b'\n_START_ARTICLE_\nNiger (reka)\n_START_SECTION_\nEtimologija imena\n_START_PARAGRAPH_\nIzvor imena reke Niger ni povsem jasen. Po prepri\xc4\x8danju nekaterih znanstvenikov ime izvira iz latinske besede niger, ki pomeni \xc4\x8drna. Drugi so mnenja, da je ime popa\xc4\x8denka tuare\xc5\xa1kega imena za reko, ki je egerew n-igerewen (\xc2\xbbreka vseh rek\xc2\xab), in se \xc5\xa1e danes uporablja v srednjem toku reke, predvsem v okolici Timbuktuja._NEWLINE_Srednjeve\xc5\xa1ki evropski zemljevidi za uporabljajo ime Niger le za zgornji in srednji tok reke (do obmo\xc4\x8dja sedanjega Malija), za spodnji tok reke (na obmo\xc4\x8dju dana\xc5\xa1nje Nigerije) pa uporabljajo ime  Quorra (Kworra). Razlogi za to so v tem, da je v srednjem veku veljalo prepri\xc4\x8danje, da sta to dve lo\xc4\x8deni reki.\n_START_SECTION_\nGeografija\n_START_PARAGRAPH_\nNiger izvira v gorskem masivu Fouta Djalon v Gvineji. Nato s severo-vzhodni smeri pre\xc4\x8dka Mali, in se pri Timbuktuju, kmalu po tem, ko prite\xc4\x8de v Saharo, po\xc4\x8dasi obrne proti jugo-vzhodu in vla\xc5\xbenej\xc5\xa1im obmo\xc4\x8djem. Poleg pomembne vloge, ki jo ima reka za namakanje, predstavlja Niger tudi pomembno prometno pot. Poleg tega ima ribolov na reki izjemen gospodarski pomen, reka pa, predvsem v zadnjih letih, postaja tudi velika turisti\xc4\x8dna atrakcija. Na \xc5\xa1ir\xc5\xa1em obmo\xc4\x8dju okoli Moptija se Niger razcepi v \xc5\xa1tevilne rokave, ki se po nekaj sto kilometrih spet zdru\xc5\xbeijo. Ta, t. i. notranja delta je \xc5\xa1iroka okoli 200, dolga pa okoli 500\xc2\xa0km. Niger je relativno bistra reka, ki s seboj nosi le desetino sedimenta, ki ga nosi Nil. Glavni razlog za bistrost reke je v njenem izviru, saj reka v zgornjem toku te\xc4\x8de po starih kamninah. Podobno kot Nil tudi Niger vsako leto poplavlja. Poplavljati za\xc4\x8dne septembra. Najvi\xc5\xa1ji vodostaj dose\xc5\xbee v novembru, maja pa se poplavljalnje preneha. V \xc4\x8dasu poplav se notranja delta iz rokavov in manj\xc5\xa1ih jezer spremeni v velikansko jezero s povr\xc5\xa1ino okoli 20.000\xc2\xa0km\xc2\xb2, naplavine, ki jih pusti za seboj voda pa so pomembne za kmetijstvo._NEWLINE_Reka se v Gvinejski zaliv izliva v obliki delte, ki je klasi\xc4\x8dne lokaste oblike. Razteza se od reke Benin na zahodu do reke Imo na vzhodu. Najju\xc5\xbenej\xc5\xa1a to\xc4\x8dka izliva je Palm Point blizu Akasse, najsevernej\xc5\xa1a pa Aboh, kjer se Niger razcepi na dva glavna toka. Delta se razteza na povr\xc5\xa1ini 70.000\xc2\xa0km\xc2\xb2, kar jo uvr\xc5\xa1\xc4\x8da med najve\xc4\x8dje na svetu. Predvidevajo, da je delta za\xc4\x8dela nastajati pred okoli 40 do 50 milijoni let v dobi eocena z zaporednim nalaganjem debelih plasti hidrokarbonatnih usedlin._NEWLINE_V delti Nigra se razprostirajo tretji najve\xc4\x8dji gozdovi mangrove, v njej pa so tudi velika nahajali\xc5\xa1\xc4\x8da nafte.\n_START_SECTION_\nRaziskovanja reke\n_START_PARAGRAPH_\nReka je bila za znanost neznanka vse do poznega 18. stoletja. Stari Rimljani so bili mnenja, da je bil zgornji tok Nigra (do dana\xc5\xa1njega Timbuktuja) del re\xc4\x8dnega sistema Nila, kar je v svojih delih ve\xc4\x8dkrat zapisal tudi Plinij starej\xc5\xa1i. Po njem je mnenje povzel tudi Ibn Batuta. Kasneje je v Evropi prevladalo mnenje, da Niger v zgornjem toku pravzaprav te\xc4\x8de proti zahodu in se izliva v reko Senegal._NEWLINE_Evropejci so organizirali veliko raziskovalnih odprav, ki pa so bile vse po vrsti neuspe\xc5\xa1ne. Zato so leta 1788 v Angliji ustanovili African Association, organizacijo, ki je spodbujala raziskovanje Afrike. Eden glavnih ciljev je bil raziskovanje reke Niger. Junija 1796 je tako pod okriljem te organizacije \xc5\xa1kotski raziskovalec Mungo Park prvi uradno dosegel srednji tok reke. Pravi tok reke je opisal v svoji knjigi Travels in the Interior of Africa, ki jo je izdal leta 1799._NEWLINE_24. oktobra 1946 so se trije francozi, biv\xc5\xa1i uslu\xc5\xbebenci v afri\xc5\xa1kih francoskih kolonijah, Jean Sauvy, Pierre Ponty in Jean Rouch, odpravili na pot po celotnem toku reke. Kot prvi so sku\xc5\xa1ali reko raziskati od izvira do izliva. Svojo pot so za\xc4\x8deli v bli\xc5\xbeini Kissidougoua v Gvineji. Sprva so napredovali pe\xc5\xa1, kasneje pa so za plovbo uporabili splav in lokalna plovila. Pierre Ponty je ekspedicijo kon\xc4\x8dal pred\xc4\x8dasno na polovici poti v bli\xc5\xbeini mesta Niamey. Preostala \xc4\x8dlana sta ustje dosegla 25. marca 1947. Raziskovalci so pot dokumentirali s 16 milimetrsko filmsko kamero, iz posnetkov pa je kasneje Jean Rouch ustvaril svoja prva dva etnografska dokumentarca: "Au pays des mages noirs" ter "La chasse \xc3\xa0 l\xe2\x80\x99hippopotame". S fotografijami s filma je Rouch kasneje opremil tudi svojo knjigo z naslovom "Le Niger En Pirogue" (Fernand Nathan, 1954), Jean Sauvy pa svojo \xe2\x80\x9cDescente du Niger\xe2\x80\x9d (L\'Harmattan 2001). Na potovanje so raziskovalci vzeli tudi tipkalni stroj, s katerim je Pierre Ponty pisal \xc4\x8dasopisne \xc4\x8dlanke, ki jih je nato iz naseljenih mest po\xc5\xa1iljal v uredni\xc5\xa1tva._NEWLINE_Leta 2005 je enako pot od izvira do izliva opravil tudi norve\xc5\xbean Helge Hjelland. Iz posnetkov, ki jih je posnel med potjo je ustvaril dokumentarni film z naslovom "The Cruellest Journey".'