b'\n_START_ARTICLE_\nMatko Poto\xc4\x8dnik\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nPoto\xc4\x8dnik je do 10. leta v rojstnem kraju obiskoval enorazrednico, leta 1882 vstopil v 4-razredno ljudsko \xc5\xa1olo v Kranju, kjer je kon\xc4\x8dal tudi ni\xc5\xbejo gimnazijo; 5. razred gimnazije je obiskoval v Ljubljani, ostale pa v Beljaku, kjer je 4. julija 1895 tudi maturiral. Na Dunaju se je prvo leto \xc5\xa1tudija posvetil pravu, nadaljnja 3 leta pa filozofiji. V \xc5\xa1olskem letu 1899/1900 je bil suplent v Novem mestu, 1900/1901 pa na Dunaju za doma\xc4\x8dega u\xc4\x8ditelja. Leta 1901 opravil izpite iz zemljepisa in zgodovine kot glavna predmeta in sloven\xc5\xa1\xc4\x8dine kot stranski predmet za srenje \xc5\xa1ole s slovenskim in nem\xc5\xa1kim u\xc4\x8dnim jezikom. Doktoriral je l. 1902 z disertacijo Bemerkungen zum Leben und T\xc3\xa4tigkeit des Themistokles._NEWLINE_V letih 1902\xe2\x80\x931912 je deloval kot profesor na dr\xc5\xbeavnem mo\xc5\xa1kem u\xc4\x8ditelji\xc5\xa1\xc4\x8du v Mariboru. Zaradi nesoglasij v profesorskem zboru je zamenjal mesto z M. Pircem na realki v Idriji, kjer je slu\xc5\xbeboval do mobilizacije v za\xc4\x8detku prve svetovne vojne. Opro\xc5\xa1\xc4\x8den voja\xc5\xa1\xc4\x8dine je od 1915\xe2\x80\x931919 slu\xc5\xbeboval na gimnaziji v Kranju, 1919\xe2\x80\x931926 pa na I. dr\xc5\xbeavni gimnnaziji v Ljubljani. Leta 1926 je postal ravnatelj dr\xc5\xbeavnega \xc5\xbeenskega in \xc4\x8dez 2 tedna dr\xc5\xbeavnega mo\xc5\xa1kega u\xc4\x8ditelji\xc5\xa1\xc4\x8da v Mariboru. Upokojen 26. junija 1932, a je bil \xc5\xbee konec leta reaktiviran kot ravnatelj dr\xc5\xbeavnega mo\xc5\xa1kega u\xc4\x8ditelji\xc5\xa1\xc4\x8da v Gospi\xc4\x87u in kot tak kon\xc4\x8dno upokojen 3. maja 1933._NEWLINE_Poto\xc4\x8dnik se je v \xc5\xa1oli udejstvoval kot zaveden narodnjak in skrbnik socialno \xc5\xa1ibkega dija\xc5\xa1tva. K njegovemu \xc5\xa1olskemu delu spadata tudi \xc5\xa1olska u\xc4\x8dbenika Zgodovinske u\xc4\x8dne snovi za ljudske \xc5\xa1ole V in VI, (Lj. 1906) kjer je obdelal dobo po 1835 ter gospodarski razvoj v 19. stoletju. Kot zgodovinar in zemljepisec je Poto\xc4\x8dnik obravnaval predvsem Koro\xc5\xa1ko. Njegov prvi spis Nova \xc5\xbeeleznica na Slovenskem, Celovec-Podro\xc5\xbe\xc4\x8dica in Beljak-Podro\xc5\xbe\xc4\x8dica, je pod psevdonimom Belan iz\xc5\xa1el v Koledarju Mohorjeve dru\xc5\xbebe za leto 1907. Spisal je tudi VI. del Slovenske zemlje; Vojvodino Koro\xc5\xa1ko I (1909) in II (1910) z antropogeografskega, politi\xc4\x8dnega, kulturnega in zgodovinskega vidika, ter za I. zvezek priredil narodnostni zemljevid Koro\xc5\xa1ke. V Slovenskih spominih in jubilejih (Lj. 1911) je prikazal \xc5\xbeivljenje J. Apiha. V plebiscitni dobi je bil referent pri pokrajinski vladi in nato do 1922 izvedenec pri razmejitveni komisiji med Jugoslavijo in Avstrijo na \xc4\x8drti Ol\xc5\xa1eva-Pe\xc4\x8d. V tem \xc4\x8dasu je deloval tudi \xc5\xbeurnalisti\xc4\x8dno s prispevki o Koro\xc5\xa1ki.'