b'\n_START_ARTICLE_\nBazilisk (bizantinski cesar)\n_START_SECTION_\nPoreklo in zgodnja kariera\n_START_PARAGRAPH_\nBazilisk je bil verjetno balkanskega porekla. Po nekaterih trditvah naj bi bil stric herulskega poglavarja Odoakerja. Trditev temelji na razlagi odlomka zapisa Ivana Antio\xc5\xa1kega (209.1), ki navaja, da sta bila Odoaker in Baziliskov ne\xc4\x8dak Armat brata. S trditvijo se ne strinjajo vsi zgodovinarji, ker vir ne pove ni\xc4\x8desar o  Bazilisovem poreklu.  Znano je, da je bil poro\xc4\x8den z Zenono, s katero je imel vsaj enega otroka. _NEWLINE_Njegova voja\xc5\xa1ka kariera se je za\xc4\x8dela pod Leonom I.. Cesar mu je kot svaku podelil naslov duxa in ga imenoval za vrhovnega poveljnika  v Trakiji, kjer je leta 463 vodil uspe\xc5\xa1no voja\xc5\xa1ko akcijo proti Bolgarom. Leta 464 je nasledil Rusticija na polo\xc5\xbeaju magistra militum per Thracias in leta 466 ali 467 dosegel ve\xc4\x8d uspehov v bojih proti Gotom in Hunom._NEWLINE_Baziliskov ugled pri Leonu I. je zaradi voja\xc5\xa1kih uspehov zrasel. Z Verininim posredovanjem mu je cesar  leta 465 podelil konzulstvo. Za zasluge, da se je bizantinski dvor otresel germanskega vpliva, je leta 471/472, morda tudi prej (468), dosegel polo\xc5\xbeaj patricija. Njegov vzpon je kljub temu kmalu do\xc5\xbeivel resen preobrat.\n_START_SECTION_\nKatastrofalna ekspedicija proti Vandalom\n_START_PARAGRAPH_\nLeon I. je leta 468 izbral Baziliska za poveljnika slavne voja\xc5\xa1ke ekspedicije proti Vandalom v Kartagini. Napad je bil eden od najve\xc4\x8djih   voja\xc5\xa1kih podvigov v pisani zgodovini, v katerem je sodelovalo ve\xc4\x8d kot tiso\xc4\x8d ladij  in sto tiso\xc4\x8d vojakov. Cilj operacije je bil kaznovati vandalskega kralja Gizerika za opusto\xc5\xa1enje Rima leta 455. Cesarico Licinijo Evdoksijo, vdovo po cesarju Valentinijanu III., in njene h\xc4\x8derke  so takrat Vandali vzeli za talke._NEWLINE_Na\xc4\x8drt za napad so naredili vzhodni cesar Leon I., zahodni cesar Antemij in general Marcelin, ki je u\xc5\xbeival neodvisnost v Iliriku. Bazilisk je dobil ukaz, naj odpluje naravnost v Kartagino, Marcelin pa naj bi medtem napadel in zavzel Sardinijo. Tretja armada pod poveljstvom Heraklija Ede\xc5\xa1kega naj bi pristala ob libijski obali vzhodno od Kartagine. Zgleda, da so se kopenske vojske dru\xc5\xbeile na Siciliji, ladjevja pa so izplula vsako zase._NEWLINE_Anti\xc4\x8dni in sodobni zgodovinarji razli\xc4\x8dno ocenjujejo \xc5\xa1tevilo ladij in vojakov pod Baziliskovim poveljstvom in stro\xc5\xa1ke ekspedicije. Oboji so bili ogromni. Nikifor Grigora govori o sto tiso\xc4\x8d ladjah, bolj zanesljiv Georgij Kedren pa trdi, da je Kartagino napadlo tiso\xc4\x8d sto trinajst ladij s po sto mo\xc5\xbemi na krovu. Najbolj konzervativna ocena  stro\xc5\xa1kov ekspedicije je 64.000 funtov zlata, kar je presegalo celoletne dohodke cesarstva. _NEWLINE_Ko se je Bazilisk zasidral pred Promontorium Mercurii, sedanjem Cap Bonu, kak\xc5\xa1nih \xc5\xa1estdeset kilomertov