b'\n_START_ARTICLE_\nKonstantinopel\n_START_PARAGRAPH_\nKonstantinopel (gr\xc5\xa1ko \xce\x9a\xcf\x89\xce\xbd\xcf\x83\xcf\x84\xce\xb1\xce\xbd\xcf\x84\xce\xb9\xce\xbd\xce\xbf\xcf\x8d\xcf\x80\xce\xbf\xce\xbb\xce\xb9\xcf\x82, Konstantino\xc3\xbapolis ali \xce\x9a\xcf\x89\xce\xbd\xcf\x83\xcf\x84\xce\xb1\xce\xbd\xcf\x84\xce\xb9\xce\xbd\xce\xbf\xcf\x8d\xcf\x80\xce\xbf\xce\xbb\xce\xb7 Konstantino\xc3\xbapoli, "Konstantinovo mesto"; latinsko Constantinopolis, otomansko, tur\xc5\xa1ko: \xd9\x82\xd8\xb3\xd8\xb7\xd9\x86\xd8\xb7\xdb\x8c\xd9\x86\xd9\x8a\xd8\xa9, Kostantiniyye) je bilo rimsko/bizantinsko glavno mesto (330\xe2\x80\x931204 in 1261\xe2\x80\x931453) latinskega (1204\xe2\x80\x931261) in osmanskega cesarstva (1453\xe2\x80\x931924). Za\xc4\x8detki mesta segajo v 7. st. pr. n. \xc5\xa1t. oziroma do nastanka starogr\xc5\xa1ke naselbine in mesta Bizanc. Konstantinopel je imel strate\xc5\xa1ko lego med Zlatim rogom in Marmarskim morjem, na ju\xc5\xbenem ustju Bosporja, v to\xc4\x8dki, v kateri se evropska celina stika z azijsko. Konstantinopel je bil zelo pomemben kot naslednik starega Rima ter kot najve\xc4\x8dje in najbogatej\xc5\xa1e mesto v Evropi v srednjem veku._NEWLINE_Leta 324 je bil kot starodavni Bizanc ustanovljen kot novo glavno mesto rimskega imperija cesarja Konstantina Velikega, po katerem je bil imenovan in posve\xc4\x8den 11. maja 330.  V 12. stoletju je bilo najve\xc4\x8dje in najbogatej\xc5\xa1e mesto v Evropi in je bilo klju\xc4\x8dnega pomena pri napredovanju kr\xc5\xa1\xc4\x8danstva v rimskem in bizantinskem obdobju. Vzhodni rimski (bizantinski) imperij je bil po izgubi ozemelj zmanj\xc5\xa1an na samo njegovo glavno mesto in okolico, ki sta leta 1453 pripadla Turkom. Po muslimanskih osvajanjih je nekdanji branik kr\xc5\xa1\xc4\x8danstva na vzhodu postal Carigrad, prestolnica Otomanskega cesarstva, pod katerim je spet cvetel. Dolga stoletja se je mesto imenovalo "Istanbul". Ime je dobil po gr\xc5\xa1ki frazi, ki pomeni "v mesto" (\xce\xb5\xe1\xbc\xb0\xcf\x82 \xcf\x84\xe1\xbd\xb4\xce\xbd \xcf\x80\xcf\x8c\xce\xbb\xce\xb9\xce\xbd), medtem ko je bil uradno znan pod razli\xc4\x8dnimi imeni, vklju\xc4\x8dno Konstantinopel in Dersaadet. Ko je Tur\xc4\x8dija leta 1928 pre\xc5\xa1la na latinico, je za\xc4\x8dela pozivati druge dr\xc5\xbeave, da uporabljajo tur\xc5\xa1ko ime "Istanbul" in postopoma dosegla mednarodno uporabo. _NEWLINE_Konstantinopel je bil znan po svoji mogo\xc4\x8dni obrambi. \xc4\x8ceprav so ga ve\xc4\x8dkrat oblegali razli\xc4\x8dni narodi, je bilo bizantinsko mesto zavzeto le leta 1204, ko ga je zasedla latinska vojska med \xc4\x8detrto kri\xc5\xbearsko vojno, za njimi leta 1261 bizantinski cesar Mihael VIII. Paleolog in leta 1453, ko ga je osvojil osmanski sultan Mehmed II. Prvo manj\xc5\xa1e obzidje okoli mesta je postavil Konstantin I. V 5. stoletju je Teodozij II. zgradil Teodozijevo obzidje, ki ga je sestavljal dvojni zid in je bil pribli\xc5\xbeno 2 km zahodno od prvega. Mesto je bilo zgrajeno na sedmih gri\xc4\x8dih in na Zlatem rogu ter ob Marmarskem morju. Bil je nepremagljiva trdnjava, ki je obdajala veli\xc4\x8dastne pala\xc4\x8de, kupole in stolpe na dveh celinah._NEWLINE_Mesto je prav tako slovelo po svojih arhitekturnih mojstrovinah, kot sta gr\xc5\xa1ka pravoslavna stolnica Hagija Sofija, ki je bila sede\xc5\xbe ekumenskega patriarhata, sveta Imperialna pala\xc4\x8da, v kateri je \xc5\xbeivel cesar, pa tudi stolp Galata, hipodrom in Zlata vrata, arkadne poti in trgi. Konstantinopel je imel \xc5\xa1tevilne umetni\xc5\xa1ke in literarne zaklade, preden je bil zaseden leta 1204 in 1453. [5] Mesto je bilo skoraj izpraznjeno, ko je padlo pod Turki,  vendar si je hitro opomoglo in bilo do sredine leta 1600 \xc5\xa1e enkrat najve\xc4\x8dje mesto na svetu kot novo glavno mesto Otomanskega cesarstva.\n_START_SECTION_\nIme\n_START_PARAGRAPH_\nPrvo znano ime mesta je Bizanc (gr\xc5\xa1ko \xce\x92\xcf\x85\xce\xb6\xce\xac\xce\xbd\xcf\x84\xce\xb9\xce\xbf\xce\xbd, Byz\xc3\xa1ntion), ki so mu ga dali ustanovitelji, megarski kolonisti okoli 660 pr. n. \xc5\xa1t.  Ime Konstantinoupolis ("Konstantinovo mesto ") je dobilo po ponovni ustanovitvi pod rimskim cesarjem Konstantinom I., ki je leta 330 prenesel cesarsko glavno mesto iz zgodovinskega Rima v Bizanc in ga imenoval Nea Roma (Novi Rim). Sodobno tur\xc5\xa1ko ime za mesto, \xc4\xb0stanbul, izhaja iz gr\xc5\xa1ke fraze eis tin polin (\xce\xb5\xe1\xbc\xb0\xcf\x82 \xcf\x84\xe1\xbd\xb4\xce\xbd \xcf\x80\xcf\x8c\xce\xbb\xce\xb9\xce\xbd), kar pomeni "v mestu" ali "v mesto". To ime je bilo uporabljeno v tur\xc5\xa1\xc4\x8dini poleg Kostantiniyye, ki je bolj uradna prilagoditev prvotnega Konstantinopla, med otomansko vladavino, medtem ko so zahodni jeziki ve\xc4\x8dinoma \xc5\xa1e naprej uporabljali Konstantinopel vse do za\xc4\x8detka 20. stoletja. Leta 1928 se je tur\xc5\xa1ka pisava spremenila iz arabske v latinico. Tur\xc4\x8dija je za\xc4\x8dela pozivati druge dr\xc5\xbeave, da uporabljajo tur\xc5\xa1ka imena tur\xc5\xa1kih mest.  