b"\n_START_ARTICLE_\nOrfej in Evridika\n_START_PARAGRAPH_\nOrfej in Evridika je mitolo\xc5\xa1ka zgodba o slavnem gr\xc5\xa1kem pevcu Orfeju in njegovi \xc5\xbeeni Evridiki.\n_START_SECTION_\nOrfej in Evridika\n_START_PARAGRAPH_\nOrfej, najve\xc4\x8dji gr\xc5\xa1ki miti\xc4\x8dni pevec, je bil po najbolj raz\xc5\xa1irjeni razli\xc4\x8dici mita sin tra\xc4\x8danskega kralja Eagra in muze Kaliope, najstarej\xc5\xa1e in najpametnej\xc5\xa1e izmed vseh muz. Po drugi razli\xc4\x8dici je bil sin Apolona, boga Sonca, in Selene, boginje Lune, kar bi lahko pojasnilo njegovo bo\xc5\xbeansko naravo. Poro\xc4\x8dil se je z lepo najado Evridiko, ki jo je imel zelo rad. Neko\xc4\x8d jo je pi\xc4\x8dila ka\xc4\x8da in Evridika je umrla. Orfej pa njene smrti ni prenesel in je sklenil, da gre ponjo k Hadu, ki je z \xc5\xbeeno Perzefono vladal podzemlju. Ganil ju je s svojo glasbo, tako da sta mu Evridiko vrnila pod pogojem, da je na poti iz podzemlja ne bo pogledal. Ko je Orfej \xc5\xbee ugledal son\xc4\x8dno svetlobo, Evridika, ki je stopala za njim, pa \xc5\xa1e ni izstopila iz podzemlja, se je spozabil, se obrnil proti njej in jo izgubil za vedno._NEWLINE_Pevec je zaman posku\xc5\xa1al spet pre\xc4\x8dkati reko v podzemlje in tako sedem dni presedel pri stigijskem bregu. Nato se je umaknil v planine Balkana, kjer je igral le \xc5\xa1e \xc5\xbealostne pesmi. Kot je zapisano v povzetku ene izmed izgubljenih Ajshilov iger, je Orfej tam \xc4\x8dastil Apolona in preziral \xc4\x8da\xc5\xa1\xc4\x8denje drugih bogov, v Ovidijevih Metamorfozah pa je omenjeno, da je od takrat naprej zavra\xc4\x8dal \xc5\xbeenske in u\xc5\xbeival samo \xc5\xa1e ljubezen lepih mladeni\xc4\x8dev. Po Ovidiju je Orfej v Trakijo prinesel pederasti\xc4\x8dno prakso, ki je bila skupna celotnemu starogr\xc5\xa1kemu svetu.\n_START_SECTION_\nOrfejski mit\n_START_PARAGRAPH_\nOrfejski mit (tudi orfejski motiv) je motiv potovanja v onostranstvo. Ime nosi po anti\xc4\x8dnem junaku Orfeju, ki se je napotil v Had po svojo \xc5\xbeeno. Tak motiv se v literaturi pojavi \xc5\xbee v Epu o Gilgame\xc5\xa1u, kjer Gilgame\xc5\xa1 pojde v onostranstvu k nesmrtnemu Utnapi\xc5\xa1timu. Orfejski mit je prisoten tudi v Homerjevi Odiseji, kjer Odisej po nasvetu \xc4\x8darovnice Kirke obi\xc5\xa1\xc4\x8de podzemlje, najti pa ga je mogo\xc4\x8de tudi v staroindijskih Vedah, kjer junak Na\xc4\x8diketas pojde v carstvo smrti k bogu Jami.\n_START_SECTION_\nUmetni\xc5\xa1ke upodobitve\n_START_PARAGRAPH_\nPrva dramska upodobitev mita o Orfeju in Evridiki je Ajshilova drama Basaride, od katere so ostali le fragmenti. Orfej in Evridika se pojavita tudi v \xc4\x8detrti knjigi Vergilijeve Georgike. Tukaj pa Vergilij vpelje \xc5\xa1e lik Aristaja, za\xc5\xa1\xc4\x8ditnika \xc4\x8dred in sadovnjakov, ki je s poskusom posilstva pahnil Evridiko v smrt. Najznamenitej\xc5\xa1o mitolo\xc5\xa1ko razli\xc4\x8dico, ki v ospredje postavi ljubezen med pevcem in nimfo, pa je zapisal rimski pesnik Publij Ovidij Naso v svojih Metamorfozah in zato iz svoje pripovedi izvzel Aristajev lik._NEWLINE_V srednjem veku so Orfeja ve\xc4\x8dkrat upodobili s Kristusom (npr. v katakombah), saj so verjeli, da Orfej napoveduje Kristusov