b'\n_START_ARTICLE_\nJu\xc5\xbena \xc5\xbeeleznica\n_START_PARAGRAPH_\nJu\xc5\xbena \xc5\xbeeleznica je 577,2\xc2\xa0km dolga dvotirna \xc5\xbeelezni\xc5\xa1ka proga na relaciji Dunaj \xe2\x80\x93 Maribor \xe2\x80\x93 Celje \xe2\x80\x93 Ljubljana \xe2\x80\x93 Se\xc5\xbeana \xe2\x80\x93 Trst.  _NEWLINE_Na\xc4\x8drtovanje \xc5\xbeelezni\xc5\xa1ke proge od Dunaja proti Trstu so v Avstriji za\xc4\x8deli \xc5\xbee leta 1837. Leta 1839 je dobil koncesijo za gradnjo proge z Dunaja proti jugu ban\xc4\x8dnik Georg Sina, toda \xc5\xbee 23. decembra 1841 je dr\xc5\xbeava izdala dvorni dekret \xe2\x80\x93 dr\xc5\xbeava bo sama gradila ve\xc4\x8dje \xc5\xbeeleznice. V tem dekretu je bila prvi\xc4\x8d predvidena proga Dunaj \xe2\x80\x93 Trst._NEWLINE_Trenutno po tej progi med Dunajem in Trstom ni neposredne povezave (mo\xc5\xbeen je prestop).\n_START_SECTION_\nOdsek Dunaj - Gradec\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1842 je bil zgrajen odsek proge Dunaj \xe2\x80\x93 Gloggnitz, ki naj bi bil priklju\xc4\x8den Ju\xc5\xbeni \xc5\xbeeleznici. Ju\xc5\xbena \xc5\xbeeleznica se je pri\xc4\x8dela v M\xc3\xbcrzzuschlagu ob ju\xc5\xbenem vzno\xc5\xbeju Semmeringa. Gradnja proge \xc4\x8dez Semmering je predstavljala te\xc5\xbeaven odsek, ki so ga pri\xc4\x8deli graditi \xc5\xbee leta 1842, vendar so dela za\xc4\x8dasno odlo\xc5\xbeili. Ponovno so se gradnje lotili leta 1848 in so jo do leta 1854 tudi uspe\xc5\xa1no zaklju\xc4\x8dili. Odsek M\xc3\xbcrzzuschlag \xe2\x80\x93 Gradec so gradili dve leti, leta 1844 je sledilo slovesno odprtje.\n_START_SECTION_\nOdsek Gradec - Celje\n_START_PARAGRAPH_\nProgo od Gradca naprej so na\xc4\x8drtovali v dveh variantah. Ena naj bi vodila od Gradca preko Ptuja do Polj\xc4\x8dan ter dalje v Celje, druga pa \xc4\x8dez Maribor do Celja. Odlo\xc4\x8dili so se za slednjo razli\xc4\x8dico, ki je predstavljala kraj\xc5\xa1o razdaljo in je bil na trasi primernej\xc5\xa1i teren. Gradbena dela na tem odseku je vodil in\xc5\xa1pektor T. Blumfeld pod nadzorstvom in\xc5\xbeenirja Carla Ghege. 2. junija 1846 je iz Gradca v Celje pripeljal prvi vlak, prvi\xc4\x8d tudi po slovenskem ozemlju. Gradnja tega odseka je nazorno prikazana v Muzeju ju\xc5\xbene \xc5\xbeeleznice v \xc5\xa0entjurju.\n_START_SECTION_\nOdsek Celje - Ljubljana\n_START_PARAGRAPH_\nProgo od Celja do Ljubljane so na\xc4\x8drtovali \xc5\xbee v letih 1842 in 1843, vendar jim je povzro\xc4\x8dala precej te\xc5\xbeav. Zasnovali so tri razli\xc4\x8dice: dve od Celja po Savinjski dolini, ena naj bi potekala do Kamnika skozi Tuhinjsko dolino, druga pa \xc4\x8dez Vransko pod Trojanami do Dom\xc5\xbeal. Tretja razli\xc4\x8dica je vodila ob toku Savinje iz Celja do Zidanega Mosta in odtod skozi sotesko ob reki Savi do Litije in naprej do Ljubljane. Kljub temu, da je bila tretja varianta zaradi ozke savske doline med Zidanim mostom in Litijo drzna ideja, je bila sprejeta. Odlo\xc4\x8ditev je podpiralo predvsem dejstvo, da so bile v okolici Hrastnika, Trbovelj in Zagorja odkrite velike zaloge kvalitetnega premoga, ki pa jih zaradi slabih