S\xc4\x8dasoma so se uveljavili ime Istanbul in razli\xc4\x8dice v ve\xc4\x8dini svetovnih jezikih._NEWLINE_"Konstantinopel" \xc5\xa1e vedno uporabljajo \xc4\x8dlani vzhodne pravoslavne cerkve v naslovu enega svojih najpomembnej\xc5\xa1ih voditeljev, pravoslavnega patriarha s sede\xc5\xbeem v mestu, ki se imenuje "Njegova vsebo\xc5\xbeanska svetost nad\xc5\xa1kof Konstantinopla \xe2\x80\x93 Novega Rima in ekumenski patriarh".\n_START_SECTION_\n306\xe2\x80\x93337\n_START_PARAGRAPH_\nKonstantin je imel ve\xc4\x8d na\xc4\x8drtov. Ob obnovljeni enotnosti cesarstva tudi v skladu z ve\xc4\x8djimi vladnimi reformami, utrjevanjem kr\xc5\xa1\xc4\x8danske cerkve se je dobro zavedal, da Rim ni primeren za glavno mesto. Bil je predale\xc4\x8d od meje in zato od vojske in imperialnih sodi\xc5\xa1\xc4\x8d, bil je neza\xc5\xbeeleno igri\xc5\xa1\xc4\x8de za nezadovoljne politike. Toda glavno mesto dr\xc5\xbeave je bil \xc5\xbee ve\xc4\x8d kot tiso\xc4\x8d let in se je morda zdelo nepredstavljivo, da je predlagal, da se preseli drugam. Konstantinu se je Bizanc zdel pravo mesto: mesto, v katerem bi bil sede\xc5\xbe cesarja, lahko bi se branil, ima lahek dostop do Donave ali meje Evfrata, njegov dvor bi se napajal iz bogatih vrtov in prefinjenih delavnic rimske Azije, njegove zakladnice bi se napolnile iz najbogatej\xc5\xa1ih provinc cesarstva._NEWLINE_Konstantinopel se je gradil ve\xc4\x8d kot \xc5\xa1est let in je bil posve\xc4\x8den 11. maja 330. Konstantin je predvidel \xc5\xa1irjenje mesta, podobno kot Rim, v 14 regij in okra\xc5\xa1en naj bi bil z javnimi deli, vrednimi cesarske metropole.  Kljub temu prvi Konstantinov Novi Rim ni imel dostojanstva starega Rima. Imel je prokonzula, namesto urbanega prefekta (upravitelja mesta). Ni imel pretorja (najvi\xc5\xa1ji predstavnik sodne oblasti), tribunov ali kvestorjev. \xc4\x8ceprav je imel senatorje, so se imenovali clarus, ne clarissimus kot v Rimu. Manjkali so tudi drugi upravni uradi, ki skrbijo za hrano, policijo, kipe, templje, kanalizacijo, vodovod ali druga javna dela. Nov program gradnje je bil izveden v veliki naglici: stebri, marmor, vrata in plo\xc5\xa1\xc4\x8dice so bili vzeti iz templjev po cesarstvu in preseljeni v novo mesto. Na ta na\xc4\x8din so mnoga najve\xc4\x8dja dela gr\xc5\xa1ke in rimske umetnosti kmalu stala na trgih in ulicah. Cesar je spodbudil zasebno gradnjo z obljubo doma\xc4\x8dinom podarjenih zemlji\xc5\xa1\xc4\x8d cesarskih posestev v diocezah Azija in Pont. 18. maja 332 je napovedal, da je treba tako kot v Rimu omogo\xc4\x8diti prosto razdeljevanje hrane dr\xc5\xbeavljanom. V tistem \xc4\x8dasu je bilo razdeljenih 80.000 obrokov na dan iz 117 razdelilnih mest po mestu. _NEWLINE_Konstantin je dolo\xc4\x8dil nov trg v sredi\xc5\xa1\xc4\x8du starega Bizanca in ga imenoval Avgustajon. Nov sede\xc5\xbe senata (ali kurije) je bil v baziliki na vzhodni strani. Na ju\xc5\xbeni strani velikega trga je bila postavljena Velika cesarska pala\xc4\x8da z veli\xc4\x8dastnim vhodom, vrata Halke, ceremonialna dvorana je bila znana kot pala\xc4\x8da Dafne. V bli\xc5\xbeini je bil velik hipodrom za tekmovanje z vpregami s sede\xc5\xbei za 80.000 gledalcev in slovito kopali\xc5\xa1\xc4\x8de Zevksip. Na zahodnem vhodu na trg Avgustajon je bil Milion, obokan spomenik, od katerega so bile izmerjene razdalje prek vzhodnega rimskega imperija._NEWLINE_Od Avgustajona je vodila velika ulica Mesa (gr\xc5\xa1ko \xce\x9c\xce\xad\xcf\x83\xce\xb7 [\xce\x9f\xce\xb4\xcf\x8c\xcf\x82] "srednja [ulica]"), prekrita s kolonadami. Kot se je spustila s prvega gri\xc4\x8da mesta in se povzpela na drug gri\xc4\x8d, je pre\xc5\xa1la na levi Pretorium ali zakonodajno sodi\xc5\xa1\xc4\x8de. Potem je pre\xc4\x8dkala ovalen Konstantinov forum, kjer sta bila druga senatna hi\xc5\xa1a in visok steber s kipom Konstantina v preobleki Helija, kronan z avreolo sedmih \xc5\xbearkov in pogledom v smeri vzhajajo\xc4\x8dega sonca. Od tam je Mesa pre\xc5\xa1la na forum Tavri, skozi njega, nato na forum Bovis in kon\xc4\x8dno do sedmega gri\xc4\x8da (ali Kserolof) in do Zlatih vrat v Konstantinovem obzidju. Po gradnji Teodozijevega obzidja v za\xc4\x8detku 5. stoletja se je raz\xc5\xa1iril do novih Zlatih vrat in bil dolg sedem rimskih milj.