b'\n_START_ARTICLE_\nMilanska vojvodina\n_START_SECTION_\nVisconti (1395-1447)\n_START_PARAGRAPH_\nV za\xc4\x8detku \xc5\xa1tirinajstega stoletja je bila Milanska pokrajina sinjorija dinastije Visconti. Vojvodina je nastala leta 1395, ko je nem\xc5\xa1ko-\xc4\x8de\xc5\xa1ki kralj Vaclav IV. Luksembur\xc5\xa1ki podelil vojvodski naslov svojemu predstavniku v Milanu Gian Galeazzu Viscontiju. Z naslovom je novi vojvoda prejel dovoljenje, da se na novem grbu upodobi njegov simbol, ka\xc4\x8da, skupno s cesarjevim orlom. Po dveh letih je Vaclav podelil naslov dux Lombardiae, s katerim je bila priznana Viscontijem oblast nad ozemljem, ki je bilo v njihovi posesti._NEWLINE_Gian Galeazzo je pridobil dr\xc5\xbeavi veliko ozemlja, ki ga je pa njegov sin in naslednik Giovanni Maria ve\xc4\x8dinoma spet izgubil. Po Giovannijevi smrti je njegov brat Filippo Maria nadaljeval o\xc4\x8detovo ekspanzionisti\xc4\x8dno politiko. Dolgo let se je boril z Bene\xc5\xa1ko republiko, dokler ni bil leta 1433 podpisan mirovni sporazum, s katerim je Milano prepustil Benetkam Brescio in Bergamo._NEWLINE_V sporu, ki se je vnel med An\xc5\xbeujci in Aragonci za posest neapeljske krone leta 1435, se je Filippo zavezal z Bene\xc4\x8dani in Firencami proti Aragoncem, pozneje pa je pre\xc5\xa1el v nasprotni tabor, vendar so ga prej\xc5\xa1nji zavezniki premagali in Filippo je moral odstopiti \xc5\xa1e ve\xc4\x8d ozemlja Bene\xc4\x8danom. Omembe vredno je, da je v teh bitkah poveljeval bene\xc5\xa1ke sile najemnik Francesco Sforza, kateremu je z mirovno pogodbo Filippo dal svojo h\xc4\x8der za \xc5\xbeeno in mesto Cremona kot doto.\n_START_SECTION_\nObseg vojvodine\n_START_PARAGRAPH_\nZa \xc4\x8dasa vladanja Gian Galeazza, ki je umrl leta 1402, je vojvodina dosegla najve\xc4\x8dji obseg. V naslednjih desetletjih so se dr\xc5\xbeavna posestva vedno bolj kr\xc4\x8dila, dokler niso zavzemala samo ozemlje med \xc5\xa0vico in rekami Ticino, Pad in Adda ter del ozemelj Mantove in Cremone.\n_START_SECTION_\nSforza\n_START_PARAGRAPH_\nFilippo Maria je bil zadnji mo\xc5\xa1ki naslednik Viscontijev. Ko je leta 1447 umrl brez potomcev, so milanski plemi\xc4\x8di proglasili republiko. Za obrambo pred Bene\xc5\xa1ko republiko so imenovali istega Francesca Sforzo, Filippovega zeta, ki je pred leti vodil bene\xc5\xa1ke \xc4\x8dete.\n_START_SECTION_\nFrancesco Sforza (1449-1466)\n_START_PARAGRAPH_\nSforza je bil sposoben voj\xc5\xa1\xc4\x8dak in razgledan politik in ob prvi krizi republike, ki se je pojavila \xc5\xbee \xc4\x8dez par let, je dosegel ukinitev same republike. Sforza je bil imenovan za milanskega vojvodo in dr\xc5\xbeava je postala ponovno vojvodina. Bene\xc4\x8dani so \xc5\xa1e vedno aktivno sodelovali v vojnah, ki so se v tistem \xc4\x8dasu odvijale na Apeninskem polotoku, vendar so po zavzetju Carigrada s strani Turkov morali braniti predvsem egejska posestva. Zato so pristali na zaklju\xc4\x8dek bojevanja na italijanskih tleh, ki ga je predlagal Lorenzo Veli\xc4\x8dastni, in so podpisali mir v Lodiju. Ta dogovor je priznal Alfonza Aragonskega za neapeljskega kralja in Francesca Sforzo za milanskega vojvodo. Mir je trajal le do smrti Lorenza Veli\xc4\x8dastnega leta 1492, oziroma do vdora Karla VIII. v Italijo leta 1494.