b'\n_START_ARTICLE_\nFrederick Rener\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nRodil se je v dru\xc5\xbeini kmeta Franca in gospodinje Terezije Rener rojene Grmek. Ljudsko \xc5\xa1olo je obiskoval v rojstnem kraju, gimnazijo pa v malem semeni\xc5\xa1\xc4\x8du v Gorici, kjer je kon\xc4\x8dal tudi bogoslovje in bil 3. junija 1943 v Desklah, kjer je \xc5\xbee kot \xc5\xa1tudent vodil pevski zbor, posve\xc4\x8den v ma\xc5\xa1nika. Kot kaplan je slu\xc5\xbeboval v Komnu. Po partizanskem napadu na nem\xc5\xa1ko motorizirano kolono 2. februarja 1944 pri Div\xc4\x8dah na cesti med Komnom in Rihemberkom (sedaj Branik) v katerem je bilo mrtvih 85 Nemcev in 7 partizanov so Nemci 15. februarja iz ma\xc5\xa1\xc4\x8devanja Komen v celoti po\xc5\xbegali, prebivalce (skupaj 1.100 ljudi, najve\xc4\x8d \xc5\xbeenski in otrok) pa odpeljali v zbirno tabori\xc5\xa1\xc4\x8de Neumarkt na Bavarsko, kaplan Rener in dekan Viktor Kos pa sta se jim kljub temu, da so jima Nemci dali prilo\xc5\xbenost, da ostaneta na Krasu, prostovoljno pridru\xc5\xbeila. Po vrnitvi junija 1945 je Rener postal stolni organist in profesor petja na u\xc4\x8ditelji\xc5\xa1\xc4\x8du v Gorici. Leta 1949 se je izselil v Zdru\xc5\xbeene dr\xc5\xbeave Amerike in 1952 v Buffalu diplomiral na glasbeni akademiji iz orgel in kompozicije, ter 1957 doktoriral na Univerzi v Torontu iz angle\xc5\xa1kega in nem\xc5\xa1kega jezika ter nem\xc5\xa1ke knji\xc5\xbeevnosti 20 stoletja. Na Univerzi Alberta v Edmontonu je predaval nem\xc5\xa1\xc4\x8dino (1959-1960), 1960-1962 na koled\xc5\xbeu v Marietti (Ohio) in 1962-1987 na Univerzi Severna Karolina v Greensboroju. Prou\xc4\x8deval je nem\xc5\xa1ko knji\xc5\xbeevnost v baroku, pozneje pa zgodovino prevajanja. Knjiga Interpretatio. Language and Translation from Cicero to Tyler (Amsterdan, 1989) je temeljno delo za zgodovino teorije prevajanja v Evropi od klasike do konca 18. stoletja._NEWLINE_Rener je bil nadarjeni glasbenik. \xc5\xbde kot \xc5\xa1tudent bogoslovja je dobro igral orgle, da je pri ve\xc4\x8djih slovesnostih v gori\xc5\xa1ki stolnici nadome\xc5\xa1\xc4\x8dal svojega profesorja, ko je ta vodil pevski zbor. Pisal je tudi skladbe. Njegove skladbe razodevajo poznavanje skladateljske tehnike, zborovskega petja in orgelske igre. pevski del je poln \xc4\x8dustvenega zanosa in podkrepljen s polnimi, v\xc4\x8dasih nenavadnimi akordi. Take so npr.: O, da ste moje vse ro\xc5\xbee \xc5\xa1krlatne; Kako si lepa, moja Mati; Harfo dal si v mojo roko; Zvezde govorijo. Njegova najbolj znana skladba pa je Bo\xc5\xbei\xc4\x8dna no\xc4\x8d. (COBISS)'