b'\n_START_ARTICLE_\nSt. P\xc3\xb6lten\n_START_SECTION_\nGeografija\n_START_PARAGRAPH_\nMesto le\xc5\xbei ob reki Traisen ob severnem vzno\xc5\xbeju Alp, ju\xc5\xbeno od Wachaua. Pripada Mostviertlu, jugozahodni, eni od \xc5\xa1tirih, regiji Spodnje Avstrije.\n_START_SECTION_\nSosednje ob\xc4\x8dine\n_START_PARAGRAPH_\nSt. P\xc3\xb6lten meji na (v smeri urnega kazalca s severa): Herzogenburg, Kapelln, B\xc3\xb6heimkirchen, Pyhra, Wilhelmsburg, Ober-Grafendorf, Gerersdorf, Neidling, Karlstetten in Obritzberg-Rust.\n_START_SECTION_\nPodnebje\n_START_PARAGRAPH_\nAlpsko podnebje v St. P\xc3\xb6ltnu je zmerno hladno s precej mra\xc4\x8dnimi zimami z malo snega in poletji z veliko sonca in malo de\xc5\xbeja._NEWLINE_Povpre\xc4\x8dna temperatura se giblje med -1,0 \xc2\xb0C v januarju in 19,1 \xc2\xb0C v juliju, letno povpre\xc4\x8dje je 9,2 \xc2\xb0C. Povpre\xc4\x8dna koli\xc4\x8dina padavin je 29,5 mm v januarju in je najni\xc5\xbeja, ter do 88,1 mm v juliju. Ve\xc4\x8dina de\xc5\xbeevnih dni je v poletnih mesecih junija in julija 10,5 in 10,7 dni, v oktobru de\xc5\xbeuje le 6,5 dni.\n_START_SECTION_\nOd kamene do \xc5\xbeelezne dobe\n_START_PARAGRAPH_\nObmo\xc4\x8dje dana\xc5\xa1njega St. P\xc3\xb6ltna je bilo naseljeno \xc5\xbee v neolitiku, pribli\xc5\xbeno od tretjega tiso\xc4\x8dletja pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem. Odkrili so \xc5\xa1tevilne najdbe poslikane keramike. Na\xc5\xa1li so tudi sledove bronaste in \xc5\xbeelezne dobe ter Keltov.\n_START_SECTION_\nRimsko mesto Aelium Cetium\n_START_PARAGRAPH_\nOd konca 1. stoletja do okoli 450 n. \xc5\xa1t. je bilo rimsko mesto Aelium Cetium to\xc4\x8dno tam, kjer je bilo v srednjem veku staro mesto St. P\xc3\xb6lten. Aelium Cetium je bil eno najpomembnej\xc5\xa1ih civilnih oskrbnih mest rimske province Noricum, iz katerega so lahko dosegli obmejna mesta na Donavi v dnevu hoda. Arheologi so leta 1988 dokumentirali \xc5\xa1tevilne najdbe in tako je znana skica rimskega mesta; zato menijo, da je dana\xc5\xa1nja Wiener Stra\xc3\x9fe/He\xc3\x9fstra\xc3\x9fe tam, kjer je bila rimska glavna ulica. Zgodovina rimskega mesta je znana._NEWLINE_V drugi polovici 4. stoletja je naseljeno obmo\xc4\x8dje rimskega mesta postalo manj\xc5\xa1e. V prvi polovici 5. stoletja je ve\xc4\x8dina prebivalstva zapustila mesto, da bi na\xc5\xa1la varnost v naseljih vzdol\xc5\xbe Donave. Zadnji dokument starodavnega \xc5\xbeivljenja - grob skupaj s skledo - je iz okoli leta 450.  Aelium Cetium se je nato zara\xc5\xa1\xc4\x8dal in sledila so stoletja prekinitve poseljenosti.\n_START_SECTION_\nPrekinitev naselja\n_START_PARAGRAPH_\nOd 5. do 8. stoletja je bilo kasnej\xc5\xa1e mesto St. P\xc3\xb6lten res nenaseljeno, vendar pa so bile v bli\xc5\xbeini vasi. Med letoma 500 do 550 so bila odkrita majhna naselja Langobardov v severnih krajih Pottenbrunn in Unterradlberg. Razlog, da so Germani razpadajo\xc4\x8de ostanke praznega rimskega mesta zapustili, je lahko njihova tradicionalna pla\xc5\xa1nost.