b'\n_START_ARTICLE_\n\xc5\xbdelezni\xc5\xa1ka proga Ljubljana \xc5\xa0i\xc5\xa1ka\xe2\x80\x93Kamnik Graben\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nZamisli o lokalni \xc5\xbeeleznici do Kamnika segajo v 1880. leta. Najva\xc5\xbenej\xc5\xa1a industrija je bila dr\xc5\xbeavna smodni\xc5\xa1nica ob Kamni\xc5\xa1ki Bistrici, obenem pa je bila pomembna tudi trgovina z lesom, apnom in cementom. Graditev je pospe\xc5\xa1il sklep kranjskega de\xc5\xbeelnega zbora s 13. julija 1880, ki je obljubljal podporo gradnji proge. 14. aprila 1889 sta koncesijo za gradnjo dobila in\xc5\xbe. Oskar Lazarini in industrialec Alojz Pra\xc5\xa1nikar, ki sta se zavezala ustanoviti delni\xc5\xa1ko dru\xc5\xbebo in zgraditi progo v dveh letih. Obhodna komisija je na osnovi obhoda trase, opravljenega v prvi polovici oktobra 1889, 26. oktobra 1889 izdala gradbeno dovoljenje. Trasa proge je nezahtevna brez ve\xc4\x8djih usekov in nasipov; najzahtevnej\xc5\xa1i objekt je \xc5\xbeelezni\xc5\xa1ki most prek Save na Je\xc5\xbeici. 23\xc2\xa0km dolga proga je bila dograjena v roku in predana v promet 28. januarja 1891. Po dograditvi se je izkazalo, da dohodki ne dosegajo pri\xc4\x8dakovanj. Z zakonom, sprejetim 12. aprila 1893 je bilo progi podeljeno dr\xc5\xbeavno poro\xc5\xa1tvo, ki pa je bilo vezano na pogoj, da se dr\xc5\xbeavi priznajo dejanski obratovalni stro\xc5\xa1ki namesto pav\xc5\xa1alnih, obenem pa je bila dr\xc5\xbeava poobla\xc5\xa1\xc4\x8dena, da odkupi osnovne delnice po najve\xc4\x8d 50\xc2\xa0% nominalne vrednosti. 13. decembra 1894 je bil sklenjen sporazum z delni\xc4\x8darji, po katerem je dr\xc5\xbeava prevzela kamni\xc5\xa1ko \xc5\xbeeleznico v svojo last. Vlaki na tej progi so vozili le do gorenjskega kolodvora, saj z Dru\xc5\xbebo ju\xc5\xbene \xc5\xbeeleznice ni bil sklenjen sporazum o souporabi glavnega kolodvora; praksa se je ohranila \xc5\xa1e desetletja. Zaradi zmanj\xc5\xa1anega prometa je bil na progi leta 1968 ukinjen potni\xc5\xa1ki promet, ki pa je bil desetletje pozneje, leta 1978, znova vpeljan.'