b'\n_START_ARTICLE_\nTeheran\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nNajstarej\xc5\xa1a arheolo\xc5\xa1ka nahajali\xc5\xa1\xc4\x8da v okolici Teherana datirajo v mlaj\xc5\xa1o kameno dobo okoli 6000 pr. n. \xc5\xa1t., to pa pomeni da gre za enega najstarej\xc5\xa1ih iranskih mest skupaj s Suzo, Yazdom in Ekbatanom (Hamadanom) in da je bil naseljen tudi pred prihodom arijskih (indoiranskih) plemen. Eno teh nahajali\xc5\xa1\xc4\x8d je gri\xc4\x8d \xc4\x8ce\xc5\xa1me-Ali (Alijev vodnjak), na katerem je od 1eta 1934 do 1936, v sodelovanju Univerzitetnega muzeja Pennsylvanije in Bostonskega muzeja lepih umetnosti, izkopaval slavni arheolog Erich Friedrich Schmidt. \xc5\xa0tevilne najdbe predvsem lon\xc4\x8denine so danes razstavljene v muzejih Irana, Chicaga in Philadelphije. Ostala pomembna nahajali\xc5\xa1\xc4\x8da iz tega obdobja so \xc5\xa1e 3000 let stara trdnjava Gebri iz zgodnjega arijskega obdobja v sklopu katere je obstajalo tudi zoroastrsko pokopali\xc5\xa1\xc4\x8de ter Kajtarija in Darus severozahodno od dana\xc5\xa1njega mesta._NEWLINE_Pomembno zgodovinsko mesto na podro\xc4\x8dju sodobnega Teherana je bilo znano kot Raj, etimolo\xc5\xa1ko povezano s staro Perzijo kot Avestan, Ra\xe1\xb8\xa1\xc4\x81, Tora. Mesto je bilo glavno podro\xc4\x8dje iransko govore\xc4\x8dih Medijcev in Achaemenidov. Raj je bilo zelo pomembno mesto v medijskem in ahemenidskem obdobju iranske zgodovine. Nahajalo se je na pomembni poti, ki je povezovala Ekbatan (Hamadan) na zahodu in Tus (blizu Ma\xc5\xa1hada) na vzhodu, preko mesta so vodile vse karavane, ki so povezovale zahodni Iran in Mezopotamijo z vzhodom in Kitajsko, ter Arijo, Arahozijo in Indijo na jugovzhodu. Poleg tega je bilo mesto s potmi ob robnih delih pu\xc5\xa1\xc4\x8dave Da\xc5\xa1t-e Kavir povezano s Parsom na jugu, tri planinske poti preko Elbursa pa so ga povezovale s Kaspijskim jezerom na severu._NEWLINE_Raj je bil zoroastrsko sredi\xc5\xa1\xc4\x8de Medijskega cesarstva, o religioznem pomenu pa pri\xc4\x8dajo tudi potopisi arabskega zemljepisca Jakuta, ki skoraj 2000 let kasneje pi\xc5\xa1e, da je bilo mesto sede\xc5\xbe zoroastrskih sve\xc4\x8denikov Maga. Raj omenjajo tudi v ahemenidskih epigrafskih napisih perzijskega vladarja Dareja Velikega v Behistunu, kjer pi\xc5\xa1e kako je Darej leta 521. pr. n. \xc5\xa1t. poslal vojsko iz Raja na pomo\xc4\x8d o\xc4\x8detu Histaspu proti vstajnikom v vzhodni satrapiji Partiji. Okoli dve stoletji kasneje se je skozi Raj pred Aleksandrom umikal poslednji ahemenidski vladar Darej III. Kodoman. Helenisti\xc4\x8dni zgodovinar Duris iz Samosa je zapisal, da je mesto prizadel potres. Mesto je obnovil selevkidski vladar Selevk I. Nikator in ga za kratek \xc4\x8das imenoval Europos, v partskem obdobju je bil imenovan Arsakija in bil poletna prestolnica partskih vladarjev. Zemljepisec Izidor iz Haraksa pi\xc5\xa1e, da je bilo mesto najmo\xc4\x8dnej\xc5\xa1a trdnjava v vsej Mediji. Raj je naveden tudi v Bibliji stare zaveze o Tobiji in Juditi, kar pri\xc4\x8da o tem, da so \xc5\xbdidje morda naseljevali mesto v 7. stoletju pr. n. \xc5\xa1t._NEWLINE_V \xc4\x8dasu Sasanidov je bil Raj prestolnica iranske plemi\xc5\xa1ke rodbine Mihran iz katere prihaja Bahram \xc4\x8cobin (Bahr\xc4\x81m-e Tsch\xc5\xabb\xc4\xabn), general in uzurpator sasanidskega prestola koncem 6. stoletja. Zadnji sasanidski vladar Jezdegerd III. iz Raja je 641 leta izdal svoj zadnji razglas narodu preden je od\xc5\xa1el v Horasan, mesto pa prepustil \xc4\x8cobinovemu vnuku Sijavah\xc5\xa1i, ki je vodil neuspe\xc5\xa1no obrambo proti arabski invaziji. Mesto je bilo med obleganjem zru\xc5\xa1eno zaradi povra\xc4\x8dilnih ukrepov, nov namestnik Faruhan pa ga je dal kmalu obnoviti. \xc5\xbdensko sveti\xc5\xa1\xc4\x8de Bibi \xc5\xa0ahrban v modernem delu Teherana povezujejo z Jezdegerdovo h\xc4\x8derjo, ki je po tradiciji postala soproga Huseina ibn Alija, tretjega \xc5\xa1iitskega imama. Verjetno je bilo sveti\xc5\xa1\xc4\x8de v starem veku posve\xc4\x8deno zoroastrski boginji Anahiti, po prihodu islama pa spremenilo funkcijo._NEWLINE_V za\xc4\x8detku islamskega obdobja iranske zgodovine je bil Raj mesto \xc5\xa1tevilnih spopadov med lokalnimi Perzijci in arabskim kalifatom. Najbolj znana osebnost tega \xc4\x8dasa je Harun al-Ra\xc5\xa1id, abasidski kalif rojen leta 763 v Raju. Njegov razko\xc5\xa1ni dvor povezujejo z zgodbami iz \xc2\xbbTiso\xc4\x8d in ene no\xc4\x8di\xc2\xab. Kasneje so se bojevale tudi lokalne iranske dinastije med seboj, kon\xc4\x8dno pa so pri\xc5\xa1li Oguzi, ki so na Iranskem vi\xc5\xa1avju osnovali dinastije Seld\xc5\xbeukov. Najpomembnej\xc5\xa1i seld\xc5\xbeu\xc5\xa1ki vladar Togrul je Raj izbral za svojo prestolnico, po njegovi smrti pa so mu postavili 20-metarski stolp, ki je ohranjen do danes._NEWLINE_Po \xc5\xa1tevilnih zgodovinskih vzponih in padcih, je bil Rey poru\xc5\xa1en v letu 617 n.\xc5\xa1t.. Populacija Raya naj bi \xc5\xa1tela okoli 500.000 ljudi pred invazijo Mongolov._NEWLINE_Teheran je bil znan kot majhna vas \xc5\xbee v 9. stoletju. Bagdadski zgodovinar Al-Katib al-Bagdadi v svojih zapisih navaja, da je leta 874 ali 884 v palestinskem mestu Askal\xc4\x81nu umrl znanstvenik z imenom \xe1\xb8\xa4amm\xc4\x81d al-\xe1\xb9\xacehr\xc4\x81ni al-R\xc4\x81zi, katerega priimek ka\xc5\xbee na toponimsko poreklo. Najstarej\xc5\xa1i zapis v katerem je Teheran zapisan kot naselje je Farsname (Knjiga o Perziji), delo iranskega znanstvenika Ibn Balhija iz Horasana napisano med letoma 1108 in 1116. Podrobnej\xc5\xa1i opisi Teherana se pojavljajo v za\xc4\x8detku 13. stoletja v zapisih \xc5\xa1tevilnih popotnikov na Svilni cesti. Najpomembnej\xc5\xa1i med njimi je bil arabski zemljepisec Jakut al-Hamavi, ki sicer ni bil v Teheranu ampak leta 1220 v sosednjem Raju. Jakut opisuje Teheran kot ve\xc4\x8dji trg (arab. karijaton kabiraton), ki se sestoji iz dvanajst \xc4\x8detrti (arab. ma\xe1\xb8\xa5ala). Teheran je bil poznan po proizvodnji sadja in zelenjave, ter po trogloditskih naseljih na pobo\xc4\x8djih gora. Poljedelstvo je temeljilo na uporabi gnojil in namakanju s pomo\xc4\x8djo kanatov (posebnih vodnjakov, ki so poznani \xc5\xa1e danes)._NEWLINE_Preobrazba Teherana iz vasi v pomembno mesto je bila posledica uni\xc4\x8dujo\xc4\x8de mongolske invazije leta 1228, ko je bila ve\xc4\x8dina iranskih mest po\xc5\xa1kodovana. Hamd-Alah Mostavfi, zgodovinar in zemljepisec iz ilhanidskega \xc4\x8dasa, je okoli leta 1340 opisal Teheran kot va\xc5\xbeno mestece (perz. ka\xe1\xb9\xa3aba-je mo\xca\xbftabar).  