b'\n_START_ARTICLE_\nAn\xc5\xa1an\n_START_PARAGRAPH_\nAn\xc5\xa1an (perzijsko \xd8\xa7\xd9\x86\xd8\xb4\xd8\xa7\xd9\x86\xe2\x80\x8e\xe2\x80\x8e, An\xc5\xa1an, elamsko Anzan), sodobni Tall-i Malyan, je bil starodavno iransko mesto. Le\xc5\xbei 46 km severno od \xc5\xa0iraza na ravnini Beyza/Ramjerd v provinci Fars v gorovju Zagros v jugozahodnem Iranu. V 4. tiso\xc4\x8dletju pr. n. \xc5\xa1t. je bil ena od prvih prestolnic Elama, v 7. stoletju pr. \xc5\xa1t. pa je postal ena od prvih prestolnic Perzije.\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nDo leta 1973, ko so An\xc5\xa1an poistovetili s Tall-i Malyanom, so zgodovinarji domnevali, da le\xc5\xbei nekje v osrednjem delu gorovja Zagros._NEWLINE_Malyan je bil naseljen od 6. tiso\xc4\x8dletja pr. n. \xc5\xa1t. V praelamskem obdobju (pozno 4. tiso\xc4\x8dletje pr. n. \xc5\xa1t.) je zaradi svojega geografskega polo\xc5\xbeaja na pomembnih trgovskih poteh postal eno od najve\xc4\x8djih mest v Elamu. V bane\xc5\xa1kem obdobju (3400-2800 pr. n. \xc5\xa1t.) je bil s 50 ha povr\xc5\xa1ine pet krat ve\xc4\x8dji od Suze._NEWLINE_Pokrajina Merv-Da\xc5\xa1t, v kateri le\xc5\xbei An\xc5\xa1an, obsega ve\xc4\x8d med seboj povezanih dolin in ravnin. V srednjem do poznem bane\xc5\xa1kem obdobju (3100-2800 pr. n. \xc5\xa1t.) je obzidani del An\xc5\xa1ana meril 200 ha. K njemu so spadale \xc5\xa1tevilne vasi in tabori. Ob\xc5\xa1irne raziskave rastlin (Miller 1990) in \xc5\xbeivali (Zeder 1988, 1991) so pokazale, da so se prebivalci ukvarjali predvsem z intenzivno pridelavo p\xc5\xa1enice in ov\xc4\x8derejo. Nekatere obrti, zlasti lon\xc4\x8darstvo in izdelava kamnite posode, so bile \xc5\xbee zelo zgodaj zbrane v specializiranih vaseh (Alden 1982). V nekaj velikih sredi\xc5\xa1\xc4\x8dih so bile zbrane tudi druge obrti, v manj\xc5\xa1em obsegu tudi obdelovaje bakra (Nicholas 1990)._NEWLINE_Elamsko mesto je omenjeno v zgodnjem sumerskem epu Enmekar in gospodar Arate. Stalo naj bi na poti med Urukom in legendarno Arato. V razli\xc4\x8dnih obdobjih je imel An\xc5\xa1an svoje vladarje in dal ve\xc4\x8d dinastij, ki so se po ugledu in vplivu kosale z drugimi uglednimi elamskimi mesti._NEWLINE_Kralj Akadskega kraljestva Mani\xc5\xa1tu\xc5\xa1u je trdil, da je podjarmil Elam. Pod njegovimi nasledniki je Akadsko kraljestvo oslabelo in Kutik-In\xc5\xa1u\xc5\xa1inak, guverner Suze in ustanovitelj Avanske dinastije, je razglasil svojo neodvisnost in zasedel An\xc5\xa1an. Kasneje so v An\xc5\xa1anu vladali Gudea Laga\xc5\xa1ki, novosumerski vladar \xc5\xa0ulgi in urski vladar \xc5\xa0u-Sin in v njem domnevno imeli svoje guvernerje. \xc5\xa0u-Sinov naslednik Ibi-Sin je celo vladavino pre\xc5\xbeivel v brezupni bitki za oblast v An\xc5\xa1anu, ki se je nazadnje kon\xc4\x8dala v elamskem izropanju Ura leta 2004 pr. n. \xc5\xa1t. Elamci so zaplenili kip boginje Meseca Nane in ujeli Ibi-Sina in se vrnili v An\xc5\xa1an.  