b'\n_START_ARTICLE_\nMuzej lepih umetnosti, Strasbourg\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nPrva ob\xc4\x8dinska umetni\xc5\xa1ka zbirka mesta Strasbourg je bila posledica francoske revolucije in razlastitve cerkve in samostanov. V letih se je zbirka, ki je bila ustanovljena leta 1801, pove\xc4\x8dala z zasebnimi donacijami ter dr\xc5\xbeavnimi posojili inventarja iz Louvra. 24. avgusta 1870 je bil muzej v Aubette na trgu Kl\xc3\xa9ber po\xc5\xbegan zaradi topni\xc5\xa1kega obstreljevanja pruske vojske in popolnoma uni\xc4\x8den. Po koncu francosko-pruske vojne so se odlo\xc4\x8dili, da se ponovno ustanovi muzej, za kar je bil leta 1889 poobla\xc5\xa1\xc4\x8den cesarski umetnostni zgodovinar Wilhelm von Bode. Leta 1890 je bil muzej odprt in ponovno dobil veliko del, delno z nakupi in darili. Leta 1931 je bila pod vodstvom Hansa Hauga (1890\xe2\x80\x931965) zbirka srednjeve\xc5\xa1ke umetnosti in gornjerenskega slikarstva (Konrad Witz, Hans Baldung, Sebastian Stoskopff) prenesena v novoustanovljen muzej Oeuvre Notre-Dame. Zbirka sodobne umetnosti je bila v Muzeju sodobne umetnosti v Strasbourgu. Med nem\xc5\xa1ko zasedbo je bil od leta 1940 do leta 1944  Haugov nadrejeni Kurt Martin. _NEWLINE_13. avgusta 1947 je po\xc5\xbear uni\xc4\x8dil del ponovno ustanovljene zbirke, tudi dela Francesca Guardija, Thomasa de Keyserja,  Antonia del Pollaiola in Lucasa Cranacha starej\xc5\xa1ega. Z denarjem zavarovanja so kupili druge umetni\xc5\xa1ko dragocene slike. Zbirka muzeja se je redno \xc5\xa1irila z donacijami, zlasti v letih 1987 in 1994, zbiralca Othon Kaufman in Fran\xc3\xa7ois Schlageter sta podarila veliko italijanskih slik, zbiralca Roger in Elisabeth Eisenbeth nizozemske,   zbiralka Ann L. Oppenheimer pa leta 2009 italijanske, flamske in nizozemske.'