b'\n_START_ARTICLE_\nPape\xc5\xbe Agapit I.\n_START_SECTION_\nAgapit je bil naklonjen Grkom\n_START_PARAGRAPH_\nNa dan, ko so opravili pogrebno opravilo za Janezom II. , so rimska duhov\xc5\xa1\xc4\x8dina, senatorji in ljudstvo \xc5\xbee postavili na pape\xc5\xa1ki prestol Agapita, sina prezbiterja Gordijana iz odli\xc4\x8dne senatorske rodovine, ki je bil lastnik razko\xc5\xa1ne pala\xc4\x8de. _NEWLINE_Njegov o\xc4\x8de Gordijan je bil ubit v ostrih spopadih med prista\xc5\xa1i Simaha in njihovimi nasprotniki. Ko je Agapit nato postal arhidiakon rimske \xc5\xa1kofije, je po\xc4\x8dastil o\xc4\x8detov spomin s tem, da je dru\xc5\xbeinski dvorec na Celijskem gri\xc4\x8du predelal za knji\xc5\xbenico. V njej je hranil spise, ki jih je zbral o\xc4\x8de, in jim je sam dodajal \xc5\xa1e nove. Z u\xc4\x8denim prijateljem, teologom in zgodovinarjem Kasiodorom, sta napravila na\xc4\x8drt za bogoslovno visoko \xc5\xa1olo v Rimu, ki naj bi se opirala na to zbirko knjig._NEWLINE_Ime Agapit (v\xc4\x8dasih beremo tudi Agapet) je v zvezi z navado prvih kristjanov, da so se po evharisti\xc4\x8dni daritvi zbrali pri bratovski pogostitvi, ki so jo imenovali agape (gr\xc5\xa1ko: \xce\xb1\xce\xb3\xce\xac\xcf\x80\xce\xb7 - kar pomeni: prijazen sprejem, spo\xc5\xa1tovanje in ljubezen). Tako ime se temu svetni\xc5\xa1kemu pape\xc5\xbeu dobro prilega. Tako prisr\xc4\x8dno je bil zavzet za pravo soglasje v Cerkvi in tako ljubeznivo je znal priporo\xc4\x8dati bo\xc5\xbejo ljubezen, medsebojno povezanost in edinost kristjanov v Kristusovem nauku, da je dosegel kar \xc4\x8dudovite uspehe, \xc4\x8deprav je vodil bo\xc5\xbejo Cerkev kot najvi\xc5\xa1ji pastir le od 13. maja leta 535 do smrtnega dne 22. aprila leta 536, torej niti eno leto ne._NEWLINE_V \xc4\x8dasu Janeza II. je v Rimu deloval kot arhidiakon, 13. maja 535 pa so ga izvolili za njegovega naslednika. Izgleda, da je bil kandidat stare gr\xc5\xa1ke stranke; prvo, kar je storil, je bilo namre\xc4\x8d se\xc5\xbeiganje listin o Dioskurovem izob\xc4\x8denju. Nastopil je tudi zoper razvado, da je lahko pape\xc5\xbe \xc5\xbee za \xc4\x8dasa svojega \xc5\xbeivljenja ozna\xc4\x8dil svojega naslednika. To je vodilo v nepotizem in nekak\xc5\xa1no dinastijsko prena\xc5\xa1anje Petrinske slu\xc5\xbebe; tudi zemeljskim vladarjem je omogo\xc4\x8dalo vplivanje na pape\xc5\xa1ke volitve .