b'\n_START_ARTICLE_\nLoggin Osipovi\xc4\x8d Roth\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\n30. avgusta 1797 je bil sprejet v rusko vojsko kot podporo\xc4\x8dnik pod poveljstvom princa Condeja; \xc4\x8dez dve leti je bil povi\xc5\xa1an v poro\xc4\x8dnika. Konec leta 1800 je zapustil voja\xc5\xa1ko slu\xc5\xbebo._NEWLINE_4. septembra 1802 se je vrnil v slu\xc5\xbebo kot poro\xc4\x8dnik v Vibor\xc5\xa1kem mu\xc5\xa1ketirskem polku, s katerim se je udele\xc5\xbeil bojev proti Francozom. Leta 1808 je bil polk poslan v Moldavijo, kjer se je boril proti Turkom. 18. julija 1811 je bil povi\xc5\xa1an v polkovnika ter 24. avgusta istega leta je postal poveljnik 45. lovskega polka ter nazadnje 3. novembra 1811 poveljnik 26. lovskega polka._NEWLINE_Zaradi zaslug med veliko patriotsko vojno je bil 3. januarja 1813 povi\xc5\xa1an v generalmajorja in 27. aprila 1814 v generalporo\xc4\x8dnika. Postal je poveljnik 3. grenadirske divizije, nato pa 30. avgusta 1818 poveljnik 15. pehotne divizije, 4. marca 1820 poveljnik 4. pehotnega korpusa, 26. septembra 1823 poveljnik 3. pehotnega korpusa, 16. septembra 1826 se je vrnil v 4. pehotni korpus in 17. maja 1827 je postal poveljnik 6. pehotnega korpusa. Kot poveljnik 5. pehotnega korpusa se je udele\xc5\xbeil bojev proti Turkom (1829) in 28. junija istega leta je bil povi\xc5\xa1an v generala pehote._NEWLINE_Pozneje je sodeloval v zatrtju novembrske vstaje na Poljskem. 12. februarja 1833 je postal pomo\xc4\x8dnik poveljnika 1. armade ter 12. novembra 1835 generaladjutant.'