\n_START_SECTION_\nAvari in frankovska dr\xc5\xbeava\n_START_PARAGRAPH_\nPredpogoj za nastanek naselja, kar je zdaj St. P\xc3\xb6lten, so veliki politi\xc4\x8dni pretresi. V srednji Evropi se je od konca 6. stoletja na obmo\xc4\x8dje dela dana\xc5\xa1nje Spodnje Avstrije pred ustanovitvijo St. P\xc3\xb6ltna priselilo ljudstvo Avarioziroma Obri. Zahodno od Avarov je bilo v tistem \xc4\x8dasu frankovsko kraljestvo, ki se je raz\xc5\xa1irilo pod Karlom Velikim, tudi na vzhod. Med Avari in frankovskimi silami je izbruhnila vojna in leta 791 jih je Karel Veliki premagal. Avari so bili pora\xc5\xbeeni in so izginili okoli 822 - vsaj kot ljudje - iz zgodovine. V Spodnji Avstriji se je leta 791 in v naslednjih letih za\xc4\x8del veli\xc4\x8dasten razmah frankovskega kraljestva in kr\xc5\xa1\xc4\x8danske cerkvene organizacije.  V tistem \xc4\x8dasu je bil poleg novih naselij in samostanov verjetno neprekinjeno naseljen tudi St. P\xc3\xb6lten.\n_START_SECTION_\nUstanovitev\n_START_PARAGRAPH_\nNa veliko vpra\xc5\xa1anj o ustanovitvi St. P\xc3\xb6ltna glede na raziskave \xc5\xa1e vedno nimamo odgovora. Gotovo je, da sta bila v zgodnjem srednjem veku na obmo\xc4\x8dju dana\xc5\xa1nje Promenade zgrajena samostan (Hippolytklosters) in tudi naselje. Arheolo\xc5\xa1ko dokumentirano je, da je bil samostan zgrajen s pomo\xc4\x8djo samostana Tegernsee, verjetno po uni\xc4\x8denju Avarov (po 791), najpozneje do 850. Naselje \xc5\xa1e ni bilo arheolo\xc5\xa1ko odkrito, tako kot sta izvor imena ter lokacija v starem mestu sporna. Mogo\xc4\x8de je ime po vasi Treisma, saj je ve\xc4\x8dkrat omenjeno v besedilih 9. stoletja. V vsakem primeru sta v dokumentu iz leta 976 naselje "Treisma" in "samostan sv. Hipolita" omenjena. _NEWLINE_Mesto je dobilo ime po tem samostanu, "P\xc3\xb6lten" je nem\xc5\xa1ka oblika mo\xc5\xa1kega imena "Hipolit". Zavetnik mesta je bil o\xc4\x8de zahodne Cerkve in prvi protipape\xc5\xbe v zgodovini Hipolit Rimski (c. 170-235)._NEWLINE_Verjetno se je srednjeve\xc5\xa1ka zgodovina St. P\xc3\xb6ltna za\xc4\x8dela ob koncu 8. stoletja z gradnjo samostana Hippolytklosters, ki je bil tam, kjer je danes stavba \xc5\xa1kofije. Zgodnjesrednjeve\xc5\xa1ka vas je bila najpogostej\xc5\xa1a teza zahodno od Hippolytklostersa, na mestu, ki je zdaj obdano z ulicami Klostergasse, Grenzgasse, Domgasse in Kremsergasse. Domnevajo, da sta bili Haufen in Gassengruppendorf tipi\xc4\x8dni zgodnjesrednjeve\xc5\xa1ki ulici. Omembe vredno je, da bi bil zgodnji St. P\xc3\xb6lten na dveh obmo\xc4\x8djih pristojnosti: samostan Hippolytkloster je pripadal samostanu Tegernsee, naselje je pripadalo kraju Treisma, ta pa Passauu.\n_START_SECTION_\nVisoki srednji vek\n_START_PARAGRAPH_\nTr\xc5\xa1ke pravice je St. P\xc3\xb6lten prejel leta 1050. Mesto je postal leta 1159 s \xc5\xa1kofom Konradom iz Passaua. Zato je z Ennsom in Dunajem najstarej\xc5\xa1e mesto v Avstriji, o \xc4\x8demer so \xc5\xa1e vedno polemike.