vzhodno od Kartagine, sta Marcelin in Heraklij \xc5\xbee osvojila Sardinijo oziroma Libijo. Gejzerik je Baziliska zaprosil, naj mu da pet dni \xc4\x8dasa, da sestavi mirovne pogoje. V tem \xc4\x8dasu je zbral svoje ladje in nepri\xc4\x8dakovano napadel rimsko ladjevje. Vandali so mnogo svojih ladij napolnili z vnetljivimi snovmi in jih pono\xc4\x8di pognali proti nezavarovanim in ni\xc4\x8d hudega slute\xc4\x8dim rimskim ladjam. Rimski poveljniki so posku\xc5\xa1ali re\xc5\xa1iti nekaj ladij, vendar so njihove manevre blokirale vandalske ladje._NEWLINE_Bazilisk je pobegnil iz bitke. Polovica rimskega ladjevja je zgorela, se potopila ali bila zajeta. Druga polovica je  sledila Bazilisku in pobegnila in ekspedicija je propadla. Heraklij se je skozi pu\xc5\xa1\xc4\x8davo umaknil v Tripolitanijo, kjer je dve leti zadr\xc5\xbeeval svoj polo\xc5\xbeaj, potem pa so ga odpoklicali. Marcelin se je umaknil na Sicilijo, kjer se je sestal z Baziliskom. Marcelina je nato eden od njegovih kapitanov umoril, verjetno na Ricimerjevo pobudo. Vandalski kralj je ob tem izrazil svoje presene\xc4\x8denje in hkrati zadovoljstvo, da so Rimljani sami odstranili njegovega najmo\xc4\x8dnej\xc5\xa1ega  nasprotnika._NEWLINE_Bazilisk se je po vrnitvi v Konstantinopel skril v baziliki  Hagija Sofija, da bi se izognil gnevu prebivalcev in ma\xc5\xa1\xc4\x8devanju cesarja. Cesar mu je po Verininem posredovanju odpustil in ga kaznoval samo z izgonom v Heracleo Sintico v Trakiji.\n_START_SECTION_\nVzpon na prestol\n_START_PARAGRAPH_\nLeta  471 in 472 je Bazilisk pomagal Leonu I., da se je znebil germanskega vpliva na svojem dvoru, tako da mu je pomagal ubiti alansko-gotskega  magistra militum Asparja. Asparjeva smrt je spro\xc5\xbeila upor v Trakiji pod vodstvom tra\xc4\x8danskega Ostrogota Teodorika Strabona. Cesar je poslal Baziliska, da zatre upor, kar mu je s pomo\xc4\x8djo ne\xc4\x8daka Armata nekako uspelo. Leta 474 je dobil polo\xc5\xbeaj prvega med senatorji (caput senatus)._NEWLINE_Po Leonovi smrti je po kratki vladavini sina Leona II. leta 474 na prestol pri\xc5\xa1el \xc2\xbbbarbarski Izavrijec\xc2\xab\xc2\xa0 Zenon, ki je bil hkrati Leonov zet. Njegovo barbarsko poreklo  je med prebivalci Konstantinopla povzro\xc4\x8dilo mr\xc5\xbenjo. Poleg tega je germanski del bizantinske vojske pod Teodorikovim vodstvom sovra\xc5\xbeil izavrijske \xc4\x8dastnike, ki jih je pripeljal Zenon, da bi zmanj\xc5\xa1ali vpliv Ostrogotov. Nazadnje se mu je zaradi Baziliskove podkupnine odtujil tudi  izavrijski general  Il. Osrednja osebnost zarote je bila Verina, ki je spodbujala ljudski upor proti cesarju. Vstaja, katero  so podprli Teodorik, Il in Armat, je uspela in Verina je prepri\xc4\x8dala Zenona, naj odstopi.  