b"\n_START_ARTICLE_\nHeladsko obdobje\n_START_SECTION_\nPrvo zgodnjeheladsko obdobje\n_START_PARAGRAPH_\nPrvo zgodnjeheladsko obdobje je znano tudi kot kultura Evtrezisa; zna\xc4\x8dilna je polirana keramika z rastlinskimi ornamenti v Korakuvu in na drugih lokacijah, kovinski predmeti pa so zelo redki. Keramika in videz naselij ka\xc5\xbeeta, da sta se nadaljevali zgodnjeheladsko I in obdobje predhodnega poznega neolitika; spremembe so bile le v gospodarjenju.\n_START_SECTION_\nDrugo zgodnjeheladsko obdobje\n_START_PARAGRAPH_\nDo prehoda iz prvega v drugo zgodnjeheladsko obdobje je pri\xc5\xa1lo hitro in brez prekinitve; razvila se je metalurgija (obdelava brona), uvedena je bila  hierarhi\xc4\x8dna dru\xc5\xbebena organizacija in pojavile so se monumentalna arhitekture in utrdbe.  Spremembe v naseljih so spremljale novosti v poljedelstvu (oranje s plugom, ki ga vle\xc4\x8dejo voli).\n_START_SECTION_\nTretje zgodnjeheladsko obdobje\n_START_PARAGRAPH_\nV Lerni se je drugo zgodnjeheladsko obdobje kon\xc4\x8dalo z ru\xc5\xa1enjem hi\xc5\xa1e s stre\xc5\xa1niki, ki  pripada hi\xc5\xa1i s hodniki. Ru\xc5\xa1enje naselja je bilo najprej pripisano navalu Grkov ali Indoevropejcev v tretjem zgodnjeheladskem obdobju ; danes je to gledanje v glavnem opu\xc5\xa1\xc4\x8deno predvsem zato, ker se v Litaru, Fliuntu, Maniki in drugje opa\xc5\xbea nadaljevanje med drugim in tretjim zgodnjeheladskim obdobjem po eni strani in srednjeheladskim obdobjem po drugi strani.  Poleg tega so nove kulturne prvine \xe2\x80\x93 apsidne hi\xc5\xa1e, terakota v obliki sidra, izdolbene sekire, obredne gomile in pokopi v naselju \xe2\x80\x93 najdeni v Gr\xc4\x8diji pred tretjim zgodnjeheladskim obdobjem in jih imajo za avtohtone pojave (terakota iz Beocije in obredne gomile v Tesaliji) oziroma so posledica stalnega stika celinske Gr\xc4\x8dije z raznimi drugimi obmo\xc4\x8dji (Mala Azija, Kikladi, Albanija in Dalmacija). Morda so tudi podnebne spremembe pripomogle h kulturnim spremembam, ki so v Gr\xc4\x8diji nastale na prehodu med drugim in tretjim zgodnjeheladskim obdobjem (okoli 2200 pr. n. \xc5\xa1t.).\n_START_SECTION_\nPrvo poznoheladsko obdobje\n_START_PARAGRAPH_\nKeramika iz prvega poznoheladskega obdobja je znana iz najdb v ja\xc5\xa1kastih grobovih v Lerni in  naseljih Vorulija in Nihorija (v Meseniji), Ajos Stefanos (v Lakoniji) in Koraku. \xc5\xa0vedski arheolog Arne Furumark je razdelil poznoheladsko obdobje na A in B, Oliver Dickinson pa je Furumarkov I B ozna\xc4\x8dil kot II A. Nekatera nedavna radiokarbonska datiranja materiala iz Cungize severno od Miken ka\xc5\xbeejo, da se to prvo zgodnjeheladsko obdobje morda datira v obdobje med 1675/1650 in 1600/1550 pr. n. \xc5\xa1t., kar je za okoli 100 let prej od sorazmernega datiranja, dolo\xc4\x8denega s keramiko. Do  izbruha vulkana na Teri je prav tako pri\xc5\xa1lo v prvem zgodnjeheladskem obdobju (ali I poznokikladskem in I A poznominojskem obdobju), tj. nekje med 1650 in 1625 pr. n. \xc5\xa1t._NEWLINE_Materialne kulture, danes poznano kot pelopone\xc5\xa1ko prvega poznoheladskega obdobja, ne najdemo na Teri, a je znana iz pozne faze prvega poznoheladskega obdobja v Meseniji, zato se je morda razvila po izbruhu.  