b'\n_START_ARTICLE_\nFran Erjavec\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nRodil se je 4. septembra 1834 v Ljubljani. Pri \xc5\xa1tirih letih mu je umrl o\xc4\x8de. Mati se je poro\xc4\x8dila z uslu\xc5\xbebencem na \xc5\xbeelezni\xc5\xa1ki postaji v Zalogu. Frana in brata Mihaela je vzela s seboj v Zalog, a je kmalu po svoji drugi poroki umrla tudi ona, zato je kasneje zanj in brata skrbela njena sestra, Ana Bezljajeva._NEWLINE_Gimnazijo je za\xc4\x8del obiskovati pri trinajstih letih. V drugem razredu je spoznal Ferdinanda Schmidta, ki mu je pomagal pri zbiranju \xc5\xbeu\xc5\xbeelk, urejanju zbirk in mu bral naravoslovne knjige. Tako je v mladem Franu prebudil ljubezen do naravoslovja, ki je trajala vse \xc5\xbeivljenje. V gimnaziji je spoznal Venceslava Brila, Simona Jenka, Valentina Mandelca, Josipa Stritarja, Ivana Tu\xc5\xa1ka, Valentina Zarnika ter dve leti mlaj\xc5\xa1ega Janeza Mencingerja. Leta 1854 so ti zavedni \xc5\xa1tudentje (brez Mencingerja) ustanovili dija\xc5\xa1ko dru\xc5\xa1tvo za vadenje pisateljevanja ter za\xc4\x8deli ustvarjati literarni list Vaje, ki je bil pisan na roke. Iz\xc5\xa1li so trije zvezki, od katerih sta se ohranila samo dva. Literarni list Vaje je bil podlaga Jane\xc5\xbei\xc4\x8devem Slovenskem glasniku. Leta 1855 je po maturi od\xc5\xa1el na Dunaj \xc5\xa1tudirat kemijo in prirodopis. Na Dunaju je postal predsednik slovenskega dija\xc5\xa1kega dru\xc5\xa1tva. Nastopal je kot zaveden Slovenec in nadaljeval s pisanjem._NEWLINE_Leta 1859 je opravil izpit za u\xc4\x8ditelja prirodopisa za vi\xc5\xa1jo realko in izpit za u\xc4\x8ditelja kemije za ni\xc5\xbejo realko. Na realki na Dunaju je pou\xc4\x8deval eno leto, nekaj \xc4\x8dasa je bil prefekt na Terezijanski akademiji. Ker je imel probleme s pridobitvijo slu\xc5\xbebe v Sloveniji, je leta 1860 od\xc5\xa1el na Hrva\xc5\xa1ko, kjer je dobil slu\xc5\xbebo profesorja na zagreb\xc5\xa1ki realki. Enajst let je pou\xc4\x8deval prirodopis, zemljepis in nem\xc5\xa1\xc4\x8dino. V teh letih je veliko potoval po Evropi in zbiral naravoslovno ter narodopisno blago. Leta 1871 je bil prestavljen na realko v Gorico. Tu si je ustvaril dru\xc5\xbeino, poro\xc4\x8dil se je z Marijo Frfilavo; imela sta tri otroke. Dru\xc5\xbeabno \xc5\xbeivljenje v Gorici se nikakor ni moglo ena\xc4\x8diti s tem, ki ga je bil vajen v Zagrebu, zato je imel ve\xc4\x8d \xc4\x8dasa za intenzivno ukvarjanje z naravoslovjem. Podrobno je raziskoval geografijo, geologijo in tudi naravoslovje Krasa, Brd, Julijskih Alp in Furlanske ni\xc5\xbeine. Leta 1875 je bil imenovan za profesorja na zagreb\xc5\xa1ki univerzi, \xc4\x8demur pa se je odrekel in ostal v Gorici do smrti, do 12. januarja 1887.\n_START_SECTION_\nKnji\xc5\xbeevna dela\n_START_PARAGRAPH_\nErjavec je bil naravoslovec, potopisec in pripovednik. Uvr\xc5\xa1\xc4\x8damo ga v generacijo pripovednikov, ki so v petdesetih letih ustvarili temelje slovenski prozi in pripovedni\xc5\xa1tvu. Izhodi\xc5\xa1\xc4\x8da za pisanje je iskal v znanosti, naravoslovju, opazovanju narave, narodopisju in opisovanju socialnega okolja._NEWLINE_Jenku se ponekod pribli\xc5\xbeuje z orisi posebne\xc5\xbeev in osamljenih malih ljudi. V \xc4\x8drticah in povestih pogosto sledi romanti\xc4\x8dno zabavni zvrsti proze ali pa pou\xc4\x8dno vzgojni povesti. S povestmi in \xc4\x8drticami, objavljenimi ve\xc4\x8dinoma v Slovenskem glasniku, je vpeljal Erjavec v slovensko slovstvo romanti\xc4\x8dno realisti\xc4\x8dno povest dru\xc5\xbeabno zabavnega tipa, ki so jo nadaljevali pozneje Josip Jur\xc4\x8di\xc4\x8d, Janko Kersnik, Josip Stritar in Ivan Tav\xc4\x8dar. Zlasti v povesti Huzarji na Polici je uporabljal motive va\xc5\xa1kega in gra\xc5\xa1\xc4\x8dinskega \xc5\xbeivljenja, nesre\xc4\x8dnih ljubezni, zapeljivca in tragi\xc4\x8dnih razpletov. Ni vse zlato, kar se sveti je druga klasi\xc4\x8dna slovenska povest za Levstikovim Martinom Krpanom._NEWLINE_Prvi prispevki, ki jih je objavljal v Vajah, so bile \xc4\x8crtice iz \xc5\xbeivljenja Schnackschnepperleina, spis \xc5\xbdaba, povest Piskrovezar, najverjetneje pa je tu objavil tudi prvo obliko pripovedi Avgu\xc5\xa1tin Ocepek.'