b'\n_START_ARTICLE_\nBrabham\n_START_SECTION_\nZa\xc4\x8detki\n_START_PARAGRAPH_\nMo\xc5\xa1tvo Brabham sta ustanovila Avstralca Jack Brabham in Ron Tauranac, ki sta se spoznala leta 1951 kot uspe\xc5\xa1na konstruktorja in dirka\xc4\x8da v Avstraliji. Brabham je bil uspe\xc5\xa1nej\xc5\xa1i in je dirka\xc5\xa1ko kariero leta 1955 nadaljeval v Zdru\xc5\xbeenem kraljestvu, kjer je najprej dirkal za mo\xc5\xa1tvo Cooper Car Company. Do sezone 1958 je napredoval v dirka\xc4\x8da za Formulo 1, najvi\xc5\xa1ji razred moto\xc5\xa1porta, kot ga ozna\xc4\x8duje FIA, krovna organizacija dirka\xc5\xa1kega \xc5\xa1porta. V sezonah 1959 in 1960 je Brabham osvojil dirka\xc5\xa1ka naslova prvaka z revolucionarnim Cooperjevim dirkalnikom z motorjem name\xc5\xa1\xc4\x8denim za dirka\xc4\x8dem._NEWLINE_Kljub prednosti s prvim tovrstnim dirkalnikom, pa sta bila mo\xc5\xa1tvo Cooper in njegov glavni in\xc5\xbeenir Owen Maddock zelo zadr\xc5\xbeana pri nadaljnjih izbolj\xc5\xa1avah dirkalnika. Brabham je pritiskal na mo\xc5\xa1tvo za nove izbolj\xc5\xa1ave in igral pomembno vlogo v razvoju zelo uspe\xc5\xa1nega Cooperjevega dirkalnika Cooper T53 za sezono 1960, s pomo\xc4\x8djo starega prijatelja Tauranaca. Brabham je bil prepri\xc4\x8dan, da lahko naredi bolj\xc5\xa1i dirkalnik kot Cooper, zato je leta 1959 Tauranaca povabil v Veliko Britanijo, na za\xc4\x8detku za izdelovanje nadgradenj za cestna avtomobila Sunbeam Rapier in Triumph Herald, toda z dolgoro\xc4\x8dno vizijo lastnega dirka\xc5\xa1kega mo\xc5\xa1tva. Brabham je opisal Tauranaca kot\xc2\xa0\xc2\xbbabsolutno edinega \xc4\x8dloveka, s katerim bi \xc5\xa1el v partnerstvo\xc2\xab. S tem ciljem sta Brabham in Tauranac ustanovila Motor Racing Developments Ltd. (MRD), pri \xc4\x8dimer sta se izognila uporabi katerega od svojih priimkov. Nova dru\xc5\xbeba naj bi s Cooperjem tekmovala za tr\xc5\xbeni dele\xc5\xbe dirkalnikov po naro\xc4\x8dilu. Ker je bil Brabham \xc5\xa1e vedno zaposlen v Cooperju, je Tauranac prvi dirkalnik MRD-ja razvijal v tajnosti za ni\xc5\xbejo serijo Formula Junior. Dirkalnik je bil predstavljen poleti leta 1961, MRD pa je bil kmalu preimenovan. Moto\xc5\xa1portni novinar Jabby Crombac je namre\xc4\x8d izpostavil, da bi Francozi to kratico prebrali podobno kot francosko besedo merde. Posledi\xc4\x8dno so bili dirkalniki znano kot Brabhami, oznaka pa je bila BT kot Brabham Tauranac._NEWLINE_Do sezone 1961 sta tudi Lotus in Ferrari naredila dirkalnika z motorjem za dirka\xc4\x8dem, ki je bil \xc5\xa1e bolj napreden od Cooperjevega, zato je imel Brabham slabo sezono z le \xc5\xa1tirimi osvojenimi prvenstvenimi to\xc4\x8dkami. Po tem ko je s privatnim dirkalnikom Cooper sodeloval ne nekaj neprvenstvenih dirkah v sezoni 1961, je Brabham zapustil mo\xc5\xa1tvo pred sezono 1962, v kateri je sodeloval z dirkalniki svojega mo\xc5\xa1tva Brabham Racing Organisation, ki jih je izdelovalo podjetje Motor Racing Developments.\n_START_SECTION_\nJack Brabham in Ron Tauranac (1961\xe2\x80\x931970)\n_START_PARAGRAPH_\nMotor Racing Developments se je najprej posvetil slu\xc5\xbeenju denarja z izgradnjo dirkalnikov po naro\xc4\x8dilu za ni\xc5\xbeje razrede Formul, zato nov dirkalnik Formule 1 ni bil pripravljen do sredine sezone 1962. Brabham Racing Organisation (BRO) je tako moral za\xc4\x8deti sezono s starej\xc5\xa1o Lotusovo \xc5\xa1asijo, s katero sta se oba dirka\xc4\x8da Brabhama uspela dvakrat uvrstiti med dobitnike to\xc4\x8dk, dokler na dirki za Veliko nagrado Nem\xc4\x8dije niso debitirali s turkizno obarvanim dirkalnikom Brabham BT3. Sicer je Jack Brabham zaradi te\xc5\xbeave s pedalom za plin odstopil v devetem od petnajstih krogov, toda v zadnjem delu sezone je osvojil dve \xc4\x8detrti mesti._NEWLINE_Od sezone 1963 je bil Brabhamov dirka\xc5\xa1ki kolega v mo\xc5\xa1tvu Ameri\xc4\x8dan Dan Gurney, dirkalniki pa so bili zdaj obarvani v avstralske nacionalne barve, zeleno in zlato. Jack Brabham je dosegel prvo zmago mo\xc5\xa1tva na neprvenstveni dirki Solituderennen v sezoni 1963. Gurney pa je dosegel prvi prvenstveni zmagi v naslednji sezoni 1964, na dirkah za Veliko nagrado Francije in Veliko nagrado Mehike. Brabhamovi tovarni\xc5\xa1ki in privatni dirkalniki pa so dosegli \xc5\xa1e tri zmage na neprvenstvenih dirkah v sezoni 1964. Sezona 1965 pa ni bila tako uspe\xc5\xa1na, kon\xc4\x8dala se je celo brez zmage. Brabham je \xc5\xbee tri leta zapored kon\xc4\x8dal na tretjem ali \xc4\x8detrtem mestu v konstruktorskem prvenstvu, slaba zanesljivost dirkalnikov pa je ve\xc4\x8dkrat po obetavnem za\xc4\x8detku uni\xc4\x8dila