b"\n_START_ARTICLE_\nIgor Stravinski\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nIgor Stravinski se je rodil 17. junija 1882 v Oranienbaumu (danes Lomonosov), predmestju ruske carske prestolnice Sankt Petersburg. Njegova star\xc5\xa1a sta bila Fjodor Ignjatijevi\xc4\x8d Stravinski, basist v Marijinskem gledali\xc5\xa1\xc4\x8du v Sankt Peterburgu in Anna (rojena Kolodovski). Stravinski se je z devetimi leti za\xc4\x8del u\xc4\x8diti klavir, posku\xc5\xa1al pa \xc5\xa1tudirati glasbeno teorijo in kompozicijo. Hodil je v gimnazijo Gurevi\xc4\x8d in preko so\xc5\xa1olca spoznal Rimskega-Korsakova. Kljub navdu\xc5\xa1enju nad glasbo, so star\xc5\xa1i \xc5\xbeeleli da \xc5\xa1tudira pravo. Tako se je leta 1901 vpisal na Univerzo v Sankt Peterburgu, vendar je pouk obiskoval le polovi\xc4\x8dno. Poleti leta 1902 je Stravinski ostal pri skladatelju Nikolaju Rimskem-Korsakovu in njegovu dru\xc5\xbeinu v nem\xc5\xa1kem mestu Heidelberg. Leta 1902 je Stravinskemu umrl o\xc4\x8de. Leta 1905, po izbruhu krvave nedelje, je bila Univerza zaprta in Stravinski ni mogel opaviti zaklju\xc4\x8dnih izpitov na pravu. Diplomiral je aprila 1906. Nato se je posvetil glasbi. Hodil je na predavanja k Rimskemu-Korsakovu in z njim ostal prijatelj do njegove smrti leta 1908._NEWLINE_Leta 1905 se je zaro\xc4\x8dil s svojo sestri\xc4\x8dno Jekaterino Gavrilovno Nosenko, ki jo je poznal iz otro\xc5\xa1ih let in se poro\xc4\x8dil 23. januarja 1906. Rodili sta se otroka: Fjodor (Theodore) (1907) in Ljudmila (1908)._NEWLINE_V februarju 1909 sta bili predvajani dve njegovi deli: Fantasti\xc4\x8dni skerzo (Scherzo fantastique) in Ognjemet (Feu d'artifice) nad katerima je bil navdu\xc5\xa1en Sergej Diaghilev in naro\xc4\x8dil orkestracijo za balet \xc5\xbdar ptica, tudi Ognjeni pti\xc4\x8d (L'Oiseau de feu). Premiera leta 1910 v Parizu je bila velik uspeh in Stravinski je postal slaven. S predstavo je potoval po Evropi. V naslednjih \xc5\xa1tirih letih je Stravinski z dru\xc5\xbeino \xc5\xbeivel v Rusiji v poletnih mesecih in pozimi v \xc5\xa0vici. Stravinski napi\xc5\xa1e \xc5\xa1e dva baleta:. Petru\xc5\xa1ka (1911) in Le Sacre du printemps (Posvetitev pomladi, tudi Pomladno obredje, 1913)._NEWLINE_Jeseni 1913 se preseli dru\xc5\xbeina v \xc5\xa0vico, kjer se v Lozani rodi \xc5\xbee \xc4\x8detrti otrok. Po porodu 15. januarja 1914 so \xc5\xbeeni odkrili, da ima tuberkulozo in \xc5\xa1la je na zdravljenje v slavni sanatorij v Leysin, visoko v Alpah, kamor je \xc5\xa1la tudi dru\xc5\xbeina Stravinski. Ker se je bli\xc5\xbeala prva svetovna vojna, je Stravinski od\xc5\xa1el v Rusijo in \xc5\xa1e pravo\xc4\x8dasno, pred zaprtjem meja, odnesel svoja dela v \xc5\xa0vico. V juniju 1915 se je Stravinski z dru\xc5\xbeino preselil v Morges blizu Lausanne na obali \xc5\xbdenevskega jezera, kjer je \xc5\xbeivel do leta 1920. Stravinski je imel precej\xc5\xa1nje finan\xc4\x8dne te\xc5\xbeave. Ker Rusija (in njena naslednica ZSSR) ni upo\xc5\xa1tevala Bernske konvencije je imel Stravinski te\xc5\xbeave pri licenciranju predstav vseh njegovih ruskih baletov._NEWLINE_8. junija se je \xc4\x8dez poletje preselil v ribi\xc5\xa1ko vas Carantec v Bretaniji in hkrati iskal nov dom v Parizu. Coco Chanel ga je povabila, da za\xc4\x8dasno prebiva  v njeni novi gra\xc5\xa1\xc4\x8dini \xc2\xbbBel Respiro\xc2\xab\xc2\xa0v pari\xc5\xa1kem