b'\n_START_ARTICLE_\nAleksander Nikolajevi\xc4\x8d Skrjabin\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nSkrjabin zavzema zelo svojevrstno mesto ne samo v ruski, ampak tudi v evropski glasbi nasploh. S svojim glasbenim stilom je iz\xc5\xa1el iz kroga ruske peterke in za\xc5\xa1el globoko v mednarodni impresionizem. Njegova glasba je, \xc4\x8de izvzamemo za\xc4\x8detna klavirska dela, te\xc5\xbeko dostopna tako izvajalcu kot \xc5\xa1ir\xc5\xa1emu krogu poslu\xc5\xa1alcev. Prvega ovira ogromna in popolnoma nevajena tehni\xc4\x8dna zahtevnost, druge pa transcendentalna, umsko pre\xc5\xbeeta vsebina, ki je skoraj ni mogo\xc4\x8de doumeti brez filozofskega komentarja. Skrjabin je tako in bo verjetno \xc5\xa1e dolgo bolj ob\xc4\x8dudovan kot ljubljen, njegova glasba pa prej obravnavana kot do\xc5\xbeivljana. V kratkih 25 ustvarjalnih letih je napravil v kompozicijskem pogledu dolgo pot._NEWLINE_Rojen je bil v premo\xc5\xbeni dru\xc5\xbeini in njegova prva glasbena javljanja so potekala iz sentimentalnega vzdu\xc5\xa1ja salonske glasbe, kateri je kot vzornik sicer slu\xc5\xbeil Frederic Chopin. Vendar pa je bilo muziciranje v bor\xc5\xbeujskih krogih ceneno in vsakdanje. Prve skladbe je napisal pri \xc5\xa1estih letih. Prav tako je gojil tudi druge ustvarjalne talente; pisal je pesmi, insceniral Gogoljev Nos in napisal tragedijo v petih dejanjih. De\xc4\x8dkov talent je opazil skladatelj Anton Rubinstein, ki je v mo\xc4\x8dno vplival na formiranje njegove umetni\xc5\xa1ke osebnosti. \xc4\x8ceprav je moral Aleksander po dru\xc5\xbeinski tradiciji v sedemletno voja\xc5\xa1ko \xc5\xa1olo, se ni prenehal posve\xc4\x8dati glasbi. Njegovi nadaljnji u\xc4\x8ditelji so bili: Aleksander Sergejevi\xc4\x8d Tanejev, Anton Arenski (kompozicija in harmonija), Vasilij Ilji\xc4\x8d Safonov, Georgi Konjus, Nikolaj Zverjev (klavir), vendar so njegovi muzikalni ideali ostali veliko vi\xc5\xa1je. Ve\xc4\x8dnemu idealu, ki ga je imel v Chopinu, se je pridru\xc5\xbeil Mozart, katerega je \xc4\x8dastil kot bo\xc5\xbeanstvo (\xc2\xbbTi, Mozart, si bog, a sam tega ne ve\xc5\xa1! Jaz vem, jaz ...\xc2\xab\xc2\xa0so Skrjabinove besede ob Mozartovi glasbi) in enako velik vpliv sta nanj naredila Franz Liszt in Richard Wagner._NEWLINE_S\xc4\x8dasoma je Skrjabin vedno bolj odtujeval ruski nacionalni komponisti\xc4\x8dni smeri, kamor je sodila mogo\xc4\x8dna peterica skladateljev Rimskega-Korsakova, Borodina, Kjuja, Balakireva in Mussorgskega in ki je takrat veljala kot edina pravilna. Folklorna glasba ga ni zanimala, njegovi cilji so bili \xc5\xbee od vsega za\xc4\x8detka vi\xc5\xa1ji in obse\xc5\xbenej\xc5\xa1i. Ni se zadovoljil le s slavo prireditelja narodnih pesmi, odnosno osnovatelja nacionalne ruske smeri v glasbi. V tem pogledu je bil samorastnik in podoben \xc4\x8cajkovskemu, \xc4\x8deprav je ta pogosto uporabljal vsaj napeve, ki so spominjali na narodne popevke. Za Skrjabina je bilo to nevredno po\xc4\x8detje; njegova filozofska na\xc4\x8delnost mu ni dovoljevala, da bi se ukvarjal s stvarmi, ki bi bile pod gladino tistega, kar je spoznal kot pravilno. V tem pogledu je Skrjabin najbolj dosledno izglajen lik v ruski, pa tudi v svetovni glasbi, kajti njegovo stali\xc5\xa1\xc4\x8de ne pozna kompromisov._NEWLINE_Skrjabin je bil vse \xc5\xbeivljenje bolehen in je bil ozna\xc4\x8den kot hipohonder, umrl pa je zaradi zastrupitve krvi._NEWLINE_Bil je stric kasnej\xc5\xa1ega ruskega politika Vladimirja Molotova, ki je v svetu znan po koktajlu Molotova.