dirko. \xc5\xa0portni novinarji, kot sta bila Mike Lawrence in David Hodges, so napisali, da je pomanjkanje denarja stalo mo\xc5\xa1tvo bolj\xc5\xa1ih rezultatov, kar je potrdil tudi Ron Tauranac._NEWLINE_Za sezono 1966 je FIA podvojila najve\xc4\x8djo dovoljeno delovno prostornino motorjev na 3,0L, taki motorji pa so bili v tistem \xc4\x8dasu sila redki. Brabham je uporabljal avstralske motorje Repco, ki pred tem niso nikoli dobavljali motorjev mo\xc5\xa1tvu Formule 1, temeljili pa so na aluminijastem motorju V8 iz propadlega projekta cestnega avtomobila Oldsmobile F85. Phil Irving iz tovarne Vincent Motorcycle je bil kot glavni in\xc5\xbeenir najbolj zaslu\xc5\xbeen za izgradnjo dobrega motorja v tako kratkem \xc4\x8dasu. Kljub temu, pa jih je le malo verjelo, da bo dirkalnik Brabham-Repco konkuren\xc4\x8den, toda lahki in zanesljivi Brabhamovi dirkalniki so vse od za\xc4\x8detka sezone dirkali v ospredju. Na dirki za Veliko nagrado Francije na dirkali\xc5\xa1\xc4\x8du Reims-Gueux je Jack Brabham postal prvi dirka\xc4\x8d v zgodovini Formule 1, ki je zmagal na prvenstveni dirki z dirkalnikom, ki je nosil njegovo ime. Od takrat je ta dose\xc5\xbeek uspelo ponoviti le njegovem biv\xc5\xa1em mo\xc5\xa1tvenem kolegu Brucu McLarnu. To je bila le prva od \xc5\xa1tirih zaporednih zmag, s katerimi je zdaj \xc5\xbee \xc5\xa1tiridesetletni Jack Brabham osvojil \xc5\xa1e svoj tretji naslov prvaka, s \xc4\x8dimer je postal prvi in do sedaj edini dirka\xc4\x8d v zgodovini Formule 1, ki je osvojil dirka\xc5\xa1ki naslov prvaka z dirkalnikom, ki je nosil njegovo ime (cf Surtees, Hill in Fittipaldi Automotive). V sezoni 1967 je naslov prvaka osvojil Jackov mo\xc5\xa1tveni kolega, Novozelandec Denny Hulme, ki je imel med sezono manj te\xc5\xbeav z okvarami, verjetno zaradi \xc5\xbeelje Brabhama, da najprej sam preizkusi nove dele dirkalnika. Mo\xc5\xa1tvo Brabham je v obeh sezonah osvojilo \xc5\xa1e konstruktorski naslov._NEWLINE_Za sezono 1968 je Avstrijec Jochen Rindt zamenjal Hulmeja, ki je prestopil v McLaren. Repco je izdelal mo\xc4\x8dnej\xc5\xa1o razli\xc4\x8dico motorja V8, da bi bil konkuren\xc4\x8den Fordovemu novem motorju Cosworth DFV, toda izkazal se je za nezanesljivega. Po\xc4\x8dasna komunikacija med Veliko Britanijo in Avstralijo pa je naredila popravljanje napak motorja \xc5\xa1e toliko bolj zapleteno. Dirkalnik je bil hiter, Rindt je v sezoni osvojil dva najbolj\xc5\xa1a \xc5\xa1tartna polo\xc5\xbeaja, toda Brabham in Rindt sta skupaj kon\xc4\x8dala le tri dirke v sezoni, skupno pa je mo\xc5\xa1tvo osvojilo le deset to\xc4\x8dk._NEWLINE_\xc4\x8ceprav je za sezoni 1969 Brabham pridobil motorje Cosworth DFV, pa je Rindt prestopil v Lotus. Njegova zamenjava, Jacky Ickx, je imel dobro drugo polovico sezone z zmagama na dirkah za Veliko nagrado Nem\xc4\x8dije in Veliko nagrado Kanade, Jack Brabham pa je moral zaradi nesre\xc4\x8de na testiranjih izpustiti nekaj dirk. Ickx je osvojil drugo mesto v dirka\xc5\xa1kem prvenstvu z 37-imi to\xc4\x8dkami, prvak pa je postal Jackie Stewart s 63-imi. Brabham je dosegel nekaj najbolj\xc5\xa1ih \xc5\xa1tartnih polo\xc5\xbeajev in dve uvrstitvi na stopni\xc4\x8dke, toda kar polovico dirk ni kon\xc4\x8dal. Mo\xc5\xa1tvo Brabham je bilo tudi drugo v konstruktorskem prvenstvu, k \xc4\x8demer je pripomogel tudi Piers Courage z drugima mestoma na dirkah za Veliko nagrado Monaka in Veliko nagrado ZDA s privatnim Brabhamom mo\xc5\xa1tva Frank Williams Racing Cars._NEWLINE_Jack Brabham se je nameraval upokojiti ob koncu sezone 1969 in prodati dele\xc5\xbe v mo\xc5\xa1tvu Tauranacu. Toda Rindtova odlo\xc4\x8ditev, da ostane v Lotusu, je pomenila, da je moral Brabham dirkati \xc5\xa1e eno sezono. Zmagal je na prvi dirki sezone 1970 za Veliko nagrado Ju\xc5\xbene Afrike in bil med sezono hiter, toda preve\xc4\x8dkrat je odstopil zaradi mehani\xc4\x8dnih okvar. Skupaj z drugim dirka\xc4\x8dem mo\xc5\xa1tva Rolfom Stommelenom, sta mo\xc5\xa1tvu prinesla \xc4\x8detrto mesto v konstruktorskem prvenstvu.