b'\n_START_ARTICLE_\nKajkav\xc5\xa1\xc4\x8dina\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nMed hrva\xc5\xa1\xc4\x8dino in sloven\xc5\xa1\xc4\x8dino so se izoblikovale razlike v srednjem veku, ko so Franki anektirali Slovence. Hrva\xc5\xa1ka pa je pri\xc5\xa1la na koncu 11. stoletja pod ogrsko gospostvo. S politi\xc4\x8dno mejo se je zaostrila jezikovna meja, toda kajkavsko nare\xc4\x8dje je \xc5\xa1e vedno ostalo bli\xc5\xbeji sorodnik slovenskega jezika. Jezikovna meja je vplivala tudi na ogrske Slovence, kjer se je razvilo specifi\xc4\x8dno prekmurskoslovensko nare\xc4\x8dje._NEWLINE_Glavno mesto Hrva\xc5\xa1ke Zagreb le\xc5\xbei v kajkavski regiji. Tukaj je bilo sredi\xc5\xa1\xc4\x8de hrva\xc5\xa1kega bana in zagreb\xc5\xa1kega nad\xc5\xa1kofa. Drugo najpomembenj\xc5\xa1e hrva\xc5\xa1ko sredi\xc5\xa1\xc4\x8de je bilo Vara\xc5\xbedin, prav tako kajkavsko mesto. Ravno zato, ker je bilo tukaj sredi\xc5\xa1\xc4\x8de, je bila kajkav\xc5\xa1\xc4\x8dina administrativni in knji\xc5\xbeni jezik srednjeve\xc5\xa1ke Hrva\xc5\xa1ke._NEWLINE_Najpomembnej\xc5\xa1i avtor kajkavskega nare\xc4\x8dja je bil Nikola Kraja\xc4\x8devi\xc4\x87. Njegove knjige so uporabljali tudi Slovenci na Kranjskem in \xc5\xa0tajerskem ter ogrski Slovenci. Med drugim so v stari martjanski pesmarici prepisali kajkavske pesmi od Kraja\xc4\x8devi\xc4\x87a. V srednjem veku je do 18. stoletja zagreb\xc5\xa1ki \xc5\xa1kof vodil slovenske katoli\xc5\xa1ke \xc5\xbeupnije pri Muri in mnogo slovenskih (prekmurskih) u\xc4\x8diteljev in duhovnikov je \xc5\xa1tudiralo v Zagrebu in Vara\xc5\xbedinu. V liturgiji so si ogrski Slovenci sposojali kajkavsko nare\xc4\x8dje, zato je njegov vpliv \xc4\x8dutiti tudi v dana\xc5\xa1nji prekmur\xc5\xa1\xc4\x8dini._NEWLINE_V 19. stoletju se je kajkavski jezik postopno umaknil v ozadje. \xc4\x8ceprav je bil Ljudevit Gaj Kajkavec, je hrva\xc5\xa1ki knji\xc5\xbeni jezik pribli\xc5\xbeal \xc5\xa1tokav\xc5\xa1\xc4\x8dini z namenom, da bi med seboj zlil srbski in hrva\xc5\xa1ki jezik. Druge hrva\xc5\xa1ke skupine so v 19. stoletju hotele oblikovati tak\xc5\xa1en knji\xc5\xbeni jezik, kjer bi upo\xc5\xa1tevali tudi kajkavsko in \xc4\x8dakavsko govorico. Ignac Kristijanovi\xc4\x87 je v 19. stoletju hotel obnoviti kajkavsko knji\xc5\xbeevnost, vendar ni bil uspe\xc5\xa1en._NEWLINE_V Krapini obratuje Kajkavski radio, v Vara\xc5\xbedinu ima mestna televizija kajkavske programe, Radio Zagreb pa ima program Sljeme v kajkav\xc5\xa1\xc4\x8dini. Kajkavski \xc4\x8dasopisi delujejo v \xc4\x8cakovcu, Vara\xc5\xbedinu in Samoboru.