b'\n_START_ARTICLE_\nVladislav I. Poljski\n_START_SECTION_\nZdru\xc5\xbeevalec Poljske\n_START_PARAGRAPH_\nVladislav \xc5\x81okietek je tretji sin vojvode Kazimirja I. Kujavskega, vojvode v pokrajinah Kujavija, \xc5\x81\xc4\x99czyca, and Sieradz. Bil je najstarej\xc5\xa1i sin Kazimirjeve tretje \xc5\xbeene. Njegova starej\xc5\xa1a polbrata, sinova Kazimirjeve druge \xc5\xbeene, sta bila Le\xc5\xa1ek II. \xc4\x8crni in Ziemomys\xc5\x82._NEWLINE_Vladislav je s polnoletnostjo leta 1275 dobil, kot delno vojvodino, ju\xc5\xbeno Kujavijo z glavnim mestom Brze\xc5\x9b\xc4\x87 Kujawski. Leta 1288 je, po smrti polbrata Le\xc5\xa1ka II. \xc4\x8crnega, ki je bil od leta 1279 tudi knez-senior, podedoval pokrajino Sieradz. Skupaj z Boleslavom, vojvodo Po\xc5\x82ocke Mazovije, je za\xc4\x8del vojno za Malopoljsko proti Henriku IV. Probusu, vojvodi Vroclavske \xc5\xa0lezije in od leta 1288 novemu knezu-seniorju. Leta 1289 je prehodno zavzel Krakov, a se je moral spet umakniti, zadr\xc5\xbeal pa je Sandomirsko pokrajino._NEWLINE_Po smrti Henrika IV. Probusa (1290) se je ponovno za\xc4\x8del boj za Krakov. \xc4\x8ce\xc5\xa1ki kralj Vaclav II. je leta 1291 zavzel Krakov, leta 1292 izrinil Vladislava iz Sandomirske pokrajine in ga prisilil, da se mu je poklonil. Leta 1294 je, po smrti vojvode pokrajine \xc5\x81eczyca, Vladislav podedoval njegovo vojvodino._NEWLINE_Umor Przemys\xc5\x82a II., vojvode v Velikopoljski in Pomorjanski in zadnje leto tudi poljskega kralja, za\xc4\x8detkom leta 1296, je spro\xc5\xbeil boje za nasledstvo v Poljski. Vladislav \xc5\x81okietek je bil sicer izvoljen za vojvodo in naslednika teh ozemelj, odstopiti pa je moral (po dogovoru v Krzywinu 10. marca 1296) brandenbur\xc5\xa1kim mejnim grofom velikopoljsko ozemlje ob reki Note\xc4\x87 z mesti Santok, Drezdenko in Wa\xc5\x82cz v korist Brandenburga, medtem ko je jugozahodno ozemlje Velikopoljskega med mesti Mi\xc4\x99dzyrzecz und Gosty\xc5\x84 (po pogodbi med Przemys\xc5\x82om II. in Henrikom iz Glogava iz leta 1288) pripadlo Henriku iz Glogova. Leta 1297 se je \xc5\x81okietek odpovedal svojim zahtevam do Krakova in se leta 1299 v mestu K\xc5\x82\xc4\x99ka \xc5\xbee drugi\xc4\x8d poklonil kralju Vaclavu II., ki pa ga je po svojem kronanju za poljskega kralja (1300) celo izgnal iz Poljske. Vladislav \xc5\x81okietek se je leta 1304 s pomo\xc4\x8djo ogrskega magnata Abe vrnil na Poljsko._NEWLINE_S smrtjo Vaclava II. (1305) in umorom njegovega sina Vaclava III. (1306) je \xc4\x8de\xc5\xa1ki rod Przemys\xc5\x82ov ostal brez mo\xc5\xa1kega naslednika. Smrt obeh \xc4\x8de\xc5\xa1kih vladarjev je \xc5\x81okietku olaj\xc5\xa1ala, da se je uveljavil na Malopoljskem, Sieradzu in \xc5\x81\xc4\x99czyci, v Kujaviji in na Pomorjanskem, medtem ko je Velikopoljska pripadla Henriku iz Glogova. Na Pomorjanskem je \xc5\x81okietka izdal mogo\xc4\x8dni rod \xc5\x9awi\xc4\x99cov in de\xc5\xbeelo izro\xc4\x8dil Brandenbur\xc5\xbeanom. Ti so leta 1308 za\xc4\x8deli oblegati Gdansk, katerega branilci so poklicali na pomo\xc4\x8d Tevtonski vite\xc5\xa1ki red z obljubo povra\xc4\x8dila stro\xc5\xa1kov. Kri\xc5\xbeniki so