b'\n_START_ARTICLE_\nDimitrij Ilji\xc4\x8d Pi\xc5\xa1nicki\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1776 je vstopil v voja\xc5\xa1ko slu\xc5\xbebo kot vodnik v Ap\xc5\xa1eronskem pehotnem polku. Sodeloval je v rusko-poljskih vojnah, v katerih se je odlikoval. 11. maja 1784 je bil povi\xc5\xa1an v adjutanta s \xc4\x8dinom prapor\xc5\xa1\xc4\x8daka in 1. januarja 1786 v poro\xc4\x8dnika._NEWLINE_Leta 1789 je sodeloval v bojih s Turki; ponovno je bil povi\xc5\xa1an v stotnika. V letih 1792 in 1794 je sodeloval v bojih proti Poljakom (bil povi\xc5\xa1an v majorja) in leta 1799 je sodeloval v italijanski kampanji. 19. januarja 1800 je postal poveljnik Nizovskega mu\xc5\xa1ketirskega polka in 8. oktobra istega leta je bil povi\xc5\xa1an v polkovnika._NEWLINE_28. septembra 1806 je postal poveljnik Kremen\xc4\x8du\xc5\xa1kega mu\xc5\xa1ketirskega polka, na \xc4\x8delu katerega se je boril proti \xc5\xa0vedom na Finskem ter proti Francozom. 21. novembra 1812 je bil povi\xc5\xa1an v generalmajorja in imenovan za poveljnika 4. pehotne divizije. Njegov osebni pogum je odlo\xc4\x8dil bitko pri Borodinu, ko je osebno vodil bajonetni naskok._NEWLINE_25. aprila 1815 je postal generalporo\xc4\x8dnik._NEWLINE_20. decembra 1833 se je upokojil in pre\xc5\xbeivel zadnja leta v rodni provinci.'