\n_START_SECTION_\nRon Tauranac (1971)\n_START_PARAGRAPH_\nTauranac je za sezono 1971 v mo\xc5\xa1tvo pripeljal dvakratnega prvaka Grahama Hilla in mladega Avstralca Tima Schenkena. Tauranac je zasnoval nenavaden dirkalnik Brabham BT34, ki je zaradi svojega videza dobil vzdevek Lobster claw. Dvojni hladilnik je bil name\xc5\xa1\xc4\x8den pred prednjima kolesoma, edina razli\xc4\x8dica pa je bila zgrajena za Hilla. \xc4\x8ceprav Hill po nesre\xc4\x8di v sezoni 1969 ni bil ve\xc4\x8d med najhitrej\xc5\xa1imi dirka\xc4\x8di, pa je dosegel svojo zadnjo zmago na neprvenstveni dirki BRDC International Trophy na dirkali\xc5\xa1\xc4\x8du Silverstone, v konstruktorskem prvenstvu pa je mo\xc5\xa1tvo doseglo le sedem to\xc4\x8dk._NEWLINE_Tauranac, in\xc5\xbeenir po du\xc5\xa1i, je za\xc4\x8dutil, da njegov prora\xc4\x8dun okoli 100.000 dolarjev ni bil dovolj, da bi lahko deloval sam, zato je za\xc4\x8del iskati izku\xc5\xa1enega finan\xc4\x8dnega partnerja. Mo\xc5\xa1tvo je za 100.000 dolarjev kupil Britanski poslovne\xc5\xbe Bernie Ecclestone, nekdanji manager Jochena Rindta in dotedanji lastnik mo\xc5\xa1tva Connaught. Tauranac je ostal v mo\xc5\xa1tvu kot glavni in\xc5\xbeenir in \xc5\xa1ef tovarne.\n_START_SECTION_\nBernie Ecclestone (1972\xe2\x80\x931987)\n_START_PARAGRAPH_\nTauranac je na za\xc4\x8detku sezone 1972 zapustil mo\xc5\xa1tvo, ker je Ecclestone spremenil organizacijo Brabhama brez posvetovanja z njim. Ecclestone je kasneje povedal, da se razmerje med njima ne bi odneslo, kajti oba naj bi imela na\xc4\x8din re\xc5\xa1evanja te\xc5\xbeav v slogu:\xc2\xa0\xc2\xbbBodi razumen in naredi zadevo na moj na\xc4\x8din!\xc2\xab. Vrhunec sicer slabe sezone za mo\xc5\xa1tvo, ki je nastopali s kar tremi razli\xc4\x8dnimi modeli dirkalnikov, je bil najbolj\xc5\xa1i \xc5\xa1tartni polo\xc5\xbeaj Carlosa Reutemanna na njegovi doma\xc4\x8di dirki za Veliko nagrado Argentine in zmaga na neprvenstveni dirki za Veliko nagrado Interlagosa. Za sezono 1973 je Ecclestone in\xc5\xbeenirja Gordona Murraya postavil za \xc5\xa1efa in\xc5\xbeenirjev. Mladi Ju\xc5\xbenoafri\xc4\x8dan je naredil trikotni\xc5\xa1ko oblikovan dirkalnik Brabham BT42, s katerim je Reutemann dosegel dve uvrstitvi na stopni\xc4\x8dke in sedmo mesto v dirka\xc5\xa1kem prvenstvu._NEWLINE_V sezoni 1974 je Reutemann dosegel prve tri zmage v svoji karieri, Brabhamove prve po sezoni 1970. Mo\xc5\xa1tvo je zasedlo peto mesto v konstruktorskem prvenstvu in izkoristilo bolj\xc5\xa1e dirkalnike Brabham BT44. Po dobri sezoni so jih mnogi \xc5\xa1teli za favorite pred naslednjo sezono 1975, ki se je za mo\xc5\xa1tvo za\xc4\x8dela odli\xc4\x8dno s prvo zmago Jos\xc3\xa9ja Carlosa Paceja na njegovi doma\xc4\x8di in drugi dirki sezone za Veliko nagrado Brazilije. Toda v nadaljevanju sezone je prekomerna obraba pnevmatik pogosto upo\xc4\x8dasnjevala dirkalnike na dirkah. Pace je dosegel \xc5\xa1e dve uvrstitvi na stopni\xc4\x8dke in kon\xc4\x8dal na \xc5\xa1estem mestu v dirka\xc5\xa1kem prvenstvu, Reutemann pa je s petimi uvrstitvami na stopni\xc4\x8dke, tudi zmago na dirki za Veliko nagrado Nem\xc4\x8dije, zasedel tretje mesto v dirka\xc5\xa1kem prvenstvu. V konstruktorskem prvenstvu je Brabham zasedel drugo mesto, kar je najbolj\xc5\xa1a uvrstitev mo\xc5\xa1tva po sezoni 1969._NEWLINE_Medtem ko sta se konkuren\xc4\x8dni mo\xc5\xa1tvi Lotus in McLaren zana\xc5\xa1ali na motorje Cosworth DFV vse od konca \xc5\xa1estdesetih do za\xc4\x8detka osemdesetih let, je Ecclestone videl prilo\xc5\xbenost za prednost pred konkurenti v drugem motorjem. Kljub uspehu Murrayovih dirkalnikov, ki jih je poganjal Cosworthov motor, je Ecclestone podpisal pogodbo z Alfo Romeo za njihove mo\xc4\x8dne motorje flat-12 od sezone 1976 naprej. Motorji so bili brezpla\xc4\x8dni, toda novi dirkalniki Brabham BT45 so bili obarvani v barvah Martini Racinga, toda bili so nezanesljivi in prete\xc5\xbeki. V sezonah 1976 in 1977 je Brabham padel nekje v sredino, zato je Reutemann \xc5\xbee pred koncem sezone 1976 zapustil mo\xc5\xa1tvo in prestopil v Ferrari. Pred sezono 1977 ga je zamenjal John Watson, toda mo\xc5\xa1tvo je izgubilo tudi Paceja, ki se je na za\xc4\x8detku sezone 1977 smrtno ponesre\xc4\x8dil v letalski nesre\xc4\x8di._NEWLINE_Za sezono 1978 je imel Murrayov Brabham BT46 ve\xc4\x8d novih tehnologij, s katerimi je \xc5\xbeelel premagati preveliko te\xc5\xbeo dirkalnika in ostale pomanjkljivosti zaradi Alfinega motorja. Ecclestone je v mo\xc5\xa1tvo pripeljal dvakratnega prvaka Niki Lauda, ki je imel kar 1 milijon dolarjev pla\xc4\x8de, kar je pokril nov italijanski sponzor Parmalat. V sezoni 1979 je bil dominantni dirkalnik Lotus 79, ki je izkori\xc5\xa1\xc4\x8dal podtlak pod dirkalnikom, toda Lauda je zmagal na dveh dirkah z dirkalnikom Brabham BT46, na eni od teh s kontroverzno verzijo BT46B z ventilatorjem._NEWLINE_Partnerstvo z Alfo Romeo se je med sezono 1979 kon\xc4\x8dalo, v mo\xc5\xa1tvo pa je pri\xc5\xa1el mladi Brazilec Nelson Piquet. Murrayev novi dirkalnik Brabham BT48, ki je dobro izkori\xc5\xa1\xc4\x8dal podtlak pod dirkalnikom, je bil zgrajen okoli novega motorja Alfa Romeo V12 in je imel revolucionarne karbonske zavore, ki jih je Brabham izdelal prvi\xc4\x8d poskusno leta 1976. Toda zaradi nepri\xc4\x8dakovanega upogibanja aerodinami\xc4\x8dnih elementov je bilo opravljanje z dirkalnikom nepredvidljivo, motor pa je bil nezanesljiv. Zato je mo\xc5\xa1tvo na koncu sezone zasedalo le osmo mesto v konstruktorskem prvenstvu. Alfa Romeo je med sezono za\xc4\x8dela testirati lastni dirkalnik, zato se je moral Ecclestone vrniti na motorje Cosworth DFV, kar je Murray opisal z besedam:\xc2\xa0\xc2\xbbKot da bi bili na po\xc4\x8ditnicah!