b'\n_START_ARTICLE_\nEdward Burne-Jones\n_START_SECTION_\nPoroka in dru\xc5\xbeina\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1856 je Burne-Jonesa anga\xc5\xbeirala Georgiana "Georgie" MacDonald (1840-1920), ena od sester MacDonald. U\xc4\x8dila se je slikarstva in je bila sestra Burne-Jonesovega starega \xc5\xa1olskega prijatelja. Par se je poro\xc4\x8dil leta 1860, po tem ko je opravila z lesorezom in postala tesna prijateljica George Eliot. (Druga sestra MacDonald se je poro\xc4\x8dila z umetnikom sirom Edwardom Poynterjem, \xc5\xa1e ena sestra se je poro\xc4\x8dila s kovinarjem Alfredom Baldwinom in je bila mati predsednika vlade Stanleyja Baldwina, \xc5\xa1e ena sestra pa je bila mati Rudyarda Kiplinga. Kipling in Baldwin sta bila tako ne\xc4\x8daka Burne-Jonesa)._NEWLINE_Georgiana je rodila sina Filipa leta 1861. Drugi sin, rojen pozimi 1864, medtem ko je bila Georgiana te\xc5\xbeko bolana s \xc5\xa1krlatinko, je umrl kmalu po rojstvu. Dru\xc5\xbeina se je kmalu preselila na Kensington Square 41 in tam je bila leta 1866 rojena h\xc4\x8di Margareta. Leta 1867 so se Burne-Jones in njegova dru\xc5\xbeina naselili v Grange, hi\xc5\xa1i iz 18. stoletja, ki je bila postavljena na velikem vrtu v North Endu v Fulhamu v Londonu. V ve\xc4\x8dini 1870-ih Burne-Jones ni razstavljal zaradi sovra\xc5\xbenih napadov v tisku in strastne afere (opisano kot \xc2\xbb\xc4\x8dustveni vrhunec njegovega \xc5\xbeivljenja\xc2\xab\xc2\xa0z gr\xc5\xa1kim modelom Mario Zambaco, ki je se je kon\xc4\x8dala s tem, da je posku\xc5\xa1ala narediti samomor, ko se je vrgla v Regentov kanal. V teh te\xc5\xbekih letih je Georgiana razvila tesno prijateljstvo z Morrisom, \xc4\x8digar \xc5\xbeena Jane se je zaljubila v Rossettija. Morris in Georgie sta se lahko ljubila, \xc4\x8de pa je prosil, naj zapusti mo\xc5\xbea, ga je zavrnila. Na koncu sta z Burne-Jonesom ostala skupaj, prav tako Morrisa, a sta si bila Morris in Georgiana do konca svojega \xc5\xbeivljenja blizu._NEWLINE_Leta 1880 so Burne-Joneses kupili Prospect House v Rottingdeanu, v bli\xc5\xbeini Brightona v Sussexu, in sicer kot svojo po\xc4\x8ditni\xc5\xa1ko hi\xc5\xa1o in kmalu \xc5\xa1e v Aubrey Cottage ustvarili North End House, ki odra\xc5\xbea dejstvo, da je njihov Fulhamov dom na North End Roadu. (Leta kasneje, leta 1923 sta sir Roderick Jones, vodja podjetja Reuters in njegova \xc5\xbeena, dramatik in romanopisec Enid Bagnold, dodala sosednjo gotsko hi\xc5\xa1o, ki je postala navdih in postavitev za njeno igro The Chalk Garden)._NEWLINE_Njegova sin Filip, ki je postala uspe\xc5\xa1en portretni slikar, je umrl leta 1926. Njegova obo\xc5\xbeevana h\xc4\x8derka Margaret (umrla leta 1953) se je poro\xc4\x8dila z Johnom Williamom Mackailom (1850-1945), prijateljem in Morrisovim biografom ter profesorjem poezije v Oxfordu od leta 1911, 1916. Njuni otroci so bili romanopisci Angela Thirkell in Denis Mackail.