b'\n_START_ARTICLE_\nIvan Aleksandrovi\xc4\x8d Veljaminov\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nDecembra 1796 je pri\xc4\x8del aktivno voja\xc5\xa1ko slu\xc5\xbebo kot poro\xc4\x8dnik v Semjonovskem polku. Maja 1800 je bil povi\xc5\xa1an v polkovnika. Med bitko narodov je poveljeval bataljonu svojega polka; zaradi zaslug v tej in poznej\xc5\xa1ih bitkah je bil 12. decembra 1807 povi\xc5\xa1an v generalmajorja. Decembra 1907 je bil imenovan za poveljnika Keksgolmskega mu\xc5\xa1ketirskega polka. Z njim je sodeloval v bojih proti \xc5\xa0vedom (1808-09). Leta 1809 je bil zaradi slabega poveljstva razre\xc5\xa1en in novembra 1810 odpu\xc5\xa1\xc4\x8den._NEWLINE_Septembra 1811 je bil ponovno aktiviran in marca 1812 je postal poveljnik 22. pehotne divizije. Z njo je nato sodeloval v bojih proti Francozom; med obleganjem Gdanska leta 1813 je bil hudo ranjen v prsi in 30. avgusta 1814 je bil povi\xc5\xa1an v generalporo\xc4\x8dnika. Po okrevanju je marca 1814 postal poveljnik 1. rezervnega korpusa in nato 25. pehotne divizije. V za\xc4\x8detku leta 1818 je bila divizija preme\xc5\xa1\xc4\x8dena v Gruzijo, da zatre upor. 25. julija 1827 je postal poveljnik Samostojnega sibirskega korpusa in isto\xc4\x8dasno tudi generalni guverner Zahodne Sibirije._NEWLINE_Leta 1833 je bil imenovan za \xc4\x8dastnega \xc4\x8dasa Peterbur\xc5\xa1ke akademije znanosti in 28. septembra naslednje leto je zapustil mesto generalnega guvernerja, ker je postal \xc4\x8dlan Voja\xc5\xa1kega sveta.'