b'\n_START_ARTICLE_\nClaude Piron\n_START_SECTION_\nBiografija\n_START_PARAGRAPH_\nClaude Piron je diplomiral na Univerzi v \xc5\xbdenevi na oddelku za tolma\xc4\x8denje in prevajalstvo. Kot jezikoslovec se ni ukvarjal zgolj z jeziki, ampak tudi s psihiatrijo, o kateri je predaval od leta 1973 do leta 1994 na Univerzi v \xc5\xbdenevi. Kar se ti\xc4\x8de njegove prevajalske kariere, je bil med letoma 1956 in 1961 zaposlen kot prevajalec v Organizaciji zdru\xc5\xbeenih narodov. Prevajal je iz kitaj\xc5\xa1\xc4\x8dine, angle\xc5\xa1\xc4\x8dine, ru\xc5\xa1\xc4\x8dine in \xc5\xa1pan\xc5\xa1\xc4\x8dine v franco\xc5\xa1\xc4\x8dino. Po tem ko je zapustil OZN, se je zaposlil v Svetovni zdravstveni organizaciji, za katero je delal predvsem v Afriki, Aziji in tudi v Ju\xc5\xbeni Ameriki. Bil je plodovit avtor mnogih del v esperantu, saj je ta jezik govoril od svojega otro\xc5\xa1tva. Esperanto je u\xc4\x8dil na mnogih elitnih univerzah kot na primer na sanfranci\xc5\xa1ki univerzi. Kot aktiven esperantist je bil \xc4\x8dlan glavnih akademij in organizacij za esperanto. V tem jeziku je napisal veliko del tudi pod psevdonimom Joh\xc3\xa1n Valano (ali pa tudi pod Joh\xc3\xa1n Balano). Pisal je o podro\xc4\x8djih psihiatrije, psihologije in jezikoslovja, predvsem pa o esperantu in o njegovem pomenu.\n_START_SECTION_\nPedago\xc5\xa1ka dela in esejistika\n_START_PARAGRAPH_\nKnjiga Le d\xc3\xa9fi des langues \xe2\x80\x94 Du g\xc3\xa2chis au bon sens je neke vrste kratka analiza o mednarodni komunikaciji, s katero je Piron \xc5\xbeelel seznanjati ljudi o tem, kaj je esperanto, saj \xc5\xa1e dandanes ta umetnosti jezik ni \xc5\xa1ir\xc5\xa1e znan in priznan. Na svojih predavanjih je vedno poudarjal pomembnost esperanta kot jezika, ki je druga\xc4\x8den od ostalih - je la\xc5\xbeji predvsem zaradi svoje preprostej\xc5\xa1e strukture. Esperanto naj bi bil, po Pironovem zgledu preprost jezik, saj ga vsakdo lahko razume le s pomo\xc4\x8djo svoje intuicije in s splo\xc5\xa1nim znanjem \xe2\x80\x93 po tako imenovani teoriji asimilacije Jeana Piageta._NEWLINE_V esperantu kot tudi v drugih jezikih je napisal: u\xc4\x8dbenike, knjige, romane, eseje, \xc4\x8dlanke, kratke zgodbe, liriko. Kot prevajalec je veliko prevajal in pisal pesmi (ve\xc4\x8dkrat akusti\xc4\x8dno pospremljene s kitare), ki so leta 1982 iz\xc5\xa1la tudi na kaseti, imenovani Frandu Piron. V svoji mladosti je s skupino Danny Boy et les P\xc3\xa9nitents ustvaril kar nekaj albumov. Toda z glasbo se ni ukvarjal toliko, kakor se je v svojem \xc5\xbeivljenju posve\xc4\x8dal prevajanju in pisanju. Njegov najbolj znan roman v esperantu je Gerda malaperis!. Roman je strukturiran tako, da ima poleg besedila referenco na osnovno slovnico in tudi na besednjak, da bi za\xc4\x8detnemu bralcu olaj\xc5\xa1al branje in da bi ob tem bralec obogatil svoje znanje esperanta. Roman je zastavljen tako, da se preide od osnovnega do vi\xc5\xa1jega nivoja zahtevnosti esperanta. V eseju La Bona Lingvo (Dobri jezik) se Piron osredoto\xc4\x8di na glavne socialne in jezikovne funkcije esperanta. Mo\xc4\x8dno zastopa dejstvo, da je pri esperantu la\xc5\xbeje govoriti, saj, naslanjujo\xc4\x8d se na Piagetovo teorijo asimilacije, meni, da je esperanto naravni jezik, ker ga na\xc5\xa1i mo\xc5\xbegani spontano procesirajo in ga pri tem razumejo. Potrebno je imeti le nekaj predznanja esperanta, kar se, po njegovem mnenju, pridobi le po 150-urnem te\xc4\x8daju. Piron se v svojih delih mo\xc4\x8dno upira rabi franco\xc5\xa1\xc4\x8dine, predvsem pa angle\xc5\xa1\xc4\x8dine, ker je ta za nekatere prebivalce sveta (Piron predstavlja primer Japoncev) izredno te\xc5\xbeaven jezik, saj se za njih nekatere besede, kot so na primer third ali first, preprosto ne da izgovoriti. Nekateri fonemi v njihovem maternem jeziku namre\xc4\x8d sploh ne obstajajo. Za Pirona te\xc5\xbeava ni le pri izgovorjavi, temve\xc4\x8d pri sami rabi angle\xc5\xa1\xc4\x8dine, saj, kot pravi, angle\xc5\xa1\xc4\x8dino v resnici govori le majhen del sveta (v Indiji je le 3\xc2\xa0% populacije sposoben govoriti angle\xc5\xa1ko). Piron zagovarja dejstvo, da se v trenutku, ko se pridobi dovolj znanja in besedi\xc5\xa1\xc4\x8da pri esperantu, se s tem jezikom lahko izra\xc5\xbeamo na preprostej\xc5\xa1i ter bolj\xc5\xa1i na\xc4\x8din, kar se ne da po\xc4\x8deti z drugimi jeziki kot na primer z angle\xc5\xa1\xc4\x8dino. Piron pravzaprav ne \xc5\xbeeli, da bi esperanto totalno nadome\xc5\xa1\xc4\x8dal angle\xc5\xa1\xc4\x8dino, vendar \xc5\xbeeli, da bi se ga uporabljal kot "rezervno" sredstvo pri mednarodni komunikaciji in to le v primeru zadreg pri komuniciranju v angle\xc5\xa1kem jeziku (ali v bilo katerem drugem tujem jeziku). Esperanto bi bil v teh primerih prava re\xc5\xa1itev, saj zaradi svoje preprostej\xc5\xa1e strukture nudi primerno re\xc5\xa1itev vseh jezikovnih zadreg, ki nastajajo pri mednardodni komuniciji.'