\n_START_SECTION_\n337\xe2\x80\x93529\n_START_PARAGRAPH_\nPrvi znani prefekt mesta Konstantinopel je bil Honoratus, in to od 11. decembra 359 in do 361. Cesar Valens je zgradil pala\xc4\x8do Hebdomon na obali Propontisa v bli\xc5\xbeini Zlatih vrat, verjetno za uporabo pri pregledu \xc4\x8det. Vsi cesarji do Zenona in Baziliska so bili okronani in priznani na Hebdomonu. Teodozij I. je zgradil cerkev Janeza Krstnika kot hi\xc5\xa1o za svetnikovo lobanjo (danes ohranjena v pala\xc4\x8di Topkapi v Carigradu), postavil steber v spomin sam sebi na forumu Tavri in preuredil uni\xc4\x8den Afroditin tempelj v hi\xc5\xa1o za pretorijansko prefekturo; Arkadij je na Mesi, v bli\xc5\xbeini Konstantinovega obzidja, zgradil nov forum, ki ga je imenoval po sebi._NEWLINE_Pomen Konstantinopla se je postopoma pove\xc4\x8dal. Po \xc5\xa1oku v bitki pri Adrianoplu leta 378, v kateri so cesarja Valensa s cvetom rimske vojske v nekaj pohodih uni\xc4\x8dili Vizigoti, je mesto pregledalo svojo obrambo in med 413\xe2\x80\x93414 je Teodozij II. zgradil 18-metrsko trojno obzidje, ki ga do izuma smodnika ni nih\xc4\x8de premagal. Teodozij je 27. februarja 425 odprl tudi univerzo v bli\xc5\xbeini foruma Tavri. V tem \xc4\x8dasu se je na Donavi pojavil Uldin, hunski princ, in napredoval v Trakijo, vendar je mnogo njegovih privr\xc5\xbeencev dezertiralo in se pridru\xc5\xbeilo Rimljanom pri pregonu svojega kralja nazaj severno od reke. Zgradili so nove zidove za obrambo mesta in izbolj\xc5\xa1ali floto na Donavi._NEWLINE_Zahodno rimsko cesarstvo so nato zavzeli barbari. Cesarji so se umaknili v Raveno in izginili. Konstantinopel je postal najve\xc4\x8dje mesto rimskega imperija in sveta. Cesarji niso ve\xc4\x8d potovali med razli\xc4\x8dnimi prestolnicami in pala\xc4\x8dami. Ostali so v svoji pala\xc4\x8di v Velikem mestu in po\xc5\xa1iljali ukaze svoji vojski. Bogastvo vzhodnega Sredozemlja in zahodne Azije se je stekalo v Konstantinopel.\n_START_SECTION_\n527\xe2\x80\x93565\n_START_PARAGRAPH_\nCesar Justinijan I. (527\xe2\x80\x93565) je bil znan po svojih voja\xc5\xa1kih uspehih, svojih pravnih reformah in javnih delih. Iz Konstantinopla je njegov pohod za ponovno osvojitev nekdanje dioceze Afrike odplul okoli 21. junij 533. Pred odhodom je bila ladja poveljnika Belizavra zasidrana pred cesarsko pala\xc4\x8do in patriarh je daroval molitve za uspeh pohoda. Po zmagi leta 534 je bil Tempeljski zaklad iz Jeruzalema, ki so ga Rimljani izropali v letu 70 in so ga Vandali odpeljali v Kartagino po njihovem zavzetju Rima leta 455 prinesen v Konstantinopel in shranjen morda v cerkvi sv. Polievkta, preden so ga vrnili v Jeruzalem v cerkev Vstajenja ali Novo cerkev. _NEWLINE_Dirke bojnih voz so bile pomembne v Rimu \xc5\xbee stoletja. V Konstantinoplu je hipodrom postal s\xc4\x8dasoma vse bolj kraj politi\xc4\x8dnega pomena. Ljudje so s ploskanjem pokazali svojo odobritev novega cesarja, pa tudi odkrito kritizirali vlado ali vpili za odstranitev nepriljubljenih ministrov. V \xc4\x8dasu Justinijana je javni red v Konstantinoplu postal kriti\xc4\x8dno politi\xc4\x8dno vpra\xc5\xa1anje._NEWLINE_V poznem rimskem in zgodnjem bizantinskem obdobju je kr\xc5\xa1\xc4\x8danstvo re\xc5\xa1evalo temeljna vpra\xc5\xa1anja identitete, spor med ortodoksno cerkvijo in prista\xc5\xa1i monofizitizma je postal vzrok za hude motnje, izra\xc5\xbeene z zvestobo dirkam stranke Modrih in Zelenih. Nazadnje je leta 532 nastal velik upor, ki je znan kot nemiri "Nika" (po bojnem kriku "Zmaga!" vpletenih)._NEWLINE_Po\xc5\xbeari, ki so jih za\xc4\x8deli protestniki Nike, so zajeli Konstantinovo baziliko Hagijo Sofijo (Sveta modrost), glavno mestno cerkev na severu Avgusteuma. Justinijan je naro\xc4\x8dil arhitektoma Antemiju iz Tral in Izidorju iz Mileta, da jo nadomestita z novo in neprimerljivo Hagijo Sofijo. To je bila velika stolnica pravoslavne cerkve, katere kupola naj bi se dvigala do samega boga in bi bila neposredno povezana s pala\xc4\x8do, da bi se lahko cesarska dru\xc5\xbeina udele\xc5\xbeila bogoslu\xc5\xbeja brez sprehoda po ulicah.  Predaja je potekala 26. decembra 537 v prisotnosti cesarja, ki je vzkliknil: "O, Solomon, sem te prekosil!"  Hagija Sofija je lahko sprejela 600 ljudi, vklju\xc4\x8dno 80 duhovnikov in je stala 20.000 funtov zlata. _NEWLINE_Justinijan je naro\xc4\x8dil Antemiju in Izidorju, da poru\xc5\xa1ita in nadomestita izvirno Konstantinovo Cerkev svetih apostolov in zgradita novo cerkev z istim imenom. Zasnovana je bila v obliki enakokrakega kri\xc5\xbea s petimi kupolami in okra\xc5\xa1ena z lepimi mozaiki. Ta cerkev je bila grobnica cesarjev od Konstantina do 11. stoletja. Ko je mesto pripadlo Turkom leta 1453, so cerkev podrli, da bi naredili prostor za grob Mehmeda II. Osvajalca. Justinijan se je ukvarjal tudi z drugimi vidiki grajenega okolja v mestu, zakonodajo proti zlorabi predpisov o prepovedi gradnje v 30 m pasu na morski obali, da bi za\xc5\xa1\xc4\x8ditil pogled. _NEWLINE_Med vladanjem Justinijana I. je v mestu \xc5\xbeivelo pribli\xc5\xbeno 500.000 ljudi.  