Zenon je pobegnil v domovino in s seboj odpeljal cesarsko zakladnico in nekaj Izavrijcev iz Konstantinopla. _NEWLINE_Baziliska so ministri in Senat 9. januarja 475 razglasili za avgusta. Konstantinopelska drhal se je Zenonu ma\xc5\xa1\xc4\x8devala s pobojem skoraj vseh Izavrijcev, ki so ostali v mestu._NEWLINE_Novemu cesarju je na za\xc4\x8detku dobro kazalo. Bazilisk  je celo posku\xc5\xa1al ustanoviti svojo dinastijo, tako da je svoji \xc5\xbeeni Eliji Zenoni podelil naslov avguste, svojemu sinu Marku na naslov cezarja in nato avgusta, vendar je zaradi slabega vladanja kmalu izgubil ve\xc4\x8dino svojih prista\xc5\xa1ev.\n_START_SECTION_\nKorupcija in po\xc5\xbear v Konstantinoplu\n_START_PARAGRAPH_\nNajbolj pere\xc4\x8d problem, s katerim se je soo\xc4\x8dil novi cesar, je bilo pomanjkanje sredstev zaradi  izpraznjene dr\xc5\xbeavne blagajne. Bazilisk je bil prisiljen zelo pove\xc4\x8dati davke in ponovno uvesti neko\xc4\x8d ustaljene licitacije dr\xc5\xbeavnih polo\xc5\xbeajev. Oboje je povzro\xc4\x8dilo splo\xc5\xa1no nezadovoljstvo.  S pomo\xc4\x8djo prefekta Epinika je izsiljeval denar tudi od Cerkve._NEWLINE_Kmalu po prihodu na prestol je v Konstantinoplu izbruhnil velik po\xc5\xbear, v katerem je pogorela tudi velika knji\xc5\xbenica s 120.000 zvezki, ki jo je zgradil cesar Julijan. Me\xc5\xa1\xc4\x8dani so v po\xc5\xbearu videli slabo znamenje za Baziliskovo vladavino.\n_START_SECTION_\nNapetosti med sodelavci\n_START_PARAGRAPH_\nBasilisk se je zana\xc5\xa1al na podporo nekaterih pomembnih dvornih osebnosti, vendar jo je kmalu ve\xc4\x8dinoma izgubil. Najprej mu jo je zaradi usmrtitve magistra officiorum Patricija odrekla sestra  Verina.  Patricij je bil Verinin ljubimec, katerega je nameravala dvigniti na cesarski polo\xc5\xbeaj in se z njim poro\xc4\x8diti. Upor proti Zenonu je bil v resnici organiziran v njegovo in ne v Baziliskovo  korist, vendar je Bazilij po Zenonovem pobegu sestro izigral  in dosegel, da je Senat za cesarja izbral njega in ne Patricija.  Patricij je bil kot \xc4\x8dastnik  naravni kandidat za novega cesarja, zato je ukazal njegovo  usmrtitev._NEWLINE_Zapustil ga je tudi Teodorik Strabon, ki ga je podprl v zaroti proti Zenonu. Glavni razlog za spor je bilo imenovanje Baziliskovega ne\xc4\x8daka in domnevnega ljubimca Baziliskove \xc5\xbeene Armata na polo\xc5\xbeaj  magistra militum, ki ga je zasedal Strabon. Nazadnje ga je zaradi pristanka na poboje Izavrijcev in negotovosti zapustil tudi general Il.\n_START_SECTION_\nVerski spori\n_START_PARAGRAPH_\nV tem \xc4\x8dasu so kr\xc5\xa1\xc4\x8dansko vero pretresala nasprotja med miafiziti in kalcedonci. Slednji so trdili,  da je imel  Kristus \xc4\x8dlove\xc5\xa1ko in bo\xc5\xbejo naravo, medtem ko so miafiziti trdili, da sta obe naravi zdru\xc5\xbeeni v eno. Na Kalcedonskem koncilu, ki ga je leta 451 sklical cesar Marcijan,  so s podporo rimskega pape\xc5\xbea in mnogih \xc5\xa1kofov z vzhoda miafizite izklju\xc4\x8dili iz Cerkve. Miafizitska patriarha Timoteja Aleksandrijskega in Petra Antio\xc5\xa1kega so odstavili, vendar je ostal polo\xc5\xbeaj miafitzitov kljub temu \xc5\xa1e vedno dokaj trden._NEWLINE_Bazilisk je od za\xc4\x8detka vladanja podpiral miafizite.  