V naslednjih nekaj sto letih je Teheran postal pomemben gospodarski center okoli\xc5\xa1ke regije. Ilhanidski zapisi iz let 1284 do 1294 govorijo o mestu koto \xc2\xbbTeheran pri Raju\xc2\xab._NEWLINE_Ruy Gonz\xc3\xa1les de Clavijo, veleposlanik \xc5\xa1panskega kralja Henrika III. Kastiljskega, je bil verjetno prvi Evropejec, ki je obiskal Teheran in se v njem ustavil v juliju 1404, medtem ko je potoval v Samarkand (zdaj v Uzbekistanu) glavno mesto Timurja, ki je Iranu vladal v tistem \xc4\x8dasu. V tem \xc4\x8dasu je bilo mesto Teheran neobzidano. V mestu je bila kraljevska pala\xc4\x8da in dve znameniti stavbi (v eni od njih je \xc5\xbeivel Timurjev ne\xc4\x8dak). Natan\xc4\x8dne meje timuridskega mesta v dana\xc5\xa1njem Teheranu se lahko rekonstruirajo zahvaljujo\xc4\x8d ohranjenosti imamzada (\xc5\xa1iitskih grobnic-sveti\xc5\xa1\xc4\x8d) in pokopali\xc5\xa1\xc4\x8da iz tega obdobja. Jugovzhodna meja Teherana je bila pribli\xc5\xbeno pri kupoli imamzade Sajeda Ismaila, zgrajena pred letom 1481 o \xc4\x8demer pri\xc4\x8da zapis na lesenih vratih mavzoleja (najstarej\xc5\xa1i o\xc4\x8duvan datum v mestu). Severozahodna meja je bila pri imamzadu Jahje, datira pred letom 1231, timuridska pala\xc4\x8da se je nahajala \xc5\xa1e bolj severozahodno, vendar pa \xc5\xa1e v okviru Teheranske utrdbe oziroma na mestu dana\xc5\xa1nje Golestanske pala\xc4\x8de. Skrajna jugozahodna to\xc4\x8dka je bila imamzad Sajeda Nasr al-Dina, ki je bila zgrajena v 15. stoletju, \xc4\x8detrta, to je jugovzhodna to\xc4\x8dka je pri Zaidovi imamzadi iz leta 1497, na kateri se danes nahaja teheranski bazar. Pribli\xc5\xbena povr\xc5\xa1ina timuridskega Teherana je zna\xc5\xa1ala en kvadratni kilometer,_NEWLINE_V letih 1755 in 1759 je zandijski vladar Karim-han naro\xc4\x8dil zgraditi pala\xc4\x8do in vladni urad, ki bi omogo\xc4\x8dil, da bi Teheran razglasil za svoje glavno mesto, vendar je kasneje preselil svojo vlado v \xc5\xa0iraz. Po njegovi smrti in dr\xc5\xbeavljanski vojni postane Teheran v lasti kad\xc5\xbearske dinastije. Muhamed-han zmagoslavno vkoraka v Teheran 12. marca 1786 in mesto razglasi za svojo novo prestolnico. Ob koncu 18. stoletja se mesto od \xc4\x8dasov Safavidov ni preve\xc4\x8d spremenilo. Francoski entomolog in potopisec Guillaume-Antoine Olivier opisuje Teheran iz leta 1797 kot mesto s 15.000 prebivalci in 3000 vojaki na povr\xc5\xa1ini 7,5\xc2\xa0km\xc2\xb2, od tega polovica predstavljajo zgradbe ostanek pa vrtovi, sadovnjaki in parki._NEWLINE_Pod vladavino Fateha Ali-\xc5\xa1aha (1797 \xe2\x80\x93 1834) se je mesto za\xc4\x8delo razvijati. Zgradil je \xc2\xbbStolpe vetra\xc2\xab\xc2\xa0(perz. Emarat-e Badgir) in \xc2\xbbMarmorni prestol\xc2\xab\xc2\xa0(perz. Taht-e Marmar), v okviru bazarja pa \xc2\xbb\xc5\xa0ahovo d\xc5\xbeamija\xc2\xab\xc2\xa0(perz. Masjed-e \xc5\xa1ah). Za\xc4\x8del je graditi zgradbe Negar Hane in Lalezar, ki pa jih ni dokon\xc4\x8dal. Njegov sin Muhamed-\xc5\xa1ah (1834 \xe2\x80\x93 1848) je nadaljeval z novimi gradnjami imamzad in d\xc5\xbeamij, in ostal v spominu kot prvi iranski vladar, ki je za\xc4\x8del \xc5\xa1iriti mesto izven njegovega obzidja. Leta 1868 je v znotraj teheranskega obzidja \xc5\xbeivelo 155.736 prebivalcev.  Najve\xc4\x8dje spremembe nastajajo v \xc4\x8dasu vladavine Nasrudin-\xc5\xa1aha (1848 \xe2\x80\x93 1896), ki je podrl obzidje in zgradil nove, ki so obsegale 19,2\xc2\xa0km in imele obliko nepravilnega oktagona, v mesto pa se je pri\xc5\xa1lo skozi dvanajst monumentalnih in enakomerno razporejenih mestnih vrat okra\xc5\xa1enih s keramiko. Nasrudin-\xc5\xa1ah je rekonstruiral \xc5\xa1tevilne teheranske zgradbe, zgradil nove kanate za oskrbo z vodo, poru\xc5\xa1il je stare \xc4\x8detrti zaradi izgradnje prometne mre\xc5\xbee \xc5\xa1irokih mestnih ulic in avenij. Bil je povezan s francoskim urbanistom Haussmannom, ki je isto\xc4\x8dasno vodil program obnove v Parizu. Ena od najve\xc4\x8djih gradenj je bila velika oro\xc5\xbearna (perz. Tuph\xc4\x81ne) dimenzij 275 x 137 m. Zadnja leta njegove vladavine, koncem 19. stoletja, se je Teheran razprostiral na povr\xc5\xa1ini od 18,25\xc2\xa0km\xc2\xb2 z bazarom kot sredi\xc5\xa1\xc4\x8dem mesta. V neposredni bli\xc5\xbeini sta se nahajali cesarska pala\xc4\x8da in zgradba sodi\xc5\xa1\xc4\x8da. V za\xc4\x8detku 20. stoletja je v mestu \xc5\xbeivelo okoli 250.000 ljudi, v glavnem izven obzidja._NEWLINE_V letih 1920 do 1930 je Rezo Shah Pahlavi mesto obnovil. Verjel je, da morajo biti starodavne zgradbe kot so pala\xc4\x8da Golestan, Takieh-ye Dowlat, trg Toopkhaneh, mestne utrdbe in stara trdnjava, del sodobnega mesta. Velik del zgodovinskih zgradb pa je bilo poru\xc5\xa1enih in na njihovem mestu zgrajene banke, policija in druge upravne zgradbe ter \xc5\xa1iroke ulice._NEWLINE_Med drugo svetovno vojno so v mesto vstopili sovjetski in britanski vojaki. Teheran je gostil  Teheransko konferenco leta 1943, ki so se je udele\xc5\xbeili amei\xc5\xa1ki predsednik Franklin D. Roosevelt, sovjetska premier Stalin in britanski premier Winston Churchill._NEWLINE_Pod vladavino \xc5\xa1aha Mohammad Reza Pahlavi se je Teheran spremenil v sodobno mesto, \xc5\xa1ah je imel mnogo ambicioznih projektov in zamislili za naslednja desetletja. Ve\xc4\x8dina teh projektov se je nadaljevala tudi po islamski revoluciji leta 1979, ko je urbanizacija dosegla svoj vrhunec, nova vlada pa za\xc4\x8dela \xc5\xa1tevilne nove projekte, kot na primer Borj-e Milad (Teheranski stolp)._NEWLINE_V \xc4\x8dasu iransko-ira\xc5\xa1ke vojne v letih 1980-88, je bil tar\xc4\x8da ponavljajo\xc4\x8dih raketnih in zra\xc4\x8dnih napadov.