prihod. Po Boetiju so Evridiko povezovali z ne\xc4\x8disto in gre\xc5\xa1no Evo. Nekateri pisci so celo v Aristaju videli krepost, od katere je Evridika be\xc5\xbeala in je bila zato tudi kaznovana tako, da jo je pi\xc4\x8dila ka\xc4\x8da. _NEWLINE_V renesansi pa je Evridika dobila novo podobo \xe2\x80\x93 postala je Orfejeva vodnica na poti proti ve\xc4\x8dnosti. Ena\xc4\x8dili so jo namre\xc4\x8d z bo\xc5\xbejo du\xc5\xa1o. Tako je Marsilio Ficino ustvaril lik Orfeja, ki se je po drugi Evridikini izgubi odrekel ljubezni do \xc5\xbeenske in se posvetil ljubezni do Boga (gr. agape, lat. caritas)._NEWLINE_Pedro Calderon de la Barca je v svoji drami El devino Orfeo predstavil Aristaja kot utele\xc5\xa1enje hudi\xc4\x8da, Evridika, Kristusova nevesta, pa je postala objekt Satanovega zapeljevanja. Avtor je s tem ustvaril konflikt med Orfejem in Aristajem - med dobrim in zlim. Edmund Spenser pa je v svoji pesnitvi The Ruines of Time Evridiko ozna\xc4\x8dil kot devi\xc5\xa1ko nevesto, ki se z Orfejem zdru\xc5\xbei v nebesih._NEWLINE_Rainer Maria Rilke, eden najpomembnej\xc5\xa1ih lirikov v nem\xc5\xa1kem prostoru, je svoj cikel 55 sonetov iz leta 1922 naslovil Soneti Orfeju, leta 1191 pa je Guillaume Apollinaire izdal delo z naslovom Bestiaire ou Le cort\xc3\xa8ge d'Orph\xc3\xa9e._NEWLINE_Orfej in Evridika sta prisotna tudi v drami Orfej iz leta 1926. Gre za delo francoskega pisca Jeana Cocteauja, ki je na Orfejevo temo posnel tudi film (1949), del triologije: Orphee, Le testament d'Orphee in Le Sang d'un Poete._NEWLINE_V slovenskem ljudskem izro\xc4\x8dilu pa legendarnega pevca, ki obvlada celo podzemske sile, sre\xc4\x8damo v narodni pesmi Godec pred peklom. Orfeja v Sonetnem vencu omenja tudi najve\xc4\x8dji slovenski pesnik France Pre\xc5\xa1eren. Orfej v pesmi predstavlja pesnika, ki bi zedinil Slovence in zbujal narodni ponos._NEWLINE_Motiv pevca in nimfe je prevzel tudi slovenski pesnik Anton Vodnik, ki je napisal pesem Orfej in Evridika. Gre za t. i. predmetno pesem, ki skozi motiv dolo\xc4\x8denega umetni\xc5\xa1kega predmeta (v tem primeru gre za gr\xc5\xa1ki relief) odseva pesnikovo lirsko do\xc5\xbeivetje.\n_START_SECTION_\nOrfej in Evridika v operi\n_START_PARAGRAPH_\nMit o Orfeju in Evridiki je na koncu 16. in za\xc4\x8detku 17. stoletja za\xc5\xbeivel v prvih treh operah, in sicer v Evridiki Jacopa Perija (1600), Evridiki Giulia Caccinija (1600) in Orfeju Claudia Monteverdija (1607). Opera Orfej in Evridika je tudi eno najprepoznavnej\xc5\xa1ih del nem\xc5\xa1kega skladatelja Christopha Willibalda Glucka, motiv nimfe in pevca pa je prevzel tudi avstrijski skladatelj Franz Joseph Haydn v svojem delu L'anima del Filosofo oziroma Orfej in Evridika (1791).\n_START_SECTION_\nOrfej in Evridika v slikarstvu in kiparstvu\n_START_PARAGRAPH_\nMit o Orfeju in Evridiki je bil priljubljen \xc5\xbee v antiki. Poleg uprizoritve Orfeja, ki igraje na liro sku\xc5\xa1a pridobiti ljubljeno \xc5\xbeeno, so mnogi upodobili tudi Evridiko in Orfeja na poti iz podzemlja, in sicer najpogosteje v trenutku, ko se slednji ozre za nimfo. Take podobe so krasile anti\xc4\x8dne vaze, stene, bile so vklesane v kamen ipd. V za\xc4\x8detku 4. stoletja pr. n. \xc5\xa1t. so nastale tudi mnoge vazne poslikave z Orfejevim begom pred pobesnelimi bakhantkami.  _NEWLINE_Trenutek, ko Evridiko pi\xc4\x8di ka\xc4\x8da, je ujel firen\xc5\xa1ki slikar Jacopo di Arcangelo (Sellaio) okrog leta 1480. Trenutek pred Orfejevo smrtjo pa je na sliki Der Tod des Orpheus upodobil Albrecht D\xc3\xbcrer leta 1494. Na sliki je zapisano 'Oprheus, der erst puseran' oz. 'Orfej, prvi pederast'._NEWLINE_Marcantonio Raimondi je okrog leta 1510 vgraviral podobo Orfeja, ki pelje Evridiko iz podzemlja. Isti motiv so upodobili tudi \xc5\xa1tevilni drugi slikarji, kot so: Domenico Campagnola, Alessandro Varotari (Padovanino), Jacopo Vignali, Jean Raoux, Jean Baptiste Camille Corot, Federico Cervelli, sloviti Peter Paul Rubens in Giambattista Tiepolo, ki je s podobo Orfeja in Evridike poslikal strop bene\xc5\xa1ke pala\xc4\x8de Palazzo Sandi._NEWLINE_Na platno so motiv Orfeja v podzemlju prenesli: Jan Brueghel (1594), Belgijec Frans Francken II. (ok. 1600-1605), Francoz Jean Restout (1763) idr. S fresko Orfeja pred Hadom in Perzefono pa sta italijanska slikarja Anselmo Guazzi in Agostino da Mozzanega okrasila t. i. Ovidijevo sobo v pode\xc5\xbeelskem dvorcu Palazzo Te v Mantovi._NEWLINE_Vergilijevi razli\xc4\x8dici mita je sledil Italijan Niccol\xc3\xb2 dell\xe2\x80\x99Abate, ki je okrog leta 1570 naslikal Evridiko v begu pred Aristajem. Andre Corneille Lens pa je okrog leta 1770 upodobil Evridiko, ki jo putti spremljajo v podzemlje. Orfeja in Evridiko sta naslikala tudi Francoz Nicolas Poussin in lord Frederick Leighton. John William Waterhouse pa je v za\xc4\x8detku 20. stoletja na platnu upodobil nimfe, ki so odkrile Orfejevo glavo._NEWLINE_Veliki italijanski kiparski mojster Antonio Canova je leta 1776 izdelal skulpturo Orfeja in Evridike, prav tako je bronasti kip pevca in njegove \xc5\xbeene izoblikoval Jacques Zwobad. Isti motiv je uporabil tudi francoski kipar Auguste Rodin. Leta 1967 pa je slovenski kipar Bojan Kunaver v Ljubljani razstavil svoji skulpturi Evridika ter Orfej in Evridika.\n_START_SECTION_\nOzvezdje Lira\n_START_PARAGRAPH_\nLiro naj bi izna\xc5\xa1el gr\xc5\xa1ki bog Hermes (rim. Merkur), za\xc5\xa1\xc4\x8ditnik popotnikov in trgovcev. Na \xc5\xbeelvino lupino naj bi napel 7 do 9 strun ter glasbilo podaril Apolonu. Ta pa je liro posredoval svojemu sinu Orfeju, ki je postal izvrsten glasbenik in je s svojim igranjem ganil celo vladarja podzemlja - Hada in njegovo \xc5\xbeeno Perzefono. Stari Grki so verjeli, da je po Orfejevi tragi\xc4\x8dni smrti bog Zevs pev\xc4\x8devo liro spremenil v ozvezdje.\n_START_SECTION_\nPevski zbor Orfej in Euridika\n_START_PARAGRAPH_\nImena starogr\xc5\xa1kih junakov nosita tudi zbora medvo\xc5\xa1ke \xc5\xa1ole, in sicer otro\xc5\xa1ki pevski zbor Orfej in mladinski zbor Euridika. Po anti\xc4\x8dnem pevcu Orfeju pa se imenuje tudi priznani slovenski Komorni zbor Orfej iz Ljutomera.\n_START_SECTION_\nDva Orfeja\n_START_PARAGRAPH_\nGr\xc5\xa1ki zgodovinar Herodot je menil, da sta obstajala dva razli\xc4\x8dna Orfeja. En Orfej naj bi potoval z Argonavti, da bi pomagal Jazonu v boju s sirenami, drugi pa naj bi bil tisti Orfej, ki so ga ljudje poznali kot izvrstnega glasbenika."