b'\n_START_ARTICLE_\nJu\xc5\xbena Nizozemska\n_START_PARAGRAPH_\nPod nazivom Ju\xc5\xbena Nizozemska je obravnavano zgodovinsko obmo\xc4\x8dje, ki je ostalo Habsbur\xc5\xbeanom od Sedemnajstih provinc po odcepitvi Republike Nizozemske leta 1581. Obseg obmo\xc4\x8dja se je s \xc4\x8dasom spreminjal. V obdobju 1581\xe2\x80\x931713 ga poznamo pod imenom \xc5\xa0panska Nizozemska, v obdobju 1713\xe2\x80\x931794 je bila to Avstrijska Nizozemska, v obdobju 1794\xe2\x80\x931815 je bilo priklju\xc4\x8deno Franciji. Danes je to ozemlje Belgije in Luksemburga, deloma pa tudi Francije in Nizozemske. Do priklju\xc4\x8ditve Franciji je bilo del Svetega rimskega cesarstva.\n_START_SECTION_\nLo\xc4\x8ditev severne in ju\xc5\xbene Nizozemske\n_START_PARAGRAPH_\nCesar Karel V. je sedemnajst habsbur\xc5\xa1kih nizozemskih provinc povezal v personalno unijo s skupno upravo v Bruslju. Leta 1555 je suverenost nad njimi prepustil svojemu sinu Filipu. Naslednje leto se je odpovedal cesarskemu prestolu in tedaj prepustil Filipu tudi \xc5\xa1pansko kraljevo krono (nem\xc5\xa1ki del cesarstva in cesarski naslov je dobili Karlov brat Ferdinand I.)._NEWLINE_Novi, katoli\xc5\xa1ko vzgojeni \xc5\xa1panski kralj Filip II. je bil trdno prepri\xc4\x8dan, da je njegova dol\xc5\xbenost ohraniti v \xc5\xa0paniji katoli\xc5\xa1tvo kot edino vero. Njegova protireformacijska politika je na Nizozemskem, kjer se je zlasti na severu protestantizem \xc5\xbee mo\xc4\x8dno raz\xc5\xa1iril, povzro\xc4\x8dila mno\xc5\xbei\xc4\x8dne nemire, ki so se vse bolj \xc5\xa1irili._NEWLINE_Leta 1667 je Filipov namestnik na Nizozemskem vojvoda Alba (Fernando \xc3\x81lvarez de Toledo) nastopil proti prebivalstvu zelo nasilno in kruto, kar je prvotne nemire protestantskih mno\xc5\xbeic vzpodbudilo v odkrit upor proti \xc5\xa1panski oblasti; preprosti ljudje so se uprli iz verskih razlogov, plemi\xc4\x8di pa predvsem zato, ker so bile kratene njihove tradicionalne pravice._NEWLINE_Ko je po prvi Albini veliki invaziji v letih 1572\xe2\x80\x931575 \xc5\xa0pancem za\xc4\x8dasno zmanjkalo ameri\xc5\xa1kega srebra, s katerim so pla\xc4\x8devali veliko najemni\xc5\xa1ko vojsko, in so uporniki pod vodstvom Viljema I. Oranskega \xc5\xbee za\xc4\x8deli organizirati samostojno upravo, je novi kraljevi namestnik Alessandro Farnese, vojvoda Parmski, leta 1577 ponovno napadel z mo\xc4\x8dno vojsko. Ju\xc5\xbeni provinci Artois in Hainault ter nekaj mest (Lille, Douai, Orchies), ki so bili bolj konservativni in katoli\xc5\xa1ki ter bli\xc5\xbee \xc5\xa1panski vojski, so se tedaj odlo\xc4\x8dili, da se ne bodo ve\xc4\x8d upirali \xc5\xa0pancem. 6. januarja 1579 so sklenili arra\xc5\xa1ko zvezo, ki je v zameno za stare plemi\xc5\xa1ke in mestne privilegije priznala suverenost \xc5\xa1panskega kralja in sprejela katoli\xc5\xa1tvo kot edino vero. Severne province so se \xc5\xa1e isti mesec povezale v utrechtsko zvezo, ki se je opredelila za boj proti \xc5\xa0paniji. Utrechtska zveza se je julija 1581 tudi formalno lo\xc4\x8dila od \xc5\xa0panije. \xc4\x8ceprav je \xc5\xa0panija lo\xc4\x8ditev prakti\xc4\x8dno priznala \xc5\xa1ele s premirjem leta 1609 in formalno \xc5\xa1ele z mirovno pogodbo v M\xc3\xbcnstru leta 1648, govorimo odtlej o dveh Nizozemskah: severni Republiki Nizozemski in Ju\xc5\xbeni Nizozemski, ki je bila najprej \xc5\xa1panska in potem avstrijska.\n_START_SECTION_\nObdobje vojne do premirja leta 1609\n_START_PARAGRAPH_\nZ ozemlja arra\xc5\xa1ke zveze je vojvoda Parmski prodiral naprej v Brabant in Flandrijo in v avgustu 1585 po enajstmese\xc4\x8dnem obleganju zavzel Antwerpen, ki je dotlej zapiral svoja mestna vrata tako pred uporniki kot pred \xc5\xa0panci. Vojvoda Parmski je protestantskim prebivalcem, ki niso hoteli sprejeti katoli\xc5\xa1ke vere, dovolil izselitev z imetjem vred. Tedaj se je polovica prebivalcev Antwerpna preselila v Amsterdam. Isto\xc4\x8dasno so uporniki zaprli ustje reke Schelde in Antwerpen odrezali od morja. Oboje je Antwerpnu odvzelo dotedanjo vlogo vodilnega