b'\n_START_ARTICLE_\nOskar B\xc3\xb6hm\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nNjegov o\xc4\x8de Oskar Robert B\xc3\xb6hm, ki se je leta 1903 za \xc4\x8dasa Avstro-ogrske kot mlekar in sirar s \xc4\x8ce\xc5\xa1ke priselil v Slovenijo, je izu\xc4\x8den tudi kot \xc5\xbeivinozdravilec zdravil \xc5\xbeivino po Notranjskem in bil spodbuda za njegovo odlo\xc4\x8ditev za \xc5\xa1tudij veterine. Leta 1939 je maturiral na Klasi\xc4\x8dni gimnaziji v Ljubljani. Veterino je med letoma 1939 in 1941 \xc5\xa1tudiral sprva na univerzi v Zagrebu. Ker je njegov doma\xc4\x8di kraj Cerknico med drugo svetovno vojno okupirala Italija, je bil prisiljen \xc5\xa1tudij nadaljevati na univerzi v italijanski Bologni, kjer je diplomiral 20. julija 1944. Pod mentorstvom Evgena Topolnika je na Veterinarski fakulteti v Zagrebu opravil doktorski \xc5\xa1tudij o diagnostiki goveje bruceloze. Za doktorja znanosti iz mikrobiologije, imunologije in epizootiologije je promoviral 29. junija 1963._NEWLINE_Bil je o\xc4\x8de petih otrok.\n_START_SECTION_\nZaposlitev\n_START_PARAGRAPH_\nNa takratnem Veterinarskem zavodu Slovenije je bil zaposlen v obdobju od 1946 do 1971. Sprva je bil vodja ekip za zatiranje bruceloze, vodja serolo\xc5\xa1kega laboratorija in na\xc4\x8delnik oddelka za zdravstveno varstvo pra\xc5\xa1i\xc4\x8dev. Leta 1961 je napredoval v vi\xc5\xa1jega strokovnega sodelavca in leta 1964 v vi\xc5\xa1jega znanstvenega sodelavca ter leta 1969 v znanstvenega svetnika. Na Univerzi v Ljubljani je bil  zaposlen v obdobju od 1971 do upokojitve v letu 1991. Sprva na veterinarskem oddelku Fakultete za agronomijo, gozdarstvo in veterinarstvo kasneje na Biotehni\xc5\xa1ki fakulteti in kon\xc4\x8dno po letu 1990 na samostojni Veterinarski fakulteti. Na fakulteti je bil sprva zunanji predavatelj, nato v naprej habilitirani izredni profesor in po letu 1971 redni profesor. Od 1959 do 1991 oziroma dvaintrideset let je predaval ter izvajal vaje za predmet Bolezni in zdravstveno varstvo pra\xc5\xa1i\xc4\x8dev. Bil je raziskovalec in po prihodu na fakulteto predstojnik In\xc5\xa1tituta za zdravstveno varstvo pra\xc5\xa1i\xc4\x8dev. Po letu 1969 je bil ve\xc4\x8dkrat zapored organizator in mentor magisterskega podiplomskega \xc5\xa1tudija na podro\xc4\x8djih zdravstvenega varstva in reprodukcije pra\xc5\xa1i\xc4\x8dev ter epizootiologije pri razli\xc4\x8dnih vrstah \xc5\xbeivali. Sodeloval je na te\xc4\x8dajih za seznanjanje terenskih veterinarjev z novostmi v veterinarski znanosti.