\n_START_SECTION_\nGaleazzo Maria Sforza (1466-1476)\n_START_PARAGRAPH_\nKo je Francesco Sforza umrl leta 1466, ga je nasledil prvorojenec Galeazzo Maria Sforza, ki je bil cini\xc4\x8den in despotski vladar. Kljub temu se je pod njegovim vladanjem gospodarstvo dr\xc5\xbeave mo\xc4\x8dno razvilo. Uvedeno je bilo pridelovanje ri\xc5\xbea in gojenje sviloprejk. Zanimivo je, da je Galeazzo Maria podpiral zdravstveno varstvo, ki ga je bil njegov o\xc4\x8de ustanovil za uslu\xc5\xbebence in kmetijske delavce, \xc4\x8deprav so zgodovinarji mneja, da tega ni po\xc4\x8del iz \xc4\x8dlovekoljubja, temve\xc4\x8d zaradi prepri\xc4\x8danja, da so invalidni delavci izguba za ekonomijo._NEWLINE_Ostale reforme, ki jih je uvedel Galeazzo, so bile inovativne in v nasprotstvu z ustaljeno politiko njegovega o\xc4\x8deta, ki je predvsem \xc5\xbeelel ohraniti concordia partium, se pravi soglasje med socialnimi sloji prebivalstva v dr\xc5\xbeavi. Zato so nekatere naletele na neodobravanje ljudstva. _NEWLINE_Galeazzo Maria Sforza je uvedel nov kovanec, desetgramski srebrnik z njegovo podobo. Potrdil je nove statute za trgovinske cehe. Zmanj\xc5\xa1al je ekonomske privilegije plemi\xc4\x8dev in ustanovil razko\xc5\xa1en dvor po zgledu drugih itaijanskih vladarjev. V ta namen je spremenil staro trdnjavo, splo\xc5\xa1no imenovano grad (castello), v razko\xc5\xa1no gra\xc5\xa1\xc4\x8dino, ki je \xc5\xa1e danes eden od simbolov Milana \xe2\x80\x93 castello Sforzesco. Med letoma 1471 in 1476 je gostil flamsko glasbeno skupino za kapelo v tem gradu. V istem letu 1471 je pooblastil Panfila Castaldija, da je ustanovil tiskarno v Milanu, ki je izdala veliko pomembnih knjig._NEWLINE_Morda vse te novosti, bolj verjetno pa o\xc5\xa1abno in brezobzirno Galeazzovo vedenje, so privedle do zarote in uboja mladega vojvode leta 1476.\n_START_SECTION_\nGian Galeazzo Maria Sforza (1476-1494)\n_START_PARAGRAPH_\nGaleazza je nasledil sedemletni sin Gian Galeazzo Maria z regentstvom matere Bone. Za regentstvo se je potegoval tudi Ludovico, brat Galeazza in stric malega Gian Galeazza, in leta 1480 mu je tudi uspelo, da je prevzel Bonino mesto. Gian Galeazzo je bil konfiniran v pavijski grad, kjer je leta 1494 umrl v nepojasnjenih okoli\xc5\xa1\xc4\x8dinah. Njegova vdova, Izabela Aragonska, je bila vnukinja Ferdinanda I. Neapeljskega in Gian Galeazzova smrt je povzro\xc4\x8dila hudo nasprotovanje Ludovicu s strani Aragoncev. V odgovor je Ludovico prepri\xc4\x8dal francoskega kralja Karla VIII., da ima pravico do Neapeljskega prestola, saj je bil Neapelj do leta 1442 last An\xc5\xbeujcev. Karel je dejansko vdrl na Apeninski polotok in zavzel Neapeljsko kraljestvo, s \xc4\x8dimer se je za\xc4\x8delo obdobje italijanskih vojn.\n_START_SECTION_\nLudovico il Moro (1480-1499)\n_START_PARAGRAPH_\nLudovico Maria Sforza, splo\xc5\xa1no imenovan il Moro zaradi bujnih \xc4\x8drnih las, je bil drzen politik. Ko se je njegovemu francoskemu zavezniku zoperstavila koalicija Bene\xc5\xa1ke republike, Pape\xc5\xa1ke dr\xc5\xbeave in drugih, je spremenil svoje stali\xc5\xa1\xc4\x8de in se pridru\xc5\xbeil novemu zavezni\xc5\xa1tvu. Francozi tega niso pozabili. Po Karlovi smrti se je njegov naslednik Ludvik XII. Francoski predstavil kot dedni upravi\xc4\x8denec do Milanske vojvodine, v kolikor vnuk Valentine Visconti, h\xc4\x8dere Gian Galeazza Visconti. Valentinina poro\xc4\x8dna pogodba je namre\xc4\x8d zagotavljala vojvodski naslov njenim potomcem v slu\xc4\x8daju izumrtja Viscontijev. Ludvik Francoski je leta 1499 s pomo\xc4\x8djo \xc5\xa1vicarskih najemni\xc5\xa1kih \xc4\x8det napadel Milan in premagal Ludovica Mora, ki je v njegovem ujetni\xc5\xa1tvu v Franciji umrl leta 1508.