b'\n_START_ARTICLE_\nCantate Domino\n_START_SECTION_\nZgodovinsko ozadje\n_START_PARAGRAPH_\n6. julija 1439 je bila objavljena bula zedinjenja z Grki Laetentur caeli. To je bil velik uspeh pape\xc5\xbea Evgena in Florentinskega koncila, ki pa naj bi mu sledilo zedinjenje z drugimi pravoslavnimi in predkalcedonskimi Cerkvami. _NEWLINE_V zvezi s tem je koncil oziroma pape\xc5\xbe izdal bulo Cantate Domino. Na\xc4\x8delo zedinjenja je bilo preprosto in se je naslanjalo na sveto pismo ter u\xc4\x8denje pape\xc5\xbeev in cerkvenih o\xc4\x8detov. \xc4\x8ce zunaj katoli\xc5\xa1ke Cerkve ni zveli\xc4\x8danja, se morajo pa\xc4\x8d vsi lo\xc4\x8deni kristjani vrniti v naro\xc4\x8dje prave Cerkve na \xc4\x8delu z rimskim pape\xc5\xbeem. Toliko ostrino bule in izklju\xc4\x8dnost lahko razumemo v celotni povezavi z zgodovinskimi okoli\xc5\xa1\xc4\x8dinami. Pape\xc5\xbe je med drugim posredno ostro obsodil konciliarizem, saj ga je na njegovem temelju malo prej Bazelski koncil "odstavil". Zedinjenje z Grki je bilo zelo negotovo, zato ostro obsoja tako vzhodni kakor tudi zahodni razkol. Vzporedno s Florentinskim koncilom yasedajo\xc4\x8di razkolni\xc5\xa1ki Bazelski koncil ni le Evgena odstavil, ampak je tudi izvolil protipape\xc5\xbea Feliksa V.. Unija z Grki je kmalu propadla, kljub temu pa se je uspe\xc5\xa1no nadaljevalo delo zedinjenja z drugimi kristjani: z Armenci, etiopskimi Kopti in egiptovskimi jakobiti, kot so jih takrat imenovali. Ta bula ima mnogo prvin Odloka za Armence.\n_START_SECTION_\nVerske razmere pri koptih\n_START_PARAGRAPH_\nDve poslanstvi vzhodnih kristjanov sta se pojavili 1441 pred Florentinskim vesoljnim cerkvenim zborom: ena egiptovskih koptov, a druga jeruzalemskih Etiopcev. Preu\xc4\x8devanje bule zedinjenja med koptsko in rimsko cerkvijo (Cantate Domino) ka\xc5\xbee, da so egiptovski kopti posku\xc5\xa1ali ugotoviti, med drugimi re\xc4\x8dmi, pape\xc5\xbeevo stali\xc5\xa1\xc4\x8de v zvezi z nasprotovanji, ki so jih imeli v tem \xc4\x8dasu zoper etiopske, posebej glede praznovanja dvojne sobote (sabbath). Pisma in govori, ki so jih imeli na koncilu, potrjujejo tekmovanje med dvema delegacijama. Poleg teoreti\xc4\x8dnih in obrednih vpra\xc5\xa1anj so kopti \xc5\xbeeleli utrditi nadvlado aleksandrijskega patriarha nad Etiopijci, medtem ko so doti\xc4\x8dni \xc5\xbeeleli utrditi svojo neodvisnost glede istega. Dejstvo, da so hoteli slediti pape\xc5\xbeevi besedi dokazuje ugled, ki ga je u\xc5\xbeivalo pape\xc5\xa1tvo v 15. stoletju pri vzhodnih kristjanih. Omalova\xc5\xbeevanje, ki ga je kazal do odlokov Evgena IV. etiopski kralj Zara Jakob,  ka\xc5\xbeejo na meje pape\xc5\xbeevega vpliva.\n_START_SECTION_\nOcena\n_START_PARAGRAPH_\nOb branju bule Pojte Gospodu lahko pridemo do sklepa, da listina vsebuje stroge dogmati\xc4\x8dne opredelitve. Tega mnenja so mnogi razpravljalci na spletu, ki iz nje povzemajo le odstavek, ki vsebuje opredelitev, da brez katoli\xc5\xa1ke Cerkve ni zveli\xc4\x8danja in da bodo vsi drugi, kot so npr, pogani, Judje, heretiki in razkolniki, pogubljeni. Iz bule povzemajo tudi prakti\xc4\x8den nauk, ki se glasi: \xc2\xbbObljubljati zveli\xc4\x8danje nekatoli\xc4\x8danom je greh zoper ljubezen\xc2\xab. Nekatoli\xc4\x8dane je treba namre\xc4\x8d pou\xc4\x8diti, da