b'\n_START_ARTICLE_\nElizabeth Anscombe\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nGertrude Elizabeth Margaret Anscombe se je rodila 18. marca, leta 1919 v Limericku na Irskem. \xc4\x8ceprav sta bila njena star\xc5\xa1a Britanca, so na Irskem \xc5\xbeiveli, ker je njen o\xc4\x8de tam slu\xc5\xbeil kot \xc4\x8dastnik Britanske vojske. Kasneje so se vrnili v Britanijo, v London, kjer je Anscombe leta 1937 kon\xc4\x8dala srednjo \xc5\xa1olo Sydenham. \xc5\xbde kot najstnica se je za\xc4\x8dela zanimati za katoli\xc5\xa1tvo in se tudi spreobrnila. _NEWLINE_Leta 1941 je do\xc5\xa1tudirala klasi\xc4\x8dno filologijo in filozofijo na St. Hugh\'s College v Oxfordu. _NEWLINE_Na St. Huch je eno leto \xc5\xa1tudirala raziskovanje, leta 1942 pa je od\xc5\xa1la na Newnham College, Cambridge. Tam je hodila na predavanja Ludwiga Wittgensteina, tudi po tem ko se je leta 1946 vrnila v Oxford, kjer je dobila raziskovalno \xc5\xa1tipendijo na Somerville College, leta 1964 pa je dobila pozicijo profesorice. Leta 1970 je postala profesorica filozofije na univerzi v Cambridgeu, kjer je predavala do leta 1986, ko se je upokojila. _NEWLINE_Leta 1951 je Ludwig Wittgenstein umrl, Anscombe pa je imenoval za eno izmed treh izvr\xc5\xa1evalcev njegove zapu\xc5\xa1\xc4\x8dine. Leta 1953 je bil objavljen njen angle\xc5\xa1ki prevod njegove knjige Philosophical Investigations. _NEWLINE_Anscombe se ni izogibala spornosti, to se je pokazalo leta 1956, ko je, \xc4\x8deprav neuspe\xc5\xa1no, nasprotovala temu, da univerza Oxford podeli \xc4\x8dastno nagrado predsedniku Harryju Trumanu, kateri je uporabil atomsko oro\xc5\xbeje pri napadu na Nagasaki in Hiro\xc5\xa1imo. Ogor\xc4\x8dena je bila nad tem, kako je lahko \xc4\x8dlovek, ki namenoma organizira bombardiranje nad civiliste, tako spo\xc5\xa1tovan. Leto za tem je iz\xc5\xa1la njena \xc5\xa1tudija o naravi (lastnostih) namernih dejanj, naslednje leto pa \xc5\xa1e \xe2\x80\x9cModern Moral Philosophy\xe2\x80\x9d. _NEWLINE_Poro\xc4\x8dena je bila s filozofom Petrom Geachom, katerega je leta 1938 spoznala v Oxfordu in z njim imela tri sinove in \xc5\xa1tiri h\xc4\x8derke. _NEWLINE_Umrla je 5. januarja, leta 2001 v Cambridgu.\n_START_SECTION_\nDebata z C. S. Lewisom\n_START_PARAGRAPH_\nAnscombe je bila poznana kot bojevita debaterka. Leta 1948 je na sre\xc4\x8danju Oxford Socratic Club-a predstavila njeno nasprotovanje argumentu, zapisanem v knjigi C. S. Lewisa, Miracles, da je naturalizem samouni\xc4\x8dujo\xc4\x8d. Lewisovi sodelavci, predvsem George Sayer in Derek Brewer, so povedali, da je bila Lewisova izguba debate proti Anscombe tako poni\xc5\xbeujo\xc4\x8da, da je zapustil teolo\xc5\xa1ke argumente in se posvetil pobo\xc5\xbenem pisanju in otro\xc5\xa1ki literaturi. Posledi\xc4\x8dno je Lewis ponovno napisal 3. poglavje knjige Miracles, za novo izdajo leta 1960.\n_START_SECTION_\nO Ludwigu Wittgensteinu\n_START_PARAGRAPH_\nLudwig Wittgenstein je bil Anscombin u\xc4\x8ditelj, ki ga je spoznala na Cambridgu in je imel velik vpliv na njen na\xc4\x8din razmi\xc5\xa1ljanja in na njeno delovanje nasploh. Bila je ena izmed njegovih najbolj predanih u\xc4\x8denk. Ker so njegova predavanja zanjo imela veliko vrednost, jih je obiskovala tudi po tem, ko se je vrnila v Oxford. Anscomble je postala tudi ena najbli\xc5\xbejih prijateljic Ludwiga Wittgensteina, \xc4\x8deprav se