b'\n_START_ARTICLE_\nAndrej Ule\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nAndrej Ule se je rodil 27. 4. 1946 v Ljubljani. Na Poljanski gimnaziji je maturiral leta 1965. \xc5\xa0est let kasneje (1971) je diplomiral iz Tehni\xc4\x8dne matematike na Fakulteti za naravoslovje in tehnologijo Univerze v Ljubljani. Med \xc5\xa1tudijem matematike je vpisal tudi \xc5\xa1tudij filozofije ter leta 1972 vpisal magistrski \xc5\xa1tudij filozofije in ga uspe\xc5\xa1no zaklju\xc4\x8dil leta 1974. Istega leta postane asistent za logiko in metodologijo znanosti na Oddelku za filozofije Filozofske fakultete v Ljubljani. S temo "Osnovni filozofski problemi sodobne logike (Frege, Russell, Wittgenstein)" je doktoriral leta 1981. Naslednjega leta (1982) je bil imenovan za docenta, leta 1987 pa za izrednega prof. za podro\xc4\x8dje logike in teorije znanosti. \xc5\xa0tiri leta kasneje (1991) je bil imenovan za rednega profesorja za analiti\xc4\x8dno filozofijo in filozofijo znanosti. V letih 1981, 1982, 1985, 1988 in 1990 je kot Humboldtov \xc5\xa1tipendist gostoval pri In\xc5\xa1titutu za logiko, teorijo znanosti in statistiko Max. Ludwigove Univerze v M\xc3\xbcnchnu, pri prof. W. Stegm\xc3\xbcllerju. Tam je preu\xc4\x8deval strukturalno teorijo znanosti in filozofijo Ludwiga Wittgensteina. Septembra in oktobra leta 1995 je gostoval na Augsburg Collegeu v Minneapolisu/USA, sicer pa je sodeloval s \xc5\xa1tevilnimi filozofskimi strokovnjaki in in\xc5\xa1titucijami v Sloveniji in tujini. Leta 2015 pa se je po dolgi profesuri upokojil.\n_START_SECTION_\nLogika\n_START_PARAGRAPH_\nDisciplina filozofska logika je zelo \xc5\xa1iroko obmo\xc4\x8dje. Kategorijo sestavljajo podkategorije, kot so: oblike in modeli sklepanja in logi\xc4\x8dna semantika, dialektika, analiti\xc4\x8dna filozofija jezika, kriti\xc4\x8dno mi\xc5\xa1ljenje, logi\xc4\x8dna analiza filozofskih izjav in konceptov, paradoksi. Ule se ukvarja predvsem z modalno in epistemsko logiko, z analiti\xc4\x8dno filozofijo jezika, semanti\xc4\x8dnimi paradoksi in logi\xc4\x8dno kritiko argumentov.\n_START_SECTION_\nTeorija in filozofija znanosti\n_START_PARAGRAPH_\nTeorija in filozofija znanosti se ukvarja z logi\xc4\x8dnimi, spoznavnoteoretskimi in ontolo\xc5\xa1kimi predpostavkami (razli\xc4\x8dnih) znanosti, s strukturo znanstvenih pojasnitev oz, razumevanj in teorij, s formiranjem in razvojem znanstvenih spoznanj (teorij) in s strukturo znanosti v celoti. Ule se ukvarja s strukturo znanstvenih pojasnitev in teorij, z razmerji med znanstvenimi teorijami, znanstvenimi modeli in znanstvenim izkustvom, s strukturalno teorijo znanosti, z znanstvenimi metodami v razli\xc4\x8dnih znanostih, dru\xc5\xbebeno naravo znanstvenega dela in z eti\xc4\x8dno problematiko znanosti.\n_START_SECTION_\nSpoznavna teorija\n_START_PARAGRAPH_\nSpoznavna teorija, epistemologija, starej\xc5\xa1i naziv "gnoseologija", je filozofska disciplina, ki raziskuje izvore, mo\xc5\xbenosti, meje, objektivno vrednost in predmet spoznanja oz. vpra\xc5\xa1anja, ki zadevajo \xc4\x8dlove\xc5\xa1ko spoznanje nasploh. Ule se ukvarja z logi\xc4\x8dno analizo spoznanja in znanja, mo\xc5\xbenostjo in mejami spoznanja, raznimi izvori spoznanja, s teorijami upravi\xc4\x8denja prepri\xc4\x8danj, s kritiko skepticizma in spoznanji a priori.\n_START_SECTION_\nFilozofija jezika\n_START_PARAGRAPH_\nFilozofija jezika je logi\xc4\x8dna, semanti\xc4\x8dna in hermeneuti\xc4\x8dna analiza jezika. Ukvarja se predvsem z vpra\xc5\xa1anji jezikovnega smisla in pomena, npr. kaj je smisel in pomen (referenca) jezikovnih izrazov (predvsem imen in stavkov), kak\xc5\xa1no je razmerje med referenco in opisom, med imeni in demonstrativi. Ule povezuje logi\xc4\x8dno analizo jezika z wittgensteinsko \xc2\xbbfilozofijo obi\xc4\x8dajne govorice\xc2\xab, ukvarja se tudi s teorijami resnice.\n_START_SECTION_\nPrimerjalna filozofija\n_START_PARAGRAPH_\nPrimerjalna filozofija se ukvarja s primerjavo razli\xc4\x8dnih filozofskih tradicij, filozofskih terminologij in konceptov. Ule se ukvarja predvsem s primerjavo logi\xc4\x8dnih struktur in argumentov v indijski, kitajski in "zahodni" filozofiji.'