b"\n_START_ARTICLE_\n\xc5\xbdeleznica (Manet)\n_START_SECTION_\nSlika\n_START_PARAGRAPH_\nMeurentova je upodobljena na levi strani okvirja, pred \xc5\xbeelezno ograjo v bli\xc5\xbeini Gare Saint-Lazare v Parizu. Zami\xc5\xa1ljena je, nosi temen klobuk in temnomodro obleko z belimi detajli in gleda proti gledalcu, v njenem naro\xc4\x8dju pa le\xc5\xbeijo spe\xc4\x8d ku\xc5\xbea, pahlja\xc4\x8da in odprta knjiga. Poleg nje je deklica, oblikovana po vzoru h\xc4\x8derke Manetovega soseda Alphonsa Hirscha, kontrastna figura, oble\xc4\x8dena v belo obleko z veliko modro pentljo, ki stoji s hrbtom obrnjena proti gledalcu in gleda skozi ograjo. Pod njimi vozi vlak. \xc4\x8crn trak v dekli\xc4\x8dinih laseh dekleta odmeva v \xc4\x8drnem traku okoli vratu \xc5\xbeenske. Namesto da bi izbral tradicionalen naraven pogled kot ozadje za zunanjo sceno se je Manet odlo\xc4\x8dil za \xc5\xbeelezno re\xc5\xa1etko, ki se \xc2\xbbdrzno razteza \xc4\x8dez platno\xc2\xab. Na vlak namiguje le bel oblak pare, ki je ostal za njim. V ozadju je mogo\xc4\x8de videti sodobne stanovanjske hi\xc5\xa1e, vklju\xc4\x8dno s hi\xc5\xa1o na ulici Rue de Saint-P\xc3\xa9tersbourg, v bli\xc5\xbeini trga Place de l'Europe, kjer je Manet od julija 1872 najemal studio, signalno polje in Pont de l'Europe._NEWLINE_Razporeditev stisne ospredje v ozko \xc5\xbeari\xc5\xa1\xc4\x8de, lo\xc4\x8deno od ozadja z ograjo. Tradicionalna konvencija globokega prostora ni upo\xc5\xa1tevana. Na parapet na desni strani slike je polo\xc5\xbeen grozd, ki morda ka\xc5\xbee, da je bila slika narejena jeseni. Pes je lahko sklicevanje na Tizianovo Venera iz Urbina; Manet je \xc5\xbee prej posnemal Tizianovo kompozicijo v svoji Olympiji.\n_START_SECTION_\nSprejem\n_START_PARAGRAPH_\nZgodovinarka Isabelle Dervaux je opisala sprejem, ki ga je ta slika dobila, ko je bila prvi\xc4\x8d razstavljena na uradnem Pari\xc5\xa1kem salonu leta 1874: \xc2\xbbObiskovalci in kritiki so ugotavljali, da je njena tema nerazumljiva, njena sestava neskladna in njena izvedba nedokon\xc4\x8dana. Karikaturisti so se Manetovi sliki posmehovali, le nekaj jih je prepoznalo simbol modernosti, kar je ta slika postala danes\xc2\xab._NEWLINE_Kmalu po kon\xc4\x8danju je bila slika prodana baritonistu Jean-Baptistu Faureju. Leta 1881 je bila prodana trgovcu z umetninami Paulu Durand-Ruelu, ki ji je dal ve\xc4\x8d imen: Enfant respectant le chemin de fer, Le pont de l'Europe, A la Gare St. Lazare, kasneje pa le Gare St. Lazare. 31. decembra 1898 jo je za 100.000 frankov prodal Ameri\xc4\x8danu Henryju Osbornu Havemeyerju. Njegova \xc5\xbeena Louisine Havemeyer je ob smrti leta 1929 zapustila 2000 umetni\xc5\xa1kih del Metropolitanskemu muzeju umetnosti v New Yorku, pri \xc4\x8demer pa je \xc5\xbdeleznica ostala del majhne zbirke, ki jo je razdelila med svoje tri otroke. Slika je bila podarjena Narodni galeriji umetnosti v Washingtonu leta 1956 ob smrti njenega sina Horaca Havemeyerja."