\n_START_SECTION_\nMirovno poslanstvo v Carigradu\n_START_PARAGRAPH_\nVzhodnorimski cesar Justinijan je menil, da je pri\xc5\xa1el \xc4\x8das, da iz cesarstva pre\xc5\xbeene barbarske narode. S tem namenom je poslal vojskovodja Belizarja v Afriko, kjer je uni\xc4\x8dil vandalsko arijansko kraljestvo. Vzhodnogotski kralj Teodat (Theodahad)je zategadelj zahteval od pape\xc5\xbea, naj odpotuje na mirovno misijo v Carigrad, kjer naj posreduje pri cesarju Justinijanu , da naj ustavi \xc5\xbee za\xc4\x8deto vojno proti Vzhodnim Gotom, s katero je hotel povrniti oblast nad Italijo in Ilirikom. \xc4\x8ceprav je bil pape\xc5\xbe tako ubog, da je moral za pla\xc4\x8danje potnih stro\xc5\xa1kov zalo\xc5\xbeiti dragocene svete posode glavne bazilike, se je odpravil na nevarno pot in sprejel ko\xc4\x8dljivo nalogo, ker je upal na ureditev tudi cerkvenih razmer. _NEWLINE_Cesarici Teodori na ljubo so namre\xc4\x8d izvolili za carigrajskega patriarha Antima, ki so ga sumili monofizitizma; glede tega so se prito\xc5\xbeili v Rim. \xc4\x8ceprav so pape\xc5\xbea sprejeli nadvse slovesno, njegovo politi\xc4\x8dno poslanstvo ni obrodilo uspeha; pa\xc4\x8d pa je pape\xc5\xbe uspe\xc5\xa1no nastopil proti monofizitom, ki so sicer u\xc5\xbeivali mo\xc4\x8dno podporo pri cesarici Teodori. Agapit je odstavil monofizitskega patriarha Antima (gr\xc5\xa1ko: Antimos)._NEWLINE_Agapita so celo povabili, da je 10. marca 536 sam posvetil  novega patriarha Mena (gr\xc5\xa1ko: Menas) v Marijini cerkvi, kar je potrdil tudi cesar. Jeruzalemskemu \xc5\xa1kofu Petru je ta izredni dogodek takole ocenil pape\xc5\xbe sam: _NEWLINE_ \xc2\xbbPrvi\xc4\x8d od \xc4\x8dasov apostola Petra se je primerilo, da je kak\xc5\xa1na vzhodna Cerkev sprejela takega \xc5\xa1kofa, ki ga je posvetil rimski \xc5\xa1kof.\xc2\xab\xc2\xa0_NEWLINE_ Namesto splo\xc5\xa1no pri\xc4\x8dakovane zamere je Agapit dosegel manifestacijo bratovske sprave med zahodnimi in vzhodnimi kristjani, kakor jih cerkvena zgodovina le malo pozna.\n_START_SECTION_\nSmrt in \xc4\x8de\xc5\xa1\xc4\x8denje\n_START_PARAGRAPH_\nIz mnogih samostanov so prihajale prito\xc5\xbebe zoper razne herezije; ko je glede tega pape\xc5\xbe hotel sklicati koncil, je nenadoma umrl 22. aprila 536 v Carigradu. Veliko \xc5\xa1tevilo \xc5\xa1kofov in drugih odli\xc4\x8dnikov je sodelovalo pri pogrebu, ki je bil po tedanjih poro\xc4\x8dilih tako veli\xc4\x8dasten, da podobnega ljudje niso pomnili niti pri cesarjih niti pri \xc5\xa1kofih. Njegovo truplo so prenesli 17. septembra 536 v svin\xc4\x8deni krsti v Rim in ga pokopali v baziliki sv. Petra . Za njegovimi ostanki se je zgubila ob obnovi bazilike vsaka sled.\n_START_SECTION_\nGod\n_START_PARAGRAPH_\nNjegov god je prenesel na njegov smrtni dan, na 22. april, \xc5\xbee leta 1922 Benedikt XV. ;  po pokoncilski koledarski reformi Pavla VI. 1969 pa je to pravilo za vse svetni\xc5\xa1ke godove. Po prej\xc5\xa1njem koledarju je Agapit godoval 20. septembra, na Vzhodu pa ga \xc4\x8dastijo 17. ali 18. aprila.'