b'\n_START_ARTICLE_\nDr\xc5\xbeavljanska vojna\n_START_PARAGRAPH_\nDr\xc5\xbeavljanska vojna je vojna med organiziranima skupinama znotraj dr\xc5\xbeave ali republike, ali, manj pogosto, med dvema de\xc5\xbeelama, ki sta nastali iz prej\xc5\xa1nje enotne dr\xc5\xbeave._NEWLINE_Namen ene strani je prevzeti nadzor nad de\xc5\xbeelo ali regijo, dose\xc4\x8di neodvisnost regije ali spremeniti politiko vladanja._NEWLINE_T\xc3\xaarmin izhaja iz latinskega izraza bellum civile, s katerim so ozna\xc4\x8devali razli\xc4\x8dne dr\xc5\xbeavljanske vojne v rimskem imperiju v 1. stoletju pr. n. \xc5\xa1t._NEWLINE_Dr\xc5\xbeavljanska vojna je konflikt visoke intenzitete, pogosto vklju\xc4\x8duje redne oboro\xc5\xbeene sile, ustanovljen in organiziran je v velikem obsegu. Dr\xc5\xbeavljanske vojne se lahko kon\xc4\x8dajo z mnogimi invalidi, \xc5\xbertvami in ogromno porabo pomembnih virov._NEWLINE_Dr\xc5\xbeavljanske vojne, ki so se pojavljale od konca druge svetovne vojne, so trajale povpre\xc4\x8dno nekaj ve\xc4\x8d kot 4 leta. Dr\xc5\xbeavljanske vojne, ki so potekale v letih od 1900 do 1944, so trajale povpre\xc4\x8dno leto in pol. Medtem, ko je bil nivo pojavljanja novih dr\xc5\xbeavljanskih vojn od sredine 19. stoletja relativno stabilen, je njihovo podalj\xc5\xa1anje vodilo do pove\xc4\x8danega \xc5\xa1tevila vojn, ki so potekale isto\xc4\x8dasno. V prvi polovici 20. stoletja isto\xc4\x8dasno ni potekalo ve\xc4\x8d kot 5 vojn. Ob koncu hladne vojne je so\xc4\x8dasno potekalo ve\xc4\x8d kot 20 dr\xc5\xbeavljanskih vojn. Od leta 1945 so dr\xc5\xbeavljanske vojne povzro\xc4\x8dile 26 milijonov beguncev in smrt ve\xc4\x8d kot 25 milijonov ljudi. Dr\xc5\xbeavljanske vojne povzro\xc4\x8dajo tudi ekonomske zlome; Somalija, Mjanmar, Uganda in Angola so primeri nacij, ki so imele obetavno prihodnost, dokler se niso zna\xc5\xa1le v dr\xc5\xbeavljanskih vojnah.\n_START_SECTION_\nUradna razdelitev\n_START_PARAGRAPH_\nJames Fearon, strokovnjak za dr\xc5\xbeavljanske vojne na Univerzi Stanford, definira dr\xc5\xbeavljansko vojno kot\xc2\xa0\xc2\xbbnasilen konflikt v de\xc5\xbeeli, kjer se vojskujejo organizirane skupine, katerih namen je prevzeti mo\xc4\x8d nad sredi\xc5\xa1\xc4\x8di v regiji, ali spremeniti vladne politike.\xc2\xab Ann Hironaka opredeljuje, da je ena stran v spopadu vladna. Intenziteta, pri kateri dr\xc5\xbeavljanska motnja postane vojna, je dogovorjena. Nekateri politi\xc4\x8dni strokovnjaki definirajo kot dr\xc5\xbeavljansko vojno tisto, v kateri je ve\xc4\x8d kot 1.000 \xc5\xbertev, medtem ko drugi trdijo, da mora biti na vsaki strani vsaj 100 \xc5\xbertev. Correlates of War, zbirka podatkov, ki jo uporabljajo preu\xc4\x8devalci konfliktov, razvr\xc5\xa1\xc4\x8da dr\xc5\xbeavljanske vojne