b'\n_START_ARTICLE_\nAnica Martelanc\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nRodila se je v dru\xc5\xbeini gradbenika Svetka in gospodinje Terezije Martelanc. Pri \xc5\xa1olskih sestrah v Trnovem pri Ilirski Bistrici je kon\xc4\x8dala 8. razredov osnovne \xc5\xa1ole, nato u\xc4\x8ditelji\xc5\xa1\xc4\x8de v Gorici. Ker ni dobila zaposlitve se je v Trstu vpisala na nem\xc5\xa1ko trgovsko \xc5\xa1olo ter isto\xc4\x8dasno pomagala v pisarni gradbenega podjetja Ivan Martelanc & drugi v katerem je bil o\xc4\x8de solastnik. Med 1. svetovno vojno je o\xc5\xbeivela dejavnost v barkovljanski Ljudski knji\xc5\xbenici akademskega dru\xc5\xa1tva Balkan. Leta 1918 je s sestro Milko in nekaterimi drugimi \xc5\xbeenskami organizirala Krekovo proslavo v gledali\xc5\xa1\xc4\x8du Politeama Rossetti. Sodelovala je z Dija\xc5\xa1ko Matico, organizirala te\xc4\x8daje tujih jezikov in se zanimala za doma\xc4\x8do folkloro. Ker je zaradi fa\xc5\xa1isti\xc4\x8dnih pritiskov gradbeno podjetje prenehalo z delom je od\xc5\xa1la v Kairo in se tam pri uglednih egiptovskih dru\xc5\xbeinah zaposlila kot vzgojiteljica. Po 15. letih se je vrnila in pre\xc5\xbeivela dve leti v Kraljevini Jugoslaviji, ko jo je PNOO za Primorsko poklical v Trst, kjer je delala v Narodni in \xc5\xa1tudijski knji\xc5\xbenici, vodila pa tudi knji\xc5\xbenico Prosvetnega dru\xc5\xa1tva Barkovlje.'