b"\n_START_ARTICLE_\nUsoda\n_START_PARAGRAPH_\nUsoda je ime za razumevanje dogodkov, ki naj bi jih vnaprej in brez \xc4\x8dlove\xc5\xa1kega vpliva dolo\xc4\x8dale bo\xc5\xbeje sile ali naklju\xc4\x8dja, ne pa \xc4\x8dlovekova svobodna volja.\n_START_SECTION_\nIzrazi\n_START_PARAGRAPH_\nV latin\xc5\xa1\xc4\x8dini fatum, fors, fortuna (arhai\xc4\x8dno slovensko sre\xc4\x8da, prim.\xc2\xa0\xc2\xbbsre\xc4\x8da kriva\xc2\xab\xc2\xa0'nesre\xc4\x8dna usoda' pri Pre\xc5\xa1ernu), v srb\xc5\xa1\xc4\x8dini in hrva\xc5\xa1\xc4\x8dini \xc3\xb9sud in s\xc8\x95dbina, tur\xc5\xa1ko kismet. Usoda se \xc4\x8dloveku razkriva skozi znamenja (omen) in prerokbe (orakelj).\n_START_SECTION_\nUsoda in filozofija\n_START_PARAGRAPH_\nUsodno je, na kar ne moremo vplivati. Usoda je racionalna, vendar tistemu, ki ga zadeva, skrita. Pojem usode je imel klju\xc4\x8dno vlogo v stoicizmu. Stoiki so verjeli, da je substanca sveta pasivna materija, ki jo o\xc5\xbeivlja bog, zakon, usoda in ji ni mogo\xc4\x8de ube\xc5\xbeati, zato naj bi modri ljudje sprejeli usodo, ne pa se ji upirali ali jo sku\xc5\xa1ali spremeniti. V filozofiji je z usodo povezan tudi latinski pojem fatum, tj. prepri\xc4\x8danje, da so dogodki in \xc4\x8dlovekovo delovanje odvisni od absolutnega vzroka. Popolna vdanost v usodo je fatalizem, podobnega zna\xc4\x8daja je determinizem, ki \xc4\x8dloveku odreka svobodno voljo in mo\xc5\xbenost vpliva na potek dogodkov. Tako naziranje odklanjata tako kr\xc5\xa1\xc4\x8danstvo kot islam.\n_START_SECTION_\nUsoda in literatura\n_START_PARAGRAPH_\nV anti\xc4\x8dnih mitih junaki zaman sku\xc5\xa1ajo spremeniti svojo usodo. V gr\xc5\xa1kih tragedijah usoda doka\xc5\xbee svojo mo\xc4\x8d, ko se uresni\xc4\x8di kljub prizadevanju junakov za nasprotno (npr. Kralj Ojdip''), v Homerjevih epih Iliadi in Odiseji pa je usoda sila, ki lahko kontrolira celo bogove. Verdi je napisal opero z naslovom Mo\xc4\x8d usode, motiv usode je tudi v naslednjih delih: William Shakespeare, tragedija Macbeth, Thomas Hardy, roman \xc4\x8cista \xc5\xbeenska, Samuel Beckett, drama Konec igre, Thornton Wilder, roman Most svetega kralja Ludovika, Hermann Hesse, romana Siddharta in Igra steklenih biserov.\n_START_SECTION_\nUsoda v mitologiji in religiji\n_START_PARAGRAPH_\nV indijskih Vedah je predstava \xc4\x8dlove\xc5\xa1kega \xc5\xbeivljenja kot izvle\xc4\x8dena nit, ki jo spletejo \xc5\xbeenske boginje usode Urth, Verthandl in Skuld (Usoda, Bitje in Nujnost oz. sedanjost, preteklost in prihodnost). Njihova naloga je presti niti, ki dolo\xc4\x8dajo usodo novorojen\xc4\x8dka. V Slovanski mitologiji je usoda povezana s \xc4\x8dasom smrti in na\xc4\x8dinom