glede na to, ali je zaradi vojne v enem letu umrlo ve\xc4\x8d kot 1.000 ljudi. To je majhno \xc5\xa1tevilo glede na 1 milijon mrtvih v Drugi sudanski dr\xc5\xbeavljanski vojni ali Kambo\xc5\xa1ki dr\xc5\xbeavljanski vojni, izklju\xc4\x8duje pa ve\xc4\x8d visoko publiciranih konfliktov, kot so bili The Troubles na Severnem Irskem in boje Afri\xc5\xa1kega nacionalnega kongresa v obdobju Apartheida v Ju\xc5\xbenoafri\xc5\xa1ki republiki._NEWLINE_Glede na kriterij 1.000 \xc5\xbertev/leto konflikta je bilo 213 dr\xc5\xbeavljanskih vojn v obdobju od 1816 do 1997; 104 so se zgodile v letih od 1944 do 1997. \xc4\x8ce uporabimo omiljen kriterij 1.000 \xc5\xbertev, je med 1945 in 2007 90 dr\xc5\xbeavljanskih vojn, od tega jih je leta 2007 potekalo 20._NEWLINE_\xc5\xbdenevska konvencija natan\xc4\x8dno ne definira t\xc3\xaarmina\xc2\xa0\xc2\xbbdr\xc5\xbeavljanska vojna\xc2\xab, prav tako ne dolo\xc4\x8da odgovornosti strani v\xc2\xa0\xc2\xbboboro\xc5\xbeenem konfliktu, ki ni mednarodnega zna\xc4\x8daja\xc2\xab. To vklju\xc4\x8duje dr\xc5\xbeavljansko vojno, \xc4\x8deprav v besedilu \xc5\xbeenevske konvencije ni njene to\xc4\x8dne definicije._NEWLINE_Komentar deklaracij je pripravil Mednarodni komite Rde\xc4\x8dega kri\xc5\xbea.\n_START_SECTION_\nDrugi vzroki\n_START_PARAGRAPH_\nEvolucijski psiholog Satoshi Kanazawa je trdil, da je pomemben vzrok konfliktov med razli\xc4\x8dnimi skupinami lahko tudi relativna razpolo\xc5\xbeljivost \xc5\xbeenske v reprodukcijskem obdobju. Ugotovil je, da je mnogo\xc5\xbeenstvo (poliginija) zelo pove\xc4\x8dalo pogostost dr\xc5\xbeavljanskih vojn, vendar ne vojn med dr\xc5\xbeavami. Gleditsch s sodelavci ni na\xc5\xa1el odnosa med etni\xc4\x8dnimi skupinami s poliginijo in pove\xc4\x8dano pogostostjo dr\xc5\xbeavljanskih vojn, vendar da imajo, kjer je poligamija legalna, ve\xc4\x8d dr\xc5\xbeavljanskih vojn. Trdi, da je misoginija bolj\xc5\xa1a razlaga od poliginije. Ugotovili so, da je bilo izbolj\xc5\xa1anje pravic \xc5\xbeensk povezano z manj\xc5\xa1im \xc5\xa1tevilom dr\xc5\xbeavljanskih vojn in da legalna poligamija ni imela nobenega u\xc4\x8dinka na nadzorovanje pravice \xc5\xbeensk.\n_START_SECTION_\nDr\xc5\xbeavljanske vojne v 19. in za\xc4\x8detku 20. stoletja\n_START_PARAGRAPH_\nDr\xc5\xbeavljanske vojne v 19. stoletju in zgodnjem 20. stoletju so bile kratke. Dr\xc5\xbeavljanske vojne med 1900 in 1944 so povpre\xc4\x8dno trajale leto in pol. Dr\xc5\xbeava je oblikovala o\xc4\x8diten center avtoritete v ve\xc4\x8dini primerov in dr\xc5\xbeavljanske vojne so se odvijale pod nadzorom dr\xc5\xbeave. To pomeni, da je lahko tisti, ki je nadzoroval prestolnico in vojsko, zatrl odpor. Upor, ki ni mogel hitro zasesti prestolnice in nadzorovati vojske, je bil obsojen na