\n_START_SECTION_\nLega\n_START_PARAGRAPH_\nSredi\xc5\xa1\xc4\x8de Teherana in ve\xc4\x8dji del mesta se nahaja v ni\xc5\xbeinah, ki se od gorovja Elburs spu\xc5\xa1\xc4\x8dajo na jug pod kotom pribli\xc5\xbeno 13%, medtem ko se drugi deli mesta nahajajo ob vzno\xc5\xbeju gora na severu in jugu. Povpre\xc4\x8dna nadmorska vi\xc5\xa1ina mesta je 1200 m, vendar pa se lahko bistveno razlikuje glede na okro\xc5\xbeja. Starej\xc5\xa1i deli mesta, kot sta teheranska citadela in starodavni Raj na jugu mesta, se nahajajo na pribli\xc5\xbeno 1100 m nadmorske vi\xc5\xa1ine, medtem ko se novej\xc5\xa1i deli na severu, kot Trg Tad\xc5\xbeiri\xc5\xa1 in vzpenja\xc4\x8da na Darband nahajajo na 1.612 in 1.805 m. Najni\xc5\xbeje le\xc5\xbei Mednarodno letali\xc5\xa1\xc4\x8de Imam Homeini na skrajnem jugu, ki se nahaja na 1007 m in smu\xc4\x8di\xc5\xa1\xc4\x8da na vrhu To\xc4\x8dala s 3.933 m nadmorske vi\xc5\xa1ine._NEWLINE_Ustanovitev mesta je bila sprva omejena na dve ravninski obmo\xc4\x8dji: zgornja je iz prepustnega proda, ni\xc5\xbeja ali ju\xc5\xbenej\xc5\xa1a iz vodonepropustnih naplavin. Ti dve vrsti tal sta posledica premikanja pu\xc5\xa1\xc4\x8dave Da\xc5\xa1t-e Kavir in njene zemeljske plo\xc5\xa1\xc4\x8de proti pogorju Elburs in se odra\xc5\xbea v njihovem narivanju v severnih obmo\xc4\x8djih mesta. Ti geolo\xc5\xa1ki dejavniki ote\xc5\xbeujejo gradnjo tako drena\xc5\xbenih sistemov, kot tudi zgradbe na splo\xc5\xa1no. Tla v zgornjih delih mesta ob vzno\xc5\xbeju gora sestavljajo sedimentne kamnine iz zgornjega devona do oligocena, prevladujejo pa jurski apnenci preko granitnega podlage, kar omogo\xc4\x8da obmo\xc4\x8dje stabilno za gradnjo._NEWLINE_Mesto v o\xc5\xbejem smislu ni bogato z vodnimi viri in razen manj\xc5\xa1ih potokov, ki te\xc4\x8dejo izpod Elbursa ni ve\xc4\x8djih rek in jezer, mesto pa ni bogato niti s podtalnico. So pa v neposredni bli\xc5\xbeini mesta tri velike reke - Karad\xc5\xbe (40\xc2\xa0km zahodno), D\xc5\xbead\xc5\xbe-Rud (30\xc2\xa0km vzhodno) in Haraz (40\xc2\xa0km vzhodno) na katerih so zgradili jezove, ki so ustvarili tri velike vodne rezervoarje (Amir Kabir, Latjan in Lar), ki oskrbujejo mesto in okolico. Pribli\xc5\xbeno 50\xc2\xa0km vzhodno od mesta je najvi\xc5\xa1ja iranska gora Damavand (5621 m), kjer sneg vztraja do julija, drugi vrhovi pa so Palangardan (4375 m), \xc4\x8capakrov (4318 m) in Naz (4108 m). Mesto in njegova predmestja so leta 2001 zasedala povr\xc5\xa1ino okoli 86.500 hektarjev.\n_START_SECTION_\nPodnebje\n_START_PARAGRAPH_\nPodnebje je polsu\xc5\xa1no (stepsko) in celinsko in je razvr\xc5\xa1\xc4\x8deno z oznako BSK po K\xc3\xb6ppenski klasifikaciji. Na podnebje v mestu najbolj vpliva zavetje gora na severu in izpostavljenost pu\xc5\xa1\xc4\x8davi na jugovzhodu. Gore prepre\xc4\x8dujejo dotok de\xc5\xbeevnih oblakov iz Kaspijskega jezera, iz pu\xc5\xa1\xc4\x8davskega obmo\xc4\x8dja pa prihajajo vetrovi, ki prina\xc5\xa1ajo topel zrak in prah. Tretji pomemben dejavnik, ki vpliva na podnebje v Teheranu so cikloni, ki prihajajo iz zahoda in prina\xc5\xa1ajo hladen in vla\xc5\xbeen zrak._NEWLINE_Na splo\xc5\xa1no je podnebje v mestu treba opisati kot blago spomladi in jeseni, vro\xc4\x8de in suho poleti in mrzlo pozimi. Glede na razporeditev teheranskih urbanih obmo\xc4\x8dij, ki se raztezajo na desetine kilometrov dale\xc4\x8d in na vi\xc5\xa1insko razliko, se temperature zraka lahko zelo razlikujejo. Poletja so vro\xc4\x8da z zelo malo de\xc5\xbeja in nizko relativno vla\xc5\xbenostjo, no\xc4\x8di so hladne. Najve\xc4\x8d padavin se pojavlja v pozni jeseni in zgodaj spomladi, vendar je njihov skupni obseg majhen in zna\xc5\xa1a le 232,8\xc2\xa0mm na leto. Najtoplej\xc5\xa1i mesec v letu je julij s povpre\xc4\x8dno temperaturo 30,2\xc2\xa0\xc2\xb0C (najmanj 23,9\xc2\xa0\xc2\xb0C, absolutno maksimalno 43\xc2\xa0\xc2\xb0C), medtem ko je najhladnej\xc5\xa1i mesec januar s povpre\xc4\x8dno temperaturo 3,7\xc2\xa0\xc2\xb0C (srednji najvi\xc5\xa1ja 7,9\xc2\xa0\xc2\xb0C , absolutni minimum -15\xc2\xa0\xc2\xb0C). Lahko pa so vremenske razmere nepredvidljivo neprijetne. Izjemoma lahko pade tudi ve\xc4\x8d snega. Prevladujo\xc4\x8d veter piha iz zahoda s povpre\xc4\x8dno hitrostjo 5,5 vozlov, najmo\xc4\x8dnej\xc5\xa1i sunki vetra pa dosegajo 25 vozlov, predvsem v aprilu, maju in oktobru. Pono\xc4\x8di piha sve\xc5\xbe vetri\xc4\x8d s severa in gora.\n_START_SECTION_\nOkolje in naravne nesre\xc4\x8de\n_START_PARAGRAPH_\nNajve\xc4\x8dji okoljski problem s katerim se soo\xc4\x8da Teheran v zadnjih desetletjih je onesna\xc5\xbeenost zraka, ki je posledica gospodarskih, demografskih in geografskih dejavnikov. Mesto je obdano s \xc5\xa1tevilnimi industrijskimi conami in v njegovem o\xc5\xbejem obmo\xc4\x8dju se dnevno vozi okoli 3,5 milijona avtomobilov. Elburs prepre\xc4\x8duje dotok vla\xc5\xbenega zraka iz Kaspijskega jezera, ki bi omogo\xc4\x8dil padavine in s tem \xc4\x8di\xc5\xa1\xc4\x8denje smoga. Vlada si prizadeva za zmanj\xc5\xa1anje okoljskih te\xc5\xbeav, ki vklju\xc4\x8dujejo spodbude za prilagajanje vozil na stisnjen zemeljski plin, proizvodnjo sodobnih vozil, ki izpolnjujejo okoljske standarde in omejujejo porabo bencina v prometu z nadzorom in uvedbo posebnih prometnih obmo\xc4\x8dij in redno uporabo letal za brizganje vode v zraku._NEWLINE_Glede na to, da le\xc5\xbei pod pogorjem Elburs, ki je posledica trka arabske tektonske plo\xc5\xa1\xc4\x8de z Zagrosom in evrazijske tektonske plo\xc5\xa1\xc4\x8de, le\xc5\xbei Teheran na seizmi\xc4\x8dno nevarnem obmo\xc4\x8dju. Potresi se pojavljajo v ciklih pribli\xc5\xbeno na 150 let. Glede na to, da regija u\xc5\xbeiva relativen  seizmi\xc4\x8dni mir \xc5\xbee ve\xc4\x8d kot 175 let, strokovnjaki menijo, da obstaja velika verjetnost da bo v bli\xc5\xbenji prihodnosti velikih potres. \xc5\xa0ir\xc5\xa1e metropolitansko obmo\xc4\x8dje na osi vzhod-zahod potekajo tri glavne prelomne cone: severna poteka pod Elbursom in je redko poseljena, centralna se nahaja v zgornjem delu mesta, ki je dobro zgrajen in prelomna cona na skrajnem jugu. Ve\xc4\x8dina ogro\xc5\xbeenih urbanih obmo\xc4\x8dij je na jugu, kjer stojijo veliki nizi \xc5\xa1tirnadstropnih zgradb iz 1970-tih let. Glede na \xc5\xa1tudijo izdelano leta 2000, bi potencialni potres Mw = 7,2 lahko povzro\xc4\x8dil med 120.000 in 380.000 smrtnih \xc5\xbertev. Iranska vlada se je resno lotila te gro\xc5\xbenje in leta 2005 objavila na\xc4\x8drt obnove 200.000 pode\xc5\xbeelskih stavb. Leta 2010 je parlament razpravljal tudi o preselitvi glavnega mesta v Isfahan, \xc5\xa0ahrud ali Semnan. Istega leta je iranski predsednik Mahmud Ahmadined\xc5\xbead dejal, da ima Teheran pet milijonov ljudi ve\xc4\x8d od potrebnih za izpolnjevanje meje najvi\xc5\xa1jih varnostnih standardih, vrh iranska vojske pa je objavil, da je za\xc4\x8del preme\xc5\xa1\xc4\x8danje vse vojne industrije izven Teherana.