b'\n_START_ARTICLE_\nLeon Battista Alberti\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nLeon Battista Alberti je bil rojen leta 1404 v Genovi, premo\xc5\xbenemu florentinskemu o\xc4\x8detu, ki je bil izgnan iz svojega mesta in mu je bila dovoljena vrnitev \xc5\xa1ele leta 1428. Alberti, \xc4\x8digar mati ni znana in je bil verjetno rojen v nezakonski zvezi, se je \xc5\xa1olal najprej v internatu v Padovi, nato pa je \xc5\xa1tudiral pravo na renomirani Univerzi v Bologni. Nekaj \xc4\x8dasa je \xc5\xbeivel v Firencah, nato pa leta 1431 odpotoval v Rim, kjer je prejel ma\xc5\xa1ni\xc5\xa1ko posve\xc4\x8denje in za\xc4\x8del delati na dvoru pape\xc5\xbea Evgena IV. V tem \xc4\x8dasu je \xc5\xa1tudiral starodavne rimske ru\xc5\xa1evine, ki so ga navdu\xc5\xa1ile za arhitekturo in mo\xc4\x8dno vplivale na obliko stavb, ki jih je na\xc4\x8drtoval. Alberti je bil nadarjen na mnogih podro\xc4\x8djih. Bil je visok, mo\xc4\x8dan in dober \xc5\xa1portnik, ki je sode\xc4\x8d po avtobiografiji lahko jezdil najbolj divje konje in sko\xc4\x8dil \xc4\x8dez glavo odrasle osebe. Odlikoval se je kot pisatelj, ko je bil \xc5\xa1e otrok v \xc5\xa1oli in pri starosti dvajset let je napisal igro, ki je posnemala klasi\xc4\x8dna dela iz anti\xc4\x8dne literature. Leta 1435 je za\xc4\x8del pisati svoje prvo veliko pisno delo O slikarstvu (Della pittura), v katerem se zgleduje po rasto\xc4\x8di slikarski umetnosti v Firencah v za\xc4\x8detku 15. stoletja, analizira naravo slikarstva in raziskuje elemente perspektive, kompozicije in barve._NEWLINE_Leta 1438 se je za\xc4\x8del zelo resno zanimati za arhitekturo, k \xc4\x8demur ga je spodbudil markiz Leonello d\'Este v Ferrari, za katerega je zgradil majhen slavolok za podporo konjeni\xc5\xa1kemu kipu Leonellovega o\xc4\x8deta. Leta 1447 je postal arhitekturni svetovalec pape\xc5\xbeu Nikolaju V., ki je po Vasarijevih besedah s svojimi gradbenimi posegi povzro\xc4\x8dil veliko zmedo v mestu. Alberti se je pape\xc5\xbeu takoj prikupil, zato je svojega dotedanjega arhitekturnega svetovalca Bernarda Rossellina neposredno podredil Albertiju. Alberti je tako dobil glavno besedo pri arhitekturi, gradbeno izvedbo projektov pa je prepustil Rossellinu._NEWLINE_Svoje prvo ve\xc4\x8dje arhitekturno naro\xc4\x8dilo je dobil leta 1446, za fasado pala\xc4\x8de Rucellai v Firencah. Temu je sledilo leta 1450 naro\xc4\x8dilo kondotjerja Sigismonda Malatesta za preoblikovanje gotske cerkve v Riminiju, posve\xc4\x8dene Svetemu Fran\xc4\x8di\xc5\xa1ku, v spominsko kapelo (Tempio Malatestiano). V Firencah je zasnoval zgornje dele fasade za dominikansko cerkev Santa Maria Novella, pri \xc4\x8demer je slavno povezal glavno ladjo in ni\xc5\xbeje stranske ladje z dvema bogatima intarzijama spiral in tako re\xc5\xa1il vizualni problem, kar je vse predstavljalo vzor arhitektom cerkva naslednjih \xc5\xa1tiristo let. Leta 1452 je zaklju\xc4\x8dil O umetnosti gradnje (De re