b'\n_START_ARTICLE_\nJaponski hmelj\n_START_SECTION_\nOpis\n_START_PARAGRAPH_\nJaponski hmelj za rast potrebuje oporo drugih rastlin, pri \xc4\x8demer se pri rasti ovija levosu\xc4\x8dno. Listi so gosto srhkodlakavi, okrogle oblike, sestavljeni pa so iz 5 do 9 elipsastih listnih krp. Enospolni cvetovi se zdru\xc5\xbeujejo v zelenkasto rumena, ve\xc4\x8dinoma pokon\xc4\x8dna socvetja. Iz oplojenih svetov nastanejo jaj\xc4\x8dasta do podolgovata vise\xc4\x8da zelena soplodja, dolga med 1,5 in 3 (redkeje do 4) cm.  _NEWLINE_Za rast potrebuje veliko son\xc4\x8dne svetlobe in vlage ter s hranili bogato prst, zaradi \xc4\x8desar se najpogosteje zadr\xc5\xbeuje ob vodnih telesih in na poplavnih obmo\xc4\x8djih.\n_START_SECTION_\nInvazivna vrsta\n_START_PARAGRAPH_\nDomovina japonskega hmelja je Azija, kjer uspeva v zmernem pasu ter v tropskih gozdovih Vietnama. V ZDA so rastlino prinesli v za\xc4\x8detku 19. stoletja, tam pa se je hitro raz\xc5\xa1irila na veliko podro\xc4\x8dje, ki danes obsega celotno vzhodno Kanado in vzhodno polovico ZDA, kjer \xc5\xbee velja za invazivno vrsto. Tako je raz\xc5\xa1irjen od Severne Dakote na zahodu do Maine-a na vzhodu in od Minnesote na severu do Georgie na jugu. V Sloveniji ga prav tako obravnavamo kot invazivno vrsto, pri nas pa se je pojavil okoli leta 1950 kot okrasna rastlina. Z vrtov se je ponekod \xc5\xbee raz\xc5\xa1iril na re\xc4\x8dne bre\xc5\xbeine, od koder bi se lahko raz\xc5\xa1iril \xc5\xa1e naprej.'