\n_START_SECTION_\nDemografija\n_START_PARAGRAPH_\nV Teheranu po uradnih podatkih iz leta 2006 \xc5\xbeivi nekaj ve\xc4\x8d kot sedem milijonov ljudi ali okoli 10% prebivalcev Irana. V mestu v glavnem \xc5\xbeivijo Iranci, med katerimi se ve\xc4\x8dina identificira kot Perzijci, sledijo Azerbajd\xc5\xbeanci, Kurdi, Belud\xc5\xbei, Mazandarani, Gilaki, Talisi in drugi. Neiranske etni\xc4\x8dne manj\xc5\xa1ine v mestu so Armenci, Ajsori, Turkmeni, \xc5\xbdidje in Arabci. Do 19. stoletja so bili ve\xc4\x8dina prebivalcev Teherana Mazandarani, vendar je vodilna perzij\xc5\xa1\xc4\x8dina z drugimi iranskimi jeziki privedla do nastanka novega, tako imenovanega \xc2\xbbteheranskega nare\xc4\x8dja\xc2\xab. Glede na \xc5\xa1tudijo iz leta 2010, ki jo je izvedla Teheranska univerza, je bilo 63% prebivalcev mesta rojeno v Teheranu, 98\xc2\xa0% pozna perzij\xc5\xa1\xc4\x8dino, 67% se imajo za Perzijce in 13\xc2\xa0% vseh govori enega od evropskih jezikov. Po podatkih Nacionalnega statisti\xc4\x8dnega in\xc5\xa1tituta iz leta 2006, je bila v provinci Teheran sklenjena ve\xc4\x8dina porok v Iranu (114.900 ali 14,8\xc2\xa0%), je pa tudi najve\xc4\x8d registriranih razvez (24.667 ali 26,2\xc2\xa0%), od katerih jih je 96\xc2\xa0% v urbanem delu Teherana.\n_START_SECTION_\n\xc5\xa0tevilo prebivalcev\n_START_PARAGRAPH_\nV zgodnjem srednjem veku je bil Teheran majhna vasica, ki je \xc5\xa1tela od nekaj sto do nekaj tiso\xc4\x8d ljudi. Najstarej\xc5\xa1a ocena prebivalstva Teherana je omenjena v evropskih potopisih: Sir Thomas Herbert leta 1627 ocenjuje, da se je populacija gibala med 15 in 20 000, leta 1797 ali stoletje in pol pozneje entomolog Guillaume - Antoine Olivier omenja podobne \xc5\xa1tevilke: 15.000 prebivalcev in 3.000 vojakov. V poznem 19. stoletju, v \xc4\x8dasu kad\xc5\xbearske dinastije, Teheran kot prestolnica \xc5\xa1teje okoli 160.000 ljudi, v za\xc4\x8detku vladavine \xc5\xa1aha Reze v poznih 1920 pa presega 250.000. Sredi 20. stoletja so dosegli milijon._NEWLINE_Prvi uradni popis prebivalcev je bil izveden leta 1956 in na\xc5\xa1teli so 1.512.082 prebivalcev. Najve\xc4\x8dja rast prebivalstva je bila ugotovljena med letoma 1932 in 1956, ko se je prebivalstvo po\xc5\xa1esterilo, v naslednjih desetletjih pa pove\xc4\x8devalo v povpre\xc4\x8dju 5\xc2\xa0% letno. Rast med letoma 1960 in 1970 je bila v upadanju, v za\xc4\x8detku leta 1980 pa do\xc5\xbeivela splo\xc5\xa1no demografsko eksplozijo in to na osebno pobudo Homeinija, nakar se je do leta 1990 po\xc4\x8dasi stabilizirala. K temu so doprinesli \xc5\xa1tevilni vladni ukrepi in spodbude za na\xc4\x8drtovanje dru\xc5\xbeine in kontracepcija. Rast je leta 2000 padla na 1,1\xc2\xa0%, kar je podobno kot v zahodnem svetu in ozna\xc4\x8duje konec iranske demografske tranzicije. Zadnji popis iz leta 2006 govori o 7.088.287 prebivalcih, po najnovej\xc5\xa1ih neuradnih ocenah iz leta 2012 pa ima Teheran ve\xc4\x8d kot osem milijonov ljudi, metropolitanska regija pa okoli 12 milijonov.\n_START_SECTION_\nLokalna oblast\n_START_PARAGRAPH_\nNa \xc4\x8delu Teherana je demokrati\xc4\x8dno izvoljen svet, ki ga sestavlja 15 \xc4\x8dlanov, ki so odgovorni za volitve \xc5\xbeupanov, upravljanje mesta in prora\xc4\x8dun. Od leta 2005 je \xc5\xbeupan Mohammed Bager Galibaf, Kurd iz Khorasana. \xc5\xbdupan ob pomo\xc4\x8di odbora, sestavljenega iz osem svetnikov, imenuje upravna telesa v skladu z vsakokratnim organigramom.\n_START_SECTION_\nVlada Irana\n_START_PARAGRAPH_\nTeheran je kot glavno mesto Irana tudi sede\xc5\xbe vseh glavnih dr\xc5\xbeavnih institucij, vklju\xc4\x8dno parlamenta (perz. Mad\xc5\xbelis), sveta varuhov, vrhovnega sodi\xc5\xa1\xc4\x8da in urada predsednika in vrhovnega voditelja. Uradni sede\xc5\xbe Skup\xc5\xa1\xc4\x8dine izvedencev je v Qomu, sestanke pa imajo pogosto tudi v Ma\xc5\xa1hadu in Teheranu.\n_START_SECTION_\nVoja\xc5\xa1ki objekti\n_START_PARAGRAPH_\nTeheran je sede\xc5\xbe iranskega ministrstva za obrambo in Vrhovnega \xc5\xa1taba vseh vej oboro\xc5\xbeenih sil, vklju\xc4\x8dno z redno vojsko (Artes), elitno vojsko (Pasdaran) in paravoja\xc5\xa1ko enoto (Basid\xc5\xbe). V mestu je prav tako pomembna voja\xc5\xa1ka akademija. Od rodov redne vojske se v mestu nahaja 18. oklepna divizija, 30. pehotna divizija, 23. divizija posebnih enot, 55. padalska divizija, 351 brigada protizra\xc4\x8dne obrambe in 75 brigada za logistiko. Iransko vojno letalstvo ima v Teheranu tri letalske baze: Do\xc5\xa1an-Tape na vzhodu mesta, Mehrabad na jugozahodu in Kale-Morgi, ki je pomo\xc5\xbena baza Do\xc5\xa1an-Tapu._NEWLINE_Med najpomembnej\xc5\xa1e voja\xc5\xa1ko - industrijske obrate v Teheranu sodijo industrijske skupine  Hemat, Sanam in Abadaj, ki proizvajajo iranske balisti\xc4\x8dke rakete. Zaradi potresne napovedi o znatni verjetnosti uni\xc4\x8dujo\xc4\x8dih potresov v bli\xc5\xbenji prihodnosti, so oboro\xc5\xbeene sile Irana v letu 2010 za\xc4\x8dele seliti voja\xc5\xa1ko industrijo izven mesta.\n_START_SECTION_\nGospodarstvo\n_START_PARAGRAPH_\nPreden je Teheran postal glavno mesto konec 18. stoletja, je bilo njegovo gospodarstvo usmerjeno predvsem v kmetijstvo, medtem ko so nekdanja glavna mesta kot Isfahan, \xc5\xa0iraz, Tabriz in Ma\xc5\xa1had u\xc5\xbeivala privilegiran ekonomski polo\xc5\xbeaj zaradi pobiranja davkov po vsem Iranu. Odkritje velikih nahajali\xc5\xa1\xc4\x8d nafte v za\xc4\x8detku 20. stoletja je drasti\xc4\x8dno spremenilo gospodarske temelje v dr\xc5\xbeavi in generalni poudarek Teherana je postala industrializacija, ki je spremenila sadovnjake in parke v velika industrijska in stanovanjska obmo\xc4\x8dja. Vendar pa na osrednjem bazarju, kot glavnem trgu mesta, \xc5\xa1e naprej prevladuje trgovina s potro\xc5\xa1ni\xc5\xa1kim blagom._NEWLINE_Teheran je danes dale\xc4\x8d najpomembnej\xc5\xa1i gospodarski center Irana, v katerem prevladuje ve\xc4\x8dina podro\xc4\x8djih (industrija, finance, storitve, zdravstvo, informacijska tehnologija, energetika, itd) z izjemo kmetijstva, ki je omejeno na pode\xc5\xbeelje in turizem. Po ocenah iz leta 2008, je bilo v Teheranu 30% delavcev javnega sektorja in 45% v velikih industrijskih podjetjih. Ve\xc4\x8dji slumi v Teheranu niso nikoli obstajali, saj je le 1,7\xc2\xa0% hi\xc5\xa1 zgrajenih iz nekakovostnih materialov, 97,9\xc2\xa0% vseh domov je povezanih z elektriko in 95% ima vodovod._NEWLINE_Mesto je sede\xc5\xbe iranskega ban\xc4\x8dnega sistema, ki je sestavljen iz centralne banke (Markazi), ki izdaja valuto in nadzoruje vse dr\xc5\xbeavne in zasebne banke. Ve\xc4\x8dje poslovne banke s sede\xc5\xbeem v Teheranu ima svoje podru\xc5\xbenice tudi po vsej dr\xc5\xbeavi. Obstajata dve razvojni banki ali stanovanjski banki, ki sta specializirani za stanovanjske hipoteke. Vlada je za\xc4\x8dela privatizacijo ban\xc4\x8dnega sistema v letu 2001, ko sta bili izdani dovoljenji za odprtje dveh zasebnih bank. Vodilne zavarovalnice v Teheranu in Iranu so "Iransko zavarovalno zdru\xc5\xbeenje", "Azija zavarovanja", "Elburs zavarovanja" in "Dana zavarovanje". Od leta 2010 na teheranski borzi z delnicami trguje ve\xc4\x8d kot 330 registriranih podjetij v skupni vrednosti v pribli\xc5\xbeno 100 milijard EUR (leto 2011). Iran po mnenju strokovnjakov ponuja veliko prilo\xc5\xbenosti za nalo\xc5\xbebe, zlasti na teheranski borzi.