b'\n_START_ARTICLE_\nOnikanje\n_START_PARAGRAPH_\nOn\xc3\xadkanje je raba oblike tretje osebe mno\xc5\xbeine mo\xc5\xa1kega spola v govoru s spo\xc5\xa1tovano osebo, npr.\xc2\xa0\xc2\xbbKako se po\xc4\x8dutijo, gospa?\xc2\xab\xc2\xa0(namesto oblike vikanja:\xc2\xa0\xc2\xbbKako se po\xc4\x8dutite, gospa?\xc2\xab). Danes je tak na\xc4\x8din ogovarjanja \xc5\xbee skoraj \xc4\x8disto iz rabe, do nedavnega pa je bilo onikanje v redni uporabi tako v neposrednem kot v posrednem ogovoru (oz. govorjenjem o odsotni osebi). Njegova uporaba je omejena na najstarej\xc5\xa1o generacijo, primeri uporabe ultraformalnega ogovora pa se pojavljajo (resda izjemoma) tudi pri govorcih srednjih let.\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nPravo onikanje v ohranjenih slovenskih pisnih virih prvi\xc4\x8d najdemo na prelomu iz 17. v 18. st. v pridigah Janeza Svetokri\xc5\xa1kega, vendar se namesto onikanja tudi tam pogosteje uporablja vikanje. V 18. stoletju se je za\xc4\x8del zaimek oni uporabljati samostojno v nagovarjanju in s tem se je oblikoval tridelni sistem ogovornih zaimkov (tikanje, vikanje, onikanje), ki je omogo\xc4\x8dal natan\xc4\x8dnej\xc5\xa1e izra\xc5\xbeanje dru\xc5\xbebenih razlik. Slovni\xc4\x8darji v 19. stoletju so za\xc4\x8deli onikanje preganjati kot germanizem. Prvi med njimi je bil Jernej Kopitar, kasneje pa je tudi Valentin Vodnik v svoji slovnici izrazil podobno puristi\xc4\x8den odnos do onikanja. Do srede 19. stoletja je vikanje po\xc4\x8dasi izrinilo onikanje v vseh polo\xc5\xbeajih in nabor ogovornih zaimkov za izra\xc5\xbeanje dru\xc5\xbebenih razlik se je v knji\xc5\xbenem jeziku skr\xc4\x8dil v dvodelni sistem, ki ga poznamo \xc5\xa1e danes. Pred tem je slovenski govor poznal zapleteni \xc5\xa1tiridelni sistem ogovarjanja, po formalnosti od tikanja, vikanja, onikanja in do najformalnej\xc5\xa1e oblike naslavljanja z naslovom in tretjeosebno mno\xc5\xbeinsko glagolsko obliko (Va\xc5\xa1a gnada + mno\xc5\xbeinski ogovor).\n_START_SECTION_\nIzvor\n_START_PARAGRAPH_\nZa slovenski ogovorni sistem se domneva, da je nastajal pod mo\xc4\x8dnim vplivom nem\xc5\xa1\xc4\x8dine kot stoletja presti\xc5\xbenega jezika na tem obmo\xc4\x8dju, vendar pa se zdi, da predstavlja slovenska uporaba onikanja v posrednem ogovoru samostojen izum.'