trgovskega mesta ob ustju Rena, ki jo je prevzel Amsterdam. _NEWLINE_\xc5\xa0panska vojska je napredovala \xc5\xa1e naprej do velikih rek Waal in Ren, vzhodno od reke IJssel pa vse do Severnega morja._NEWLINE_Leta 1590 je bil Parma poklican v Francijo (da pomaga katoli\xc5\xa1ki opoziciji v boju proti kasnej\xc5\xa1emu kralju Henriku IV., ki je po uboju francoskega kralja Henrika III. oblegal Pariz). Republika Nizozemska, ki se je medtem upravno uredila in voja\xc5\xa1ko utrdila, je pre\xc5\xa1la v protinapad, izrinila \xc5\xa0pance z ozemelj vzhodno od reke IJssel in tudi iz trdnjav ob velikih rekah Ren, Waal in Maas, tako da je dobila nadzor nad plovbo med morjem in osrednjo Evropo. Zavzela je severni del Brabanta in utrdbo Sluis ob flandrijski morski obali. Leta 1609 sta vojskujo\xc4\x8di se strani, obe \xc5\xbee mo\xc4\x8dno iz\xc4\x8drpani, sklenili dvanajstletno premirje._NEWLINE_(\xc5\xa0kofija Liege, ki je le\xc5\xbeala znotraj ozemlja \xc5\xa0panske Nizozemske, je bila lo\xc4\x8dena kne\xc5\xbeevina s knezo\xc5\xa1kofom, tako kot \xc5\xbee v srednjem veku. Med nizozemskim uporom proti \xc5\xa0paniji je bila dosledno nevtralna in je tak polo\xc5\xbeaj ohranila vse 17. in 18. stoletje. Njegove institucije so se razvijale vzporedno z institucijami sosednjih de\xc5\xbeel.)\n_START_SECTION_\nGospodarski razcvet med dvanajstletnim premirjem (1609\xe2\x80\x931621)\n_START_PARAGRAPH_\nPremirje je \xc5\xa0panski Nizozemski omogo\xc4\x8dilo, da je za\xc4\x8dela z gospodarsko in kulturno obnovo. Pode\xc5\xbeelju je nudilo osnovo za ponoven vzpon tradicionalno visoko razvito kmetijstvo z velikimi pridelki \xc5\xbeit, zlasti v Flandriji in Brabantu. Tudi mesta so si hitro opomogla. Antwerpen, ki je izgubil svojo glavno dejavnost, zunanjo trgovino, se je tako kot druga ju\xc5\xbenonizozemska mesta vrnil k izdelovanju starih izvoznih izdelkov (glasbeni instrumenti, tapiserije, vezenje, izdelki iz barvastih kovin) in za\xc4\x8del uvajati nove, visoko kvalitetne (tkanje svile, obdelava diamantov, proizvodnja finih lanenih platen, \xc4\x8dipk, pohi\xc5\xa1tva, tiskanje knjig). Vojno so pre\xc5\xbeivele tudi pode\xc5\xbeelske industrije, zlasti proizvodnja volne in platna v Flandriji._NEWLINE_Nadvojvoda Albert VII. Avstrijski (mlaj\xc5\xa1i brat habsbur\xc5\xa1kih cesarjev Rudolfa II. in Matije) in Isabela (h\xc4\x8di Filipa II.), ki sta bila v obdobju premirja skupaj namestnika \xc5\xa1panskega kralja (guvernerja) na Nizozemskem, sta skrbela za dobre odnose z lokalnim plemstvom, ki je \xc5\xa1e vedno (kot v \xc4\x8dasu Sedemnajstih provinc) zasedalo svoja mesta v treh posvetovalnih svetih: dr\xc5\xbeavnem, tajnem in finan\xc4\x8dnem. Glavne skup\xc5\xa1\xc4\x8dine (staten-generaal) od leta 1600 nista sklicevala, de\xc5\xbeelna oblast pa je bila \xc5\xa1e vedno v pristojnosti skup\xc5\xa1\xc4\x8din provinc (staten), v katerih pristojnosti je bila tudi odmera in pobiranju davkov. V pravnih zadevah je bil \xc5\xbee od leta 1504 najvi\xc5\xa1je sodi\xc5\xa1\xc4\x8de veliki svet v Mechelnu, poleg njega pa so imele mnoge province tudi svoja sodi\xc5\xa1\xc4\x8da._NEWLINE_Z mirom se je za\xc4\x8dela intenzivna rekatolizacija de\xc5\xbeele. \xc5\xa0olanje otrok so prevzeli jezuiti; poleg tega je bil po \xc5\xbeupni\xc5\xa1\xc4\x8dih organiziran obvezen nedeljski verski pouk za vse otroke. Tiskale so se cenene izdaje katekizmov, reprodukcije verskih scen._NEWLINE_Albert in Isabela sta obnovi verskih objektov, gradnji novih cerkva pa tudi posvetnih pala\xc4\x8d, namenjala tudi del srebra, ki je prihajalo iz \xc5\xa0panije za vzdr\xc5\xbeevanje vojske (ki se je v premirju zmanj\xc5\xa1ala iz 60 na 20 tiso\xc4\x8d mo\xc5\xbe). Tako so nastajale nove arhitekture, ki so posnemale italijanski barok. Zaradi \xc5\xa1tevilnih naro\xc4\x8dil, cerkvenih in posvetnih, je bil \xc4\x8das umetnikom naklonjen; umetnikom, ki so ob eksodusu prebivalstva iz Antwerpna leta 1585 ve\xc4\x8dinoma ostali doma, so se pridru\xc5\xbeili pri\xc5\xa1leki (slikarski