b'\n_START_ARTICLE_\nGrad Tivoli\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nPrvotna zgradba na mestu sedanjega gradu je prvi\xc4\x8d omenjena v 13. stoletju, ko je bil tam tudi stolp Turn, ki je bil v lasti koro\xc5\xa1kih vojvod. Med bitko za Ljubljano so stolp poru\xc5\xa1ili Celjani._NEWLINE_Baron Jurij Apfaltrer, ki je bil takratni lastnik zemlji\xc5\xa1\xc4\x8da, je dal po letu 1442 zgraditi nov stolp, katerega so poimenovali Pod pustim turnom oz. kraj\xc5\xa1e Podturn. Za njim je bila lastnicagospa Siguna pl. Saurau, ki ga je leta 1484 prodala Ga\xc5\xa1perju Crobathu. Leta 1507 si ga je pridobil kranjski vicedom Erazem Praunwart, leta 1601 pa so ga kupili ljubljanski jezuiti. Kasnej\xc5\xa1i posestniki so bili \xc5\xa1e Kuchl, Mauritschi, Stoffli in Melhior Pantaleon._NEWLINE_\xc5\xa0kof Toma\xc5\xbe Hren je bil tisti, ki je dal preurediti dotrajan dvor v novo grajsko poslopje. Graditelj naj bi bil Donino. \xc5\xa0kof ga je slovesno posvetil 5. septembra 1611. Dvorec je bil namenjen rekreaciji in kratko\xc4\x8dasju jazuitom in gojencem. Tukaj so uprizarjali igre in veselice ter vabili v goste tedanje veljake._NEWLINE_V letih 1701 do 1703 so jezuiti dvorec popolnoma preuredili o \xc4\x8demer je pri\xc4\x8dal sredi preteklega stoletja odstranjen kronogram nad vhodnimi vrati. Kamnose\xc5\xa1ka dela je izvedel Luka Mislej._NEWLINE_Od leta 1775, ko je bil jezuitski red razpu\xc5\xa1\xc4\x8den, je bil poletna rezidenca ljubljanskih \xc5\xa1kofov, obkro\xc5\xbeen pa je bil s sadovnjaki in drugimi rastlinskimi nasadi. 19. avgusta 1790 je v dvorcu gostil nadvojvodinjo Elizabeto._NEWLINE_Pozneje (od 1833 ali 1837 dalje) so grad prevzeli de\xc5\xbeelni zbori, ki so v njem uredili voja\xc5\xa1ko bolnico, skladi\xc5\xa1\xc4\x8de in voja\xc5\xa1nico. De\xc5\xbeelni stanovi so nato leta 1852 grad prodali Francu Jo\xc5\xbeefu I., ki ga je v klasicisti\xc4\x8dnem slogu preuredil in ga leta 1853 podaril habsbur\xc5\xa1kemu mar\xc5\xa1alu Radetzkemu. Slednji je leta 1860 (1864) grad vrnil cesarju, ki ga je nato prodal ljubljanskemu \xc5\xbeupanu Etbinu Henriku Costi oz. je stavbo s posestvijo odkupila Mestna ob\xc4\x8dina Ljubljana. V preurejenem dvorcu tedaj imenovanem Tivoli so imeli poletno zabavi\xc5\xa1\xc4\x8de z gostilno in kavarno. Po drugi svetovni vojni so bila v njem stanovanja, od leta 1967 pa je sede\xc5\xbe Mednarodnega grafi\xc4\x8dnega centra, kjer prirejajo razstave in koncerte._NEWLINE_22. januarja 1886 je Kranjski de\xc5\xbeelni zbor Ob\xc4\x8dini Spodnja \xc5\xa0i\xc5\xa1ka odvzel parcele, na katerih so se nahajali grad Tivoli, Rudolfinum, vile Mayer, Cambiaggio in Vollheim ter Kolizej ter jih dodelil mestu Ljubljana._NEWLINE_Za Tivolskim gradom stoji stavba v alpskem slogu, \xc5\xa0vicarija (nekdanji Hotel Tivoli), poleg nje pa je tudi za\xc4\x8detek u\xc4\x8dne Jesenkove poti.\n_START_SECTION_\nArhitektura\n_START_PARAGRAPH_\nKako je izgledal Apfaltrerjev stolp, ni znano._NEWLINE_Na Valvasorjevi upodobitvi je dvorec dvonadstropna stavba, klju\xc4\x8dastega tlorisa, z napu\xc5\xa1\xc4\x8dem, skromnimi okni ter prizidkom na severni strani - verjetno kapela z malim lesenim zvonikom. Okrog je bilo nekaj gospodarskih poslopij, golobnjak in lesen vodnjak. Nad vrati je bil latinski napis z letnico 1703._NEWLINE_V sredini 19. stoletja prenovljen dvorec je bil dvonadstropna, tlorisno pravokotna stavba s stopni\xc5\xa1\xc4\x8dnim izzidkom na osrednji fasadi in dvema manj\xc5\xa1ima na koncih. Fasada je simetri\xc4\x8dna, poudarjena z rizalitom. Kon\xc4\x8da se s trikotnim \xc4\x8delom. V ospredju je klasicisti\xc4\x8den portal in nad njim balkon na kamnitih konzolah. Okenski okviri imajo \xc4\x8dela v prvem nadstropju posebej poudarjena._NEWLINE_Notranjost je v celoti preurejena, le stopni\xc5\xa1\xc4\x8de je morda \xc5\xa1e baro\xc4\x8dno._NEWLINE_Baro\xc4\x8dni bazen z vodometom (de\xc4\x8dek z ribo, bron) pred dvorcem je bil postavljen leta 1870, do njega pa speljali dvoramno stopni\xc5\xa1\xc4\x8de s \xc5\xa1tirimi piedestali ob vzno\xc5\xbeju. Na njih stojijo kipi \xc5\xa1tirih lito\xc5\xbeeleznih psov (izdelal jih je leta 1864 kipar Anton Dominik von Fernkorn). Posebnost teh kipov je, da psi nimajo jezikov, to pa je bil dolgo \xc4\x8dasa eden \xc5\xa1pekulativnih razlogov, zakaj je kipar storil samomor, \xc4\x8deprav je zgodba popolnoma izmi\xc5\xa1ljena._NEWLINE_Leta 1882 so pred dvorcem postavili celopostavni lito\xc5\xbeelezni kip mar\xc5\xa1ala Radetzkega, verjetno delo dunajskega kiparja Adama Rammelmeyerja. Danes stoji na dvori\xc5\xa1\xc4\x8du Mestnega muzeja v Ljubljani.'