b'\n_START_ARTICLE_\nKordovski kalifat\n_START_SECTION_\nVzpon\n_START_PARAGRAPH_\nKo so Abasidi iz Bagdada leta 750 vrgli z oblasti dama\xc5\xa1\xc4\x8danske omajadske kalife in ubili zadnjega kalifa Marvana II., je Abd Al Rahman, zadnji pre\xc5\xbeiveli \xc4\x8dlan njihove dru\xc5\xbeine, pobegnil na Iberski polotok. Premagal je tamkaj\xc5\xa1nje islamske vladarje, zveste Abasidom, priklju\xc4\x8dil njihova ozemlja k svojemu in leta 756 ustanovil Kordovski emirat._NEWLINE_Vladarji emirata so bili do 10. stoletja zadovoljni z naslovoma emir in sultan, dokler se ni Abd Al Rahman III., delno zaradi strahu pred napadom Fatimidov iz Egipta, delno pa zato, ker so Fatimidi nameravali prevzeti naslov bagdadskih kalifov, sam razglasil za kalifa. S to potezo je pri podlo\xc5\xbenikih pridobil velik ugled.\n_START_SECTION_\nRazcvet\n_START_PARAGRAPH_\nKalifat je v 10. stoletju do\xc5\xbeivel velik razcvet. Abd Al Rahman III. ni samo zdru\xc5\xbeil Al Andaluza, ampak je z diplomacijo in na silo pod svojo oblast dobil tudi kr\xc5\xa1\xc4\x8danska kraljestva na severu Iberskega polotoka in ustavil prodiranje Fatimidov na svoja ozemlja v Maroku in Al Andaluzu. Okrepil je diplomatske odnose z berberskimi plemeni v severni Afriki in kr\xc5\xa1\xc4\x8danskimi kraljestvi na ozemljih sedanje Francije in Nem\xc4\x8dije in z Bizantinskim cesarstvom.  Po njegovi smrti leta 961 je na prestol pri\xc5\xa1el njegov sin Al Hakam II., ki je bolj ali manj nadaljeval o\xc4\x8detovo politiko. Ob\xc4\x8dasno se je ukvarjal z revolucionarnimi kr\xc5\xa1\xc4\x8danskimi kralji in uporniki  v severni Afriki, vendar se je trudil, da ne bi bil preoster. Za razliko od svojega o\xc4\x8deta je bil mnogo bolj odvisen od svojih svetovalcev.\n_START_SECTION_\nPropad\n_START_PARAGRAPH_\nSmrt Al Hakama II. leta 976 je pomenila za\xc4\x8detek konca Kordovskega kalifata. Al Hakam je pred smrtjo za naslednika imenoval svojega deset let starega sina Hi\xc5\xa1ama II. (vladal 976-1008).  Ker otrok ni bil sposoben opravljati dr\xc5\xbeavni\xc5\xa1kih dol\xc5\xbenosti, se je za kalifa razglasil Al Hakamov glavni svetovalec Al Masur Ibn Abi Amir, bolj znan kot Almanzor. Almanzor je bil do njegove polnoletnosti uradno varuh malega prestolonaslednika, v resnici pa ga je osamil v C\xc3\xb3rdobi in medtem sistemati\xc4\x8dno uni\xc4\x8deval svoje nasprotnike. Svoj polo\xc5\xbeaj je utrjeval tudi z dovoljenjem za priseljevanje Berberov iz severne Afrike. _NEWLINE_Almanzorja sta po njegovi smrti leta 1008 nasledila najprej sin Abd Al Malik (Al Muzafar) in nato njegov brat Abd Al Rahman. Oba sta imela vsa pooblastila, ki so sicer pripadala Hi\xc5\xa1amu II.. Ko je Abd Al Rahman februarja 1009 od\xc5\xa1el na vojni pohod proti kralju Alfonzu