propad. Na primer, boji, povezani s pari\xc5\xa1ko komuno (leta 1871), so potekali ve\xc4\x8dinoma v Parizu in so se kon\xc4\x8dali, ko je vojska podprla parlament v Versaillesu in zavzela Pariz._NEWLINE_Mo\xc4\x8d nedr\xc5\xbeavnih dejavnikov je vodila v zmanj\xc5\xa1anje pomena suverenosti v 18. in 20. stoletju, kar je \xc5\xa1e bolj zmanj\xc5\xa1alo \xc5\xa1tevilo dr\xc5\xbeavljanskih vojn. Berberski pirati z Berberske obale so bili priznani kot de facto dr\xc5\xbeava zaradi svoje voja\xc5\xa1ke mo\xc4\x8di. Berberskim piratom se zato ni bilo treba upirati Otomanskemu cesarstvu - dr\xc5\xbeavi, v kateri so \xc5\xbeiveli - da bi dosegli prepoznavnost svoje suverenosti. Dr\xc5\xbeave, kot sta Virginia in Massachusetts v ZDA, nimajo statusa suverene dr\xc5\xbeave, vendar so politi\xc4\x8dno in ekonomsko zelo neodvisne; s \xc5\xa1ibkim zveznim nadzorom, kar zmanj\xc5\xa1uje te\xc5\xbenje po odcepitvi._NEWLINE_Dve glavni globalni ideologiji, monarhizem in demokracija, sta vodili do ve\xc4\x8d dr\xc5\xbeavljanskih vojn. Bipolaren svet, razdeljen med ti dve ideologiji, se ni razvil, predvsem zaradi nadvlade monarhistov v tem obdobju. Monarhisti so obi\xc4\x8dajno v drugih de\xc5\xbeelah intervenirali, da bi ustavili demokrati\xc4\x8dno gibanje, ki je prevzemalo nadzor in oblikovalo demokrati\xc4\x8dne vlade. Te so monarhisti videli kot nevarne in nepredvidljive. Velesile (kakor jih je definiral Dunajski kongres leta 1815: Zdru\xc5\xbeeno kraljestvo, Avstrijska monarhija, Prusija, Francija, Rusija) so pogosto koordinirale intervencije v dr\xc5\xbeavljanskih vojnah drugih narodov, skoraj vedno na strani takratne vlade. Zaradi voja\xc5\xa1ke mo\xc4\x8di velesil so se te intervencije skoraj vedno izkazale kot odlo\xc4\x8dne in so hitro kon\xc4\x8dale dr\xc5\xbeavljanske vojne._NEWLINE_Vendar obstaja nekaj izjem, ki ne sledijo pravilu kratkih dr\xc5\xbeavljanskih vojn v tem obdobju. Ameri\xc5\xa1ka dr\xc5\xbeavljanska vojna (1861\xe2\x80\x931865) je bila neobi\xc4\x8dajna zaradi vsaj dveh razlogov. Potekal je boj za lokalne identitete kot tudi za politi\xc4\x8dne ideologije. Bolj kot z odlo\xc4\x8dnim spopadom za prevzem nadzora nad prestolnico, kar je bila norma, se je kon\xc4\x8dala skozi oslabitveno vojno (war of attrition). Ravno tako je izjema \xc5\xa0panska dr\xc5\xbeavljanska vojna (1936\xe2\x80\x931939), saj sta obe udele\xc5\xbeeni strani prejemali podporo intervenirajo\xc4\x8dih velesil. Nem\xc4\x8dija, Italija in Portugalska so podpirale opozicijskega voditelja Francisca Franca, medtem ko sta Francija in Sovjetska zveza podpirali vlado.