b'\n_START_ARTICLE_\nLegija smrti\n_START_PARAGRAPH_\nLegija smrti je bila slovenska antikomunisti\xc4\x8dna voja\xc5\xa1ka enota velikosti polka, ki je bila med drugo svetovno vojno del Prostovoljne protikomunisti\xc4\x8dne milice in se kot kolaboracionisti\xc4\x8dna vojska bojevala na strani okupatorja - italijanske fa\xc5\xa1isti\xc4\x8dne armade._NEWLINE_Legija je bila sestavljena iz treh bataljonov (1., 2. in 3. bataljona MVAC), nastala pa je leta 1942 iz la\xc5\xbenega \xc5\xa0tajerskega bataljona\xc2\xab, enote slovenskih \xc4\x8detnikov, ki je delovala na Dolenjskem. V vsakem od treh bataljonov je bilo po okrog 250 \xc4\x8detnikov. Prvi bataljon, ki mu je poveljeval srbski kapetan (stotnik) Dobrivoje Vasiljevi\xc4\x87 - Iztok, so sestavljale va\xc5\xa1ke stra\xc5\xbee v Polhograjskih Dolomitih, drugi bataljon, ki mu je poveljeval kapetan Milan Kranjc, se je nastanil v Brezovici, tretji bataljon pa na Suhorju v Gorjancih. Enota je bila bojno dokaj uspe\xc5\xa1na, kasneje pa je za\xc4\x8delo prihajati do trenj med poveljujo\xc4\x8dimi \xc4\x8dastniki (\xc4\x8dastniki vojske Kraljevine Jugoslavije) in borci, ki so bili po ve\xc4\x8dini doma\xc4\x8dini, rekrutirani v va\xc5\xa1ke stra\xc5\xbee. Stanje v legiji se je izbolj\xc5\xa1alo v jeseni 1942, ko je vanjo pri\xc5\xa1lo pet kuratov. Oktobra 1942 je Legija smrti \xc5\xa1tela skupaj 1.731 pripadnikov (1. bataljon \xe2\x80\x93 665, 2. bataljon \xe2\x80\x93 650 in 3. bataljon 416 mo\xc5\xbe)._NEWLINE_V Legiji smrti so bile takrat zdru\xc5\xbeene razli\xc4\x8dne politi\xc4\x8dne in voja\xc5\xa1ke klike. Legijo smrti je sestavljalo \xc4\x8dlanstvo Katoli\xc5\xa1ke akcije, Glava\xc4\x8devci, Stra\xc5\xbearji in \xc4\x8detniki, najbolj militantna pa je bila glava\xc4\x8deva frakcija, ki je v nekem sporu celo ubila dva \xc4\x8detni\xc5\xa1ka \xc4\x8dastnika.\n_START_SECTION_\nPoraz 3. bataljona in propad Legije\n_START_PARAGRAPH_\n3. bataljon legije, ki je imel sede\xc5\xbe na Suhorju pri Metliki je kmalu postal cilj napada Narodnoosvobodilne vojske in partizanskih odredov Slovenije. Partizansko vodstvo je nameravalo enoto uni\xc4\x8diti s hitro akcijo. V no\xc4\x8di na 27. november 1942 sta tako Suhor napadli 5. slovenska narodnoosvobodilna udarna brigada \xc2\xbbIvan Cankar\xc2\xab in 13. hrva\xc5\xa1ka brigada in Vzhodnodolenjski odred . Napad je uspel, pri tem pa so partizanske enote ubile 16 in ujele 91 legionarjev. Poleg legionarjev so aretirali tudi ve\xc4\x8d prebivalcev Suhorja, ujetnike pa so odpeljali v Popovi\xc4\x8de pod Gorjanci. Tam so po zasli\xc5\xa1anju na smrt obsodili in likvidirali osem ljudi, med katerimi je bil tudi poveljnik prvega bataljona, Dobrivolje Vasiljevi\xc4\x87 - Iztok._NEWLINE_Legija smrti je s tem izgubila svojo udarno mo\xc4\x8d in je do kapitulacije Italije izvajala le \xc5\xa1e povsem obrambne naloge. V jeseni 1943 je preostanek Legije pod vodstvom Vuka Rupnika, sina Leona Rupnika, od\xc5\xa1el v Bre\xc5\xbeice, na nem\xc5\xa1ko ozemlje. Ve\xc4\x8dina njenih pripadnikov se je potem priklju\xc4\x8dila slovenskemu domobranstvu, na partizanskem ozemlju pa so mnoge pre\xc5\xbeivele pripadnike v svoje enote vklju\xc4\x8dili tudi partizani.'