\n_START_SECTION_\nPozni srednji vek\n_START_PARAGRAPH_\nV 13. stoletju je bilo mesto v zahodnem delu z Breiten Marktom (zdaj Rathausplatz) raz\xc5\xa1irjeno in obdano z obzidjem. Obmo\xc4\x8dje okoli samostana je predstojnik prepustil ob\xc4\x8dinski upravi s sodnikom in svetovalcem._NEWLINE_Iz leta okoli 1300 je prva novica o Judih v St. P\xc3\xb6ltnu. V letih 1306 in 1338 so jih preganjali._NEWLINE_Leta 1338 je mestni \xc5\xa1kof Albert II. iz Passaua vodil slovesnost ob sprejetju novega statuta._NEWLINE_Do konca srednjega veka je St. P\xc3\xb6lten ostal passauski in bil zastavljen mad\xc5\xbearskemu kralju Matiji Korvinu. Leta 1481 je \xc5\xa1kof Friedrich Mauerkircher obljubil mesto mad\xc5\xbearskemu kralju, ki ga je imel kot enega svojih glavnih opori\xc5\xa1\xc4\x8d v Spodnji Avstriji v boju proti cesarju Frideriku III.. Leta 1487 je dal St. P\xc3\xb6ltnu pismo z grbom, kmalu zatem pa obse\xc5\xbene cestnine in prometne privilegije. Po izgonu mad\xc5\xbearskega kralja je Maksimilijan I. leta 1491 sklenil bratislavski mir in dobil mesto kot vojni plen. Kot glavno de\xc5\xbeelno mesto je bil St. P\xc3\xb6lten zastopan v parlamentu in leta 1538 mu je Ferdinand I. Habsbur\xc5\xa1ki podelil nov grb, ki mu je prinesel nov polo\xc5\xbeaj.\n_START_SECTION_\nModerna doba\n_START_PARAGRAPH_\nMestno obzidje je bilo med prvo avstrijsko-tur\xc5\xa1ko vojno leta 1529 in veliko tur\xc5\xa1ko vojno leta 1683 u\xc4\x8dinkovita za\xc5\xa1\xc4\x8dita pred Turki._NEWLINE_Po letu 1560 se je velik del prebivalstva priklju\xc4\x8dil protestantski veri. Po letu 1575 se je za\xc4\x8dela protireformacija, ki je bila kon\xc4\x8dana leta 1623._NEWLINE_Poseben razcvet je St. P\xc3\xb6lten do\xc5\xbeivel v 17. in 18. stoletju. Jakob Prandtauer in Jo\xc5\xbeef Munggenast sta mestno sredi\xc5\xa1\xc4\x8de uredila z baro\xc4\x8dno arhitekturo, zbrano okoli Wiener Hofa. V tistem \xc4\x8dasu so dobili baro\xc4\x8dno podobo mestna stolnica, Karmeli\xc4\x8danska cerkev, In\xc5\xa1titut za angle\xc5\xa1ke gospodi\xc4\x8dne, fasada Mestne hi\xc5\xa1e in \xc5\xa1tevilne pala\xc4\x8de. V stolnici (1722-1750) so delali priznani umetniki, kot so Daniel Gran, Bartolomeo Altomonte in Tobias Pock. Kot del katoli\xc5\xa1ke reforme so ustanovili nov samostan. Samo na 29 ha mesta je bilo leta 1770 skupaj \xc5\xa1est duhovnih uradov, od katerih sta zaradi razpustitve samostanov v okviru jo\xc5\xbeefinskih reform ostala samo In\xc5\xa1titut za angle\xc5\xa1ke gospodi\xc4\x8dne (od leta 1706) in fran\xc4\x8di\xc5\xa1kanski samostan (danes filozofsko-teolo\xc5\xa1ka univerza). Jo\xc5\xbeefinske reforme so naredile St. P\xc3\xb6lten za cerkveni center: leta 1785 je bila \xc5\xa1kofija Wiener Neustadt prenesena v St. P\xc3\xb6lten in nekateri sede\xc5\xbei \xc5\xa1kofij so bili izgubljeni. Prvi \xc5\xa1kof je