se bodo lahko tudi oni zveli\xc4\x8dali, vendar le, \xc4\x8de se bodo v\xc4\x8dlanili v katoli\xc5\xa1ko Cerkev vsaj \xc2\xbbpred koncem \xc5\xbeivljenja\xc2\xab. _NEWLINE_Upo\xc5\xa1tevati pa moravmo seveda tudi druge vidike, ki iih je upo\xc5\xa1tevalo tudi u\xc4\x8diteljstvo Cerkve in sveto pismo, kot so na primer: naznanje, krst \xc5\xbeelje ter zrna resnice, ki jh vsebujeo tudi druge religje in miselni sestavi, in jih tako dobronamerno na\xc5\xa1teva tudi Drugi vatikanski koncil. Na prvem mestu je pa\xc4\x8d Bo\xc5\xbeja volja, "da bi se vsi ljudje zveli\xc4\x8dali". Kljub temu, da je cerkveno u\xc4\x8diteljstvo vedno zagovarjalo zgornje na\xc4\x8delo, da namre\xc4\x8d Extra Ecclesiam nulla salus, se odpirajo pred na\xc5\xa1imi o\xc4\x8dmi \xc5\xa1e drugi vidiki tega zapletenega vpra\xc5\xa1anja.\n_START_SECTION_\nBula ima du\xc5\xa1nopastirski pomen\n_START_PARAGRAPH_\nCantate Domino \xe2\x80\x93 izjava pape\xc5\xbea Evgena IV. samo ka\xc5\xbee na to, kako je \xc5\xbee v tistem \xc4\x8dasu bilo raz\xc5\xa1irjeno krivoverstvo, da se ljudje lahko zveli\xc4\x8dajo zunaj Cerkve, \xc4\x8deprav je vsakomur, kdor brez predsodkov  bere sveto pismo (je lahko torej tudi brezverec), jasno, da po svetopisemskem nauku ni zveli\xc4\x8danja brez krsta in brez vere v Jezusa Kristusa, kakor tudi ne brez pripadnosti Cerkvi._NEWLINE__NEWLINE_To so ponavljali vsi kr\xc5\xa1\xc4\x8danski o\xc4\x8detje, to je dogma Cerkve od za\xc4\x8detka, ki jo je Gospod razodel apostolom, a ti so jo prenesli ustno in s pisanim evangelijem. Brez slehernega dvoma je dogma EENS (=extra Ecclesiam nulla salus) najbolj napadana dogma Cerkve; vendar danes skoraj ne najdemo katoli\xc4\x8dana, ki bi vanjo verjel. _NEWLINE_Klju\xc4\x8d za razumevanje tega besedila pa so \xc5\xa1tiri omenjene vrste. Pogani so omenjeni prvi; oni niso prejeli nikakr\xc5\xa1nega zveli\xc4\x8davnega oznanila. Judje so prejeli le delno oznanilo, tisto starozavezno. Tretji so heretiki; le-ti so prejeli sicer celotno zveli\xc4\x8davno oznanilo, vendar se zdi, da so ga nekaj izgubili z zavestno lo\xc4\x8ditvijo od Cerkve. \xc4\x8cetrto skupino sestavljajo tisti, na katere se listina prvenstveno nana\xc5\xa1a, razkolniki. Oni so se svojevoljno odrezali od Cerkve s popolno lo\xc4\x8ditvijo od njene glave, pape\xc5\xbea. Razlog za tako strogo stali\xc5\xa1\xc4\x8de je upanje, da bi to moglo privesti lo\xc4\x8dene Vzhodne Cerkve nazaj k edinosti z Rimom. Tako krepka izjava je bila izdana pred razkolniki zaradi razmerja med enotnostjo in ljubeznijo. Sv. Toma\xc5\xbe  meni, da je enotnost sad ljubezni in so se potemtakem razkolniki sami lo\xc4\x8dili od enotnosti in torej tudi od ljubezni Cerkve. Skrb Florentinskega koncila je bila du\xc5\xa1nopastirska ali pastoralna: posku\xc5\xa1ali so nazaj vrniti izgubljene ovce. Cerkev pa je sicer vedno u\xc4\x8dila, da se nobena du\xc5\xa1a ne bo pogubila, razen zaradi lastne krivde, in sicer zavra\xc4\x8danja resnice in ljubezni. Samo pripadanje drugi veri \xc5\xa1e ne pomeni nujno take zavrnitve. _NEWLINE_Ne, ta navedek ni dogma, niti ni nezmotljiv iz preprostega razloga, ker ne pomeni definicije ali dokon\xc4\x8dne opredelitve, ampak pomeni redno cerkveno u\xc4\x8denje. O tem se lahko prepri\xc4\x8damo, \xc4\x8de pogledamo