b'\n_START_ARTICLE_\nKnjiga\n_START_SECTION_\nIzvor besede\n_START_PARAGRAPH_\nJezikoslovci so se \xc5\xbee zelo zgodaj za\xc4\x8deli zanimati za izvor besede "knjiga". Nekateri menijo, da ta beseda izvira iz staronordijske besede "kenning", kar pomeni zapisek, znak. Drugi menijo, da je to stara asirska beseda "kunniku", kar pomeni pe\xc4\x8dat, najve\xc4\x8d jezikoslovcev pa se strinja, da je beseda nastala iz starokitajske besede "k\'uen", kar v prevodu pomeni knji\xc5\xbeni zvitek in smo jo Slovani dobili prek starotur\xc5\xa1kega izraza "k\xc3\xbcing"._NEWLINE_Doma\xc4\x8da slovenska beseda, ki je med slovenskimi protestanti \xc5\xa1e v splo\xc5\xa1ni rabi, "bukva", je izposojenka iz gotske "boka", kar pomeni bukev.\n_START_SECTION_\nSvetovni dan knjige in Svetovna prestolnica knjige\n_START_PARAGRAPH_\nZa svetovni dan knjige je bil razgla\xc5\xa1en 23. april, katerega vsako leto obele\xc5\xbeijo z raznimi prireditvami, kjer je v sredi\xc5\xa1\xc4\x8du pogovorov in predstav, prikaz, vloga ter mesto knjige v dru\xc5\xbebi._NEWLINE_Unesco je naziv Svetovne prestolnice knjige uradno uvedel z resolucijo, katera je bila sprejeta na splo\xc5\xa1ni konferenci 2.11.2001. Ljubljana je prijavila svojo kandidaturo v letu po\xc4\x8dastitev 500-letnice Primo\xc5\xbea Trubarja, pisca prve slovenske knjige in utemeljitelja slovenskega knji\xc5\xbenega jezika. To obletnico je 34. Generalna konferenca Unesca leta 2007 tudi uvrstila na svoj seznam obletnic. Poleg Ljubljane je kandidature oddalo \xc5\xa1e 6 mest (Dunaj,Guadalajara, Lizbona,Riga, St. Peterburg, Wellington). \xc4\x8clani Unescove komisije so 18. junija 2008 razglasili Ljubljano za svetovno prestolnico knjige 2010. Leta 2015 je svetovna prestolnica Incheon, Ju\xc5\xbena Koreja, leta 2016 bo to Wroclaw, Poljska._NEWLINE_Poleg teh izpostavitev kulturnih dimenzij knjige je knjiga vir tudi kulturnih dogodkov, sejmov in kulturnih izmenjav.  Knji\xc5\xbeni sejmi tako pomenijo tudi prilo\xc5\xbenost predstaviti dr\xc5\xbeavo in njeno stanje duha pa tudi njeno privla\xc4\x8dnost in raznolikost.\n_START_SECTION_\nZgodovinski pregled\n_START_PARAGRAPH_\nSeveda do iznajdbe knjige ni pri\xc5\xa1lo kar \xc4\x8dez stoletje, ima knjiga veliko predhodnikov. Ampak da je do njenih predhodnikov pri\xc5\xa1lo, je bilo potrebno razvozlati in izumiti tisto, za kar so potrebne knjige - pisavo in branje.\n_START_SECTION_\nPisava, branje, tisk\n_START_PARAGRAPH_\nPisava je nastala, ko se je \xc4\x8dlovek nau\xc4\x8dil sporo\xc4\x8dati svoje misli in \xc4\x8dustva z vidnimi znaki, ki jih ni razumel samo on, ampak tudi drugi. Ugotovil je, da lahko vse, kar govori, sli\xc5\xa1i ali vidi tudi zapi\xc5\xa1e. Na kamen, les, ko\xc5\xbeo, tkanino je za\xc4\x8del upodabljati s slikami. Zapisovanje s sliko oziroma piktografija je bila prva \xc4\x8dlove\xc5\xa1ka