V. Leonskemu, so se prebivalci C\xc3\xb3rdobe uprli in Abd Al Rahman se ni ve\xc4\x8d vrnil._NEWLINE_Al Hakamova odlo\xc4\x8ditev, da za kalifa imenuje svojega mladoletnega sina, je prenesla oblast z vladarja na njegove svetovalce. Naslov kalif je postal simboli\xc4\x8den in ni ve\xc4\x8d pomenil vpliva in mo\xc4\x8di. Kalifat je za\xc4\x8delo pretresati nasilje in razli\xc4\x8dni revolucionarji so trdili, da so novi kalifi. Zadnji kordovski kalif je bil Hi\xc5\xa1am III. (vladal (1027-1031). Kalifat je zaradi razli\xc4\x8dnih konkuren\xc4\x8dnih frakcij leta 1031 dokon\xc4\x8dno razpadel na ve\xc4\x8d taif, ve\xc4\x8dinoma samostojnih emiratov in majhnih kraljestev.\n_START_SECTION_\nKultura\n_START_PARAGRAPH_\nC\xc3\xb3rdoba je bila v obdobju kalifata kulturno sredi\xc5\xa1\xc4\x8de Al Andaluza. V mestu se je zgradila Velika mo\xc5\xa1eja v predmestju pa pala\xc4\x8dno mesto Medina Azahara, polno dragocenosti in daril z vzhoda. C\xc3\xb3rdoba je bila tudi intelektualno sredi\xc5\xa1\xc4\x8de, v katerem so prevajali anti\xc4\x8dna gr\xc5\xa1ka besedila v arab\xc5\xa1\xc4\x8dino, latin\xc5\xa1\xc4\x8dino in hebrej\xc5\xa1\xc4\x8dino. V 10. stoletju je bila knji\xc5\xbenica Al Hakama II. z najmanj 400.000 zvezki ena izmed najve\xc4\x8djih na svetu. V tem obdobju so vladali tudi znosni odnosi med muslimani, kristjani in Judi, ki so trajali do leta 1492, ko so kr\xc5\xa1\xc4\x8danski osvajalci osvojili Al Andaluz in izgnali Jude iz \xc5\xa0panije. _NEWLINE_Znaten napredek so dosegle tudi znanost, zgodovina, geografija, filozofija in gramatika in dojemljivost  za vzhodne kulture. Polihistor Zirjab (789-857), ki je \xc5\xbeivel in deloval v Iraku, severni Afriki in nazadnje v Al Andaluzu, je bil zaslu\xc5\xbeen za spremembo pri\xc4\x8desk in na\xc4\x8dina obla\xc4\x8denja in celo za uporabo zobne paste in dezodoransov.\n_START_SECTION_\nGospodarstvo\n_START_PARAGRAPH_\nGospodarstvo kalifata je bilo zelo raznoliko in uspe\xc5\xa1no. Prevladovalo je trgovanje s sredozemskimi dr\xc5\xbeavami. Ponovno je o\xc5\xbeivela proizvodnja tkanin, keramike, stekla in kovinskih izdelkov.  V kmetijstvu so vpeljali nove kulture, kot so ri\xc5\xbe, lubenice, banane, jaj\xc4\x8devci in trda p\xc5\xa1enica. Uvedli so tudi bolj\xc5\xa1e namakalne sisteme, ki so jih poganjala vodna kolesa.\n_START_SECTION_\nDru\xc5\xbeba\n_START_PARAGRAPH_\nKordovski kalifat je bil etni\xc4\x8dno, kulturno in versko zelo raznolika dru\xc5\xbeba._NEWLINE_Muslimansko manj\xc5\xa1ino prebivalstva so sestavljali muslimani arabskega porekla, ki so zasedali najvi\xc5\xa1je politi\xc4\x8dne in duhovni\xc5\xa1ke polo\xc5\xbeaje, muslimani berberskega porekla, ki so bili povezani predvsem z vojsko, in avtohtoni hispano-gotski