b'\n_START_ARTICLE_\nNil\n_START_SECTION_\nIzviri\n_START_PARAGRAPH_\nZa izvir Nila je v\xc4\x8dasih veljalo Viktorijino jezero, vendar se jezero napaja s precej velikimi rekami. Kagera, ki se izliva v Viktorijino jezero v bli\xc5\xbeini tanzanijskega mesta Bukoba, je najdalj\xc5\xa1i dotok, \xc4\x8deprav se viri ne strinjajo, kateri je najdalj\xc5\xa1i pritok Kagere in zato najbolj oddaljen izvir Nila samega. Bodisi Ruvyironza, ki izvira v provinci Bururi v Burundiju ali Nyabarongo, ki te\xc4\x8de od Nyungwe Forest v Ruandi. Dve napajalni reki se sre\xc4\x8data v bli\xc5\xbeini slapov Rusumo na meji med Ruando in Tanzanijo._NEWLINE_Leta 2010 je nek raziskovalec \xc5\xa1el na kraj opisan kot izvir Rukarara pritok, in po strmih gorskih pobo\xc4\x8djih v Nyungwe Forest na\xc5\xa1el (v su\xc5\xa1nem obdobju) znatno mo\xc4\x8dan tok precej kilometrov v smeri proti toku in tako na\xc5\xa1el nov izvir, ki daje Nilu dol\xc5\xbeino 6758\xc2\xa0km._NEWLINE_Gish Abay v Etiopiji je menda kraj, kjer je izvir "svete vode", prvih kapljic Nila.\n_START_SECTION_\nIzgubljeno povirje\n_START_PARAGRAPH_\nTanganji\xc5\xa1ko jezero je v\xc4\x8dasih iztekalo proti severu vzdol\xc5\xbe vzhodnoafri\xc5\xa1kega tektonskega jarka v Beli Nil, ki je Nil podalj\xc5\xa1al za okoli 1.400 kilometrov, dokler ga ni v miocenu blokirala masa Virunga vulkanov.\n_START_SECTION_\nV Ugandi\n_START_PARAGRAPH_\nNile zapusti jezero Nyanza (Viktorija) pri slapovih Ripon v bli\xc5\xbeini kraja Jinja v Ugandi, kot Victoria Nil. Te\xc4\x8de proti severu okoli 130 kilometrov do jezera Kyoga. Zadnji del pribli\xc5\xbeno 200 kilometrov odsek reka za\xc4\x8dne na zahodni obali jezera in te\xc4\x8de najprej proti zahodu do pristani\xc5\xa1\xc4\x8da Masindi, kjer reka zavije proti severu, nato pa naredi velik polkrog na vzhod in sever do slapov Karuma. Preostali del te\xc4\x8de le proti zahodu preko slapov Murchison, dokler ne dose\xc5\xbee zelo severne obale Albertovega jezera, kjer je pomembna delta reke. Jezero le\xc5\xbei na meji z DR Kongo, vendar Nil na tej to\xc4\x8dki ni mejna reka. Po odhodu Albertovega jezera, reka nadaljuje proti severu skozi Ugando in je znana kot Albert Nil.\n_START_SECTION_\nJu\xc5\xbeni Sudan\n_START_PARAGRAPH_\nReka te\xc4\x8de v Ju\xc5\xbenem Sudanu samo ju\xc5\xbeno od Nimule, kjer je znana kot Bahr al Jabal ("gorska reka". Ju\xc5\xbeno od mesta ima soto\xc4\x8dje z reko Achwa. Bahr al Ghazal, sama dolga 716\xc2\xa0km, se  pridru\xc5\xbei Bahr al Jabal v majhni laguni imenovani jezero No, po katerem je Nil znan kot Bahr al Abyad ali Beli Nil, zaradi belkaste gline odlo\xc5\xbeene v njegove vode. Ko Nil poplavlja pu\xc5\xa1\xc4\x8da bogat meljni sediment, ki oplodi zemljo. Razvejana reka Bahr el Zeraf prite\xc4\x8de iz nilovega odseka Bahr al Jabal in zdru\xc5\xbei v Beli Nil._NEWLINE_Pretok Bahr al Jabal pri Mongalla v