predmestju Garches. Chanelova je tudi zagotovila novo produkcijo baleta Posvetitev pomladi. Za\xc4\x8del je tudi poslovno sodelovati s podjetjem za izdelavo klavirjev Pleyel. Finan\xc4\x8dno ga je podpiral tudi Leopold Stokowski._NEWLINE_Stravinski februarja 1921 v Parizu spoznal Vero de Bosset, poro\xc4\x8deno s slikarjem in oblikovalcem Sergom Sudeikinom, in z njo za\xc4\x8del afero. V maju 1921 se je Stravinski in njegova dru\xc5\xbeina preselila v Anglet, v bli\xc5\xbeini Biarritza, na jugu Francije. Od takrat pa do smrti njegove \xc5\xbeene leta 1939, je Stravinski \xc5\xbeivel dvojno \xc5\xbeivljenje, med dru\xc5\xbeino v ju\xc5\xbeni Franciji, in Vero v Parizu. V septembru 1924 je kupil hi\xc5\xa1o v Nici._NEWLINE_Stravinski je postal francoski dr\xc5\xbeavljan leta 1934 in se preselil v Rue du Faubourg Saint-Honor\xc3\xa9 v Parizu. Marca 1939 mu je za tuberkulozo umrla \xc5\xbeena, leto prej pa h\xc4\x8di. Stravinski je studi sam pre\xc5\xbeivel pet mesecev v bolni\xc5\xa1nici._NEWLINE_Kljub izbruhu druge svetovne vojne 1. septembra 1939, ovdoveli Stravinski odpluje v New York. V januarju mu sledi Vera in z njo se marca leta 1940 poro\xc4\x8di. Ve\xc4\x8d \xc4\x8dasa je \xc5\xbeivel v Los Angelesu in postal naturalizirani dr\xc5\xbeavljan ZDA leta 1945. Podpisal je ekskluzivno pogodbo z zalo\xc5\xbeni\xc5\xa1ko hi\xc5\xa1o Boosey & Hawkes, s tem so se kon\xc4\x8dale finan\xc4\x8dne te\xc5\xbeave in te\xc5\xbeave z avtorskimi pravicami._NEWLINE_Med drugo svetovno vojno so se v Los Angelesu naselili \xc5\xa1tevilni pisatelji, glasbeniki, skladatelji in dirigenti (Otto Klemperer, Thomas Mann, Franz Werfel, George Balanchine in Arthur Rubinstein). Stravinski je dirigiral mnogim orkestrom po ZDA. Spoznal se je z muzikologom Robertom Craftom, ki je postal njegov interpret, kronist, asistent dirigent in sodelavec na Ojai Music Festival v letih 1955 in 1956._NEWLINE_Stravinski je poklicno \xc5\xbeivljenje \xc5\xbeivel ve\xc4\x8dji del 20. stoletja menjaje mnogo sodobnih klasi\xc4\x8dnih glasbenih stilov, ki so vplivali na skladatelji pred in po njegovi smrti. Leta 1959 je prejel Dansko nagrado Sonning, najvi\xc5\xa1jo glasbeno \xc4\x8dast. Leta 1962 je sprejel povabilo, da se vrne v Leningrad na serijo koncertov. V \xc4\x8dasu njegovega bivanja v ZSSR je obiskal Moskvo in se sestal z ve\xc4\x8d vodilnimi sovjetskiimi skladatelji, tudi Dmitrijem \xc5\xa0ostakovi\xc4\x8dem in Aramom Ha\xc4\x8daturjanom._NEWLINE_Leta 1969 se je Stravinski preselil v Essex v New Yorku, kjer je \xc5\xbeivel do svoje smrti leta 1971, ko je v starosti 88 let umrl za sr\xc4\x8dnim popu\xc5\xa1\xc4\x8danjem. Pokopan je bil na pokopali\xc5\xa1\xc4\x8du San Michele, v bli\xc5\xbeini grobnice Diaghilev._NEWLINE_Ima zvezdo na Hollywoodskem plo\xc4\x8dniku slavnih in je leta 1987 posmrtno prejel grammyja za \xc5\xbeivljenjsko delo. Posmrtno je bil leta 2004 sprejet v National Museum of Dance's Mr. & Mrs. Cornelius Vanderbilt Whitney Hall of Fame.\n_START_SECTION_\nDela\n_START_PARAGRAPH_\nStravinskega dela obi\xc4\x8dajno razdelijo v tri splo\xc5\xa1na slogovna obdobja: rusko obdobje, obdobje neoklasicizma in obdobje serialne tehnike._NEWLINE_Poleti 1908 je kon\xc4\x8dal orkestrsko fantazijo Ognjemet, ki jo je napisal za bli\xc5\xbenje poro\xc4\x8dno slavje Nade\xc5\xbede, h\xc4\x8derke Rimskega\xe2\x80\x93Karsakova. Kasneje jo je na pobudo impresaria Sergeja Djagileva predelal v balet, ki je bil predvajan leta 1909 v Parizu. \xc5\xa0e ve\xc4\x8djei uspeh je do\xc5\xbeivel naslednje leto z baletom \xc5\xbdar ptica. 