Dru\xc5\xbebeno \xc5\xbeivljenje Konstantinopla je bilo pretrgano z justinijanovo kugo med letoma 541 in 542. Umrlo je morda 40\xc2\xa0% prebivalcev mesta.\n_START_SECTION_\nPre\xc5\xbeivetje, 565\xe2\x80\x93717\n_START_PARAGRAPH_\nV za\xc4\x8detku 7. stoletja so Avari in nato Prabolgari zavzeli precej\xc5\xa1en del Balkana in ogrozili Konstantinopel z zahoda. Hkrati so perzijski Sasanidi prevzeli Vzhodno prefekturo in prodrli globoko v Anatolijo. Heraklij, sin eksarha Afrike, je odplul v mesto in se odel v \xc5\xa1krlat. Voja\xc5\xa1ki polo\xc5\xbeaj se mu je zdel grozen, zato je sprva predvidel prenos cesarskega glavnega mesta v Kartagino, a je popustil na pro\xc5\xa1njo prebivalcev Konstantinopla. Dr\xc5\xbeavljani so izgubili pravico do zastonj \xc5\xbeita leta 618, ko je Heraklij spoznal, da mesta ne bo ve\xc4\x8d mogo\xc4\x8de oskrbovati iz Egipta, kar je bila posledica perzijskih vojn. V tem \xc4\x8dasu se je \xc5\xa1tevilo prebivalcev v mestu bistveno zmanj\xc5\xa1alo. _NEWLINE_Medtem ko je mesto prestalo obleganje, je Heraklij vodil pohod globoko na perzijsko ozemlje in na kratko obnovil status quo leta 628, ko so Perzijci predali vse zase\xc5\xbeeno. Toda obleganja so se nadaljevala, prvo je bilo od 674 do 678 in drugo od 717 do 718. V tem \xc4\x8dasu je Teodozijevo obzidje obvarovalo mesto, bilo je nepremagljivo s kopnega, medtem ko so na novo odkrili za\xc5\xbeigalno snov, znano kot "gr\xc5\xa1ki ogenj", ki je bizantinski mornarici omogo\xc4\x8dil uni\xc4\x8diti perzijsko floto in ohraniti mesto. V drugem obleganju je drugi bolgarski vladar, kan Tervel (imenovan tudi sv. Trivelij) odlo\xc4\x8dilno pomagal in predvsem zaradi njega je bilo mesto ohranjeno. Imenovali so ga re\xc5\xa1itelj Evrope.\n_START_SECTION_\n717\xe2\x80\x931025\n_START_PARAGRAPH_\nV 730-tih je Leon III. Izavrijec popravil Teodozijevo obzidje, ki je bilo po\xc5\xa1kodovano zaradi pogostih in nasilnih napadov. Financirali so ga s posebnim davkom od vseh predmetov cesarstva. _NEWLINE_Teodora, vdova cesarja Teofila (umrl 842), je bila regentka s sinom Mihaelom III., ki naj bi se navzel razuzdanih navad od brata Bardasa. Ko je Mihael leta 856 prevzel oblast, je postal znan po pretiranem pijan\xc4\x8devanju, pojavil se je na hipodromu kot voznik bojnega voza in sme\xc5\xa1il verske procesije duhov\xc5\xa1\xc4\x8dine. Odstranil je Teodoro iz Velike pala\xc4\x8de v Karijsko pala\xc4\x8do in nato v samostan Gastria, a je bila po smrti Bardasa spu\xc5\xa1\xc4\x8dena in je \xc5\xbeivela v pala\xc4\x8di sv. Mamasa. Imela je tudi pode\xc5\xbeelsko prebivali\xc5\xa1\xc4\x8de v Antemijski pala\xc4\x8di,v kateri je bil leta 867 Mihael umorjen. _NEWLINE_Leta 860 je mesto napadla nova kne\xc5\xbeevina, ki sta jo nekaj let prej v Kijevu ustanovila Askold in Dir, voditelja Varjagov. Dvesto majhnih plovil je priplulo skozi Bospor in ropalo samostane in druge posesti v primestnih Prin\xc4\x8devih otokih. Orifas, admiral bizantinskega ladjevja, je opozoril cesarja Mihaela, ki je takoj poslal napadalce v beg. Hitrost in divjost juri\xc5\xa1a je naredila globok vtis na dr\xc5\xbeavljane.  Leta 980 je cesar Bazilij II. prejel nenavadno darilo princa Vladimirja iz Kijeva: 6000 Varjagov, bojevnikov, ki so postali novi telesni stra\xc5\xbearji, znani kot varja\xc5\xa1ka garda. Bili so znani po svoji okrutnosti, \xc4\x8dasti in zvestobi. Po smrti cesarja so postali znani tudi po plenjenju v cesarskih pala\xc4\x8dah. [31] V 11. stoletju je varja\xc5\xa1ka garda postala prevladujo\xc4\x8da pri Anglosasih, ki so raje imeli ta na\xc4\x8din \xc5\xbeivljenja, podrejen novim normanskim kraljem v Angliji. _NEWLINE_Eparhova knjiga, ki datira v 10. stoletje, podrobno slika mestno poslovno \xc5\xbeivljenje in njegovo organizacijo v tistem \xc4\x8dasu. Zdru\xc5\xbebe, v katerih so bili organizirani obrtniki iz Konstantinopla, je nadziral eparh, ki je urejal zadeve, kot so proizvodnja, cene, uvoz in izvoz. Vsak ceh je imel svoj monopol in trgovci niso mogli pripadati ve\xc4\x8d kot enemu. To je dokaz, kako mo\xc4\x8dna je tradicija in kako malo se je ta ureditev spremenila, saj so jo poznali v latinski razli\xc4\x8dici njenega naslova, ki je bila ustanovljena leta 330 v mestni prefekturi Rim. _NEWLINE_V 9. in 10. stoletju je imel Konstantinopel med 500.000 in 800.000 prebivalci.