Ju\xc5\xbenem Sudanu je skoraj konstanten skozi vse leto in v povpre\xc4\x8dju zna\xc5\xa1a 1048 m3 /s. Po Mongalli, Bahr Al Jabal vstopi v veliko mo\xc4\x8dvirno regijo Sudd v Ju\xc5\xbenem Sudanu. Ve\xc4\x8d kot polovica vode Nila se izgubi v tem mo\xc4\x8dvirju z izhlapevanjem in transpiracijo. Povpre\xc4\x8dna stopnja pretoka Belega Nila na koncu mo\xc4\x8dvirja je okoli 510 m3 / s. Od tu se kmalu sre\xc4\x8da z reko Sobat pri Malakalu. Na letni ravni, Beli Nil gorvodno od Malakaluja prispeva pribli\xc5\xbeno petnajst odstotkov celotnega odtoka reke Nil._NEWLINE_Povpre\xc4\x8dni pretok Belega Nila v Malakalu, tik pod reko Sobat, je 924 m3 / s; pribli\xc5\xbeno 1218 m3 / s v oktobru in minimalni pretok okoli 609 m3 / s v aprilu. To nihanje je posledica precej\xc5\xa1nje razlike v toku Sobat. V suhi sezoni (od januarja do junija) Beli Nil prispeva med 70 in 90\xc2\xa0% celotne koli\xc4\x8dine vode iz Nila.\n_START_SECTION_\nSudan\n_START_PARAGRAPH_\nZa Renkom Beli Nil vstopi Sudan, te\xc4\x8de proti severu v Kartum in se sre\xc4\x8da z Modrim Nilom._NEWLINE_Tok Nila v Sudanu je izrazit. Te\xc4\x8de preko ve\xc4\x8d kot \xc5\xa1est skupin kataraktov, od prvega pri Asuanu do \xc5\xa1estega pri Sabaloka (severno od Kartuma), nato pa se obrne in te\xc4\x8de proti jugu, preden se znova obrne proti severu._NEWLINE_Na severu Sudana reka vstopi v Naserjevo jezero (v Sudanu znan kot jezero Nubija), katerega ve\xc4\x8dji del je v Egiptu.\n_START_SECTION_\nV Egiptu\n_START_PARAGRAPH_\nZa Asuanskim visokim jezom, na severni meji Naserjevega jezera, Nil nadaljuje svojo zgodovinsko pot._NEWLINE_Severno od Kaira se Nil razcepi v dve veji (ali kanala), ki se stekata v Sredozemlje: Rosetta na zahodu in Damietta na vzhodu, ki oblikujeta delto Nila.\n_START_SECTION_\nAtbara\n_START_PARAGRAPH_\nPod soto\xc4\x8djem z Modrim Nilom je edini ve\xc4\x8dji pritok reka Atbara, pribli\xc5\xbeno na pol poti do morja in izvira v Etiopiji, severno od jezera Tana. Je pribli\xc5\xbeno 800 kilometrov  dolga. Atbara te\xc4\x8de samo takrat, ko je de\xc5\xbe v Etiopiji in se zelo hitro posu\xc5\xa1i. Med su\xc5\xa1no dobo januarja do junija je obi\xc4\x8dajno suha. Z Nilom se zdru\xc5\xbei pribli\xc5\xbeno 300 kilometrov severno od Kartuma.\n_START_SECTION_\nBahr el Ghazal in Sobat\n_START_PARAGRAPH_\nBahr al Ghazal in reka Sobat sta dva najpomembnej\xc5\xa1a pritoka Belega Nila v smislu odvajanja._NEWLINE_Pore\xc4\x8dje Bahr al Ghazal je najdalj\xc5\xa1e od vseh Nilovih pore\xc4\x8djih, meri 520.000 kvadratnih kilometrov, a prispeva relativno majhno koli\xc4\x8dino vode, saj se velikanske koli\xc4\x8dine vode izgubijo v mokri\xc5\xa1\xc4\x8dih Sudd._NEWLINE_Reka Sobat, ki se pridru\xc5\xbei Nilu pod jezerom No, odmaka pribli\xc5\xbeno pol toliko, to je 225.000 km2, a prispeva 412 kubi\xc4\x8dnih metrov na sekundo. V poplavi Sobat nosi velike koli\xc4\x8dine sedimenta in pomembno prispeva k barvi Belega Nila.