b'\n_START_ARTICLE_\nKraljeva pala\xc4\x8da, Torino\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nGradnjo pala\xc4\x8de je naro\xc4\x8dila regentka Marija Kristina v 1645. Hotela je novo bivali\xc5\xa1\xc4\x8de za dvor, ko se je njen sin vrnil iz dr\xc5\xbeavljanske vojne._NEWLINE_Izbrana lokacija je bila prej\xc5\xa1nja \xc5\xa1kofovska pala\xc4\x8da, ki je bila zgrajena sredi novega glavnega mesta Savojcev, Torina, v \xc4\x8dasu vladavine Emmanuela Philiberta, vojvode Savojskega (1528-1580). Prednosti so bile odprta in son\xc4\x8dna lega, poleg tega je bila blizu drugih objektov, kjer je deloval dvor. Vojvoda je lahko iz \xc5\xa1kofovske pala\xc4\x8de nadzoroval dva vhoda v mesto (Palatinska vrata in Pretorijska vrata). To pala\xc4\x8do so leta 1536 zajeli Francozi in je slu\xc5\xbeila kot prebivali\xc5\xa1\xc4\x8de francoskega podkralja Savoje, ki se je imenoval Franc I. Francoski. Nasproti \xc5\xa1kofovske pala\xc4\x8de je stala Palazzo Vecchio ali Palazzo di San Giovanni. To zgradbo so zani\xc4\x8dljivo imenovali Pasta con tonno (Testenine s tuno) zaradi arhitekture in je bila kasneje nadome\xc5\xa1\xc4\x8dena z veliko vojvodsko pala\xc4\x8do._NEWLINE_Tako je stara \xc5\xa1kofovska pala\xc4\x8da postala sede\xc5\xbe mo\xc4\x8di in jo je zelo raz\xc5\xa1iril Emmanuel Philibert za hi\xc5\xa1o svoje vedno ve\xc4\x8dje zbirko umetnosti, \xc5\xbeivali, marmorja in pohi\xc5\xa1tva. Emmanuel Philibert je umrl v Torinu avgusta leta 1580 in savojski prestol je dobil njegov sin Karel Emanuel I., vojvoda Savojski (1562-1630). V po\xc4\x8dastitev porok svojih h\xc4\x8dera princese Margarete in princese Izabele Savojske leta 1608, je Karel Emanuel I. naro\xc4\x8dil izgradnjo obro\xc4\x8da verande, z odprto galerijo na njo. Njegov sin, prihodnji Viktor Amadeus I., vojvoda Savojski (1587-1637), je za\xc4\x8del presti\xc5\xbeno zakonsko zvezo, ko se je poro\xc4\x8dil s francosko princeso Kristino Marijo Francosko. Njuna poroka je potekala v Parizu v Louvru leta 1619._NEWLINE_Viktor Amadeus I. je nasledil vojvodino Savojo leta 1630. Svojo mladost je pre\xc5\xbeivel v Madridu na dvoru svojega dedka, Filipa II.. Kristina Marija je dvor preselila iz vojvodske pala\xc4\x8de v Torinu v Castello del Valentino, ki je bil v tistem \xc4\x8dasu na obrobju mesta. Mnogi njuni otroci so bili rojeni na Valentini, tudi Francis Hyacinth, vojvoda Savojski in njegov naslednik Karel Emanuel II.. Kristina Marija je postala regent po smrti svojega mo\xc5\xbea leta 1637 v imenu svojih dveh sinov, ki sta nasledila vojvodino._NEWLINE_V \xc4\x8dasu vladavine Viktorja Amadeusa II. je bila zgrajena Danielova galerija in poimenovana po Danielu Seiterju, ki je naslikal razko\xc5\xa1ne freske. Viktor Amadeus II. je imel tudi zbirko poletnih in zimskih bivali\xc5\xa1\xc4\x8d s pogledom na vrtove. Njegova \xc5\xbeena je bila ne\xc4\x8dakinja Ludvika XIV., rojena Anne Marie d\'Orl\xc3\xa9ans. Ludvika XV. Francoskega mama in teta sta bili rojeni v pala\xc4\x8di leta 1685 in 1688._NEWLINE_Kapela sv. Prta je bil dodan strukturi v letih 1668-1694._NEWLINE_Vojvoda Savojski so postali kralji Sicilije leta 1713, vendar so zamenjali za Kraljevino Sardinijo in vladali od leta 1720 v skladu s pogodbo iz Haaga. Anne Marie d\'Orl\xc3\xa9ans je umrla v pala\xc4\x8di leta 1728._NEWLINE_Viktor Amadeus III. je poro\xc4\x8dil Marijo Antonjeto \xc5\xa0pansko in par je raje prebival na de\xc5\xbeeli, v Palazzina di Caccia di Stupinigi. Neoklasicisti\xc4\x8dni slog je bil uveden v pala\xc4\x8do z vladavino Karla Emanuele III. Pala\xc4\x8da je zasen\xc4\x8dila zgradbo Stupinigi kasneje, ko je Viktor Emanuel II. Sardinijski poro\xc4\x8dil Marijo Adelaide Avstrijsko. Pala\xc4\x8da je do\xc4\x8dakala nekaj \xc5\xbeivljenja s preurejanjem nekaterih sob._NEWLINE_Leta 1946 je postala pala\xc4\x8da last Italijanske republike in se spremenila v "Muzej \xc5\xbeivljenja in dela od Savojcev". Sobe