pisava. Kot ka\xc5\xbeejo zgodovinske najdbe, naj bi ta korak naredili v Mezopotamiji. Piktografijo najdemo \xc5\xa1e danes pri manj razvitih ljudstvih, prav tako indeografijo, ki je naslednji korak v razvoju pisave. _NEWLINE_Nadaljnji razvoj je bil torej razvoj pojmovne pisave ali ideografije. V osnovi je bila \xc5\xa1e vedno slika, vendar se je vedno bolj poenostavljala in omejevala. Z ideogrami si pomagamo \xc5\xa1e danes: prometni znaki, v geometriji, kartografija..._NEWLINE_Naslednji korak je bil ideogram za dolo\xc4\x8den pojem pri\xc5\xa1el v simbol vseh glasov v besedi za ta pojem. Posledi\xc4\x8dno se je izoblikovala zlogovna oziroma silabi\xc4\x8dna pisava, v kateri imajo enaki zlogi enaka znamenja. _NEWLINE_Zadnji korak je bil prehod k zapisovanju posameznih glasov (vsak fenomen je dobil svojo \xc4\x8drko, znamenje)._NEWLINE_Ko so med 2. in 4. stoletjem za\xc4\x8deli pergamentne listine povezovati v kodekse, so \xc5\xa1e vedno pisali skupaj. Branje je bilo tiho. Presledek se uveljavi \xc5\xa1ele v 9. stol. in prav tako glasno branje. Ker je malo ljudi znalo brati, so v antiki za\xc4\x8deli brati glasno, pogosto na javnih krajih. Vedno ve\xc4\x8d ljudi pa se je \xc5\xbeelelo u\xc4\x8diti branja in so za\xc4\x8deli brati po tihem. Na za\xc4\x8detku je bilo tak\xc5\xa1no branje nevarno, \xc5\xa1e posebno pa \xc4\x8de je brala \xc5\xbeenska. Glasno branje se je v samostanih ohranilo vse do 18. stol., v dru\xc5\xbeinah pa do danes. _NEWLINE_Najprej so knjige razmno\xc5\xbeevali s prepisovanjem. Prvi tisk \xc5\xa1e \xc5\xa1teje leta 183, ko za\xc4\x8dnejo Kitajci besedila klesti v kamen, katera odtisnejo na papir. Leta 757 pa \xc5\xbee tiskajo z lesorezom. Vsak lesorez je imel izrezljano celo stran knjige. Leta 770 pa Japonci za\xc4\x8dnejo tiskati s tehniko bakroreza. V 15. stol. se v Evropi za\xc4\x8dne uporabljati lesorez za tisk kart in kasneje manj\xc5\xa1ih knji\xc5\xbeic. Leta 1455 Johann Gutenberg v Mainzu tiska knjigo s premi\xc4\x8dnimi \xc4\x8drkami. Takrat so \xc5\xbee uporabljali papir, oljne barve, stiskalnico idr. Na za\xc4\x8detku tiskarstva so knjige posnemale rokopisne, celo okra\xc5\xa1evali so jih ro\xc4\x8dno. Od 18. do 20. stoletja pa se razvoj nadaljuje, saj lesene tiskalnice zamenjajo kovinske, katere so izbolj\xc5\xa1ane.\n_START_SECTION_\nGlinene tablice\n_START_PARAGRAPH_\n4000 let p.n.\xc5\xa1. je najstarej\xc5\xa1a oblika knjige - zapisi na glinenih tablicah, ki so se na\xc5\xa1li pri Sumercih, Babiloncih, Heitih in Asircih. Tablice so shranjevali na policah in vsaka tablica je imela na zgornjem robu kratek naslov. \xc4\x8ce je delo vsebovalo ve\xc4\x8d tablic, so bile te o\xc5\xa1tevil\xc4\x8dene. Pisava je bila klinopis, pisana od leve proti desni.\n_START_SECTION_\nPapirus\n_START_PARAGRAPH_\n4000 let p.n.