b'\n_START_ARTICLE_\nAnton Melik\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nIzhajal je iz revne delavske dru\xc5\xbeine. \xc5\xa0tudiral je na dunajski univerzi, kjer je leta 1916 diplomiral iz geografije in zgodovine. K \xc5\xa1tudiju ga je vzpodbujala in mu zelo pomagala njegova mati Terezija, rojena \xc5\xa0kafar 14. oktobra 1848. Njegov o\xc4\x8de je bil Franc Melik, rojen 1. avgusta 1854._NEWLINE_Sprva se je zaposlil kot gimnazijski profesor, po doktoratu (13. januarja 1927 s temo Kolonizacija Ljubljanskega barja) pa je bil v letu 1927 izvoljen za docenta za geografijo na Filozofski fakulteti v Ljubljani. Kot predavatelj geomorfologije je na stolici za geografijo nasledil Arturja Gavazzija. Leta 1932 je postal izredni in leta 1938 redni profesor za geografijo na ljubljanski univerzi. Do leta 1960 je bil tudi predstojnik In\xc5\xa1tututa oz. Oddelka za geografijo, dvakrat (1940/41, 1945/46) je bil dekan Filozofske fakultete, v letih 1946\xe2\x80\x9350 pa je bil rektor Univerze v Ljubljani._NEWLINE_Ustanovil je svojo znano geomorfolo\xc5\xa1ko \xc5\xa1olo. Napisal je ve\xc4\x8d kot 400 del, od tega 31 knjig. Ukvarjal se je z alpskimi in kra\xc5\xa1kimi pokrajinami ter regionalizacijo Slovenije. Pod psevdonimom Anton Loboda je od leta 1918 pisal poljudnoznanstvene \xc4\x8dlanke v Ljubljanskem zvonu. Njegovi najpomembnej\xc5\xa1i deli sta prva splo\xc5\xa1na monografija Slovenije v dveh knjigah (1935, 1936) in prva regionalna monografija Slovenije, ki je iz\xc5\xa1la v \xc5\xa1tirih knjigah (1954, 1957, 1959 in 1960). Leta 1940 je postal dopisni in 1946 redni \xc4\x8dlan SAZU (tajnik razreda za prirodoslovne vede je bil od 1955 do smrti), 1963 pa \xc5\xa1e dopisni \xc4\x8dlan Srbske akademije znanosti in umetnosti (SANU); Srbsko geografsko dru\xc5\xa1tvo ga je 1948 izvolilo za \xc4\x8dastnega \xc4\x8dlana in mu 1960 podelilo medaljo "Jovan Cviji\xc4\x87". Bil je pobudnik ustanovitve Zemljepisnega muzeja Slovenije (1946), ki je danes del Geografskega in\xc5\xa1tituta, katerega upravnik je bil od 1949 do smrti; zbirke Dela SAZU (1950) in urednik znanstvenih revij Geografski zbornik/Acta geographica Slovenica (ustanovil ga je 1952) in Geografski vestnik (1928\xe2\x80\x9358)._NEWLINE_Med letoma 1950 in 1966 je bil predsednik Slovenske matice, 1928\xe2\x80\x931957 predsednik Geografskega dru\xc5\xa1tva Slovenije in nato njegov \xc4\x8dastni predsednik. Bil je tudi poslanec Ljudske sku\xc5\xa1\xc4\x8dine LRS (1946\xe2\x80\x9358), do 1961 \xc4\x8dlan Glavnega odbora SZDL Slovenije, predsednik sveta za znanost (1951\xe2\x80\x9353) ter za prosveto in kulturo (1953/54) pri vladi oz. IS LRS in urednik redakcije Enciklopedije Jugoslavije za Slovenijo._NEWLINE_Leta 1947, 1949 in 1951 je za znanstveno delo na podro\xc4\x8dju geografije Slovenije in Jugoslavije prejel Pre\xc5\xa1ernovo nagrado, 1961 pa Kidri\xc4\x8devo nagrado. Zveza geografov Slovenije prodeljuje Melikova priznanja (za \xc5\xbeivljenjsko delo ter za vrhunske dose\xc5\xbeke uspe\xc5\xa1nim in uveljavljenim geografom, kakor tudi mladim obetajo\xc4\x8dim geografom) ter prireja Melikove dneve._NEWLINE_Poro\xc4\x8den je bil z Minko Novak, ki ga je pre\xc5\xbeivela za \xc5\xa1est let. Njegov drugi sin Vasilij je bil priznani zgodovinar, sinova Anton (1918) in Andrej (1927\xe2\x80\x931930) pa sta umrla kot otroka. Dva njegova brata, Franca (1885) in Ivana (1894), so \xc4\x8dlani nekdanje slovenske va\xc5\xa1ke stra\xc5\xbee pod poveljstvom Franca Fraklja 25. novembra 1943 skupaj z dvanajstimi drugimi \xc5\xbertvami ubili v Kozlerjevi go\xc5\xa1\xc4\x8di. Anton je imel \xc5\xa1e brata Jo\xc5\xbeefa (1887), ki je umrl pri dveh letih.'