aedificatoria), razpravo o arhitekturi, na podlagi dela Vitruvija in pod vplivom arheolo\xc5\xa1kih ostalin v Rimu. Delo je bilo objavljeno \xc5\xa1ele leta 1485. V letu 1464 je sledilo njegovo manj vplivno delo O kiparstvu (De Statua), v katerem je prou\xc4\x8deval kiparstvo. Albertijev edini znani kip je medaljon z avtoportretom, ki ga v\xc4\x8dasih pripisujejo Pisanellu._NEWLINE_Alberti je dobil naro\xc4\x8dilo za oblikovanje dveh cerkev v Mantovi: Cerkve sv. Bo\xc5\xa1tjana (San Sebastiano), ki ni bila nikoli dokon\xc4\x8dana in pri kateri se o Albertijevih namerah lahko le domneva, ter Baziliko sv. Andreja (Basilica di Sant\'Andrea). Zasnova za slednjo je bila dokon\xc4\x8dana leta 1471, leto pred Albertijevo smrtjo, vendar je bila za razliko od prve dokon\xc4\x8dana po njegovih na\xc4\x8drtih, kar jo uvr\xc5\xa1\xc4\x8da med Albertijeva najpomembnej\xc5\xa1a dela._NEWLINE_Kot umetnik se je Alberti razlikoval od navadnega obrtnika, izobra\xc5\xbeenega v delavnicah. Bil je namre\xc4\x8d humanist in del hitro rasto\xc4\x8dega kroga intelektualcev ter obrtnikov, ki so jih podpirali dvori knezov in gospodov tistega \xc4\x8dasa. Alberti je imel, kot \xc4\x8dlan plemi\xc5\xa1ke dru\xc5\xbeine in kot del rimske kurije, poseben status. Bil je dobrodo\xc5\xa1el gost na dvoru plemi\xc5\xa1ke hi\xc5\xa1e d\'Este v Ferrari, v Urbinu je pre\xc5\xbeivel del zime z urbinskim vojvodom in kondotjerjem Federicom da Montefeltrom. Urbinski vojvoda je bil sposoben voja\xc5\xa1ki poveljnik, ki je taktiko na boji\xc5\xa1\xc4\x8du v mirnem \xc4\x8dasu nagrajeval \xc5\xa1e z mecensko velikodu\xc5\xa1nostjo. Alberti mu je nameraval posvetiti eno od svojih razprav o arhitekturi._NEWLINE_Med manj\xc5\xa1imi \xc5\xa1tudijami sta bili - obe pionirski vsaka na svojem podro\xc4\x8dju - razprava o kriptografiji O \xc5\xa1ifriranju (De componendis cifris) in prva italijanska slovnica. S florentinskim kozmografom Paolom Toscanellijem je sodeloval pri astronomskem delu. Manj poznano Albertijevo delo s podro\xc4\x8dja geografije je Panorama mesta Rim (Descriptio urbis Romae). Le nekaj let pred svojo smrtjo je Alberti zaklju\xc4\x8dil Vladajo\xc4\x8d dru\xc5\xbeini (De iciarchia), dialog o Firencah v \xc4\x8dasu medi\xc4\x8dejske vladavine._NEWLINE_Alberti, ki je imel ma\xc5\xa1ni\xc5\xa1ko posve\xc4\x8denje, je ostal neporo\xc4\x8den vse svoje \xc5\xbeivljenje. Veliko se je ukvarjal z \xc5\xbeivalmi in je imel hi\xc5\xa1nega psa me\xc5\xa1anca, za katerega je napisal sve\xc4\x8dano hvalnico Canis. Vasari ga opisuje kot \xc2\xbbob\xc4\x8dudovanega dr\xc5\xbeavljana, \xc4\x8dloveka kulture /.../ prijatelja nadarjenih ljudi, odprtega in vljudnega z vsemi. Vedno je \xc5\xbeivel \xc4\x8dastno in bil kavalir.\xc2\xab\xc2\xa0 Alberti je umrl v Rimu, 20. aprila 1472 v starosti 68 let.