b'\n_START_ARTICLE_\nEmerik Ogrski\n_START_SECTION_\nMladost\n_START_PARAGRAPH_\nEmerik je bil najstarej\xc5\xa1i sin ogrsko-hrva\xc5\xa1kega kralja B\xc3\xa9le III. in njegove prve \xc5\xbeene Agneze Antio\xc5\xa1ke. O\xc4\x8de je Emeriku hotel zagotoviti nasledstvo, zato ga je kronal \xc5\xbee 16. maja 1182, ko mu je bilo komaj osem let. Zaro\xc4\x8dil ga je z Agnezo, h\xc4\x8derko cesarja Svetega rimskega cesarstva Friderika I., s katero se zaradi njene prezgodnje smrti leta 1184 ni poro\xc4\x8dil. _NEWLINE_Leta 1194 je bil ponovno kronan in imenovan za vojvodo Hrva\xc5\xa1ke in Dalmacije, Hrva\xc5\xa1ko in Dalmacijo pa mu je predal tudi v upravo. Pri tem je prekinil s tradicijo, da mlaj\xc5\xa1i sin dobi poseben dukat- sina Andreja je tako zaob\xc5\xa1el. \xc4\x8ce je B\xc3\xa9la III. Emeriku  v oporoki zapustil celotno kraljestvo, je mlaj\xc5\xa1emu sinu Andreju zapustil veliko vsoto denarja, s katero naj bi izpolnil o\xc4\x8detovo kri\xc5\xbearsko zaobljubo in organiziral kri\xc5\xbearski pohod.\n_START_SECTION_\nBorba za prestol\n_START_PARAGRAPH_\n23. aprila 1196 je kralj B\xc3\xa9la umrl in Emerik je nasledil ogrski prestol. Andrej se je bratu Emeriku uprl in terjal oblast na Hrva\xc5\xa1kem in v Dalmaciji ter Slavoniji. Kmalu se je med bratoma za\xc4\x8dela borba za prestol, ki je s podedovanim denarjem kupoval zaveznike med ogrskim plemstvom. Med zavezniki je bil tudi avstrijski vojvoda Leopold V., s katerim sta decembra 1197 v bitki na Mecseku porazila Emerika. Po bitki je moral Emerik oblast v Hrva\xc5\xa1ki in Dalmaciji prepustiti  bratu Andreju._NEWLINE_Vojvoda Andrej je kljub temu \xc5\xa1e naprej koval zarote proti Emeriku, ki je lahko ra\xc4\x8dunal na  podporo pape\xc5\xbea Inocenca III., ki je stalno prepri\xc4\x8deval Andreja, naj kon\xc4\x8dno izpolni o\xc4\x8detovo zadnjo \xc5\xbeeljo in organizira kri\xc5\xbearski pohod. Nesoglasja v krajevi dru\xc5\xbeini so kralja in vojvodo pomenila velike stro\xc5\xa1ke. Emerik na primer se je moral zato odre\xc4\x8di desetini s svojih kraljevih posesti in svoji pala\xc4\x8di v Esztergomu in ju odstopiti esztergomskemu nad\xc5\xa1kofu._NEWLINE_Na za\xc4\x8detku leta 1199 je Emerik izvedel, da Andrej in \xc5\xa1kof Boleszlo iz V\xc3\xa1ca ponovno kujeta zaroto, zato je od\xc5\xa1el v V\xc3\xa1c in 10. marca \xc5\xa1kofa osebno aretiral, bratovim prista\xc5\xa1em pa je odvzel vse polo\xc5\xbeaje. Poleti leta 1199 je v bitki pri R\xc3\xa1du  porazil svojega brata, ki je nato pobegnil v Avstrijo. \xc4\x8ceprav je bil Andrej pora\xc5\xbeen, mu je Emerik priznal oblast hercega (dux) na Hrva\xc5\xa1kem, Dalmaciji in Slavoniji, saj sta se brata s posredovanjem pape\xc5\xbeevega legata Gregorija spravila in Andrej je ponovno dobil Hrva\xc5\xa1ko in Dalmacijo.