b'\n_START_ARTICLE_\nVladimir Ravnik\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nRodil se je v Kranju o\xc4\x8detu Janku, ki je bil pu\xc5\xa1karski u\xc4\x8ditelj in je pou\xc4\x8deval tudi risanje. Je mlaj\xc5\xa1i brat Danila Ravnika. Njegovo \xc5\xa1olanje je prekinila druga svetovna vojna, po kateri je 1946 vpisal \xc5\xa1tudij biologije na Univerzi v Ljubljani. Sprva se je ukvarjal z zoologijo in pod mentorstvom Miroslava Zeija na Naravoslovni fakulteti v Ljubljani leta 1953 diplomiral s tezo o regeneraciji plavuti pri vrsti somi\xc4\x8da, za katero je prejel \xc5\xa1tudentsko Pre\xc5\xa1ernovo nagrado. Nato se je posvetil sistematski botaniki. Leta 1954 je postal asistent na takratnem botani\xc4\x8dnem in\xc5\xa1titutu Filozofske fakultete v Ljubljani, kjer je vodil vaje iz predmeta Taksonomija rastlin; na isti ustanovi, ki se je medtem ve\xc4\x8dkrat reorganizirala ter preimenovala, je ostal vso svojo kariero. Leta 1963 je doktoriral na Biotehni\xc5\xa1ki fakulteti pod mentorstvom Ernesta Mayerja z disertacijo o sistematiki sr\xc4\x8dastolistne mra\xc4\x8dice (Globularia cordifolia) na ozemlju Jugoslavije, \xc5\xbee pred tem pa je kot vnaprej habilitirani docent za\xc4\x8del predavati farmacevtsko botaniko na Fakulteti za naravoslovje in tehnologijo v Ljubljani._NEWLINE_Na Oddelku za biologijo Biotehni\xc5\xa1ke fakultete je nekaj \xc4\x8dasa predaval Sistematsko botaniko, v zadnjih letih pa Splo\xc5\xa1no botaniko, v letih 1977\xe2\x80\x931979 je na tej ustanovi deloval tudi kot predstojnik Katedre za botaniko. Poleg tega je predaval Sistematsko botaniko na Pedago\xc5\xa1ki fakulteti v Ljubljani. Kot univerzitetni u\xc4\x8ditelj se je upokojil leta 1994._NEWLINE_Mestna ob\xc4\x8dina Kranj mu je leta 2011 kot priznanje za zasluge na podro\xc4\x8dju botanike podelila naziv \xc4\x8dastnega ob\xc4\x8dana.\n_START_SECTION_\nDelo\n_START_PARAGRAPH_\nUkvarjal se je s sistematiko \xc5\xa1tevilnih rastlinskih dru\xc5\xbein, predvsem kukavi\xc4\x8devk in s poudarkom na flori visokogorja. Med drugim je opisal kri\xc5\xbeanca med Zoisovo (Campanula zoysii) in trebu\xc5\xa1asto zvon\xc4\x8dico (Campanula cochleariifolia) ter leta 1978 novo vrsto kukavi\xc4\x8devke, kamni\xc5\xa1ko murko (Nigritella lithopolitanica), endemita Kamni\xc5\xa1ko-Savinjskih Alp in Karavank._NEWLINE_Strokovne \xc4\x8dlanke je objavljal v Biolo\xc5\xa1kem vestniku in drugih revijah, poleg tega je napisal vrsto poljudnoznanstvenih prispevkov, predvsem v Proteusu. Kot avtor in ilustrator je sodeloval pri vseh izdajah priro\xc4\x8dnika Mala flora Slovenije (prva 1969, zadnja 2007). Leta 1999 je \xc5\xbee kot upokojenec pri Tehni\xc5\xa1ki zalo\xc5\xbebi Slovenije izdal svojo prvo samostojno knjigo Rastlinstvo na\xc5\xa1ih gora, v kateri je z opisi in lastnimi slikami predstavil pribli\xc5\xbeno 180 predstavnikov slovenske alpske flore, dotlej prvi izvirni slovenski priro\xc4\x8dnik za alpsko floro. Nekaj let kasneje je iz\xc5\xa1la njegova knjiga Orhideje Slovenije in leta 2010 \xc5\xa1e Alpsko cvetje Slovenije._NEWLINE_Z ilustriranjem se je za\xc4\x8del resneje ukvarjati \xc5\xbee kot \xc5\xa1tudent, saj so njegov risarski talent prepoznali profesorji in ga anga\xc5\xbeirali pri ustvarjanju materiala za predavanja. \xc5\xbde leta 1959 se je podpisal kot ilustrator knji\xc5\xbeice Herbarij Ivana Kre\xc4\x8di\xc4\x8da in leta 1961 knjige Poznate strupene rastline? avtorjev Franca Su\xc5\xa1nika ter Andreja Martin\xc4\x8di\xc4\x8da, kasneje pa je ilustriral tudi vse svoje objave in \xc5\xa1tevilne knjige drugih avtorjev. Rastline je upodabljal z risbami in slikami v akvarelni tehniki, mnogo je tudi fotografiral. Nekaj zgodnjih akvarelov je iz\xc5\xa1lo v letih 1966 in 1969 pod naslovom Cvetje na\xc5\xa1ih gora v zbirki \xc4\x8cebelica. Leta 1994 je prispeval slike za prvo serijo znamk z rastlinskim motivom v samostojni Sloveniji (kranjski jegli\xc4\x8d, hladnikovka, Blagajev vol\xc4\x8din in Zoisova zvon\xc4\x8dica) in kasneje \xc5\xa1e za serijo z iglavci.'