prometnih povezav ni bilo mogo\xc4\x8de izkori\xc5\xa1\xc4\x8dati v ve\xc4\x8djem obsegu. Na\xc4\x8drtovalci so se zavedali te\xc5\xbeav, ki so jih \xc4\x8dakale v savski dolini, npr. skalni plazovi, \xc5\xa1tevilni hudourniki, redka poseljenost krajev ... _NEWLINE_Leta 1845 so se za\xc4\x8dela prva pripravljalna in meritvena dela, leto kasneje pa so za\xc4\x8deli z gradnjo. Od Celja proti Zidanem Mostu so dvakrat pre\xc4\x8dkali reko Savinjo, tretji\xc4\x8d \xc5\xa1e v Zidanem Mostu. Za tiste \xc4\x8dase je bil tehni\xc4\x8dno posebno znamenit v loku zgrajen most \xc4\x8dez Savinjo v Zidanem Mostu. Gradil ga je in\xc5\xbeenir Edvard Heider, poznej\xc5\xa1i lastnik steklarne v Hrastniku. Most so gradili tri leta, od 1846 do 1849. Progo Celje \xe2\x80\x93 Zidani most je gradil zidarski mojster Johan Piko iz Beljaka, z delavci iz Furlanije, Primorja in \xc4\x8ce\xc5\xa1kega. Gradnja proge je bila te\xc5\xbeka in nevarna: med Hrastnikom in Trbovljami so izkopali 136,5 m dolg predor, za delavce pa so bile najbolj nevarne strme skale nad strugo Save. Zaradi pomanjkanja prostora so postajna poslopja za postaje Hrastnik, Trbovlje in Zagorje gradili v loku, kar je pozneje zelo oviralo razvoj tovornega prometa. Dodatne preglavice so povzro\xc4\x8dali tudi ovinki skozi savsko sotesko. In\xc5\xbeenir Carl von Ghega, ki je bil vrhovni in\xc5\xbeenir gradnje Ju\xc5\xbene \xc5\xbeeleznice, je vse te\xc5\xbeave odli\xc4\x8dno premagal. Pridobljene izku\xc5\xa1nje je pozneje uporabil pri gradnji proge \xc4\x8dez Semmering. Poleg doma\xc4\x8dih je pri gradnji sodelovalo \xc5\xa1e okrog 12.000 tujih delavcev, ki pa so povzro\xc4\x8dali nemalo te\xc5\xbeav. Zato so v Trbovljah, Zagorju in Hrastniku za red morale skrbeti voja\xc5\xa1ke \xc4\x8dete._NEWLINE_Pri gradnji proge od Litije proti Ljubljani, razen gradnje mostu \xc4\x8dez Savo in predora pri Pogoniku, graditelji niso imeli ve\xc4\x8djih te\xc5\xbeav. Ljubljanska \xc5\xbeelezni\xc5\xa1ka postaja je bila zgrajena 18. aprila 1848. Gradnjo postaje sta prevzela podjetnika Benjamin Pichler in Jo\xc5\xbee Stare, nadzor pa je vodil Ferdinand Hoffman. Uradna otvoritev proge Celje \xe2\x80\x93 Ljubljana je bila 16. septembra 1849, vendar je prvi vlak z vagoni v Ljubljano pripeljal \xc5\xbee 18. avgusta 1849, na rojstni dan cesarja Franca Jo\xc5\xbeefa I.\n_START_SECTION_\nOdsek Ljubljana - Trst\n_START_PARAGRAPH_\nTerenske razmere za progo Ljubljana \xe2\x80\x93 Trst so prou\xc4\x8devali \xc5\xbee od leta 1842. Teren je bil te\xc5\xbeaven zaradi Ljubljanskega barja, kra\xc5\xa1kih zna\xc4\x8dilnosti (jame, kotline, podzemeljske vode ...), nazadnje pa je bil tu \xc5\xa1e neizogiben spust do morja. Nastalo je ve\xc4\x8d variant poteka proge. Sprva so preu\xc4\x8devali mo\xc5\xbenosti, da bi se izognili barju. Ena od razli\xc4\x8dic je predvidevala, da bi proga tekla najprej po Gorenjski, nato po Poljanski dolini do \xc5\xbdirov, skozi predor v dolino Idrijce in ob njenem toku do So\xc4\x8de ter naprej do morja. Po temeljitemu premisleku in primerjanju so\xc5\xa1ke in kra\xc5\xa1ke