b'\n_START_ARTICLE_\nCina (arhitektura)\n_START_PARAGRAPH_\nCina ali nadzidek, tudi merlo,  prsni zaslon na obzidju, je nazob\xc4\x8dan del zgradbe (zidna krona), obi\xc4\x8dajno na vrhu obzidja ali luskast parapet v srednjeve\xc5\xa1ki arhitekture ali utrdbi.  Cine imajo v\xc4\x8dasih ozke vertikalne odprtine, topovske strelne line ali re\xc5\xbee, namenjene opazovanju in streljanju, ali pa imajo zgolj okrasno funkcijo. Prostor med dvema cinama se imenuje parapet (crenel), nasledstvo cin in strelnih lin je crenellation.  Strelne line, izdelane v kasnej\xc5\xa1ih obdobjih za uporabo topov, so imenovali \xc5\xa1palet.\n_START_SECTION_\nEtimologija\n_START_PARAGRAPH_\nBeseda izhaja iz francoskega jezika, prilagojena iz italijanskega merlone, po mo\xc5\xbenosti skraj\xc5\xa1ani obliki mergola, ki je povezana z latinsko mergae (vile za seno) ali iz pomanj\xc5\xa1anega moerulus, od murus ali moerus (zid). Alternativa ka\xc5\xbee, da je srednjeve\xc5\xa1ko latinsko merulus (omenjen od konca 10. stoletja) pomenil pomanj\xc5\xa1evalnico latinskega merle, ki izra\xc5\xbea podobo \xc2\xbb\xc4\x8drne ptice\xc2\xab, ki sedi na steni.\n_START_SECTION_\nDel obzidja\n_START_PARAGRAPH_\nKot bistveni del obzidja so cine uporabljali na utrdbah tiso\xc4\x8dletja. Najbolj znani primeri se pojavljajo na srednjeve\xc5\xa1kih zgradbah, ki imajo obzidje. \xc4\x8ceprav obrambne, so lahko privla\xc4\x8dno oblikovane, kar je imelo tudi dekorativno funkcijo. Nekatere (predvsem mlaj\xc5\xa1e) zgradbe imajo la\xc5\xbeno \xc2\xbbdekorativno obzidje\xc2\xab. Dve najbolj pomembni evropski srednjeve\xc5\xa1ki razli\xc4\x8dici oblik cin so cine Gibelinov in Gvelfov, ki so se kon\xc4\x8dale v zgornjem delu v obliki lastovi\xc4\x8djega repa, medtem ko so kasnej\xc5\xa1e obi\xc4\x8dajno pravokotne oblike._NEWLINE_Druge oblike so \xc5\xa1e: \xc5\xa1iroke, stre\xc5\xa1ne, na oslovski rep, trikoni\xc4\x8dne, oblika \xc5\xa1tiriperesne deteljice, \xc5\xa1\xc4\x8ditasta, v obliki cveta, okroglolo\xc4\x8dne (tipi\xc4\x8dno islamska in v afri\xc5\xa1kem svetu), piramidasta, itd, odvisno bodisi od vrste pri\xc4\x8dakovanih napadov ali estetskih vidikov._NEWLINE_V rimskih \xc4\x8dasih so imele cine zadostno \xc5\xa1irino, da so nudile zavetje enemu \xc4\x8dloveku. Z novim oro\xc5\xbejem v srednjem veku (vklju\xc4\x8dno s samostreli in prvih strelnim oro\xc5\xbejem), so bile cine raz\xc5\xa1irjene in opremljene z luknjo razli\xc4\x8dnih dimenzij in oblik. Od 13. stoletja dalje, so lahko cine uporabljali tudi kot obrnjena lesena polkna; ta dodana dodatna za\xc5\xa1\xc4\x8dita na majhnem prostoru je omogo\xc4\x8dala streljanje navzdol blizu spodnjemu delu zidu. Polkna (znan tudi kot mantlets) je bilo mogo\xc4\x8de odpreti z roko ali s pomo\xc4\x8djo \xc5\xa1kripca.\n_START_SECTION_\nKasnej\xc5\xa1a uporaba\n_START_PARAGRAPH_\nPo izumu topov so bili prisiljeni utrdbe na\xc4\x8drtovati druga\xc4\x8de, saj cine niso ve\xc4\x8d slu\xc5\xbeile svojemu namenu. Ponovno so se pojavile kasneje kot dekorativni element v stavbah, zgrajenih v neogotskem slogu 19. stoletja.'