so bile opremljene z bogatimi tapiserijami, zbirko kitajskih in japonskih vaz, kraljevimi oklepi in \xc5\xa1iroko paleto oro\xc5\xbeja, vklju\xc4\x8dno s primeri iz 16. in 17. stoletja._NEWLINE_Reprezentan\xc4\x8dno stopni\xc5\xa1\xc4\x8de Scala delle Forbici je delo Filippa Juvarre. Kapela sv. Prta, s spiralno kupolo, je bila zgrajena v zahodnem krilu pala\xc4\x8de, ki zdru\xc5\xbeuje apsido (polkro\xc5\xbenega izreza) stolnice svetega Janeza Krstnika, dom slavnega Torinskega prta, ki je pripadal dru\xc5\xbeini od leta 1453 do leta 1946. Kraljeva vrata pala\xc4\x8de imajo zlato Meduzo, simbol v reliefu na njih, da bi jih branila pred vsiljivci.\n_START_SECTION_\nFasada\n_START_PARAGRAPH_\n\xc4\x8ce pogledamo fasade objekta takoj opazimo geometrijo in ravnovesje dveh stranskih traktov. Strogih izgled objekta je v skladu z arhitekturo baroka, vendar brez posladka. Fasada je dolga 107 metrov, s povpre\xc4\x8dno vi\xc5\xa1ino tridesetih metrov. Delo sta podpisala arhitekta Carlo di Castellamonte in Amedeo di Castellamonte.\n_START_SECTION_\nNotranjost\n_START_PARAGRAPH_\nGrof Girolamo Orti, ki je bil na obisku v prvi polovici devetnajstega stoletja, je notranjost kraljeve pala\xc4\x8de opisal kot veli\xc4\x8dastno delo umetnikov, ki so delali v stoletjih. Nekatera imena so dovolj, da to potrdijo: Isidoro Bianchi, Claudio Francesco Beaumont, Rocco Comaneddi, Giuseppe Paladino, Francesco de Mura, Angelo Maria Crivelli, Giovanni (Johann) Carlone, Vittorio Amedeo Cignaroli, Leonardo Marini, Michele Antonio Milocco, Giuseppe Dupr\xc3\xa0, Massimo d\'Azeglio, in Jean-Baptiste van Loo, Giuseppe Maria Bonzanigo, Peter Piffetti: kakovost, dekoracija, umetnosti nasploh, je tukaj dosegla vi\xc5\xa1ek v obdobju.\n_START_SECTION_\nPrvo nadstropje\n_START_PARAGRAPH_\nPoimenovano Primo Piano Nobile obvladuje dvorni slog, ve\xc4\x8dinoma poudarja pomen dinastije; \xc5\xa1e posebej so pomembni nekateri ambienti, med njimi kitajski salon, Velika galerija, kraljeva oro\xc5\xbearna, impresivna Danielova galerija iz sedemnajstega stoletja, ki jo je poslikal dunajski umetnik Daniel Seiter, in je tekmovala po veli\xc4\x8dastnosti z Galerijo ogledal v Versaillesu, ki ga je tudi navdihnila. Veliko vrednost ima tudi zimske stanovanje kralja in prestolna soba.\n_START_SECTION_\nDrugo nadstropje\n_START_PARAGRAPH_\nEna najve\xc4\x8djih mojstrovin arhitekta Filippa Juvarre vodi v drugo nadstropje, stopni\xc5\xa1\xc4\x8de, imenovano delle Forbici ("\xc5\xa1karje"), ena njegovih najbolj briljantnih idej in hkrati zanimivost. Veliko marmorno stopni\xc5\xa1\xc4\x8de se zdi, da navzgor plava s svetlobo in valovi \xc5\xbeelijo prenesti vso svojo te\xc5\xbeo na sosednje stene in zunanjo steno zgradbe tako, da ne pritiska preve\xc4\x8d na osnovna tla iz lesa, materiala, ki komaj nosi breme marmorja. Juvarra je trdil, da imajo velika okna, ki gledajo na dvori\xc5\xa1\xc4\x8de, namen zagotoviti okolje za malo bolj prostoren, u\xc4\x8dinkovit zunanji vir svetlobe.\n_START_SECTION_\nPrin\xc4\x8devo stanovanje\n_START_PARAGRAPH_\nDrugo nadstropju nosi mo\xc4\x8dan pe\xc4\x8dat vladarjev, ki se vidi v \xc5\xa1tevilnih sobah, razli\xc4\x8dnih slogih in modi, odvisno od obdobja v katerem so bile naro\xc4\x8dene. Dela obnov zaradi okusa trenutka, so pogosto \xc5\xa1kodovala obstoje\xc4\x8demu stanju (simboli, stropi ali freske); leta 1660 je slikar Giovanni Andrea Casella sodeloval pri izvedbi friza sobe Vrlin (kasneje imenovana Staffieri). \xc5\xa0tukaturni okras razli\xc4\x8dnih prostorov je delo Petra Somazzija._NEWLINE_Za realizacijo porok leta 1722, 1750 in 1775 so predelali celoten trakt. \xc5\xa0e posebej velika plesna dvorana, ki daje tipi\xc4\x8dno Alfieri vtis: dvorana, okra\xc5\xa1eno z velikimi tapiserijami, ki prikazujejo zgodbe Don Kihota, se je nato povezala s prav tako fascinantno Malo galerijo, delo Beaumonta, ki je opravil s krilom Viktorja Emanuela I.'