13. junija 1911 so Petru\xc5\xa1ko (Pavliha ruskega ljudskega gledali\xc5\xa1\xc4\x8da), zgodbo o lutki, ki pre\xc5\xbeivi umor in se roga ob\xc4\x8dinstvu, premierno z velikim uspehom uprizorili v Parizu. Dve leti pozneje je Stravinski ustvaril baletno mojstrovino 20. stoletja, Posvetitev pomladi. Premiera leta 1913 je do\xc5\xbeivela polom. Glasba naj bi bila po mnenju gledalcev neharmoni\xc4\x8dna, surova in predivja. Stravinski je uporabil na nov na\xc4\x8din, vrnil se je k primitivnej\xc5\xa1im ritmom, glasba nepredvidljivo pulzira, ob godalih je uporabil tudi trobila, pihala in tolkala. Tako je \xc4\x8dutil prihod pomladi po hudi ruski zimi. Ob ponovni uprizoritvi leta 1920 v Londonu pa je do\xc5\xbeivel uspeh. S tem se je kon\xc4\x8dalo skladateljevo prvo, \xc2\xbbrusko\xc2\xab\xc2\xa0obdobje._NEWLINE_Novo neoklasicisti\xc4\x8dno obdobje (po letu 1920) je prineslo druga\xc4\x8dne, nove slogovne spodbude, na kar so vplivali novi prijatelji, ki jih je v \xc5\xa0vici spoznal Stravinski. To nakazuje \xc5\xbee komorno scensko delo Zgodba o vojaku (1918), \xc5\xa1e bolj pa opera-oratorij Kralj Ojdip (Oedipus rex (1927), melodrama Persephone (1934), baleti Pulcinella (1920), Apollon musag\xc3\xa8te (1928) ter Orpheus (1947) in ne nazadnje opera Razuzdan\xc4\x8deva usoda (1951)._NEWLINE_V ZDA se po drugi svetovni vojni za Stravinskega pri komponiranju za\xc4\x8dne novo slogovno obdobje. Ukvarjal se je s serialno tehniko Arnolda Sch\xc3\xb6nberga, o \xc4\x8demer pri\xc4\x8dajo Tri pesmi Williama Shakespearja (1953), Canticum sacrum (1956), balet Agon (1957), Movements za klavir in orkester (1959) in druge. Vedno bolj se je uveljavljal kot klavirski izvajalec in dirigent svojih del.\n_START_SECTION_\nFilm\n_START_PARAGRAPH_\nPo romanu Chrisa Greenhalgha je bil posnet film z naslovom Coco Chanel in Igor Stravinski in govori o kratkotrajnem razmerju med ruskim skladateljskim genijem Igorjem Stravinskim in ikono visoke mode Coco Chanel.\n_START_SECTION_\nPosnetki in publikacije\n_START_PARAGRAPH_\nStravinski je za\xc4\x8del snemati za Columbia Records \xc5\xbee leta 1928 in kon\xc4\x8dal leta 1967. Leta 1940 je naredil nekaj posnetkov tudi z RCA Victor v Los Angelesu. \xc4\x8ceprav je bila ve\xc4\x8dina njegovih posnetkov posneta s studijskimi glasbeniki, je delal tudi s Chicago Symphony Orchestra, Cleveland Orchestra, CBC Symphony Orchestra, New York Philharmonic Orchestra, Royal Philharmonic Orchestra in s Simfoni\xc4\x8dnim orkestrom bavarskega radia._NEWLINE_Stravinski je objavil vrsto knjig. Avtobiografijo Kronika mojega \xc5\xbeivljenja, ki je bila napisana s pomo\xc4\x8djo Walter Nouvel leta 1936. Z Alexis Roland-Manuelom in Pierrom Souvtchinskym je pisal letih 1939\xe2\x80\x931940 predavanja na harvardski univerzi. Bila so napisana v franco\xc5\xa1\xc4\x8dini in prvi\xc4\x8d zbrana pod naslovom Po\xc3\xa9tique Musicale leta 1942 in nato prevedena v letu 1947 kot Poetics of Music. V letu 1959 je bilo objavljenih ve\xc4\x8d pogovorov med skladateljem in Robertom Craftom obrt pod naslovom Conversations with Igor Stravinsky, \xc5\xa1e pet zvezkov je sledilo v naslednjem desetletju."