ceh Sv. Luke v Antwerpnu je imel leta 1616 216 \xc4\x8dlanov, dvakrat toliko kot leta 1584). Albert in Izabela sta za dvornega arhitekta in umetni\xc5\xa1kega svetovalca poklicala iz Rima nazaj v Antwerpen Wensela Cobergherja (1560\xe2\x80\x931634), ki je skupaj z mlaj\xc5\xa1im sorodnikom Jcobom Francartom (1583\xe2\x80\x931651) uspe\xc5\xa1no kombiniral italijanski barok z lokalnimi zna\xc4\x8dilnostmi. Najve\xc4\x8dji pe\xc4\x8dat temu "srebrnemu obdobju" \xc5\xa1panske Nizozemske pa ste dala slikarja flamske \xc5\xa1ole Peter Paul Rubens in Anthonis van Dyck. Ju\xc5\xbena Nizozemska je v tem \xc4\x8dasu postala eno od kulturnih sredi\xc5\xa1\xc4\x8d Evrope.\n_START_SECTION_\nOd konca premirja do pirenejskega miru (1621\xe2\x80\x931659)\n_START_PARAGRAPH_\nPo prenehanju dvanajstletnega premirja, ki je sovpadlo z za\xc4\x8detnimi leti tridesetletne vojne v Evropi, je \xc5\xa0panija nadaljevala vojno z veliko vojsko 60.000 mo\xc5\xbe. Po prvih zmagah se ji je zataknilo pri dolgotrajnem obleganju mesta Bergen-op-Zoom ob ustju reke Schelde, ki ga je moral \xc5\xa1panski vojskovodja Ambrogio Spinola zaradi bolezni med vojaki in dezerterstva opustiti. \xc5\xa0panska vlada je na\xc4\x8drt hitre voja\xc5\xa1ke zmage spremenila v dolgotrajno ekonomsko vojno. Leta 1628 se je spustila \xc5\xa1e v vojno za nasledstvo v Mantovi (1628\xe2\x80\x931631), kamor je prestavila velik del svoje flandrijske vojske in tako omogo\xc4\x8dila novemu stadhouderju Republike Nizozemske Frideriku Henriku, da je pre\xc5\xa1el v napad in v letih 1629\xe2\x80\x931632 zavzel severni del Brabanta in mesta ob reki Maas vse do Mastrichta._NEWLINE_Nadvojvoda Albert je leta 1621 umrl in kraljeva namestnica Isabela je bila nemo\xc4\x8dna med interesi lokalnih nizozemskih oblasti (leta 1632 je sklicala staten-generaal), ki so se \xc5\xbeelele z Republiko Nizozemsko pogajati o miru, in \xc5\xa1panskim kraljem Filipom IV., ki pogajanj ni dovolil, \xc4\x8de\xc5\xa1 da so s tem kr\xc5\xa1ene njegove pristojnosti._NEWLINE_Leta 1635 je \xc5\xa0panija uspe\xc5\xa1no odbila skupni napad Francije in Republike Nizozemske in prepre\xc4\x8dila njun na\xc4\x8drt, da si Ju\xc5\xbeno Nizozemsko sporazumno razdelita. Leta 1640 so Francozi okupirali Artois in del Hainaulta (Avesnes) in \xc5\xa1e nekatera manj\xc5\xa1a ozemlja ob meji (Montmedy, Thionville) in leta 1646 zavzeli mo\xc4\x8dno utrjeno morsko pristani\xc5\xa1\xc4\x8de Dunkirk._NEWLINE_V 1640-tih letih sta tako Republika Nizozemska kot \xc5\xa0panija iskali primeren na\xc4\x8din, da bi kon\xc4\x8dali osemdesetletno bojevanje. Leta 1648 je kon\xc4\x8dno pri\xc5\xa1lo do mirovne pogodbe v M\xc3\xbcnstru, ki je ena od pogodb vestfalskega miru. \xc5\xa0panski kralj Filipu IV. je priznal obstoje\xc4\x8do mejo proti Republiki Nizozemski in, ker mu je grozilo nadaljevanje vojne s Francijo, tudi sprejel skoraj vse pogoje, ki mu jih je postavila Republika Nizozemska. Med njimi je bil najbolj daljnose\xc5\xbeen pristanek na nadaljevanje blokade ustja reke Schelde; ta blokada je hromila in pritiskala na gospodarstvo Ju\xc5\xbene Nizozemske \xc5\xa1e vse 18. stoletje._NEWLINE_Z vestfalskim mirom so gospodarstva severnoevropskih de\xc5\xbeel zadihala svobodneje in za\xc4\x8dela med seboj tekmovati. Trgovsko utesnjena \xc5\xa0panska Nizozemska je bila tako gospodarsko v slab\xc5\xa1em polo\xc5\xbeaju kot med tridesetletno vojno (ki jo je deloma oskrbovala). Vpletena pa je bila tudi v nadaljevanje vojne med \xc5\xa0panijo in Francijo. \xc5\xa0panija je, ob doma\xc4\x8dih te\xc5\xbeavah francoskega kanclerja Mazarina s frondo (1648\xe2\x80\x931652), preko ozemlja \xc5\xa0panske Nizozemske pove\xc4\x8dala pritisk na Francijo tako, da je tedanjemu guvernerju, nadvojvodi Leopoldu Viljemu (1647\xe2\x80\x931656), poslala nove \xc4\x8dete in denar. Z njimi je leta 1652 spet zavzel utrjeni Dunkirk._NEWLINE_Leta 1659 pa je \xc5\xa0panija tovrstno politiko opustila. S Francijo je sklenila pirenejski mir, s katerim je priznala francoske osvojitve v \xc5\xa0panski Nizozemski iz leta 1640, da bi se lahko posvetila ponovnemu osvajanju Portugalske, ki se je bojevala za samostojnost. (Dunkirk je bil Franciji priklju\xc4\x8den spet leta 1662.)