\n_START_SECTION_\nRumeni Nil\n_START_PARAGRAPH_\nRumeni Nil je nekdanji pritok, ki je povezoval vi\xc5\xa1avje Ouaddai v vzhodnem \xc4\x8cadu z dolino Nila med 8000 do okoli 1000 pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem. Njegovi ostanki so znani kot Wadi Howar. Wadi pasira Gharb Darfur ob severni meji s \xc4\x8cadom in sre\xc4\x8da Nil blizu ju\xc5\xbene to\xc4\x8dke Great Bend.\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nNil (iteru v stari egip\xc4\x8dan\xc5\xa1\xc4\x8dini) je bila re\xc5\xa1ilna bilka civilizacije v Egiptu od kamene dobe, pri \xc4\x8demer je ve\xc4\x8dina prebivalstva in vsa mesta v Egiptu le\xc5\xbeala dolini Nila, ki le\xc5\xbei severno od Asuana. Podnebne spremembe ob koncu zadnje ledene dobe so privedle do nastanka Sahare morda \xc5\xbee leta 3400 pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem.\n_START_SECTION_\nEonile\n_START_PARAGRAPH_\nDana\xc5\xa1nji Nil je vsaj petina reke, ki je tekla severno od etiopskega vi\xc5\xa1avja. Satelitski posnetki so bili uporabljeni za identifikacijo suhih strug v pu\xc5\xa1\xc4\x8davi zahodno od Nila. Kanjon Eonile, zdaj napolnjena s povr\xc5\xa1inskim nasutjem, predstavlja prednika Nila, imenovanega Eonil, ki je tekel v poznem miocenu (23-5.300.000 let v preteklost). Eonile je preva\xc5\xbeal klasti\xc4\x8dne sedimente v Sredozemlje. V teh sedimentih so odkrili ve\xc4\x8d polj zemeljskega plina._NEWLINE_V poznem miocenu je Mesinska solna kriza, ko je bilo Sredozemsko morje zaprta kotlina in je izparelo do to\xc4\x8dke, da je bilo skoraj prazno, je Nil zarezal svojo pot navzdol na nov nivo, dokler ni bil ve\xc4\x8d sto metrov pod ravnijo sveta oceanov ob Asuanu in 2400 m ni\xc5\xbeji od Kaira. To je ustvarilo zelo dolgo in globoko sotesko, ki je bila napolnjena s sedimenti, ko je Sredozemlje znova nastalo. Na neki to\xc4\x8dki so sedimenti dvignili strugo reke na zahodu preliva v depresijo in ustvarili jezero Moeris. (Jezero Moeris je starodavno jezero na severozahodu oaze Fajum, 80\xc2\xa0km  jugozahodno od Kaira. Danes je manj\xc5\xa1e jezero imenovano Birket Qarun in le\xc5\xbei 43 m pod morsko gladino in obsega okoli 202 kvadratna kilometra)._NEWLINE_Jezero Tanganjika je teklo v severni Nil, dokler niso vulkani Virunga blokirali njegovo pot v Ruandi. Nil je bilo v tistem \xc4\x8dasu veliko dalj\xc5\xa1i, s svojimi oddaljeni povirji v severni Zambiji.