\xc2\xab. Novi la\xc5\xbeji dirkalnik Brabham BT49, ki ga je poganjal Cosworthov motor, je bil nared ob koncu sezone 1979 za dirko za Veliko nagrado Kanade. Na treningu pred dirko je Lauda napovedal svojo takoj\xc5\xa1njo upokojitev, kar je kasneje razlo\xc5\xbeil z besedami:\xc2\xa0\xc2\xbbDirkanje v krogih mi ne prina\xc5\xa1a ve\xc4\x8d u\xc5\xbeitka.\xc2\xab._NEWLINE_Dirkalnik BT49 je bil uporabljen kar v \xc5\xa1tirih sezonah. V sezoni 1980 je Piquet dosegel tri zmage, mo\xc5\xa1tvo pa je osvojilo tretje mesto v konstruktorskem prvenstvu. V tej sezoni je mo\xc5\xa1tvo dirkalnike obarvalo v modro in belo, kar je bilo zna\xc4\x8dilno za dirkalnike Brabham nato vse do zadnjega v sezoni 1992. Z bolj\xc5\xa1im razumevanjem ustvarjanja in delovanja podtlaka, je mo\xc5\xa1tvo naredilo novo verzijo dirkalnika BT49C za sezono 1981 s hidropnevmati\xc4\x8dnim vzmetenjem, da bi se izognili omejitvi glede vi\xc5\xa1ine dirkalnika, kar naj bi zmanj\xc5\xa1evalo podtlak. Piquet, ki je pri razvoju testno sodeloval z Murrayem, je z njim osvojil dirka\xc5\xa1ki naslov prvaka s tremi zmagami, toda pojavile so se tudi obto\xc5\xbebe o goljufanju._NEWLINE_Renault je v Formulo 1 vnesel turbo motorje prvi\xc4\x8d v sezoni 1977. Brabham je testiral BMW-jev 4-cilindri\xc4\x8dni M10 turbo motor poleti leta 1981. Za sezono 1982 je mo\xc5\xa1tvo izdelalo nov dirkalnik Brabham BT50 okoli BMW-jevega motorja, ki je bil kot Repco \xc5\xa1estnajst let pred tem, vzet iz cestnega avtomobila. Brabham je nadaljeval z dirkanjem z dirkalniki BT49D s Cosworthovim motorjem v za\xc4\x8detku sezone, med tem ko so re\xc5\xa1evali te\xc5\xbeave z zanesljivostjo in obna\xc5\xa1anjem dirkalnika z BMW-jevim motorjem. Odnos med Brabhamom in BMW-jev se je poslab\xc5\xa1al, ker je nem\xc5\xa1ko podjetje vztrajalo, da Brabham dirka z njihovimi motorji. Dirkalnik s turbo motorjem BT50 je prvo zmago dosegel na dirki za Veliko nagrado Kanade, Piquet pa je osvojil dirka\xc5\xa1ki naslov prvaka v sezoni 1983, po tem ko je prav na zadnji dirki sezone za Veliko nagrado Ju\xc5\xbene Afrike premagal do tedaj vodilnega v prvenstvu Alaina Prosta z Renaultom, s \xc4\x8dimer je postal prvi dirka\xc4\x8d, ki je osvojil naslov prvaka z dirkalnikom s turbo motorjem. Kljub uspehu Brazilca pa mo\xc5\xa1tvo niti v sezoni 1981, niti v sezoni 1983 ni osvojila konstruktorskega naslova prvaka, ker drugi dirka\xc4\x8di v mo\xc5\xa1tvu niso dosegali podobni uspehov, zmagati je uspel le \xc5\xa1e Riccardo Patrese._NEWLINE_Piquet je na dirki za Veliko nagrado Francije v sezoni 1985 dosegel zadnjo zmago mo\xc5\xa1tva, preden je po koncu sezone prestopil v Williams. Po sedmih letih in dveh naslovih prvaka ni bil zadovoljen s pla\xc4\x8do, ki mu jo je Ecclestone ponudil za sezono 1986. Sezona je bila zelo slaba, saj se je Murrayov radikalno dolg in nizek Brabham BT55 z motorji BMW dosegel le dve to\xc4\x8dki. BMW in Brabham se nista strinjala, ali je bila za slabe rezultate bolj kriva \xc5\xa1asija ali motor dirkalnika. Elio de Angelis je postal prva smrtna \xc5\xbertev mo\xc5\xa1tva, ko se je smrtno ponesre\xc4\x8dil na testiranju na dirkali\xc5\xa1\xc4\x8du Paul Ricard. Avgusta je BMW, ki je razmi\xc5\xa1ljal tudi o svoji dirkalnikih, napovedal izstop iz Formule 1. Murray, ki je v veliki meri prevzel vodenje mo\xc5\xa1tva, kajti Ecclestone je bil bolj zaposlen s svojo vlogo v Formula One Constructors Association, je za\xc4\x8dutil, da mo\xc5\xa1tvo ne deluje ve\xc4\x8d kot je v zadnjih petnajstih letih, in je zapustil mo\xc5\xa1tvo, novembra pa je prestopil v McLaren._NEWLINE_Ecclestone je dr\xc5\xbeal BMW-jeve motorje do izteka pogodbe v sezoni 1987, toda nem\xc5\xa1ka tovarna ni dobavljala konkuren\xc4\x8dnih motorjev, bolj\xc5\xa1e motorje pa so dobavljali Arrowsu. Pomembnej\xc5\xa1i \xc4\x8dlani mo\xc5\xa1tva, tudi Murray, so povedali, da je tedaj Ecclestone \xc5\xbee izgubil interes za vodenje mo\xc5\xa1tva. Sezona 1987 je bila le malo bolj\xc5\xa1a od predhodne sezone, Patrese in de Cesaris sta skupaj zmogla le deset prvenstvenih to\xc4\x8dk. Ker Ecclestone ni mogel najti dobrega dobavitelja motorjev, je mo\xc5\xa1tvo zamudilo zadnji rok FIE za prijavo v prvenstvo sezone 1988, in Ecclestone je napovedal umik mo\xc5\xa1tva iz Formule 1 na dirki za Veliko nagrado Brazilije aprila 1988. MRD je prodal Alfi Romeo, kupnina ni znana.