\n_START_SECTION_\nSkrjabin kot pianist\n_START_PARAGRAPH_\nNajprej se je uveljavil kot pianist, \xc5\xa1ele nato kot skladatelj. Podobno kot Chopin, Skrjabin ni bil tip pianisti\xc4\x8dnega virtuoza, ampak rafiniranega klavirskega pesnika z ob\xc4\x8dutkom za tonsko barvitost. Leta 1897 se je o\xc5\xbeenil s pianistko Vero Ivanovno Isakovi\xc4\x8d, interpretatorico njegove glasbe. Leta 1898 sta zakonca priredila v Parizu koncert njegovih del in leto kasneje je bil Skrjabinov ustvarjalni vzpon obele\xc5\xbeen s prvo izvedbo njegovega klavirskega koncerta v Odesi. Isto leto je postal profesor klavirja na moskovskem konservatoriju. Kot pedagog je bil zelo inventiven in priljubljen, vendar se je polagoma otresel spon profesure, dobil je \xc4\x8dastno pokojnino, ki mu je omogo\xc4\x8dila potovanja v inozemstvo. Potoval je po \xc5\xa0vici, Beneluksu, Franciji, Angliji in ZDA, kjer se je kot pianist ve\xc4\x8dinoma predstavljal s svojim klavirskim koncertom. Njegov klavirski opus je obse\xc5\xbeen: 10 sonat, preludiji, etude, poemi, impromptuji, nocturni, mazurke, val\xc4\x8dki in druge skladbe. Od 74 \xc5\xa1tevil\xc4\x8dno ozna\xc4\x8denih opusov je 68 klavirskih in 6 simfoni\xc4\x8dnih del.\n_START_SECTION_\nSimfoni\xc4\x8dna glasba\n_START_PARAGRAPH_\nZ izjemama klavirskega koncerta (v fis-molu, op. 20) iz leta 1897 in manj znane fantazije za klavir in orkester v a-molu (1899), se je \xc5\xa1ele koncem leta 1899 Skrjabin odmaknil od solisti\xc4\x8dnih klavirskih kompozicij in se posvetil tudi velikemu orkestru. Najprej v manj obse\xc5\xbeni\xc2\xa0\xc2\xbbljadovski\xc2\xab\xc2\xa0simfoni\xc4\x8dni sliki\xc2\xa0\xc2\xbbMisli\xc2\xab, kateri je leto kasneje sledila prva simfonija (E-dur, op. 26), ki jo sestavlja 6 stavkov._NEWLINE_V zimi med letoma 1901 in 1902 je kon\xc4\x8dal\xc2\xa0\xc2\xbbwagnerjansko\xc2\xab, simfonijo \xc5\xa1t.2, (c-mol, op. 29) nato se je lotil komponiranja prvega dela trilogije, k\xc2\xa0\xc2\xbbBo\xc5\xbeanstveni pesnitvi\xc2\xab. Ta skladba, ozna\xc4\x8dena tudi kot simfonija \xc5\xa1t.3 (c-mol, op. 43), ka\xc5\xbee mnoge karakteristike poznej\xc5\xa1ega Skrjabina, ki se izkristalizirajo v\xc2\xa0\xc2\xbbPoemu Ekstaze\xc2\xab\xc2\xa0(op.\xc2\xa054), drugem delu trilogije, (napisanem v letih 1905-1907). Tu je skladatelj vsa nova, doslej neslutena zvokovna, barvna in harmonska sredstva uporabil za ponazoritev naslova in istoimenske literarne predloge, ki je delu dodana. (Pesem \xc2\xbbPoem Ekstaze\xc2\xab je napisal sam in jo izdal v samozalo\xc5\xbebi, v Lausanni leta 1907.)_NEWLINE_Skladba se nana\xc5\xa1a popolnoma na pesnitev in je z njo ilustrativno in invencijsko povezana, \xc4\x8deprav jo je mogo\xc4\x8de tudi lo\xc4\x8deno dojemati in razumeti. Od tega \xc4\x8dasa dalje je Skrjabin smatral, da ni samo glasbenik, ampak tudi pesnik, \xc5\xa1e ve\xc4\x8d, mislec, ustvarjalec nove religije in vodnik \xc4\x8dlove\xc5\xa1tva. V tretjem delu simfoni\xc4\x8dnega cikla, v\xc2\xa0\xc2\xbbPrometeju\xc2\xab\xc2\xa0ali z drugim imenom\xc2\xa0\xc2\xbbPoem Ognja\xc2\xab\xc2\xa0(za orkester, klavir, orgle, svetle\xc4\x8di klavir in zbor, op. 60), je sku\xc5\xa1al z novimi izraznimi sredstvi pri\xc4\x8darati predstavo ognja._NEWLINE_Skrjabin se je poslu\xc5\xbeeval tudi novih instrumentalnih in barvnih, sinesteti\xc4\x8dnih efektov. V tej simfoni\xc4\x8dni skladbi je zasnoval svetle\xc4\x8di klavir, ki je oddajal poleg zvoka tudi \xc5\xbearke, barvne snope, ki so spremljali in barvno interpretirali