b"\n_START_ARTICLE_\nRenesan\xc4\x8dna umetnost\n_START_SECTION_\nZgodnja nizozemska umetnost, 1425\xe2\x80\x931525\n_START_PARAGRAPH_\nSlikarji Nizozemskih de\xc5\xbeel so bili v tem obdobju Jan van Eyck, njegov brat Hubert van Eyck, Robert Campin, Hans Memling, Rogier van der Weyden in Hugo van der Goes. Njihovo slikanje se je razvilo delno neodvisno od zgodnjega italijanskega renesan\xc4\x8dnega slikanja in brez vpliva premi\xc5\xa1ljenega in zavestnega prizadevanja za o\xc5\xbeivitev antike._NEWLINE_Slog slikarstva je iz\xc5\xa1el neposredno iz srednjeve\xc5\xa1kega slikarstva v temperi, na plo\xc5\xa1\xc4\x8dah in iluminiranih rokopisih ter v drugih oblikah, kot je vitra\xc5\xbe; freska je bila v severni Evropi manj pogosta. Uporabljena je bila oljna barva, ki se je dolgo uporabljala za slikanje usnjenih obrednih \xc5\xa1\xc4\x8ditov in obla\xc4\x8dil, ker je bila fleksibilna in razmeroma trajna. Najstarej\xc5\xa1e nizozemske oljne slike so zelo natan\xc4\x8dne in podrobne, kot slikanje s tempero. Material je poskrbel za upodobitev tonskih variacij in teksture, kar je omogo\xc4\x8dilo podrobno opazovanje narave._NEWLINE_Nizozemski slikarji niso ustvarjali slike skozi okvir linearne perspektive in pravilnega razmerja. Ohranili so srednjeve\xc5\xa1ki pogled na hierarhi\xc4\x8dni dele\xc5\xbe in verski simbolizem, medtem ko so u\xc5\xbeivali v realisti\xc4\x8dni obravnavi materialnih elementov, tako naravnih kot umetnih. Jan van Eyck, s svojim bratom Hubertom, je naslikal Gentski oltar: \xc4\x8ca\xc5\xa1\xc4\x8denje miti\xc4\x8dnega jagnjeta. Zelo verjetno je, da se je Antonello da Messina seznanil z delom Van Eycka, medtem ko je bil ta v Neaplju ali na Siciliji. Leta 1475 je v Firence prispel Portinarijev oltar Huga van der Goesa, ki naj bi mo\xc4\x8dno vplival na \xc5\xa1tevilne slikarje, saj je takoj za tem Domenico Ghirlandaio poslikal oltar, ki posnema njegove elemente._NEWLINE_Zelo pomemben nizozemski slikar ob koncu obdobja je bil Hieronymus Bosch, ki je uporabil vrsto izmi\xc5\xa1ljenih oblik, ki so jih pogosto uporabljali za dekoracijo meja in \xc4\x8drk v iluminiranih rokopisih, ki zdru\xc5\xbeujejo rastlinske in \xc5\xbeivalske oblike z arhitektonskimi. \xc4\x8ce jih vzamemo iz konteksta iluminacije in naselimo z ljudmi, dajejo Boscheve slike nadrealisti\xc4\x8dno kvaliteto, ki nima nobenega vzporednika pri delu katerega koli drugega renesan\xc4\x8dnega slikarja. Njegova mojstrovina je triptih Vrt naslad.\n_START_SECTION_\nZgodnja renesansa v Franciji, 1375\xe2\x80\x931528\n_START_PARAGRAPH_\nFrancoski umetniki (vklju\xc4\x8dno z vojvodinami, kot je Burgundija) so bili pogosto povezani z dvori, ki so zagotavljali iluminirane rokopise in portrete za plemstvo, pa tudi nabo\xc5\xbene in oltarne slike. Med najbolj znanimi so bili bratje Limbourg, flamski iluminatorji in ustvarjalci Tr\xc3\xa8s Riches Heures du Duc de Berry (Molitvenik vojvode Berrija). Jean Fouquet, slikar kraljevega dvora, je leta 1437 obiskal Italijo, kar se je  odra\xc5\xbealo v vplivu florentinskih slikarjev, kot je Paolo Uccello. \xc4\x8ceprav je najbolj znan po svojih portretih, kot je bil Karel VII. Francoski, je Fouquet ustvaril tudi iluminacije in naj bi bil izumitelj portretne miniature. V tem \xc4\x8dasu je bilo ve\xc4\x8d umetnikov, ki so slikali slovite oltarne slike, ki so stilsko precej druga\xc4\x8dne od italijanskih in flamskih. Med njimi sta dva enigmati\xc4\x8dna lika, Enguerrand Quarton, ki mu je pripisana Pieta iz Villeneuve-l\xc3\xa8s-Avignona in Jean Hey, znan tudi kot 'Mojster iz Moulinsa' po svojem najbolj znanem delu, Moulinsov oltar. V teh delih je realizem in natan\xc4\x8dno opazovanje \xc4\x8dlove\xc5\xa1ke figure, \xc4\x8dustev in osvetlitve v kombinaciji s srednjeve\xc5\xa1ko formalnostjo, ki vklju\xc4\x8duje pozla\xc4\x8deno ozadje.\n_START_SECTION_\nAnglija, \xc5\xa0kotska\n_START_PARAGRAPH_\nAnglija je zelo pozno razvila renesan\xc4\x8dni slog, ve\xc4\x8dina umetnikov na dvoru Tudorjev so bili uvo\xc5\xbeeni tujci, po navadi iz Nizozemskih de\xc5\xbeel, vklju\xc4\x8dno s Hansom Holbeinom mlaj\xc5\xa1im, ki je umrl v Angliji. Izjema je bila portretna miniatura, ki so jo umetniki, vklju\xc4\x8dno Nicholas Hilliard, razvili v poseben \xc5\xbeanr, \xc5\xa1e preden je postala priljubljena v preostali Evropi. _NEWLINE_Renesan\xc4\x8dna umetnost na \xc5\xa0kotskem je bila podobno odvisna od uvo\xc5\xbeenih umetnikov in je bila ve\xc4\x8dinoma omejena na dvor.\n_START_SECTION_\nTeme in simbolizem\n_START_PARAGRAPH_\nRenesan\xc4\x8dni umetniki so naslikali veliko razli\xc4\x8dnih tem. Verske oltarne slike, freske in majhna dela za zasebno \xc4\x8da\xc5\xa1\xc4\x8denje so bile zelo priljubljene. Za navdih so se slikarji v Italiji in severni Evropi pogosto obrnili na Zlato legendo (Legenda aurea) (1260) Jacuba da Voragina, zelo vplivno knjigo virov za \xc5\xbeivljenje svetnikov, ki je \xc5\xbee mo\xc4\x8dno vplivala na srednjeve\xc5\xa1ke umetnike. Ponovno rojstvo klasi\xc4\x8dnega anti\xc4\x8dnega in renesan\xc4\x8dnega humanizma je prav tako privedlo do \xc5\xa1tevilnih mitolo\xc5\xa1kih in zgodovinskih slik. Ovidove zgodbe so bile na primer zelo priljubljene. Na dekorativni ornament, ki se pogosto uporablja v naslikanih arhitekturnih elementih, so vplivali predvsem klasi\xc4\x8dni rimski motivi."