\n_START_SECTION_\nDr\xc5\xbeavljanske vojne od leta 1945\n_START_PARAGRAPH_\nV 90. letih 20. stoletja je vsako leto so\xc4\x8dasno potekalo ve\xc4\x8d kot 20 dr\xc5\xbeavljanskih vojn. To je 10-krat ve\xc4\x8d od zgodovinskega povpre\xc4\x8dja od 19. stoletja dalje. Dele\xc5\xbe dr\xc5\xbeavljanskih vojn ni narasel znatno. Drasti\xc4\x8den porast v \xc5\xa1tevilu vojn po drugi svetovni vojni je bil rezultat potrojitve trajanja povpre\xc4\x8dne dol\xc5\xbeine dr\xc5\xbeavljanske vojne; in sicer so trajale ve\xc4\x8d kot 4 leta. Ta porast je bil rezultat pove\xc4\x8danega \xc5\xa1tevila dr\xc5\xbeav, fragilnosti dr\xc5\xbeav, ustanovljenih po letu 1945, upada \xc5\xa1tevila meddr\xc5\xbeavnih vojn in hladnovojno rivalstvo._NEWLINE_Po drugi svetovni vojni so se glavne evropske sile v pove\xc4\x8danem dele\xc5\xbeu odrekle kolonijam. \xc5\xa0tevilo nekdanjih kolonialnih dr\xc5\xbeav se je s predvojnih 30 povzpelo na 120 povojnih. Dele\xc5\xbe nastajanja dr\xc5\xbeav se je ustalil v 80. letih; in takrat je nekaj kolonij ostalo. Ve\xc4\x8d dr\xc5\xbeav je prav tako pomenilo tudi ve\xc4\x8d dr\xc5\xbeav, kjer so se lahko pojavile dolge dr\xc5\xbeavljanske vojne. Hironaka je statisti\xc4\x8dno izmerila vpliv pove\xc4\x8danega \xc5\xa1tevila biv\xc5\xa1ih kolonialnih dr\xc5\xbeav kot pove\xc4\x8danje incidence dr\xc5\xbeavljanskih vojn po drugi svetovni vojni. Incidenca je zna\xc5\xa1ala + 165\xc2\xa0% glede na tisto pred letom 1945._NEWLINE_\xc4\x8ceprav so nekdanje kolonialne dr\xc5\xbeave posku\xc5\xa1ale slediti na\xc4\x8drtu idelizirane dr\xc5\xbeave \xe2\x80\x93 centralizirana vlada, teritorij ozna\xc4\x8den z jasnimi mejami in dr\xc5\xbeavljani z jasnimi pravicami \xe2\x80\x93 kakor tudi z dodatki, ko so nacionalna zastava in himna, sede\xc5\xbe v Organizaciji zdru\xc5\xbeenih narodov in uradna ekonomska politika, so bile dejansko \xc5\xa1ibkej\xc5\xa1e kot zahodne dr\xc5\xbeave, ki so jim slu\xc5\xbeile za model. V zahodnih dr\xc5\xbeavah se je struktura vladanja skladala z dejanskimi zmo\xc5\xbenostmi dr\xc5\xbeav, ki so se trudoma razvijale skozi stoletja. Razvoj mo\xc4\x8dnih administrativnih struktur, predvsem teh, ki so povezane s pobiranjem davkov, je mo\xc4\x8dno povezan z intenzivnim bojevanjem med plenilskimi evropskimi dr\xc5\xbeavami v 17. in 18. stoletju, ali kakor je dejal Charles Tilly:\xc2\xa0\xc2\xbbVojna je ustvarila dr\xc5\xbeavo in dr\xc5\xbeava je ustvarila vojno\xc2\xab\xc2\xa0(angle\xc5\xa1ko War made the state and the state made war). V 19. stoletju je bila tvorba modernih dr\xc5\xbeav kot sta Nem\xc4\x8dija in Italija, mo\xc4\x8dno povezana z vojnami \xc5\xa1irjenja in povezovanja, ki sta jih vodili Prusija in Sardinija. Zahodni proces tvorbe u\xc4\x8dinkovite in brezosebne birokaracije, razvoja u\xc4\x8dinkovitih dav\xc4\x8dnih sistemov in integriranja nacionalnega teritorija se je nadaljeval v 20. stoletje. Zahodne