b'\n_START_ARTICLE_\nRimska Gr\xc4\x8dija\n_START_PARAGRAPH_\nGr\xc4\x8dija v rimski dobi je obdobje gr\xc5\xa1ke zgodovine, ko so v anti\xc4\x8dni Gr\xc4\x8diji vladali Rimska republika (509\xe2\x80\x9327 pr. n. \xc5\xa1t.), Rimsko cesarstvo (27 pr. n. \xc5\xa1t. \xe2\x80\x93 395 n. \xc5\xa1t.) in Bizantinsko cesarstvo (395\xe2\x80\x931453). Rimska doba gr\xc5\xa1ke zgodovine se je za\xc4\x8dela s porazom v bitki pri Korintu leta 146 pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem. Pred ahajsko vojno je rimska republika vztrajno obvladovala celinsko Gr\xc4\x8dijo, saj je v nizu spopadov, znanih kot makedonske vojne, premagala Makedonsko kraljestvo. \xc4\x8cetrta makedonska vojna se je kon\xc4\x8dala v bitki pri Pidni leta 148 pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem s porazom makedonskega kraljevega pretendenta Andriska._NEWLINE_Dokon\xc4\x8dna rimska okupacija gr\xc5\xa1kega sveta se je vzpostavila po bitki pri Akciju (31 pr. n. \xc5\xa1t.), v kateri je Avgust porazil Kleopatro VII., gr\xc5\xa1ko ptolemajsko kraljico Egipta in rimskega generala Marka Antonija ter nato osvojil Aleksandrijo (32 pr. n. \xc5\xa1t.), zadnje veliko mesto helenisti\xc4\x8dne Gr\xc4\x8dije. Rimsko obdobje gr\xc5\xa1ke zgodovine se je nadaljevalo s cesarjem Konstantinom Velikim in sprejetjem Bizanca (Nova Roma) za glavno mesto rimskega cesarstva; leta 330 se je mesto preimenovalo v Konstantinopel. Pozneje je bilo Bizantinsko cesarstvo na splo\xc5\xa1no gr\xc5\xa1ko govore\xc4\x8da dr\xc5\xbeava.\n_START_SECTION_\nZgodnje rimsko obdobje\n_START_PARAGRAPH_\nGr\xc5\xa1ki polotok je padel pod rimsko oblast leta 146 pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem, po bitki pri Korintu, ko je Makedonija postala rimska provinca. V tem \xc4\x8dasu je tudi ju\xc5\xbena Gr\xc4\x8dija pri\xc5\xa1la pod rimsko hegemonijo; vendar so nekateri gr\xc5\xa1ki polisi ostali delno neodvisni in so se izognili rimskemu obdav\xc4\x8denju. Helenisti\xc4\x8dno kraljestvo Pergamon (282\xe2\x80\x93133 pr. n. \xc5\xa1t.) je bilo na to ozemlje priklju\xc4\x8deno leta 133 pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem, ko je kralj Atal III. (vladal 138\xe2\x80\x93133 pr. n. \xc5\xa1t.) predal de\xc5\xbeelo Rimu. Rimljani so po\xc4\x8dasi pridobivali ozemlje te de\xc5\xbeele in pretendent na pergamonski prestol, Evmen III. (Aristonik) je vodil upor s pomo\xc4\x8djo filozofa Blossiusa, ki ga je rimska vojska zatrla leta 129 pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem, ko so bile de\xc5\xbeele Pergamona razdeljene med Rim, Pontsko kraljestvo in Kapadokijo._NEWLINE_Leta 88 pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem so se Atene in druge gr\xc5\xa1ke mestne dr\xc5\xbeave uprle Rimu, zatrl jih je general Sula. Med rimskimi dr\xc5\xbeavljanskimi vojnami je bila Gr\xc4\x8dija fizi\xc4\x8dno in gospodarsko opusto\xc5\xa1ena, dokler ni cesar Avgust leta 27 pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem organiziral polotok kot provinco Ahaja. Rimska osvojitev Gr\xc4\x8dije je sprva \xc5\xa1kodovala gospodarstvu, vendar si je v povojni dobi pod rimsko upravo hitro opomoglo. Poleg tega so  gr\xc5\xa1ka mesta v Mali Aziji hitreje okrevala od rimskih osvajanj kot mesta celinske Gr\xc4\x8dije, ki so bila v vojni s Sulo mo\xc4\x8dno po\xc5\xa1kodovana. Rim je kot imperij vlagal sredstva in obnavljal mesta rimske Gr\xc4\x8dije ter ustanovil Korint kot glavno mesto province Ahaja, medtem ko so Atene uspevale kot kulturno sredi\xc5\xa1\xc4\x8de filozofije, izobra\xc5\xbeevanja in pridobljenega znanja.\n_START_SECTION_\nPozno Rimsko cesarstvo\n_START_PARAGRAPH_\nV 2. in 3. stoletju je bila Gr\xc4\x8dija razdeljena na province, vklju\xc4\x8dno z Ahajo, Makedonijo, Epirjem in Trakijo. Med vladavino Dioklecijana v poznem 3. stoletju je bila Mezija organizirana kot \xc5\xa1kofija, upravljal pa jo je Galerij. Pod Konstantinom (ki se je dal krstiti) je bila Gr\xc4\x8dija del prefektur Makedonije in Trakije. Teodozij I. je prefekturo Makedonijo razdelil na pokrajine Kreta, Ahaja, Tesalija, Epir Vetus, Epirus Nova in Makedonija. Egejski otoki so tvorili provinco Otoki v \xc5\xa1kofiji Azije._NEWLINE_Gr\xc4\x8dija se je v \xc4\x8dasu vladavine Romula Augustulusa soo\xc4\x8dila z invazijami Herulov, Gotov in Vandalov. Stilihon, ki se je pretvarjal, da je regent Arkadije, je evakuiral Tesalijo, ko so jo pozno v 4. stoletju napadli Vizigoti. Arkadski glavni svetovalec, konzul Evtropij, je Alariku dovolil vstop v Gr\xc4\x8dijo in je oropal Atene, Korint in Peloponez. Stilihon ga je na koncu okoli leta 397 izgnal, Alarik pa je postal magister militum v Iliriku. S\xc4\x8dasoma so se Alarik in Goti preselili v Italijo, leta 410 opusto\xc5\xa1ili Rim in na Iberskem polotoku zgradili Vizigotsko kraljestvo, ki je trajalo do leta 711, ko so pri\xc5\xa1li Arabci._NEWLINE_Gr\xc4\x8dija je ostala del relativno enotne vzhodne polovice cesarstva, ki je s\xc4\x8dasoma postala sredi\xc5\xa1\xc4\x8de preostalega rimskega cesarstva, vzhodnega rimskega ali bizantinskega cesarstva. Gr\xc5\xa1ki polotok je bil v nasprotju z zastarelimi vizijami pozne antike najverjetneje eno najbolj uspe\xc5\xa1nih regij rimskega cesarstva. Starej\xc5\xa1i scenariji rev\xc5\xa1\xc4\x8dine, depopulacije, barbarskega uni\xc4\x8denja in civilnega propadanja so bili revidirani glede na nedavna arheolo\xc5\xa1ka odkritja. V bistvu se zdi, da je polis kot institucija ostal uspe\xc5\xa1en vsaj do 6. stoletja. Sodobna besedila, kot je Hieroklesov Syndekmos trdijo, da je bila Gr\xc4\x8dija pozne antike mo\xc4\x8dno urbanizirana in je vsebovala pribli\xc5\xbeno 80 mest. Ta pogled na izjemno blaginjo je danes splo\xc5\xa1no sprejet in domneva se, da je bila med 4. in 7. stoletjem na\xc5\xa1ega \xc5\xa1tetja Gr\xc4\x8dija morda ena najbolj ekonomsko dejavnih regij vzhodnega Sredozemlja.'