proge so se v Ljubljani leta 1849 pod vodstvom Karla Ghege odlo\xc4\x8dili za kra\xc5\xa1ko varianto. Iz primerjave prog, ki so jo pozneje objavili v \xc4\x8dasniku Austria lahko povzamemo, da je bila kra\xc5\xa1ka proga za 6 milj kraj\xc5\xa1a od so\xc5\xa1ke in trdili so tudi, da bo cenej\xc5\xa1a ter da bo zgrajena dve do tri leta prej kot so\xc5\xa1ka. Toda tudi kra\xc5\xa1ka proga je imela nekaj \xc5\xa1ibkih to\xc4\x8dk \xe2\x80\x93 Ljubljansko barje, pomanjkanje povr\xc5\xa1inske teko\xc4\x8de vode, nevarnost burje in sne\xc5\xbenih zametov. Popolno neznanko je predstavljalo Ljubljansko barje, zaradi \xc4\x8desar so se pove\xc4\x8dali gradbeni stro\xc5\xa1ki in \xc4\x8das. Najprej so sondirali teren, nato pa so pri\xc4\x8deli z odvodnjavanjem barja. Ve\xc4\x8d kot tri leta so zasipali mo\xc4\x8dvirje in gradili nasipe._NEWLINE_Za barjem se je vzpon stopnjeval vse do prehoda \xc4\x8dez borovni\xc5\xa1ko dolino. Tu so zgradili 561 m dolg in 38 m visok borovni\xc5\xa1ki viadukt, ki je imel dve nadstropji. Mogo\xc4\x8den objekt je ve\xc4\x8d desetletij veljal za najve\xc4\x8dji zidani most v srednji Evropi._NEWLINE_Na zahodni strani (\xc4\x8dez dana\xc5\xa1njo traso avtoceste) je bil zgrajen drugi viadukt, 230 m dolg in 28 m visok, ki je dobil ime po graditelju \xc5\xa0tampetu, vendar ni tako veli\xc4\x8dasten, kot je bil borovni\xc5\xa1ki. Proga se je vzpenjala skozi \xc5\xa1kocjanske gozdove in je najvi\xc5\xa1jo to\xc4\x8dko dosegla pri Postojni \xe2\x80\x93 600 m nad morjem. Na kra\xc5\xa1ki planoti so se sre\xc4\x8devali s tipi\xc4\x8dno kra\xc5\xa1ko pokrajino \xe2\x80\x93 kra\xc5\xa1kimi vrta\xc4\x8dami, uvalami in dolinami. Poleg tega je bilo treba na Krasu urediti \xc5\xa1e preskrbo z vodo, ki je bila nujna za parno vleko. Pri Gornjih Le\xc5\xbee\xc4\x8dah so zato zajeli izvir pitne vode v dva zbiralnika. Odtod je tekla voda po 38\xc2\xa0km dolgem vodovodu do \xc5\xbeelezni\xc5\xa1kih postaj Diva\xc4\x8da, Se\xc5\xbeana in Prosek. Pri Nabre\xc5\xbeini blizu Trsta so zgradili 646 m dolg in 19 m visok viadukt. Sledil je \xc5\xa1e 319 m dolg in 19 m visok viadukt pri Barkovljah ter 2,75 m \xc5\xa1irok predor. Pred tr\xc5\xbea\xc5\xa1ko postajo so zgradili \xc5\xa1e pokrit in zastekljen nadvoz z namenom, da bi prepre\xc4\x8dili mo\xc5\xbenost oku\xc5\xbebe potnikov s karantenskimi boleznimi zaradi bli\xc5\xbeine pristani\xc5\xa1\xc4\x8da._NEWLINE_Graditelji so 20. novembra 1856 priredili prvo vo\xc5\xbenjo iz Ljubljane do Postojne. \xc5\xbdelezni\xc5\xa1ko progo med Ljubljano in Trstom so uradno odprli 27. julija 1857, v navzo\xc4\x8dnosti \xc5\xa1tevilnih uglednih oseb, na \xc4\x8delu s cesarjem Francem Jo\xc5\xbeefom in \xc5\xa1tirimi nadvojvodami. Odprtje \xc5\xbeelezni\xc5\xa1ke proge so zdru\xc5\xbeili z odprtjem tr\xc5\xbea\xc5\xa1kega vodovoda. Med gradnjo proge so namre\xc4\x8d naleteli na pitno vodo, ki so jo \xc4\x8drpali do vi\xc5\xa1je le\xc5\xbee\xc4\x8dega vodnega stolpa in nato speljali do Nabre\xc5\xbeine. Od tu je vodovod potekal pod \xc5\xbeelezni\xc5\xa1kimi tiri do Trsta.'