b'\n_START_ARTICLE_\nItalijansko vojno letalstvo\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nNa podlagi referendumske odlo\xc4\x8ditve je bila 18. junija 1946 razgla\xc5\xa1ena italijanska republika in posledi\xc4\x8dno se je preimenovalo tudi dotedanje Kraljevo italijansko vojno letalstvo. Do leta 1949, ko je Italija vstopila v NATO, je bila dr\xc5\xbeava pod voja\xc5\xa1kimi omejitvami, nato pa je prejela izdatno ameri\xc5\xa1ko pomo\xc4\x8d preko Programa skupne obrambne pomo\xc4\x8di (Mutual Defence Assistance Programme). Sprva so prejeli propelerske lovce P-51 Mustang in P-47 Thunderbolt, od leta 1952 pa \xc5\xa1e najsodobnej\xc5\xa1a letala tistega \xc4\x8dasa: lovce F-84G, F-86E(M), F-84F in transportna letala C-119. Stanje pa se je dodatno izbolj\xc5\xa1alo z vzponom italijanske voja\xc5\xa1ko-letalske industrije; Italijansko vojno letalstvo je tako dobilo letala Fiat G91, Aermacchi MB-326, Piaggio Aero P166 in razli\xc4\x8dne helikopterje Agusta-Bell.\n_START_SECTION_\nZrakoplovi\n_START_PARAGRAPH_\nMed letoma 2010-11 je Italijansko vojno letalstvo imelo 501 zrakoplov, od tega 211 bojnih zrakopolovov. S tem je Italijansko vojno letalstvo peto najve\xc4\x8dje vojno letalstvo v Natu (za [[_NEWLINE_Vojno letalstvo ZDA|ZDA]], Zdru\xc5\xbeenim kraljestvom, Tur\xc4\x8dijo in Francijo).'