\n_START_SECTION_\nPolemike o ikonoklazmu\n_START_PARAGRAPH_\nV 8. in 9. stoletju je gibanje ikonoklazma povzro\xc4\x8dilo resne politi\xc4\x8dne nemire v celotnem imperiju. Cesar Leon III. je izdal odlok proti 726 podobam in odredil uni\xc4\x8denje kipa Kristusa v enih od vrat Halke, dejanje, ki so se mu ostro uprli dr\xc5\xbeavljani. [35] Konstantin V. je sklical cerkveni koncil leta 754, ki je obsodil \xc4\x8da\xc5\xa1\xc4\x8denje podob, po katerem so uni\xc4\x8dili veliko zakladov, za\xc5\xbegali ali prebarvali upodobitve dreves, ptic in \xc5\xbeivali. En vir se nana\xc5\xa1a na cerkev Device Marije v Blahernu, ki naj bi bila preoblikovana v "trgovino s sadjem in pti\xc4\x8di". [36] Po smrti ga je leta 780 nasledil njegov sin Leon IV., cesarica Irene pa obnovila \xc4\x8da\xc5\xa1\xc4\x8denje podob po drugem nicejskem koncilu leta 787._NEWLINE_Polemika o ikonoklazmu se je vrnila v za\xc4\x8detku 9. stoletja in \xc5\xa1e enkrat leta 843 med regenstvom cesarice Teodore, ki je re\xc5\xa1ila in obnavljala ikone. Te polemike so prispevale k poslab\xc5\xa1anju odnosov med vzhodno in zahodno cerkvijo.\n_START_SECTION_\nUvod v obdobje Komnenov, 1025\xe2\x80\x931081\n_START_PARAGRAPH_\nV poznem 11. stoletju je Konstantinopel prizadela katastrofa z nepri\xc4\x8dakovanim in hudim porazom cesarske vojske v bitki pri Manzikertu v Armeniji leta 1071, ko je bil ujet cesar Roman IV. Diogen. Mirovni pogoji, ki jih je zahteval Alp Arslan, sultan seld\xc5\xbeu\xc5\xa1kih Turkov, niso bili pretirani in Roman jih je sprejel. Toda med izpustitvijo je ugotovil, da je sovra\xc5\xbenik postavil svojega kandidata na prestol v njegovi odsotnosti; predal se je in mu\xc4\x8dili so ga do smrti, nov vladar, Mihael VII. Ducas, pa je zavrnil pogodbo. V odgovor so se leta 1073 Turki za\xc4\x8deli premikati v Anatoliji. Propad starega obrambnega sistema je pomenil, da niso do\xc5\xbeiveli nobenega nasprotovanja in sredstva cesarstva so bila raztresena in zapravljena v vrsti dr\xc5\xbeavljanskih vojn. Tiso\xc4\x8de turkmenskih plemen je pre\xc4\x8dkalo nevarovano mejo in se preselilo v Anatolijo. Z letom 1080 je cesarstvo izgubilo veliko ozemlja in Turki so bili zelo blizu Konstantinopla.\n_START_SECTION_\n1081\xe2\x80\x931185\n_START_PARAGRAPH_\nPod Komnensko dinastijo (1081\xe2\x80\x931185) si je Bizanc izjemno opomogel. 1090\xe2\x80\x9391 so nomadski Pe\xc4\x8denegi dosegli obzidje Konstantinopla in cesar Aleksej I. je s pomo\xc4\x8djo Kiphakov uni\xc4\x8dil njihovo vojsko.  V odgovor na Aleksejev poziv za pomo\xc4\x8d so prvo kri\xc5\xbearsko vojsko pripravljali v Konstantinoplu leta 1096, vendar zavrnili, da bi bila pod bizantinskim poveljstvom.  Ivan II. je zgradil samostan Pantokrator z bolni\xc5\xa1nico za uboge s 50 le\xc5\xbei\xc5\xa1\xc4\x8di. _NEWLINE_Z vzpostavitvijo trdne osrednje vlade je imperij postal pravlji\xc4\x8dno bogat. \xc5\xa0tevilo prebivalstva se je ve\xc4\x8dalo (v 12. stoletju je bilo okoli 100.000 do 500.000 prebivalcev), ob\xc4\x8dine in mesta po vsej dr\xc5\xbeavi so cvetela. Tudi denarja v obtoku je bilo ve\xc4\x8d. To se je pokazalo v Konstantinoplu, ki je z gradnjo pala\xc4\x8de Blaherne ustvaril briljantna nova umetni\xc5\xa1ka dela, v tem \xc4\x8dasu je nastala splo\xc5\xa1na blaginja: pove\xc4\x8dala se je trgovina, ki jo je omogo\xc4\x8dila rast italijanskih mestnih dr\xc5\xbeavic, ta pa je pomagala rasti gospodarstva. Gotovo je, da so Bene\xc4\x8dani in drugi aktivni trgovci v Konstantinoplu \xc5\xbeiveli zunaj pomorskega prometa blaga med kri\xc5\xbearskimi kraljestvi in Zahodom, hkrati pa tudi trgovali z Bizancem in Egiptom. Bene\xc4\x8dani so imeli tovarne na severni strani Zlatega roga, zato je bilo veliko zahodnjakov v mestu v celotnem 12. stoletju. Proti koncu vladanja Manuela I. Komnena, je bilo \xc5\xa1tevilo tujcev v mestu pribli\xc5\xbeno 60.000\xe2\x80\x9380.000 od skupno okoli 400.000 prebivalcev. Leta 1171 je imel Konstantinopel tudi majhno skupnost 2500 judov.  Leta 1182 so bili pobiti vsi Latini (zahodni Evropejci), prebivalci Konstantinopla. _NEWLINE_V umetni\xc5\xa1kem smislu je bilo 12. stoletje zelo plodno obdobje. Nastal je preporod v mozai\xc4\x8dni umetnosti. Mozaiki so postal bolj realisti\xc4\x8dni in \xc5\xbeivahni z ve\xc4\x8djim poudarkom na prikazovanju tridimenzionalnih oblik. Pove\xc4\x8dano je bilo povpra\xc5\xa1evanje po umetnosti, ve\xc4\x8d ljudi, ki so imeli dostop do potrebnega bogastva je naro\xc4\x8dalo in pla\xc4\x8dalo taka dela.