b'\n_START_ARTICLE_\nElektri\xc4\x8dna kitara\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nPotreba po elektri\xc4\x8dnih kitarah je nastala v obdobju big band zasedb, saj takratne kitare niso bile dovolj glasne za takratne instrumente jazz zasedb v 30-ih in 40. letih. Prve elektri\xc4\x8dne kitare so bile narejene iz votlih trupov akusti\xc4\x8dnih kitar, na katere so pritrdili magnete._NEWLINE_Elektri\xc4\x8dno kitaro so prvi uporabljali jazzovski kitaristi, ki so uporabljali hollow-body in\xc5\xa1trumente za mo\xc4\x8dnej\xc5\xa1i in jasnej\xc5\xa1i zvok v ve\xc4\x8djih dvoranah. Prve elektri\xc4\x8dne kitare so bile hollow-body akusti\xc4\x8dni in\xc5\xa1trumenti z magneti, ki jih je izumila Rickenbaker company leta 1931. Eno prvih elektri\xc4\x8dnih kitar je naredil Les Paul, prva komercialno uspe\xc5\xa1na kitara pa je bila Fender Esquire leta 1950. Elektri\xc4\x8dna kitara je bila klju\xc4\x8dni in\xc5\xa1trument v ve\xc4\x8dini glasbenih zvrsteh v poznih \xc5\xa1tiridesetih, kot so chikago blues, rock\'n roll in blues rock v \xc5\xa1estdesetih. Uporabljena je bila tudi v druga\xc4\x8dnih zvrsteh, vklju\xc4\x8dno s country music in celo v nekaterih zvrsteh sodobne klasi\xc4\x8dne glasbe._NEWLINE_Elektri\xc4\x8dne kitare so bile prvotno narejene po izbiri izdelovalcev kitar in elektronskih navdu\xc5\xa1encev. Izumitelj kitar Les Paul je eksperimentiral z mikrofoni, ki so bili povezani s kitaro. Nekaj prvih elektri\xc4\x8dnih kitar je bilo narejenih tako, da so hollow-body akusti\xc4\x8dnim kitaram dodali magnete. Ta tip kitare je prvi\xc4\x8d proizvedla Electro String Instrument Corporation v Los Santosu pod vodstvom Adolpha Rickenbacherja in George Beauchamp, leta 1932. Njun prvi model je izdelal Harry Watson, rokodelec pri Electro String Company. Novo kitaro so pri Electro Stringu poimenovali Rickenbacker, po njenem izumitelju in je prva svoje vrste. Prvi nastop z elektri\xc4\x8dno kitaro z oja\xc4\x8devalcem je bil nastop kitarista Gagea Brewerja leta 1932. The Wichita, Prve posnetke elektri\xc4\x8dnih kitar so posneli Hawaiian Style kitaristi kot so Andy Iona leta 1933. Bob Dunn iz Milton Brown\'s Musical Brownies je predstavil Hawaiisko elektri\xc4\x8dno kitaro zahodnemu Swingu s svojimi Dacca posnetki, skoraj povsem oddaljenih od Hawaiiskega glasbenega stila in bolj nagnjenih k Jazzu in Bluesu. Rey je bil umetnik, ki je pokazal in\xc5\xa1trument ob\xc4\x8dinstvu in kasneje razvil kitaro z jeklenim pedalom za Gibson Company. Zagovornik take kitare pa je bil tudi \xc5\xa1panski jazz kitarist George Barnes, ki jo je uporabil v dveh pesmih Sweetheart Land in It\'s a Low-Down Dirty Shame. Nekateri zgodovinarji so prvo pesem pripisali Eddieju Durhamu, vendar je njegov posnetek z Kansas City Five iz\xc5\xa1el \xc5\xa1ele 15 let kasneje. Durham je predstavil in\xc5\xa1trument mlademu Charlieju Christianu, ki je v svojem kratkem \xc5\xbeivljenju naredil in\xc5\xa1trument slaven, in je tudi znan kot prvi elektri\xc4\x8dni kitarist, imel pa je tudi ogromen vpliv na jazzovske kitariste._NEWLINE_Prvi kitaristi, ki so posneli plo\xc5\xa1\xc4\x8de so bili\xc2\xa0: Jack Miller (Orville Knapp Orch.), Alvino Rey (Phil Spitalney Orch.), Les Paul (Fred Warring Orch.), Danny Stewart (Andy Iona Orchestra), George Barnes (under many alias), Floyd Smith, Bill Broonzy, T-Bone Walker, George Van Eps, Charlie Christian (Benny Goodman Orch.) Tampa Red, Memphis Minnie, and Arthur Cruddup. Prve elektri\xc4\x8dne kitare so bile\xc2\xa0: Rickenbacker (prvotno imenovana Ro-Pat-In) leta 1932, Dobro leta 1933, National, AudioVox in Volu-tone leta 1934,Vega, Epiphone (Electrophone in Electar), in Gibson leta 1935 in druge v letu 1936. Danes najbolj poznana razli\xc4\x8dica elektri\xc4\x8dne kitare je solid