bil do leta 1792 Johann Heinrich von Kerens._NEWLINE_Po srednjeve\xc5\xa1kih pogromih so bili v 17. stoletju spet Judje glavni podjetniki. Leta 1863 je bila v St. P\xc3\xb6ltnu ustanovljena 800-\xc4\x8dlanska judovska skupnost. Pribli\xc5\xbeno polovica \xc4\x8dlanov je \xc5\xbeivela v mestu._NEWLINE_Po pohodu na St. P\xc3\xb6lten ga je Napoleon I. 11. novembra 1805 zavzel brez boja in oplenil mesto. Tudi v letu 1809 je bilo mesto zasedeno s francoskimi vojaki.\n_START_SECTION_\nIndustrializacija in prva polovica 20. stoletja\n_START_PARAGRAPH_\nZ odprtjem \xc5\xbeeleznice Kaiserin Elisabeth-Bahn leta 1858, pozneje Westbahn, in poznej\xc5\xa1o gradnjo dodatnih tirov se je St. P\xc3\xb6lten po\xc4\x8dasi razvil v industrijsko mesto. Od 18. stoletja so nastala majhna podjetja, kova\xc4\x8dije, papirnice, podjetja za izdelavo sukna in druga. Po letu 1903 so bila ustanovljena pomembna velika podjetja, kot so papirnica Salzer, Maschinenfabrik Voith, 1. \xc3\x96sterreichischen Glanzstoff-Fabrik AG in \xc5\xbeelezni\xc5\xa1ke delavnice. Prebivalstvo je skokovito naraslo (1848: 4500, 1880: 10.000, 1922: skoraj 22.000). Leta 1922 so nastala nova naselja Viehofen, Ober- und Unterwagram, Teufelhof in Spratzer. S sprejetjem svojega statuta leta 1922 je bil upo\xc5\xa1tevan nov gospodarski pomen St. P\xc3\xb6ltna._NEWLINE_Gospodarska kriza leta 1930 je povzro\xc4\x8dila na tiso\xc4\x8de brezposelnih._NEWLINE_Po razpadu avstro-ogrske monarhije leta 1918 so v St. P\xc3\xb6ltnu nastali povojni politi\xc4\x8dni nemiri, dr\xc5\xbeavljanska vojna leta 1934 in priklju\xc4\x8ditev Avstrije leta 1938 ga je seveda tudi prizadela.\n_START_SECTION_\nVoja\xc5\xa1ka industrija\n_START_PARAGRAPH_\nMed vojno je tudi v St. P\xc3\xb6ltnu velik del kmetijske dejavnosti prevzela oboro\xc5\xbeitev. \xc5\xa0tevilna podjetja, tudi najve\xc4\x8dja, so svoje proizvodne in kadrovske zmogljivosti mo\xc4\x8dno pove\xc4\x8dala. Ker so iz mesta izginili ne samo Judje, ampak tudi velik del preostalega mo\xc5\xa1kega prebivalstva, so za\xc4\x8dele v St. P\xc3\xb6ltnu delati ne le \xc5\xbeenske, ampak tudi prisilni delavci (vojni ujetniki, priporniki).\n_START_SECTION_\nVojna\n_START_PARAGRAPH_\nJunija 1944 so bili prvi letalski napadi zavezni\xc5\xa1kih bombnikov. Glavni cilj je bila \xc5\xbeelezni\xc5\xa1ka postaja. Najhuj\xc5\xa1e bombardiranje je bilo za veliko no\xc4\x8d leta 1945, ko je bilo 591 smrtnih \xc5\xbertev, od 4260 hi\xc5\xa1 je bilo popolnoma uni\xc4\x8denih 142, 233 ve\xc4\x8d kot polovica, 2701 zmerno po\xc5\xa1kodovanih. 3500 ljudi je ostalo brez strehe nad glavo, veliki deli infrastrukture (kot so plinovod in vodod) so bili uni\xc4\x8deni. 14. aprila 1945 se je za\xc4\x8del napad Rde\xc4\x8de armade. Po hitri zasedbi mesta 15. aprila so se boji nadaljevali proti zahodu St. P\xc3\xb6ltna. Osvoboditev izpod nacisti\xc4\x8dnega re\xc5\xbeima in konec vojne sta pomenila za\xc4\x8detek ropanja hrane in \xc5\xa1tevilnih posilstev ruskih vojakov. Po koncu sovra\xc5\xbenosti je velik del v mestu name\xc5\xa1\xc4\x8dene Rde\xc4\x8de armade od\xc5\xa1el dalje.  