\n_START_SECTION_\nObjave\n_START_PARAGRAPH_\nAlberti je obravnaval matematiko kot skupni imenovalec umetnosti in znanosti. \xc2\xbbDa bi jasno predstavil ta kratek komentar o slikarstvu,\xc2\xab\xc2\xa0je Alberti za\xc4\x8del svojo razpravo O slikarstvu (Della Pittura), \xc2\xbbbom najprej najprej za\xc4\x8del z matematiko in iz nje vzel tiste stvari, ki so klju\xc4\x8dnega pomena za slikarstvo.\xc2\xab\xc2\xa0_NEWLINE_Della pittura (znana tudi v latin\xc5\xa1\xc4\x8dini kot De pictura) se sklicuje v svoji znanstveni vsebini na klasi\xc4\x8dno optiko pri ugotavljanju perspektive kot geometrijskega instrumenta umetni\xc5\xa1ke in arhitekturne predstavitve. Alberti je bil dobro podkovan v znanosti. Njegovo znanje optike je bil povezano z dolgoletno tradicijo Kitab al-manazir (Optika, De aspectibus) arabskega polihistorja Alhazena (Ibn al-Haitam, 965\xe2\x80\x931041), ki je bila znana v fran\xc4\x8di\xc5\xa1kanskih opti\xc4\x8dnih delavnicah, v tradicijah Perspectivae u\xc4\x8denjakov iz 13. stoletja, kot so Roger Bacon, John Peckham in Vitelo. _NEWLINE_V obeh delih, tj. O slikarstvu in O kiparstvu, je Alberti poudaril, da bi umetnik moral posnemati in se u\xc4\x8diti iz narave. Slikarji in kiparji te\xc5\xbeijo \xc2\xbbprek razli\xc4\x8dnih znanj za isti cilj, in sicer da pri delu, za katerega so se zavzemali, kolikor se d\xc3\xa1 opazujejo podobnost z realnimi predmeti iz narave.\xc2\xab\xc2\xa0Vendar pa Alberti ni mislil, da bi umetniki morali posnemati naravo objektivno, temve\xc4\x8d bi morali biti \xc5\xa1e posebej pozorni na lepoto, saj \xc2\xbbje v slikarstvu lepota tako prijetna, kot je tudi bistvena.\xc2\xab\xc2\xa0Umetnina je po Albertiju izdelana tako, da je nemogo\xc4\x8de, da bi kaj vzeli ali kaj dodali, ne da bi posegli v lepoto celote. Lepota je bila za Albertija \xc2\xbbharmonija vseh delov [umetnine] v odnosu /.../ tako so\xc5\xbeitje pa je dose\xc5\xbeeno z dolo\xc4\x8denim \xc5\xa1tevilom, proporcem in razporeditvijo, kot to zahteva harmonija\xc2\xab. Albertijeve zamisli o harmoniji niso bile novost, saj jih lahko zasledimo nazaj do Pitagore, vendar jih je izrazil na sve\xc5\xbe na\xc4\x8din, ki je ustrezal tudi takratnemu estetskemu diskurzu._NEWLINE_V Rimu je imel Alberti dovolj \xc4\x8dasa za \xc5\xa1tudij anti\xc4\x8dnih ostankov mesta. Njegove podrobne pripombe, ki so vklju\xc4\x8dene v njegovo delo O umetnosti gradnje (De re aedificatoria, 1452), so bile narejene po anti\xc4\x8dni klasiki De Architectura rimskega arhitekta in in\xc5\xbeenirja Vitruvija (46-30 pr. n. \xc5\xa1t.). Delo je prva renesan\xc4\x8dna arhitekturna razprava. Pokriva \xc5\xa1irok razpon predmetov, od zgodovine do urbanizma in in\xc5\xbeenirstva, do filozofije lepote. De re aedificatoria, velika in draga knjiga, ni bila v celoti objavljena do leta 1485, potem pa je postala glavna referenca arhitektov. \xc5\xa0e ve\xc4\x8d, knjiga je bila napisana \xc2\xbbne le za obrtnike, temve\xc4\x8d tudi za vsakogar, ki ga zanima \xc5\xbelahtna umetnost\xc2\xab, kot je zapisal Alberti. Prvotno je bila objavljena v latin\xc5\xa1\xc4\x8dini, prva italijanska