\n_START_SECTION_\nBrez lastne vojske v odvisnosti od interesov zaveznikov (1659\xe2\x80\x931701)\n_START_PARAGRAPH_\nOzemlje Ju\xc5\xbene Nizozemske je do pirenejskega miru slu\xc5\xbeilo \xc5\xa0paniji kot izhodi\xc5\xa1\xc4\x8de za bojevanje s Francijo, za kar je (s kraj\xc5\xa1imi presledki) z ameri\xc5\xa1kim srebrom vzdr\xc5\xbeevala mo\xc4\x8dno najemni\xc5\xa1ko vojsko. S pirenejskim mirom pa se je tok srebra iz Madrida v Antwerpen ustavil. \xc5\xa0panska flandrijska vojska, ki je leta 1658 \xc5\xa1tela 70.000 mo\xc5\xbe, se je leta 1661 zmanj\xc5\xa1ala na 33.000 in kmalu nato na 20.000 mo\xc5\xbe in manj. Obramba ozemlja \xc5\xa0panske Nizozemske pred Francijo je postala odvisna od \xc5\xa1panskih zaveznikov. Vzporedno se je dokon\xc4\x8dno kon\xc4\x8dalo tudi "srebrno" kulturno obdobje Ju\xc5\xbene Nizozemske, ki se je bilo za\xc4\x8delo z Albertom in Izabelo ter vrnitvijo Rubensa iz Rima. _NEWLINE_Kraljevi namestnik markiz Castel Rodrigo (1664\xe2\x80\x931668) tako leta 1667 ni imel mo\xc4\x8di, da bi se uprl francoskemu kralju Ludviku XIV., ko je v devolucijski vojni (1667\xe2\x80\x931668) napadel \xc5\xa0pansko Nizozemsko. Ludvika je z diplomatskim pritiskom zaustavila trojna zveza Anglije, Republike Nizozemske in \xc5\xa0vedske. A dvanajst \xc5\xbee osvojenih ju\xc5\xbenonizozemskih mest je lahko obdr\xc5\xbeal._NEWLINE_Vojna med Francijo in Republiko Nizozemsko (1672\xe2\x80\x931678) je potekala v glavnem mimo \xc5\xa0panske Nizozemske, vendar so nekatera njena ozemlja vendarle pri\xc5\xa1la pod francosko okupacijo. Z mirom v Nijmegnu se je morala Francija z nekaterih med njimi umakniti, druga pa so ji ostala (Valenciennes, Cassel, Longwy za stalno, Luksemburg do leta 1697, Ieper do leta 1713). Postopno se je uveljavila dana\xc5\xa1nja francosko-belgijska meja._NEWLINE_V devetletni vojni (1688\xe2\x80\x931697) med veliko alianso (cesar Leopold I., nem\xc5\xa1ke dr\xc5\xbeave, Republika Nizozemska, Anglija, \xc5\xa0panija, Savoja in \xc5\xa0vedska) in Francijo je bila obramba \xc5\xa0panske Nizozemske v celoti odvisna od sil alianse; zato je na zahtevo Viljema III. Oranskega, angle\xc5\xa1kega kralja in stadhouderja Republike Nizozemske koncem leta 1691 mesto \xc5\xa1panskega kraljevega namestnika na Ju\xc5\xbenem Nizozemskem zasedel sposoben vojskovodja, bavarski volilni knez Maks Emanuel. V letih 1690\xe2\x80\x931693 so se na ozemlju \xc5\xa0panske Nizozemske bojevale tri velike bitke, ki pa za \xc5\xa0pansko Nizozemsko niso imeli ozemeljskih posledic. Po dolo\xc4\x8dilih miru v Rijswijku so leta 1697 utrdbe na meji med \xc5\xa0pansko Nizozemsko in Francijo okrepile posadke iz Republike Nizozemske._NEWLINE_Ob koncu 1690-tih let, ko je bila \xc5\xa1panska oblast v Ju\xc5\xbeni Nizozemski \xc5\xbee precej brez mo\xc4\x8di, je postalo nezadovoljstvo s pasivno in "poslu\xc5\xa1no" gospodarsko in trgovsko politiko napram Republiki Nizozemske vse bolj glasno. Vse ve\xc4\x8d je bilo zahtev po ve\xc4\x8dji za\xc5\xa1\xc4\x8diti doma\xc4\x8dega gospodarstva in po mo\xc5\xbenostih za trgovanje na velike razdalje. Pri tem je bil najbolj aktiven Jan van Broushoven, grof Bergeyck (1644\xe2\x80\x931725). Leta 1699 je organiziral zbor civilnih predstavnikov, ki je pripeljal do spremembe carin za uvoz severnonizozemskega tekstila, rafinirane soli, sladkorja in drugih proizvodov. Vsaj pri soli je ta ukrep kr\xc5\xa1il mirovno pogodbo iz M\xc3\xbcnstra (ki je vklju\xc4\x8devala koncesijo zelandski industriji soli) in povzro\xc4\x8dil takoj\xc5\xa1ne protiukrepa severne sosede. Nara\xc5\xa1\xc4\x8dajo\xc4\x8de napetosti med severom in jugom na podro\xc4\x8dju carin pa je kmalu prekril \xc5\xa1ir\xc5\xa1i konflikt, spor za nasledstvo v \xc5\xa0paniji.