\n_START_SECTION_\nJoachim Luhti (1989)\n_START_PARAGRAPH_\nMo\xc5\xa1tvo Brabham je izpustilo sezono 1988, med katero je pri\xc5\xa1lo do menjave lastnika. Novi Brabham BT58, ki ga je pogajal motor Judd (\xc5\xa1e ena od dru\xc5\xbeb, ki jih je ustanovil Jack Brabham), je bil izdelan za sezono 1989. Italijanski dirka\xc4\x8d Stefano Modena je dirkal v mo\xc5\xa1tvo ob bolj izku\xc5\xa1enem Martinu Brundlu. V konstruktorskem prvenstvu je mo\xc5\xa1tvo zasedlo osmo mesto, Modena pa je na dirki za Veliko nagrado Monaka osvojil zadnjo uvrstitev mo\xc5\xa1tva na stopni\xc4\x8dke.\n_START_SECTION_\nMiddlebridge Racing (1990\xe2\x80\x931992)\n_START_PARAGRAPH_\nPo aretaciji Luhtija zaradi obto\xc5\xbeb o izmikanju pla\xc4\x8devanja davkov sredi leta 1989 si je ve\xc4\x8d partnerjev \xc5\xbeelelo lastni\xc5\xa1tvo nad Brabhamom. Middlebridge Group Limited, japonska in\xc5\xbeenirska dru\xc5\xbeba, ki je z mo\xc5\xa1tvom Middlebridge Racing sodelovala \xc5\xbee v prvenstvu Formule 3000, je prevzela nadzor nad Brabmahom pred sezono 1990. V kupnino je bil vklju\xc4\x8den tudi kredit 1 milijon funtov pri finan\xc4\x8dni dru\xc5\xbebi Landhurst Leasing, toda mo\xc5\xa1tvo je ostalo z zelo majhnim prora\xc4\x8dunom in je v zadnjih treh sezonah osvojila le nekaj uvrstitev med dobitnike to\xc4\x8dk. Najmlaj\xc5\xa1i sin Jacka Brabham, David, je v sezoni 1990 dirkal kratek \xc4\x8das v mo\xc5\xa1tvu. Podobno tudi Damon Hill, sin nekdanjega prvaka z Brabhamom, Grahama Hilla, v sezoni 1992. Hill je prestopil v odmirajo\xc4\x8de mo\xc5\xa1tvo Brabham, po tem ko je mo\xc5\xa1tvo odpustilo Giovanno Amati, zadnji dirka\xc4\x8dico ki je posku\xc5\xa1ala dirkati v Formuli 1, dokler ni zmanjkalo sponzorskih sredstev._NEWLINE_Argentinec Sergio Rinland je izdelal zadnje dirkalnike Brabhama okrog motorjev Judd, razen v sezoni 1992, ko so uporabljali Yamahine motorje. V sezoni 1992 se je mo\xc5\xa1tvo redko uspelo kvalificirati na dirke. Hill je zadnjo uvrstitev na dirki dosegel na Veliki nagradi Mad\xc5\xbearske, ko je dosegel enajsto mesto z ve\xc4\x8d kot \xc5\xa1tirimi krogi zaostanka za zmagovalcem. \xc5\xa0e pred koncem sezone je mo\xc5\xa1tvu zmanjkalo denarja in je bankrotiralo. Middlebridge Group Limited ni mogel ve\xc4\x8d vra\xc4\x8dati denarja za zdaj \xc5\xbee 6 milijon funtov velik kredit pri dru\xc5\xbebi Landhurst Leasing, ki je \xc5\xa1la v prisilno poravnavo. Primer je preiskoval celo britanski urad za prepre\xc4\x8devanje prevar. Landhurstovi direktorji so bili spoznani krive korupcije in obsojeni na zaporne kazni, ker so jemali podkupnine za nova posojila Middlebridgu. Brabham je bil tako eden \xc5\xa1tirih mo\xc5\xa1tev, ki je v tisti sezoni zapustila Formulo 1 (cf March Engineering, Fondmetal in Andrea Moda Formula). \xc4\x8ceprav so bili pogovori o o\xc5\xbeivitvi mo\xc5\xa1tva za prihodnjo sezono 1993, pa je njeno premo\xc5\xbeenje pre\xc5\xa1lo na Landhurst Leasing, ki ga je prodala na dra\xc5\xbebi leta 1993. Staro tovarno mo\xc5\xa1tva v Chessingtonu je leta 2006 kupilo mo\xc5\xa1tva Carlin DPR, ki nastopa v prvenstvu GP2.\n_START_SECTION_\nMotor Racing Developments\n_START_PARAGRAPH_\nJack Brabham in Ron Tauranac sta dru\xc5\xbebo, ki sta jo leta 1961 ustanovila za izgradnjo dirkalnikov po naro\xc4\x8dilu, poimenovala Motor Racing Developments (MRD). Prvotno sta imela oba polovi\xc4\x8dni dele\xc5\xbe dru\xc5\xbebe. Tauranac je skrbel za in\xc5\xbeenirsko delo in vodenje poslov, Brabham pa je bil testni dirka\xc4\x8d in je sklepal posle, kot na primer za uporabo motorjev Repco ali vetrovnika MIRA. Prispeval je tudi ideje ob na\xc4\x8drtovanju dirkalnikov, pogosto pa je pomagal izdelovati tudi dele ter nato \xc5\xa1e sestavljati dirkalnike._NEWLINE_Med letoma 1963 in 1965 MRD ni bil direktno udele\xc5\xbeen v Formuli 1, kjer je nastopalo Brabhamovo mo\xc5\xa1tvo Brabham Racing Organisation (BRO). Kot ostale stranke, ki so kupovale dirkalnike pri MRD-ju, je BRO kupoval dirkalnike, prvotno po 3.000 funtov na dirkalnik, v kar pa ni bil vklju\xc4\x8den razvoj. MRD pa je pogosto nastopal v ostalih kategorijah Formul. Tauranac ni bil zadovoljen zaradi njegove distance do Formule 1, dokler v sezoni 1966 ni popolnoma izgubil interes za izdelovanje dirkalnikov Formule 1 pod trenutnimi