dr\xc5\xbeave, ki so obstale do druge polovice 20. stoletja, so bile obravnavane kot mo\xc4\x8dne zaradi preprostega razloga \xe2\x80\x93 uspele so razviti institucionalne strukture in voja\xc5\xa1ko kapaciteto, ki so jim omogo\xc4\x8dale, da so pre\xc5\xbeivele plenilstvo drugih dr\xc5\xbeav._NEWLINE_Dekolonizacija je popolnoma druga\xc4\x8den proces od tvorbe dr\xc5\xbeave. Ve\xc4\x8dina imperialnih sil ni uvidela potrebe pripraviti svoje kolonije na neodvisnost. Velika Britanija je dala delno samoupravo Indiji in \xc5\xa0rilanki, medtem ko je Britansko Somalijo obravnavala le malo ve\xc4\x8d kot trgovsko to\xc4\x8dko. Vse glavne odlo\xc4\x8ditve glede francoskih kolonij so sprejemali v Parizu. Belgija je prepovedala kakr\xc5\xa1nokoli samoupravo, dokler ni v 60. letih svojim kolonijam nenadoma zagotovila neodvisnosti. Novim nekdanjim kolonijam se je dogajalo enako kot zahodnim dr\xc5\xbeavam v prej\xc5\xa1njih stoletjih. Manjkalo jim je avtonomne birokracije, ki bi svoje odlo\xc4\x8ditve utemeljevala na koristi dru\xc5\xbebe kot celote in ne kot odgovor na korupcijo in nepotizem v korist dolo\xc4\x8dene interesne skupine. V tak\xc5\xa1ni situaciji frakcije manipulirajo z dr\xc5\xbeavo, da zase pridobijo koristi, ali, dr\xc5\xbeavni voditelji uporabljajo birokracijo, da koristi njihovim lastnim interesom. Pomanjkanje kredibilnega vodenja se je pridru\xc5\xbeilo dejstvu, da je ve\xc4\x8dina kolonij ob osamosvojitvi pridelovala izgubo. Manjkala jim je produktivna ekonomska osnova in dav\xc4\x8dni sistem, da bi u\xc4\x8dinkovito \xc4\x8drpali vire iz ekonomskih aktivnosti. Izjema glede profitabilnosti je Indija; nekateri strokovnjaki k profitabilnim dr\xc5\xbeavam pri\xc5\xa1tvajo tudi Ugando, Malezijo in Angolo. Imperialne sile teritorialne celovitosti niso obravnavale kot prioriteto in nastajajo\xc4\x8di nacionalizem so zatirale kot gro\xc5\xbenjo svojim pravilom. Mnogo novih neodvisnih dr\xc5\xbeav je ugotovilo, da so ubobo\xc5\xbeane, z minimalno upravno kapaciteto in razdrobljeno dru\xc5\xbebo, medtem ko so se sre\xc4\x8devale s pri\xc4\x8dakovanji, da bodo takoj zadostile zahtevam moderne dr\xc5\xbeave. Tak\xc5\xa1ne dr\xc5\xbeava se obravnava kot \xc5\xa1ibke oz. fragilne. Kategorizacija mo\xc4\x8dne-\xc5\xa1ibke ni enako kot zahodne-nezahodne; enako kot se obravnava latinskoameri\xc5\xa1ki dr\xc5\xbeavi kot sta Argentina in Brazilija in bli\xc5\xbenjevzhodni dr\xc5\xbeavi kot sta Egipt in Izrael, kot tiste z mo\xc4\x8dno upravo in ekonomsko strukturo._NEWLINE_Mednarodna skupnost je imela \xc5\xa1ibke dr\xc5\xbeave za tar\xc4\x8de prisvojitve njihovega teritorija ali kolonialne nadvlade ali pa so te dr\xc5\xbeave razpadle na majhne dele, ki so jih lokalne oblasti lahko u\xc4\x8dinkovito