b'\n_START_ARTICLE_\nSen kresne no\xc4\x8di\n_START_PARAGRAPH_\nSen kresne no\xc4\x8di je gledali\xc5\xa1ka igra Williama Shakespearea, nastala okrog leta 1595. Namenjena je bila praznovanju porok dveh dvorjank iz plemi\xc5\xa1kih dru\xc5\xbein, ki sta podpirali njegovo gledali\xc5\xa1ko skupino.\n_START_SECTION_\nVsebina\n_START_PARAGRAPH_\nVsebina igre je mitolo\xc5\xa1ka in pravlji\xc4\x8dna: Atenski vojvoda Tezej se pripravlja na svatbo s kraljico Amazonk Hipolito. Atenski rokodelci v po\xc4\x8dastitev poroke pripravljajo uprizoritev \xc5\xbealoigre o Piramu in Tisbi. Da bi v miru vadili, se odpravijo v gozd blizu mesta. V tem pripeljejo pred Tezeja Hermijo, dekle, ki se no\xc4\x8de pokoriti o\xc4\x8detovi volji in zavra\xc4\x8da snubca Demetrija, saj je sre\xc4\x8dno zaljubljena v njegovega prijatelja Lisandra. Vojvoda razsodi v skladu s strogim atenskim zakonom: Hermija naj uboga o\xc4\x8deta, sicer bo obsojena na smrt ali pa ve\xc4\x8dno devi\xc5\xa1tvo v samostanu. Mladenka se z ljubimcem Lisandrom odlo\xc4\x8di za beg iz Aten. Demetrij, ki ga je Hermijina lepota popolnoma prevzela in je zaradi nje zapustil vdano Heleno, jima sledi. Helena se obupana napoti za njim. Tako se oba para na kresno no\xc4\x8d znajdeta v istem gozdu kot \xc5\xbee prej mojstri rokodelci. Tam pa gospodarita vilinski kralj Oberon in kraljica Titanija s svojimi vilami in pal\xc4\x8dki. V kraljevski dru\xc5\xbeini vlada prepir: Oberon je besen na Titanijo, ker mu no\xc4\x8de prepustiti de\xc4\x8dka vilin\xc4\x8dka iz svojega spremstva. Svojemu pribo\xc4\x8dniku \xc5\xa1kratu Robinu naro\xc4\x8di, naj ji v spanju kane na veke sok \xc4\x8darobne zeli. Ko se bo prebudila, se bo noro zaljubila v prvega, ki ji bo pri\xc5\xa1el pred o\xc4\x8di. Oberonu se smilijo onemogli zaljubljenci, ki so v gozdu zaspali, in naro\xc4\x8di \xc5\xa0kratu (v originalu Puck, v starej\xc5\xa1em \xc5\xbdupan\xc4\x8di\xc4\x8devem prevodu Spak), naj spotoma s \xc4\x8darobnim sokom razre\xc5\xa1i \xc5\xa1e njihove te\xc5\xbeave. Demetriju naj kane v o\xc4\x8di nekaj kapljic. Prva, ki jo bo ugledal, bo gotovo Helena in vzroka za nesre\xc4\x8do ne bo ve\xc4\x8d. K vragolijam nagnjeni \xc5\xa0krat najprej opravi s Titanijo. Da bi zadevo oplemenitil, pri\xc4\x8dara najbolj zagovedenemu med amaterskimi gledali\xc5\xa1\xc4\x8dniki, tkalcu Klop\xc4\x8di\xc4\x8du (v izvirniku Bottom; to bi lahko prevedli z besedo Poden), oslovsko glavo. Titanija se prebudi, ugleda dolgouhega mojstra in se vanj noro zaljubi. \xc5\xa0krat naleti na spe\xc4\x8dega Lisandra. Zaradi atenske no\xc5\xa1e ga zamenja za Demetrija in mu kane na veke \xc4\x8darobni sok. Lisander se prebudi in ob pogledu na Heleno pozabi na Hermijo. Ko se \xc5\xa0krat zave svoje napake, obdela s \xc4\x8darobnim sokom \xc5\xa1e spe\xc4\x8dega Demetrija. Tudi on se ob prebujenju zagleda v prej zani\xc4\x8devano Heleno in si je nezadr\xc5\xbeno za\xc5\xbeeli. \xc5\xa0tirje zaljubljenci se soo\xc4\x8dijo v absurdnem prizoru: noben ve\xc4\x8d ne razume nobenega. Oberon zaloti Titanijo, obnorelo od strasti do Klop\xc4\x8di\xc4\x8da z oslovsko glavo. Z lahkoto dose\xc5\xbee, da mu prepusti de\xc4\x8dka, za katerega se je prej neuspe\xc5\xa1no potegoval. Zdaj bo u\xc4\x8dinek \xc4\x8darobne zeli lahko uni\xc4\x8den. S pomo\xc4\x8djo drugega zeli\xc5\xa1\xc4\x8da \xc5\xa0krat vse razen Demetrija vrne v prvotno stanje. Zaljubljenci in rokodelci se odpravijo na kne\xc5\xbejo svatbo v Atene. Demetrij se je vrnil k Heleni in Hermiji o\xc4\x8de dovoli poroko z Lisandrom. Rokodelci uprizorijo pokve\xc4\x8deno predstavo o Piramu in Tisbi, ta pa zaradi njihove robatosti izzveni neznansko sme\xc5\xa1no. Sen kresne no\xc4\x8di se kon\xc4\x8da z Oberonovim blagoslovom poro\xc4\x8dnih le\xc5\xbei\xc5\xa1\xc4\x8d vseh parov in s \xc5\xa0kratovim nasvetom, naj gledalci vsega skupaj ne jemljejo preve\xc4\x8d resno, saj pripadajo pravlji\xc4\x8dna bitja sanjskemu svetu._NEWLINE_Shakespearova igra je eden prvih novove\xc5\xa1kih izletov v nenadzorovani svet \xc4\x8dlovekovih nezavednih \xc5\xbeelja. Dramatik je \xc4\x8drpal iz starej\xc5\xa1ih virov: Oberon in Titanija nastopata v eni od Chaucerjevih Pripovedk iz Canterburyja, preobrazba \xc4\x8dloveka v \xc5\xbeival pa je pogosta tema v Ovidovih Metamorfozah, v njih pa lahko najdemo tudi zgodbo o Piramu in Tisbi. Tradicija praznovanja kresne no\xc4\x8di sega v sivo davnino do keltskih \xc5\xbertvenih obredov in germanskega \xc4\x8da\xc5\xa1\xc4\x8denja drevesnih duhov, s katerimi so na\xc5\xa1i indoevropski predniki zaklinjali \xc5\xbeivljenjsko silo in rodovitnost zemlje. Po izteku razsvetljenskega obdobja je romanti\xc4\x8dne umetnike vedno bolj privla\xc4\x8dil barviti in strastni svet Shakespearovih dram. Prevodi so se raz\xc5\xa1irili po vsej Evropi.'