razmerami. Brabham je iskal druge dobavitelje \xc5\xa1asij za BRO, toda dosegla sta dogovor, da je MRD od sezone 1966 bolj udele\xc5\xbeen v Formulo 1. Po tem ko je Jack Brabham prodaj svoj dele\xc5\xbe v MRD-ju Ronu Tauranacu konec leta 1969, je MRD tudi uradno nastopal v Formuli 1, \xc4\x8deprav je bilo ime zaradi sponzorskih pogodb na uradnih seznamih dirk razli\xc4\x8dno._NEWLINE_\xc4\x8ceprav so prvi dirkalnik zgradili \xc5\xa1ele leta 1961, je MRD do sredine \xc5\xa1estdesetih let prehitel uveljavljene konstruktorje, kot je bil Cooper, ter postal najve\xc4\x8dji proizvajalec enosede\xc5\xbenih dirkalnikov na svetu, do leta 1960 pa so zgradili \xc5\xbee 500 dirkalnikov. Med ostalimi mo\xc5\xa1tvi Formule 1, ki so dirkala z Brabhami, sta bila najuspe\xc5\xa1nej\xc5\xa1i Frank Williams Racing Cars in Rob Walker Racing Team. Na dirki za Veliko nagrado Velike Britanije 1965 je nastopalo kar sedem dirka\xc4\x8dev z Brabhami, od tega le dva iz tovarni\xc5\xa1kega mo\xc5\xa1tva, v tej sezoni pa je bilo obi\xc4\x8dajno na dirkah \xc5\xa1tiri ali pet dirka\xc4\x8dev z Brabhami. Tovarna je izdelala \xc5\xa1tevilne dirkalnike za ni\xc5\xbeje kategorije Formul vsako leto, najve\xc4\x8d 89 leta 1966. Brabham je imel sloves, da so bili dirkalniki za stanke enako dobri kot tisti, ki jih je uporabljalo tovarni\xc5\xa1ko mo\xc5\xa1tvo na dirkah in so bili uporabni takoj. MRO je tudi strankam ponujalo veliko podporo, ki je vklju\xc4\x8devala tudi pomo\xc4\x8d pri nastavitvi dirkalnika s strani Jacka Brabhama. V tem \xc4\x8dasu so bili dirkalniki znani kot Repco Brabhami, ne zaradi uporabe motorjev Repco v Formuli 1 med sezonama 1966 in 1968, ampak zaradi manj\xc5\xa1e sponzorske pogodbe, po kateri je Repco dobavljal dele za dirkalnike Jacku Brabhamu \xc5\xbee vse odkar je bil ta pri Cooperju._NEWLINE_Ob koncu leta 1971 je Bernie Ecclestone kupil MRD. Zadr\xc5\xbeal je ime znamke Brabham, kot tudi prihodnji lastniki dru\xc5\xbebe. \xc4\x8ceprav se je \xc5\xa1e nekaj \xc4\x8dasa nadaljevala proizvodnja dirkalnikov za stranke tudi pod Ecclestonom, pa se je Britanec kasneje predvsem posve\xc4\x8dal dirkanju v Formuli 1. Zadnji dirkalniki za stranke sta bila dirkalnika Formule 2 BT40 in Formule 3 BT41 iz leta 1973, kasneje pa je Ecclestone \xc5\xa1e prodal nekdanje dirkalnike Formule 1 Brabham BT44B RAM Racingu v drugi polovici leta 1976._NEWLINE_Leta 1988 je Ecclestone prodal Motor Racing Developments Alfi Romeo. Mo\xc5\xa1tvo tiste sezone ni nastopalo v Formuli 1, toda Alfa Romeo je mo\xc5\xa1tvu nalo\xc5\xbeila izdelavo prototipa dirkalnika\xc2\xa0\xc2\xbbProcar\xc2\xab, dirkalnika z obliko limuzine (Alfa Romeo 164), ki bi vsebovalo izgradnjo dirkalne \xc5\xa1asije in namestitev motorja za dirka\xc4\x8dem, mi\xc5\xa1ljeno za serijo, da bi ve\xc4\x8dji proizvajalci podpirali dirke Formule 1. Dirkalnik je bil poimenovan Brabham BT57.\n_START_SECTION_\nIndycar\n_START_PARAGRAPH_\nBrabhamovi dirkalniki so sodelovali na dirki Indianapolis 500 od sredine \xc5\xa1estdesetih leto do zgodnjih sedemdesetih. Po ustavljenem projektu za dirko leta 1962, se je MRD obvezal zgraditi \xc5\xa1asijo za Indycar okoli ameri\xc5\xa1kega motorja Offenhauser. Rezultat tega, Brabham BT12, je bil uporabljen s strani Jacka Brabhama na dirki leta 1964, kjer pa je odstopil zaradi luknje v rezervoarju za gorivo. Dirkalnik je ponovno nastopil na dirki leta 1966, ko je Jim McElreath zasedel tretje mesto. V letih 1968, 1969 in 1970 se je Brabham vrnil na dirko Indianapolis 500, na za\xc4\x8detku z 4,2L verzijo Repcovega V8 motorja, ki je bil uporabljen v Formuli 1 in s katerim je Peter Revson na dirki leta 1969 zasedel peto mesto, nato pa so leta 1970 spet uporabili Offenhauserjev motor. Kombinacija Brabham-Offenhauser je bila uporabljena ponovno leta 1971, ko je z J.C. Agajanianovim dirkalnikom peto mesto osvojil Bill Vukovich II. Brabhamov dirkalnik ni uspel nikoli zmagati na dirki Indianapolis 500, je pa McElreath zmagal na \xc5\xa1tirih dirkah prvenstva USAC v letih 1965 in 1966 z dirkalnikom Brabham BT12. Dean Van Lines Special, s katerim je Mario Andretti osvojil prvenstvo USAC, je bila direktna kopija tega dirkalnika, zgradil ga je Andrettijev \xc5\xa1ef mehanikov Clint Brawner. Revson je dosegel zadnjo zmago Brabhama v prvenstvu USAC leta 1969 z dirkalnikom BT25, ki je uporabljal Repcov motor.