b"\n_START_ARTICLE_\nHector Berlioz\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nNjegov o\xc4\x8de je bil ob\xc4\x8dinski zdravnik v majhnem kraju med Lyonom in Grenoblom. Zaradi politi\xc4\x8dnih razmer je moral, star \xc5\xa1est let, \xc5\xbee zapustiti \xc5\xa1olo. V nadaljevanju ga je pou\xc4\x8deval o\xc4\x8de in sicer klasi\xc4\x8dne predmete, flavto in kitaro. Mladi Berlioz je ob\xc4\x8dudoval glasbo in kmalu za\xc4\x8del komponirati kratke skladbe in priredbe._NEWLINE_Ko so ga pri 18. letih poslali v Pariz, je sprva po o\xc4\x8detovi \xc5\xbeelji \xc5\xa1tudiral medicino, vendar je zmagala ljubezen do glasbe. V prvih letih v Parizu se je z igranjem kitare tudi pre\xc5\xbeivljal. Na konzervatoriju je bil z znanjem obeh in\xc5\xa1trumentov zavrnjen, pri direktorju Cherubiniju je zbudil prezir. Berlioz pa je s flavto in kitaro odkril bistvo romantike in o\xc4\x8daral poslu\xc5\xa1alce. S\xc4\x8dasoma je nehal obiskovati univerzitetno predavalnico za anatomijo in hodil v pari\xc5\xa1ko Opero. Dve leti kasneje je bil vendarle sprejet na Konzervatorij. Ob\xc4\x8dudoval je literarna besedila Shakespeareja, Scotta in Byrona in se spopadal z njimi v glasbi. \xc4\x8custvena in fantasti\xc4\x8dna romantika je stala nasproti realizmu. Bayronu je posvetil simfonijo s solo violo. Leta 1822 je napisal kantato Arabski konj (Le cheval arabe), Goetheju je poslal Osem prizorov iz Fausta (Huit sc\xc3\xa9nes de Faust), ki pa se ni odzval. Leta 1830 je sledila Fantasti\xc4\x8dna simfonija._NEWLINE_Leta 1830 je za kantato Sardanapalova no\xc4\x8d dobil rimsko nagrado in \xc5\xa1tipendijo s katero je udobno \xc5\xbeivel v Italiji. Italijanska glasba ga ni navdu\xc5\xa1ila. Vrnil se je v Pariz in napisal ve\xc4\x8d uvertur. Leta 1834 je med drugimi napisal simfonijo v \xc5\xa1tirih delih Harold v Italiji za orkester in solo violo, ki jo je naro\xc4\x8dil Paganini. Paganini mu je tudi sicer finan\xc4\x8dno pomagal. Kljub uspehom se je namre\xc4\x8d te\xc5\xbeko pre\xc5\xbeivljal, saj je moral vzdr\xc5\xbeevati dve dru\xc5\xbeini._NEWLINE_Zaljubil se je v irsko igralko Harriet Smithson, ki ga je sprva zavrnila, kasneje pa popustila in se poro\xc4\x8dila z njim, imela sta dva otroka. Od nje se je lo\xc4\x8dil in \xc5\xbeivel s pevko Mario Recio._NEWLINE_Leta 1846 je napisal Faustovo pogubljenje, ki je bilo odli\xc4\x8dno sprejeto \xc5\xa1irom po Evropi, a mu tudi to ni pomagalo iz finan\xc4\x8dnih te\xc5\xbeav. Leta 1849 je napisal cerkveno trilogijo - oratorij Kristusovo otro\xc5\xa1tvo (L'Enfance du Christ). V tem \xc4\x8dasu mu je umrl o\xc4\x8de in prva \xc5\xbeena. V oktobru se je poro\xc4\x8dil z Mario Recio. Leta 1864 je dobil priznanje Officier de la L\xc3\xa9gion d'honneur. V tem \xc4\x8dasu je ve\xc4\x8dina njegove dru\xc5\xbeine in prijateljev umrlo, vklju\xc4\x8dno z dve sestri. Bil je zelo osamljen._NEWLINE_Berlioz je veliko nastopal v tujini predvsem kot dirigent, vednar je v zadnjih letih svojega \xc5\xbeivljenja skoraj utihnil. Po uspe\xc5\xa1ni turneji po Evropi in Rusiji se je leta 1868 vrnil v Francijo in bil poni\xc5\xbean, saj ga niso sprejeli na Akademijo. Umrl je v Parizu.\n_START_SECTION_\nDelo\n_START_PARAGRAPH_\nMed letoma 1830 in 1840 je Berlioz napisal svoja najbolj priljubljena in trajna dela. To so Fantasti\xc4\x8dno simfonijo (1830), Harold v Italiji (1834), Grande Messe des morts (Requiem) (1837) in Rom\xc3\xa9o in Julija (1839)._NEWLINE_Berlioz je napisal raznovrstna dela, in sicer: 5 simfonij, 11 opernih in dramskih uvertur, 2 oratorija in 3 opere (najbolj znani sta Benvenuto Cellini in Trojanci). Ustvarjal pa je tudi zborovske skladbe in samospeve. Pomembno je tudi njegovo teoreti\xc4\x8dno delo Velika razprava o moderni instrumentaciji iz leta 1844. Sicer pa je bil poleg Franza Liszta mojster programske glasbe._NEWLINE_Hector Berlioz je deloval v obdobju romantike. Celotno obdobje romantike delimo na \xc4\x8das zgodnje, nove in pozne romantike. Berlioz je pisal v \xc4\x8dasu nove romantike (na polovici 19.stoletja), ki je gojila predvsem programsko glasbo, za katero je zna\xc4\x8dilno, da ozna\xc4\x8duje glasbena dela, ki so nastala na osnovi izvenglasbene vsebine. To je lahko literatura, zgodovina, likovna umetnost, narava, v\xc4\x8dasih tudi skladateljeva domi\xc5\xa1ljija. Glavna oblika te vrste glasbe je simfoni\xc4\x8dna pesnitev.\n_START_SECTION_\nFantasti\xc4\x8dna simfonija\n_START_PARAGRAPH_\nBerliozovo najpomembnej\xc5\xa1e delo je Fantasti\xc4\x8dna simfonija (Symphonie phantastique). Nastala je leta 1829 in prvi\xc4\x8d izvajana leta 1830. Rodila se je iz Berliozove strasti do igralke Harriet, ki ga je najprej zavrnila. Simfonija ima prilo\xc5\xbeen literarni program, ki sloni na avtobiografiji in fantaziji. Mo\xc4\x8dno je poudaril barvitost orkestra in razli\xc4\x8dne zvo\xc4\x8dne efekte dosegel z drzno kombinacijo instrumentov. S tem je nakazal pot k razvoju moderne glasbe.\n_START_SECTION_\nAsteroid 69288 Berlioz\n_START_PARAGRAPH_\nAsteroid 69288 imenovan Hector Berlioz (tudi 1990 TW11) je asteroid glavnega pasu. Odkrili so ga 11. oktobra 1990, F. Borngen in LD Schmadel iz Tautenburga."