b'\n_START_ARTICLE_\nMarijan F. Kranjc\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nKranjc se je rodil v Kumanovu, od koder so ga z dru\xc5\xbeino leta 1941 bolgarske okupatorske oblasti izgnale v Slovenijo. Osnovno \xc5\xa1olo je kon\xc4\x8dal pri Svetem Juriju ob \xc5\xa0\xc4\x8davnici, ni\xc5\xbejo gimnazijo pa v Gornji Radgoni. Na obeh \xc5\xa1olah je bil na\xc4\x8delnik pionirskega odreda. Kot pionir je sodeloval na prvi delovni akciji v Sloveniji \xe2\x80\x93 Pesnica 1946. Vi\xc5\xa1jo gimnazijo je obiskoval v Mariboru, kjer je bil sekretar mladinske organizacije, sodeloval na dveh mladinskih delovnih akcijah Doboj - Banjaluka (1951) in Konjic - Jablanica (1952). Osmi razred z veliko maturo je kon\xc4\x8dal v Ko\xc4\x8devju, kjer je prejel gimnazijsko Pre\xc5\xa1ernovo nagrado za literarno delo in politi\xc4\x8dno-ideolo\xc5\xa1ko razpravo Tretja pot v socializem. Bil je dopisnik Mladine (od 1946) in Ljudske pravice - Borbe, po letu 1990 pa objavljal prispevke v Ve\xc4\x8deru, Delu in Nedeljskem dnevniku. Bil je poro\xc4\x8den in o\xc4\x8de dveh h\xc4\x8dera in stari o\xc4\x8de dvema vnukoma.\n_START_SECTION_\nVoja\xc5\xa1ka kariera\n_START_PARAGRAPH_\nV Beogradu je 1954 \xe2\x80\x93 1957 obiskoval Voja\xc5\xa1ko akademijo Jugoslovanske ljudske armade in jo kon\xc4\x8dal s prav dobrim uspehom, pehotno smer pa z odli\xc4\x8dnim, kot drugi v rangu. Poleg raznih te\xc4\x8dajev (voja\xc5\xa1ke policije, varnosti, angle\xc5\xa1\xc4\x8dine) je 1966 \xe2\x80\x93 1968 kon\xc4\x8dal Vi\xc5\xa1jo voja\xc5\xa1ko akademijo in leta 1980 \xc5\xa0olo ljudske obrambe, obe z odli\xc4\x8dnim uspehom. Slu\xc5\xbeboval je v garnizijah Bile\xc4\x87a, \xc5\xa0ibenik, Split, Pulj, Ljubljana in Bitola. Prvi dve leti je bil vodni poveljnik v \xc5\xa0oli rezervnih \xc4\x8dastnikov v Bile\xc4\x87i, nato pa poveljnik voja\xc5\xa1ke policije v \xc5\xa0ibeniku in 12. Odreda JLA na Sinaju. Od 1962 do 1987 je bil nepretrgoma v Varnostni slu\xc5\xbebi JLA, zadnja tri leta tudi kot na\xc4\x8delnik Oddelka voja\xc5\xa1ke varnosti 9. armade v Ljubljani._NEWLINE_Od 1987 je bil na generalskem polo\xc5\xbeaju, najprej kot na\xc4\x8delnik Operativno-u\xc4\x8dnega oddelka 9. armade, zastopnik na\xc4\x8delnika \xc5\xa1taba 9. armade in glavni vodja Skupine za ukinitev 9. armade v Ljubljani. Izpit za \xc4\x8din generalmajorja je junija 1989 opravil s prav dobrim uspehom, nakar je bil preme\xc5\xa1\xc4\x8den v Bitolo, na polo\xc5\xbeaj na\xc4\x8delnika \xc5\xa1taba in obenem namestnika poveljnika 41. korpusa. V \xc4\x8din generalmajorja je bil povi\xc5\xa1an decembra 1989 po ukazu in s podpisom takratnega predsednika Predsedstva SFRJ Janeza Drnov\xc5\xa1ka. Septembra 1990 je bil upokojen na lastno zahtevo in se je vrnil k dru\xc5\xbeini v Ljubljano._NEWLINE_Je nosilec \xc5\xa1estih voja\xc5\xa1kih mirnodobnih odlikovanj, medalje miru UNEF (United Nations Emergency Force) in zvezne Plakete varnosti (za 25 let slu\xc5\xbebovanja).'