\xc5\xa1. pa so Egip\xc4\x8dani \xc5\xbee pisali na papirus. Uporabljali so peresa iz trske, kasneje pa \xc4\x8dopi\xc4\x8de. Pisali so od desne proti levi v stolpcih z ilustracijami. Na koncu besedila so v\xc4\x8dasih zapisali kolofon.\n_START_SECTION_\nPergament\n_START_PARAGRAPH_\nV 2. stol. p.n.\xc5\xa1. so v Pergamu odkrili postopek za izdelavo pergamenta in v 13. stol. p.n.\xc5\xa1. so \xc5\xbdidje \xc5\xbee za\xc4\x8deli pisati najstarej\xc5\xa1e dele svetega pisma na pergament, redkeje na papirus. Pisali od desne proti levi, v stolpcih. Pergament so zvijali v zvitke. Med 2. in 4. stol. se za\xc4\x8dne kr\xc5\xa1\xc4\x8danstvo \xc5\xa1iriti in svoja dela, zapisana na pergamentu, za\xc4\x8dnejo povezovati v kodekse. V 5. stol. za\xc4\x8dnejo okra\xc5\xa1evati besedila in uvedejo inicialke._NEWLINE_Bri\xc5\xbeinski spomeniki, najstarej\xc5\xa1i znan ohranjen zapis v sloven\xc5\xa1\xc4\x8dini in najstarej\xc5\xa1i latini\xc4\x8dni zapis v katerem koli slovanskem jeziku, so napisani na pergamentu._NEWLINE_Zapisani so v zvrsti latinice, ki se je uporabljala v stoletjih po Karlu Velikem in se imenuje karolin\xc5\xa1ka minuskula. Skupno gre za tri spomenike, ki so bili del popotnega pastoralnega priro\xc4\x8dnika freisin\xc5\xa1kega \xc5\xa1kofa Abrahama, ki je v Freisingu \xc5\xa1kofoval med letoma 957 in 993/994. Prvi in tretji spomenik sta obrazca splo\xc5\xa1ne spovedi. Drugi spomenik je pridiga o grehu in pokori; ni le najstarej\xc5\xa1a slovenska pridiga, marve\xc4\x8d je srednjeve\xc5\xa1ka retori\xc4\x8dna mojstrovina._NEWLINE_Celoten latinski kodeks obsega 169 pergamentnih folijev razli\xc4\x8dne kakovosti. Najve\xc4\x8d besedil je govorov oz. homilij, sedem je liturgi\xc4\x8dnih, osem cerkvenopravnih, devet druga\xc4\x8dnih zapisov in trije slovenski, najve\xc4\x8d govorov je namenjenih praznikom cerkvenega leta: advent in bo\xc5\xbei\xc4\x8d, sve\xc4\x8dnica, post, veliki \xc4\x8detrtek, velika no\xc4\x8d ipd. Nekatera liturgi\xc4\x8dna opravila iz kodeksa lahko opravlja samo \xc5\xa1kof, ve\xc4\x8d obredov pa tudi navadni ma\xc5\xa1niki._NEWLINE_Bri\xc5\xbeinske spomenike hrani m\xc3\xbcnchenska dr\xc5\xbeavna knji\xc5\xbenica. Knji\xc5\xbenico so zapisi zapustili dvakrat. Leta 1970 so jih razstavili v Vatikanu, maja in junija 2004 pa so bili na ogled v NUK v Ljubljani.\n_START_SECTION_\nPapir\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 105 je Tsai Lun na Kitajskem izna\xc5\xa1el papir, ki je bil dosti cenej\xc5\xa1i od svile. Leta 183 pa Kitajci \xc5\xbee kle\xc5\xa1ejo besedila v kamen in jih odtisnejo na papir. V 8. stol. Arabci prevzamejo od Kitajcev postopek izdelave papirja, ki ga prenesejo v Evropo.