b'\n_START_ARTICLE_\nAleksander Dimitrijevi\xc4\x8d Bala\xc5\xa1ov\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nRodil se je senatorju in tajnemu svetniku Dimitriju Bala\xc5\xa1ovu._NEWLINE_Pri petih letih je bil vpisan v dvorne enote Preobra\xc5\xbeenskega polka. Januarja 1778 je dosegel \xc4\x8din vodnika, nakar je bil 1. junija 1781 preme\xc5\xa1\xc4\x8den k pa\xc5\xbeem. 10. januarja 1791 je kot poro\xc4\x8dnik dvornih enot Izmailovskega polka pri\xc4\x8del z aktivno voja\xc5\xa1ko slu\xc5\xbebo. 1. januarja 1795 je bil kot podpolkovnik preme\xc5\xa1\xc4\x8den v redno vojsko in 4. marca istega leta je bil dodeljen Astrahanskemu grenadirskemu polku. Leta 1797 je vodil organizacijo Kazanskega garnizijskega polka in 9. aprila naslednje leto je postal polkovnik. _NEWLINE_Pri 28 letih je bil povi\xc5\xa1an v generalmajorja in 21. februarja 1799 je postal poveljnik omske trdnjave ter Omskega grenadirskega polka. Zaradi sporov z generalnim guvernerjem je odstopil iz voja\xc5\xa1ke slu\xc5\xbebe._NEWLINE_19. novembra 1800 je ponovno vstopil v voja\xc5\xa1ko slu\xc5\xbebo in \xc4\x8dez 8 dni postal revelski voja\xc5\xa1ki guverner in poveljnik Marklovskega polka. 17. decembra 1802 je bil razre\xc5\xa1en polo\xc5\xbeaja in dodeljen vojski. 24. avgusta 1804 je postal poveljnik Trojckega mu\xc5\xa1ketirskega polka, s katerim se bi moral udele\xc5\xbeiti bojev na Kavkazu. A je Bala\xc5\xa1ov podal odpoved. 29. decembra 1804 je postal vrhovni policijski poveljnik v Sankt Peterburgu in 2. februarja 1809 je postal voja\xc5\xa1ki guverner Sankt Peterburga ter isto\xc4\x8dasno bil povi\xc5\xa1an v generaladjutanta. 28. marca istega leta pa je bil povi\xc5\xa1an \xc5\xa1e v generalporo\xc4\x8dnika. _NEWLINE_V tem \xc4\x8dasu je uvedel administrativno delitev mesta na 12 okro\xc5\xbeij, raz\xc5\xa1iril obseg mesta, izbolj\xc5\xa1al re\xc4\x8dna obre\xc5\xbeja v mestu, odprl \xc5\xbeelezni\xc4\x8darsko-in\xc5\xbeenirski in\xc5\xa1titut,..._NEWLINE_1. januarja 1810 je postal dr\xc5\xbeavni svetnik in 25. julija istega leta je postal minister policije Ruskega imperija. 28. marca 1812 je bil Bala\xc5\xa1ov razre\xc5\xa1en svojih dol\xc5\xbenosti, saj se je s carjem Aleksandrom I. odpravil na mejo. 12. junija 1812 je Napoleonova vojska pre\xc4\x8dkala dr\xc5\xbeavno mejo in naslednji dan je Aleksander I. poslal Bala\xc5\xa1ova k Napoleonu s pismom, v katerem mu je predlagal vzpostavitev stanja quo. Brez uspeha se je vrnil k carju in postal odgovoren za organizacijo ljudske milicije. Pozneje je opravljal razli\xc4\x8dne diplomatske naloge. _NEWLINE_Leta 1816 je bil poslan na w\xc3\xbcrttember\xc5\xa1ki in leta 1818 na neapeljski dvor. Istega leta se je vrnil v Rusijo ter postal \xc4\x8dlan prostozidarjev. 15. oktobra 1819 je ponovno postal minister policije, a je polo\xc5\xbeaj zasedal le 20 dni, saj je bilo ministrstvo policije vklju\xc4\x8deno v ministrstvo za notranje zadeve. Isto\xc4\x8dasno pa je bil imenovan generalnega guvernerja regije, v katero so spadale province Vorone\xc5\xbe, Orel, Rjazan, Tambovo in Tula. 12. decembra 1823 je bil povi\xc5\xa1an v generala pehote. _NEWLINE_Junija 1826 je postal \xc4\x8dlan sodi\xc5\xa1\xc4\x8da, ki je sodilo decembristom. Zaradi slabega zdravja, starosti in dejstva, da mu novi car Nikolaj I. ni zaupal je 10. marca 1828 zapustil guvernersko mesto in postal senator (1. januar 1830) ter voja\xc5\xa1ki svetnik (11. julij 1832). 23. septembra 1934 je bil upokojen.'