\n_START_SECTION_\nZgodnja leta: Rossetti in Morris\n_START_PARAGRAPH_\nBurne-Jones je neko\xc4\x8d priznal, da je po odhodu iz Oxforda \xc2\xbbna\xc5\xa1el sebe pri petindvajsetih, kar bi moral biti pri petnajstih\xc2\xab. Kot tehni\xc4\x8dni risar ni imel rednega usposabljanja in ni imel zaupanja v znanost. Toda njegova izredna sposobnost za izumljanje kot oblikovalca je bila \xc5\xbee dozorela; njegov um je bil bogat s poznavanjem klasi\xc4\x8dnih zgodb in srednjeve\xc5\xa1kih romanc, ki so jih bile polne  slikarske teme in si je prizadeval, da bi svoje sposobnosti izoblikoval z odlo\xc4\x8dnim delom, pri\xc4\x8da z ne\xc5\xa1tetimi risbami. Dela tega prvega obdobja vse bolj ali manj ka\xc5\xbeejo Rossettijev vpliv; vendar se \xc5\xbee od starej\xc5\xa1ega mojstrovega sloga razlikujejo po bolj preprostem, vendar manj intenzivnem izdelovanju domiselnih podrobnosti. Mnoge risbe so s peresom in \xc4\x8drnilom na velumu (vrsti pergamenta), odli\xc4\x8dno kon\xc4\x8dane, od katerih je Waxen Image (1856) ena prvih in najbolj\xc5\xa1ih primerov. \xc4\x8ceprav predmet, medij in na\xc4\x8din izhajajo iz Rossetijevega navdiha, ni bil zgolj u\xc4\x8denec, ampak potencialni mojster. To je priznal tudi sam Rossetti, ki je \xc5\xbee davno izjavil, da ga nima ve\xc4\x8d kaj nau\xc4\x8diti. _NEWLINE_Prva oljna risba Burne-Jonesa je iz istega leta 1856. Leta 1857 je za Bradfield College naredil prvo od ogromno serij risb za vitraje. Leta 1858 je okrasil kabinet s Prioress\'s Tale iz Canterburyjskih povesti Geoffreya Chaucerja, svojo prvo neposredno ilustracijo dela pesnika, ki ga je posebej ljubil in ki ga je navdihoval z neskon\xc4\x8dnimi temami. Tako zgodaj zato vidimo, da je umetnik zaseden na vseh podro\xc4\x8djih, na katerih je delal._NEWLINE_Jeseni leta 1857 se je Burne-Jones pridru\xc5\xbeil Morrisu, Valentinu Prinsepu, J. R. Spencerju Stanhopeju in drugim v Rossettijevim nesre\xc4\x8dnem na\xc4\x8drtu za okra\xc5\xa1evanje sten v Oxford Union. Noben izmed slikarjev ni obvladal tehnike freske, njihove slike pa so se za\xc4\x8dele lu\xc5\xa1\xc4\x8diti iz zidov, preden so bile kon\xc4\x8dane. Leta 1859 je Burne-Jones opravil prvo potovanje v Italijo. Videl je Firence, Piso, Sieno, Benetke in druge kraje in zdi se, da so ne\xc5\xbenej\xc5\xa1i in romanti\xc4\x8dni Sien\xc4\x8dani zdeli privla\xc4\x8dnej\xc5\xa1i od katere koli druge \xc5\xa1ole. Rossetijev vpliv \xc5\xa1e vedno vztraja in je viden, morda bolj kot kdaj koli prej, v dveh akvarelih leta 1860, Klara in Sidonia von Bork.  Obe sliki ponazarjata gotski roman Sidonia the Sorceress, ki ga je leta 1849 izdala lady Wilde, prevod Sidonia von Bork: Die Klosterhexe (1847) Johanna Wilhelma Meinholda.\n_START_SECTION_\nDekorativna umetnost: Morris & Co.\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1861 je William Morris s partnerji Rossetti, Burne-Jones, Ford Madox Brown in Philip Webb ustanovil dekorativno umetni\xc5\xa1ko dru\xc5\xbebo Morris, Marshall, Faulkner & Co., skupaj s Charlesom Faulknerom in Petrom Paulom Marshallom, od katerih je bil prvi \xc4\x8dlan Oxfordske bratov\xc5\xa1\xc4\x8dine in slednji prijatelj Browna in Rossettija. V prospektu je bilo navedeno, da bi podjetje izdelovalo rezbarjenje, vitraje, kovinske izdelke, papirnate obloge, \xc4\x8dinc (tiskane