b'\n_START_ARTICLE_\nAndrej Anton Ur\xc5\xa1i\xc4\x8d\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nUr\xc5\xa1i\xc4\x8d je v letih 1879\xe2\x88\x921886 obiskoval gimnazijo v Gorici, nato \xc5\xa1tudiral bogoslovje (1886-1890) in bil 1890 posve\xc4\x8den v duhovnika. Kot kaplan je slu\xc5\xbeboval v Kanalu (1891-1893), v Oblokah (1894\xe2\x80\x931900), kot vikar v Orehku (1900\xe2\x80\x931906) in kot \xc5\xbeupnik v \xc5\xa0lovrencu (1906-1915). Med 1. svet. vojno so ga Italijani maja ali junija 1915 z drugimi slovenskimi duhovniki in u\xc4\x8ditelji iz Brd internirali v Cremoni (Lombardija) in ga pozneje premestili v Florenco, kjer je ostal do 1919. Po vrnitvi na Gori\xc5\xa1ko je 1920 prevzel \xc5\xbeupnijo na Vogrskem in jo upravljal do smrti._NEWLINE_U\xc5\xa1i\xc4\x8d je eden najpomembnej\xc5\xa1ih slovenskih \xc5\xa1ahovskih problemistov. \xc2\xbbLepo \xc5\xa1tevilo nagrad in \xc4\x8dastnih priznanj na mednarodnih problemskih turnirjih dokazuje, da je v 1. desetletju 20. stoletja tja do 1. svet. vojne sodil v vrh svetovnih problemskih mojstrov \xe2\x80\xa6\xc2\xab\xc2\xa0(tako o njem Ivan Zika). Za \xc5\xa1ah ga je navdu\xc5\xa1il prof. Fran Plohl na gori\xc5\xa1ki gimnaziji, in ko je Ljubljanski zvon (LZ) odprl januarja 1885 \xc5\xa1ahovsko rubriko, je bil v vsaki \xc5\xa1tevilki objavljen vsaj po en \xc5\xa1ahovski problem; \xc5\xbee v februaja je med re\xc5\xa1evalci I. naloge tudi Ur\xc5\xa1i\xc4\x8d, tkrat \xc5\xa1e dijak iz Gorice. Ponovno ga najdemo med petimi re\xc5\xa1evalci 12., 13. in 14. naloge, a v isti 11. \xc5\xa1t. (LZ 1885) je Ur\xc5\xa1i\xc4\x8d po vsej verjetnosti tudi \xc2\xbbneimenovani zlo\xc5\xbeitelj\xc2\xab\xc2\xa0iz Gorice, za katerega je poslal problem \xc5\xa1tev. 15. V naslednji \xc5\xa1tevilki napoveduje LZ nove primere tega problemista\xe2\x80\x93za\xc4\x8detnika. Isto\xc4\x8dasno pa Ur\xc5\xa1i\xc4\x8d nadaljuje re\xc5\xa1evanje problemov v LZ 1886 (\xc5\xa1t. 16 prob. 18\xe2\x80\x9325), 27. problem pa je spet delo \xc2\xbb\xc5\xa1aholjuba iz Gorice\xc2\xab. Razen v LZ je Ur\xc5\xa1i\xc4\x8d po\xc5\xa1iljal od 1885 re\xc5\xa1itve in probleme \xc5\xa1e v: \xc3\x96sterr. Lesehalle, Illustrierte Zeitung (Leipzig) in druge tuje \xc4\x8dasopise (tam se podpisoval: A. U.; Anton; Ur\xc5\xa1i\xc4\x8d). En svoj problem je poslal 1887 v humoristi\xc4\x8dni list Roga\xc4\x8d (str. 72), ki je tudi vpeljal to rubriko. Ur\xc5\xa1i\xc4\x8d je popolnoma opustil  poro\xc4\x8dila o \xc5\xa1ahovskih turnirjih, o katerih je tudi pisal in