umiranja. Usodo naj bi dolo\xc4\x8dale sojenice (tudi rojenice, jesenice, ro\xc5\xbeanice). To so tri vile, ki ob otrokovem rojstvu odlo\xc4\x8dajo o sre\xc4\x8di in nesre\xc4\x8di v \xc5\xbeivljenju, premo\xc5\xbeenjskem stanju ter \xc4\x8dasu in na\xc4\x8dinu smrti. Gr\xc5\xa1ka mitologija je usodo poosebila v tri stare \xc5\xbeenice (mojre): prva sojenica Kloto naj bi nasnula niti \xc5\xbeivljenja, Lahezis naj bi jih predla, Atropa pa ob smrti prerezala. Prerokbe so razkrivale usodo. V Apolonovem templju Delfi je prerokovala sve\xc4\x8denica Pitija. V monoteizmu je usoda ena\xc4\x8dena s predestinacijo.\n_START_SECTION_\nHinduizem\n_START_PARAGRAPH_\nHindujci verjamejo, da so dolo\xc4\x8dene stvari v \xc5\xbeivljenju, npr. dru\xc5\xbebeni polo\xc5\xbeaj, zdravje, \xc5\xa1tevilo otrok, partner, smrt itd. dolo\xc4\x8deni pred rojstvom bodisi z usodo bodisi z na\xc5\xa1im predhodnim obna\xc5\xa1anjem. Divam, kar je prvotno pomenilo 'od bogov', 'bo\xc5\xbeansko', danes pomeni 'tisto, kar so dolo\xc4\x8dile nadnaravne sile'. Ju\xc5\xbenoindijski Tamilci verjamejo, da je usoda zapisana na \xc4\x8delu in da jo lahko preberejo le najbolj ve\xc5\xa1\xc4\x8di bralci usode. Hindujci verjamejo v karmo, ki pojasnjuje dogodke kot posledice dejanj iz tega ali prej\xc5\xa1njega \xc4\x8dlovekovega \xc5\xbeivljenja.\n_START_SECTION_\nIslam\n_START_PARAGRAPH_\nArabski pojem usode maniya izhaja iz poezije in pomeni '\xc5\xa1teti, odmeriti, dolo\xc4\x8diti'. Qadar pomeni ukaz oz. predestinacijo. Bog dolo\xc4\x8di potek \xc4\x8dlovekovega \xc5\xbeivljenja. V Koranu naj bi bile zapisane aktivnosti za vse ljudi in \xc5\xbeivali, tudi \xc4\x8das njihove smrti.\n_START_SECTION_\nKr\xc5\xa1\xc4\x8danstvo\n_START_PARAGRAPH_\nV kr\xc5\xa1\xc4\x8danstvu ustreza usodi pojem bo\xc5\xbeja previdnost 'bo\xc5\xbeja predvidljivost', vendar ne v smislu vnaprej dolo\xc4\x8denega poteka \xc5\xbeivljenja, saj imajo bitja svobodno voljo in se lahko odlo\xc4\x8dijo, ali se bodo predala bo\xc5\xbeji previdnosti ali se ji bodo zoperstavila (npr. z neskesanim grehom).\n_START_SECTION_\nUsoda, naklju\xc4\x8dje in vzro\xc4\x8dno-posledi\xc4\x8dna dolo\xc4\x8denost dejanj\n_START_PARAGRAPH_\nNaklju\xc4\x8dje ozna\xc4\x8duje motiviranost dejanj, nasprotno principu usode. Naklju\xc4\x8dje ozna\xc4\x8duje sovpad nepri\xc4\x8dakovanih, med seboj vzro\xc4\x8dno nepovezanih dogodkov. Usoda ne pozna naklju\xc4\x8dij, saj se vsa dejanja zgodijo z namenom. Med usojenostjo in naklju\xc4\x8dnostjo dejanj so vzro\xc4\x8dno-posledi\xc4\x8dno dolo\xc4\x8dena dejanja: dejanje je posledica nekega predhodnega dejanja in je vzrok naslednjim dejanjem."