tkanine) in preproge. Okrasitev cerkva je bilo od prvo pomembno dela podjetja. Delo, ki ga je podjetje pokazalo na mednarodni razstavi leta 1862, je privabilo veliko pozornosti in v nekaj letih je postalo cveto\xc4\x8de. Dve pomembni posvetni naro\xc4\x8dili sta pomagali k ugledu podjetja v poznih 1860-ih: kraljevi projekt v pala\xc4\x8di sv. Jakoba in \xc2\xbbzelena jedilnica\xc2\xab\xc2\xa0v Muzeju South Kensington (zdaj Victoria in Albert), kjer so iz leta 1867 vitraji in figure Burne-Jonesa. _NEWLINE_Leta 1871 je bila Morris & Co. odgovorna za okna na cerkvi Vseh svetih, ki jih je Burne-Jones izdelal za Alfreda Baldwina, svojega svaka. Podjetje je bilo leta 1875 reorganizirano kot Morris & Co., Burne-Jones pa je \xc5\xa1e naprej, do konca svoje kariere, oblikoval vitraje in kasneje tapiserije. Vitraji v Kristusovi cerkvi in druge stavbe v Oxfordu so od podjetja Morris & Co. Po  modelih Burne-Jonesa.  Stanmore Hall je bilo zadnje ve\xc4\x8dje dekorativno naro\xc4\x8dilo, ki ga je Morris & Co. izdelal pred Morisovo smrtjo leta 1896. To je bilo tudi najobse\xc5\xbenej\xc5\xa1e naro\xc4\x8dilo, ki ga je podjetje opravilo, z vrsto tapiserij, ki so temeljile na zgodbi o svetem gralu za jedilnico, s figurami Burne-Jonesa. _NEWLINE_Leta 1891 je bil Jones izvoljen za \xc4\x8dlana zdru\xc5\xbeenja Art Worksers Guild.\n_START_SECTION_\nSlikarstvo\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1864 je bil Burne-Jones izvoljen za dru\xc5\xbeabnika Dru\xc5\xa1tva slikarjev v akvarelu (znan tudi kot Old Water-Color Society), in razstavljal med drugimi deli Usmiljenega viteza, prvo sliko, ki je v celoti razkrila njegovo zrelo osebnost kot umetnika. Naslednjih \xc5\xa1est let je v isti galeriji razstavil serijo finih akvarelov. Leta 1866 je gospa Cassavetti naro\xc4\x8dila Burne-Jonesu, naj naslika njeno h\xc4\x8derko Mario Zambaco v Kupid najde Psiho, uvod, ki je pripeljal do njune tragi\xc4\x8dne afere. Leta 1870 je Burne-Jones odstopil iz \xc4\x8dlanstva po sporih o njegovi sliki Fillis in Demofoen. Zna\xc4\x8dilnosti Marije Zambaco so bile jasno prepoznavne v komaj oble\xc4\x8deni Fillis (kot so v ve\xc4\x8dini najbolj\xc5\xa1ih del Burne-Jonesa), nepokrita golota Demofoena skupaj s predlogom \xc5\xbeenske spolne odlo\xc4\x8dnosti pa je bila nadlegovanje viktorijanske senzibilnosti. Burne-Jones je bil napro\xc5\xa1en, da naredi rahlo spremembo, vendar je namesto tega \xc2\xbbumaknil ne samo sliko iz stene, temve\xc4\x8d sebe samega\xc2\xab\xc2\xa0._NEWLINE_V naslednjih sedmih letih, od 1870 do 1877, sta bili razstavljeni le dve njegovi deli. To sta bila dva akvarela, prikazana v Galeriji Dudley leta 1873, ena izmed njih lepa Ljubezen med ru\xc5\xa1evinami, ki so jo dvajset let kasneje uni\xc4\x8dili s \xc4\x8di\xc5\xa1\xc4\x8denjem. To tiho obdobje pa je bilo ena sama proizvodnja. Do sedaj Burne-Jones je delal skoraj v celoti akvarele. Zdaj je za\xc4\x8del s \xc5\xa1tevilnimi velikimi slikami v olju, delal na njih in imel vedno nekaj v roki. Prva Briar Rose serija, Laus Veneris, Zlate stopnice, serija Pygmalion in Venerino ogledalo so