izdaja je iz\xc5\xa1la leta 1546, standardna italijanska izdaja Alberijevega prevajalca Cosima Bartolija pa je bila objavljena leta 1550. Pape\xc5\xbe Nikolaj V., kateremu je Alberti posvetil celotno delo, je imel vizijo o celoviti arhitekturni obnovi Rima, vendar mu je uspelo uresni\xc4\x8diti le drobec njegovih vizionarskih na\xc4\x8drtov. Skozi svojo razpravo je Alberti odprl teorije in ideale florentinske renesanse arhitektom, znanstvenikom in drugim._NEWLINE_Alberti je napisal \xc5\xa1e delo Knjiga o vodenju doma (I Libri della famiglia), v katerem so zapisane razprave o izobra\xc5\xbeevanju, porokah, vodenju gospodinjstva in denarja v toskanskem dialektu. Delo ni bilo natisnjeno do leta 1843. Tako kot Erazem Rotterdamski nekaj desetletij kasneje, je Alberti poudaril potrebo po reformi v izobra\xc5\xbeevanju. Opozoril je, da je \xc2\xbbskrb za zelo majhne otroke \xc5\xbeensko delo, za medicinske sestre ali matere\xc2\xab\xc2\xa0in da je pomembno kar najhitreje otroke nau\xc4\x8diti abecedo. Z velikim upanjem je dal delo svoji dru\xc5\xbeini v branje, vendar je v svoji avtobiografiji Alberti priznal, da \xc2\xbbse je komaj izognil ob\xc4\x8dutkom besa, ko je videl nekaj svojih sorodnikov, kako so se odkrito posmehovali tako celotnemu delu kot tudi avtorjevemu jalovemu po\xc4\x8detju.\xc2\xab\xc2\xa0Delo Momus, napisano med letoma 1443 in 1450, je pikra mizoginisti\xc4\x8dna komedija o olimpskih bogovih. Podlaga tega\xc2\xa0\xc2\xbbromana \xc3\xa0 clef\xc2\xab, ki s fikcijo uprizarja resni\xc4\x8dne dogodke, naj bi bilo sme\xc5\xa1enje pape\xc5\xa1tva, \xc4\x8de seveda dr\xc5\xbei predpostavka, da vrhovni bog Jupiter pooseblja katerega od pape\xc5\xbeev. Alberti si je sposodil veliko karakterjev od enega svojih najljub\xc5\xa1ih gr\xc5\xa1kih pisateljev, starogr\xc5\xa1kega satirika Lukijana. Ime protagonista, Momus, se nana\xc5\xa1a na gr\xc5\xa1ko besedo za krivdo ali kritiko, druga\xc4\x8de pa je tudi ime boga satire in posmeha. Potem ko je bil izgnan iz nebes, se Momus, zasmehovan od ostalih bogov, na koncu kastrira. Jupiter in drugi bogovi se spustijo na zemljo, vendar se tudi vrnejo v nebesa, potem ko se Jupitru zlomi nos v veliki nevihti.\n_START_SECTION_\nArhitekturna dela\n_START_PARAGRAPH_\nAlberti se ni ukvarjal z izvedbo svojih idej v praksi, kar je en od razlogov, da je zelo malo od njegovih del, ki jih je zasnoval na papirju, dejansko dokon\xc4\x8danih. Vitruvij je bil zanj mo\xc4\x8dan zgled, zato je s klasi\xc4\x8dnimi estetskimi merili interpretiral anti\xc4\x8dne rimske ostaline. Tako je pravilno doumel naravo stebrov in prekladne arhitekture, od vizualnega do strukturnega vidika, in pravilno uporabo klasi\xc4\x8dnega reda, za razliko od njegovega sodobnika Brunelleschija, ki je uporabo klasi\xc4\x8dnega stebra in pilastra prosto interpretiral. Med Albertijevimi pomisleki je bil dru\xc5\xbebeni u\xc4\x8dinek arhitekture in v ta namen se je zelo dobro zavedal