b'\n_START_ARTICLE_\nPape\xc5\xbe Pavel II.\n_START_SECTION_\nMladost\n_START_PARAGRAPH_\nPietro Barbo se je rodil 23. februarja 1417 v Benetkah. O\xc4\x8de je bil bogat trgovec plemi\xc5\xa1kega rodu Niccol\xc3\xb2 in ga je Martin V.  imenoval za poveljnika romanjske marke. Mati Polissena Condulmer je bila ne\xc4\x8dakinja Gregorja XII.  in sestra Evgena IV. . Ko je postal pape\xc5\xbe, je svetoval svojemu ne\xc4\x8daku Petru, ki so ga dolo\xc4\x8dili za trgovstvo, naj se posveti \xc5\xa1tudiju slovstva; vzgajal ga je na pape\xc5\xa1kem dvoru in usmeril v cerkveno slu\xc5\xbebo. Platina pripoveduje , da ga je za to prosil njegov starej\xc5\xa1i brat \xe2\x80\x93 prvorojenec Pavel, \xc4\x8de\xc5\xa1 da za trgovske posle ni bil pripraven.\n_START_SECTION_\nCerkvena kariera\n_START_PARAGRAPH_\nPredavali so mu nekateri od najodli\xc4\x8dnej\xc5\xa1ih humanistov. Pape\xc5\xbe je podelil razne nadarbine ne\xc4\x8dakoma Petru in Pavlu, ki sta kmalu zgubila o\xc4\x8deta. Pavel je postal 1439 vitez, 1441 grof v Albiju, Peter pa 1436 apostolski protonotar in arhidiakon. _NEWLINE__NEWLINE_Dne 1. julija 1440, ko je bil star komaj 23 let, je Peter postal kardinal-diakon pri Santa Maria Nova ter \xc5\xa1kof v Cerviji, a 16. junija 1451 \xc5\xa1kof v Vicenzi, ko je isto\xc4\x8dasno dobil kardinalski naslov pri Sv. Marku. _NEWLINE__NEWLINE_Blizu cerkve San Marco v Rimu je za\xc4\x8del graditi kardinalsko pala\xc4\x8do \xc2\xbbPalazzo Venezia\xc2\xab\xc2\xa0in dal kovati spominsko svetinjo. To je poznosrednjeve\xc5\xa1ka dvonadstropna stavba z oglatim stolpom. Ko je 1465 postal pape\xc5\xbe, je to stavbo spremenil v pape\xc5\xa1ko bivali\xc5\xa1\xc4\x8de. Kalist III.  je z bulo z dne 5. maja 1458 na Barbovo pro\xc5\xa1njo podelil odpustke v korist dobrotnikom pri graditvi te rimske Bazilike sv. Marka. Februarja 1459 ga je Pij II. imenoval za \xc5\xa1kofa Padove, a slu\xc5\xbebe ni mogel sprejeti zaradi hudega odpora Bene\xc5\xa1ke republike. _NEWLINE__NEWLINE_Imel je velik vpliv pod Nikolajem V. in Kalistom III., medtem ko ga je Pij II. zapostavljal; saj je tako po\xc4\x8del z vsemi, ki niso bili naklonjeni humanistom; Barbo jim vsekakor ni bil naklonjen; motile so ga njihove ideje, kakor tudi skoraj poganski na\xc4\x8din \xc5\xbeivljenja. Ko je postal pape\xc5\xbe, je tozadevni rimski ustanovi preprosto razpustil. Zategadelj se jim je hudo zameril in so se mu ma\xc5\xa1\xc4\x8devali z ostrim peresom, tako da \xc5\xa1ele novej\xc5\xa1a zgodovina odkriva, kaj vse so si zoper njega izmislili slabega zamol\xc4\x8dali pa njegove dobre strani. Tako lahko zdaj ocenimo, da je v preganjanju humanistov morda \xc5\xa1el predale\xc4\x8d - vendar pa si lahko o njem ustvarimo pozitivnej\xc5\xa1o podobo; ni bil namre\xc4\x8d nasprotnik znanosti kot take, saj je vsestransko podpiral razvoj univerz.