med na\xc4\x8drtovanimi in zaklju\xc4\x8denimi deli ali so v teh letih izvajala. Ta leta so tudi za\xc4\x8detek partnerstva Burne-Jonesa z likovnim fotografom Frederikom Hollyerjem, katerega reprodukcije slik in zlasti risbe so v naslednjih desetletjih razkrivale \xc5\xa1ir\xc5\xa1emu ob\xc4\x8dinstvu Burne-Jonesova dela. _NEWLINE_Nazadnje, maja 1877, je pri\xc5\xa1el dan priznanja z odprtjem prve razstave galerije Grosvenor, ko so bili prikazani Dnevi ustvarjanja, Zapeljevanje Merlina in Venerino ogledalo. Burne-Jones je sledil signalu uspeha teh slik z Laus Venus, Chant d\'Amour, Pan in Psihe ter drugimi deli, ki so bila razstavljena leta 1878. Ve\xc4\x8dina teh slik je naslikana v briljantnih barvah. Sprememba je opazna naslednje leto, 1879, v Oznanjenju in v \xc5\xa1tirih slikah, ki sestavljajo drugo serijo Pygmalion in Slika; prve od teh, ene najpreprostej\xc5\xa1ih in najbolj popolnih umetnikovih del, so podrejene in trezne; v poznej\xc5\xa1ih je bil posku\xc5\xa1an sistem mehkih in ne\xc5\xbenih barv, a ne s popolnim uspehom. Podobna temperamentnost barv ozna\xc4\x8duje Zlate stopnice, sliko ki je bila prvi\xc4\x8d razstavljena leta 1880. Skoraj mra\xc4\x8dno Kolo sre\xc4\x8de je bilo prikazano leta 1883, leta 1884 pa Kralj Cophetua in bera\xc4\x8dica, v kateri si je Burne-Jones \xc5\xa1e enkrat privo\xc5\xa1\xc4\x8dil svojo ljubezen do \xc4\x8dudovitih barv, izpopolnjenih v \xc4\x8dasu samonadzora. Nato se je obrnil na dva pomembna nabora slik, \xc5\xa0ipek in Perzejeva zgodba, \xc4\x8deprav jih ni kon\xc4\x8dal kar nekaj let. _NEWLINE_Burne-Jones je bil izvoljen za sodelavca Kraljeve akademije leta 1885, naslednje leto pa je na akademiji razstavljal Globine morja, sliko mlade morske deklice, ki se je nezavedno utopila v nenavadnosti svoje ljubezni. Ta slika prina\xc5\xa1a navaden \xc4\x8duda\xc5\xa1ki \xc5\xa1arm tragi\xc4\x8dne ironije spo\xc4\x8detja in usodo usmrtitve, ki najde mesto med deli Burne-Jonesa. Leta 1893 je formalno odstopil iz zveze. Ena od serij Perseus je bila razstavljena leta 1887, \xc5\xa1e dve leta 1888, Medeninast stolp, navdihnjen z isto legendo. Leta 1890 je bila druga serija The Legend of Briar Rose razstavljena sama in osvojila naj\xc5\xa1ir\xc5\xa1e ob\xc4\x8dudovanje. Ogromen akvarel, Zvezda Betlehema, naslikana za korporacijo v Birminghamu, je bila razstavljena leta 1891. Dolga bolezen je nekaj \xc4\x8dasa onemogo\xc4\x8dala dejavnost slikarja, ki je bil ob ponovnem zagonu zelo zaposlen z dekorativnimi shemami. Razstava njegovega dela je bila v novi galeriji pozimi 1892-1893. V to obdobje sodi ve\xc4\x8d njegovih sorazmerno majhnih portretov. Leta 1894 je Burne-Jones postal baronet. Slabo zdravje je spet prekinilo napredovanje njegovih del, med njimi tudi velikanskega Arthur v Avalonu. V zimskem \xc4\x8dasu po njegovi smrti je bila v Novi galeriji druga razstava njegovih del in razstava njegovih risb (vklju\xc4\x8dno z nekaterimi o\xc4\x8darljivo duhovitimi risbami za otroke) v Klubu likovnih umetnosti Burlington.