Na splo\xc5\xa1no je vojna v St. P\xc3\xb6ltnu uni\xc4\x8dila in mo\xc4\x8dno po\xc5\xa1kodovala 39\xc2\xa0% stavb .\n_START_SECTION_\nObnova 1945-1955\n_START_PARAGRAPH_\nPo koncu vojne sta sprva vladala beda in brezdomstvo. Naslednja tri leta so pospravljali ru\xc5\xa1evine, obnovili \xc5\xbeelezni\xc5\xa1ko postajo, glavne oskrbne centre in nekaj mostov \xc4\x8dez reko Traisen. \xc5\xa0ele po tem je v velikem obsegu cerkev za\xc4\x8dela graditi hi\xc5\xa1e, \xc5\xa1ole, ceste, kanale itd. Ve\xc4\x8dina novih domov je nastala leta 1952.  Za gospodarstvo je bilo zna\xc4\x8dilno pomanjkanje blaga, potro\xc5\xa1ne dobrine so bile te\xc5\xbeko dostopne zaradi mo\xc4\x8dne inflacije. Obla\xc4\x8dila, pohi\xc5\xa1tvo in \xc5\xa1e posebej hrano je bilo mogo\xc4\x8de dobiti z nakaznicami, ki so bile izdane glede na poklic, starost itd. Vzpostavil se je \xc4\x8drni trg, kar je trajalo do pribli\xc5\xbeno leta 1950._NEWLINE_Po vojni je Rde\xc4\x8da armada za\xc4\x8dela odpravo nem\xc5\xa1kega premo\xc5\xbeenja (zlasti strojev v velikih podjetjih, kot so skupina Voith in Glanzstoff), vendar je to ustavilo organizirano nadaljevanje proizvodnje, ko je postalo jasno, da bi okupacija trajala dlje. Vsa podjetja, ki so bila \xc5\xa1teta kot nem\xc5\xa1ko premo\xc5\xbeenje, je 27. junija 1946 prevzela Skupina USIA. Na trgu dela so bila njena podjetja dejavnik stabilnosti, \xc4\x8deprav je stopnja brezposelnosti v St. P\xc3\xb6ltnu leta 1953 narasla za ve\xc4\x8d kot devet odstotkov. Leta 1955 je imela ob\xc4\x8dina 43,23 km\xc2\xb2 in 38.563 prebivalcev. St. P\xc3\xb6lten je bil osmo najve\xc4\x8dje mesto v Avstriji in ostal najve\xc4\x8dje v Spodnji Avstriji._NEWLINE_Maja leta 1955 je bila podpisana pogodba, avgusta 1955 pa so se sovjetske \xc4\x8dete za\xc4\x8dele umikati iz St. P\xc3\xb6ltna. 13. septembra je zadnji vojak zapustil mesto. _NEWLINE_Vpra\xc5\xa1anje glavnega mesta === Pokrajinsko glavno mesto Spodnje Avstrije je St. P\xc3\xb6lten postal z resolucijo De\xc5\xbeelnega zbora z dne 10. julija 1986, ko je pred tem na referendumu 1. in 2. marca 1986 dosegel 45\xc2\xa0% (Krems - 29\xc2\xa0%, Baden - 8\xc2\xa0%, Tulln - 5\xc2\xa0% in Wiener Neustadt - 4\xc2\xa0%). Od leta 1997 je St. P\xc3\xb6lten po eksodusu dr\xc5\xbeavne oblasti na Dunaj in gradnji vladnega okro\xc5\xbeja tudi sede\xc5\xbe spodnjeavstrijske de\xc5\xbeelne vlade._NEWLINE_9. julija 1999 je mesto prejelo za svoje storitve na mednarodnem podro\xc4\x8dju s tesnim medinstitucionalnim sodelovanjem in kot vodja "sodelovanja mre\xc5\xbee evropskih srednjevelikih mest" \xc4\x8dastno plaketo Evrope. Na seji Sveta Evrope 26. aprila 2001 je St. P\xc3\xb6lten prejel nagrado Evropa. Leta 2002 je bil odprt de\xc5\xbeelni muzej Spodnje Avstrije.'