b'\n_START_ARTICLE_\nAnton La\xc5\xa1\xc4\x8dak\n_START_SECTION_\nDelo\n_START_PARAGRAPH_\nPo realki v Gorici, je \xc5\xa1tudiral arhitekturo na Politehni\xc4\x8dni fakulteti na Dunaju.Zaradi primankovanja naro\xc4\x8dil v doma\xc4\x8dem okolju, se je po \xc5\xa1tudiju in poroki z Gori\xc4\x8danko Marijo Plesnizer preselil v Aleksandrijo. Ustvaril je vrsto luksuznih pala\xc4\x8d v Kairu in Aleksandriji, v Sloveniji pa park in vilo Rafut na Pristavi v Ro\xc5\xbeni Dolini. Ustvarjal je tudi v Perugii, Rimu, Torinu in Carigradu. V Gorici je imel precej zamisli, vendar se je uresni\xc4\x8dila samo fontana z obeliskom v Podturnu._NEWLINE_Takoj po prihodu v Aleksandrijo leta 1882 je zaslovel z monumentalno galerijo Menasce, kar mu je odprlo pot do bogatih naro\xc4\x8dnikov egiptovskega me\xc5\xa1\xc4\x8danstva in plemstva. V sredi\xc5\xa1\xc4\x8du Kaira so v zadnjih letih obnovili njegovi dve pala\xc4\x8di:  sede\xc5\xbe nacionalne banke Misr, stavba tr\xc5\xbea\xc5\xa1ke Assicurazioni Generali. Za zasluge je od egiptovskega podkralja Abasa II. prejel plemi\xc5\xa1ki naziv beg, kar ustreza baronu. To obdobje se je kon\xc4\x8dalo s prvo svetovno vojno, ko je bil kralj odstavljen, iz britanskega Egipta pa je kot avstroogrski dr\xc5\xbeavljan be\xc5\xbeal tudi La\xc5\xa1\xc4\x8dak. V Kairo se je vrnil kmalu po vojni, ko v Gorici niso sprejeli nobenega njegovega projekta. Poleg arhitekture so bili njegovi konji\xc4\x8dki \xc5\xa1e skladanje in poezija v furlan\xc5\xa1\xc4\x8dini. Zadnja leta \xc5\xbeivljenja je pre\xc5\xbeivel doma, vendar se je devetdesetleten odpravil nazaj k Nilu, kjer je umrl._NEWLINE_Rodoslovna raziskava dokazuje, da gre za sina slovenskih star\xc5\xa1ev, poro\xc4\x8denega s Slovenko. Pri\xc4\x8devanje pa je potrdilo, da je znal slovensko in se s svojimi sorodniki iz Ro\xc4\x8dinja pogovarjal v sloven\xc5\xa1\xc4\x8dini.  Rodil se je v furlanskem okolju, pisal in komuniciral predvsem v italijan\xc5\xa1\xc4\x8dini in furlan\xc5\xa1\xc4\x8dini, simpatiziral z iredentizmom. Imel se je za Italijana, tuja strokovna literatura pa ga pozna predvsem kot italijanskega arhitekta Antonia Lasciaca.'