\n_START_SECTION_\nSorodnost med sloven\xc5\xa1\xc4\x8dino in kajkav\xc5\xa1\xc4\x8dino\n_START_PARAGRAPH_\nPrvi, ki je izpostavil tezo, da je kajkav\xc5\xa1\xc4\x8dina nare\xc4\x8dje slovenskega jezika, je bil eden najve\xc4\x8djih slavistov 19. stoletja, Jernej Kopitar. Kasneje, z vzponom evropskih nacionalizmov in politi\xc4\x8dnim oblikovanjem ju\xc5\xbenoslovanskih narodov, pa so to tezo z ve\xc4\x8djim ali manj\xc5\xa1im uspehom izpodrivali mnogi lingvisti, predvsem hrva\xc5\xa1ki. Slednji \xc5\xa1e danes zavzemajo stali\xc5\xa1\xc4\x8de, da je kajkav\xc5\xa1\xc4\x8dina le posebna oblika hrva\xc5\xa1kega jezika, nekak\xc5\xa1na vmesna stopnja med dialektom in knji\xc5\xbenim jezikom. Po drugi strani pa mnogi nevtralni mednarodni lingvisti uvr\xc5\xa1\xc4\x8dajo kajkav\xc5\xa1\xc4\x8dino, skupaj s sloven\xc5\xa1\xc4\x8dino, v tako imenovano zahodno skupino ju\xc5\xbenoslovanskih jezikov, medtem ko drugi dve nare\xc4\x8dji hrva\xc5\xa1kega jezika, \xc4\x8dakav\xc5\xa1\xc4\x8dina in \xc5\xa1tokav\xc5\xa1\xc4\x8dina, spadata v osrednjo skupino. Ne glede na politi\xc4\x8dno pripadnost in opredeljenost govorcev kajkav\xc5\xa1\xc4\x8dine ima torej teza, da je kajkav\xc5\xa1\xc4\x8dina po svoji leksiki in gramatiki sorodnej\xc5\xa1a sloven\xc5\xa1\xc4\x8dini kot pa \xc4\x8dakav\xc5\xa1\xc4\x8dini in \xc5\xa1tokav\xc5\xa1\xc4\x8dini, v mednarodnih lingvisti\xc4\x8dnih krogih \xc5\xa1e vedno precej zagovornikov. Kljub temu ostaja nesporno dejstvo, da se velika ve\xc4\x8dina govorcev kajkav\xc5\xa1\xc4\x8dine \xc5\xbee vsaj zadnjih 200 let politi\xc4\x8dno identificira s hrva\xc5\xa1ko dr\xc5\xbeavo in same sebe dojema kot Hrvate._NEWLINE_Korenine politi\xc4\x8dne delitve med govorci sloven\xc5\xa1\xc4\x8dine in kajkav\xc5\xa1\xc4\x8dine segajo v visoki srednji vek, ko je kajkavsko govorno podro\xc4\x8dje med Sotlo, Dravo, Savo in Donavo pri\xc5\xa1lo pod vpliv takratnega hrva\xc5\xa1kega kraljestva, verjetno za \xc4\x8dasa vladavine prvega hrva\xc5\xa1kega kralja Tomislava Trpimirovi\xc4\x87a. Ko je bila Hrva\xc5\xa1ka, vklju\xc4\x8dno s kajkavskim ozemljem, po letu 1102 pripojena ogrskemu kraljestvu starih Mad\xc5\xbearov, se je delitev le \xc5\xa1e poglobila, saj so Slovenci v tem obdobju politi\xc4\x8dno spadali v drugo dr\xc5\xbeavo, Nem\xc5\xa1ko cesarstvo. Meja med nem\xc5\xa1ko in ogrsko dr\xc5\xbeavo na Sotli je v taki ali druga\xc4\x8dni obliki vztrajala \xc5\xa1e naslednjih 816 let, kar je zadostovalo za oblikovanje precej druga\xc4\x8dne politi\xc4\x8dne zavesti in miselnosti ljudi na obeh straneh Sotle. \xc5\xa0e posebej mo\xc4\x8dno je na nadaljnjo delitev, tako lingvisti\xc4\x8dno kot politi\xc4\x8dno, vplivalo tur\xc5\xa1ko zavzetje