\n_START_SECTION_\nFormula 2\n_START_PARAGRAPH_\nV \xc5\xa1estdesetih in zgodnjih sedemdesetih letih so dirka\xc4\x8di Formule 1 pogosto nastopali tudi na dirkah Formule 2. Leta 1966 je MRD zgradil dirkalnik BT18 za dirke ni\xc5\xbeje kategorije, motor pa je bil Hondin. Dirkalnik je bil izjemno uspe\xc5\xa1en, saj je zmagal na enajstih zaporednih dirkah Formule 2, ki sta jih dosegla Brabham in Hulme. Dirkalnik je na dirke prijavil MRD, ne Brabham Racing Organisation, da bi se izognili direktnemu sporu z Repcom, njihovem dobaviteljem motorjev za Formulo 1.\n_START_SECTION_\nFormula 3\n_START_PARAGRAPH_\nPrvi Brabhamov dirkalnik Formule 3 je bil BT9, ki je v sezoni 1964 zmagal na \xc5\xa1tirih pomembnej\xc5\xa1ih dirkah. BT15, ki je sledil leta 1965, je bil izjemno uspe\xc5\xa1en dirkalnik. Prodanih je bilo 58 dirkalnikov, ki so dosegli 42 zmag na pomembnej\xc5\xa1ih dirkah. Nadaljnji razvoj, ki je temeljil na istem konceptu, sledil pa je tudi pojavu krilc, je bil zelo konkuren\xc4\x8den vse do leta 1971. BT38C iz leta 1972 je bil Brabhamov prvi dirkalnik zgrajen iz \xc5\xa1koljke in prvi dirkalnik, ki ga ni naredil Tauranac. \xc4\x8ceprav so dobili 40 naro\xc4\x8dil, pa ni bil tako uspe\xc5\xa1en kot njegovi predhodniki. BT41 oglate oblike je bil zadnji Brabhamov dirkalnik Formule 3.\n_START_SECTION_\n\xc5\xa0portni dirkalniki\n_START_PARAGRAPH_\nTauranac ni u\xc5\xbeival v izdelovanju \xc5\xa1portnih dirkalnikov, zato je temu namenil le majhen dele\xc5\xbe \xc4\x8dasa, ki ga je v MRD-ju namenil izredno uspe\xc5\xa1nim enosede\xc5\xbenim dirkalnikom. Med letoma 1961 in 1972 je bil zgrajenih le \xc5\xa1tirinajst \xc5\xa1portnih dirkalnikov, od skupno 600 dirkalnikov. BT8A je bil edini \xc5\xa1portni dirkalnik zgrajen v nekaj ve\xc4\x8dji seriji in je bil razmeroma uspe\xc5\xa1en na nacionalnih dirkah Velike Britanije v letih 1964 in 1965. Podoben koncept je bil nadgrajen z dirkalnikom BT17 leta 1966, ki je bil opremljen z 4,1L motorjem Repco za Can-Am, toda zgrajen je bil le en primerek, projekt pa je bil zaradi nezanesljivosti motorja hitro opu\xc5\xa1\xc4\x8den.\n_START_SECTION_\nTehni\xc4\x8dne inovacije\n_START_PARAGRAPH_\nBrabham je imel sloves tehni\xc4\x8dno konservativnega mo\xc5\xa1tva v \xc5\xa1estdesetih letih, predvsem ker so se dr\xc5\xbeali tradicionalnega sestavljenega ogrodja dirkalnika \xc5\xa1e dolgo po tem, ko je Lotus predstavil la\xc5\xbejo in trdnej\xc5\xa1o \xc5\xa1koljko v sezoni 1962. Glavni in\xc5\xbeenir Brabhama Tauranac je takrat menil, da \xc5\xa1koljke v za\xc4\x8detnem obdobju \xc5\xa1e niso bil toliko trdnej\xc5\xa1e od dobro zgrajenih sestavljenih ogrodij, te\xc5\xbeje jih je bilo popravljati in niso bile primerne za MRD-jeve stranke. Njegovi staromodni dirkalniki so osvojili tako konstruktorska kot tudi dirka\xc5\xa1ka naslova v sezonah 1966 in 1967, vse do obvezne uporabe \xc5\xa1koljk, ki so bile varnej\xc5\xa1e, za sezono 1970 pa so bili \xc5\xa1e konkuren\xc4\x8dni._NEWLINE_Kljub oznaki konservativnega mo\xc5\xa1tva, pa je bil Brabham prvo mo\xc5\xa1tvo Formule 1, ki je leta 1963 za\xc4\x8delo uporabljati vetrovnik, s katerim so \xc5\xbeeleli zmanj\xc5\xa1ati upor zraka in prepre\xc4\x8dili, da bi dirkalnik pri velikih hitrostih dvigovalo. Uporaba vetrovnikov je postala pravilo \xc5\xa1ele v zgodnih osemdesetih letih in je eden najpomembnej\xc5\xa1ih dejavnikov pri izdelavi modernih dirkalnikov. Proti koncu \xc5\xa1estdesetih leti so za\xc4\x8dela mo\xc5\xa1tva izkori\xc5\xa1\xc4\x8dati aerodinami\xc4\x8dni podtlak, ki je pritiskal pnevmatike ob tla in s tem omogo\xc4\x8dal hitrej\xc5\xa1o vo\xc5\xbenjo skozi ovinke. Na dirki za Veliko nagrado Belgije 1968 sta bila Brabham in Ferrari prva, ki sta uporabila zadnje krilce iste \xc5\xa1irine kot je bil dirkalnik, za pove\xc4\x8devanje podtlaka pod dirkalnikom._NEWLINE_Mo\xc5\xa1tveno najbolj plodno obdobje tehni\xc4\x8dnih inovacij pa je bilo v sedemdesetih in osemdesetih letih, ko je bil tehni\xc4\x8dni direktor Gordon Murray. Leta 1976 je mo\xc5\xa1tvo za\xc4\x8delo izdelovati karbonske zavore, ki so bile la\xc5\xbeje od klasi\xc4\x8dnih ter mnogo bolj u\xc4\x8dinkovite. Zgodnje verzije so uporabljale karbonske zavorne plo\xc5\xa1\xc4\x8de in jeklene diske s karbonskimi delci, tehnologija pa na za\xc4\x8detku ni bila zanesljiva. V sezoni 1976 je Carlos Pace na dirkali\xc5\xa1\xc4\x8du \xc3\x96sterreichring pri 290\xc2\xa0km/h do\xc5\xbeivel hudo nesre\xc4\x8do, ko je zaradi zadr\xc5\xbeevanja toplote v zavornem sistemu zavrela zavorna teko\xc4\x8dina. Do sezone 1979 je Brabham razvil u\xc4\x8dinkovite karbonske zavore, ki so imele tako diske kot tudi zavorne plo\xc5\xa1\xc4\x8de iz karbona. Do poznih osemdesetih let so karbonske zavore uporabljali \xc5\xbee skoraj vsi dirkalniki na najvi\xc5\xa1ji ravni dirkanja v razli\xc4\x8dnih