urbanizma. To je razvidno na primeru bankirske pala\xc4\x8de Rucellai, kjer je k stavbi med posamezne portale vklju\xc4\x8dil klopi za sedenje z linami, ki osvetljujejo kletne prostore._NEWLINE_V Rimu ga je zaposlil pape\xc5\xbe Nikolaj V. za obnovo rimskega akvadukta Aqua Vergine, kjer je Alberti zasnoval preprost bazen. Dve stoletji kasneje je bazen zamenjal baro\xc4\x8dni vodnjak Trevi z marmornim okrasjem, na katerem so grbi pape\xc5\xbea in rimskega naroda._NEWLINE_Po nekaterih \xc5\xa1tudijah naj bi bil Alberti zaslu\xc5\xbeen za zasnovo medi\xc4\x8dejske pode\xc5\xbeelske rezidence Villa Medici v Fiesoleju, vendar prevladuje mnenje, da jo je na\xc4\x8drtoval njegov sodobnik Michelozzo. Villa Medici v Fiesoleju je potem postala prototip renesan\xc4\x8dne vile. To stanovanje na hribu s pogledom na mesto, ki ga je naro\xc4\x8dil Giovanni de Medici, drugi sin Cosima de Medicija, je verjetno prvi primer renesan\xc4\x8dne vile, ki sledi Albertijevim merilom za izvedbo pode\xc5\xbeelske stanovanjske \xc2\xbbvilla suburbana\xc2\xab. V okviru te perspektive se Villa Medici v Fiesoleju lahko \xc5\xa1teje kot \xc2\xbbmuza\xc2\xab\xc2\xa0za \xc5\xa1tevilne druge zgradbe (tudi izven obmo\xc4\x8dja Firenc), v kateri so od konca 15. stoletja dalje arhitekti na\xc5\xa1li navdih in ustvarjalno inovativnost.\n_START_SECTION_\nTempio Malatestiano, Rimini\n_START_PARAGRAPH_\nTempio Malatestiano v Riminiju (1447, 1453\xe2\x80\x9360) je rekonstrukcija gotske cerkve. Fasada z dinami\xc4\x8dno igro oblik je ostala nedokon\xc4\x8dana._NEWLINE_Stavbo je zasnoval zelo premi\xc5\xa1ljeno. Vasari jo ozna\xc4\x8di za eno najznamenitej\xc5\xa1ih cerkev v Italiji. V notranjosti je \xc5\xa1est kapel z relikvijami iz Jeruzalema. V njej sta pokopana Sigismondo Malatesta in njegova \xc5\xbeena v lepo okra\xc5\xa1eni marmorni grobnici.\n_START_SECTION_\nPro\xc4\x8delje pala\xc4\x8de Rucellai\n_START_PARAGRAPH_\nZasnova pro\xc4\x8delja Palazzo Rucellai (1446-1451) je bilo eno od \xc5\xa1tevilnih naro\xc4\x8dil za dru\xc5\xbeino Rucellai. Oblika povr\xc5\xa1ine je mre\xc5\xbea plitvih pilastrov in vencev v klasi\xc4\x8dni maniri na rustikalnem zidu, ki prekrivajo te\xc5\xbeke vence. Notranje dvori\xc5\xa1\xc4\x8de ima korintske stebre. Pala\xc4\x8da predstavlja vzgled uporabe klasi\xc4\x8dnih elementov v civilnih objektih v Firencah in je kasneje mo\xc4\x8dno vplivala na izgled mestne pala\xc4\x8de. Za izvedbo del je odgovarjal Bernardo Rosselino. Nasproti pala\xc4\x8de je zasnoval \xc5\xa1e obokano lo\xc5\xbeo, ki jo podpirajo tanki korintski stebri, ki jih povezujejo polkro\xc5\xbeni oboki.