Balkana, ki je na ozemlje dana\xc5\xa1nje Slavonije in Hrva\xc5\xa1kega Zagorja naplavilo precej\xc5\xa1nje \xc5\xa1tevilo beguncev iz tradicionalno \xc5\xa1tokavskih krajev (osrednja Bosna, Srbija), ki so mo\xc4\x8dno spremenili jezikovno podobo omenjenih podro\xc4\x8dij. Po porazu hrva\xc5\xa1kega plemstva proti Turkom na Krbavskem polju leta 1493 se je tudi politi\xc4\x8dno sredi\xc5\xa1\xc4\x8de hrva\xc5\xa1kih de\xc5\xbeel iz svojih zgodovinskih primorskih opori\xc5\xa1\xc4\x8d pomaknilo mo\xc4\x8dno proti severo-vzhodu, torej na obmo\xc4\x8dje Siska, Zagreba in Vara\xc5\xbedina, od koder se je tudi v teh, prej odmaknjenih in za hrva\xc5\xa1ko dr\xc5\xbeavnost marginalnih krajih, za\xc4\x8dela \xc5\xa1iriti mo\xc4\x8dnej\xc5\xa1a zavest o pripadnosti hrva\xc5\xa1kim institucijam, hrva\xc5\xa1kemu banu in hrva\xc5\xa1ki dr\xc5\xbeavi. V 19. stoletju, v obdobju vzpona nacionalnih idej, so panonski in podravski Slovenci, ki so po svojem nare\xc4\x8dju kajkavcem \xc5\xa1e najbolj sorodni, posledi\xc4\x8dno za\xc4\x8deli vedno bolj gravitirati k Ljubljani in Pre\xc5\xa1ernovemu krogu, ki se je zavzemal za lasten slovenski knji\xc5\xbeni jezik, kajkavci pa k Zagrebu in Ilirskemu gibanju, ki je ponujalo \xc5\xa1tokav\xc5\xa1\xc4\x8dino kot enoten knji\xc5\xbeni jezik za vse t. i. Ilire, torej ju\xc5\xbene Slovane, ki naj bi se zdru\xc5\xbeili na osnovi starodavne hrva\xc5\xa1ke dr\xc5\xbeavne tradicije. Odlo\xc4\x8ditev v tem primeru ni temeljila toliko na jezikovni sorodnosti, kot na zavesti o skupni politi\xc4\x8dni pripadnosti. Medtem ko so se panonski in podravski Slovenci \xc4\x8dutili povezane z ostalimi govorci sloven\xc5\xa1\xc4\x8dine iz de\xc5\xbeel avstrijsko/nem\xc5\xa1kega dela habsbur\xc5\xa1kega cesarstva, torej s Koro\xc5\xa1ci, Kranjci in Primorci, so se kajkavci \xc4\x8dutili politi\xc4\x8dno povezane predvsem s slovanskimi de\xc5\xbeelami ogrskega dela cesarstva, s katerimi so \xc5\xbee ve\xc4\x8d stoletij delili skupno usodo. Zgovoren primer iz literature, ki pri\xc4\x8da o tesni prepletenosti in sorodnosti ljudskega govora na obeh straneh Sotle in politi\xc4\x8dnih dilem, s katerimi so se v tem obdobju soo\xc4\x8dali mnogi govorci sloven\xc5\xa1\xc4\x8dine in kajkav\xc5\xa1\xc4\x8dine, je denimo primer pesnika in pisatelja Stanka Vraza, \xc5\xa1tajerskega Slovenca, ki se je odlo\xc4\x8dil za ilirizem in pisanje v knji\xc5\xbeni \xc5\xa1tokav\xc5\xa1\xc4\x8dini, ker se ni mogel identificirati s knji\xc5\xbeno sloven\xc5\xa1\xc4\x8dino v obliki, kakr\xc5\xa1no so uveljavili Pre\xc5\xa1eren in njegovi ter je temeljila predvsem na ljudskih govorih osrednje Kranjske.'