\n_START_SECTION_\nOblikovanje za gledali\xc5\xa1\xc4\x8de\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1894 je gledali\xc5\xa1ki vodja in igralec Henry Irving naro\xc4\x8dil Burne-Jonesu, da oblikuje komplete in kostume gledali\xc5\xa1\xc4\x8da Lyceum za produkcijo Kralja Arthurja J. Comynsa Carra, ki je bil pokrovitelj Burne-Jonesa in direktor nove galerije ter dramatik. Irving je igral kralja Arthurja in Ellena Terry kot Guinevera in obiskala Ameriko po Londonu . Burne-Jones je sprejel naro\xc4\x8dilo z nekaj navdu\xc5\xa1enja, vendar je bila razo\xc4\x8daran s kon\xc4\x8dnim rezultatom. Svoji prijateljici Helen Mary Gaskell (znano tudi kot May) je napisal \xc2\xbbOklep je dober - z njimi se je bole\xc4\x8de ... Sovra\xc5\xbeim oder, ne povej - ampak ja\xc2\xab.\n_START_SECTION_\nEstetika\n_START_PARAGRAPH_\nSlike Burne-Jonesa so bile ena vrsta razvijajo\xc4\x8de se tapiserije esteticizma od 1860-ih do 1880-ih, ki je upo\xc5\xa1tevala, da je treba umetnost vrednotiti kot predmet lepote, ki ustvarja senzualni odziv, in ne za zgodbo ali moralno implicitno vsebino. V mnogih pogledih je bilo to nasprotje idealom Ruskina in zgodnjih prerafaelitov. [27] Cilj Burne-Jonesa v umetnosti je najbolje podan v nekaj njegovih besedah, napisanih prijatelju:_NEWLINE_Mislim na sliko kot lepe, romanti\xc4\x8dne sanje o ne\xc4\x8dem, kar nikoli ni bilo in nikoli ne bo - v lu\xc4\x8di bolj\xc5\xa1e od katere koli svetlobe, ki je kdaj sijala - v de\xc5\xbeeli nih\xc4\x8de ne more definirati ali zapomniti, samo \xc5\xbeelja - in oblike, ki so bo\xc5\xbeansko lepe - in potem se prebudim z zbujanjem Brynhilde._NEWLINE_Noben umetnik ni bil bolj blizu resni\xc4\x8dno svojemu cilju. Ideali, ki so jih odlo\xc4\x8dno zasledovali, so sposobni povzro\xc4\x8diti zamere sveta, Burne-Jones pa se je sre\xc4\x8dal, pretrpel in osvojil izredno veliko jeznih kritik. Kolikor je bilo to usmerjeno proti pomanjkanju realizma v njegovih slikah, je bilo nebistveno. Zemlja, nebo, skale, drevesa, mo\xc5\xa1ki in \xc5\xbeenske Burne-Jonesa niso iz tega sveta; vendar so sami svet, ki je skladen s samim seboj in ima torej lastno resni\xc4\x8dnost. Polnjen z lepoto in s \xc4\x8duda\xc5\xa1kostjo sanj, nima ni\xc4\x8d sanjske neskladnosti. Vendar je vedno sanja\xc4\x8d, \xc4\x8digar narava prodira v ta dela, naravo iz so\xc4\x8dutja z bojem in napornim delovanjem. Mo\xc5\xa1ki in \xc5\xbeenske Burne-Jonesa so tudi sanja\xc4\x8di. To je bilo to, kar ga je bolj kot karkoli drugega oddaljilo od dobe, v katero se je rodil. Ampak on je imel v sebi \xc2\xbbupor iz dejstva\xc2\xab, ki bi ga oddaljil od aktualnosti katerega koli obdobja. Zdi se, da je ta kritika bolj utemeljena, ker je v njem odkrila pomanjkanje  zmagovalne energije in mojstrstva nad materiali, saj bi mu omogo\xc4\x8dila, da bi svoje koncepte izvedel v svoji prvotni intenzivnosti. Toda Burne-Jones je bil edinstveno zahteven v produkciji. Njegova industrija je bila neiz\xc4\x8drpna in bi morala biti, \xc4\x8de bi morala slediti nenehnemu pritisku njegovih idej. Katere koli napake, ki jih morda imajo njegove slike, imajo vedno temeljno vrsto zasnove; vedno so slike. Njegovo oblikovanje so bilo z umom romanti\xc4\x8dnega temperamenta, primernega za odkritje \xc4\x8dudovitih predmetov in navdu\xc5\xa1eno z veseljem v \xc4\x8disti in pestri barvi.