body kitara, ki je narejena iz trdnega lesa, brez prostora znotraj kitare, ki bi povzro\xc4\x8dil odmevajo\xc4\x8d zvok. Rickenbacher, ki ga kasneje poznamo pod imenom Rickenbacker, pa je vseeno ponudil odlitek aluminijeve elektri\xc4\x8dne kitare iz jekla, ki so jo poimenovali The Frying pan ali po na\xc5\xa1e ponev, leta 1931. Kitara ima precej moderen zvok, ker pa ni iz lesa ima precej odmevajo\xc4\x8d zvok. Podjetje Audiovox je kupila Frying Pan od Rickenbacherja in proizvedla kitaro leta 1930, a je bila izdelana iz lesa._NEWLINE_Fender_NEWLINE_Leta 1946 je popravljalec radiev in izdelovalec in\xc5\xa1trumentov Leo Fender v svojem podjetju Fender Company izdelal prvo trgovsko uspe\xc5\xa1no solid-body kitaro, z enim samim magnetom, katero so poimenovali Esquire. Bila je odmik od tipi\xc4\x8dnih hollow-body jazz in\xc5\xa1trumentov tistega \xc4\x8dasa, zanjo pa so se takoj navdu\xc5\xa1ili Country izvajalci v Kaliforniji. Dvo-magnetno verzija Esquire so poimenovali Broadcaster. Kakorkoli, Gretsch pa je imel takrat na tr\xc5\xbei\xc5\xa1\xc4\x8du set bobnov enakega imena, zato je Fender kitaro preimenoval v Telecaster._NEWLINE_Vox_NEWLINE_Leta 1962 je Vox predstavil peterokotno Phantom kitaro, prvotno izdelano v Angliji, vendar je bila kmalu ponovno narejena v Alter EKO v Italiji. Leto kasneje je bila na podlagi te kitare izdelana Mark VI, kitara v obliki solze, ki ga je uporabljal Brian Jones iz The Roling Stones in kasneje Johnny Thunders iz The New York Dolls. Pri Voxu so eksperimentirali z efekti na trupu in elektroniko. V sredini \xc5\xa1estdesetih, ko je postal zvok 12 strunske kitare popularen, je Vox predstavil Phantom XII in Mark XII, 12 strunski elektri\xc4\x8dni kitari kot tudi Tempest XII ki je uporabljal bolj obi\xc4\x8dajen Fender stil, zato ju mnogokrat spregledano kot Vox klasika iz \xc5\xa1estdesetih. Nekaj kitar, ki so bile proizvedene v 60ih je bilo proizvedenih v Italiji. Vox je prav tako proizvajal tradicionalne 6 ali 12 strunske elektri\xc4\x8dne kitare v Italiji in v Angliji. 12 strunska kitara je imela precej \xc5\xa1ir\xc5\xa1i vrat in ve\xc4\x8dji trup in je tehtala skoraj 12\xc2\xa0kg, zato so nanje igrali tudi na mizah kot na klavir.\n_START_SECTION_\nDeli kitare\n_START_PARAGRAPH_\n\xc4\x8ce primerjamo akusti\xc4\x8dno ter elektri\xc4\x8dno kitaro vidimo, da imata mnogo sestavnih delov zelo podobnih; obe imata najve\xc4\x8dkrat \xc5\xa1est strun, dolg vrat s pre\xc4\x8dkami in glavo z vijaki. Glavne razlike med njima so na trupu. \xc4\x8ce zabrenkamo na struno elektri\xc4\x8dne kitare, ki ni vklju\xc4\x8dena, se zvok, ki ga ustvarijo strune, komaj sli\xc5\xa1i. Temu je tako zato, ker trup elektri\xc4\x8dne kitare ni votel in se zato vibracije strun v njem ne morejo oja\xc4\x8dati. Elektri\xc4\x8dne kitare vibracije strun prenesejo kot elektronski signal do oja\xc4\x8devalca in zvo\xc4\x8dnika. To omogo\xc4\x8dajo magneti pod strunami.\n_START_SECTION_\nMagneti\n_START_PARAGRAPH_\nMagnet je ovit s pribli\xc5\xbeno 7000 ovoji tanke bakrene lakirane \xc5\xbeice. Uporabna lastnost magneta znotraj tuljave je, da lahko z gibanjem feromagnetnega telesa v njegovem magnetnem polju in s tem spreminjanjem elektri\xc4\x8dnega pretoka, v sebi inducirajo elektri\xc4\x8dno napetost. Kovinske strune, ki predstavljajo feromagnetno telo, nad magnetom vibrirajo. To povzro\xc4\x8di vibracijo enake frekvence v magnetnem polju magneta in s tem tudi elektri\xc4\x8dni tok._NEWLINE__NEWLINE_Obstaja ve\xc4\x8d vrst magnetov (enojni, dvojni, tudi taki, ki za svoje delovanje potrebujejo napajanje). Po navadi je za vsako struno uporabljen eden. Lo\xc4\x8deni magneti omogo\xc4\x8dajo nastavitev vi\xc5\xa1ine vsakemu posameznemu magnetu. Bli\xc5\xbeje je struna magnetu, mo\xc4\x8dnej\xc5\xa1i