\n_START_SECTION_\nIndustrija\n_START_PARAGRAPH_\nNajpomembnej\xc5\xa1i iranski industrijski izdelki so danes petrokemi\xc4\x8dni, jeklo in baker, motorna vozila, elektronika, gospodinjski aparati, farmacevtski izdelki, tekstil, hrana, papir, guma, cement in gradbeni materiali, telekomunikacijska oprema, voja\xc5\xa1ki proizvodi in industrijski stroji. Ocenjujejo, da ve\xc4\x8d kot 50% vseh iranskih industrijskih proizvodov prihaja iz Teherana, v katerem se je leta 1999 nahajalo 5204 velikih industrijskih obratov. Blizu Raja na jugu je glavna rafinerija in tovarne gradbenih materialov, medtem ko se druge industrijske cone nahajajo ob avtocesti med Teheranom in Karad\xc5\xbeo na zahodu.\n_START_SECTION_\nOsebni promet\n_START_PARAGRAPH_\nUporaba osebnih motornih vozil je najpogostej\xc5\xa1a oblika prevoza v Teheranu zaradi mre\xc5\xbee kakovostnih cest, nizke cene goriva in visoke ravni proizvodnje v doma\xc4\x8di avtomobilski industriji. Do za\xc4\x8detka 21. stoletja je bil na ulicah Teherana in v Iranu najpogostej\xc5\xa1i model avtomobila Paykan (perzijsko: \xd9\xbe\xd9\x8a\xda\xa9\xd8\xa7\xd9\x86\xe2\x80\x8e Arrow), lokalni izdelek zasnovan po francoskem Peugeot 504. V letu 2000 je dominiral Samand, nov iranski dr\xc5\xbeavni avto, ki jih letno proizvedejo ve\xc4\x8d sto tiso\xc4\x8d. Za Samandom so najpogostej\xc5\xa1i drugi doma\xc4\x8d model Saipa in modeli tujih proizvajalcev kot so Peugeot, Renault, Mercedes, Suzuki in Kia Motors (uvo\xc5\xbeeni in lokalni licen\xc4\x8dni proizvodi). Kljub sodobnemu avtomobilskemu parku so glavni okoljski in varnostni problem v Teheranu zastarela motorna kolesa in kolesa z motorjem, ki povzro\xc4\x8dajo 25-30% onesna\xc5\xbeevanja zraka, hrup in 50% 40-45\xc2\xa0% vseh prometnih nesre\xc4\x8d. Kot vsa velika svetovna mesta, ima Teheran te\xc5\xbeave s prometnimi zastoji, saj je svojo mre\xc5\xbeo cest zasnoval za 700.000 vozil, medtem ko ocene ka\xc5\xbeejo, da jih je danes na ulicah pribli\xc5\xbeno 3,5 milijona. Da bi se izognili zastojem v centru mesta, kot tudi zmanj\xc5\xa1ali onesna\xc5\xbeenje zraka, je vlada razdelila Teheran na tri cone: kjer je edini javni prevoz ali obmo\xc4\x8dje z omejenim dostopom in popolnoma odprte cone. Na osnovi rezultatov pretoka prometa, zmanj\xc5\xa1anja onesna\xc5\xbeevanja in pove\xc4\x8danja varnosti pe\xc5\xa1cev in kolesarjev, je Teheran leta 2011 v Washingtonu osvojil mednarodno \xc2\xbbnagrado za trajnostni razvoj prometa\xc2\xab\xc2\xa0(angl. Sustainable Transport Award), ki jo podeljuje ameri\xc5\xa1ki In\xc5\xa1titut za promet in razvojne programe (ITDP), s sede\xc5\xbeem v New Yorku.\n_START_SECTION_\nJavni promet\n_START_PARAGRAPH_\nJavni prevoz je v Teheranu zelo razvit in kakovosten in je sestavljen iz podzemne \xc5\xbeeleznice, avtobusnih rednih in hitrih linij, na tiso\xc4\x8de taksijev in \xc5\xbei\xc4\x8dnic v severnih delih mesta. Zgodovina sodobnega urbanega javnega omre\xc5\xbeja se za\xc4\x8dne v poznem 19. stoletju, ko je mesto dobilo prvi vlak in tramvaj. Leta 1883 je med Teheranom in primestnim Rajem, s pomo\xc4\x8djo francoskih in belgijskih in\xc5\xbeenirjev, v promet spu\xc5\xa1\xc4\x8den prvi parni vlak znan kot Dudi. Linija se je obdr\xc5\xbeala do leta 1951. Teheran je dobil prvi tramvaj s konjsko vprego leta 1880. Sredi 20. stoletja je bila stagnacija javne \xc5\xbeelezni\xc5\xa1ke mre\xc5\xbee v mestih in razvoj avtobusne mre\xc5\xbee, kar je bila posledica vzpona naftne industrije in ugodnih cen goriva. Veliki prometni zama\xc5\xa1ki, ki so upo\xc4\x8dasnili cestni promet, so povzro\xc4\x8dili v letu 2007 odprtje hitre avtobusne linije (angl. Bus rapid transit - BRT). Skupna dol\xc5\xbeina linije je 100\xc2\xa0km in povezuje vse va\xc5\xbene ceste v Teheranu in jih uporablja vsak dan 1,8 milijona potnikov. Poleg rednih avtobusov in BRT, v Teheranu od leta 1992 deluje na petih progah 65 trolejbusov znamke \xc5\xa0koda. V mestu deluje ena dr\xc5\xbeavna in ve\xc4\x8d zasebni taksi slu\xc5\xbeb s floto ve\xc4\x8d tiso\xc4\x8d avtomobilov - dr\xc5\xbeavni so rumeni, zasebni zeleni, beli in drugih barv._NEWLINE_Vzpenja\xc4\x8de in \xc5\xbei\xc4\x8dnice se nahajajo ob vzno\xc5\xbeju pobo\xc4\x8dja To\xc4\x8dala in povezujejo mesto s hoteli in letovi\xc5\xa1\xc4\x8di na Elbursu. Med njimi je najbolj pomembno in znamenito To\xc4\x8dalsko dvigalo, ki deluje od leta 1978 in preko \xc5\xa1est ve\xc4\x8djih in osem manj\xc5\xa1ih postaj povezuje teheransko \xc4\x8detrt Velend\xc5\xbeak (1900 m nmv) s smu\xc4\x8di\xc5\xa1\xc4\x8dem To\xc4\x8dal (3740 m nadmorske vi\xc5\xa1ine). Glede na nadmorsko vi\xc5\xa1ino in dol\xc5\xbeino 7.500 m se uvr\xc5\xa1\xc4\x8da med najvi\xc5\xa1je in najdalj\xc5\xa1e na svetu._NEWLINE_Razlikovanje po spolu v javnem prevozu v Teheranu ni izra\xc5\xbeeno, vendar pa obstajajo tudi taki samo za \xc5\xbeenske (npr. \xc5\xbeenski vagon na podzemni \xc5\xbeeleznici, taksiji z \xc5\xbeenskim voznikom, lo\xc4\x8deni deli zgibnih avtobusov, itd.). Leta 2011 so v enem od teheranskih naselij v promet spustili prvo javno kolesarsko pot._NEWLINE_Projekt podzemne \xc5\xbeeleznice se je v Teheranu za\xc4\x8del leta 1971, ko je francoska dru\xc5\xbeba SOFRETU pripravljala \xc5\xa1tudije, izvedene na socialno - gospodarskih in prometnih zna\xc4\x8dilnostih mesta in \xc5\xa1tiri leta kasneje predlagala plan Teheranskega metroja s sedmimi \xc5\xbeelezni\xc5\xa1kimi progami. Gradnja se je za\xc4\x8dela leta 1976, vendar je bil projekt prekinjen ob izbruhu vojne med Iranom in Irakom (1980 - 1988), ko so francoski strokovnjaki zapustili Iran. Dela so se nadaljevala v letu 1986 pod vodstvom lokalnih in\xc5\xbeenirjev, zaradi nujne potrebe po posodobitvi javnega prometnega omre\xc5\xbeja v mestu, ki se je du\xc5\xa1ilo zaradi velike urbanizacije. Za prednostne linije so bile izbrane prva, druga in peta. Leta 1999 je bila predana prometu linija \xc5\xa1t. 5 sestavljena iz primestne \xc5\xbeeleznice Teheran-Karad\xc5\xbea in metroja skupne dol\xc5\xbeine 41,5\xc2\xa0km, v naslednjih dveh letih pa sta z obratovanjem za\xc4\x8deli linija \xc5\xa1t. 2 (od centra proti zahodu dolga 20,4\xc2\xa0km) in \xc5\xa1t. 1 (iz sredi\xc5\xa1\xc4\x8da na jug dolga 28,1\xc2\xa0km). V naslednjih desetih letih so proge dopolnili z raz\xc5\xa1iritvijo v obe smeri in namestitvi dodatnih postajali\xc5\xa1\xc4\x8d in za\xc4\x8deli z gradnjo dveh novih linij. Prva med njimi je popolna linija \xc5\xa1t. 4. (iz mesta na vzhod), odprta leta 2007. Proga \xc5\xa1t. 3, ki povezuje letali\xc5\xa1\xc4\x8de Imam Homeini International Airport bo dolga 35\xc2\xa0km in bo kon\xc4\x8dana leta 2013. Nekatere nove linije so v gradnji.