dolo\xc4\x8dene akorde, kjer je sku\xc5\xa1al z novimi izraznimi sredstvi pri\xc4\x8darati predstavo ognja. Skrjabina je tudi nasploh mikal prikaz ognjenih predstav; v klavirskih skladbah lahko najdemo naslove\xc2\xa0\xc2\xbbVers la flamme\xc2\xab,\xc2\xa0\xc2\xbbFlammes sombres\xc2\xab\xc2\xa0in tako dalje._NEWLINE_V\xc2\xa0\xc2\xbbPrometeju\xc2\xab\xc2\xa0se pogosto pojavlja vertikalna harmonska struktura, ki je zaradi svoje posebnosti dobila ime Prometejev\xc2\xa0\xc2\xbbMisti\xc4\x8dni akord\xc2\xab, z zaporedjem tonov: c - fis - b - e\xe2\x82\x81 - a\xe2\x82\x81 - d\xe2\x82\x82 .\n_START_SECTION_\nSkrjabin kot filozof\n_START_PARAGRAPH_\nZunanja \xc5\xbeivljenjska pot tega skladatelja ni bila prav posebno razgibana, njegovo du\xc5\xa1evno \xc5\xbeivljenje pa je bilo polno zapletov. Skrjabin se je veliko ukvarjal s filozofijo, pa \xc4\x8deprav amatersko in diletantsko. To njegovo filozofsko razumevanje sveta, pod vplivom Platona in Hegla, je imelo izrazito idealisti\xc4\x8dno obele\xc5\xbeje. Sanjal je o nekak\xc5\xa1ni eti\xc4\x8dni sili glasbe, ki naj bi bila zmo\xc5\xbena preroditi \xc4\x8dlove\xc5\xa1tvo in ga oplemenititi. Pri tem se ni bal pretiravanja, h kateremu ga je gnala po eni strani vedo\xc5\xbeeljnost, po drugi pa prenapeta samozavest. Tako je pri\xc5\xa1el do presenetljivih in slabo prepri\xc4\x8dljivih filozofskih zaklju\xc4\x8dkov, ki jih je do neke mere objavil v svojih zapiskih in v katerih je povzdignil svoj\xc2\xa0\xc2\xbbjaz\xc2\xab\xc2\xa0preko zemeljskih meja v bo\xc5\xbeanstvo. V tem poveli\xc4\x8devanju samega sebe je glavna karakteristika njegove filozofske usmerjenosti. Lahko uganemo, da se je v teh individualizmih in subjektivizmih naslanjal na Nietzscheja, sicer pa tudi na teozofijo in ruski simbolizem._NEWLINE_Njegova glasba naj bi, po njegovi zamisli, slu\xc5\xbeila njegovim filozofskim in reformatorskim stremljenjem in jim pomagala k udejstvitvi. Prezrl je, da je njegov muzikalni talent veliko mo\xc4\x8dnej\xc5\xa1i in samoniklej\xc5\xa1i od njegovega modrovanja in tako se je zgodilo, da so nam njegova zveli\xc4\x8davna stremljenja \xc5\xbee zdavnaj neznana in nepomembna, medtem, ko je njegova glasba dokaz velike glasbene nadarjenosti, ki jo je njegovo obse\xc5\xbeno znanje in zmo\xc5\xbenost pronicanja in logi\xc4\x8dnega povezovanja misli dvignila na visoko stopnjo originalnosti in dognanosti._NEWLINE_Vi\xc5\xa1ek njegovega filozofsko-glasbenega ustvarjanja naj bi predstavljal kolosalno, ve\xc4\x8ddnevno stvaritev \xc2\xbbMisterij\xc2\xab, nekako misti\xc4\x8dno, z glasbo spremljano dogajanje celotnega \xc4\x8dlove\xc5\xa1tva, ki bi iz tega pre\xc4\x8di\xc5\xa1\xc4\x8denja iz\xc5\xa1lo obnovljeno. Orkester naj bi sestavljali tiso\xc4\x8di glasbenikov. To kreacijsko po\xc5\xa1ast naj bi izvedli po mo\xc5\xbenosti v Tibetu, izjemoma pa morda v Angliji. Skupaj s toni in barvami naj bi tudi vkomponirane vonjave pripomogle k slovesnosti te misti\xc4\x8dne ma\xc5\xa1e. Skratka, nekak\xc5\xa1na apokalipsa, h kateri je komponiral \xc5\xbee ve\xc4\x8d prizorov. Vendar od njih ni ostalo ni\xc4\x8desar, saj se je tako zelo zanesel na svoj izjemen spomin, da je vsako skladbo \xc5\xa1ele v duhu dokon\xc4\x8dano in brez najmanj\xc5\xa1e korekture napisal v partituri. Nenadna smrt je prekri\xc5\xbeala njegove na\xc4\x8drte in od njegovega\xc2\xa0\xc2\xbbMisterija\xc2\xab\xc2\xa0so ostale le literarne bele\xc5\xbeke in opazke v razgovorih s prijatelji, katerim je pogosto tudi zaigral nezapisane odlomke.'