Za to kulturo so zna\xc4\x8dilni visoki kaftoritski vr\xc4\x8di vrste III; majhne zaprte posode, okra\xc5\xa1ene s simetri\xc4\x8dnimi ro\xc4\x8daji ali enostavnimi spiralami; bogato poslikani temni motivi na svetli podlagi, ki vklju\xc4\x8duje majhne natan\xc4\x8dne vrste enostavno povezanih spiral, razne oblike kljukastih ali prepletenih spiral (z drobnimi pikicami na osnovi ali brez njih), oblike simetri\xc4\x8dnih pentelj in sekir z dvema ostrinama ter vrste drobnih pik in enojnih ali dvojnih valovitih \xc4\x8drt; pa tudi mre\xc5\xbeasti vzorci na kaftoritskih vr\xc4\x8dih. Te lokalne novosti so zna\xc4\x8dilne za vso gr\xc5\xa1ko celino in v poznej\xc5\xa1e sloge iz poznoheladskega obdobja II A.\n_START_SECTION_\nDrugo poznoheladsko obdobje\n_START_PARAGRAPH_\nZna\xc4\x8dilnosti poznoheladskega obdobja II A se opredeljene v glavnem na osnovi materiala iz vzhodne doline pri Korakuu. Oblike hi\xc5\xa1 so razli\xc4\x8dne. Med poznoheladskim II A in poznominojskim obdobjem I B so tesne povezave. Poznoheladsko obdobje II B se je za\xc4\x8delo  prej, kot se je kon\xc4\x8dalo poznominojsko I B in v tem obdobju je manj kretskih vplivov. \xc4\x8cist poznoheladski material II B je redek in izhaja iz Tirinta, Asine in Korakua. Na podlagi radiokarbonskega datiranja materiala iz Cungize predpostavljajo, da je drugo poznoheladsko obdobje trajalo od 1600/1550 pr. n. \xc5\xa1t. do 1435/1405 pr. n. \xc5\xa1t., kar pomeni, da se je za\xc4\x8delo okoli 100 let prej od datiranja na podlagi keramike, konec pa se skoraj ujema s kerami\xc4\x8dnim datiranjem. V Egiptu se obe obdobji drugega poznoheladskega obdobja ujemata z za\xc4\x8detkom cesarskega obdobja, od Ha\xc4\x8depsut do Tutmozisa III. (vladal med 1472\xe2\x80\x931425 pr. n. \xc5\xa1t.).\n_START_SECTION_\nTretje poznoheladsko obdobje\n_START_PARAGRAPH_\nTretje poznoheladsko obdobje se \xc4\x8dasovno ujema s tretjim poznominojskim obdobjem na Kreti. Na prehodu poznominojskega obdobja III B neheladska keramika z egejskih obmo\xc4\x8dij ni ve\xc4\x8d homogena._NEWLINE_Enotna in \xc5\xa1iroko razprostranjena keramika iz prvega obdobja poznoheladskega obdobja III A je dolo\xc4\x8dena z materialom, najdenim v hi\xc5\xa1i s plo\xc5\xa1\xc4\x8dadjo (angl. Ramp House) v Mikenah, v pala\xc4\x8di v Tebah (ki jo danes ve\xc4\x8dina strokovnjakov datira v drugo dobo poznoheladskega obdobja III A ali v III B) ter v Triadi na Rodosu. Nahajali\xc5\xa1\xc4\x8da so tudi iz Asine, Aten (vodnjaki), \xc5\xa0parte (Menelajon), Nihorije, pa tudi 'Atrejeva jama', razvaline, najdene pod vhodom v Atrejevo zakladnico v Mikenah. Na podlagi radiokarbonskega datiranja materiala iz Cungize naj bi prvo dobo poznoheladskega obdobja III A  ume\xc5\xa1\xc4\x8dali v obdobje med 1435/1406 pr. n. \xc5\xa1t. in 1390/1370 pr. n. \xc5\xa1t., tj. nekoliko zgodnej\xc5\xa1e od kerami\xc4\x8dnega datiranja, pri \xc4\x8demer je razlika manj\xc5\xa1a kot 50 let. Posode iz prve dobe III A so bile najdene tudi v Ma\xc5\x9fat H\xc3\xb6y\xc3\xbcku v hetitski Anatoliji. _NEWLINE_Druga doba poznoheladskega obdobja III A je zaznamovana s \xc5\xa1irjenjem mikenske keramike po skoraj celotnem vzhodnem