upravljale in branile. Mednarodne norme glede suverenosti so se spremenile v za\xc4\x8detku druge svetovne vojne tako, da so podpirale in vzdr\xc5\xbeevale obstoj \xc5\xa1ibkih dr\xc5\xbeav. \xc5\xa0ibke dr\xc5\xbeave dobijo de jure suverenost, ki je enaka drugim dr\xc5\xbeavam, tudi takrat, ko nimajo de facto suverenosti ali nadzora nad svojim ozemljem, vklju\xc4\x8dno s privilegiji mednarodne diplomatske priznanosti in enakega glasu v Organizaciji zdru\xc5\xbeenih narodov. Mednarodna skupnost jim ponuja razvojno pomo\xc4\x8d, kar omogo\xc4\x8da vzdr\xc5\xbeevanje videza funkcionalne moderne dr\xc5\xbeave; dr\xc5\xbeava daje vtis, da je sposobna zadostiti odgovornostim nadzora in reda. Tvorba mo\xc4\x8dnih re\xc5\xbeimov in norm mednarodnega prava proti teritorialni agresiji je mo\xc4\x8dno povezana z dramati\xc4\x8dnim upadom v \xc5\xa1tevilu meddr\xc5\xbeavnih vojn, \xc4\x8deprav se to pripisuje u\xc4\x8dinkom hladne vojne ali spreminjajo\xc4\x8di naravi ekonomskega razvoja. Posledi\xc4\x8dno je voja\xc5\xa1ka agresija, ki je privedla do priklju\xc4\x8ditev ozemelj, postala dele\xc5\xbena vedno ve\xc4\x8djega mednarodnega obsojanja, diplomatske cenzure, zmanj\xc5\xa1anja mednarodne pomo\xc4\x8di ali uvedbe ekonomskih sankcij. V primeru kuvajtske invazije na Irak leta 1990 je mednarodna voja\xc5\xa1ka intervencija obrnila teritorialno agresijo. Podobno je mednarodna skupnost mo\xc4\x8dno zavrnila priznavanje odcepljenih regij, medtem ko je zadr\xc5\xbeevala nekatere odcepljene samooklicane dr\xc5\xbeave kot je bil Somaliland, v negotovosti diplomatskega priznanja. Hironakina statisti\xc4\x8dna \xc5\xa1tudija je na\xc5\xa1la korelacijo, ki pravi, da je vsaka glavna mednarodna protiodcepitvena deklaracija pove\xc4\x8dala \xc5\xa1tevilo potekajo\xc4\x8dih dr\xc5\xbeavljanskih vojn za 10\xc2\xa0%, ali v skupnem za 114\xc2\xa0% od 1945 do 1997. Diplomatska in legalna za\xc5\xa1\xc4\x8dita, ki jo nudi mednarodna skupnost, kakor tudi ekonomska podpora \xc5\xa1ibkim vladam in odvra\xc4\x8danje od odcepitev so imele nenan\xc4\x8drtovane u\xc4\x8dinke na spodbujanje dr\xc5\xbeavljanskih vojn._NEWLINE_Od leta 1945 je bilo v dr\xc5\xbeavljanskih vojnah ogromno mednarodnih intervencij, ki so vojne le podalj\xc5\xa1ale. Intervencije obstajajo, odkar obstaja mednarodni sistem, vendar se je njihova narava bistveno spremenila. Zna\xc4\x8dilno je postalo, da so vladajo\xc4\x8de in opozicijske skupine prejemale tujo podporo, kar je omogo\xc4\x8dalo, da so se vojne nadaljevale tudi potem, ko so bili doma\xc4\x8di viri izkori\xc5\xa1\xc4\x8deni. Supersile, kot so bile evropske velesile, niso nikoli \xc4\x8dutile nobenega ob\xc5\xbealovanja zaradi intervencij v dr\xc5\xbeavljanskih vojnah, ki so \xc5\xa1kodovale