\n_START_SECTION_\nDelo\n_START_PARAGRAPH_\nV obdobju od 1946 do 1959 je opravljal splo\xc5\xa1no imunolo\xc5\xa1ko in epizootiolo\xc5\xa1ko delo. Od 1946 do 1953 je bil vodja ekip za zatiranje bruceloze pri ovcah, kozah, kasneje tudi pri govedu in pra\xc5\xa1i\xc4\x8dih. Izkoreninjene so bile vse enzootije pri drobnici na ju\xc5\xbenem delu Slovenskega Primorja in Istre ter pri govedu na Tolminskem in v Zgornji Savski dolini in pri pra\xc5\xa1i\xc4\x8dih na dru\xc5\xbebenih pra\xc5\xa1i\xc4\x8derejskih obratih. S sodelavci je tudi preu\xc4\x8deval raz\xc5\xa1irjenost mrzlice Q pri drobnici in afekciozne anemije pri konjih. Od leta 1956 do 1965 je \xc5\xa1tudiral krvne skupine pri govedu in pra\xc5\xa1i\xc4\x8dih. S sodelavci je prvi v Jugoslaviji uvedel serolo\xc5\xa1ko ugotavljanje genskih markerjev. Na In\xc5\xa1titutu za zdravstveno varstvo pra\xc5\xa1i\xc4\x8dev, ki ga je vodil, so izvajali serolo\xc5\xa1ko diagnostiko bruceloze in maleusa. Sodelavci in\xc5\xa1tituta so sodelovali v fakultetnem bakteriolo\xc5\xa1kem oziroma virolo\xc5\xa1kem laboratoriju (predvsem enterobakterije in pra\xc5\xa1i\xc4\x8dji virusi). Skupaj s sodelovci je preu\xc4\x8deval v laboratorijih in izolatorjih ter na velikih pra\xc5\xa1i\xc4\x8derejskih posestvih najpomembnej\xc5\xa1e ku\xc5\xbene in druge bolezni pra\xc5\xa1i\xc4\x8dev (npr. pra\xc5\xa1i\xc4\x8dja kuga, bolezni prebavil in dihal, sindrom mastitis, metritis, agalakcija, stresni sindrom, bolezni gibal itd.). In\xc5\xa1titut je spremljal tako razvoj pra\xc5\xa1i\xc4\x8derejskih obratov kot zasebno kme\xc4\x8dko rejo in postopoma s sistemom zdravstvenega varstva pra\xc5\xa1i\xc4\x8dev izkoreninil nevarne ku\xc5\xbene bolezni na obmo\xc4\x8dju celotne republike._NEWLINE_Od leta 1972 do 2006 je bil \xc4\x8dlan Terminolo\xc5\xa1ke komisije Veterinarske fakultete Univerze v Ljubljani, ki je v obdobju 1948-2006 v sodelovanju z In\xc5\xa1titutom za slovenski jezik Frana Ramov\xc5\xa1a pri Znanstvenoraziskovalnem centru Slovenske akademije znanosti in umetnosti (ZRC SAZU) pripravila Veterinarski terminolo\xc5\xa1ki slovar (2013).\n_START_SECTION_\nMednarodna dejavnost\n_START_PARAGRAPH_\nStrokovno se je izpopolnjeval v Italiji, ZDA, Zdru\xc5\xbeenem kraljestvu, Nem\xc4\x8diji in na Danskem. Od 1963 je bil \xc4\x8dlan Ameri\xc5\xa1ke veterinarsko-medicinske zveze (American Veterinary Medical Association). Predsednik Mednarodnega dru\xc5\xa1tva veterinarjev, specialistov za pra\xc5\xa1i\xc4\x8de (International Pig Veterinary Society, IPVS) je bil v letih 1976\xe2\x80\x931978 in bil zato kasneje njegov 5. \xc4\x8dastni predsednik. \xc4\x8clan Mednarodnega dru\xc5\xa1tva za raziskovanje \xc5\xbeivalskih krvnih skupin (od 1988 Mednarodno dru\xc5\xa1tvo za \xc5\xbeivalsko genetiko - International Society for Animal Genetics, ISAG) je bil od 1962 do 1990. Konferenca dru\xc5\xa1tva je bila v Ljubljani leta 1962. Od 1984  do 1991 je bil zastopnik Jugoslovanske zveze veterinarjev in veterinarskih tehnikov v Mednarodni veterinarski akademiji za ukrepanje proti katastrofam, ki grozijo \xc5\xbeivalim (International Veterinary Academy on Disaster Medicine, 1979\xe2\x80\x931992).'