b'\n_START_ARTICLE_\nKuropalat\n_START_PARAGRAPH_\nKuropalat (gr\xc5\xa1ko: \xce\xba\xce\xbf\xcf\x85\xcf\x81\xce\xbf\xcf\x80\xce\xb1\xce\xbb\xce\xac\xcf\x84\xce\xb7\xcf\x82 [kouropalates], iz latinskega cura palatii, [tisti, ki] skrbi za pala\xc4\x8do), bizantinski dvorni naslov, od vladavine cesarja Justinijana I. (527-565) do obdobja Komnenov (1081-1185) eden najvi\xc5\xa1jih dvornih naslovov. Kuropalatova soproga je bila kouropalatissa.\n_START_SECTION_\nZgodovina in vsebina naslova\n_START_PARAGRAPH_\nNaslov koropalata v latinski obliki curopalati se je prvi\xc4\x8d pojavil v zgodnjem 5. stoletju. Curopalati je bil podrejen uradnik vira spectabilisa, ki je bil po polo\xc5\xbeaju pod castrensisom palatii, zadol\xc5\xbeenim za vzdr\xc5\xbeevanje cesarske pala\xc4\x8de. Polo\xc5\xbeaj je ustrezal zahodnoevropskemu majordomu. Ko je Justinijan I. leta 522 za kuropalata imenoval svojega ne\xc4\x8daka in naslednika Justina II., je naslov dobil dodaten sijaj in postal eden od najbolj poveli\xc4\x8devanih dostojanstvenikov, po polo\xc5\xbeaju takoj za cezarjem in nobilisimom. Rezerviran je bil samo za \xc4\x8dlane cesarske dru\xc5\xbeine, podeljevali pa so ga tudi pomembnim tujim vladarjem, pogosto s Kavkaza. Od 580. do 1060. let je naslov dobilo kar \xc5\xa1estnajst vladajo\xc4\x8dih knezov in kraljev Kavka\xc5\xa1ke Iberije, po letu 635 pa je naslov dobilo tudi ve\xc4\x8d armenskih dinastov._NEWLINE_Po podatkih iz Filotejevega Kletorologija, ki je bil napisan leta 899, so bile insignije kuropalata rde\xc4\x8da tunika, pla\xc5\xa1\xc4\x8d in pas, ki jih je dobil kot cesarjevo darilo. Polo\xc5\xbeaj je v 11. in 12. stoletju izgubil svoj prej\xc5\xa1nji ugled, ker so ga za\xc4\x8deli podeljevati generalom, ki niso bili iz cesarjeve dru\xc5\xbeine. Njegovo funkcijo je postopoma prevzel protovestiarij, katerega prvotna vloga je bila omejena na skrb za cesarjevo osebno garderobo. Kuropalat je pre\xc5\xbeivel do obdobja Paleologov, vendar se je uporabljal bolj redko.'