\n_START_SECTION_\nTrubar in prve slovenske knjige\n_START_PARAGRAPH_\nPrimo\xc5\xbe Trubar se je rodil 9. Junija 1508 v Ra\xc5\xa1ici pri Velikih La\xc5\xa1\xc4\x8dah. Njegova \xc5\xbeivljenjska pot se je za\xc4\x8dela pri dvanajstih letih, ko ga je o\xc4\x8de Miha poslal od doma, da bi se u\xc4\x8dil za duhovnika. \xc5\xa0olal se je na Reki, v Salzburgu, v Trstu. Pri devetnajstih letih je \xc5\xbee dobil svojo prvo \xc5\xbeupnijo, Loka pri Zidanem mostu, vendar je kmalu od\xc5\xa1el na Dunaj, kjer je ostal nekaj \xc4\x8dasa. Nato je bil dodeljen za duhovnika v La\xc5\xa1kem, kjer je seznanjal ljudi, kako u\xc4\x8di evangelij. \xc5\xbde takrat niso bili farani zadovoljeni z njegovimi pridigami in Trubar se je zatekel v Ljubljano. Tu je zagovarjal Lutrovo dogmo, kar ni bilo v\xc5\xa1e\xc4\x8d de\xc5\xbeelnemu glavarju in ta ga je izgnal. Trubar se zate\xc4\x8de nazaj v Trst. Tamkaj\xc5\xa1nji prijatelj in \xc5\xa1kof Bonomo dose\xc5\xbee da Trubarja imenujejo za kanonika. Trubar se vrne nazaj v Ljubljano, kjer je bil vnet katolik. Dobil je slu\xc5\xbebo na Dolenjskem, vendar je bila to samo krinka, saj naj bi na\xc4\x8drtovali Trubarjevo aretacijo. Trubar je to pravo\xc4\x8dasno izvedel, se skril in kmalu pobegnil v Nem\xc4\x8dijo. Tam je dobil slu\xc5\xbebo drugega pridigarja in se o\xc5\xbeenil z Barbaro, h\xc4\x8derko Matije Sitarja iz Kranja. _NEWLINE_To pa je \xc4\x8das, ko Trubar za\xc4\x8dne uresni\xc4\x8devati svoje zamisli za razvoj slovenske knji\xc5\xbeevnosti. Prestopil je k augsbur\xc5\xa1ki veroizpovedi in postal pravi protestant. Za\xc4\x8del je tudi uresni\xc4\x8devati zamisli, pridobivanja Slovencev za novo vero s slovensko tiskano besedo. Da bi to uresni\xc4\x8dil, je najprej sestavil katekizem in abecednik. Za osnovo knji\xc5\xbenega gradiva je vzel govorico svojega rojstnega kraja (osrednje slovensko nare\xc4\x8dje). Obe knji\xc5\xbeici je dal v tisk Petru Frentzu v Schw\xc3\xa4bisch Hallu. Knji\xc5\xbeici sta bili natiskani z gotskimi \xc4\x8drkami. Abecednik z Brenzovim malim katekizmom je iz\xc5\xa1el prek koncem 1550 leta, Katekizem v prozi in pesmih s Flacijevo pridigo o veri pa leta 1551._NEWLINE_Nato je Trubar \xc5\xa1e naprej ustvarjal in se ve\xc4\x8dkrat vrnil v Slovenijo. Trubar je umrl v Derendingenu, 28. junij 1586, kjer so ga tudi pokopali.\n_START_SECTION_\nVrste knjig\n_START_PARAGRAPH_\nPo vsebini so si knjige zelo razli\xc4\x8dne. Nekatere so leposlovne, zgodovinske tehni\xc4\x8dne..., nekatere so namenjene javnosti, druge o\xc5\xbeji skupini uporabnikov, ali pa so pisane poljudno oziroma znanstveno. Avtor knjige je lahko en sam, ali pa jih je ve\xc4\x8d. Veliko knjig, predvsem starih, celo nima avtorja. V\xc4\x8dasih avtor ni naveden s svojim pravim imenom in priimkom, temve\xc4\x8d je naveden s svojim psevdonimom (izmi\xc5\xa1ljeno ime) ali s kriptonimom (npr. inicialki, znak) ali z apelativom (ob\xc4\x8dno ime)._NEWLINE_Slikanica je posebna vrsta knjige, namenjena otrokom do za\xc4\x8detka \xc5\xa1olanja. Njeno sporo\xc4\x8dilo je podano s sliko, ki je opisana s kraj\xc5\xa1im opisom. Listi so ve\xc4\x8dinoma iz debelej\xc5\xa1ega papirja ali kartona. Pri Slovencih je slikanica dobila velik pomen in visoko kvantiteto po drugi svetovni vojni._NEWLINE_Med obse\xc5\xbeno skupino knjig, ki jih imenujemo priro\xc4\x8dniki, to so slovarji, vodniki, imeniki itd., so pogostej\xc5\xa1e enciklopedije. Njena najpomembnej\xc5\xa1a naloga je informirati o vseh splo\xc5\xa1nih pojavih ali pa samo z dolo\xc4\x8denega strokovnega podro\xc4\x8dja. Najve\xc4\x8dkrat so urejene po abecedi gesel, redko pa tudi po tematskih sklopih. Razlikujemo leksikone in enciklopedije. Razlika med njima je ta, da so v leksikonu kratke in osnovne informacije in obsega po eno knjigo, medtem ko pa enciklopedija obdeluje gesla \xc5\xa1ir\xc5\xa1e in lahko obsega ve\xc4\x8d debelih knjig. pri Slovencih je prvi enciklopedi\xc4\x8dni priro\xc4\x8dnik Pohlinov bibliografski leksikon Bibliotheca Carnioliae. _NEWLINE__NEWLINE_Omeniti je tudi treba fotoknjigo, katera je namenjena predvsem shranjevanju fotografskih slik, dnevnik, v kateri se uporablja za pisanje dogodkov po datumih, rokovnik, v katerega bele\xc5\xbeimo prihajajo\xc4\x8de dogodke, katere no\xc4\x8demo pozabiti, idr.\n_START_SECTION_\nKnji\xc5\xbena omara\n_START_PARAGRAPH_\nKnji\xc5\xbena omara je pohi\xc5\xa1tvo, namenjeno shranjevanju knjig. Sestavljena je iz knji\xc5\xbenih polic, na katere polo\xc5\xbeimo ali postavimo knjige. Predhodnica knji\xc5\xbene omare je posebna zaprta omara imenovana amaria, v kateri so shranjevali zvitke. Ko so se za\xc4\x8deli uveljavljati kodeksi, so te za\xc4\x8deli shranjevati v skrinjah ali v posebnih ni\xc5\xa1ah oblo\xc5\xbeenim z lesom, kateri je \xc5\xa1\xc4\x8ditil vsebino pred vlago. V skrinje so za\xc4\x8deli name\xc5\xa1\xc4\x8dati pregrade, da se knjige nebi zme\xc5\xa1ale. Ko pa so te skrinje postavili pokonci, je nastala knji\xc5\xbena omara. V armariah so knjige zaradi majhnega \xc5\xa1tevila \xc5\xa1e le\xc5\xbeale. Ko pa je \xc5\xa1tevilo knjig za\xc4\x8delo nara\xc5\xa1\xc4\x8dati, so jih za\xc4\x8deli postavljati pokonci (konec renesanse), zaradi njihove vrednosti pa so jih priklenili na verigo in povezali s knji\xc5\xbeno omaro. Blizu je bil obvezen bralni pult in okno, zaradi svetlobe. Zaradi verig, ki so pripete na sprednji zgornji del platnice knjige in te \xc5\xa1e niso imele napisanih avtorjev in naslovov, so bili hrbti knjig obrnjeni stran. V 17. in 18. stoletju pa je povpra\xc5\xa1evanje po knjigah postalo vedno ve\xc4\x8dje in niso bile ve\xc4\x8d redka in draga vrednost, zato knjige obrnejo hrbet in se osvobodijo verig. Nanje za\xc4\x8dnejo pisati avtorje in naslov dela. Po\xc4\x8dasi se za\xc4\x8dnejo uveljavljati posebne sobe, namenjene branju, to so \xc4\x8ditalnice.  _NEWLINE_Presti\xc5\xbe imetja knjig je prina\xc5\xa1al zanimive fenomene, ki jih v Sloveniji nismo poznali do te mere, a so prav tako bili vsaj v dolo\xc4\x8denem smislu pomembni. Kupiti se je dalo omare, ki so bile namenjene le videzu, da so knji\xc5\xbene, omara je bila dejansko napolnjena s policami in kartonastimi platnicami, ki so dajale videz polne omare. V kontrast temu so nekateri kupovali knjige na metre. Cilj je nakup zbirke poznano kvalitetnih knjig, katere bi obogatile prav vsako gospodinjstvo ali hi\xc5\xa1o. \xc4\x8cetudi so zbirke bile namenjene izbolj\xc5\xa1ati, utrditi in oplemenititi bralce, so nekatere bile skorajda nedotaknjene.\n_START_SECTION_\nIdentifikacija in razvr\xc5\xa1\xc4\x8danje\n_START_PARAGRAPH_\nTekom 20. stoletja je nara\xc5\xa1\xc4\x8dajo\xc4\x8de \xc5\xa1tevilo objavljenih del vse bolj obremenjevalo delovanje v knji\xc5\xbenicah. Svetovno zdru\xc5\xbeenje IFLA ( International Federation of Library Associations and Institutions - Mednarodno zdru\xc5\xbeenje knji\xc5\xbeevnih dru\xc5\xa1tev in ustanov) je zato razvilo vrsto orodij pod krovnim nazivom ISBD (International Standard Bibliographic Description - Mednardni standardni bibliorafgski opis)._NEWLINE_Vsaka knjiga je enoli\xc4\x8dno opisana z ISBN (International Standard Book Number - Mednarodno standardno \xc5\xa1tevilko knjige), ki je enoli\xc4\x8dna za vsako izdajo vsake knjige, zalo\xc5\xbeene s strani \xc4\x8dlanov zdru\xc5\xbeenja. ISBN ima \xc5\xa1tiri dele: Prvi del je koda dr\xc5\xbeave, drugi koda zalo\xc5\xbenika in tretji koda naslova. Zadnji del je kontrolna \xc5\xa1tevilka, ki ima lahko vrednosti od 0-9 in X (10). \xc4\x8crtne kode \xc5\xa1tevilke za knjige EAN  izhajajo iz ISBN s tem, da dobijo predpono 978 kot oznako za Bookland in izra\xc4\x8dun novega kontrolnega znaka._NEWLINE_Komercialni zalo\xc5\xbeniki v industrializiranih dr\xc5\xbeavah na splo\xc5\xa1no svojim knjiga podeljujejo  ISBN, tako da lahko kupec domneva, da je ISBN na knjigi brez izjem del celotnega mednarodnega sistema. Obstaja pa veliko dr\xc4\x87avnih zalo\xc5\xbenikov, v industrijskih dr\xc5\xbeavah kot tudi dr\xc5\xbeavah v razvoju, ki le delno sodelujejo v sistemu ISBN in objavljajo knjige tudi brez ISBN._NEWLINE_.Velika ali javna zbirka knjig zahteva katalog. Tako imenovane "sklicne \xc5\xa1tevilke" se nana\xc5\xa1ajo na knjige v katalogu in navajajo, kje se na policah nahajajo. Klicne \xc5\xa1tevilke temeljijo na knji\xc5\xbeni\xc4\x8dnem klasifikacijskem sistemu. Kli\xc4\x8dna \xc5\xa1tevilka se doda na hrbet knjige, obi\xc4\x8dajno kratko razdaljo od spodnjega roba na notranji strani._NEWLINE_Institucionalni ali nacionalni standardi, kot je ANSI / Niso Z39.41 - 1997, dolo\xc4\x8dajo, kako se pravilno dodaja podatke (na primer naslov ali ime avtorja) na hrbti\xc5\xa1\xc4\x8da knjig, in na knjigam