b'\n_START_ARTICLE_\nPeter Simon Pallas\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nRodil se je kot sin Simona Pallasa, kirurga v pruski vojski. Po vzoru o\xc4\x8deta je vpisal \xc5\xa1tudij medicine in \xc5\xa1tudiral na Univerzah v Berlinu, Halleju, G\xc3\xb6ttingenu ter Leidnu. \xc5\xbde zgodaj ga je za\xc4\x8delo zanimati tudi prirodoslovje in leta 1761 je od\xc5\xa1el za eno leto v Anglijo, kjer se je posvetil natan\xc4\x8dnemu preu\xc4\x8devanju prirodoslovnih zbirk in geolo\xc5\xa1kim raziskavam obale. Na podlagi primerkov iz zbirk je opisal ve\xc4\x8d novih vrst vreten\xc4\x8darjev. Pri 23 letih je bil sprejet za tujega \xc4\x8dlana Kraljeve dru\xc5\xbebe iz Londona. Potem je od\xc5\xa1el na Nizozemsko; izsledke svojih zoolo\xc5\xa1kih raziskav je zbral v monografijah Elenchus Zoophytorum (Haag, 1766), Miscellanea Zoologica (Berlin, 1767) in Spicilegia Zoologica (Berlin, prva izdaja 1767)._NEWLINE_Leta 1768 je na povabilo Katarine Velike od\xc5\xa1el v Sankt Peterburg, kjer je dobil mesto predavatelja prirodoslovja na Imperialni akademiji znanosti. \xc5\xa0e istega leta se je kot prirodoslovec udele\xc5\xbeil znanstvene odprave po Rusiji in Sibiriji, katere glavni cilj je bil opazovati prehod Venere leta 1769. Tekom ekspedicije je raziskal Kaspijsko jezero, prebival med avtohtonimi Kalmiki, \xc4\x8dez Ural pri\xc5\xa1el do Tobolska, raziskoval gorovje Altaj in tok reke Irti\xc5\xa1, pre\xc4\x8dkal Bajkalsko jezero ter preko Tomska in Jeniseja pri\xc5\xa1el do kitajskih de\xc5\xbeel. Leta 1772 je izvedel za meteorit, ki naj bi padel v bli\xc5\xbeini sibirskega mesta Krasnojarsk. Organiziral je prevoz odkritega kamna v Sankt Peterburg in ga preu\xc4\x8dil. Analiza je pokazala, da gre za kamnito-\xc5\xbeelezovo telo iz nove dru\xc5\xbeine meteoritov, ki so kasneje po njemu dobili ime palaziti. \xc5\xa0estletna odprava je bila tudi sicer izjemno plodovita. V St. Peterburg je redno po\xc5\xa1iljal poro\xc4\x8dila, ki so bila zbrana v delu Reisen durch verschiedene Provinzen des Russischen Reichs (St. Peterburg, 1771\xe2\x80\x931776) in bogato ilustrirana z barvnimi polami. Poleg tega je rezultate odprave kasneje opisal \xc5\xa1e v delih Sammlungen historischer Nachrichten \xc3\xbcber die mongolischen Volkerschaften (1776\xe2\x80\x931802), Novae species quadrupedum (1778\xe2\x80\x931779), Icones insectorum, praesertim Rossiae Siberiaeque peculiarium (1781\xe2\x80\x931806) in Zoographia rossoasiatica (1831) ter prispevkih v slovar jezikov Ruskega cesarstva in \xc5\xa1tevilnih \xc4\x8dlankih v serijskih publikacijah akademij v St. Peterburgu ter Berlinu._NEWLINE_Katarina Velika je bila navdu\xc5\xa1ena nad njim; zaupano mu je bilo pou\xc4\x8devanje prirodoslovja velikim vojvodom Aleksandru in Konstantinu. Njegovo prirodoslovno zbirko je odkupila za 20.000 rubljev (5000 ve\xc4\x8d kot jo je ocenil) in mu dovolila, da jo je obdr\xc5\xbeal do konca \xc5\xbeivljenja. V tem \xc4\x8dasu je pridobival primerke rastlin od drugih raziskovalcev in napisal delo Flora Rossica (1784\xe2\x80\x931815), pri\xc4\x8del pa je tudi s svojim najambicioznej\xc5\xa1im projektom, delom Zoographica Rosso-Asiatica._NEWLINE_Med letoma 1793 in 1794 je raziskoval ju\xc5\xbene ruske province, kjer ga je tako navdu\xc5\xa1il Krim, da se je odlo\xc4\x8dil nastaniti tam. Katarina mu je podarila veliko posestvo in 10.000 rubljev za opremo hi\xc5\xa1e. V delu Bemerkungen auf einer Reise in die s\xc3\xbcdlichen Statthalterschaften des Ru\xc3\x9fischen Reichs in den Jahren 1793 und 1794 (1799\xe2\x80\x931801) je opisoval tako naravoslovje ju\xc5\xbene Rusije kot tudi kulturne navade prebivalcev. Na Krimu je \xc5\xbeivel do leta 1810, ko ga je zaradi napoleonskih vojn pri\xc4\x8delo skrbeti za varnost svojih zbirk. Po smrti druge \xc5\xbeene mu je bilo dovoljeno vrniti se v Berlin, kjer je nadaljeval z delom, a je umrl leto kasneje.'