b'\n_START_ARTICLE_\n\xc5\xa0tefan Uro\xc5\xa1 V.\n_START_SECTION_\nMladost\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xa0tefan Uro\xc5\xa1 V.  je bil edini sin srbskega kralja \xc5\xa0tefana Uro\xc5\xa1a IV. Du\xc5\xa1ana in Helene Bolgarske, sestre bolgarskega kralja Ivana Akeksandra. Po Du\xc5\xa1anovem kronanju za cesarja je bil  \xc5\xa0tefan Uro\xc5\xa1 leta 1346 kronan za srbskega kralja, \xc4\x8deprav je v dr\xc5\xbeavi de facto vladal njegov o\xc4\x8de. Po o\xc4\x8detovi smrti leta 1355 je bil kronan za carja. Ob kronanju ni bil ve\xc4\x8d mladoleten, vendar je ostal zelo odvisen od svoje matere in nekaj \xc4\x8dlanov dvora.\n_START_SECTION_\nVladanje\n_START_PARAGRAPH_\nIvan VI. Kantakuzen, sodobnik \xc5\xa0tefana Uro\xc5\xa1a V., omenja, da je kmalu po smrti \xc5\xa0tefana Du\xc5\xa1ana in Uro\xc5\xa1evem prevzemu oblasti za\xc4\x8delo Srbsko cesarstvo razpadati. Kantakuzen se je osredoto\xc4\x8dil predvsem na gr\xc5\xa1ki del cesarstva in ne na njegovo srbsko jedro. Splo\xc5\xa1en nered in nemo\xc4\x8d centralne oblasti sta se pokazala \xc5\xa1ele mnogo kasneje v Uro\xc5\xa1evi vladavini. Po Mihalj\xc4\x8di\xc4\x87u so v prvih letih vladavine ozemeljsko celovitost Uro\xc5\xa1evega imperija na jugu ogro\xc5\xbeali predvsem napadi od zunaj. _NEWLINE_Smrti Uro\xc5\xa1evega o\xc4\x8deta je hitro sledila smrt guvernerja Tesalije Preljuba. Spomladi 1356 se je na obali Tesalije izkrcal despot Nikifor II. Orsini Dukas s svojo vojsko in jo hitro osvojil. Orsini je zatem iz Etolije in Akarnije izrinil despota Simeona Uro\xc5\xa1a, strica  in najbli\xc5\xbejega mo\xc5\xa1kega sorodnika mladega carja. Simeon se je umaknil v Epir in zahodno Makedonijo, osvojil Kostur in se razglasil za carja v upanju, da bo postal Uro\xc5\xa1ev sovladar ali ga celo zamenjal na srbskem prestolu. Njegova razglasitev  ni bila splo\xc5\xa1no sprejeta. Podprlo ga je samo nekaj ju\xc5\xbenih pokrajin. Ker Sabor (dr\xc5\xbeavni svet) v Skopju ni sprejel Simeonovih zahtev, je postal Simeon politi\xc4\x8dno dejavnej\xc5\xa1i in objavil tudi nekaj listin. Leta 1358 je napadel skadarsko regijo in posku\xc5\xa1al osvojiti staro srbsko pokrajino Zeto, vendar je bil premagan.  Po porazu se je obrnil proti jugu in ponovno osvojil Epir in Tesalijo, kjer je \xc5\xa1e naprej vladal kot "car Srbov in Grkov"._NEWLINE_Dokument iz zgodnjega vladanja Uro\xc5\xa1a V. je v nasprotju s splo\xc5\xa1nim mnenjem o njegovi nesposobnosti. Leta 1356 je Matej Kantakuzen, kandidat za bizantinski prestol,  zbral vojsko 5.000 Turkov in se odpravil na pohod na Ser,  srbsko prestolnico Jovana Uglje\xc5\xa1e. Uro\xc5\xa1 V., \xc4\x8digar mati je vladala iz Sera, se je odlo\xc4\x8dil zbrati vojsko in jo braniti. Ko so Matej in njegovi Turki napadli Ser, je oblegancem pri\xc5\xa1el na pomo\xc4\x8d Vojihna iz Drame, klju\xc4\x8dna oseba v tej regiji. Porazil je Turke in ujel Mateja Kantakuzena. Obdr\xc5\xbeal  ga je v ujetni\xc5\xa1tvu, dokler ga ni odkupil bizantinski cesar Ivan V. Paleolog._NEWLINE_V naslednjih letih se  je Srbsko cesarstvo postopoma razdrobilo v konglomerat kne\xc5\xbeevin. Nekatere sploh niso priznale Uro\xc5\xa1eve oblasti. Uro\xc5\xa1u ni pomagala niti njegova mati, ki je za\xc4\x8dela