spreobrnjenci, ki so sestavljali ve\xc4\x8dino muslimanske manj\xc5\xa1ine in jih je bilo mogo\xc4\x8de najti v vseh dru\xc5\xbebenih slojih. Velika ve\xc4\x8dina spreobrnjencev je imela znatno slab\xc5\xa1i dru\xc5\xbebeni polo\xc5\xbeaj kot Arabci in Berberi. _NEWLINE_Judovska manj\xc5\xa1ina je \xc5\xa1tela 5 do 10% prebivalstva. Judje so bili \xc5\xa1tevilnej\xc5\xa1i od Arabcev in pribli\xc5\xbeno enako \xc5\xa1tevilni kot Berberi. Ve\xc4\x8dina se je ukvarjala s trgovanjem in nekaj intelektualnimi poklici. _NEWLINE_Kr\xc5\xa1\xc4\x8danski Mozarabci, ve\xc4\x8dinoma avtohtoni Iberci, so bili katoli\xc5\xa1ki kristjani vizigotskega obreda, ki so govorili razli\xc4\x8dico latin\xc5\xa1\xc4\x8dine, podobno dana\xc5\xa1nji \xc5\xa1pan\xc5\xa1\xc4\x8dini, portugal\xc5\xa1\xc4\x8dini ali katalon\xc5\xa1\xc4\x8dini z nekaj arabskega vpliva. Mozarabci so spadali v ni\xc5\xbeji dru\xc5\xbebeni sloj. \xc4\x8cetudi so sprejeli nekaj navad pravih muslimanov, so morali pla\xc4\x8devati visoke davke in bili prikraj\xc5\xa1ani za nekatere njihove dr\xc5\xbeavljanske pravice. _NEWLINE_Na vrhu dru\xc5\xbebene lestvice so bili vsekakor Arabci. Muslimani so imeli na splo\xc5\xa1no mnogo vi\xc5\xa1ji polo\xc5\xbeaj kot Judje, slednji pa mnogo vi\xc5\xa1jega kot kristjani. Kristjani in Judje so spadali med dhime - ljudi iz Knjige. Morali so pla\xc4\x8devati d\xc5\xbeizjo, poseben davek za financiranje vojskovanja proti kr\xc5\xa1\xc4\x8danskim kraljestvom na severu. Musliman je bil na sodi\xc5\xa1\xc4\x8du bolj cenjen kor kristjan ali Jud. Za nekaj kaznivih dejanj, storjenih proti muslimanom, so bili kristjani in Judje stro\xc5\xbee kaznovani kot muslimani. Isto je veljalo tudi za kazniva dejanja, katerih \xc5\xbertev ni bil musliman._NEWLINE_Do 10. stoletja je bilo v C\xc3\xb3rdobi pribli\xc5\xbeno 50\xc2\xa0% muslimanov, v 11. stoletju pa je njihova udele\xc5\xbeba narasla na kak\xc5\xa1nih 70\xc2\xa0%. Pove\xc4\x8danje je bilo posledica prestopanja v islam, priseljevanja muslimanov iz severne Afrike in mno\xc5\xbei\xc4\x8dnega izgona kristjanov po  njihovem uporu nekaj desetletij pred tem. V tem \xc4\x8dasu se je pove\xc4\x8dalo tudi priseljevanje Judov.\n_START_SECTION_\nSeznam vladarjev\n_START_PARAGRAPH_\nZgodovinski zapisi ka\xc5\xbeejo, da so bili vsi andaluzijski emirji in kalifi iz Omajadske dinastije sinovi zasu\xc5\xbenjenih konkubin, ve\xc4\x8dinoma Iberk s severa Iberskega polotoka. Ustanovitelj dinastije, Abd Al Rahman I., je bil sin Berberke, njegov sin in naslednik Hi\xc5\xa1am I. pa sin Iberke.  To pomeni, da se je po \xc5\xbeilah desetega vladarja iz Omajadske dinastije pretakala skoraj \xc4\x8dista iberska kri, \xc4\x8deprav je bil Y kromosom \xc5\xa1e vedno popolnoma arabski.'