Zaharija Sholastik omenja, da se je skupina egiptovskih miafizitskih menihov, ko je izvedela za smrt Leona I., od\xc5\xa1la iz Aleksandrije v Konstantinopel, da bi se pri Zenonu zavzela za Timoteja. Ob prihodu v prestolnico so namesto nanj naleteli na novoizvoljenega Baziliska.  Brat enega od menihov je bil magister officiorum in Bazilijev zdravnik Teoktist, zato je bila delegacija takoj sprejeta pri cesarju. S pomo\xc4\x8djo cesarice in Teoktista je uspela prepri\xc4\x8dati Baziliska, da iz izgnanstva odpokli\xc4\x8de odstavljena miafizitska patriarha._NEWLINE_Bazilisk je Timoteju in Petru vrnil njuna polo\xc5\xbeaja  in 9. aprila 475 z okro\xc5\xbenico (Enkyklikon) pozval \xc5\xa1kofe, naj kot veljavne  sprejmejo samo prve tri cerkvene zbore,  Kalcedonskega pa naj zavrnejo. Vsi \xc5\xa1kofje bi morali njegov odlok popisati.  Ve\xc4\x8dina vzhodnih \xc5\xa1kofov je to tudi storila, konstantinopelski patriarh Akacij pa ga je s podporo me\xc5\xa1\xc4\x8danov zavrnil. Svoje zani\xc4\x8devanje Baziliska je pokazal z zastiranjem ikon v Hagiji Sofiji s \xc4\x8drnimi pregrinjali.\n_START_SECTION_\nPadec in smrt\n_START_PARAGRAPH_\nBazilisk je kmalu po prevzemu oblasti poslal generala Ila in njegovega brata Trokunda proti Zenonu, ki je pobegnil domov  v Sirijo in nadaljeval \xc5\xbeivljenje kot izavrijski poglavar. Generala sta na poti prejela pismi enega od vodilnih ministrov s pozivom, naj omogo\xc4\x8dita Zenonovo vrnitev, ker mu dajejo prebivalci prednost pred miafizistskim  Baziliskom. Cesarjevo nepriljubljenost je \xc5\xa1e pove\xc4\x8dala grabe\xc5\xbeljivost njegovih ministrov. _NEWLINE_Il je med voja\xc5\xa1kimi operacijami v Izavriji ujel Zenonovega brata Longina in ga zaprl v eno od izavrijskih trdnjav.  Zaradi mi\xc5\xa1ljenja, da bo imel po Zenonovi vrnitvi na prestol velik vpliv nanj, je zamenjal strani in se spomladi 476 z Zenonom odpravil na pohod proti Konstantinoplu.  Ko je Bazilisk izvedel za prete\xc4\x8do nevarnost, je na hitro sklical cerkveni zbor, na katerem bi se pobotal s patriarhom in me\xc5\xa1\xc4\x8dani, vendar je bil prepozen.  _NEWLINE_V Malo Azijo je poslal magistra militum Armata z nalogo, da ustavi napredovanje izavrijske vojske. Zenon je Armatu skrivoma obljubil do\xc5\xbeivljenjski polo\xc5\xbeaj  magistra militum, njegovemu sinu pa polo\xc5\xbeaj cezarja, s \xc4\x8dimer je dosegel njegovo izdajo. Armat se je izognil poti, po kateri je napredoval Zenon, in s tem zape\xc4\x8datil Baziliskovo usodo._NEWLINE_Avgusta 476 je za\xc4\x8del Zenon  oblegati Konstantinopel. Senat je odprl mestna vrata  in dovolil Bazilisku, da odstopi. Cesar je pobegnil v cerkev, potem pa se je zaradi Akacijeve izdaje in Zenonove obljube, da ne bo prelival njihove krvi, z dru\xc5\xbeino vred vdal. Baziliska, \xc5\xbeeno Elijo Zenono in sina Marka so poslali v trdnjavo v Kapadokijo, kjer so jih zaprli v rezervoar brez vode  in pustili umreti.  _NEWLINE_Bazilisk je vladal samo dvajset mesecev. V primarnih virih je opisan kot uspe\xc5\xa1en general, ki je po\xc4\x8dasi dojemal in se prehitro odlo\xc4\x8dal.'