sorodne predmete, so vsebniki za DVD-je, videokasete in programsko opremo. Ena izmed prvih in najbolj znanih sistemov za katalogiziranje knjig je Deweyev decimalni sistem. Znan je tudi Sistem knji\xc5\xbenice ameri\xc5\xa1kega kongresa (Library of Congress Classification). _NEWLINE_Informacije o knjigah in avtorjih  se lahko hranijo v podatkovnih bazah, kot so spletni portali (gl. COBISS spodaj). Podatkovne baze vsebuje tudi meta podatke, kot so ISBN ali druge klasifikacijske \xc5\xa1tevilke (glej zgoraj), imena sodelavcev (avtor, urednik, ilustrator) in zalo\xc5\xbenik, datuma in velikosti, in jezik besedila.\n_START_SECTION_\nCOBISS\n_START_PARAGRAPH_\nCOBISS (kratica za Co-operative Online Bibliographic System & Services) je slovenski knji\xc5\xbeni\xc4\x8dni informacijski sistem, ki ga je razvil mariborski Institut informacijskih znanosti. Uporabljajo ga knji\xc5\xbeni\xc4\x8dni sistemi Slovenije, Albanije, Bosne in Hercegovine, Bolgarije, Makedonije, Srbije in \xc4\x8crne gore, povezavo vseh teh sistemov pa skupaj imenujemo COBISS.Net.\n_START_SECTION_\nUporaba in trgovanje knjige\n_START_PARAGRAPH_\nKnjiga je nosilec znanja in zgodb. Knjige so z vsebino lahko obse\xc5\xbene in presegajo posameznikov spomin, kar jih je napravilo izredno uporabne kot opomnik in pomo\xc4\x8d pri resnih opravilih. V obliki enciklopedije so bile tudi klju\xc4\x8dna pomo\xc4\x8d pri izobra\xc5\xbeevanju ljudi ob njihovem sicer\xc5\xa1njem delu. Zaradi funkcije prenosa idej so vsebovale tudi verske vsebine in bile tako velikokrat kontroverzne, sporne ali pa pisni dokaz dalj\xc5\xa1ih razprav. Tako so preko knjig komunicirali pomembnej\xc5\xa1i intelektualci, oziroma so knjige pomenile korak k dopisovanju in izmenjevanju znanja _NEWLINE_V \xc4\x8dasu zgodnjega tiska so knjige, knji\xc5\xbenice in pamfleti mo\xc4\x8dno zaznamovali razumevanje dru\xc5\xbebe, saj je tiskar, avtor ali prodajalec la\xc5\xbeje prikrival izvor idej in so sicer anonimne misli dobile ve\xc4\x8dji odmev. Kasneje je pravica tiskanja idej postala pomembno povezana s pravicami \xc4\x8dloveka in dr\xc5\xbeavljana, te ideje pa so se pomembno \xc5\xa1irile s Napoleonom, \xc4\x8detudi je kasneje padel. Sledilo je obdobje urejanja evropskih dr\xc5\xbeav in obnavljanje tr\xc5\xbenih povezav pri katerih se znatno okrepi izmenjevanje idej, narodnih obi\xc4\x8dajev in mitologij. Po ustvarjanju kar nekaterih nacionalnih dr\xc5\xbeav in ne\xc5\xa1tetih nemirov okoli leta 1850 in naprej se okrepi ponovno mo\xc4\x8d leposlovja, kakor tudi poceni znanstvena komunikacija med univerzami, znanstveniki in literati. Knjiga je tako edini pravi, najhitrej\xc5\xa1i in najcenej\xc5\xa1i pretok idej med prebivalstvom, cenzura postane vedno bolj nujna, stro\xc5\xa1ki po\xc5\xa1te so vedno cenej\xc5\xa1i in vedno bolj zanemarljivi. Tiskarji