b'\n_START_ARTICLE_\nGrad Bela\n_START_PARAGRAPH_\nGrad Bela \xe2\x80\x93 Pusta Bela (hrva\xc5\xa1ko Pusta Bela) je neko\xc4\x8d stal ju\xc5\xbeno nad naseljem Bela na nadmorski vi\xc5\xa1ini 430 m v Hrva\xc5\xa1kem Zagorju na severovzhodnih obronkih  Ivan\xc5\xa1\xc4\x8dice in doline Bednje, jugozahodno od Vara\xc5\xbedina, kjer je tudi kontroliral prehod \xc4\x8dez Belski dol. V razvaline je bil prepu\xc5\xa1\xc4\x8den \xc5\xbee v konec 15. stoletja, potem ko je leta 1481 pogorel. O njem pri\xc4\x8da le nekaj ru\xc5\xa1evin obrambnega zidu in obrambnega stolpa.\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nUtrjeni Grad Bela je za sede\xc5\xbe svojega gospostva zgradil templjarski vite\xc5\xa1ki red Ivanovcev , ki jih je na Hrva\xc5\xa1ko/Mad\xc5\xbearsko povabil ban Bori\xc4\x87 v drugi polovici 12. stoletja. Kot sede\xc5\xbe gospostva Ivanovcev se prvi\xc4\x8d omenja leta 1163. Nadalje se omenja v listini ogrskega kralja B\xc3\xa9la IV. iz  leta 1238 in 1275. Ivanovci so potem leta 1312 prenesli svoj sede\xc5\xbe na Vrano in nato v Pakrac, vendar ostali lastniki gospo\xc5\xa1\xc4\x8dine, ki so jo intenzivno tudi kolonizirali. Po njih in cerkvi, ki so jo zgradili, se imenuje bli\xc5\xbenje naselje (sedaj mestece)  Ivanec in tudi gora oziroma pogorje Ivan\xc5\xa1\xc4\x8dica. V za\xc4\x8detku 14. stoletja v bojih za nasledstvo ogrskega kralja Andreja III. med prista\xc5\xa1i Karla Roberta I. in kralja Ladislava je grad Belo osvojil prista\xc5\xa1 Ladislava Henrik Gissing in njegov brat Ivan. Vendar ga je vazal ivanovcev Nikolaj Ludbre\xc5\xa1ki ponovno priboril ivanovcem. Po odhodu Ivanovcev iz Hrva\xc5\xa1ke, potem ko je njihov red ukinil pape\xc5\xbe Inocenc VII. Leta 1405, grad Bela in gospo\xc5\xa1\xc4\x8dina preide v posvetne roke. Ker je bil vranski prior  tudi ban Hrva\xc5\xa1ke in Dalmacije, je grad in gospo\xc5\xa1\xc4\x8dina pre\xc5\xa1la v posest vsakokratnih banov.   _NEWLINE__NEWLINE_V prvi polovici 15. stoletja, okoli leta 1434, je postal lastnik gradu Bela in gospo\xc5\xa1\xc4\x8dine hrva\xc5\xa1ki ban Matko Talovac. Po smrti bana Matka Talovca sta celjska kneza Ulrik II. in Friderik II. v vojni odvzela nekatere posesti, ki so jih imeli Celjski v zastavi od kralja kot slavonski bani, in nekatere cerkvene posesti, ki so jih upravljali Talovci \xe2\x80\x93 med njimi tudi grad in posest Bela. To je v upravljanje prevzel celjski vojskovodja kapetan Jan Vitovec, ki ga je hrva\xc5\xa1ki ban Ulrik II. Celjski postavil za podbana. Po smrti celjskega kneza 1456 je grad Bela ostal v njegovi posesti, leta 1457 pa ga je ogrski kralj Matija Korvin imenoval za hrva\xc5\xa1kega bana.  Po njegovi smrti leta 1468 so grad in gospo\xc5\xa1\xc4\x8dino nasledili njegovi sinovi Jurij in Viljem.  Leta 1480 je ogrski kralj Matija Korvin grad Belo zaplenil, \xc5\xbee naslednjega leta 1481 je grad pogorel in ni bil ve\xc4\x8d obnovljen._NEWLINE__NEWLINE_Kralj Matija Korvin je okoli leta 1489  ru\xc5\xa1evine in gospostvo Bela s celim Zagorjem podaril svojemu sinu Ivani\xc5\xa1u. Zagorski knez Ivani\xc5\xa1 Korvin je grad in gospo\xc5\xa1\xc4\x8dino Belo okoli leta 1500 prodal mad\xc5\xbearskima plemi\xc4\x8dema Toma\xc5\xbeu in Ladislavu Pethe\xc3\xb6 de Gerse, ki sta svoj grad zgradila v naselju Ivanec.  Rodbina Pethe\xc3\xb6 je leta 1605 pod ru\xc5\xa1evinami starega gradu zgradila novi dvorec Belo in razvaline starega gradu so dobile ime Pusta Bela. Ta rod je imel to posest do izumrtja leta 1730, nakar preide v kraljevsko upravo. Cesar Karel VI. Habsbur\xc5\xa1ki posest leta 1742 podari grofu Ladislavu  Erd\xc3\xb6dy Novomarof\xc5\xa1kemu. Leta 1763 so \xc5\xbeenske naslednice dru\xc5\xbeine Pethe\xc3\xb6 de Gerse  pri\xc4\x8dele spor, da jim je lastni\xc5\xa1tvo odvzeto protipravno, ker so njihovi predniki gospo\xc5\xa1\xc4\x8dino kupili in ne dobili v dar. Spor je trajal 54 let do leta 1817. Takrat je dedi\xc5\xa1\xc4\x8dina razdeljena med 15 plemi\xc5\xa1kih dru\xc5\xbein. Belo so dobile dru\xc5\xbeine Josipovi\xc4\x87, Lovin\xc4\x8di\xc4\x87 in Baraba\xc5\xa1, ki so leta 1858 posest prodale Metelu O\xc5\xbeegovi\xc4\x87u. V posesti te dru\xc5\xbeine ostane do konca druge svetovne vojne.'