V starobabilonskem obdobju je kralj Gungunum Lar\xc5\xa1ki uni\xc4\x8denje An\xc5\xa1ana datiral v 5. leto svoje vladavine._NEWLINE_Od 15. stoletja pr. n. \xc5\xa1t. so elamski vladarji v Suzi za\xc4\x8deli uporabljati naziv \xc2\xbbkralj An\xc5\xa1ana in Suze\xc2\xab. V akadskih besedilih je vrstni red mest obraten. Zgleda, da sta bili mesti An\xc5\xa1an in Suza zdru\xc5\xbeeni ve\xc4\x8dji del srednjega elamskega obdobja. Zadnji kralj s tem nazivom je bil \xc5\xa0utruk-Nahhunte II., ki je vladal okoli 717-699 pr. n. \xc5\xa1t.\n_START_SECTION_\nZibelka ahemenidske Perzije\n_START_PARAGRAPH_\nAn\xc5\xa1an je pri\xc5\xa1el pod ahemenidsko oblast v 7. stoletju pr. n. \xc5\xa1t., ko ga je zasedel Teispes (vladal 675\xe2\x80\x93640 pr. n. \xc5\xa1t.). Teispes se je naslavljal s \xc2\xbbkralj mesta An\xc5\xa1an\xc2\xab. Naslednje stoletje je mo\xc4\x8d Elama upadla in An\xc5\xa1an je postal nepomembno kraljestvo, dokler niso Ahemenidi v 6. stoletju pr. n. \xc5\xa1t. iz An\xc5\xa1ana za\xc4\x8deli nekaj osvajalskih pohodov. An\xc5\xa1an je postal jedro perzijskega Ahemenidskega cesarstva. Najslavnej\xc5\xa1i osvajalec iz An\xc5\xa1ana je bil Kir II. Veliki.\n_START_SECTION_\nArheologija\n_START_PARAGRAPH_\nArheolo\xc5\xa1ko najdi\xc5\xa1\xc4\x8de An\xc5\xa1an meri okoli 200 ha. Naseljeno je bilo od pribli\xc5\xbeno 5000 pr. n. \xc5\xa1t. ali morda \xc5\xbee prej. Jedro najdi\xc5\xa1\xc4\x8da je nizek, 4-6 m visok gri\xc4\x8d s povr\xc5\xa1ino 130 ha. Na treh straneh gri\xc4\x8da so ostanki mestnega obzidja iz poznega bane\xc5\xa1kega in kaftarskega obdobja, dolgi 5 km. Najdbe v Tall-i Malyanu vsebujejo predvsem glinaste klinopisne tablice, pe\xc4\x8datnike in lon\xc4\x8denino iz praelamskega in srednjeelamskega obdobja, pomembno za datiranje kronologije regije. Najpomembnej\xc5\xa1a najdba je zgradba elamskega kralja Hatelutus-Insusinaka, ki je potrdila, da je najdi\xc5\xa1\xc4\x8de resni\xc4\x8dno An\xc5\xa1an._NEWLINE_Najdi\xc5\xa1\xc4\x8de je prvi raziskoval Fereidoon Tavallali iz Arhheolo\xc5\xa1ke slu\xc5\xbebe Irana leta 1961. O raziskavah ni nobenih zapisov ali poro\xc4\x8dil, \xc4\x8deprav je nekaj artefaktov kon\xc4\x8dalo v muzeju v Perzepolisu. Znanstvena izkopavanja je po predhodnih raziskavah leta 1968 leta 1971 za\xc4\x8dela skupina arheologov iz University of Pennsylvania in Ohio State University pod vodstvom Williama Sumnerja. Izkopavanja so trajala ve\xc4\x8d sezon do iranske revolucije leta 1978. Kasneje je Tal-i Malyan raziskoval Kamyar Abdi leta 1999. \xc5\xa0esttedensko izkopavanje sta leta 2004 opravila Organizacija za kulturno dedi\xc5\xa1\xc4\x8dino Irana in Dartmouth College.'