\n_START_SECTION_\n1185\xe2\x80\x931261\n_START_PARAGRAPH_\n25. julija 1197 je Konstantinopel prizadel hud po\xc5\xbear, ki je uni\xc4\x8dil Latinsko \xc4\x8detrt in obmo\xc4\x8dje okoli Drungariosovih vrat (tur\xc5\xa1ko: Odun Kap\xc4\xb1s\xc4\xb1) na Zlatem rogu. [43] [44] Kljub temu pa uni\xc4\x8denje ni bilo ni\xc4\x8d v primerjavi s tistim, kar so prinesli kri\xc5\xbearji. V spletkarjenju med Filipom \xc5\xa0vabskim, Bonifacijem Montferra\xc5\xa1kim in bene\xc5\xa1kim do\xc5\xbeem Enricom Dandolom je nastala \xc4\x8detrta kri\xc5\xbearska vojna kljub pape\xc5\xa1kemu izob\xc4\x8denju, preusmerjena leta 1203 proti Konstantinoplu, dozdevno spodbujena s terjatvami Alekseja, sina odstavljenega cesarja Izaka. Vladajo\xc4\x8di cesar Aleksej III. se ni pripravil. Kri\xc5\xbearji so zasedli Galato, zlomili obrambno verigo za\xc5\xa1\xc4\x8dite Zlatega roga in vstopili v pristani\xc5\xa1\xc4\x8de, kjer so 27. julija pre\xc5\xa1li morsko obzidje: Aleksej III. je pobegnil. Novi Aleksej IV. je na\xc5\xa1el prazno zakladnico in ni mogel uresni\xc4\x8diti posla, ki ga je obljubil svojim zahodnim zaveznikom. Napetosti med dr\xc5\xbeavljani in latinskimi vojaki so se pove\xc4\x8dale. Januarju 1204 je protovestiarij Aleksij Murzufl izzval nemire ter ustrahoval Alekseja IV. Edina posledica je bilo uni\xc4\x8denje velikega kipa Atene, delo Fidije, ki je stal na glavnem forumu, obrnjen proti zahodu._NEWLINE_Februarja so se ljudje spet dvignili: Aleksej IV. je bil zaprt in usmr\xc4\x8den in Murzufl je zavzel prestol kot Aleksej V. Popravil je obzidje in organiziral dr\xc5\xbeavljane, vendar ni bilo prilo\xc5\xbenosti, da bi vojaki iz provinc in garda demoralizirali revolucijo. Napad kri\xc5\xbearjev 6. aprila je bil neuspe\xc5\xa1en, toda drugi iz Zlatega roga 12. aprila je bil uspe\xc5\xa1en in vsiljivci so vstopili v mesto. Aleksej V. je pobegnil. Senat se je sestal v Hagiji Sofiji in ponudil krono Teodorju Laskarisu, ki se je poro\xc4\x8dil v dru\xc5\xbeino Angelidov, vendar je bilo prepozno. S patriarhom je pri\xc5\xa1el pred Milion pred Veliko pala\xc4\x8do in nagovoril varjan\xc5\xa1ko gardo. Nato sta oba s plemstvom u\xc5\xa1la v Azijo. Naslednji dan so bili do\xc5\xbe in vodilni Franki name\xc5\xa1\xc4\x8deni v Veliki pala\xc4\x8di in mesto so ropali tri dni._NEWLINE_Sir Steven Runciman, zgodovinar kri\xc5\xbearskih vojn, je zapisal, da je plenjenje Konstantinopla "brez primere v zgodovini":_NEWLINE_"Devet stoletij," pravi, "je bilo veliko mesto prestolnica kr\xc5\xa1\xc4\x8danske civilizacije. Bilo je napolnjeno z umetni\xc5\xa1kimi deli, ki so ostali iz anti\xc4\x8dne Gr\xc4\x8dije in z mojstrovinami svojih izvrstnih obrtnikov. Bene\xc4\x8dani ... zasegli zaklade in jih odnesel, da krasijo ... njihovo mesto. Vendar so bili Francozi in Flemingi polni po\xc5\xbeelenja po uni\xc4\x8denju. Planili so med mno\xc5\xbeice po ulicah in po hi\xc5\xa1ah, iztrgali vse, kar ni bilo pritrjeno in uni\xc4\x8dili vse, \xc4\x8desar ni bilo mogo\xc4\x8de odnesti, prenehali so samo, ko so morili ali posiljevali ali ko so odprli vinske kleti .... Niti samostanom niti cerkvam niti knji\xc5\xbenicam niso prizanesli. V Hagiji Sofiji so pijani vojaki podirali svilene zavese in razbili velik srebrn ikonostas na ko\xc5\xa1\xc4\x8dke, medtem ko so svete knjige in ikone poteptali. Medtem ko so veselo pili iz oltarnih \xc4\x8da\xc5\xa1, se je neka prostitutka usedla na patriarhov prestol in za\xc4\x8dela peti opolzko francosko pesem. V samostanih so posiljevali nune. Pala\xc4\x8de in kolibe, vse je bilo izropano in uni\xc4\x8deno. Ranjene \xc5\xbeenske in otroci so umirali na ulicah. Za tri dni grozljivih prizorov ... nadaljevali, dokler ni bilo veliko in lepo mesto razsuto. ... Ko ... je bil red obnovljen, ... dr\xc5\xbeavljane so mu\xc4\x8dili, da bi jim razkrili blago, ki so imeli skrito. _NEWLINE_Naslednjega pol stoletja je bil Konstantinopel sede\xc5\xbe latinskega cesarstva. Pod vladarji latinskega cesarstva je mesto nazadovalo po \xc5\xa1tevilu prebivalcev in stanju njegovih zgradb. Alice-Mary Talbot navaja, a je bilo takrat 400 000 prebivalcev Konstantinopla; po uni\xc4\x8denju, ki so ga povzro\xc4\x8dili kri\xc5\xbearji, je bila pribli\xc5\xbeno ena tretjina brezdomcev, \xc5\xa1tevilni dvorjani, plemstvo in vi\xc5\xa1ja duhov\xc5\xa1\xc4\x8dina so tako kot voditelji zbe\xc5\xbeali v izgnanstvo. "Konstantinopel je postal izpraznjen," kon\xc4\x8duje Talbotova. _NEWLINE_Latini so prevzeli vsaj 20 cerkva in 13 samostanov, najpomembnej\xc5\xa1a je bila Hagija Sofija, ki je postala stolnica latinskega patriarha Konstantinopla. E. H. Swift pripisuje gradnjo vrste zunanjih opornikov potrebni okrepitvi cerkvenih zidov, ki so bili oslabljeni v stoletjih zaradi potresnih sunkov.  A to je bila izjema. Ve\xc4\x8dina del latinskih okupatorjev ni bila uporabljena le za vzdr\xc5\xbeevanje zgradb, posvetnih in svetih, mnoge so postale tar\xc4\x8de vandalizma ali razstavljanja. Bron in svinec so odstranili s streh zapu\xc5\xa1\xc4\x8denih stavb in ga pretopili ter prodajali, da bi zagotovili denar za financiranje imperija za obrambo in pomo\xc4\x8d dvoru. Deno John Geanokoplos pi\xc5\xa1e, da "se je morda prav tu za\xc4\x8del razkol: latinski laiki praznijo posvetne zgradbe, kleriki, cerkve".  