odbili napadalce, nato pa sami izdajalsko zasedli mesto in ustje Visle; leta 1309 so si z brandenbur\xc5\xa1kimi Askanijci razdelili Pomorjansko._NEWLINE_Leta 1311 je Vladislav \xc5\x81okietek s te\xc5\xbeavo zadu\xc5\xa1il nevarno zaroto me\xc5\xa1\xc4\x8danstva in nem\xc5\xa1kih samostanov v korist \xc4\x8de\xc5\xa1kega kralja Ivana Luksembur\xc5\xa1kega, ki sta jo skovala krakovski \xc5\xbeupan Albert in \xc4\x8de\xc5\xa1ki \xc5\xa1kof v Krakovu, Jan Muskata. Leta 1314, po smrti Henrika iz Glogova, so se njegovi sinovi postavili proti koristim magnatov; gniezenski nad\xc5\xa1kof je nad magnati izrekel prekletstvo, ni\xc5\xbeje plemstvo (vitezi - \xc5\xa1lahta) pa so premagali njihovo vojsko. Kon\xc4\x8dno je leta 1314 Vladislav \xc5\x81okietek za stalno zavzel Velikopoljsko._NEWLINE_Vladislav \xc5\x81okietek je leta 1315 sklenil s slovanskim vladarji v Mecklenburgu in na Pomorjanskem pa tudi z Dansko in \xc5\xa0vedsko zvezo proti Brandenburgu. Izbruhnila je vojna, ki \xc5\x81okietku ni prinesla uspeha, pustila pa je za sabo opusto\xc5\xa1eno brandenbur\xc5\xa1ko Novo marko.\n_START_SECTION_\nKralj Poljske\n_START_PARAGRAPH_\n\xc4\x8ceprav je \xc4\x8de\xc5\xa1ki kralj Ivan Luksembur\xc5\xa1ki zahteval poljski prestol zase, je \xc5\x81okietek v Avignonu dobil od pape\xc5\xbea Janeza XXII. pristanek na kronanje za poljskega kralja. Januarja 1320 se je pustil kronati v Krakovu za Vladislava I. Leta 1321 je sodi\xc5\xa1\xc4\x8de, ki ga je sestavila rimska kurija, odlo\xc4\x8dilo, da mora vite\xc5\xa1ki red Poljski vrniti Pomorjansko in pla\xc4\x8dati od\xc5\xa1kodnino; vendar se kri\xc5\xbeniki na zahtevo niso odzvali._NEWLINE_Vladislav I. je skrbel za krepitev monarhije tudi z dru\xc5\xbeinskimi vezmi. Leta 1320 je poro\xc4\x8dil svojo h\xc4\x8derko Elizabeto z ogrskim kraljem Karlom I. Robertom in leta 1325 svojega sina, prestolonaslednika Kazimirja, s h\xc4\x8derko litvanskega velikega kneza Gedimina, Aldono-Ano._NEWLINE_\xc5\x81okietek je leta 1326 s pomo\xc4\x8djo Litvancev uposto\xc5\xa1il brandenbur\xc5\xa1ko Novo marko. Pozimi 1327 so \xc4\x8cehi napadli Krakov. Pod ogrskim pritiskom so se sicer morali umakniti, vendar se je ob tej prilo\xc5\xbenosti ve\xc4\x8dina pjastovskih vojvod \xc5\xa0lezije poklonila \xc4\x8de\xc5\xa1kemu kralju; do leta 1329 so mu skoraj vsi priznali vazalstvo._NEWLINE_Leta 1327 je ponovno izbruhnilo bojevanje z vite\xc5\xa1kim redom, ki so ga podpirali \xc4\x8cehi. Sovra\xc5\xbeniki so zavzeli Dobrzy\xc5\x84sko pokrajino, med tem ko se je po\xc5\x82ocko-mazovski vojvoda Vaclav \xc4\x8dutil prisiljenega svojo delno vojvodino podrediti \xc4\x8de\xc5\xa1ki oblasti. Ob ponovnih bojih v letih 1330-31 so kri\xc5\xbeniki opusto\xc5\xa1ili Velikopoljsko in, kljub poljski zmagi pri Powcah septembra 1331, v naslednjem letu zavzeli vso Kujavijo._NEWLINE_Med premirjem, s posredovanjem pape\xc5\xbeevega legata sklenjenem za eno leto, je Vladislav I. umrl. Svojemu sinu in nasledniku Kazimirju je zapustil pjastovska dedna ozemlja: Velikopoljsko z glavnim mestom Posen, Malopoljsko z glavnim mestom Krakov, Sieradz in \xc5\x81\xc4\x99czyco.'