b'\n_START_ARTICLE_\nPavel Gro\xc5\xa1elj\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nPavel Gro\xc5\xa1elj, brat pisateljice Marije Gro\xc5\xa1elj, je leta 1906 na dunajski univerzi diplomiral iz biologije in leta 1907 tudi doktoriral. Od leta 1908 je bil profesor v Ljubljani na Prvi in Drugi mo\xc5\xa1ki gimnaziji in na \xc5\xbeenskem liceju. Leta 1919 so mu zaupali predavanja iz mineralogije na za\xc4\x8dasnih tehni\xc5\xa1kih visoko\xc5\xa1olskih te\xc4\x8dajih, naslednje leto pa so ga imenovali za honorarnega predavatelja in leta 1923 za honorarnega docenta splo\xc5\xa1ne biologije na Medicinski fakulteti v Ljubljani (MF). Tu je organiziral biolo\xc5\xa1ki in\xc5\xa1titut in bil do smrti njegov predstojnik. Na MF so ga izvolili za izrednega profesorja leta 1931, vendar mesta ni sprejel, ostal je na srednji \xc5\xa1oli in honorarni visoko\xc5\xa1olski u\xc4\x8ditelj._NEWLINE_\xc5\xbde v gimnaziji je pokazal veliko zanimanje za naravoslovje (v rokopisu so ostala njegova \xc5\xa1olska predavanja) in pesni\xc5\xa1ki dar (zvezek neobjavljenih pesmi). Kot stilist se je uveljavil \xc5\xbee v zgodnjih naravoslovnih spisih (LZ, 1904-1905, 1910). Prve pesmi je objavil v Ljubljanskem zvonu (1902-1904). Napisal je primerjalno knji\xc5\xbeevno \xc5\xa1tudijo Pre\xc5\xa1eren in Petrarka (1902) in se s predavanjem France Pre\xc5\xa1eren (1905) uvrstil med zgodnje pre\xc5\xa1ernoslovce. Z govorjeno in pisano besedo je Gro\xc5\xa1elj dejavno posegal v boj za slovensko univerzo (v predavanjih \xc5\xbee leta 1901 kot \xc5\xa1tudent novinec na Dunaju), kot \xc4\x8dlan vseu\xc4\x8dili\xc5\xa1ke komisije pa je v pripravah tudi neposredno deloval. Smrt mu je prepre\xc4\x8dila, da bi dokon\xc4\x8dal \xc5\xbee skoraj opravljeno delo o \xc5\xbeiv\xc4\x8devju skifomeduz, teoreti\xc4\x8dne \xc5\xa1tudije o promorfologiji organizmov in svoje \xc5\xbeivljenjsko delo Splo\xc5\xa1na biologija._NEWLINE_Od leta 1908 je naravoslovje, matematiko in fiziko u\xc4\x8dil na Mestnem dekli\xc5\xa1kem liceju v Ljubljani, od leta 1922 pa biologijo na MF._NEWLINE_Dolga leta (vse od 1917) si je Gro\xc5\xa1elj prizadeval za slovensko poljudnoznanstveno revijo. Leta 1933 je prirodoznanska sekcija Muzejskega dru\xc5\xa1tva za Slovenijo za\xc4\x8dela na njegovo pobudo izdajati \xc4\x8dasopis Proteus in Gro\xc5\xa1lja izbrala za urednika. Bil je urednik znanstvenega glasila Prirodoslovne razprave (1931-1939). Njegovi izbrani naravoslovni spisi so iz\xc5\xa1li v knjigi Vesolje-Zemlja-\xc4\x8clovek (1957). Pisal je tudi poljudne \xc4\x8dlanke in razprave iz astronomije. V njegov spomin podeljuje Prirodoslovno dru\xc5\xa1tvo Slovenije od leta 1984 Gro\xc5\xa1ljeve plakete.'