Zgradbe niso bile edini cilji uradnikov, ki so \xc5\xbeeleli pridobiti sredstva za obubo\xc5\xbeano Latinsko cesarstvo: monumentalne kipe, ki so krasili hipodrom in forume mesta, so podrli in pretopili v kovance. "Med uni\xc4\x8denimi mojstrovinami," pi\xc5\xa1e Talbot, "so bili Lizipov Heraklej iz 4. stoletja pr. n. \xc5\xa1t. in monumentalni kipi Here, Parisa in Helene". _NEWLINE_Nikejski cesar Ivan III. Vatatzes je menda re\xc5\xa1il ve\xc4\x8d cerkev, ki so jih nameravali uni\xc4\x8diti zaradi njihovega dragocenega gradbenega materiala; po\xc5\xa1iljal je denar Latinom, "da bi jih odkupil" (exonesamenos).  Po Talbotu so to tudi cerkve sv. Marije Blahernske, Rufinianaj in svetega Mihaela pri Anaplusu. Dodelil je tudi sredstva za obnovo cerkve Svetih apostolov, ki je bila mo\xc4\x8dno po\xc5\xa1kodovana v potresu._NEWLINE_Bizantinsko plemstvo je bilo razpr\xc5\xa1eno, mnogi so \xc5\xa1li v Nikejo, kjer je Teodor Laskaris ustanovil cesarski dvor, ali v Epir, kjer je Teodor Angelus naredil enako; drugi so pobegnili v Trabezund, kjer je eden od Komnenov \xc5\xbee imel gruzijsko podporo in ustanovil neodvisni sede\xc5\xbe imperija. Nikeja in Epir, oba kandidata za cesarski naslov, sta posku\xc5\xa1ala izterjati Konstantinopel. Leta 1261 je bil v Konstantinoplu ujet zadnji latinski vladar Baldvin II., ujele so ga sile nikejskega cesarja Mihaela VIII. Paleologa.\n_START_SECTION_\n1261\xe2\x80\x931453 in padec Konstantinopla\n_START_PARAGRAPH_\n\xc4\x8ceprav je Konstantinopel ponovno zavzel Mihael VIII. Paleolog, je cesarstvo izgubilo veliko svojih klju\xc4\x8dnih gospodarskih virov in se borilo za pre\xc5\xbeivetje. Pala\xc4\x8da Blaherne na severozahodu mesta je postala glavno cesarsko prebivali\xc5\xa1\xc4\x8de, stara Velika pala\xc4\x8da na obali Bosporja je bila v zatonu. Ko je Mihael VIII. zasedel mesto, je imelo 35.000 ljudi, do konca svojega vladanja mu je uspelo \xc5\xa1tevilopove\xc4\x8dati na okoli 70.000.  Cesar je to dosegel z vabljenjem nekdanjih prebivalcev, ki so pobegnili pred kri\xc5\xbearji, in preseljene Grke iz nedavno izgubljenega Peloponeza.  Leta 1347 se je v Konstantinopel raz\xc5\xa1irila \xc4\x8drna smrt.  Leta 1453, ko so Turki zavzeli mesto, je imelo okoli 50.000 prebivalcev. _NEWLINE_Konstantinopel je Otomansko cesarstvo zasedlo v torek, 29. maja 1453. Turkom je poveljeval 22-letni otomanski sultan Mehmed II. Osvojili so ga po sedemtedenskem obleganju, ki se je za\xc4\x8delo v petek, 6. aprila 1453. Po za\xc4\x8detnem napadu se je otomanska vojska pahlja\xc4\x8dasto razporedila po glavnih poteh mesta, Mesa, mimo velikih forumov in mimo cerkve Svetih apostolov, ker je Mehmed II. \xc5\xbeelel zagotoviti sede\xc5\xbe za svojega novoimenovanega patriarha, ki bi mu pomagal bolje nadzorovati kr\xc5\xa1\xc4\x8danstvo. Mehmed II. je poslal vnaprej skupino za za\xc5\xa1\xc4\x8dito klju\xc4\x8dnih zgradb, kot je bila cerkev Svetih apostolov._NEWLINE_Ko so Bene\xc4\x8dani umaknili svoje ladje, so Turki \xc5\xbee zavzeli obzidje pri Zlatem rogu. K sre\xc4\x8di je Turke bolj zanimala osvojitev mestnih hi\xc5\xa1 kot pobijanje prebivalcev, zato so se odlo\xc4\x8dili, da napadejo mesto in ne njih. Bene\xc5\xa1ki kapitan je ukazal svojim mo\xc5\xbeem, naj ne odpirajo vrat Zlatega roga; ko so to storili, so spustili ladje, napolnjene z bene\xc5\xa1kimi vojaki in begunci. Kmalu za tem so spustili nekaj \xc5\xbeenevskih ladij in celo cesarjeve ladje so zaplule za njimi od Zlatega roga. Vse je bilo storjeno v pravem \xc4\x8dasu, saj je imela otomanska mornarica kmalu po tem, ko so od\xc5\xa1li, nadzor nad Zlatim rogom.  Vojska se je zdru\xc5\xbeila ob Avgusteumu, velikem trgu nasproti cerkve Hagije Sofije, katerih bronasta vrata so zadr\xc5\xbeevala ogromne mno\xc5\xbeice civilistov v stavbi v upanju na bo\xc5\xbeje varstvo. Ko so bila vrata odprta, so jih vojaki lo\xc4\x8devali glede ceno, ki bi jim jo prinesli na trgih s su\xc5\xbenji. Mehmed II. je vojakom dovolil, da so tri dni plenili mesto, kot je bilo to v navadi.  Vojaki so se borili za vojni plen. Po besedah bene\xc5\xa1kega kirurga Nikola Barbare "v celem dnevu so Turki zagre\xc5\xa1ili velik pokol kristjanov v mestu". Po Philipu Manselu so na tiso\xc4\x8de civilistov ubili in jih 30.000 zasu\xc5\xbenjili ali izgnali.\n_START_SECTION_\nOtomansko obdobje 1453\xe2\x80\x931922\n_START_PARAGRAPH_\nKon\xc4\x8dno je bil kr\xc5\xa1\xc4\x8dansko-pravoslavni Konstantinopel pod otomanskim nadzorom. Ko je Mehmed II. dokon\xc4\x8dno vstopil v Konstantinopel skozi zdaj\xc5\xa1nja vrata Topkapi, je takoj odjezdil v Hagijo Sofijo in odredil svojim vojakom, da ustavijo plenjenje marmorja, morajo "biti zadovoljni s plenom in ujetniki; vse stavbe pripadajo njemu".  