b'\n_START_ARTICLE_\nJurij Jonke\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nJurij Jonke se je rodil v revno nem\xc5\xa1ko dru\xc5\xbeino in se je \xc5\xa1olal sprva v Ljubljani in kasneje v Gradcu, kjer se je nekaj \xc4\x8dasa pre\xc5\xbeivljal kot pisar v odvetni\xc5\xa1ki pisarni. Po zaklju\xc4\x8dku \xc5\xa1olanja je delal kot kaplan v Stari Loki, nato pa je postal vikar in katehet v Novem mestu. Leta 1811 je postal \xc5\xbeupnik v \xc4\x8crmo\xc5\xa1njicah, to slu\xc5\xbebo pa je opravljal do leta 1834, ko se je upokojil. Po upokojitvi se je posvetil svoji veliki ljubezni, \xc4\x8debelarstvu. V \xc4\x8crmo\xc5\xa1njicah je kupil veliko parcelo, kjer je uredil velik sadovnjak ter nakupil veliko panjev, v katerih je gojil \xc4\x8debele. V povpre\xc4\x8dju je imel okoli 150 panjev, \xc4\x8debele pa je tudi posojal okoli\xc5\xa1kim kmetom._NEWLINE_Kasneje je postal \xc4\x8dlan Kranjske kmetijske dru\xc5\xbebe in je s konkretnimi predlogi pospe\xc5\xa1eval \xc4\x8debelarstvo na Kranjskem, o \xc4\x8demer je pisal tudi v nem\xc5\xa1kem \xc4\x8debelarskem \xc4\x8dasopisu Bienenzeitung ter v Ljubljanskih novicah ter Illyrischer Blattu. Leta 1836 je napisal tudi \xc4\x8debelarsko knji\xc5\xbeico Anleitung z\xc3\xbcr praktischen Behandlung der Bienenzucht, ki je bila istega leta prevedena tudi sloven\xc5\xa1\xc4\x8dino kot Kranjski \xc4\x8dbelar\xc4\x8dik. Prevod prve izdaje je oskrbel Jo\xc5\xbeef \xc5\xbdemlja, ponatis 1844 pa Lovro Pintar. To je bila po dveh knjigah Antona Jan\xc5\xa1e tretja knjiga, ki so jo kot priro\xc4\x8dnik lahko uporabljali slovenski \xc4\x8debelarji. Na stara leta je Jonke posestvo prepustil sorodnikom, ki naj bi zanj skrbeli do smrti. To se ni uresni\xc4\x8dilo, Jonke pa je zadnja leta pre\xc5\xbeivel v veliki rev\xc5\xa1\xc4\x8dini.'