on ve\xc4\x8dinoma ni dru\xc5\xbeil s svojimi \xc5\xa1tudenti in pa na splo\xc5\xa1no ni maral \xc5\xbeenskih filozofinj. Ray Monk je zapisal, da je Wittgenstein nanjo gledal kot na mo\xc5\xa1kega in jo celo klical \xe2\x80\x98stari mo\xc5\xa1ki\xe2\x80\x99. _NEWLINE_Leta 1953 je bil objavljen Anscombin Angle\xc5\xa1ki prevod Wittgensteinove knjige Philosophical Investigations, prav tako pa je prevedla tudi \xc5\xa1tevilna druga njegova dela. Leta 1959 je napisala uvod v njegovo delo Tractatus, ki je nastalo leta 1921. Uredila je \xc5\xa1tevilne publikacije v Wittgensteinovih kasnej\xc5\xa1ih delih, kot so Remarks on Color in Zettel.\n_START_SECTION_\nThe First Person\n_START_PARAGRAPH_\nNjen esej The first person, pride do zaklju\xc4\x8dka, da se beseda "I" (jaz) ne nana\xc5\xa1ana ni\xc4\x8d (npr. na govorca) oz. ne poimenuje ni\xc4\x8desar. Ta zaklju\xc4\x8dek je bil slabo sprejet, kljub temu  pa je bil to zelo pomemben prispevek k filozofiji jezika. Kasneje ga je bolj radikalno razvil David Lewis.\n_START_SECTION_\nIntention\n_START_PARAGRAPH_\nNjeno najpomembnej\xc5\xa1e delo je monografija Intention (1957). Z njo \xc5\xbeeli osvetliti koncept namere in s tem (namerno) delovanje ter razliko med namernim, racionalnim delovanjem in neracionalnim vedenjem.\n_START_SECTION_\nEtika\n_START_PARAGRAPH_\nAnscombe je veliko prispevala k etiki, pa tudi metafiziki, predvsem s svojim esejem Modern moral Philosophy iz leta 1958. Zanj je re\xc4\x8deno, da naj bi bil zaslu\xc5\xbeen za o\xc5\xbeivljanje zanimanja in preu\xc4\x8devanja etike vrlin v zahodni akademski filozofiji. V njem je tudi uporabila izraz consequentialism, "posledicizem", da bi opisala, kaj je videla kot osrednjo napako nekaterih moralnih teorij, kot so sta jih predlagala na primer John Stuart Mill in Henry Sidgwick. Danes tako vejla za izumiteljico tega izraza (teorije o "posledicizmu" pa so seveda obstajale \xc5\xbee dolgo pred njo). Prav tako naj bi skovala \xc5\xa1e izraz "brute fact", v svojem eseju On Brute Facts.\n_START_SECTION_\nVoja\xc5\xa1ka etika\n_START_PARAGRAPH_\nPrva filozofska publikacija Anscombe je bila bro\xc5\xa1ura, ki jo je napisala skupaj z Normanom Danielom. Bro\xc5\xa1ura je protestirala mo\xc5\xbenosti druge svetovne vojne v letu 1939. Po njenem mnenju bi se ta vojna borila zaradi nepravi\xc4\x8dnih razlogov in z nepravi\xc4\x8dnimi sredstvi. Po njenem razumevanju pravil in izjav ustreznih politikov bi britanska vlada kr\xc5\xa1ila tradicionalna pravila vojne, \xc4\x8de bi se spustila v vojno z Nem\xc4\x8dijo. To seveda ni bil odraz njenega odnosa do nacisti\xc4\x8dne Nem\xc4\x8dije. Nekaj vojne proti tej dr\xc5\xbeavi bi bilo po mnenju Anscombe mogo\xc4\x8de utemeljene, ne pa tako kruta vojna kot jo je predvidela, z napadi na civiliste, na primer.  _NEWLINE_Po koncu vojne je nadaljevala je podporo tradicionalnemu kr\xc5\xa1\xc4\x8danskemu razmi\xc5\xa1ljanju o voja\xc5\xa1ki etiki. Predvsem je protestirala odlo\xc4\x8ditvi Oxfordske univerze, ki je dodelila \xc4\x8dastno priznanje ameri\xc5\xa1kemu predsedniku Harryju S. Trumanu, ki je naro\xc4\x8dil uporabo atomskega oro\xc5\xbeja proti Japonski. _NEWLINE_V svojem eseju War and Murder brani tako imenovano doktrino dvojnega u\xc4\x8dinka (Doctrine of Double Effect) in, kljub temu da je bila proti vojni, zavra\xc4\x8da pacifizem.