\n_START_SECTION_\nFrancozi in \xc5\xa0vicarji (1499-1521)\n_START_PARAGRAPH_\nFrancozi so ostali na vladi Milanske vojvodine od leta 1499 do leta 1512, ko jih je odstavila \xc5\xa1vicarska vojska. Franc I. Francoski, naslednik Ludvika XII, je namre\xc4\x8d zavrnil zahtevo kantona Graub\xc3\xbcnden po povi\xc5\xa1anju dogovorjene dajatve za \xc5\xa1vicarske najemnike v francoski vojski. Vojaki so zaradi tega zapustili njegove \xc4\x8dete, zavzeli Milano in se za\xc4\x8dasno priklju\xc4\x8dili nasprotnemu taboru. \xc5\xa0vicarji so ostali na oblasti Milanske vojvodine tri leta, \xc4\x8deprav je bil formalni vladar Morov sin Massimiliano Sforza._NEWLINE_Po porazu, ki so ga do\xc5\xbeivele \xc5\xa1vicarske \xc4\x8dete leta 1515, so se vrnili v Milano Francozi. Odstavili so Massimiliana in direktno vladali do leta 1521.\n_START_SECTION_\nFrancesco I. Sforza (1521-1535)\n_START_PARAGRAPH_\nV okviru italijanskih vojn je leta 1521 Milanska vojvodina pre\xc5\xa1la pod Sveto Rimsko cesarstvo in Karel V. Habsbur\xc5\xa1ki je postavil na prestol Franca I. Sforza, Massimilianovega brata. Ko se je po nekaj letih ustanovila Cogna\xc5\xa1ka liga proti cesarju Karlu, se ji je pridru\xc5\xbeil tudi Franc I. Sforza. Cesarjeva vojska ga je sicer kmalu premagala, a uspelo mu je obdr\xc5\xbeati nekaj ozemlja. Bene\xc5\xa1ka republika je namre\xc4\x8d odstopila Karlu apulijsko obalo v zameno za samostojnost Milanske vojvodine, ki je bila zanjo strate\xc5\xa1kega pomena. Leta 1535 je Franc umrl brez potomcev in odprlo se je novo nasledstveno vpra\xc5\xa1anje.\n_START_SECTION_\n\xc5\xa0panci (1559-1714)\n_START_PARAGRAPH_\nFrancozi in \xc5\xa0panci so se dolgo prepirali za posest Milana. Karel V. je enostavno proglasil biv\xc5\xa1o vojvodino za svoj fevd in ga je dal v upravo sinu Filipu. To je bilo potrjeno leta 1559 z mirovno pogodbo v Cateau-Cambr\xc3\xa9sis, ki je zaklju\xc4\x8dila italijanske vojne._NEWLINE_Obdobje \xc5\xa1panske nadoblasti ni bilo ugodno za razvoj Milana in njegovega ozemlja. Visoki davki in slaba administracija so zavirali industrijo in obrt, splo\xc5\xa1na rev\xc5\xa1\xc4\x8dina je povzro\xc4\x8dila rast organiziranega kriminala in moralne izprijenosti. Stanje se je poslab\xc5\xa1alo z epidemijami kuge leta 1576 in 1630, ki so pobrale ve\xc4\x8dino delovne sile in popolnoma ohromile gospodarstvo. Ogromen \xc5\xa0panski imperij ni mogel biti zadosti prisoten v vseh svojih de\xc5\xbeelah, pa tudi ni imel dovolj ekonomskih sredstev za podpiranje lokalnih gospodarstev. Edina ekonomska dejavnost, ki je v tej dobi uspevala, so bile \xc5\xbeelezarne in metalurgija. _NEWLINE_Po zaklju\xc4\x8dku \xc5\xa1panske nasledstvene vojne je Milanska vojvodina pripadla avstrijski veji Habsbur\xc5\xbeanov.\n_START_SECTION_\nAvstrijci (1714-1796)\n_START_PARAGRAPH_\nMilanska vojvodina je bila zdru\xc5\xbeena z Vojvodino Mantova, vendar je skupna povr\xc5\xa1ina obsegala komaj dve tretjini nekdanje dr\xc5\xbeave, saj so bila izklju\xc4\x8dena vsa ostala ozemlja dana\xc5\xa1nje Lombardije._NEWLINE_Med avstrijskim vladanjem so bile izvedene pomembne reforme, saj so Habsbur\xc5\xbeani \xc5\xa1irili svoj razsvetljeni absolutizem tudi v pridobljenih de\xc5\xbeelah. Odpravljena je bila cerkvena cenzura, urejen dr\xc5\xbeavni kataster in dav\xc4\x8dni sistem. Podprta je bila proizvodnja, predvsem pridobivanje svile, metalurgija in izdelovanje oro\xc5\xbeja.\n_START_SECTION_\nNapoleonova ureditev in ukinitev vojvodine (1797-1815)\n_START_PARAGRAPH_\nPo Napoleonovih zmagah v severni Italiji so leta 1796 Francozi ustvarili na ozemlju Milanske vojvodine Transpadansko republiko, ki se je \xc5\xbee po nekaj mesecih zdru\xc5\xbeila s Cispadansko republiko v novonastalo Cisalpinsko republiko s prestolnico Milano. Z Dunajskim kongresom leta 1815 je bila Milanska vojvodina dokon\xc4\x8dno ukinjena in njena ozemlja so bila vklju\xc4\x8dena v Lombardsko-bene\xc5\xa1ko kraljestvo, formalno samostojno dr\xc5\xbeavo, a dejansko del avstrijskega imperija.'