je signal. Ve\xc4\x8dina kitar ima dva ali tri razli\xc4\x8dne magnete na razli\xc4\x8dnih mestih trupa. Te zna\xc4\x8dilne razporeditve imenujemo konfiguracije magnetov. Razporeditev in vrsta magnetov je pomembna zato, ker ima vsak magnet svoj zna\xc4\x8dilen zvok, na zvok pa vpliva tudi njegov polo\xc5\xbeaj na kitari. Spreminjanje zvoka je \xc5\xa1e bolj o\xc4\x8ditno pri raznih kombinacijah aktivnih magnetov, to je vrsti magnetov, ki za svoje delovanje potrebuje napajanje._NEWLINE__NEWLINE_V glavnem obstajata dva razli\xc4\x8dna tipa magnetov: Humbucker (dvojni magnet) in Single Coil (enojni magnet).\n_START_SECTION_\nTremolo\n_START_PARAGRAPH_\nRemola, konec 70-iui\xc5\xa1al re\xc5\xa1iti ta problem. Predstavil je prve izbolj\xc5\xa1ave th let je pri\xc4\x8del eksperimentirati s fiksiranim sedlom in mostom, ki prepre\xc4\x8dujeta razglasitev kitare ob ekstremni uporabi tremola.\n_START_SECTION_\nZvok in efekti\n_START_PARAGRAPH_\nZvok akusti\xc4\x8dne kitare je v ve\xc4\x8dji meri odvisen od vibriranja trupa in zraka v njem; zvok elektri\xc4\x8dne kitare pa je skoraj v celoti odvisen od magneti\xc4\x8dno induciranega elektri\xc4\x8dnega signala, ki nastane z vibriranjem \xc5\xbeeleznih strun blizu ob\xc4\x8dutljivih magnetov. Ta signal se nato na svoji poti lahko oblikuje s posebnimi napravami, ki spremenijo ton in karakteristiko signala._NEWLINE_V 60. letih prej\xc5\xa1njega stoletja so nekateri kitaristi pri\xc4\x8deli distorzirati zvok kitare tako, da so pove\xc4\x8dali gain ali glasnost v predoja\xc4\x8devalcu. Tako so ustvarili "fuzzy" zvok. Kasneje je bil zvok kitare \xc5\xa1e bolj spremenjen z dodatnimi efekti._NEWLINE_Najzna\xc4\x8dilnej\xc5\xa1i efekti so: distortion, overdrive, chorus, fuzz, wah-wah, flanger, compression, delay, reverb in phase shifter.\n_START_SECTION_\nSolid body\n_START_PARAGRAPH_\n\'Solid body\' je izraz za ne-votel trup kitare. Take kitare nimajo luknje in votlega trupa, ki bi oja\xc4\x8dala vibracije strun. Po navadi so narejene iz lakiranega trdnega lesa in imajo \xc5\xa1est strun. Zvok nastane s pomo\xc4\x8djo magnetov, ki pretvorijo vibracije strun v elektri\xc4\x8dni tok._NEWLINE_Prvi, ki je uporabil tak tip trupa, je bil Les Paul. Prve take kitare so bile Fender Broadcaster (kasneje Telecaster), narejene leta 1948, pet let po prvi Les Paul-ovi kitari s takim trupom.\n_START_SECTION_\nHollow body\n_START_PARAGRAPH_\n\'Hollow body\' je izraz za votel trup kitare. Te kitare imajo votel trup, na katerega so pritrjeni magneti. So podobne kitaram z \'solid body\' trupom, le da pri tem trupu magneti v elektri\xc4\x8dni signal pretvorijo vibriranje strun in vibriranje trupa.\n_START_SECTION_\nElektro - akusti\xc4\x8dne kitare\n_START_PARAGRAPH_\nTudi nekatere akusti\xc4\x8dne kitare z \xc5\xbeeleznimi strunami imajo vgrajene magnete, ki delujejo kot mikrofon. Lahko imajo piezo-pickup-e name\xc5\xa1\xc4\x8dene pod mostom ali pa majhen kondenzatorski mikrofon pritrjen znotraj trupa kitare, ki pretvori vibriranje trupa v elektri\xc4\x8dni signal. Po navadi imajo take kitare na zunanjem delu trupa \xc5\xa1e regulator visokih, srednjih in nizkih tonov. So istega videza kot akusti\xc4\x8dne kitare, vendar niso istega tipa kot \'solid body\' ali \'hollow body\' kitare, ker te proizvedejo zvok z vibriranjem strun.\n_START_SECTION_\nSteel kitare\n_START_PARAGRAPH_\nImenovane tudi havajske kitare. To je v bistvu lahko vsaka kitara, ki ima nekoliko privzdignjene strune in se igra na poseben na\xc4\x8din: z eno roko podobno kot citre in z drugo roko z drsnikom (zvok podoben "bottle necku"). Imajo lahko od 6 do 12 strun in enega ali ve\xc4\x8d vratov. Elektri\xc4\x8dne so lahko od oblike "ponev" (Rickenbacker Frying Pan) ali kabinetov z nogami (Gibson Console Grande).'