\n_START_SECTION_\nObdobje \xc5\xa1panske nasledstvene vojne (1701\xe2\x80\x931713)\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xa0panski kralj Karel II., ki je umrl brez potomcev, je v oporoki imenoval za svojega naslednika vnuka francoskega kralja Ludvika XIV., Filipa. Prebivalci \xc5\xa0panske Nizozemske so bili naklonjeni Burbonom, saj so pri\xc4\x8dakovali hitro sprostitev trgovske in gospodarske blokade s strani Republike Nizozemske. Nasprotovale pa so jim velike sile protifrancoske alianse, ki so se bale prevelike mo\xc4\x8di Francije. Vojska Ludvika XIV. je ob podpori Bavarske februarja 1701 prestopila mejo \xc5\xa0panske Nizozemske. Lokalne oblasti in prebivalci so ji odpirali vrata mest, tako da je hitro zavzela obmejne trdnjave, iz katerih so se posadke Republike Nizozemske umikale brez boja. _NEWLINE_V Bruslju je francosko-\xc5\xa1pansko-bavarska oblast imenovala grofa Bergeycka, ki ni skrival svoje naklonjenosti, za superintendanta financ in vojnega ministra. Postal je gonilna sila vseh sprememb nove oblasti. Ker je bil uradni kraljevi namestnik Maks Emanuel ve\xc4\x8dinoma odsoten, je Bergeyck dejansko izvr\xc5\xa1eval tudi njegove naloge v imenu (mednarodno \xc5\xa1e nepriznanega) \xc5\xa1panskega kralja Filipa V. V dveh letih je iz ni\xc4\x8d postavil novo vojsko, zamenjal tri habsbur\xc5\xa1ke posvetovalne svete (dr\xc5\xbeavni, tajni, finan\xc4\x8dni) z enim samim \xc5\xa1est\xc4\x8dlanskim kraljevim svetom, katerega vodenje je prevzel sam. Aprila 1703 je postavil nov dav\xc4\x8dni sistem. Ustanovitev vojske in novi davki so nekoliko zmanj\xc5\xa1ali prvotno navdu\xc5\xa1enje prebivalstva nad Burboni, cerkev in intelektualni krogi pa niso bili zadovoljni s strogo protijanzenisti\xc4\x8dno politiko, vendar je novi re\xc5\xbeim ohranil ve\xc4\x8dinsko podporo._NEWLINE_Razmere so se popolnoma spremenile z zmago vojske Anglije in Republike Nizozemske 23. maja 1706 pri Ramilliesu blizu Tienena. V nekaj dneh so velika mesta na severu \xc5\xa0panske Nizozemske odprla vrata novim zmagovalcem in priznala drugega sina cesarja Leopolda I, Karla, za \xc5\xa1panskega kralja Karla III. in vladarja \xc5\xa0panske Nizozemske. Od julija 1706, ko je padlo obalno mesto Ostende, so ostale v rokah Maksa Emanuela le \xc5\xa1e tri valonske province (Hainault, Namur in Luksemburg) in mesto Nieuwpoort. Bergeyck in Maks Emanuel sta se preselila v mesto Mons. V Bruslju je kondominij Anglije in Republike Nizozemske obnovil tri habsbur\xc5\xa1ke svete in vzpostavil stare gospodarske odnose med severno in ju\xc5\xbeno Nizozemsko._NEWLINE_Na koncu je z mirovno pogodbo v Utrechtu leta 1713, pri kateri so imeli glavno besedo Britanci in Francozi, na \xc5\xa1panskem prestolu vendarle ostal Filip V., Ju\xc5\xbena Nizozemska pa je pripadla Habsbur\xc5\xbeanom skupaj s \xc5\xa1tevilnimi omejitvami, ki sta jih zahtevali Velika Britanija in Republika Nizozemska. V pogodbi z Republiko Nizozemsko je v novembru 1715 cesar sve\xc4\x8dano obljubil, da bo spo\xc5\xa1toval \xc5\xa1panske obveze iz mirovnega sporazuma v M\xc3\xbcnstru leta 1648, vklju\xc4\x8dno zaporo ustja reke Schelde za pomorski promet in listo carin iz leta 1680, sporazum, ki je ponovno zagotovil gospodarsko prevlado severne nad ju\xc5\xbeno Nizozemske. Obremenjujo\xc4\x8d je bil tudi dogovor o obnovi obrambne verige mest napram Franciji (Veurne, Fort Knokke, Ieper, Warneton, Menin, Tournai, Namur), varovane v mirnem \xc4\x8dasu s 35.000 vojaki, od tega dve petini iz Republike Nizozemske, za katerih vzdr\xc5\xbeevanje je Republika Nizozemska prejemala od Avstrijske Nizozemske en in \xc4\x8detrt milijona guldnov letnih dajatev). Ob podpori Velike Britanije so Prusi obdr\xc5\xbeali Zgornji Gelderland, ki so ga bili zavzeli med vojno.