njihovim interesom, medtem ko so oddaljene lokalne sile, kot so bile ZDA, leta 1821 sprejele intervencionisti\xc4\x8dno Monroejevo doktrino zaradi dogodkov na dvori\xc5\xa1\xc4\x8du Srednje Amerike. Velika populacija \xc5\xa1ibkih dr\xc5\xbeav je po letu 1945 dovolila intervencije nekdanjih kolonialnih sil, lokalnih sil in sosednjih dr\xc5\xbeav, ki so same pogosto imele \xc5\xa1ibke vire. Povpre\xc4\x8dno je bila dr\xc5\xbeavljanska vojna z meddr\xc5\xbeavno intervencijo 300\xc2\xa0% dalj\xc5\xa1a kot tista brez intervencije. Po razdelitvi na skupine je bila dr\xc5\xbeavljanska vojna z intervencijo le na eni stani 156\xc2\xa0% dalj\xc5\xa1a, medtem ko je intervencija na obeh straneh podalj\xc5\xa1ala povpre\xc4\x8dno dr\xc5\xbeavljansko vojno za dodatnih 92\xc2\xa0%. \xc4\x8ce je bila ena od intervenirajo\xc4\x8dih strani supersila, se je dr\xc5\xbeavljanska vojna podalj\xc5\xa1ala \xc5\xa1e za 72\xc2\xa0%. Konflikt, kot je bila Angolska dr\xc5\xbeavljanska vojna, v kateri je bila tuja intervencija na obeh straneh, vklju\xc4\x8dno s supersilo (v primeru Angole sta bili 2), je bil 583\xc2\xa0% dalj\xc5\xa1i od povpre\xc4\x8dne dr\xc5\xbeavljanske vojne brez mednarodne intervencije.\n_START_SECTION_\nU\xc4\x8dinki hladne vojne\n_START_PARAGRAPH_\nHladna vojna (1945\xe2\x80\x931989) je omogo\xc4\x8dala svetovno omre\xc5\xbeje materialne in ideolo\xc5\xa1ke podpore, ki je podalj\xc5\xa1evala dr\xc5\xbeavljanske vojne. Te so se ve\xc4\x8dinoma odvijale v \xc5\xa1ibkih nekdanjih kolonialnih de\xc5\xbeelah, bolj kot v relativno mo\xc4\x8dnih dr\xc5\xbeavah, ki so bile povezane v Var\xc5\xa1avski pakt in v NATO. V nekaterih primerih so velesile vsiljevale ideologijo hladne vojne v lokalne konflikte; v drugih so lokalni akterji uporabljali to ideologijo, da bi pridobili pozornost velesil in njihovo podporo. Z uporabo lo\xc4\x8dene statisti\xc4\x8dne ocene, kot je bila uporabljena prej za intervencije, so dr\xc5\xbeavljanske vojne, ki so vklju\xc4\x8devale pro- ali protikomunisti\xc4\x8dne sile, trajale 141\xc2\xa0% dlje kot povpre\xc4\x8den nehladnovojni konflikt. Hladnovojna dr\xc5\xbeavljanska vojna, ki je pritegnila intervencijo velesil, je zna\xc4\x8dilno trajala ve\xc4\x8d kot trikrat dlje kot druge dr\xc5\xbeavljanske vojne. Konec hladne vojne, ki ga ozna\xc4\x8duje padec Berlinskega zidu leta 1989, je pomenil skraj\xc5\xa1anje trajanja hladnovojnih dr\xc5\xbeavljanskih vojn v 92\xc2\xa0% \xe2\x80\x93 to pomeni skoraj 10-kratni porast v dele\xc5\xbeu razre\xc5\xa1itve hladnovojnih dr\xc5\xbeavljanskih vojn. Dolge dr\xc5\xbeavljanske vojne, povezane s hladno vojno, vklju\xc4\x8dujejo Gvatemalsko (1960\xe2\x80\x931996), Salvadorsko (1979\xe2\x80\x931991) in Nikaragovsko (1970\xe2\x80\x931990).'