\n_START_SECTION_\nSpolna etika\n_START_PARAGRAPH_\nAnscombe je bila pobo\xc5\xbena katoli\xc4\x8danka. Nasprotovala je splavu, kontracepciji, homoseksualcem in njihovem poro\xc4\x8danju.  _NEWLINE_Njen pogled na splav ni, da je to \xc4\x8disti umor, temve\xc4\x8d, da je to nekaj vsaj pribli\xc5\xbeno slabega kot umor (ali je dejanski umor je odvisno od tega, ali je fetus oseba ter ali ima du\xc5\xa1o, in \xc4\x8de ima, pri kak\xc5\xa1ni stopnji razvoja, kar pa je Anscombe videla kot tehni\xc4\x8dno vpra\xc5\xa1anje brez akademskega interesa)  Tako je splav opisala kot namerno uni\xc4\x8denje za\xc4\x8detka \xc4\x8dlove\xc5\xa1kega \xc5\xbeivljenja.  _NEWLINE_Kritike kontracepcije se je lotila leta 1972 v delu Contraception and Chastity. Ne ena\xc4\x8di je popolnoma s splavom, vendar meni da je slaba v podobnem smislu. Anscombe razlikuje med dvema vrstama spolnega odnosa: prvim, ki namerava biti nereproduktiven in drugim, ki nima tega namena. Vsak spolni akt, ki nikoli ne bi mogel voditi k razmno\xc5\xbeevanju, kot je npr. mastrubacija, spada v prvo kategorijo in tak\xc5\xa1en je tudi seks z uporabo kontracepcije. Spolni akti, ki bi lahko vodili k razmno\xc5\xbeevanju, pa ne bodo, ker je vsaj en partner naravno neploden, padejo v drugo kategorijo. Akti prve kategorije so zloraba na\xc5\xa1ih spolnih organov, sredstev za prina\xc5\xa1anje novih \xc5\xbeivljenj v svet, ki so v tem primeru obravnavana zgolj kot vozila u\xc5\xbeitka. Po drugi strani so akti druge kategorije popolnoma sprejemljivi, vse dokler nekdo nima seksa samo, ko ve, da je nose\xc4\x8dnost nemogo\xc4\x8da, dokler od spolnih u\xc5\xbeitkov ne postane odvisen (pri tem so se kritiki spra\xc5\xa1evali kaj dolo\xc4\x8da "zdravo mero") in dokler ima seks samo znotraj tradicionalno definiranega zakona, tako da bodo potencialni otroci imeli mo\xc5\xbenost imeti o\xc4\x8deta in mamo, ki bosta poskrbela za njih.  _NEWLINE_Po njenem mnenju so istospolni odnosi napa\xc4\x8dni na enak na\xc4\x8din in zaradi istega razloga kot masturbacija. Predstavljajo uporabo spolnih organov, ki nikoli ne more voditi v razmno\xc5\xbeevanje. S tem na nek na\xc4\x8din \xc5\xbealijo samo \xc5\xbeivljenje. Istospolni zakon je unija, ustanovljena na sporazumu, da se partnerja vklju\xc4\x8dita v tovrstne dejavnosti in je zaradi tega nesprejemljiv.\n_START_SECTION_\nLiteratura v sloven\xc5\xa1\xc4\x8dini\n_START_PARAGRAPH_\nAnscombe, E. 2007. Vzor\xc4\x8dnost in determinacija. V: O svobodni volji: od Leibinza do Libeta. Maribor: Aristej. Str. 243-260.\n_START_SECTION_\nViri:\n_START_PARAGRAPH_\nRichter, D. G. E. M. Anscombe (1919\xe2\x80\x942001). [internet]. [citirano 24. 11. 2017]. Dostopno na naslovu: http://www.iep.utm.edu/anscombe/ _NEWLINE_Driver, J. Gertrude Elizabeth Margaret Anscombe. [internet]. [citirano 24. 11. 2017]. Dostopno na naslovu: https://plato.stanford.edu/entries/anscombe/ _NEWLINE_G. E. M. Anscombe. [internet]. [citirano 24. 11. 2017]. Dostopno na naslovu: https://en.wikipedia.org/wiki/G._E._M._Anscombe _NEWLINE_Oppenheimer, M. Renaissance for Outspoken Catholic Philosopher. [internet]. [citirano 24. 11. 2017]. Dostopno na naslovu: http://www.nytimes.com/2011/01/08/us/08beliefs.html\n_START_SECTION_\nSlikovni viri\n_START_PARAGRAPH_\nAnscombe. [internet]. [citirano 14. 1. 2018]. Dostopno na naslovu: https://strangenotions.com/moral-relativism-conscience-and-g-e-m-anscombe/'