\n_START_SECTION_\nVojne na Balkanu\n_START_PARAGRAPH_\nEmerik je nadaljeval z o\xc4\x8detovo politiko usmerjenosti na Balkan. Pape\xc5\xbe Inocenc III. je Emerika prepri\xc4\x8dal, naj zatre bogomilstvo na Balkanu. Emerik je zato leta 1201 krenil na vojni pohod proti srbskemu velikemu knezu Stefanu II. in ga izgnal iz Srbije v korist njegovega brata Vukana Nemanji\xc4\x87a in si po zmagi nadel naslov kralja Srbije. V Bosni je porazil bana Kulina, ki je podpiral bogomile. Leta 1202 je od\xc5\xa1el na vojni pohod proti bolgarskemu carju Kalojanu, ki je podpiral izgnanega Stefana II.. Bolgari so se izogibali kakr\xc5\xa1nemu koli spopadu in Emerik jih ni mogel poraziti._NEWLINE_Medtem se je za\xc4\x8del nov spor v Dalmaciji, kjer je Zadar, ki je bil pred tem pod oblastjo Bene\xc5\xa1ke republike, za svojega zemlji\xc5\xa1kega gospoda priznal Emerika. Bene\xc5\xa1ki do\xc5\xbe Enrico Dandolo je prepri\xc4\x8dal vodje \xc4\x8detrtega kri\xc5\xbearskega pohoda, da so 24. novembra 1202 ljub prepovedi pape\xc5\xbea Inocenca III.  mesto ponovno osvojili v bene\xc5\xa1ko korist.  Pape\xc5\xbe je na Emerikovo zahtevo Bene\xc4\x8dane in kri\xc5\xbearje izob\xc4\x8dil, vendar ogrska vojska mesta ni uspela ponovno zavzeti. Emerik ni mogel odreagirati, ker je bil ponovno zapleten v boje z bratom Andrejem.  Malo kasneje se je s pogodbo od Ogrske odcepila cela Dalmacija._NEWLINE_8. aprila 1203 je bosanski ban Kulin slovesno razglasil svojo vdanost rimskokatoli\xc5\xa1ki cerkvi in potrdil zvestobo ogrskemu kralju. \xc5\xa0e istega leta je Emerik na Ogrskem zadr\xc5\xbeal kardinala Leona, ki je nesel kraljevo krono pape\xc5\xbea Inocenca III. bolgarskemu carju Kalojanu.\n_START_SECTION_\nZadnja leta\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1203 je vojvoda Andrej ponovno za\xc4\x8del rovariti proti Emeriku, kar je privedlo do napada na njegovi vojvodini. Ko je Emerik ugotovil, da je bratova vojska v premo\xc4\x8di, je od\xc5\xa1el oboro\xc5\xbeen samo s krono in \xc5\xbeezlom v bratov tabor blizu Varasda in Andrej se mu je prostovoljno predal. Andreja je aretiral, vendar mu je kmalu zatem uspelo pobegniti. _NEWLINE_Emerik je zaradi vedno slab\xc5\xa1ega zdravja 26. avgusta 1204 za ogrskega kralja okronal svojega sina Ladislava, se pobotal z bratom in ga imenoval za vladarja kraljestva do sinove polnoletnosti. Kmalu zatem je umrl. Pokopan je v katedrali v Egerju.\n_START_SECTION_\nSlabitev kraljeve oblasti in vzpon velikega plemstva\n_START_PARAGRAPH_\nZaradi sporov med bratoma so velika\xc5\xa1i \xe2\x80\x93 baroni- prisilili vladarja, da jim je v zameno za podporo daroval vedno ve\xc4\x8d posesti, celo \xc5\xbeupanije. Pridobljene pravice so bile dedne. Zaradi tega se je mo\xc4\x8d veleposestnikov zelo okrepila, ponekod je kraljeva zemlji\xc5\xa1ka oblast skoraj povsem izginila.'