vladati samostojno iz Sera v zavezni\xc5\xa1tvu z Jovanom Uglje\xc5\xa1o. Podoben avtonomen polo\xc5\xbeaj sta  si prilastili tudi dru\xc5\xbeini Dejanovi\xc4\x87 in Bal\xc5\xa1i\xc4\x87 in Nikola Altomanovi\xc4\x87. Po letu 1365 je najmo\xc4\x8dnej\xc5\xa1i srbski plemi\xc4\x8d postal Vuka\xc5\xa1in Mrnjav\xc4\x8devi\xc4\x87, ki je postal sovladar Uro\xc5\xa1a V. in dobil naslov "srbski kralj". Ker  Uro\xc5\xa1 ni imel otrok, je Vuka\xc5\xa1in za svojega naslednika imenoval svojega najstarej\xc5\xa1ega sina Marka z naslovom "mladi kralj"._NEWLINE_\xc5\xa0tefan Uro\xc5\xa1 V. je umrl brez naslednika decembra 1371. Pred njegovo smrtjo je ve\xc4\x8dina srbskega plemstva padla v bitki s Turki na Marici na za\xc4\x8detku tega leta. Natan\xc4\x8den vzrok za njegovo smrt v relativno mladih letih ostaja neznan. Vuka\xc5\xa1inov sin Marko je nasledil o\xc4\x8detov kraljevski naslov, dejanska oblast v severni Srbiji pa je bila v rokah Lazarja Hrebeljanovi\xc4\x87a. Slednji ni privzel vladarskih naslovov, povezanih z dinastijo Nemanji\xc4\x87, in za naslovnega kralja Srbije sprejel bosanskega kralja Tvrtka I., vnuka \xc5\xa0tefana Dragutina. Srbija je po porazu v bitki na Kosovskem polju leta 1389 naslednje leto postala vazalna dr\xc5\xbeava Osmanskega cesarstva, v kateri je \xc5\xa1e naprej u\xc4\x8dinkovito vladala dru\xc5\xbeina Lazarevi\xc4\x87, za njo pa do padca Smedereva leta 1459  njena naslednica dru\xc5\xbeina Brankovi\xc4\x87._NEWLINE_Po velikih osvojitvah njegovega o\xc4\x8deta je Uro\xc5\xa1 postal \xc5\xbertev novega srbskega plemstva, ki je obogatelo s plenjenjem v nedavnih vojnah. Vzdr\xc5\xbeevanje reda in dr\xc5\xbeavnih instrumentov je bilo zaradi neobstoje\xc4\x8de infrastrukture med starimi in novimi ozemlji nemogo\xc4\x8de. _NEWLINE_Izjemna skromnost in strpnosti  tega vladarja je bil glavni razlog, da so ga imenovali "Nemo\xc4\x8dni", in hkrati razlog, da ga je Srbska pravoslavna cerkev 211 let po smrti kanonizirala. Pokopan je v samostanu Jazak na Fru\xc5\xa1ki gori.\n_START_SECTION_\nZapu\xc5\xa1\xc4\x8dina\n_START_PARAGRAPH_\nNa \xc5\xa0tefana Uro\xc5\xa1a V. se danes gleda kot na \xc5\xa1ibkega in neodlo\xc4\x8dnega vladarja, ki v nasprotju z njegovim sposobnim in mo\xc4\x8dnim o\xc4\x8detom ni bil sposoben obdr\xc5\xbeati srbskega plemstva pod svojim nadzorom. V njem se vidi tudi vladarja, ki je veliko prispeval k propadu Srbskega cesarstva in temu, da je Srbija postala vazal Osmanskega cesarstva. _NEWLINE_V srbskem izro\xc4\x8dilu in epskem pesni\xc5\xa1tvu je pogosto opevan kot dobronameren vladar prijetnega videza, toda \xc5\xa1ibkega zna\xc4\x8daja. Nekako tako nanj gledajo tudi zgodovinarji. Nekateri trdijo, da ni bil tako nesposoben in da je bil propad cesarstva mnogo manj spektakularen, kot se opisuje. Dolgo je veljalo, da ga je umoril njegov sovladar Vuka\xc5\xa1in Mrnjav\xc4\x8devi\xc4\x87, potam pa je bilo dokazano, da je Vuka\xc5\xa1in umrl pred njim._NEWLINE_Leta 1825 je Stefan Stefanovi\xc4\x87, srbski pisec, ki je \xc5\xbeivel v Avstrijskem cesarstvu, napisal tragi\xc4\x8dno igro Smrt Uro\xc5\xa1a V. V njej so zdru\xc5\xbeena zgodovinska dejstva in ljudsko izro\xc4\x8dilo in prepri\xc4\x8danje, da ga je umoril  kralj Vuka\xc5\xa1in.'