevki o redkih slovenskih knjigah in starih tr\xc5\xbea\xc5\xa1kih tiskih. Tudi narodopisje ga je pritegovalo. Objavil je ljudsko povest Topolovo rebro (1882)._NEWLINE_V Trstu je bil eden od vidnej\xc5\xa1ih pospe\xc5\xa1evalcev slovenskega narodnega \xc5\xbeivljenja. Po njegovi zaslugi je bila ustanovljena podru\xc5\xbenica Ciril-Metodove dru\xc5\xbebe, ki je odprla slovenski otro\xc5\xa1ki vrtec, medtem ko otvoritve slovenske osnovne \xc5\xa1ole ni do\xc4\x8dakal.'