serijah._NEWLINE_\xc4\x8ceprav je Brabham eksperimentiral s krilci in krili pod dirkalnikom sredi sedemdesetih let, pa mo\xc5\xa1tvo kot tudi ostali konkurentje niso popolnoma razumeli Lotusovega dirkalnika iz leta 1977, ki je izkori\xc5\xa1\xc4\x8dal podtlak pod dirkalnikom. Brabham BT46B je proizvajal ogromen podtlak pod dirkalnikom z ventilatorjem, ki je sesal zrak izza dirkalnika, \xc4\x8deprav so trdili, da je namenjen le hlajenju. Ta dirkalnik je nastopil le na eni dirki Formule 1 za Veliko nagrado \xc5\xa0vedske 1978, kjer je z njim zmagal Niki Lauda, dokler FIA ni zaprla luknje v pravilih._NEWLINE_\xc4\x8ceprav je bil Murray prvi, ki je leta 1979 uporabil lahka karbonska vlakna pri okrepitvi Brabhamove \xc5\xa1asije, je bil zaradi zgledovanja po Tauranacu zadnji, ki je uporabil \xc5\xa1koljko. Murray je bil zadr\xc5\xbean pri uporabi enovite \xc5\xa1asije, preden bi razumel njeno obna\xc5\xa1anje ob trku. Zato je \xc5\xa1asijo dirkalnika BT49 preizkusil na crash testu. Mo\xc5\xa1tvo ni sledilo McLarnu MP4/1 iz sezone 1981 s \xc5\xa1asijo iz enega kosa do sezone 1986, ko so predstavili dirkalnik Brabham BT55, in bili zadnje mo\xc5\xa1tvo v tem pogledu. Ta tehnologija je danes uporabljena na vseh ravneh dirk enosede\xc5\xbenih dirkalnikov._NEWLINE_Za sezono 1981 je FIA omejila minimalno vi\xc5\xa1ino dirkalnika na 60\xc2\xa0mm, da bi dirkalne z omejitvijo podtlaka upo\xc4\x8dasnili v ovinkih. Gordon Murray je v ta namen naredil hidropnevmati\xc4\x8dno vzmetenje za dirkalnik Brabham BT49C, kar je dirkalniku omogo\xc4\x8dalo, da je bil pri vi\xc5\xa1ji hitrosti mnogo ni\xc5\xbeji. Ostala mo\xc5\xa1tva so Brabham obto\xc5\xbeila goljufanja, toda Murray je menil, da sistem ne kr\xc5\xa1i pravilnika. Proti mo\xc5\xa1tvu zaradi tega ni bilo nobenega ukrepa, zato so podobne sisteme za\xc4\x8dela uporabljati tudi ostala mo\xc5\xa1tva._NEWLINE_Na dirki za Veliko nagrado Velike Britanije 1982 je Brabham zopet za\xc4\x8del uporabljati postanke za dolivanje goriva in menjavo pnevmatik med dirko, kar je bilo prvi\xc4\x8d po sezoni 1957. Tako so Brabhamovi dirka\xc4\x8di lahko na za\xc4\x8detku z manj goriva in mehkej\xc5\xa1imi pnevmatikami pobegnili. Po preu\xc4\x8devanju tehnike postankov na dirkah Indianapolis 500 in NASCAR, je mo\xc5\xa1tvo zmanj\xc5\xa1alo \xc4\x8das postanka za menjavo pnevmatik in dolivanje goriva na \xc5\xa1tirinajst sekund. Leta 1982 je Murray menil, da taka taktika le sporo\xc4\x8da sponzorjem, da nimajo mo\xc5\xbenosti za zmage, toda v naslednji sezoni 1983 je mo\xc5\xa1tvo \xc5\xbee dobro izkoristilo tako taktiko. Dolivanje goriva je bilo za sezono 1984 prepovedano in je bilo ponovno dovoljeno \xc5\xa1ele v sezoni 1994, toda menjava pnevmatik je ostala. Max Mosley, \xc5\xa1ef FIE, je v drugi polovici devetdesetih let celo trdil, da so postanki v boksih za gledalce ve\xc4\x8dji spektakel kot prehitevanja na stezi.\n_START_SECTION_\nKontroverznost\n_START_PARAGRAPH_\nDirkalnik z ventilatorjem in hidropnevmati\xc4\x8dnim vzmetenjem sta izkoristila luknje v \xc5\xa1portnih pravilih. V zgodnjih osemdesetih letih je bil Brabham obto\xc5\xbeen, da je \xc5\xa1el \xc5\xa1e dlje in prekr\xc5\xa1il pravila. V sezoni 1981, ko je Piquet osvojil prvi naslov prvaka, so kro\xc5\xbeile govorice o nelegalnih prelahkih \xc5\xa1asijah Brabham. Dirka\xc4\x8d Jacques Laffite je bil med tistimi, ki so trdili, da so na \xc5\xa1asijo pred uradnim tehtanjem pritrdili balast. To obto\xc5\xbebo je Brabhamovo vodstvo zavrnilo. Proti mo\xc5\xa1tvu pa ni bil vlo\xc5\xbeen noben uraden protest, zato \xc5\xa1portne oblasti niso mogle ukrepati proti Brabhamu._NEWLINE_Od leta 1978 je bil Ecclestone predsednik zdru\xc5\xbeenja Formula One Constructors Association (FOCA), telesa predstavnikov mo\xc5\xa1tev, ki je zastopalo njihove interese. Zaradi tega so se pojavljale obto\xc5\xbebe, da je bil med prvimi obve\xc5\xa1\xc4\x8den o nameravanih spremembah pravil. Ecclestone je zavrnil, da bi imelo mo\xc5\xa1tvo zaradi tega kak\xc5\xa1no korist, Murray pa je nasprotno povedal, da so konec leta 1982 opustili projekt izgradnje dirkalnika BT51, ker so izvedeli, da naj bi bil ground effect dovoljen za sezono 1983. Brabham je tako moral narediti nov dirkalnik Brabham BT52 v vsega treh mesecih. Ob koncu sezone 1983 sta tako Renault kot tudi Ferrari, ki sta bila premagana v dirka\xc5\xa1kem prvenstvu s strani Piqueta, protestirala, da je bil indeks goriva RON pri Brabhamu nad dovoljeno mejo 102. FIA je odlo\xc4\x8dila, da je bil indeks do 102,9 v mejah dovoljenega in da Brabham ni prekr\xc5\xa1il pravil.'