b'\n_START_ARTICLE_\nAleksej Petrovi\xc4\x8d Melissino\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nBil je iz starodavne gr\xc5\xa1ke dru\xc5\xbeine, ki se je sprva preselila na Mad\xc5\xbearsko, nato pa je v 18. stoletju pri\xc5\xa1la v Rusijo. Njegov o\xc4\x8de, Peter Ivanovi\xc4\x8d Melissino, je bil general artilerije ter poveljnik Artilerijske in in\xc5\xbeenirske voja\xc5\xa1ke \xc5\xa1ole. Voja\xc5\xa1ko izobrazbo je prejel pri gardistih, nato pa je 21. julija 1777 pri\xc4\x8del z aktivno voja\xc5\xa1ko slu\xc5\xbebo._NEWLINE_10. maja 1783 je bil povi\xc5\xa1an v stotnika ter bil dodeljen general\xc5\xa1tabu. Izoblikoval je usposabljanje za artileriste, zaradi \xc4\x8desar je bil 8. oktobra 1788 povi\xc5\xa1an v majorja. Med drugo tur\xc5\xa1ko vojno je postal podpolkovnik in poveljnik Sumijskega lahkega konjeni\xc5\xa1kega polka; ob koncu vojne je bil 5. januarja 1793 povi\xc5\xa1an v polkovnika._NEWLINE_V \xc4\x8dasu vladanja Pavla I. so ga za\xc4\x8dasno odstranili iz voja\xc5\xa1ke slu\xc5\xbebe, a je bil decembra 1800 aktiviran v Elisavetgradskemu huzarskemu polku. 1. januarja 1801 pa je \xc5\xbee postal poveljnik Mariupolskega huzarskega polka in bil povi\xc5\xa1an v generalmajorja. V letu dni so ga ponovno upokojili, tokrat skoraj za pet let. Pomladi 1807 je bil reaktiviran; ukvarjati se je pri\xc4\x8del z organizacijo Lubenskega huzarskega polka. Poveljnik tega polka je postal 20. aprila 1807._NEWLINE_Umrl je leta 1813 med bitko s francoskimi gardisti.'