\n_START_SECTION_\nSanta Maria Novella\n_START_PARAGRAPH_\nSanta Maria Novella v Firencah je bila obnovljena med letoma 1448\xe2\x80\x931470, fasada pa je izdelana po Albertijevih na\xc4\x8drtih; dokon\xc4\x8dana je bila leta 1477. To je bila zahtevna naloga, saj je imel omejitev \xc5\xbee z ni\xc5\xbejo ravnijo treh vrat in \xc5\xa1estih gotskih ni\xc5\xa1, ki vsebujejo grobnice in uporabljajo barvni marmor, tipi\xc4\x8den za florentinske cerkve, kot so San Miniato al Monte in krstilnica v Firencah. Zasnova vsebuje tudi rozeto, ki je bila v takratnem \xc4\x8dasu \xc5\xbee v veljavi. Alberti je predstavil klasi\xc4\x8dne funkcije okoli vhoda in \xc5\xa1irjenje barvitosti \xc4\x8dez celotno fasado na na\xc4\x8din, ki vklju\xc4\x8duje klasi\xc4\x8dna razmerja in elemente, kot so pilastri, venci in pediment v klasi\xc4\x8dnem slogu, ki ga je okrasil mozaikom, namesto s kipi. Najbolj znana zna\xc4\x8dilnost te triladijske cerkve je na\xc4\x8din, s katerim je Alberti re\xc5\xa1il problem vizualne premostitve razli\xc4\x8dnih ravni osrednje ladje in precej ni\xc5\xbejih stranskih ladij. Uporabil je dve velike spirali, ki sta postali standardna zna\xc4\x8dilnost cerkvenih pro\xc4\x8delij v kasnej\xc5\xa1i renesansi, baroku in neoklasicizmu.\n_START_SECTION_\nPienza\n_START_PARAGRAPH_\nAlberti je bil tudi svetovalec pri urbanisti\xc4\x8dnem urejanju rojstne vasi pape\xc5\xbea Pija II, ki je \xc5\xbeelel rojstni kraj Pienza v Toskani uporabiti za oddih, vendar je moral kot tak\xc5\xa1en odra\xc5\xbeati dostojanstvo njegovega polo\xc5\xbeaja. Rezultat tega sodelovanja je va\xc5\xa1ki/mestni trg Trg Pija II. (Piazza Pio II.) v Pienzi. Kraj se je prvotno imenoval Corsignano, prenova pa se je za\xc4\x8dela okoli 1459. _NEWLINE_Trg ima obliko trapeza, ki ga tvorijo \xc5\xa1tiri stavbe, s poudarkom na katedrali in pasa\xc5\xbeah na obeh odprtih straneh s pogledom na krajino. Glavno prebivali\xc5\xa1\xc4\x8de, Palazzo Piccolomini, je na zahodni strani. Ima tri dele, ki jih oblikujejo pilastri in ogredja, s pre\xc4\x8dnimi dvojnimi zastekljenimi okni. Ta struktura je podobna Albertijevi Palazzo Rucellai v Firencah in drugim poznej\xc5\xa1im pala\xc4\x8dam. Omembe vredno je notranje dvori\xc5\xa1\xc4\x8de pala\xc4\x8de. Na zadnji strani pala\xc4\x8de, na jugu, je lo\xc5\xbea preko vseh treh nadstropij, ki gleda na zaprt italijanski renesan\xc4\x8dni vrt s spremembami dobe Giardino all\'italiana in \xc4\x8dudovitim pogledom na pokrajino Val d\'Orcia in pape\xc5\xbeu Piju ljubljeno Monte Amiato. Pod tem vrtom je obokana konju\xc5\xa1nica s stajami za 100 konj. Zasnova, ki je temeljito preoblikovala center mesta, je vklju\xc4\x8devala pala\xc4\x8do za pape\xc5\xbea, cerkev, mestno dvorano in stavbo za \xc5\xa1kofe, ki bi spremljali pape\xc5\xbea na svojih potovanjih. Pienza \xc5\xa1teje za zgodnji primer renesan\xc4\x8dnega urbanizma. Toda kot vedno Alberti ni bil udele\xc5\xbeen pri prakti\xc4\x8dni izvedbi. Glavnina del je bila opravljena pod odgovornostjo florentinskega arhitekta Bernarda Rossellina, toda brez dvoma je trg s pala\xc4\x8do Palazzo Piccolomini, ki je zvest posnetek florentinske pala\xc4\x8de Rucellai, prepoznan kot Albertijevo delo.