Sredozemlju. Pojavljale so se mnoge nove oblike. Motivi se nadaljujejo iz prve dobe in ka\xc5\xbeejo veliko stopnjo poenotenja. V Amarni v Egiptu je bila najdena posoda iz prve dobe, nastale, ko je vladal Amenhotep III., ter posode iz druge dobe, ko je vladal njegov sin Ehnaton; ka\xc5\xbeejo se za\xc4\x8detki poznoheladskega obdobja III B. Posoda iz druge dobe III A izhaja iz tako imenovanega uluburunskega brodoloma, tj. ladje, ki se je potopila v 14. stoletju pr. n. \xc5\xa1t. Tudi tukaj je radiokarbonsko datiranje iz Cungize dalo nekoliko zgodnej\xc5\xa1e datiranje: od 1390/1370 pr. n. \xc5\xa1t. do 1360/1325 pr. n. \xc5\xa1t.; posode iz te druge dobe so bile najdene tudi v zgorelem sloju v Miletu iz obdobja, ko je vladal hetitski vladar Mursili II. ali nekoliko pred njegovo usmrtitvijo leta 1312 pr. n. \xc5\xa1t. Prehodno obdobje med III A in III B se je za\xc4\x8delo po letu 1320 pr. n. \xc5\xa1t., a ne mnogo pozneje (Cemal Pulak meni, da je bil prehod pred 1295 pr. n. \xc5\xa1t.)._NEWLINE_Furumarkova opredelitev poznoheladskega obdobja III B v glavnem temelji na najdbah iz grobnic in materialu iz Zigurija. Elizabeth B. French je to obdobje razdelila na dve dobi na podlagi najdb iz Miken in zahodnega zidu v Tirintu. Ostanki iz druge dobe III B so redki, saj so bila mnoga naselja iz tega obdobja uni\xc4\x8dena in je ostalo malo celih posod._NEWLINE_Keramika iz poznoheladskega obdobja III B je povezana s pala\xc4\x8dami na gr\xc5\xa1ki celini z arhivi tablic, popisanih z linearno pisavo B. Meja med obdobjem III A in III B naj bi se \xc4\x8dasovno ujemala v Anatoliji s ponovnim vzponom Hetitov po Mursilijevi usmrtitvi, v Egiptu z devetnajsto dinastijo, v severni Mezopotamiji z vzponom Asirije in njeno prevlado nad kraljestvom Mitani. Konec obdobja III B je povezan z uni\xc4\x8denjem Ugarita, kjer so med ru\xc5\xa1evinami na\xc5\xa1li zadnje primerke te keramike. Radiokarbonsko datiranje iz Cungize ume\xc5\xa1\xc4\x8da konec obdobja III B v 1200/1190 pr. n. \xc5\xa1t. Za\xc4\x8detek IIIC obdobja danes uvr\xc5\xa1\xc4\x8dajo na za\xc4\x8detek vladavine kraljice Tausret. Furumark je III C poznoheladsko obdobje razdelil na prvo (III C:1) in drugo dobo (III C:2) na podlagi najdb iz grobnic v Mikenah in Asini ter na Kefaloniji in Rodosu. Izkopavanja v 1960-ih na trdnjavi v Mikenah in v Levkadi na Evboji so odkrila stratificiran material, ki je pokazal pomembne regionalne variacije v okviru obdobja III C, posebno v njegovih poznej\xc5\xa1ih dobah. Keramika iz poznega obdobja III C je bila najdena v trojanskem sloju VII a, nekaj kosov pa tudi v Tarsu v Kilikiji. Tako  keramiko so izdelovali tudi lokalno.\n_START_SECTION_\nUtrjena naselja\n_START_PARAGRAPH_\nV heladskem obdobju je pri\xc5\xa1lo do pomembnega napredka na nekaj podro\xc4\x8djih, med katerimi je tudi gradnja utrjenih naselij z monumentalnimi zgradbami (hi\xc5\xa1e s hodniki), ki bi lahko kazale na obstoj zapletene dru\xc5\xbebe, organizirane okoli elite ali podobne protopolisom.  