b'\n_START_ARTICLE_\nGerhard Domagk\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xa0tudij medicine na Univerzi v Kielu je prekinila prva svetovna vojna. Decembra 1914 je bil kot nem\xc5\xa1ki vojak ranjen v eni od bitk, nato pa so ga priklju\xc4\x8dili sanitetnim enotam. Med drugim je slu\xc5\xbeil v bolni\xc5\xa1nicah za obolele za kolero v Rusiji, kjer je nanj poseben vtis napravila nemo\xc4\x8d zdravnikov proti nalezljivim boleznim, posebej neuporabnost kirur\xc5\xa1kih posegov pri zdravljenju. Po vojni je nadaljeval s \xc5\xa1tudijem v Kielu in ga kon\xc4\x8dal leta 1921. V tem \xc4\x8dasu je pridobil izku\xc5\xa1nje z laboratorijskim delom in raziskavami presnove._NEWLINE_Leta 1924 je postal predavatelj patolo\xc5\xa1ke anatomije na Univerzi v Greifswaldu, naslednje leto pa na Univerzi v M\xc3\xbcnstru, kjer je leta 1958 napredoval do rednega profesorja. Raziskoval je tudi v laboratorijih farmacevtskega podjetja Bayer (takrat del konglomerata IG Farben). Postal je znanstveni direktor novega in\xc5\xa1tituta za patolo\xc5\xa1ko anatomijo in bakteriologijo v Wuppertalu, kjer so raziskovali antibakterijske u\xc4\x8dinke barvil, ki so jih proizvajali v IG Farben. Tam je leta 1932 v sklopu testiranja tiso\xc4\x8dih snovi pri\xc5\xa1el do svojega najpomembnej\xc5\xa1ega odkritja: dokazal je, da rde\xc4\x8de barvilo, ki so ga pri IG Farben imenovali streptozon, \xc5\xa1\xc4\x8diti zajce pred smrtonosnimi odmerki stafilokokov in streptokokov. Kljub uspehu je bil previden in je \xc5\xbeelel odkritje pred uvedbo terapije na ljudeh temeljito preskusiti, ravno takrat pa je njegova h\xc4\x8di dobila hudo oku\xc5\xbebo s streptokoki, ko se je po nesre\xc4\x8di zbodla z oku\xc5\xbeeno iglo v njegovem laboratoriju. Domagk ji je skrivoma dal odmerek streptozona, ki jo je povsem pozdravil in jo re\xc5\xa1il pred amputacijo roke. Poro\xc4\x8dilo o odkritju je objavil \xc5\xa1ele leta 1935, ko je u\xc4\x8dinkovitost streptozona potrdil neodvisni klini\xc4\x8dni preskus._NEWLINE_Prontosil, kakor so kasneje poimenovali snov, je bilo prvo u\xc4\x8dinkovito in dostopno zdravilo za bakterijske oku\xc5\xbebe. S kemijsko modifikacijo u\xc4\x8dinkovine iz skupine sulfonamidov so kasneje ustvarili cel razred sulfonamidnih zdravil, ki so se izkazala za u\xc4\x8dinkovito sredstvo proti razli\xc4\x8dnim nalezljivim boleznim. \xc5\xa0ele ve\xc4\x8d let kasneje so jih nadomestili penicilini, ki so bili u\xc4\x8dinkovitej\xc5\xa1i in so izkazovali manj ne\xc5\xbeelenih stranskih u\xc4\x8dinkov. Domagk se je kasneje posve\xc4\x8dal razvoju terapij za razli\xc4\x8dne druge bolezni, med drugim tuberkulozo, in nazadnje \xc5\xa1e kemoterapije raka.\n_START_SECTION_\nPriznanja\n_START_PARAGRAPH_\nZa svoje delo je prejel \xc5\xa1tevilna priznanja, med njimi nagrado Paula Ehrlicha, ki jo podeljuje Univerza v Frankfurtu, in imenovanje v civilni red Pour le M\xc3\xa9rite ter Red zaslug Britanskega imperija. Sprejet je bil tudi za \xc4\x8dlana Britanske akademije znanosti in Kraljeve dru\xc5\xbebe iz Londona ter prejel \xc4\x8dastne doktorate ve\xc4\x8d univerz._NEWLINE_Leta 1939 mu je Nobelov sklad za odkritje antibakterijskih u\xc4\x8dinkov prontosila podelil Nobelovo nagrado za fiziologijo ali medicino, ki pa jo je bil prisiljen zavrniti, saj je Adolf Hitler prepovedal nem\xc5\xa1kim dr\xc5\xbeavljanom sprejemati Nobelove nagrade. Ko je nacisti\xc4\x8dnim oblastem sporo\xc4\x8dil, da je dobitnik, so ga za kratek \xc4\x8das celo aretirali. Nobelovo plaketo in medaljo je lahko prevzel \xc5\xa1ele po padcu nacizma, leta 1947, denarni del nagrade pa je po pravilih fundacije medtem pre\xc5\xa1el nazaj v Nobelov sklad.'