\n_START_SECTION_\nGlavne mestne prometnice\n_START_PARAGRAPH_\nMestne prometnice v Teheranu se okvirno delijo na mestne avtoceste in ostale ceste. Leta 2007 je zna\xc5\xa1ala skupna dol\xc5\xbeina avtocest okoli 280\xc2\xa0km z dodatnimi 180\xc2\xa0km razcepov in priklju\xc4\x8dkov, v gradnji jih je bilo \xc5\xa1e 130\xc2\xa0km s 120\xc2\xa0km razcepov. Mre\xc5\xbea avtocest je oblikovana podobno kot v Los Angelesu in sestoji iz polprstana (Azadegan-Basid\xc5\xbe) dol\xc5\xbeine 32\xc2\xa0km in omejuje mesto na jugu in nepravilnega ortogonalnega rastra prometnic, ki se raztezajo v smereh sever-jug in vzhod-zahod. Na avtocestah je tudi nekaj velikih dvosmernih mostov in predorov s tremi prometnimi pasovi. Najdalj\xc5\xa1i kabelski mostovi so Vali Asr \xc4\x8camran (250 m), Abri\xc5\xa1am (132 m) in D\xc5\xbeavadije (126 m), predori pa Resalat (1980 m), Tohid (2100 m), Amir Kabir (2430 m) in Nijaje\xc5\xa1 (3600 m). Teheranske mestne avtoceste se povezujejo z medmestnimi avtocestami._NEWLINE_Ostale glavne prometnice so avenije Azadi, Engelab in Damavand, ki se raztezajo v smeri zahod\xe2\x80\x93vzhod in Vali Asr, ki povezuje sever in jug Teherana. Ob Aveniji Vali Asr stojijo \xc5\xa1tevilne presti\xc5\xbene \xc4\x8detrti, finan\xc4\x8dne institucije, veleposlani\xc5\xa1tva, drage restavracije, trgovine in druge ustanove. V\xc4\x8dasih je nosila ime dinastije Pahlavi, po revoluciji leta 1980 so jo preimenovali po premieru Mosadeku, dana\xc5\xa1nje ime Vali Asr (perz. \xd9\x88\xd9\x84\xdb\x8c \xd8\xb9\xd8\xb5\xd8\xb1; \xc2\xbbU\xc4\x8ditelj \xc4\x8dasa\xc2\xab) implicira na dvanajstega \xc5\xa1iitskega imama. Avenija s 17,3\xc2\xa0km predstavlja eno najdalj\xc5\xa1ih ulic svetu, razlika v nadmorski vi\xc5\xa1ini njenih skrajnih to\xc4\x8dk zna\xc5\xa1a okoli 500 metrov. Zaradi varnosti je nad teheranskimi cestami na stotine nadvozov na pe\xc5\xa1ce s pomi\xc4\x8dnimi stopnicami._NEWLINE_Razen izjemne kvalitete, je teheranska prometna infrastruktura zanimiva tudi iz umetni\xc5\xa1kega in krajinskega oblikovanja, nadvozi so okra\xc5\xa1eni z mozaiki in freskami in zelene povr\xc5\xa1ine s potoki, ki te\xc4\x8dejo ob prometnicah. Nekatere glavne teheranske prometnice so poimenovane po znanih osebnostih: francoskem filozofu Henryju Corbinu, angle\xc5\xa1kem zgodovinarju Edwardu Brownu, indijskem politiku Mahatmu Gandhiju, ustanovitelju Pakistana Mohamedu Alija D\xc5\xbeenahu, dr\xc5\xbeavniku Konga Patricu Lumumba, je irskem aktivistu Bobbyju Sandsu, ju\xc5\xbenoameri\xc5\xa1kemu vojskovodji Simonu Bolivarju in drugimi.\n_START_SECTION_\nKultura\n_START_PARAGRAPH_\nTeheran je najve\xc4\x8dje in najpomembnej\xc5\xa1e znanstveno in izobra\xc5\xbeevalno sredi\xc5\xa1\xc4\x8de v Iranu, dr\xc5\xbeave, kjer je izobra\xc5\xbeevanje tradicionalno velika kulturna vrednota in ki ima od konca leta 2000 najvi\xc5\xa1jo znanstveno in tehnolo\xc5\xa1ko rast v svetu. Po podatkih iz leta 2005 je v Teheranu delovalo skupaj 5.175 osnovnih in srednjih \xc5\xa1ol, od katerih je 3.041 dr\xc5\xbeavnih (s 31.968 razredov in 1.106.352 u\xc4\x8dencev in dijakov ) in 2.129 zasebnih (s 31.966 razredov in 172.385 u\xc4\x8dencev). Ve\xc4\x8dina teh u\xc4\x8dencev je v osnovnih \xc5\xa1olah, \xc4\x8deprav se dele\xc5\xbe v srednjih \xc5\xa1olah hitro ve\xc4\x8da, zaradi velikega naravnega prirastka prebivalstva v poznih 1980-ih in hitre stabilizacije na za\xc4\x8detku leta 1990._NEWLINE_V vsej dr\xc5\xbeavi je pismenost 95% mladih mo\xc5\xa1kih in 90% mladih \xc5\xbeensk, medtem ko je v Teheranu vi\xc5\xa1ja kot drugod po dr\xc5\xbeavi._NEWLINE_V Teheranu je aktivnih 50 ve\xc4\x8djih univerz, \xc4\x8de pa \xc5\xa1tejemo \xc5\xa1e visoke \xc5\xa1ole, akademije in razne in\xc5\xa1titute, \xc5\xa1tevilka presega 300 visoko\xc5\xa1olskih ustanov. Znotraj teh znanstvenih institucij delujejo tudi nekateri izmed pogonov iranskega jedrskega programa, vklju\xc4\x8dno s tovarno v Kalaji za proizvodne centrifug za obogatitev urana in raziskovalni jedrski reaktor zgrajen \xc5\xbee leta 1967.\n_START_SECTION_\nUniverze\n_START_PARAGRAPH_\nZgodovina sodobnega iranskega visokega \xc5\xa1olstva se za\xc4\x8dne v sredini 19. stoletja, ko je Amir Kabir, premier v slu\xc5\xbebi kad\xc5\xbearskega vladarja Nasrudin \xc5\xa1aha, odprl v Teheranu Hi\xc5\xa1o znanosti (perz. \xd8\xaf\xd8\xa7\xd8\xb1\xd8\xa7\xd9\x84\xd9\x81\xd9\x86\xd9\x88\xd9\x86\xc2\xa0; Dar al - Fonun), v kateri so bili oddelki tehnika, medicina, umetnost vojne ter naravoslovne in dru\xc5\xbeboslovne vede. Ta institucija je delovala desetletja in vklju\xc4\x8devala \xc5\xa1tevilne francoske, ameri\xc5\xa1ke in nem\xc5\xa1ke priznane profesorje, po letu 1934 pa se njeni odseki skupaj z medresami za\xc4\x8dnejo zdru\xc5\xbeevati v novo ustanovljeno Teheransko univerzo. S pove\xc4\x8danje \xc5\xa1tevila \xc5\xa1tudentov in razvojem izobra\xc5\xbeevalne organizacije, se je univerza razdelila na ve\xc4\x8d fakultet, med katerimi so bile najpomembnej\xc5\xa1e agronomska, umetni\xc5\xa1ka, pravna, medicinska in humanisti\xc4\x8dna, nekatere od njih pa so za\xc4\x8dele delovati samostojno. Prva \xc5\xbeenska je bila sprejeta na univerzo leta 1937, le tri leta po ustanovitvi. Teheranska univerza je najstarej\xc5\xa1a in najpresti\xc5\xbenej\xc5\xa1a v Iranu, njen sede\xc5\xbe se nahaja v centru mesta in pokriva celotno sosesko. Med glavnimi arhitekti stavbe je bil tudi Mohsen al - Faruqi, o\xc4\x8de iranske modernisti\xc4\x8dne arhitekture. Ta univerza zdaj ponuja 111 dodiplomskih, 177 magistrskih in 156 doktorskih programov pribli\xc5\xbeno 40.000 \xc5\xa1tudenti. V sredi\xc5\xa1\xc4\x8du kampusa je odprta mo\xc5\xa1eja, ki jo ob posebnih prilo\xc5\xbenostih obiskuje Iranski vrhovni voditelj Alija Hamenej. Teheranska univerza ima tudi velik politi\xc4\x8dni pomen, saj