b'\n_START_ARTICLE_\nSpoved lu\xc4\x8dnim bratom\n_START_SECTION_\n1. stopnjevanje\n_START_PARAGRAPH_\nPre\xc5\xa1eren je hudo bolan, pravkar je od njega od\xc5\xa1el gospod, Katra pa je po duhovnikovem naro\xc4\x8dilu po\xc5\xbegala vse bratove "klamfarije", da bi brata o\xc4\x8distila in ga re\xc5\xa1ila pred peklom. Pesnik se po\xc4\x8duti izdan, kli\xc4\x8de na pomo\xc4\x8d \xc4\x8copa, nato se v blodnjah pogovarja z njegovo prikaznijo. Najsvetlej\xc5\xa1a sopotnika sta si bila, vklju\xc4\x8dena v procesijo izdelovalcev svetlobe, ki se vijuga k Pralu\xc4\x8di od Vergila in Danteja in vseh vekov ... pa ga je Matija izdal, ga pustil samega, na skupni smoter pozabil. Vsi so se raz\xc5\xa1li, se pod zemljo poskrili, komu naj bi \xc5\xa1e pel? V blodnjah se pesniku prepletajo spomini, ljubezen in sovra\xc5\xa1tvo, ob\xc4\x8dutki izdanosti in izdajavskosti: ne ve ve\xc4\x8d, kdo je.\n_START_SECTION_\n2. stopnjevanje\n_START_PARAGRAPH_\nPri Pre\xc5\xa1ernu je Andrej Rudolf, u\xc5\xa1el je iz voja\xc5\xa1nice, da bi bil lahko pri ljubljenem stricu. Pesnik ga ima v blodnjah za prijatelja Andreja, tudi z njim se pravda, ga obto\xc5\xbeuje in se opravi\xc4\x8duje, se odpravlja iskat tisto eno, brez katerega je vse en prazen ni\xc4\x8d. Je res Matijo s svojo pesmijo v Savo zvabil? In Andrej, ga je res izdal, se z Anastazijem Zelencem, s Turja\xc4\x8dani spajda\xc5\xa1il? Morda celo z Jeranom, ki ga ho\xc4\x8de do tega pripraviti, da bi Anini prosta\xc4\x8dini ustregel in se poro\xc4\x8dil, da ne bi bilo greha? Andrej, zakaj se za sinovo podobo skriva\xc5\xa1, kaj ima\xc5\xa1 za bregom? pa Scheuchenstuel, ta gospodi\xc4\x8d, ki je Julijo odpeljal v posteljo kariere, dru\xc5\xbeabnega ugleda, praznih \xc4\x8den\xc4\x8d in odvratnih poljubov, da se je udu\xc5\xa1ila kot v mo\xc4\x8dvari cvet ... Rudolf je na smrt prepla\xc5\xa1en, roti strica, naj ga vendar spozna, naj ga vzame s seboj na pot, ko bo ozdravel. Pre\xc5\xa1eren se smehlja: ej, na to pot gre slehernik gol in \xc4\x8disto sam ... vso kramo sem za seboj pospravil, kar je nisem sam, je postorila Katra, prijatelji pa so me pri\xc5\xa1li vabit ... Matija se je kot Vergil pri oknu ustavil, Andrej pa se vsaja, prepo\xc4\x8dasen sem mu. No, no, saj \xc5\xbee grem ... Pre\xc5\xa1eren omahne mrtev, Rudolf pa v solzah kli\xc4\x8de: Stric, stric!'