\n_START_SECTION_\nObdobje do konca avstrijske nasledstvene vojne (1713\xe2\x80\x931748)\n_START_PARAGRAPH_\nAvstrija je na Nizozemskem obdr\xc5\xbeala \xc5\xa1pansko strukturo upravljanja, v katero je vnesla ve\xc4\x8d delovnega duha in reda, podprtega z dokumentacijo. Osredoto\xc4\x8dila se je na racionalizacijo javnih financ in izbolj\xc5\xa1anje de\xc5\xbeelne infrastrukture._NEWLINE_Prvi guverner Avstrijske Nizozemske je bil princ Evgen Savojski, slavni vojskovodja, privr\xc5\xbeenec idej zgodnjega razsvetljenstva in prista\xc5\xa1 janzenizma. Ker je bil ve\xc4\x8dino \xc4\x8dasa odsoten (bojeval se je proti Turkom na Mad\xc5\xbearskem), ga je v Bruslju nadome\xc5\xa1\xc4\x8dal Italijan Ercole di Turinetti, markiz de Prie. Kmalu se je za\xc4\x8delo pojavljati negodovanje zaradi stalne prisotnosti avstrijske in severnonizozemske vojske (posebno, ker je slednjo morala pla\xc4\x8devati Avstrijska Nizozemska), visokih davkov, draginje in neupo\xc5\xa1tevanja privilegijev mest. V letih 1717\xe2\x80\x931718 so se dogajali neredi, predvsem v mestih Bruselj, Antwerpen in Ghent, ki jih je vlada obvladala ob pomo\xc4\x8di civilnih elit (zgodilo se je tudi nekaj eksekucij izgrednikov). V splo\xc5\xa1nem pa so oblasti v okviru obvez mirovnega sporazuma iskale mo\xc5\xbenosti za podporo podjetni\xc5\xa1tvu in trgovini. Leta 1722 je bila ustanovljena celo Cesarska vzhodnoindijska dru\xc5\xbeba (bolj znana kot Ostendska dru\xc5\xbeba), ki pa je morala leta 1731, ko je cesar v Evropi potreboval pomo\xc4\x8d Britancev in Nizozemcev, prenehati obratovati._NEWLINE_Na guvernerskem polo\xc5\xbeaju je Evgena Savojskega nasledila cesarjeva sestra Marija Elizabeta (1725\xe2\x80\x931741), ki je ju\xc5\xbenim provincam vrnila nekdanje privilegije, ustvarila grandiozen in drag dvor v Bruslju in nanj vabila italijanske in srednjeevropske umetnike. V verskih vpra\xc5\xa1anjih je sledila svojemu spovedniku, jezuitu, ki je uveljavil pape\xc5\xa1ko versko politiko in pregnal janzeniste z leuvenske univerze. \xc5\xbde Marijin naslednik, guverner Karel Aleksander Lotarin\xc5\xa1ki, pa je bil spet naklonjen janzenizmu._NEWLINE_Leta 1740 je na Dunaju umrl cesar Karel VI. in nasledila ga je h\xc4\x8di Marija Terezija. Vendar je bavarski volilni knez Karel I. Albert izpodbijal njeno pravico do nasledstva in leta 1741 za\xc4\x8del avstrijsko nasledstveno vojno. Francija je kot zaveznica Bavarske leta 1745 zavzela obmejni mesti \xe2\x80\x93 trdnjavi Menin in Ieper \xe2\x80\x93 in leta 1746 okupirala vso de\xc5\xbeelo. Z aachenskim mirom leta 1748 je bila Mariji Tereziji priznana pravica do nasledstva v habsbur\xc5\xa1kih de\xc5\xbeelah in Francija se je umaknila iz Avstrijske Nizozemske. To je bil \xc4\x8das, ko so se zavezni\xc5\xa1tva v Evropi vzpostavila na novo. Z versajskima pogodbama v letih 1756 in 1757 sta se Avstrija in Francija povezali proti novo nastajajo\xc4\x8di veliki sili Prusiji in njenim zaveznikom. S tem je bila kon\xc4\x8dana dvestoletna vloga Ju\xc5\xbene Nizozemske kot branika pred francosko nevarnostjo in de\xc5\xbeela se je lahko za\xc4\x8dela v miru razvijati.\n_START_SECTION_\nObdobje gospodarskega in kulturnega razcveta (1748\xe2\x80\x931780)\n_START_PARAGRAPH_\nNaslednjega pol stoletja je bilo za Avstrijsko Nizozemsko obdobje gospodarskega in kulturnega razcveta, ki jo je napravilo za eno najbolje razvitih de\xc5\xbeel Evrope._NEWLINE_Guverner Karel Aleksander Lotarin\xc5\xa1ki (1741\xe2\x80\x931780), svak Marije Terezije, je bil \xc4\x8dlovek zgodnjega razsvetljenstva, naklonjen vsestranskemu napredku. V upravo ni vpeljal velikih sprememb, napravil pa jo je bolj zgo\xc5\xa1\xc4\x8deno in profesionalno. Dr\xc5\xbeavni svet se je redko sestajal, glavno vlogo je prevzel tajni svet, zmanj\xc5\xa1an na \xc5\xa1est profesionalnih \xc4\x8dlanov. Finan\xc4\x8dni svet \xc5\xa1tirih uradnikov je vodil glavni zakladnik. Najve\xc4\x8dji vpliv je imel dr\xc5\xbeavni in voja\xc5\xa1ki sekretar, ki je bil guvernerjev namestnik in poobla\xc5\xa1\xc4\x8denec. Uprava je izgubila ve\xc4\x8dino nekdanjih diplomatskih in strate\xc5\xa1kih pristojnosti (ki jih je imela v \xc5\xa1panskih \xc4\x8dasih), ki so bile prenesene na cesarsko dvorno pisarno na Dunaju; ta je tudi nadzorovala uradnike v Bruslju._NEWLINE_V vzpodbudo gospodarstvu so bile vpeljane za\xc5\xa1\xc4\x8ditne