je bila vir vseh ve\xc4\x8djih iranskih protestov (1978, 1999, 2003, 2009), vklju\xc4\x8dno z iransko revolucijo leta 1979._NEWLINE_Poleg Teheranske univerze so v mestu \xc5\xa1tevilne druge univerze za razli\xc4\x8dne \xc5\xa1tudije: Alame Tabatabai (ustanovljena 1956), \xc5\xa0ahid Behe\xc5\xa1ti (1960), Alzahra (1964), Tarbiat Moalem (1967), \xc5\xa0ahid Rad\xc5\xbeae (1980), Imam Sadek, Tarbiat Modares, Islamska svobodna univerza (1982), Imam Hosein (1986), Pajam Nur (1988), Imam Reza (1989), Univerze znanosti in kulture (1993), \xc5\xa0ahed  (1997) in Iranska mednarodna univerza (2002). Najve\xc4\x8dja med njimi je Islamska svobodna univerza (perz. \xd8\xaf\xd8\xa7\xd9\x86\xd8\xb4\xda\xaf\xd8\xa7\xd9\x87 \xd8\xa2\xd8\xb2\xd8\xa7\xd8\xaf \xd8\xa7\xd8\xb3\xd9\x84\xd8\xa7\xd9\x85\xdb\x8c\xc2\xa0; D\xc4\x81ne\xc5\xa1g\xc4\x81h - e Azadi - e Islami), ki ima pet kompleksov s splo\xc5\xa1nimi oddelki na razli\xc4\x8dnih lokacijah po mestu, dva specializirana kompleksa za medicino in znanost in raziskave. Razen v Teheranu, ima ta univerza svoje podru\xc5\xbenice v vseh ve\xc4\x8djih iranskih mestih in v tujini (Velika Britanija, Libanon, Zdru\xc5\xbeeni arabski emirati, Armenija) in je z 1,5 milijona \xc5\xa1tudentov tretja najve\xc4\x8dja univerza na svetu in najve\xc4\x8dja v zasebni lasti. Njen prora\xc4\x8dun v vi\xc5\xa1ini 25 milijard ameri\xc5\xa1kih dolarjev na leto je na nivoju ameri\xc5\xa1kega Harvarda._NEWLINE_Med najbolj specializiranimi univerzami so medicinske in tehnolo\xc5\xa1ke. Med najve\xc4\x8djimi medicinskimi univerzami so Bakijatalah, \xc5\xa0ahid Behe\xc5\xa1ti, Vojno-medicinska univerza in Teheranska univerza medicinskih znanosti, ki je bila ustanovljena z lo\xc4\x8ditvijo od Teheranske univerze. Najpomembnej\xc5\xa1e tehnolo\xc5\xa1ke univerze so Amir Kabir, K.N. Tusi, Malek - A\xc5\xa1tar, Splo\xc5\xa1na tehnolo\xc5\xa1ka univerza, Teheranska univerza uporabnih znanosti in tehnologije, Univerza letalskega in\xc5\xbeenirstva \xc5\xa0ahid Satari, Iranska univerza za znanost in tehnologijo in Tehnolo\xc5\xa1ka univerza \xc5\xa0arif. Slednja po zahodnih ocenah velja za eno izmed najbolj\xc5\xa1ih tehnolo\xc5\xa1kih univerz na svetu, njeni \xc5\xa1tudentje so znani po doseganju rekordnih rezultatov na podiplomskih \xc5\xa1olah presti\xc5\xbenih ameri\xc5\xa1kih univerz, kot je Stanford. Posebni visoko\xc5\xa1olski zavodi v Teheranu so \xc5\xa1e Umetni\xc5\xa1ka akademija, islamske verske institucije, kot so Univerza islamskih sekt in Teheranska fakulteta hadis in policijska in voja\xc5\xa1ka akademija.\n_START_SECTION_\nKnji\xc5\xbenice\n_START_PARAGRAPH_\nVe\xc4\x8dina knji\xc5\xbenic se nahaja v \xc5\xa1tevilnih univerzitetnih kompleksih in na njihovih fakultetah, medtem ko v mestu obstaja 20 velikih javnih knji\xc5\xbenic. Med njimi je najve\xc4\x8dja Iranska dr\xc5\xbeavna knji\xc5\xbenica, katere zgodovina sega v sredino 19. stoletja in sovpada s staro iransko knji\xc5\xbenico v Hi\xc5\xa1i znanosti (Dar al- Fonun). Leta 1934 se je z odobritvijo iranskega ministra za znanost, za\xc4\x8dela gradnja prve Nacionalne knji\xc5\xbenice, ki jo je zasnoval francoski arhitekt Andr\xc3\xa9 Godard. Po kon\xc4\x8dani gradnji leta 1937 je bila velika 3500 m\xc2\xb2 in je vsebovala okoli 40.000 enot. Imenovali so jo po Ferdusiju, o\xc4\x8detu Perzijske literature. Danes je sede\xc5\xbe Nacionalne knji\xc5\xbenice v severnem delu Teherana v kompleksu velikem 90.000 m\xc2\xb2, kjer se hrani sedem milijonov enot. Kompleks je razdeljen na pet dvoran, namenjenih znanstvenim podro\xc4\x8djem humanistike, dru\xc5\xbeboslovja, pravnih, tehni\xc4\x8dnih in medicinskih ved. Nacionalna knji\xc5\xbenica ima podru\xc5\xbenice po vsem Teheranu, kot tudi v drugih iranskih mestih.\n_START_SECTION_\nMuzeji in galerije\n_START_PARAGRAPH_\nV Teheranu obstajajo \xc5\xa1tevilne umetnostne galerije in ve\xc4\x8d kot 60 muzejev._NEWLINE_Iranski Narodni muzej je s 300.000 razstavljenimi predmeti na 20.000 m\xc2\xb2 najve\xc4\x8dji v mestu in Iranu, glede na koli\xc4\x8dino, ohranjenost in raznolikost razstavljenih predmetov med najpomembnej\xc5\xa1imi tovrstnimi na svetu. Prvotna stavba muzeja je bila zgrajena leta 1937. Njen portal (ivan) je narenjen po vzoru na sasanidsko pala\xc4\x8do v Ktezifontu. V tej stavbi je velika zbirka predmetov iz prazgodovinske in anti\xc4\x8dne dobe, v kasneje zgrajenih zgradbah pa so razstavljene islamske zbirke in velik knji\xc5\xbeni\xc4\x8darski nacionalni muzej Malek s 19.000 rokopisi starimi do 1400 let. V neposredni bli\xc5\xbeini Narodnega muzeja so Muzej po\xc5\xa1te in telekomunikacij, Muzej kovancev in muzej Ostada Soktija s 6000 slikami in 1000 kipi v mavcu._NEWLINE_Muzej Reza Abbasi, poimenovan po znamenitem umetniku iz Safavidske dobe, ima razstavljene artefakte iz obdobja 2. tiso\xc4\x8dletja pr. n. \xc5\xa1t. do konca kad\xc5\xbearkega obdobja (1925). V njegovi sestavi je tudi restavratorski laboratorij in velika knji\xc5\xbenica. V tem muzeju je obse\xc5\xbena zbirka iranskih miniatur, ki prikazujejo Firdusijeve "\xc5\xa0ahname"._NEWLINE_Muzej sodobne umetnosti v Teheranu je znan po najve\xc4\x8dji zbirki del zahodnih umetnikov izven Azije. Ta ogromna zbirko vsebuje dela Moneta, van Gogha, Picassa, Magritta, Warhola, Kandinskega, Pollocka, Dalija, Matissa, Mir\xc3\xb3ja, Muncha, Rouaulta, L\xc3\xa9gerja, Giacomettija, Duchampa, Batha, Degasa in mnogih drugih. Njihova dela so bila zbrana na zahtevo nekdanje kraljice Farah Pahlavi, katere brat Kamran Diba je leta 1977 zasnoval muzejsko stavbo po vzoru anti\xc4\x8dnega iranskega mesta Yazd._NEWLINE_Ob koncu leta 1970 je bil v Teheranu odprt Iranski muzej preprog, katerega zunanjost spominja na pletenje. V njem je velika zbirka starih preprog, tudi do pol tiso\xc4\x8dletja starih, kot spomin na iransko 3500-letno tradicijo izdelave teh._NEWLINE_Drugi pomembni muzeji v Teheranu so \xc5\xa1e: muzej stekla in keramike, muzej lepih umetnosti, Muzej sakralne umetnosti Imam Ali, v katerem so islamski, zoroastrski, kr\xc5\xa1\xc4\x8danski in judovski umetni\xc5\xa1ki motivi iz iranske zgodovine, trije prirodoslovni muzeji in mnogi drugi.