b'\n_START_ARTICLE_\nLuigi Fagioli\n_START_SECTION_\nZgodnja leta\n_START_PARAGRAPH_\nLuigi Fagioli se je rodil 9. junija 1898 v italijanskem mestecu Osimo, Provincia di Ancona. \xc5\xbde v mladih letih se je navdu\xc5\xa1il nad relativno novim izumov, avtomobilom, in dirkanjem z njim. Kot naravno nadarjen dirka\xc4\x8d, je mladi Fagioli ve\xc4\x8d let dirkal na gorskih dirkah in dirkah \xc5\xa1portnih dirkalnikov, preden je za\xc4\x8del v sezoni 1926 sodelovati na dirkah za Veliko nagrado.\n_START_SECTION_\nMaserati in Alfa Romeo\n_START_PARAGRAPH_\nV sezoni 1930 je naredil velik korak naprej s prestopom v Maserati, kjer je takoj opozoril nase z zmago na dirkah Coppa Ciano in Circuit of Avellino. V naslednji sezoni 1931 sta z Louisom Chironom, ki je dirkal z Bugattijem Type 51, uprizorila eno najslavnej\xc5\xa1ih dirka\xc5\xa1kih dvobojev na dirki za Veliko nagrado Monaka, kjer je Chiron zmagal, toda Fagioli je pokazal svoj talent v dirkalniku mi\xc5\xa1ljenem predvsem za hitra dirkali\xc5\xa1\xc4\x8da, dirko je kon\xc4\x8dal na drugem mestu. Fagioli je nato zmagal na dirki za Veliko nagrado Monze, kjer sta dirkala tudi njegova slovita rojaka, Tazio Nuvolari in Achille Varzi. Po sezoni 1932, v kateri je edino zmago dosegel na dirki za Veliko nagrado Rima ob tem pa \xc5\xa1e drugo mesto na prvenstveni dirki za Veliko nagrado Italije, je v naslednji sezoni 1933 prestopil v Scuderio Ferrari. Z dirkalnikom Alfa Romeo P3 je zmagal na dirkah Coppa Acerbo, Grand Prix du Comminges in Velika nagrada Italije, kar je bil njegov najve\xc4\x8dji uspeh v karieri do tedaj.\n_START_SECTION_\nMercedes in Auto Union\n_START_PARAGRAPH_\nKljub uspe\xc5\xa1ni sezoni je pred sezono 1934 prestopil v Mercedes, kjer je sicer uspe\xc5\xa1no dirkal, a ni bil v dobrih odnosih z ostalimi dirka\xc4\x8di mo\xc5\xa1tva in \xc5\xa1efom mo\xc5\xa1tva. Na svoji prvi dirki Avusrennen v novem mo\xc5\xa1tvu mu je \xc5\xa1ef mo\xc5\xa1tva Alfred Neubauer ukazal, da ne sme napasti vodilnega dirka\xc4\x8da in mo\xc5\xa1tvenega kolego Manfreda von Brauchitscha, zato je Fagioli zapeljal v bokse in odstopil. Kljub te\xc5\xbeava v mo\xc5\xa1tvu je ostal in drugi\xc4\x8d zapored zmagal na dirki Coppa Acerbo in skupaj z Rudolfom Caracciolo dosegel \xc5\xa1e drugo zaporedno zmago na dirki za Veliko nagrado Italije ter zmagal \xc5\xa1e na dirki za Veliko nagrado \xc5\xa0panije. V sezono 1935 je zmagal na dirkah Velika nagrada Monaka, Avusrennen in Velika nagrada Penya Rhina, ob tem pa dosegel \xc5\xa1e druga mesta na prvenstvenih dirkah za Veliko nagrado Belgije, Veliko nagrado \xc5\xa0vice in Veliko nagrado \xc5\xa0panije, kar mu je prineslo drugo mesto v Evropskem avtomobilisti\xc4\x8dnem prvenstvu. Toda odnosi z mo\xc5\xa1tvom so se \xc5\xa1e poslab\xc5\xa1ali, posebno z Caracciolo, ki ga je Fagioli na nekaterih dirkah \xc5\xbeelel prehiteti kljub druga\xc4\x8dnim mo\xc5\xa1tvenih ukazom. Zato je po koncu sezone 1937 prestopil v Auto Union, toda rivalstvo s Caracciolo se je \xc5\xa1e stopnjevalo, na dirki za Veliko nagrado Tripolija v sezoni 1938 je Fagioli celo fizi\xc4\x8dno napadel svojega nekdanjega mo\xc5\xa1tvenega kolego. Tedaj je Fagiolijevo sposobnost za dirkanje omejevala tudi bolezen, zaradi katere je na dirki Coppa Acerbo moral odstopiti, saj \xc5\xa1e hoditi ni mogel brez bergel.\n_START_SECTION_\nFormula 1\n_START_PARAGRAPH_\nPo koncu druge svetovne vojne se mu je zdravje nekoliko izbolj\xc5\xa1alo, tako da je bil tudi v kratki karieri Formule 1 kar uspe\xc5\xa1en. V sezoni 1950 je z Alfo Romeo dosegel pet uvrstitev na stopni\xc4\x8dke na sedmih dirkah in tretje mesto v prvenstvu. V sezoni 1951 je nastopil le na eni dirki za Veliko nagrado Francije, na kateri je dosegel svojo edino zmago v Formuli 1, dirkal je skupaj s slovitim Juanom Manuelom Fangiem, in se zapisal v zgodovino Formule 1 kot najstarej\xc5\xa1i zmagovalec dirke za Veliko nagrado Formule 1. To pa je bila tudi njegova zadnja dirka Formule 1 v karieri.\n_START_SECTION_\nSmrtna nesre\xc4\x8da\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1952 je do\xc5\xbeivel nesre\xc4\x8do na dirki \xc5\xa1portnih dirkalnikov v Monaku, ki sicer ni izgledala zelo hudo, toda Fagioli je umrl tri tedne kasneje v bolni\xc5\xa1nici zaradi notranjih krvavitev.'