\n_START_SECTION_\n\xc4\x8casti\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1881 je Burne-Jones prejel \xc4\x8dastno diplomo iz Oxforda in leta 1882 postal \xc4\x8dastni sodelavec. Leta 1885 je postal predsednik Dru\xc5\xa1tva umetnikov Birmingham. Pribli\xc5\xbeno takrat je za\xc4\x8del pisati svoje ime s pomi\xc5\xa1ljajem, samo - kot je zapisal kasneje - da bi se izognil \xc2\xbbuni\xc4\x8denju\xc2\xab\xc2\xa0v masi Jonesov. [28] Novembra 1893 se je spra\xc5\xa1eval ali bo sprejel naziv baronet na priporo\xc4\x8dilo odhajajo\xc4\x8dega premierja Williama Ewarta Gladstona, naslednjega februarja pa je zakonsko spremenil svoje ime v Burne-Jones. Formalno je bil oblikovan z baronet Rottingdean, v okro\xc5\xbeju Sussex in Grange v \xc5\xbeupniji Fulham, v okro\xc5\xbeju Londona v baronet Zdru\xc5\xbeenega kraljestva 3. maja 1894 , toda ostal nesre\xc4\x8den glede sprejemanja \xc4\x8dasti, ki se je gnusil njegovemu socialisti\xc4\x8dnemu prijatelju Morrisu in ga je zanikala njegova enako socialisti\xc4\x8dna \xc5\xbeena Georgiana. Samo njegov sin Filip, ki se je pome\xc5\xa1al z dru\xc5\xbebo vali\xc5\xbeanskega princa in bi naslov podedoval, ga je resni\xc4\x8dno \xc5\xbeelel._NEWLINE_Morris je umrl leta 1898. Utrpel je napad gripe, si nekoliko opomogel, ko se je stanje nenadoma poslab\xc5\xa1alo in je umrl 17. junija 1898 . \xc5\xa0est dni kasneje je ob intervenciji vali\xc5\xbeanskega princa v Westminster Abbey potekala spominska sve\xc4\x8danost. To je bilo prvi\xc4\x8d, da je bil umetnik tako po\xc4\x8da\xc5\xa1\xc4\x8den. Burne-Jones je bil pokopan v cerkvi sv. Margaretove v Rottingdeanu , mestu, ki ga je spoznal na poletnih dru\xc5\xbeinskih po\xc4\x8ditnicah._NEWLINE_Izvoljen \xc4\x8dlan Kraljevske akademije znanosti, pisem in likovnih umetnosti Belgije leta 1897 .\n_START_SECTION_\nVpliv\n_START_PARAGRAPH_\nBurne-Jones je mo\xc4\x8dno vplival na francosko slikarstvo. Od leta 1889 je bil tudi zelo vpliven med francoskimi slikarji simbolisti. [34] Njegovo delo je navdihnila poezija Swinburna, Poems & Ballads (1866) so bile posve\xc4\x8dene Burne-Jonesu._NEWLINE_Trije Burne-Jonesovi uspe\xc5\xa1ni pomo\xc4\x8dniki, John Melhuish Strudwick, T. M. Rooke in Charles Fairfax Murray, so imeli uspe\xc5\xa1ne slikarske kariere. Kasneje je Murray postal pomemben zbiratelj in spo\xc5\xa1tovan prodajalec umetnin. Med letoma 1903 in 1907 je prodal veliko del Burne-Jonesa in prerafaelitov v muzej in umetni\xc5\xa1ko galerijo v Birminghamu, in to pod tr\xc5\xbenimi vrednostmi. Birminghamski muzej in umetni\xc5\xa1ka galerija ima zdaj najve\xc4\x8djo zbirko del Burne-Jones na svetu, vklju\xc4\x8dno z velikim akvarelom Zvezda Betlehema, naro\xc4\x8dena za Galerijo leta 1897. Nekatere slike verjamejo, da so vplivale na mladega Tolkiena, po tem ko je  odra\xc5\xa1\xc4\x8dal v Birminghamu. _NEWLINE_Burne-Jones je prav tako mo\xc4\x8dno vplival na umetni\xc5\xa1ko skupino Birmingham, od 1890-ih naprej.'