b'\n_START_ARTICLE_\nRuski pravopis\n_START_PARAGRAPH_\nR\xc3\xbaski pravop\xc3\xads (rusko \xd0\xbf\xd1\x80\xd0\xb0\xd0\xb2\xd0\xbe\xd0\xbf\xd0\xb8\xd1\x81\xd0\xb0\xd0\xbd\xd0\xb8\xd0\xb5, \xd0\xbe\xd1\x80\xd1\x84\xd0\xbe\xd0\xb3\xd1\x80\xd0\xb0\xd1\x84\xd0\xb8\xd1\x8f) obsega izgovarjavo in rabo lo\xc4\x8dil (interpunkcijo, \xd0\xbf\xd1\x83\xd0\xbd\xd0\xba\xd1\x82\xd1\x83\xd0\xb0\xd1\x86\xd0\xb8\xd1\x8f). Ruski izgovor je zelo foneti\xc4\x8den in je me\xc5\xa1anica morfolo\xc5\xa1kih in foneti\xc4\x8dnih na\xc4\x8del, z nekaj etimolo\xc5\xa1kih ali zgodovinskih oblik ter ob\xc4\x8dasnega slovni\xc4\x8dnega razlo\xc4\x8devanja. Raba lo\xc4\x8dil izhaja iz bizantinske gr\xc5\xa1\xc4\x8dine. V 17. in 18. stoletju so jo na novo opredelili po francoskem in nem\xc5\xa1kem modelu._NEWLINE_Ru\xc5\xa1\xc4\x8dina se zapisuje v sodobni razli\xc4\x8dici cirilske abecede.\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nStaroru\xc5\xa1\xc4\x8dina je privzela cirilico nekako v 10. stoletju. Ta \xc4\x8das je sovpadel tudi s privzemanjem pravoslavja na ozemljih, naseljenih z Vzhodnimi Slovani._NEWLINE_Tiskana ruska abeceda je prevzela sodobno obliko, ko je Peter Veliki uvedel dr\xc5\xbeavljansko pisavo (\xd0\xb3\xd1\x80\xd0\xb0\xd0\xb6\xd0\xb4\xd0\xb0\xd0\xbd\xd1\x81\xd0\xba\xd1\x96\xd0\xb9 \xd1\x88\xd1\x80\xd0\xb8\xd1\x84\xd1\x82\xd1\x8a) leta 1708. Ta prenova ni bila toliko pravopisne narave. Z u\xc4\x8dinkovito odstranitvijo nekaterih \xc4\x8drk (\xd1\xae, \xd1\xb0, \xd1\xa0, \xd1\xa6), kakor tudi vseh lo\xc4\x8devalnih (diakriti\xc4\x8dnih znakov) in naglasnih znamenj, z edino izjemo \xd0\xb9, iz celotne posvetne rabe, se je prvi\xc4\x8d pokazala razlika med rusko in cerkvenoslovansko pisavo. S pojemanjem zgodovinske tradicije je ruska izgovarjava v 18. stoletju postajala vse bolj in bolj neskladna, tako prakti\xc4\x8dno kot tudi teoreti\xc4\x8dno, saj je bil Lomonosov zagovornik morfolo\xc5\xa1kega na\xc4\x8dela, Tredijakovski pa foneti\xc4\x8dnega._NEWLINE_V 18. in 19. stoletju so uvedli \xc5\xa1e nekatere prilagoditve in tako je ruski knji\xc5\xbeni jezik dobil sodobno in zelo standardizirano obliko. Uvedli so \xc4\x8drko \xd1\x91 (danes jo sicer \xc5\xbeelijo ukiniti), postopoma ukinjali i\xc5\xbeico \xd1\xb5, ter jo nadome\xc5\xa1\xc4\x8dali z \xd0\xb8. Opu\xc5\xa1\xc4\x8dali so tudi \xc4\x8drko \xd1\xb3, z zamenjavo \xd1\x84 in \xd1\x82. Do leta 1917 sta bili edini besedi z i\xc5\xbeico \xd0\xbc\xd1\xb5\xd1\x80\xd0\xbe (mira) in \xd1\x81\xd1\xb5\xd0\xbd\xd0\xbe\xd0\xb4\xd1\x8a (sinoda). \xd1\xb3\xd0\xb5\xd0\xb0\xd1\x82\xd1\x80\xd1\x8a (gledali\xc5\xa1\xc4\x8de) je postal \xd1\x82\xd0\xb5\xd0\xb0\xd1\x82\xd1\x80\xd1\x8a. _NEWLINE_Grot je leta 1885 posku\xc5\xa1al zmanj\xc5\xa1ati pisne in govorne neskladnosti. Njegovo delo je obveljalo vse do zadnje prenove ruskega pravopisa leta 1917. Njegova zdru\xc5\xbeitev morfolo\xc5\xa1kih, foneti\xc4\x8dnih in zgodovinskih na\xc4\x8del velja tudi danes, \xc4\x8deprav so kasneje \xc5\xa1e spreminjali pisanje ve\xc4\x8d besed. _NEWLINE_Zadnjo prenovo pravopisa je leta 1917 pripravil \xc5\xa0ahmatov. Ruski pravopis je postal \xc5\xa1e preprostej\xc5\xa1i z zdru\xc5\xbeitvijo ve\xc4\x8d pridevni\xc5\xa1kih in zaimenskih obrazil. Jat \xd1\xa3 sta zamenjala \xd0\xb5 in \xd0\xb8, i\xc5\xbeico \xd0\xb8, \xd1\xb3 \xd1\x84. Jer \xd1\x8a (trdi znak) za soglasniki je odpadel (na primer \xd0\xa0\xd1\x8b\xd0\xb1\xd0\xb8\xd0\xbd\xd1\x81\xd0\xba\xd1\x8a za \xd0\xa0\xd1\x8b\xd0\xb1\xd0\xb8\xd0\xbd\xd1\x81\xd0\xba (Ribinsk)). _NEWLINE_V letu 1956 so izvedli \xc5\xa1e nekaj manj\xc5\xa1ih sprememb. Kasnej\xc5\xa1e predlagane spremembe niso naletele na odobravanje javnosti, tako da jih niso izvedli._NEWLINE_Vidna je te\xc5\xbenja zamenjave \xc4\x8drke \xd1\x91 z \xd0\xb5. Raba \xc4\x8drke \xd1\x91 je bila najintenzijvnej\xc5\xa1a po 2. svetovni vojni. \xd0\x81 \xc5\xa1e vedno vidimo v otro\xc5\xa1kih knjigah in slovarjih, druga\xc4\x8de pa ga opu\xc5\xa1\xc4\x8dajo. Zaradi tega je nastalo ve\xc4\x8d pome\xc5\xa1anih pre\xc4\x8drkovanj nekaterih ruskih imen. Na primer v angle\xc5\xa1\xc4\x8dini je Hru\xc5\xa1\xc4\x8dov Khrushchev, dejansko pa je \xd0\xa5\xd1\x80\xd1\x83\xd1\x89\xd1\x91\xd0\xb2. V slovenskem jeziku je tak primer \xc4\x8cebi\xc5\xa1ov, ki je morda v starej\xc5\xa1ih, oziroma splo\xc5\xa1no uporabljanih matemati\xc4\x8dnih besedilih, pisan kot \xc4\x8cebi\xc5\xa1ev, izvirno pa je \xd0\xa7\xd0\xb5\xd0\xb1\xd1\x8b\xd1\x88\xd1\x91\xd0\xb2.'