\n_START_SECTION_\nZdru\xc5\xbeeni Nil\n_START_PARAGRAPH_\nObstajata dve teoriji o starosti zdru\xc5\xbeenega Nila. Ena je, da je zdru\xc5\xbeeno odmakanje Nila iz novej\xc5\xa1ega obdobja in da je bilo pore\xc4\x8dje reke Nil prej razdeljeno na niz lo\xc4\x8denih bazenov, od katerih je samo najbolj severni napajal reko po sedanjem poteku Nila v Egiptu in Sudanu._NEWLINE_Druga teorija je, da je odvodnjavanje iz Etiopije preko rek enakovrednih Modremu Nilu in Atbara in Takazze teklo v Sredozemlje preko egiptovskega Nila \xc5\xbee v terciarju._NEWLINE_Salama pravi, da je bilo v paleogenu in neogenu (66 milijonov do pred 2.588 milijonov let) niz lo\xc4\x8denih zaprtih kontinentalnih kotlin, ki je vsaka zasedla enega od glavnih delov sudanskega tektonskega sistema: tektonski jarki Mellut, Beli Nil, Modri Nil, Atbara in Sag El Naam. Tektonski jarek Mellut je bil v svojem osrednjem delu skoraj 12 kilometrov globok. Ta jarek je morda \xc5\xa1e vedno aktiven, s poro\xc4\x8dili o tektonskih aktivnostih v njegovih severnih in ju\xc5\xbenih mejah. Mo\xc4\x8dvirje Sudd, ki tvori osrednji del pore\xc4\x8dja, se lahko \xc5\xa1e vedno umirja. Sistem Belega Nila, \xc4\x8deprav plitvej\xc5\xa1i od jarka Bahr el Arab, je bil pribli\xc5\xbeno 9\xc2\xa0km  globok. Geofizikalno raziskovanje tektonskega sistema Modrega Nilae je ocenilo globino sedimentov med 5-9 kilometrov. Ti bazeni niso bili med seboj povezani, dokler ni njihovo pogrezanje prenehalo in so jih napolnili sedimenti in jih povezali. Egip\xc4\x8danski Nil se je povezal s sudanskim Nilom, ki zajema etiopsko in ekvatorialno povirje v trenutni stopnji tektonske aktivnosti v Vzhodnem, Srednjem in Sudanskem sistemu tektonskega jarka. Povezava razli\xc4\x8dnih Nilov je nastala med cikli\xc4\x8dnimi de\xc5\xbeevnimi obdobji. Reka Atbara je prestopila svoj zaprt bazen v de\xc5\xbeevnih obdobjih, kar se je zgodilo pred pribli\xc5\xbeno 100.000 do 120.000 leti. Modri Nil se je povezal z glavnim Nilom v 70.000-80.000 let nazaj med mokrim obdobjem. Sistem Beli Nil v Bahr El Arab in jarek Belega Nila je ostalo zaprto jezero do priklju\xc4\x8ditve Victorijinega Nila v glavni sistem pred pribli\xc5\xbeno 12.500 leti.\n_START_SECTION_\nVloga pri ustanavljanju egiptovske civilizacije\n_START_PARAGRAPH_\nGr\xc5\xa1ki zgodovinar Herodot je zapisal, da je \xc2\xbbEgipt dar Nila\xc2\xab. Neskon\xc4\x8den vir pre\xc5\xbeivljanja je imel klju\xc4\x8dno vlogo pri razvoju egiptovske civilizacije. Redno vsakoletno odlaganje mulja na okoli\xc5\xa1ka zemlji\xc5\xa1\xc4\x8da je povzro\xc4\x8dalo rodovitnost. Stari Egip\xc4\x8dani so pridelali in prodajali p\xc5\xa1enico, lan, papirus in druge pridelke. P\xc5\xa1enica je bila klju\xc4\x8den pridelek v lakoti, ki je mu\xc4\x8dila Bli\xc5\xbenji vzhod. Trgovinski sistem skupaj z diplomatskimi odnosi Egipta z drugimi dr\xc5\xbeavami je prispeval h gospodarski stabilnosti. Daljnose\xc5\xbena trgovina je potekala vzdol\xc5\xbe Nila od anti\xc4\x8dnih \xc4\x8dasov. Kost Ishango iz paleolitika je verjetno zgodnji Rova\xc5\xa1 . Menijo da ka\xc5\xbee pra\xc5\xa1tevila in mno\xc5\xbeenje, vendar je to sporno. V knjigi  How Mathematics Happened: The First 50,000 Years, Peter Rudman trdi, da bi se razvil koncept pra\xc5\xa1tevil le pribli\xc5\xbeno po