b'\n_START_ARTICLE_\nLiterarna oseba\n_START_PARAGRAPH_\nLiterarna oseba (tudi literarni lik, literarna figura ali zastarelo junak) je knji\xc5\xbeevna in pripovedna oseba, ki je ena izmed temeljnih sestavin v literarnem delu upodobljenega sveta. Literarne osebe so pomembne zlasti v epiki in dramatiki, medtem ko v liriki navadno niso konstituirane. Glede na to, kako so prikazane in kak\xc5\xa1no vlogo imajo v dogajanju, se delijo na glavne in stranske ali epizodne. Zaradi svojega osrednjega pomena v dogajanju postanejo nosilci dolo\xc4\x8dene snovi in z njo vred do\xc5\xbeivijo razli\xc4\x8dne upodobitve.\n_START_SECTION_\nKognitivna teorija\n_START_PARAGRAPH_\nKognitivna teorija se osredoto\xc4\x8da na mentalne modele. Literarna oseba ima lahko dve vrsti zna\xc4\x8daja, in sicer ploski ali zaokro\xc5\xbeeni zna\xc4\x8daj. Za ploske zna\xc4\x8daje velja, da ne morejo presenetiti, medtem ko zaokro\xc5\xbeeni lahko. Literarne osebe s ploskim zna\xc4\x8dajem se ne spreminjajo in so zato stati\xc4\x8dne. Na drugi stani so literarne osebe z zaokro\xc5\xbeenim zna\xc4\x8dajem podvr\xc5\xbeene mentalnim spremembam, kot sta razvoj ali padec, in so zato dinami\xc4\x8dne._NEWLINE_V kognitivni teoriji je literarna oseba dojeta kot mentalni model pripovednih svetov, ki ga konstruira bralec, medtem ko bere. Konstrukcija modela poteka na osnovi medsebojnega delovanja specifi\xc4\x8dnih tekstovnih podatkov in splo\xc5\xa1nega spoznavanja struktur, ki jih bralec prepoznava, ker so hranjene v njegovem dolgoro\xc4\x8dnem spominu. Razlo\xc4\x8dujo\xc4\x8de elemente, ki jih ne prepoznava, pa uvaja v svoj mentalni zemljevid. Ta tako vklju\xc4\x8duje zna\xc4\x8dilnosti osnovnih tekstnih podatkov, okrog katerih je konstruiran minimalni situacijski okvir, sestavljen iz literarne osebe, \xc4\x8dasa, prostora, stanja in dogodka._NEWLINE_Mentalni model se za\xc4\x8dne oblikovati kot reakcija na tekstovne klju\xc4\x8de \xe2\x80\x93 mentalne in nementalne, denimo dejanja literarne osebe. Bralec te klju\xc4\x8de nezavedno razpoznava in zbira, nato pa se aktivirajo njegove izku\xc5\xa1nje in predstave, ki jih skladi\xc5\xa1\xc4\x8di v dolgoro\xc4\x8dnem spominu. Te vklju\xc4\x8dujejo scenarije, sheme in stereotipe, psiholo\xc5\xa1ke, dru\xc5\xbebene, komunikacijske in fizi\xc4\x8dne dimenzije, znanje o literarnih \xc5\xbeanrih in konvencijah. Tak postopek se imenuje personalizacija. Poleg tega bralec za\xc4\x8dne posplo\xc5\xa1evati lastnosti literarne osebe v tekstu, ki ga bere. Pri prilagajanju izku\xc5\xa1enj, predstav in posplo\xc5\xa1itev, bralec za\xc4\x8dne kategorizirati, in sicer tako, da strne vse dosegljive informacije, izpolni mentalni model literarne osebe, formulira pri\xc4\x8dakovanja o nadaljnjih tekstovnih informacijah o literarni osebi in pojasni prej\xc5\xa1nje informacije._NEWLINE_Avtor postavi le ogrodje, ki ga zapolni bralec s svojimi izku\xc5\xa1njami in predstavami. Hkrati potekata oba postopka, personalizacija in kategorizacija. Zaradi vedno novih podatkov lahko prihaja do modifikacije mentalne podobe literarne osebe; gre za osve\xc5\xbeitev sheme. \xc4\x8ce so spremembe pri neposrednem definiranju literarne osebe, se za\xc4\x8dne dekategorizacija literarne osebe, prej\xc5\xa1nji sklepi se razveljavijo in shema se razkroji. Percepcija se deavtomatizira, na novo pa se za\xc4\x8denja kategorizacija .'