b'\n_START_ARTICLE_\nKarel Jeraj\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nRodil se je na Dunaju o\xc4\x8detu Johanu Jeraju iz Smlednika in materi \xc4\x8cehinji Elizabeti Ra\xc4\x8dek, oba sta izhajala iz glasbenih rodbin. Diplomiral je iz violine na konservatoriju na Dunaju, kjer so bili njegovi profesorji med drugimi tudi sloviti Anton Bruckner in Robert Fuchs. Po absolutoriju je bil nastavljen za u\xc4\x8ditelja violine na ljubljanski Glasbeni matici, kjer je pou\xc4\x8deval do potresa leta 1895. Na Dunaju je z odliko opravil dr\xc5\xbeavni izpit, ki je bila najvi\xc5\xa1ja mo\xc5\xbena kvalifikacija. Od\xc5\xa1el je v London, kjer je v hudi konkurenci postal koncertni vodja Imperialnega britanskega glasbenega in\xc5\xa1tituta, s katerim je koncertiral po raznih evropskih mestih. Bil je pianist in prijatelj kasneje slavnega romunskega skladatelja Georgea Enescuja, s katerim je imel tudi kot violinist turnejo po Romuniji. Na avdiciji za \xc4\x8dlana orkestra dunajske Dvorne opere in Filharmonije leta 1900 je bil izbran med 45 kandidati in postal redni \xc4\x8dlan in koncertni mojster tega orkestra (pod vodstvom Gustava Mahlerja)._NEWLINE_S slepimi se je prvi\xc4\x8d sre\xc4\x8dal leta 1912, ko se je zaposlil tudi v Zavodu za slepo mladino v Purkersdorfu pri Dunaju. Tam je pou\xc4\x8deval violino in zelo ambiciozno zastavil glasbeno izobra\xc5\xbeevalni program slepih in slabovidnih. Tako je med drugim z njimi izvedel celotno Humperdinckovo opero Janko in Metka. Za ta trud je prejel visoko odlikovanje. Proti koncu prve svetovne vojne pa so v Purkersdodrfu postavili lazarete za vojne invalide, med katerimi je bilo veliko \xc5\xa1tevilo oslepelih vojakov, katerim je posvetil posebno skrb in organiziral ter izvedel veliko \xc5\xa1tevilo koncertov. Vodil je slovenski dija\xc5\xa1ki zbor \xe2\x80\x9eZvezda\xe2\x80\x9c in sodeloval pri vseh prireditvah slovenskih kulturnih organizacij na Dunaju. Po kon\xc4\x8dani prvi svetovni vojni se je s soprogo, slovensko pesnico Vido Jeraj, odzval pozivu domovine in vrnil v Ljubljano. Takoj je nastopil slu\xc5\xbebo v Glasbeni matici kot profesor za violino in dirigent novoustanovljenega Orkestralnega dru\xc5\xa1tva._NEWLINE_Takrat se je za\xc4\x8dela najplodnej\xc5\xa1a doba delovanja med nami. Kot izku\xc5\xa1en mentor mladine je znal vzbuditi v u\xc4\x8dencih tisto \xc5\xbeivo veselje do glasbe, ki je potrebo za poglobljeno dojemanje glasbene umetnosti sploh. \xc5\xbde 9. decembra 1919 je bil prvi koncert Orkestralnega dru\xc5\xa1tva, ki je imel prodoren uspeh. V nekaj letih je z ogromnim trudom dosegel, da so vendarle uspeli koncertno izvesti nekaj najve\xc4\x8djih skladb iz svetovne simfoni\xc4\x8dne literature, kot npr. Berliozovo Fantasti\xc4\x8dno simfonijo. _NEWLINE_Ves \xc4\x8das svojega delovanja je iskal obliko, kako z glasbo obogatiti slepo in slabovidno mladino, saj do konca druge svetovne vojne ni bilo ustreznih ustanov, kamor bi lahko svoje izku\xc5\xa1nje z Dunaja prenesel na na\xc5\xa1a tla. Po vojni pa se je z vrnitvijo Zavoda za slepo in slabovidno mladino v Ljubljano ponudila mo\xc5\xbenost, da to \xc5\xbeeljo udejanji, saj je bil od ravnateljice in ustanoviteljice Mire Dobov\xc5\xa1ek pritegnjen k sodelovanju. Obrnil se je nov list v zgodovini glasbenega razvoja slepih in slabovidnih pri nas. Z najrazli\xc4\x8dnej\xc5\xa1im programom so nastopili med drugim tudi v Beogradu in do\xc5\xbeiveli velik odmev. Za svoje plodno delo je prejel najvi\xc5\xa1je dr\xc5\xbeavno priznanje \xe2\x80\x9eRed dela prve stopnje\xe2\x80\x9c. Smrt je leta 1951 prekinila njegovo zagnano delo._NEWLINE_Skladateljsko je deloval kot aran\xc5\xbeer, komponiral pa je tudi opero Lepa Vida (na Pre\xc5\xa1ernovo besedilo).'