b'\n_START_ARTICLE_\nVena\n_START_PARAGRAPH_\nVena ali dovodnica je \xc5\xbeila, po kateri kri te\xc4\x8de proti mo\xc5\xa1kemu spolnemu organu. Vene imajo tanj\xc5\xa1e \xc5\xbeilne stene kot arterije in imajo zaklopke.\n_START_SECTION_\nZgradba venske stene\n_START_PARAGRAPH_\nVenska \xc5\xbeilna stena je bistveno tanj\xc5\xa1a od arterijske, vendar prav tako sestoji iz treh plasti: notranje (tunika intima), srednje (tunika medija) in zunanje (adventicija). Notranja plast je iz enega sloja endotelnih celic, ki le\xc5\xbee na bazalni membrani. Ima aktivne antitrombogene lastnosti; proizvaja prostaglandin I\xe2\x82\x82, glikozaminoglikanske kofaktorje antitrombina, trombomodulin in tkivni aktivator plazminogena (t-PA). Srednja plast sestoji iz treh slojev gladke mi\xc5\xa1i\xc4\x8dnine in veziva iz kolagena in elastina. V primerjavi s srednjo plastjo arterijske stene venska srednja plast vsebuje manj mi\xc5\xa1i\xc4\x8dja in manj elasti\xc4\x8dnega tkiva. Zunanja vezivna plast je najdebelej\xc5\xa1a plast venske stene ter sestoji v primerjavi z arterijsko zunanjo plastjo iz ve\xc4\x8djega dele\xc5\xbea kolagena, zaradi \xc4\x8desar so vene manj pro\xc5\xbene od arterij. V svetlino vene se bo\xc4\x8dijo venske zaklopke (valvulae venosae). Obi\xc4\x8dajno imajo po dva listi\xc4\x8da iz vezivnih in elasti\xc4\x8dnih vlaken, odetih z endotelom. Prosti rob listi\xc4\x8dev je obrnjen v smer toka krvi. \xc5\xa0tevilo zaklopk in njihova razporeditev sta izrazito individualna, v globokih venah so \xc5\xa1tevil\xc4\x8dnej\xc5\xa1e kot v povrhnjih venah. Venska stena je ob bazi listi\xc4\x8dev nekoliko tanj\xc5\xa1a in izbo\xc4\x8dena, zato je obod vene v vi\xc5\xa1ini zaklopke nekoliko \xc5\xa1ir\xc5\xa1i in ta predel se imenuje venski sinus.'