b'\n_START_ARTICLE_\nDimitrij Vladimirovi\xc4\x8d Golicin\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xbde leta 1774 je bil vpisan v sestavo Preobra\xc5\xbeenskega polka (leta 1777 je bil povi\xc5\xa1an v vodnika). V letih 1782\xe2\x88\x9286 se je izobra\xc5\xbeeval na Univerzi v Strasbourgu in januarja 1786 je bil povi\xc5\xa1an v korneta; \xc5\xa1olanje je nadaljeval v Parizu._NEWLINE_Sodeloval je v zatrtju poljskega upora leta 1794. Maja 1797 je bil povi\xc5\xa1an v polkovnika in 5. avgusta 1798 je bil povi\xc5\xa1an v generalmajorja ter imenovan za poveljnika kirasirskega polka. 14. januarja 1804 je bil povi\xc5\xa1an v generalporo\xc4\x8dnika. Poleti 1806 je postal poveljnik 4. divizije, s katero se je udele\xc5\xbeil kampanje leta 1806-07. V bojih s Francozi se je odlikoval kot sposoben konjeni\xc5\xa1ki poveljnik. V letih 1808-09 je sodeloval tudi v bojih s \xc5\xa0vedi. Ker so bili njegovi uspehi med vojno pripisani drugemu, je 8. aprila 1809 dal odpoved._NEWLINE_\xc5\xa0ele potem, ko je Kutuzov postal vrhovni poveljnik v avgustu 1812, se je lahko vrnil v aktivno voja\xc5\xa1ko slu\xc5\xbebo; postal je poveljnik Kirasirskega korpusa, s katerim se je odlikoval v bitki za Borodino. Med kampanjo leta 1813-14 je bil poveljnik konjeni\xc5\xa1kega rezervnega korpusa, s katerim se je med drugim udele\xc5\xbeil tudi bitke za Dresden, za Leipzig, za Pariz,..._NEWLINE_Po vojni je v letih 1814\xe2\x88\x921818 poveljeval 1. rezervnemu konjeni\xc5\xa1kemu korpusu, 1. in 2. gardni diviziji, v letih 1818\xe2\x88\x921820 pa 2. pehotnemu korpusu. 6. januarja 1820 je postal generalni guverner Moskve in naslednje leto je postal dr\xc5\xbeavni svetnik._NEWLINE_Konec leta 1843 so mu odkrili raka; umrl je med operacijo.'