Eno od teh naselij je bila Manika, ki je v Evboji in datira v zgodnjeheladsko obdobje II (2800\xe2\x80\x932200 pr. n. \xc5\xa1t.). To naselje je zavzemalo povr\xc5\xa1ino okoli 70\xe2\x80\x9380 hektarjev, v njem je \xc5\xbeivelo med 6000 in 13.500 ljudi in je bilo med najve\xc4\x8djimi naselji v gr\xc5\xa1ki bronasti dobi. _NEWLINE_Drugo pomembno naselje je bila Lerna v Argolidi, morda najpomembnej\xc5\xa1e in najbogatej\xc5\xa1e zgodnjeheladsko naselje. Tu je monumentalna zgradba, znana kot hi\xc5\xa1a s stre\xc5\xa1niki, ki predstavlja hi\xc5\xa1o s hodniki, pomembna pa je zaradi nekaj arhitektonskih elementov, ki se za to dobo \xc5\xa1tejejo za napredne (streha je bila pokrita z \xc5\xbeganimi stre\xc5\xa1niki).  Zgrajena je bila v zgodnjeheladskem  obdobju II (2500\xe2\x80\x932300 pr. n. \xc5\xa1t.). Nekateri menijo, da je v njej \xc5\xbeivel ugleden pripadnik skupnosti ali da je bila svojevrstna protopala\xc4\x8da ali neke vrste upravno sredi\xc5\xa1\xc4\x8de. To\xc4\x8dna vloga te zgradbe ni znana. Zgradba je imela tudi stopni\xc5\xa1\xc4\x8de, ki je vodilo v drugo nadstropje. V ru\xc5\xa1evinah je bilo tiso\xc4\x8de plo\xc5\xa1\xc4\x8dic iz terakote, ki so padle s strehe. Ker so take strehe odkrili tudi drugje, so \xc5\xa1ele v 7. stoletju pr. n. \xc5\xa1t. postale obi\xc4\x8dajne za gr\xc5\xa1ko arhitekturo.  Zidovi hi\xc5\xa1e s stre\xc5\xa1niki so bili zgrajeni iz ne\xc5\xbegane opeke, posu\xc5\xa1ene na soncu, in postavljene na kamniti podlagi. _NEWLINE_Med utrjenimi naselji je bil tudi Tirint, ki se je razprostiral na povr\xc5\xa1ini skoraj 6 hektarjev, v njem je \xc5\xbeivelo med 1180 in 1770 prebivalcev. Tu je bila odkrita velika poplo\xc5\xa1\xc4\x8dena okrogla hi\xc5\xa1a v dveh nadstropjih s premerom 28 metrov, ki se je morda uporabljala kot pala\xc4\x8da, tempelj ali skupna \xc5\xbeitnica.  Med preostalimi naselji so \xc5\xa1e Agia Irini s povr\xc5\xa1ino 1 hektarja, Evtrezis s povr\xc5\xa1ino 8 hektarjev, Tebe s povr\xc5\xa1ino 20 hektarjev s 4000 do 6000 prebivalci, Levkaka (neznana povr\xc5\xa1ina), Kolona na Ajgini, gosto naseljen kraj z veli\xc4\x8dastnimi utrdbami, monumentalnimi kamnitimi zgradbami in sofisticiranim urbanisti\xc4\x8dnim na\xc4\x8drtom._NEWLINE_\xc5\xa0e pred 2500\xe2\x80\x932400 pr. n. \xc5\xa1t. je Kolona do\xc5\xbeivela velik gospodarski vzpon in je imela lastno upravno zgradbo s hodniki.  V obdobju Ajgina III (2400\xe2\x80\x932300 pr. n. \xc5\xa1t.), ki ustreza prehodnemu obdobju iz kulture Levkande I v kulturo Kastrija na Kiteri, postanejo jasnej\xc5\xa1i kazalniki ustroja te upravne in dru\xc5\xbebene organizacije. Bela hi\xc5\xa1a (165 kvadratnih metrov) je monumentalna skupna zgradba, ki je nasledila hi\xc5\xa1o s hodniki za iste namene. Kolona je morda prva dr\xc5\xbeava na Ajgini, saj se zdi, da je to najzgodnej\xc5\xa1a hierarhi\xc4\x8dno organizirana dru\xc5\xbeba zunaj minojske Krete.\n_START_SECTION_\nPrebivalstvo\n_START_PARAGRAPH_\nAnalize kraniometri\xc4\x8dnih podatkov, dobljenih iz heladskega skeletnega materiala, ka\xc5\xbeejo mo\xc4\x8dno morfolo\xc5\xa1ko homogenost v osteolo\xc5\xa1kih zapisih iz bronaste dobe; to zavra\xc4\x8da teorije o prihodu tujih prebivalcev med zgodnjeheladskim in srednjeheladskim obdobjem. Prebivalci celinske Gr\xc4\x8dije v bronasti dobi (tudi Mikenci) so enkratno in enovito prebivalstvo sredozemskega rodu."