se posvetil samo problemskemu \xc5\xa1ahu. Okoli sebe je zbral krog mednarodnih mojstrov, zlasti \xc4\x8de\xc5\xa1kih, in objavil 400 problemov, med katerimi je bilo tudi 75 njegovih. Ur\xc5\xa1i\xc4\x8d se je na za\xc4\x8detku zgledoval pri \xc4\x8de\xc5\xa1ki \xc5\xa1oli iz konca 19. stoletja, a kmalu krenil na izvirne poti, ki jih odlikujeta izrazito bogastvo fantazije in kristalno \xc4\x8dista tehnika izvedbe. Spekter njegovih problemov obsega kon\xc4\x8dnice in zapletene pozicije z mnogimi figurami._NEWLINE_Ur\xc5\xa1i\xc4\x8d se je leta 1909  posvetil tudi vzgoji \xc5\xa1ahovskega nara\xc5\xa1\xc4\x8daja. V dija\xc5\xa1kem listu Mentor je za\xc4\x8del objavljati teoreti\xc4\x8dni pouk o \xc5\xa1ahu \xc2\xbbNavod za \xc5\xa1ahovo igro\xc2\xab, ki ga je razvijal skozi 4 letnike (1908\xe2\x80\x931912) in v naslednjih dveh letnikih do 1. svet. vojne dopolnil z \xc2\xbbRazpravo v malem o \xc5\xa1ahovih nalogah ali problemih\xc2\xab. Ur\xc5\xa1i\xc4\x8dev \xc2\xbbNavod za \xc5\xa1ahovsko igro obsega\xc2\xab: \xc5\xa1ahovsko terminologijo (z nekaterimi predlogi, ki jih praksa ni osvojila), teorijo otvoritev, razne osnovne vrste partij in kon\xc4\x8dnic, medtem ko obravnava v \xc2\xbbRazprava o \xe2\x80\xa6\xc2\xab\xc2\xa0predvsem teorijo \xc5\xa1ahovskih problemov. Njegov sistemati\xc4\x8dni pouk o \xc5\xa1ahu je drugo (za Jankom Kalanom v LZ 1885\xe2\x80\x938) na\xc4\x8delno razpravljanje o \xc5\xa1ahu pri Slovovencih._NEWLINE_Ur\xc5\xa1i\xc4\x8d se je udele\xc5\xbeeval najve\xc4\x8djih turnirjev in prejel visoka mednarodna priznanja: 1. nagrado za dvopoteznike Nizozemske \xc5\xa1ahovske zveze (1902);  2. \xc4\x8dastno priznanje na turnirju Rivista Scacchistice Italiane (1903); \xc4\x8dastno priznanje na tema\xe2\x80\x93turnirju Armeeblatta (1904);  3.\xe2\x80\x93 4. nagr. na turnirju za 3-poteznike \xc5\xa0vicarske \xc5\xa1ahovske zveze (1905); \xc4\x8dastno priznanje na turnirju 3-potezn. Brighton Hove Society; 4.\xe2\x80\x935. nagrado Journal Historial Barcelona in 1. nagr. Problskega turnirja Nem\xc5\xa1ke \xc5\xa1ah. zveze;  3. nagrado na turnirju 3-potezn. v Kopenhagnu (1907); \xc4\x8dastno priznanje na turnirju 3-potezn. v Moskvi, itd._NEWLINE_Ur\xc5\xa1i\xc4\x8d je zbral veliko \xc5\xa1ahovsko knji\xc5\xbenico, ki mu jo je obenem z objavljenimi in neobjavljenimi problemi uni\xc4\x8dila 1. svetovna vojna. Gradivo, ki mu ga je uspelo po vojni ponovno zbrati, je namenil malemu semeni\xc5\xa1\xc4\x8du v Gorici, kjer pa se je na \xc5\xbealost tudi porazgubilo.'