b'\n_START_ARTICLE_\nDu\xc5\xa1an Pirjevec\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nRodil se je v dru\xc5\xbeini literarnega zgodovinarja Avgusta Pirjevca na obrobju Solkana (na ozemlju, ki je danes del Nove Gorice). Po kon\xc4\x8dani gimnaziji v Ljubljani je v Zagrebu za\xc4\x8del \xc5\xa1tudirati agronomijo. Med drugo svetovno vojno in v prvih povojnih letih je kot aktivni udele\xc5\xbeenec NOB opravljal pomembne voja\xc5\xa1ke, politi\xc4\x8dne in ideolo\xc5\xa1ko-propagandne funkcije (politi\xc4\x8dni komisar Krimskega partizanskega bataljona, Dolenjskega bataljona, Belokranjskega odreda, Lo\xc5\xa1kega partizanskega odreda, Primorske operativne cone, \xc4\x8dlan pokrajinskega partijskega komiteja za slovensko Koro\xc5\xa1ko, referent za avstrijske zadeve pri slovenskem glavnem \xc5\xa1tabu, sekretar  pokrajinskega komiteja KPS in prvi tajnik narodnoosvobodilnega odbora za slovensko Koro\xc5\xa1ko). Njegovo partizansko ime je bilo Ahac (Brodar). 1945-47 je bil mdr. glavni urednik Ljudske pravice, nato Slovenskega poro\xc4\x8devalca, leta 1947 je vodil agitacijsko-propagandni oddelek pri CK KPS. Zaradi afere s telefonskim klicem Vladu Kozaku oz. Josipu Vidmarju z la\xc5\xbenim obvestilom o vdoru ruske vojske leta 1948 aretiran skupaj z Vitomilom Zupanom in Jo\xc5\xbeetom Brejcem (Jo\xc5\xbee Javor\xc5\xa1ek) aretiran in postavljen pred sodi\xc5\xa1\xc4\x8de, vendar v nasprotju z drugima dvema kmalu izpu\xc5\xa1\xc4\x8den. Med letoma 1948 in 1952 je na Filozofski fakulteti v Ljubljani \xc5\xa1tudiral primerjalno knji\xc5\xbeevnost in slavistiko. V letih 1960/61 se je \xc5\xa1tudijsko izpopolnjeval  v Parizu in na Dunaju in leta 1961 je doktoriral na Oddelku za primerjalno knji\xc5\xbeevnost z disertacijo o Cankarju, evropski dekadenci in simbolizmu. Do leta 1962 je delal na in\xc5\xa1titutu za literaturo SAZU, od leta 1963 do smrti pa je na Filozofski fakulteti v Ljubljani predaval primerjalno knji\xc5\xbeevnost in literarno teorijo, najprej 10 let kot izredni in \xc5\xa1ele od leta 1973 kot redni profesor.  _NEWLINE_Bil je urednik oz. sourednik revije Sodobnost (1964 zamenjan kot urednik zaradi nasprotovanja ukinitve Perspektiv) in 1969\xe2\x80\x9371), Slavisti\xc4\x8dne revije (1958\xe2\x80\x931972) ter knji\xc5\xbeevne zbirke Znamenja (1968\xe2\x80\x9375), sodelavec zagreb\xc5\xa1ke revije Praxis in \xc4\x8dlan odbora Kor\xc4\x8dulanske poletne \xc5\xa1ole (1967\xe2\x80\x9374). Pred vojno in po njej je pisal literarne kritike, marksisti\xc4\x8dno anga\xc5\xbeirane politi\xc4\x8dne in kulturno-ideolo\xc5\xa1ke \xc4\x8dlanke, prevajal ruska estetska in filozofska dela in tudi literarno ustvarjal; njegova drama je ostala v rokopisu. Raziskoval je slovensko moderno in njeno povezanost s svetovno knji\xc5\xbeevnostjo, najve\xc4\x8d se je ukvarjal s Cankarjem, o njem je objavil ve\xc4\x8d razprav in dve monografiji. Za zbirko 100 romanov je napisal 12 \xc5\xa1tudij o temeljnih delih evropskega romanopisja od renesanse do sodobne knji\xc5\xbeevnosti. Opiral se je na Heglovo in Luk\xc3\xa1csevo estetiko, Bahtinovo teorijo romana, Sartrovo filozofijo eksistence, Ingardnovo fenomenologijo literarne vede, odlo\xc4\x8dilne spodbude pa je na\xc5\xa1el v Heideggerjevi misli o umetnosti. S teh izhodi\xc5\xa1\xc4\x8d je Pirjevec razvijal teorijo romana kot osrednje novodobne literarne zvrsti. Razvil je tezo o zavrtosti slovenskega naroda in jo povezal z razlago strukturno-razvojnih zna\xc4\x8dilnosti slovenske literature. Odmevna je bila njegova polemika o narodnem vpra\xc5\xa1anju s srbskim pisateljem Dobrico \xc4\x86osi\xc4\x87em (1961/62) in s sodelavci revije Perspektive o nijhovi kulturni in idejni usmeritvi (1962/63)._NEWLINE_Poro\xc4\x8den je bil dvakrat, prvi\xc4\x8d z Marjeto Vasi\xc4\x8d, profesorico francoske literature,  drugi\xc4\x8d pa s pisateljico Nedeljko Kacin. Njegovi h\xc4\x8deri sta lutkarica Alenka Pirjevec in dramaturginja Ira Ratej._NEWLINE_Du\xc5\xa1an Pirjevec je bil karizmati\xc4\x8den predavatelj. Z radikalnimi miselnimi novostmi in z njihovimi ideolo\xc5\xa1kimi ter kulturno-politi\xc4\x8dnimi razse\xc5\xbenostmi je v 60. in 70. letih po eni strani vzbujal ostra zavra\xc4\x8danja v  delu tradicionalisti\xc4\x8dne kulturni\xc5\xa1ke inteligence in pri zastopnikih vladajo\xc4\x8de ideologije, po drugi pa je mo\xc4\x8dno vplival na takratne mlaj\xc5\xa1e literarne teoretike, kritike, ustvarjalce in publiciste. Po smrti se je njegov vpliv nadaljeval in je razviden \xc5\xa1e danes, saj je literarno vedo odprl metodolo\xc5\xa1kemu pluralizmu in tokovom evropske filozofije, od fenomenologije do strukturalizma. Filozofijo in literarno vedo je zdru\xc5\xbeil na podlagi osebne izku\xc5\xa1nje NOB-ja, kar daje \xc5\xbear njegovemu slogu, ki je ve\xc4\x8d kot znanost - je \xc5\xbeiva duhovna veda (Kos). Pirjevec je postal tudi tema literarnih del in spominov: Lektor v Ljubljani Gerta Hofmanna (1982; izvirni naslov Die Fistelstimme (COBISS)), Milan Dekleva, Oko v zraku, Iztok Osojnik, Bra\xc5\x9fow in Pirjevec, Nedeljka Pirjevec, Zaznamovana, Saga o kov\xc4\x8dku, Rudi \xc5\xa0eligo, Izgubljeni sve\xc5\xbeenj, Taras Kermauner, Po(ne)sre\xc4\x8dena sre\xc4\x8davanja._NEWLINE_Leta 2010 so mu na hodniku Oddelka za primerjalno knji\xc5\xbeevnost in literarno teorijo, kjer je dolgo \xc4\x8dasa predaval, postavili kip, ki je delo akademskega kiparja Draga Tr\xc5\xa1arja.'