konceptu delitve, ki datira po 10.000 pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem, s pra\xc5\xa1tevili  se verjetno niso razumeli do pribli\xc5\xbeno 500 pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem. Pi\xc5\xa1e tudi, da "ni bilo nobenega poskusa, ki bi pojasnil, zakaj bi morali zaznamovati nekaj z mnogokratnikom dva, pra\xc5\xa1tevila med 10 in 20 in nekatere \xc5\xa1tevilke, ki so skoraj ve\xc4\x8dkratniki \xc5\xa1tevila 10". Kost je bila odkrita ob povirju Nila (v bli\xc5\xbeini Edwardovega jezera, v severovzhodnem Kongu) in je datirana do 20.000 pr. n. \xc5\xa1t._NEWLINE_Vodnega bivola so pripeljali iz Azije, Asirci so uvedli kamele v 7. stoletju pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem. Te \xc5\xbeivali so ubijali za meso in so jih udoma\xc4\x8dili ter uporabljali za oranje ali prevoz. Voda je bila bistvenega pomena za ljudi in \xc5\xbeivali. Nil je bil tudi priro\xc4\x8den in u\xc4\x8dinkovit na\xc4\x8din za prevoz ljudi in blaga. Nil je bil pomemben del starodavnega egiptovskega duhovnega \xc5\xbeivljenja. Hapi je bil bog letnih poplav in tako on in faraon sta mislila, da imata nadzor nad poplavami. Nil je veljal za mejo med \xc5\xbeivljenjem in smrtjo in posmrtnim \xc5\xbeivljenjem. Na vzhodni strani so \xc5\xbeiveli, na zahodni so pokopavali, kot son\xc4\x8dni bog Ra, ki je do\xc5\xbeivel rojstvo, smrt in vstajenje vsak dan, ko je pre\xc4\x8dkal nebo. Tako so bile zahodno od Nila vse grobnice, saj so Egip\xc4\x8dani verjeli, da je to potrebno za vstop v posmrtno \xc5\xbeivljenje, da so pokopavali na strani, ki simbolizira smrt._NEWLINE_Ker je bil Nil tako pomemben dejavnik v \xc5\xbeivljenju Egip\xc4\x8danov, je bil starodavni koledar narejen tudi na podlagi 3 ciklusov Nila. Ti \xc4\x8dasi, vsak bil je sestavljen iz \xc5\xa1tirih mesecev, ta iz trideset dni, so bili imenovani Akhet, Peret in Shemu. Akhet, kar pomeni, poplave, je \xc4\x8das v letu, ko je Nil poplavljal. Peret bil rastna sezona in Shemu zadnja sezona, ko je bila \xc5\xbeetev in ni bilo de\xc5\xbeja.\n_START_SECTION_\nRaziskave\n_START_PARAGRAPH_\nZaradi neuspeha pri prodoru na mokri\xc5\xa1\xc4\x8de Sudd v Ju\xc5\xbenem Sudanu, je zgornji tok reke Nil v glavnem ostal neznan starim Grkom in Rimljanom. Razli\xc4\x8dne ekspedicije niso na\xc5\xa1le izvira reke. Zapisi Agatharcidesa, iz \xc4\x8dasa Ptolemeja II. Filadelfusa, ka\xc5\xbeejo, da je voja\xc5\xa1ka ekspedicija prodrla dovolj dale\xc4\x8d po toku Modrega Nila, da je ugotovila, da so poletne poplave zaradi mo\xc4\x8dnega sezonskega de\xc5\xbeja nastale v etiopskem vi\xc5\xa1avju, vendar nobena evropska anti\xc4\x8dna civilizacija ni dosegla jezera Tana._NEWLINE_Tabula Rogeriana iz leta 1154, karta sveta, ki jo je izdelal arabski geograf Mohamed al-Idrisi, ka\xc5\xbee tri jezera._NEWLINE_Evropejci so se za\xc4\x8deli u\xc4\x8diti o izvorih