na\xc5\xa1tevanje potrebnih dejanj za zveli\xc4\x8danje, kot so:  post, milo\xc5\xa1\xc4\x8dina in druga nabo\xc5\xbena dela. \xc4\x8ce bi ta odstavek pomenil doktrinalno opredelitev, potem bi ta katoli\xc5\xa1ka dogma dolo\xc4\x8dala, da je potreben za zveli\xc4\x8danje tako post in milo\xc5\xa1\xc4\x8dina, kakor tudi druga nabo\xc5\xbena dela oziroma pobo\xc5\xbene vaje, ki jih pa bula ne na\xc5\xa1teva, \xc4\x8deprav bi jih v primeru dogmati\xc4\x8dnosti in nujnosti za zveli\xc4\x8danje morala. \xc5\xbde sam izraz nabo\xc5\xbena dela je zelo \xc5\xa1irok in kaj malo dogmati\xc4\x8den. Dejstvo, da je ta pape\xc5\xa1ka bula napisana med zasedanji ekumenskega koncila, ki je imel za glavni cilj kr\xc5\xa1\xc4\x8dansko unijo, prav tako ne govori v prid dogmati\xc4\x8dne definicije.\n_START_SECTION_\nOd Florentinskega do Drugega vatikanskega koncila\n_START_PARAGRAPH_\nCerkev je kot go\xc4\x8di\xc4\x8dno yrno, ki pade v zemljo in zraste v mogo\xc4\x8dno drevo; tako vedno bolj tudi samo sebe vedno bolj spoznava. Koncil ni okamenina, kot to mislijo pravoslavci, ali pa najvi\xc5\xa1ja ustanova, kot to trdi konciliarizem. Cerkev je marve\xc4\x8d \xc5\xbeiv organizem, ki ga vodi sveto pismo, pa tudi \xc5\xbeivo cerkveno u\xc4\x8diteljstvo s pape\xc5\xbeem in vesoljnimi cerkvenimi xbori vred. _NEWLINE_  _NEWLINE_Florentinski koncil \xe2\x80\x93 oziroma pape\xc5\xbe Evgen IV. \xe2\x80\x93 je torej izdal bulo Pojte Gospodu (Cantate Domino), Drugi vatikanski koncil pa odlok Lu\xc4\x8d narodov (Lumen gentium). Tudi laik lahko ob pazljivem branju obeh listin opazi med njima velike razlike, ki jih bomo lahko razumeli le, \xc4\x8de bomo upo\xc5\xa1tevali \xc2\xbbSitz in Leben\xc2\xab, tj. zgodovinske razmere, v katerih je nastala ena in druga. Za \xc4\x8dasa Florentinskega koncila je bila Cerkev notranje oslabljena po \xc5\xa1tiridesetletnem velikem zahodnem razkolu, ki mu je sledil \xc5\xa1e mali zahodni razkol v Bazlu. Zunanje pa je bila mo\xc4\x8dna, saj je uspelo zedinjenje oziroma unija, o kateri so drugi rodovi lahko le sanjali. Za \xc4\x8dasa Drugega vatikanskega koncila pa je bila Cerkev notranje krepka in je hotela spregovoriti dana\xc5\xa1njemu svetu, pa tudi povezati kristjane na njim sprejemljiv na\xc4\x8din, bolj v ekumenski obliki; kon\xc4\x8dni cilj pa naj bi bil tudi tukaj zedinjenje, vendar na druga\xc4\x8den, nekako bolj ohlapen na\xc4\x8din._NEWLINE__NEWLINE_Zakaj je torej za nas pomembno, ali je Pojte Gospodu nezmotljivo ali redno u\xc4\x8denje? Ker se listini med seboj po marsi\xc4\x8dem razlikujeta. Za \xc2\xbbPojte Gospodu\xc2\xab\xc2\xa0moramo re\xc4\x8di, da je to resni\xc4\x8den nauk, in torej resni\xc4\x8den. Ne moremo pa njegove nezmotljivosti niti potrditi niti zanikati. Pravzaprav ne gre za to, ali je nezmotljiv ali ne, ampak da je cerkveno u\xc4\x8denje, ki se ne more menjati. Od kod pa potem tako o\xc4\x8ditne razlike in dozdevna nasprotja? Kaj s trditvijo, da zunaj Cerkve ni zveli\xc4\x8danja? Ga tudi ni. Listina Pojte samo pove, da se tisti, ki se ne nahajajo v enotnosti in naro\xc4\x8dju Cerkve, ne morejo zveli\xc4\x8dati. Lu\xc4\x8d temu nauku ne nasprotuje; govori marve\xc4\x8d o Cerkvi. Ti listini torej govorita o razli\xc4\x8dnih vpra\xc5\xa1anjih pod istim de\xc5\xbenikom.'