b'\n_START_ARTICLE_\nZvalnik\n_START_PARAGRAPH_\nZv\xc3\xa1lnik, tudi v\xc3\xb3kativ (iz latinsko vocare je klicati, zvati, pozivati), je sklon samostalnika v vlogi ogovora, nagovora. V jezikih, ki zvalnik uporabljajo, je zvalnik pri nekaterih samostalnikih enak imenovalniku. V zvalniku se sicer nahaja tudi pridevnik, ki stoji ob zvalni\xc5\xa1kem samostalniku, vendar je obi\xc4\x8dajno enak imenovalniku. Pravtako so zvalniki samostalnikov v mno\xc5\xbeini obi\xc4\x8dajno enaki njihovim imenovalni\xc5\xa1kim oblikam.\n_START_SECTION_\nSloven\xc5\xa1\xc4\x8dina\n_START_PARAGRAPH_\nSloven\xc5\xa1\xc4\x8dina v svojem slovni\xc4\x8dnem sestavu zvalnika nima ve\xc4\x8d. Njegovo funkcijo je pri nas prevzel imenovalnik (t. i. ogovorni imenovalnik). V Bri\xc5\xbeinskih spomenikih je zvalnik \xc5\xa1e ohranjen (npr. gospodi, ot\xc4\x8de). Zadnje ostanke zvalnika v sloven\xc5\xa1\xc4\x8dini zasledimo na prelomu 17. in 18. stoletja, npr. pri Janezu Svetokri\xc5\xa1kem._NEWLINE_V sodobni sloven\xc5\xa1\xc4\x8dini so ostali dolo\xc4\x8deni ostanki zvalnika. Na primer ime Jure je morda zvalni\xc5\xa1ka oblika od Juri(j). Prav tako je beseda o\xc4\x8de po nastanku zvalnik imenovalni\xc5\xa1ke oblike *ot\xd1\x8cc\xd1\x8c > sloven. \xc3\xb3tec. Dolo\xc4\x8deni zvalniki se v sloven\xc5\xa1\xc4\x8dini uporabljajo pogovorno (bo\xc5\xbee, sine, brate), kar je prevzeto iz srbohrva\xc5\xa1\xc4\x8dine.\n_START_SECTION_\nDrugi jeziki\n_START_PARAGRAPH_\nZvalnik je bil del slovni\xc4\x8dnega sestava indoevropskega prajezika  in je obstajal tudi v latin\xc5\xa1\xc4\x8dini, sanskrtu, stari gr\xc5\xa1\xc4\x8dini. \xc5\xa0tevilni sodobni indoevropski jeziki so ga, tako kot sloven\xc5\xa1\xc4\x8dina, izgubili (na primer angle\xc5\xa1\xc4\x8dina, \xc5\xa1pan\xc5\xa1\xc4\x8dina). Nekateri drugi jeziki ga ohranjajo, na primer baltski jeziki, nekateri keltski jeziki ter ve\xc4\x8dina slovanskih (ne pa tudi sloven\xc5\xa1\xc4\x8dina in ru\xc5\xa1\xc4\x8dina).'