so vedno bolj zavezani industrijskim mogotcem, obrtnikom in plemstvu, ki se prav tako pri\xc4\x8denja udejstvovati v novih tehnologijah. Mir med prebivalstvom se tako dose\xc5\xbee z re\xc5\xa1evanjem te\xc5\xbeav prebivalstva. _NEWLINE_Knjiga tako popisuje zgodbe prebivalstva, njihove muke, psiholo\xc5\xa1ke zanke in te\xc5\xbeave. Vedno ve\xc4\x8d \xc5\xbeensk bere knjige, saj so edine, ki jim \xc4\x8das to omogo\xc4\x8da. Knjige so poleg zanimivosti, eksoti\xc4\x8dnosti in romanti\xc4\x8dnosti tudi vir presti\xc5\xbea. \xc5\xbdenske v nekih dru\xc5\xbebah so portretirane kot bralke. Vedno bolj se deli dru\xc5\xbeba glede na interese pri \xc4\x8demer najni\xc5\xbeje sloje oskrbujejo z ob\xc4\x8dutkom presti\xc5\xbea, ki izhaja iz romantiziranja medija knjige. Knjige se tr\xc5\xbeijo kot nacionalni zaklad, najvi\xc5\xa1jo vrednost, kulturno znamko, ki definira napredek celega naroda. To se po\xc4\x8dne tudi sicer z ostalimi oblikami kulture kakr\xc5\xa1no je gledali\xc5\xa1\xc4\x8de, opera, \xc5\xa1portna prizori\xc5\xa1\xc4\x8da. _NEWLINE_Nekatere knjige pa postanejo odslikava nezadovoljstva in niso fukcionalne v tem pogledu. Izmenjava idej, zamisli, znanstvenih dose\xc5\xbekov in verskih pogledov in dvomov je prinesla tudi dolo\xc4\x8dene te\xc5\xbeave. Ob vojnih nemirih, ekonomski negotovosti in slabi oskrbi prebivalstva, pa tudi veliki neenakosti med prebivalstvom je knjiga bila tudi nosilec upora. Ilegalne aktivnosti, organizacije, stranke in rekrutacija so temeljile na trdni indoktrinaciji mladih, ki so zato potrebovali knjige, revije in govore, da so utemeljevali svoj \xc5\xbear in prepri\xc4\x8danja in \xc5\xa1irili bazo.  _NEWLINE_Knjiga je postala tudi dober vir priro\xc4\x8dnih informacij pri nekaterih dejavnostih, kar je na nek na\xc4\x8din njena najstarej\xc5\xa1a funkcija. Vademecum, (slo.Pojdi z mano) je bil obi\xc4\x8dajni izraz za priro\xc4\x8dnik, knjigo, ki jo je popotnik nosil s sabo in tako la\xc5\xbeje in z manj zapleti sledil nasvetom ob potovanju po tujih krajih. Vademecum je vseboval kraje, postojanke, znamenitosti, znamenite jedi, varna preno\xc4\x8di\xc5\xa1\xc4\x8da ipd. Priro\xc4\x8dniki sedaj obstajajo za cele vrste dejavnosti, tako pletenje, kva\xc4\x8dkanje, pridobivanje samozavesti, vzgojo otrok, izdelavo scenarijev, u\xc4\x8denje joge, la\xc5\xbejo prodajo ali bolj\xc5\xa1e u\xc4\x8denje.\n_START_SECTION_\nE-knjiga\n_START_PARAGRAPH_\nE-knjiga, elektronska knjiga, digitalna knjiga, vse te "knjige" pomenijo isto. Je knji\xc5\xbena publikacija zapisana v digitalni obliki. Beremo jo lahko na ra\xc4\x8dunalni\xc5\xa1kih napravah, tabli\xc4\x8dnih ra\xc4\x8dunalnikih, posebej za ta namen pa so naredili posebne digitalne knji\xc5\xbene bralnike. E-knjige niso \xc5\xa1e povsem dodelana re\xc5\xa1itev, ogromno se tako dela na popularizaciji.'