Z imamom se je sestal v Hagiji Sofiji in z adhanom preoblikoval pravoslavno stolnico v muslimansko mo\xc5\xa1ejo in utrdil islamski red v Konstantinoplu. _NEWLINE_Glavna Mehmedova skrb je bila obnoviti obrambo in prebivalce mesta. Gradbeni projekti so se za\xc4\x8deli takoj po osvojitvi in vklju\xc4\x8devali so popravila obzidja, gradnjo citadele in gradnjo nove pala\xc4\x8de.  Mehmed je izdal ukaz, da bi se morali muslimani, kristjani in judje ponovno naseliti v mestu. Zahteval je, da se 5000 gospodinjstev iz vsega imperija preseli v Konstantinopel do septembra, vojne ujetnike in prisilno preseljene ljudi so poslali v mesto. Ti ljudje so se imenovali "s\xc3\xbcrg\xc3\xbcn" v tur\xc5\xa1\xc4\x8dini (gr\xc5\xa1ko: \xcf\x83\xce\xbf\xcf\x85\xcf\x81\xce\xb3\xce\xbf\xcf\x85\xce\xbd\xce\xb9\xce\xb4\xce\xb5\xcf\x82 ). Dve stoletji pozneje je otomanski popotnik Evliya \xc3\x87elebi sestavil seznam skupin v mestu po njihovem izvoru. Veliko \xc4\x8detrti Carigrada, kot sta Aksaray, \xc3\x87ar\xc5\x9famba, ima \xc5\xa1e danes imena krajev po izvoru njihovih prebivalcev. Mnogi so spet pobegnili iz mesta, bilo je ve\xc4\x8d izbruhov kuge, tako da je leta 1459 Mehmed prisilno preseljenim Grkom dovolil, da se vrnejo.\n_START_SECTION_\nKultura\n_START_PARAGRAPH_\nKonstantinopel je bil najve\xc4\x8dje in najbogatej\xc5\xa1e mesto v vzhodnem Sredozemlju v poznem vzhodnorimskem imperiju predvsem zaradi svoje strate\xc5\xa1ke lege trgovskih poti med Egejskim in \xc4\x8crnim morjem. Ve\xc4\x8d kot tiso\xc4\x8d let je ostala prestolnica vzhodnega, gr\xc5\xa1ko govore\xc4\x8dega imperija. Na vrhuncu, v grobem ustreza srednjemu veku, je bilo najbogatej\xc5\xa1e in najve\xc4\x8dje evropsko mesto z mo\xc4\x8dnim kulturnim \xc5\xbeivljenjem in gospodarstvom. Obiskovalci in trgovci so \xc5\xa1e posebej ob\xc4\x8dudovali lepe samostane in cerkve v mestu, \xc5\xa1e zlasti Hagijo Sofijo ali cerkev Svete modrosti. Ruski popotnik iz 14. stoletja, \xc5\xa0tefan Novgorod, je zapisal: "Hagije Sofije \xc4\x8dlove\xc5\xa1ki um ne more niti opisati."_NEWLINE_\xc5\xa0e posebej pomembno je bilo za ohranjanje rokopisov gr\xc5\xa1kih in latinskih avtorjev v knji\xc5\xbenicah v celotnem obdobju, ko so nestabilnost in motnje povzro\xc4\x8dale njihovo mno\xc5\xbei\xc4\x8dno uni\xc4\x8devanje v zahodni Evropi in severni Afriki. Po padcu mesta so jih na tiso\xc4\x8de prinesli begunci v Italijo in so igrale klju\xc4\x8dno vlogo pri spodbujanju renesanse in prehoda v sodobni svet. Vpliv mesta na zahod je v mnogih stoletjih svojega obstoja neizmerljiv. V smislu tehnologije, umetnosti in kulture kakor tudi samo velikosti je bil Konstantinopel brez primerjave kjer koli v Evropi vsaj tiso\xc4\x8d let._NEWLINE_Armenci, Sirci, Slovani in Gruzijci so bili del bizantinske dru\xc5\xbebene hierarhije.\n_START_SECTION_\nMednarodni status\n_START_PARAGRAPH_\nMesto je bilo obramba vzhodnih provinc starega rimskega imperija proti barbarskim vpadom v 5. stoletju. 18 metrov visoko obzidje, ki ga je zgradil Teodozij II., je bilo v bistvu nepremagljivo za barbare, ki so prihajali ju\xc5\xbeno od reke Donave in si na\xc5\xa1li la\xc5\xbeje cilje na zahodu namesto bogatej\xc5\xa1ih de\xc5\xbeel na vzhodu v Aziji. Od 5. stoletja je bilo mesto prav tako za\xc5\xa1\xc4\x8diteno z Anastazijevim obzidjem, ki je bilo 60 kilometrov dolga veriga zidov po vsem Tra\xc5\xa1kem polotoku. Mnogi trdijo, da so te prefinjene utrdbe dovoljevale vzhodu razviti sorazmerno dobro obrambo pred anti\xc4\x8dnim Rimom in zahodnim propadom. S pojavom kr\xc5\xa1\xc4\x8danstva in vzponom islama je Konstantinopel postal zadnji branik kr\xc5\xa1\xc4\x8danske Evrope, ki je stal v ospredju islamskega \xc5\xa1irjenja in odbija njegov vpliv. Kot je bizantinsko cesarstvo le\xc5\xbealo med islamskim svetom in kr\xc5\xa1\xc4\x8danskim zahodom, tako je Konstantinopel deloval kot prva evropska obrambna \xc4\x8drta proti arabskemu napredku v 7. in 8. stoletju. Mesto in imperij sta konec leta 1453 padla pod Turki, vendar je njuna trajna zapu\xc5\xa1\xc4\x8dina stoletja vplivala na Evropo po propadu Rima.\n_START_SECTION_\nReligija\n_START_PARAGRAPH_\nKonstantinov temelj je dal ugled \xc5\xa1kofu Konstantinopla, ki je na koncu postal znan kot ekumenski patriarh in je bil glavno sredi\xc5\xa1\xc4\x8de kr\xc5\xa1\xc4\x8danstva poleg Rima. To je prispevalo h kulturnim in teolo\xc5\xa1kim razlikam med vzhodnim in zahodnim kr\xc5\xa1\xc4\x8danstvom, ki so s\xc4\x8dasoma povzro\xc4\x8dile velik razkol in od leta 1054 dalje razdelile zahodni katolicizem in vzhodno pravoslavje. Konstantinopel je zelo pomemben tudi za islam, saj je njegova osvojitev eden od znakov nauka o zadnjih ciljih \xc5\xbeivljenja in sveta v islamu.'