\n_START_SECTION_\nVeliki bazar\n_START_PARAGRAPH_\nVeliki bazar v Teheranu je danes del starega mestnega jedra in ena od 112 krajevnih skupnosti. Pribli\xc5\xbena povr\xc5\xa1ina je 1.200.000 m\xc2\xb2 in je najve\xc4\x8dji bazar ali trg na svetu. Njegov pokriti del se razteza nad 10\xc2\xa0km v dol\xc5\xbeino. Zgodovina Teheranskega bazarja je tesno povezana s starim jedrom in je imel poleg gospodarskega in dru\xc5\xbebenega pomena tudi mo\xc4\x8dan politi\xc4\x8dni vpliv v Teheranu in Iranu v 19. in 20 stoletju_NEWLINE_Teheran bazar je bil prvotno razvit kot majhen trg na jugovzhodu srednjeve\xc5\xa1kega starega mesta, a je bil v \xc4\x8dasu vladavine Safavidov, \xc5\xa1aha Tahmaspa precej nadgrajen in obdan z obzidjem ter postal sredi\xc5\xa1\xc4\x8de mesta. Tipolo\xc5\xa1ko je preproste oblike, na njegovo glavno pot se navezujejo stranske veje in karavanska preno\xc4\x8di\xc5\xa1\xc4\x8da. Tak\xc5\xa1na ureditev je trajala do zgodnjega 19. stoletja in kasneje vplivala na urbani razvoj mesta, kjer so ob sodobnih avenijah trgovine bazarskega tipa. Bazar ni bil v \xc4\x8dasu Safavidov gospodarsko sredi\xc5\xa1\xc4\x8de Irana, saj je bilo glavno mesto v Isfahanu, Tabrizu, Ma\xc5\xa1had in \xc5\xa0irazu. Kot je razvidno iz potopisa Thomas Herberta je bil leta 1627 delno pokrit. Po vzponu dinastije Kad\xc5\xbearov in preoblikovanju Teherana v metropolo, je bazar s\xc4\x8dasoma postal pomembnej\xc5\xa1i. V \xc4\x8dasu vladavine Fateh Ali \xc5\xa1aha je bila v okviru bazarja zgrajena \xc5\xa0ahova mo\xc5\xa1eja (perz. Masjed - e \xc5\xa1aha), ki je krepila vpliv \xc5\xa1iitov. V \xc4\x8dasu Nasrudin \xc5\xa1aha  sta bili v bli\xc5\xbeini zgrajeni cesarska pala\xc4\x8da in sodi\xc5\xa1\xc4\x8de. Od pribli\xc5\xbeno 250.000 prebivalcev v letu 1928, jih je 31.000 delalo na bazarju, ki je bil sredi\xc5\xa1\xc4\x8de ne le lokalne in nacionalne ampak tudi mednarodne trgovine. Modernizacija Teherana in pojav motornih vozil je do neke mere povzro\xc4\x8dil preme\xc5\xa1\xc4\x8danje trgovine izven bazarja, vendar je ostal bazar \xc5\xbeari\xc5\xa1\xc4\x8de poslovanja s potro\xc5\xa1nim blagom in s tem sti\xc4\x8di\xc5\xa1\xc4\x8de revnej\xc5\xa1ih slojev dru\xc5\xbebe._NEWLINE_Teherana Veliki bazar je aktiven \xc5\xa1e danes, \xc4\x8deprav v mestu obstajajo \xc5\xa1tevilni lokalni bazarji, kakor tudi veliko \xc5\xa1tevilo modernih nakupovalnih centrov.\n_START_SECTION_\nVerski objekti\n_START_PARAGRAPH_\nZa Teheran je zna\xc4\x8dilno, da ima zelo malo mo\xc5\xa1ej, ima ve\xc4\x8d deset kr\xc5\xa1\xc4\x8danskih cerkva ter judovske sinagoge, kar pri\xc4\x8da o multikulturnosti, kar je na splo\xc5\xa1no zelo redek primer v mestih v islamskem svetu. V mestu je tudi staro zoroastrsko sveti\xc5\xa1\xc4\x8de, ki nadaljuje iransko tradicijo staro ve\xc4\x8d kot 3000 let._NEWLINE_Islamske verske objekte v Teheranu in njegovi okolici lahko v grobem razdelimo v mo\xc5\xa1eje, imamzade, grobove, medrese in drugih vrste izobra\xc5\xbeevalnih ustanov._NEWLINE_Najbolj poznana d\xc5\xbeamija je zgodovinska \xc5\xa0ahova d\xc5\xbeamija (danes Homeinijeva d\xc5\xbeamija), ki je v sklopu bazarja, ostale so \xc5\xa1e Damavand D\xc5\xbeame, Varamin D\xc5\xbeame, Mujezud Dovle, ter stara in nova d\xc5\xbeamija Sepahsalar. Od leta 2005 je v gradnji Mosala, kolosalna d\xc5\xbeamija z najve\xc4\x8djimi minareti na svetu (230 m) v kateri je tudi Teheranski mednarodni sejem knjige. Imamzade so vrste grobnic v katerih so pokopani potomci vodilnih \xc5\xa1iitskih imamov, najpomembnej\xc5\xa1a med njimi je Saleova imamzada na severu Teherana (Trg Tad\xc5\xbeiri\xc5\xa1), ki je poleg tiste v Ma\xc5\xa1hadu in Qomu med najbolj obiskanimi mesti \xc5\xa1iitskih romarjev. Ostale so \xc5\xa1e: imamzade sajeda Ismaila, D\xc5\xbeafara Pi\xc5\xa1ve, Davuda, sajeda Nasr al-Dina, Kasema, Jahje in Abdul Azima. Nekater so stare tudi 800 let in s pomo\xc4\x8djo njihovih lokacij danes lahko dolo\xc4\x8dijo pribli\xc5\xbene meje srednjeve\xc5\xa1kega mestnega jedra. Na jugu mesta se nahaja grobnica in sveti\xc5\xa1\xc4\x8de v \xc4\x8dast Bibi \xc5\xa0ahrbanu, h\xc4\x8derki sasanidskega vladarja Jezdegerda III., ki je postala \xc5\xbeena tretjemu \xc5\xa1iitskemu imamu Huseina ibn Aliju. Pomembna je grobnica Imama Homeinija v sklopu katere se nahaja tudi d\xc5\xbeamija. Mestne izobra\xc5\xbeevalne ustanove verskega zna\xc4\x8daja so medrese Filsuf-od Dovle, Hakim Ba\xc5\xa1i, Han-e Marvi, Mo\xc5\xa1ir-os Saltane in Moajer-ol Mamalek, tet verski in\xc5\xa1titut Huseinije Er\xc5\xa1ad v katerem je vplivni iranski intelektualec in ideolog iranske revolucije Ali \xc5\xa0arijati govoril proti Pahlavijevemu re\xc5\xbeimu. Od leta 1972. do Pahlavijevega padca je bil in\xc5\xa1titut zapt, danes je v njem velika knji\xc5\xbenica z religiozno tematiko, zgodovino, sociologijo in kulturo._NEWLINE_V Teheranu je 37 aktivnih cerkva (od skupno 600 v Iranu), 29 sinagog in pet zoroastrskih sveti\xc5\xa1\xc4\x8d. Najve\xc4\x8dja cerkev v Teheranu in Iranu je armenska Katedrala sv. Sarkisa, zgrajena v sredi\xc5\xa1\xc4\x8du mesta med letoma 1964 in 1970. Notranjost je poslikal Avedik Ajvazijan po vzoru Michelangelove Bazilike sv. Petra v Vatikanu in prikazuje Janezovo krstitev oziroma Jezusov vnebohod. Katedrala je bila renovirana in nadgrajena leta 2000, na dvori\xc5\xa1\xc4\x8du je spomenik \xc5\xbertvam Armenskega genocida iz leta 1915._NEWLINE_Cerkev sv. Tadeja-Bartolomeja zgrajena v \xc4\x8dasu vladavine Fateha Ali-\xc5\xa1aha je najstrej\xc5\xa1a v Teheranu in se nahaja ju\xc5\xbeno od mavzoleja Sajed Ismaila. Sestavljena je iz kupole in \xc5\xa1tirih kri\xc5\xbenih obokov, v njeni kripti so shranjeni slavni armenski kristjani iz Irana in veleposlanik Ruskega cesarstva Aleksandr Sergejevi\xc4\x8d Gribojedov, ki je bil ubit od teheranskih revolucionarjev._NEWLINE_Ostale znane cerkve so \xc5\xa1e ameri\xc5\xa1ka protestantska Cerkev sv. Petra (zgrajena 1874.), armenska apostolska Cerkev sv. Juraja (1790-ih) in Cerkev Device Marije v Jusef Abadu (1945). Na jugovzhodu mesta se nahaja veliki kr\xc5\xa1\xc4\x8danski kompleks Dulab v katerem so verski objekti ruske pravoslavne, armenske apostolske in katoli\xc5\xa1ke Cerkve ter poljsko voja\xc5\xa1ko pokopali\xc5\xa1\xc4\x8de._NEWLINE_Dve najve\xc4\x8dji sinagogi sta Jusef Abadova sinagoga zgrajena 1950-ih v Asadabadovi ulici, ter Abri\xc5\xa1amijeva sinagoga velika 1025 m\xc2\xb2 v sklopu katere se nahaja tudi \xc5\xbeidovska \xc5\xa1ola._NEWLINE_Zoroastrska sveti\xc5\xa1\xc4\x8da so Tempelj ognja Adorijan, Markar, \xc5\xa0ah Vrahram Izad, Dahme-je Gabrha ter Veliki Adorijan, ki je od konca leta 2000 v izgradnji. V mestu se nahaja tudi zoroastrska visoka \xc5\xa1ola Firuz Bahram, ena od najstarej\xc5\xa1ih visoko\xc5\xa1olskih ustanov v Teheranu.'