b'\n_START_ARTICLE_\nGalateja (luna)\n_START_SECTION_\nOdkritje in imenovanje\n_START_PARAGRAPH_\nLuno Galatejo je odkril Stephen P. Synnott in skupina Voyager imaging Team julija leta 1989. Takrat je dobila za\xc4\x8dasno ime S/1989 N 4. Odkritje je bilo objavljeno 2. avgusta. Ime je dobila 16. septembra 1991  po nereidi Galateji iz gr\xc5\xa1ke mitologije .\n_START_SECTION_\nLastnosti\n_START_PARAGRAPH_\nLuna Galateja ima zelo nepravilno obliko. Verjetno se od njenega nastanka njena oblika ni spreminjala z notranjimi geolo\xc5\xa1kimi procesi. Izgleda kot, da je nastala z zdru\xc5\xbeevanjem delcev nekega Neptunovega satelita, ki je razpadel zaradi motenj, ki jih je povzro\xc4\x8dala luna Titan kmalu potem, ko je bil ta zajet v tirnico z veliko izsrednostjo._NEWLINE__NEWLINE_Ker je njena tirnica bli\xc5\xbee Neptunu kot bi bila sinhrona tirnica, se zaradi delovanja plimskih sil po\xc4\x8dasi pribli\xc5\xbeuje Neptunovi atmosferi, kjer bo razpadla. Mo\xc5\xbeno je tudi, da bo razpadla v planetni obro\xc4\x8d, ko se bo spustila pod Rocheevo mejo._NEWLINE__NEWLINE_Galateja je pastirski satelit za Adamsov obro\xc4\x8d, ki je okoli 1000\xc2\xa0km zunaj njene tirnice. Orbitalna resonanca obro\xc4\x8da z luno Galatejo v razmerju 42\xc2\xa0: 43 je verjetno vzrok za nastanek loka v obro\xc4\x8du. Masa lune Galateje je bila ocenjena na osnovi motenj, ki jih povzro\xc4\x8da v obro\xc4\x8du.'