\n_START_SECTION_\nSant\' Andrea, Mantova\n_START_PARAGRAPH_\nBaziliko Svetega Andreja (Sant\' Andrea) v Mantovi so za\xc4\x8deli graditi leta 1471, leto pred Albertijevo smrtjo. Bazilika je njegovo najpomembnej\xc5\xa1e delo, ki vsebuje portal v obliki slavoloka. Podobna motivika slavolokov si sledi \xc5\xa1e v notranjosti. Alberti je imel predvsem vlogo oblikovalca; za razliko od Brunelleschija ni imel interesa za gradnjo, prakti\xc4\x8dno izvedbo je prepustil gradbenim mojstrom in nadzornikom.\n_START_SECTION_\nSlike\n_START_PARAGRAPH_\nGiorgio Vasari, ki je trdil, da je zgodovinski napredek v umetnosti dosegel vrhunec z Michelangelom, je poudaril akademske dose\xc5\xbeke Albertija, ne pa tudi njegovih umetni\xc5\xa1kih talentov:\xc2\xa0\xc2\xbbLeon Battista ni slovel kot slikar in tista redka dela, ki jih je ustvaril in jih danes \xc5\xa1e lahko vidim, niso ni\xc4\x8d posebnega. Temu se ne smemo \xc4\x8duditi, saj se je raje posve\xc4\x8dal knjigam, kot pa da bi se uril v risanju.\xc2\xab Leonardo, ki se je ironi\xc4\x8dno imel za \xc2\xbbneizobra\xc5\xbeeno osebo\xc2\xab\xc2\xa0(omo senza lettere), sledi Albertijevemu mnenju, da je slikarstvo znanost. Vendar pa je bil kot znanstvenik Leonardo bolj empiri\xc4\x8den kot Alberti, ki je bil teoretik in ni imel podobnega interesa za prenos idej s papirja v material. Alberti je verjel v idealno lepoto, vendar je Leonardo kot prakti\xc4\x8den \xc4\x8dlovek napolnil svoje zvezke s pripombami o \xc4\x8dlovekovih razse\xc5\xbenostih, stran po stran, ki se kon\xc4\x8da z njegovo znamenito risbo razmerja \xc4\x8dlove\xc5\xa1kega telesa po Vitruviju, \xc4\x8dlove\xc5\xa1ke figure, povezane s kvadratom in krogom._NEWLINE_V slikarstvu je Alberti uporabljal izraz \xc2\xbbMi slikarji\xc2\xab, a kot slikar in kipar je bil amater. Vasari mu kljub temu priznava talent pri prenosu misli na papir, kadar gre za arhitekturne na\xc4\x8drte. \xc5\xa0vicarski umetnostni zgodovinar iz 19. stol. Jacob Burckhardt je opredelil Albertija v delu Renesan\xc4\x8dna kultura v Italiji kot resni\xc4\x8dno univerzalnega genija: \xc2\xbbIn Alberti je bil ob Leonardu Da Vinciju kot konec za\xc4\x8detka, kot mojster proti diletantu."_NEWLINE_Alberti naj bi bil upodobljen v Mantegnevi veliki freski v Camera degli Sposi kot starej\xc5\xa1i mo\xc5\xa1ki, oble\xc4\x8den v temno obleko, ki stoji za Ludovicom Gonzagom, vladarjem Mantove. Albertijev avtoportret na veliki plaketi ga ka\xc5\xbee oble\xc4\x8denega kot Rimljana. Na levi strani njegovega profila je krilato oko. \xc4\x8ciste linije, ponosno dvignjena glava ter daljnose\xc5\xbeen pogled ga ka\xc5\xbeejo kot \xc5\xbelahtnega in idealiziranega \xc4\x8dloveka. Pod brado se nahaja njegov osebni emblem, krilato oko, ki naj bi po besedah umetnika predstavljalo \xc2\xbbnajmo\xc4\x8dnej\xc5\xa1i, hiter in najbolj vreden del \xc4\x8dlove\xc5\xa1kega telesa, kar nas opozarja na to, da moramo vedno biti pozorni na to, da sledimo dobremu\xc2\xab. Po drugi strani naj bi emblem simboliziral vse-vidno oko Boga.'