b'\n_START_ARTICLE_\nFrance Veber\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nVeber je v rojstni Gornji Radgoni obiskoval osnovno \xc5\xa1olo. Gimnazijo in tri leta \xc5\xa1tudija bogoslovja je kon\xc4\x8dal v Mariboru. V letih 1912 \xe2\x80\x93 1917 je v Gradcu \xc5\xa1tudiral filozofijo in sicer pri znanem avstrijskem filozofu in enem izmed za\xc4\x8detnikov eksperimentalne psihologije Alexiusu von Meinongu (1853\xe2\x80\x931920), kjer je zaklju\xc4\x8dil \xc5\xa1tudij z disertacijo, ki je bila nagrajena. \xc5\xa0tudiral je tudi klasi\xc4\x8dno filologijo. Bil je prvi profesor za filozofijo na novoustanovljeni Filozofski fakulteti Univerze v Ljubljani. Ob ustanovitvi leta 1919 je sprejel mesto privatnega docenta, bil leto kasneje izvoljen za docenta, v letih 1923 in 1929 pa sta sledili \xc5\xa1e imenovanji za izrednega oz. rednega profesorja filozofije. Njegovo delo je imelo med obema vojnama mo\xc4\x8dan vpliv tudi na \xc5\xa1ir\xc5\xa1i krog slovenskih izobra\xc5\xbeencev. Tako je bilo vse do leta 1945, ko so Vebra prisilno upokojili, izklju\xc4\x8dili z Univerze in Slovenske akademije znanosti in umetnosti, katere dopisni \xc4\x8dlan je bil od 1940 ter mu prepovedali objavljanje. Umrl je v Ljubljani 3. maja 1975. _NEWLINE_Leta 1937 je v Parizu prejel Medaljo Ren\xc3\xa9ja Descartesa, leta 1939 je bil nagrajen z redom svetega Save. Leta 1970 mu je gra\xc5\xa1ka univerza podelila zlati doktorat. Obveljal je za najpomembnej\xc5\xa1ega slovenskega filozofa 20. stoletja. Meinong mu je zapustil svojo knji\xc5\xbenico, ki jo hrani Oddelek za filozofijo Filozofske fakultete v Ljubljani.'