Nila v 15. in 16. stoletju, ko so popotniki v Etiopiji obiskali jezero Tana in izvir Modrega Nila v gorah ju\xc5\xbeno od jezera. \xc4\x8ceprav je James Bruce trdil, da je prvi Evropejec, ki je obiskal povirje, [36] sodobni pisci dajejo prednost jezuitu Pedro P\xc3\xa1ezu. Paezova pripoved o izviru Nila je dolga in \xc5\xbeiva v Etiopiji. \xc4\x8clanek je bil v celoti objavljen \xc5\xa1ele v za\xc4\x8detku 20. stoletja, \xc4\x8deprav je bil omenjan v delih Paezovih sodobnikov, vklju\xc4\x8dno Baltazar T\xc3\xa9llez, Athanasius Kircher in Johanna Michaela Vansleb._NEWLINE_Evropejci so imeli stalno prebivali\xc5\xa1\xc4\x8de v Etiopiji od konca 15. stoletja in eden od njih je lahko obiskal povirja celo prej, ne da bi zapustil pisno sled. Portugalec Jo\xc3\xa3o Bermudes je objavil prvi opis slapov Tis Issat v svojih spominih leta 1565, ki jih primerja s slapovi Nila v Cicerojevi De Republica. Jer\xc3\xb3nimo Lobo opisuje izvir Modrega Nila, ko ga obi\xc5\xa1\xc4\x8de kmalu po Pedru P\xc3\xa1ezu. Telles uporablja tudi njegov opis._NEWLINE_Beli Nil je bil \xc5\xa1e manj znan. Predniki so zmotno verjeli, da je reka Niger v zgornjem toku Beli Nil. Na primer, Plinij starej\xc5\xa1i je zapisal, da ima Nil svoje korenine \xc2\xbbv gorah spodnje Mavretanije\xc2\xab, in je tekel na povr\xc5\xa1ini na razdalji \xc2\xbbve\xc4\x8d dni\xc2\xab, nato pa poniknil v podzemlje in se pojavil kot veliko jezero na ozemljih Masaesvli, nato spet poniknil pod pu\xc5\xa1\xc4\x8davo v podzemni tok \xc2\xbbna razdalji potovanja 20 dni, dokler ni dosegel najbli\xc5\xbejih Etiopijcev\xc2\xab. Trgovec imenovan Diogenes poro\xc4\x8da, da je Nilova voda pritegnila igro kot bivol._NEWLINE_Izvir Nila in zgornjega toka so podrobneje za\xc4\x8deli raziskovati v 19. stoletju. Angle\xc5\xa1ki \xc4\x8dastnik in raziskovalec John Hanning Speke je kot \xc4\x8dlan Burtonove odprave leta 1858 odkril Viktorijino jezero in uvidel, da od tam izhaja Beli Nil. Burton in drugi niso priznali njegovega odkritja. Burton je menil, da je izvir v jezeru Tanganjika. Zato se je Speke na pobudo Kraljevega geografskega dru\xc5\xa1tva dve leti kasneje skupaj s stotnikom Jamesom Augustusom Grantom vrnil na Viktorijino jezero in pri Riponovih slapovih potrdil svoje odkritje. Speke in Grant sta sledila toku Nila vse do Kartuma, kamor sta prispela leta 1863, kjer sta se vkrcala na ladjo in odplula proti Evropi. Po vrnitvi v Anglijo so Spekeja z navdu\xc5\xa1enjem sprejeli. Svojo potovanje je opisal in leta 1863 izdal v Dnevniku odkritja izvira Nila (Journal of the Discovery of the Source of the Nile). Grant pa je leta 1864 izdal knjigo Potovanje prek Afrike (A Walk across Africa), kjer se je osredoto\xc4\x8dil na \xc5\xbeivljenje in delo tamkaj\xc5\xa1njih ljudstev. Ve\xc4\x8d prej\xc5\xa1njih odprav od anti\xc4\x8dnih \xc4\x8dasov naprej je neuspe\xc5\xa1no iskalo izvir.'