b'\n_START_ARTICLE_\nGrad Podvin\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nGrad ali gra\xc5\xa1\xc4\x8dina (dvorec) se v zgodovinskih listinah prvi\xc4\x8d omenja leta 1311, kot \xc2\xbbTrurn Podwein\xc2\xab, ko so ga v dedni lasti imeli gospodje Podvinski (Podwein), ki so bili vazali grofov Ortenbur\xc5\xa1kih.  Zadnji iz rodu Sebald Podvinskih je umrl leta 1397 pri je\xc5\xbei. Leta 1399 je Friderik Ortenbur\xc5\xa1ki gra\xc5\xa1\xc4\x8dino in posest podelil v fevd pl. Lambergom iz gradu Kamen. Po izumrtju Ortenbur\xc5\xbeanov so leta 1418 grad in posest podedovali Celjski grofje, kot fevdalni gospodje gospodov Lambergov. Po izumrtju Celjskih leta 1456 pa so gradi\xc4\x8d in gospo\xc5\xa1\xc4\x8dino pridobili Habsbur\xc5\xbeani, ki so jo dajali v zajem in kon\xc4\x8dno prodali baronom Wagnom pl. Wagensber\xc5\xa1kim. Kasneje pride v posest Gallenfelsov, Mogajnerjev, za njimi pa rodbine Mally._NEWLINE_Leta 1870 je lastnik tega dvorca postal francoski knez Camille de Polignac, kateremu je slu\xc5\xbeil kot letna rezidenca njegove dru\xc5\xbeine. Le- ta pa je dvorec zapustila \xc5\xbee pred II. svetovno vojno leta 1939. Po koncu vojne leta 1946 je oblast posestvo z gradom nacionalizirala. V gra\xc5\xa1\xc4\x8dini je bila nekaj \xc4\x8dasa kmetijska \xc5\xa1ola, kasneje pa so jo preuredili v gostinski in celo nekaj \xc4\x8dasa v protokolarni objekt. Po osamosvojitvi in denacionalizaciji nasledniki kneza Camila de Polignaca, zadnjega lastnika gradu, vrnitve niso zahtevali, tako da je ostala gra\xc5\xa1\xc4\x8dina kot gostinski-turisti\xc4\x8dni objekt.'