carine, ki so zmanj\xc5\xa1evale privla\xc4\x8dnost uvoza cenej\xc5\xa1ih izdelkov iz Republike Nizozemske in Velike Britanije in omogo\xc4\x8dile razvoj doma\xc4\x8de industrije, v katero je vlagal tudi dvor. Poleg vzpodbujanja tradicionalnih proizvodov (flandrijsko platno, volneni izdelki), finih tekstilnih izdelkov (zlasti na obmo\xc4\x8dju Verviers, Eupen, Aachen) in predelovalnih industrij (rafinerije soli, sladkorja, tobaka) je najve\xc4\x8dji vzpon do\xc5\xbeivelo rudarstvo in \xc5\xbeelezarstvo na francosko govore\xc4\x8dem podro\xc4\x8dju (Charleroi, Namur, Liege), ki je odprlo pot kasnej\xc5\xa1i belgijski industriji. Obnovili so pristani\xc5\xa1\xc4\x8de Ostende, zgradili plovne kanale med morsko obalo, Brusljem in Renom in tudi najmodernej\xc5\xa1e cestno omre\xc5\xbeje v Evropi. Vzporedno se je ve\xc4\x8dala skrb za prebivalstvo (socialne reforme, zdravstvo). Na univerzi v Leuvnu so bile vpeljane nove znanosti, medicina, fizikalno gledali\xc5\xa1\xc4\x8de, univerzitetni tisk, zmanj\xc5\xa1an je bil vpliv katoli\xc5\xa1ke cerkve. Leta 1769 je bilo ustanovljeno bruseljsko literarno dru\xc5\xa1tvo, ki je bilo dve leti kasneje povzdignjeno v akademijo. Z ukinitvijo jezuitskega reda (1773) so bile vpeljane necerkvene nadaljevalne \xc5\xa1ole, francoski in nizozemski terezijanski kolegiji z lai\xc4\x8dnimi u\xc4\x8ditelji. Za\xc4\x8dela so se tiskati Voltairova dela._NEWLINE_Tudi Karel Aleksander sam je veliko vlagal v razvoj industrije in kulture. Poznana je bila njegova knji\xc5\xbenica in naravoslovna zbirka. Na njegovo spodbudo so nastale mnoge neoklasicisti\xc4\x8dne arhitekture, obarvane z lokalnimi zna\xc4\x8dilnostmi, v stilu belgijskega neoklasicizma. Na belgijskem dvoru se je uveljavil kipar flamskega baroka z neoklasicisti\xc4\x8dnimi tendencami, Laurent Delvaux (1696\xe2\x80\x931778)._NEWLINE_Ves ta razvoj pa ni pregnal rev\xc5\xa1\xc4\x8dine iz de\xc5\xbeele. Nasprotno, ob hitrem porastu prebivalstva je bil za revnej\xc5\xa1e sloje re\xc5\xa1itev pred lakoto krompir, ki so ga za\xc4\x8deli gojiti v za\xc4\x8detku stoletja v Flandriji in Brabantu.\n_START_SECTION_\nReforme cesarja Jo\xc5\xbeefa II. (1780\xe2\x80\x931794)\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1780 je Marijo Terezijo na Dunaju nasledil cesar Jo\xc5\xbeef II., ki je za\xc4\x8del razsvetljenske reforme uvajati bolj intenzivno. Omejil je pooblastila nove guvernerke, svoje sestre Marije Kristine (1780\xe2\x80\x931793) in njenega mo\xc5\xbea in podredil de\xc5\xbeelo direktno upravi na Dunaju. S toleran\xc4\x8dnim patentom je (po dveh stoletjih protireformacijske indoktrinacije) posku\xc5\xa1al uveljaviti toleranco do protestantov in judov. Ukinil je odve\xc4\x8dne samostane, omejil religiozne procesije, reformiral cehe, za\xc4\x8del z reformo univerze v Leuvnu, omejil cerkvene in plemi\xc5\xa1ke privilegije. Leta 1787 se je lotil na\xc4\x8drtov za radikalno reorganizacijo pravnega in upravnega sistema._NEWLINE_Spomladi 1787 se je pojavilo, predvsem v Bruslju, protestno gibanje, ki ga je vodil bruseljski odvetnik Hendrik van der Noot. Poplava pamfletov je obto\xc5\xbeevala cesarja, da kr\xc5\xa1i starodavne ustavne pravice ju\xc5\xbenih provinc. Junija so cehi organizirati voja\xc5\xa1ke skupine in septembra 1787 je pri\xc5\xa1lo do ljudske vstaje v Bruslju, tako da se je avstrijska vojska umaknila iz mesta. Tak\xc5\xa1no stanje je trajalo dve leti, ko je junija 1789 Jo\xc5\xbeef II. izgubil potrpljenje in proglasil vse privilegije provinc za neveljavne. Medtem sta upornike za\xc4\x8deli vzpodbujati tudi Avstrijcem sovra\xc5\xbeni vladi v Haagu in Berlinu. Haag je upornikom dovolil, da so v Bredi uredili svoje sile, v oktobru napadli Avstrijsko Nizozemsko in v Bruslju proglasili "novo republiko", ki so jo imenovali Republika zdru\xc5\xbeenih nizozemskih dr\xc5\xbeav._NEWLINE_Tedaj so se uporniki razdelil v dve frakciji: v konservativno protirevolucionarno skupino pod vodstvom Van der Noota, kateri je pripadala glavnina upornikov, in