\n_START_SECTION_\nPape\xc5\xbe\n_START_PARAGRAPH_\n. _NEWLINE_30. avgust]]a 1464 je bil na konklavah izvoljen za pape\xc5\xbea Pavla II.; ustoli\xc4\x8den je bil 16. septembra istega leta. Pred izvolitvijo je moral \xe2\x80\x93 obenem z vsemi drugimi kardinali \xe2\x80\x93 podpisati volilni sporazum, s katerim se je obvezal: da si bo prizadeval za obrambo pred Turki, da bo \xc5\xa1tevilo kardinalov v kardinalskem zboru omejil na 24, da bo od sorodnikov imenoval za kardinala samo enega \xc4\x8dlana in da bo v roku treh let sklical ekumenski koncil . _NEWLINE__NEWLINE_Po svoji izvolitvi je torej povpra\xc5\xa1al pravnike in moraliste, koliko ga sedaj kot pape\xc5\xbea ve\xc5\xbeejo dane obljube. Ve\xc4\x8dina je bila mnenja, da pape\xc5\xa1ka oblast izhaja neposredno od Boga in da je torej ne more omejevati nobena stvar, razen bo\xc5\xbejih zakonov in dobrobiti Cerkve; kapitulacije oziroma volitveni sporazumi torej ne morejo biti obvezni, ampak le posvetovalni; po svoji naravi so torej neveljavni. Pape\xc5\xbe jih je torej vse po vrsti ob\xc5\xa1el: kot prvo in najprej je kar tri sorodnike imenoval za kardinale, kar je seveda razdra\xc5\xbeilo njegove nasprotnike.\n_START_SECTION_\nPotrditev ljubljanske \xc5\xa1kofije\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1468 je potrdil izvzetost ljubljanske \xc5\xa1kofije izpod oglejskega patriarhata in njeno neposredno podrejenost rimskemu apostolskemu sede\xc5\xbeu. S tem, ko je potrdil izvzetost ljubljanske \xc5\xa1kofije izpod oglejskega patriarhata in jo neposredno podredil pape\xc5\xbeu, je postal za slovenski prostor izredno pomemben._NEWLINE__NEWLINE_1468 je \xc5\xbeupnijo Sv. Kri\xc5\xbea (Podbo\xc4\x8dje) potrdil cistercijanskemu samostanu v Kostanjevici.\n_START_SECTION_\nGenealo\xc5\xa1ki pregled\n_START_PARAGRAPH_\nSpodnje dru\xc5\xbeinsko drevo prikazuje mo\xc5\xa1ke potomce rodbine Barbo (pribli\xc5\xbeno od leta 1400 dalje):\n_START_SECTION_\nSmrt in spomin\n_START_PARAGRAPH_\nUmrl je nenadoma 26. julija 1471 u Rimu. Kot vzrok smrti navajajo, da je jedel lubenico, po \xc4\x8demer mu je postalo slabo in je umrl zaradi prebavnih motenj. Drugi navajajo kot vzrok smrti napad nasprotnikov. _NEWLINE__NEWLINE_Pokopan je v Baziliki sv. Petra v Vatikanu.\n_START_SECTION_\nOcena\n_START_PARAGRAPH_\nRimski pesnik in govornik Bartolomeo Sacchi, bolj znan kot Platina, je bil \xc4\x8dlan zbora abrevijatorjev in Rimske akademije; ostro je oporekal njuni razpustitvi in je pisal celo grozilno pismo pape\xc5\xbeu. Pavel II. ga je dal zapreti, potem spustiti. 1467 je bil obto\xc5\xbeen Platina skupaj z nekaterimi drugimi humanisti zarote zoper pape\xc5\xbea: zopet je bil zaprt, tudi mu\xc4\x8den; obto\xc5\xbeen je bil poganskih idej in \xc5\xa1irjenja herezije. Po smrti Pavla II. je pape\xc5\xbe Sikst IV. spoznal Platina za nedol\xc5\xbenega ter ga oprostil vseh prej\xc5\xa1njih obto\xc5\xbeb. Poveril mu je celo razli\xc4\x8dne odgovorne slu\xc5\xbebe; postal je prvi ravnatelj Vatikanske knji\xc5\xbenice.'