liberalno, demokrati\xc4\x8dno gibanje, imenovano po svojem vodji J.F.Voncku vonckisti. Konservativci so se zavzemali, da se oblast po zru\xc5\xa1enju cesarja vrne dr\xc5\xbeavi in ne ljudstvu, kot so zahtevali vonckisti. Slednjim niso bili nasprotni le plemi\xc4\x8di, duhov\xc5\xa1\xc4\x8dina in kmetje ampak tudi cehi, ki so v upor vlo\xc5\xbeili najve\xc4\x8d. Mno\xc5\xbei\xc4\x8dni zbori cehovskih prista\xc5\xa1ev in kmetov so javno \xc5\xbeigosali razsvetljenstvo, toleranco in vonckiste; ti so v maju 1790 ve\xc4\x8dinoma pobegnili preko francoske meje._NEWLINE_Nova republika se je brez ustavne ureditve obdr\xc5\xbeala nekaj mesecev, kljub temu da ni mogla pridobiti finan\xc4\x8dnega sodelovanja skup\xc5\xa1\xc4\x8din provinc. Podpirala jo je Prusija in ji poslala v pomo\xc4\x8d tudi \xc4\x8dete._NEWLINE_Novi cesar Leopold II. je vznemirjen, ker se je rivalstvo med Prusijo in Avstrijo z Mad\xc5\xbearske, Poljske in \xc4\x8ce\xc5\xa1ke raz\xc5\xa1irilo \xc5\xa1e na Nizozemsko, nastopil bolj odlo\xc4\x8dno kot njegov umrli brat Jo\xc5\xbeef in na sre\xc4\x8danju v Reichenachu julija 1790 dosegel sporazum s Prusi. Prusi so se strinjali, da Avstrija spet prevzame oblast v Avstrijski Nizozemski pod pogojem, da prekli\xc4\x8de jo\xc5\xbeefinske reforme in se ne ma\xc5\xa1\xc4\x8duje tistim, ki so u\xc5\xbeivali prusko podporo. Prusi so se umaknili in v decembru 1790 je 30.000 avstrijskih vojakov vkorakalo v Bruselj._NEWLINE_V \xc4\x8dasu ju\xc5\xbenonizozemske republike se je za nizozemsko in francosko govore\xc4\x8de prebivalstvo Ju\xc5\xbene Nizozemske prvi\xc4\x8d pojavil naziv Belgijci (de Belgen; les belges) in tako tudi Belgijska republika._NEWLINE_Novembra 1792 je armada revolucionarne Francije premagala avstrijsko vojsko pri Jemappesu. Po zmagi pri Fleuru v juniju 1794 je pri\xc5\xa1la pod francosko oblast vsa Avstrijska Nizozemska, skupaj s \xc5\xa1kofijo Liege. Oktobra 1795 sta bili Franciji priklju\xc4\x8deni tudi formalno.\n_START_SECTION_\nPod francosko upravo (1794\xe2\x80\x931815)\n_START_PARAGRAPH_\nPod francosko upravo ni bilo avtonomije (tako kot pod \xc5\xa1pansko in avstrijsko). Upravljanje je bilo centralizirano, province preurejene v departmaje, aristokratski privilegiji ukinjeni in cerkev preganjana. Postopki prisilnega rekrutiranja so izzvali upor kmetov (1798\xe2\x80\x931799), na katerega so se francoske oblasti odzvale z ostro represijo. Polo\xc5\xbeaj cerkve se je nekoliko izbolj\xc5\xa1al s konkordatom med Napoleonom in pape\xc5\xbeem Pijem VII. (1801). Nadaljnje spremembe je prinesla vpeljava francoskega revolucionarnega prava in decimalnega metri\xc4\x8dnega sistema, ponovno odprtje ustja reke Schelde in vklju\xc4\x8ditve Antwerpna v pomorsko trgovino._NEWLINE_Kljub temu da ve\xc4\x8dina prebivalstva ni sprejemala nove francoske ureditve, imamo lahko \xc4\x8das Napoleonskega cesarstva za za\xc4\x8detek prave industrijske revolucije v Belgiji. \xc5\xa0ele ob zaklju\xc4\x8dku stoletja se je, ob perspektivi ve\xc4\x8djega tr\xc5\xbei\xc5\xa1\xc4\x8da in Napoleonovih vzpodbudah, za\xc4\x8dela v tekstilni industriji mehanizacija, industrijska revolucija v o\xc5\xbejem pomenu besede. Po mestih so se razvili tekstilni centri, v Ghentu bomba\xc5\xbeni obrati, v Verviersu volnena industrija. K \xc5\xa1iritvi premogovni\xc5\xa1tva je prispevala iznajdba Newcomnovega parnega stroja (primernega za pogon vodnih \xc4\x8drpalk). Aneksija nizozemskih departmajev Franciji je \xc5\xa1e bolj odprla trg in pospe\xc5\xa1ila modernizacijske procese, v katerih je bila Belgija tedaj \xc5\xbee vodilna v Evropi.\n_START_SECTION_\nPo letu 1815\n_START_PARAGRAPH_\nPo Napoleonovem porazu je dunajski kongres leta 1815 dodelil Ju\xc5\xbeno Nizozemsko Kraljevini Zdru\xc5\xbeene Nizozemske, ki je obsegala ozemlje nekdanjih: Republike Nizozemske in Avstrijske Nizozemske. Po belgijski revoluciji leta 1830 sta se de\xc5\xbeeli spet lo\xc4\x8dili in na ozemlju nekdanje Avstrijske Nizozemske je nastala neodvisna kraljevina Belgija.'