b'\n_START_ARTICLE_\nDidima\n_START_SECTION_\nGeografija\n_START_PARAGRAPH_\nRu\xc5\xa1evine Didime so na severozahodu sodobnega mesta Didim v provinci Ajdin v Tur\xc4\x8diji._NEWLINE_Didima je bilo najve\xc4\x8dje in najpomembnej\xc5\xa1e sveti\xc5\xa1\xc4\x8de na ozemlju velikega klasi\xc4\x8dnega mesta Mileta. Pribli\xc5\xbeno 17 km dolga sveta pot je vodila do Didime. Vzdol\xc5\xbe poti so bile obredne postaje in kipi \xc4\x8dlanov dru\xc5\xbeine Branhidi, mo\xc5\xa1ki in \xc5\xbeenske, pa tudi kipi \xc5\xbeivali. Nekateri datirajo v 6. stoletje pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem in so zdaj v Britanskem muzeju, kamor jih je odnesel britanski arheolog Charles Newton v 19. stoletju.\n_START_SECTION_\nIme\n_START_PARAGRAPH_\nGr\xc5\xa1ki in rimski avtorji so se sklicevali na ime Didima, ki naj bi pomenila dvoj\xc4\x8dka templja, a tu ga ni, ali tempelj dvoj\xc4\x8dkov Apolona in Artemide, katerih kultni center v Didimi je bil \xc5\xa1ele ustanovljen. Prav tako, kot je predlagal Wilamowitz [6], je lahko bila povezava s Kibelo Dindimen ("Kibela gore Dindimon"). Izkopavanja nem\xc5\xa1kih arheologov so odkrila pomembno sveti\xc5\xa1\xc4\x8de, posve\xc4\x8deno Artemidi, z obredom, osredoto\xc4\x8denim na vodo._NEWLINE_V 6. stoletju je bil Dindimajonu, ki je bil posve\xc4\x8den Apolonu, dograjen manj\xc5\xa1i tempelj, njegov predhodnik, kot so odkrili arheologi. Njegova zakladnica je bila obogatena z darili Krojza._NEWLINE_Apolona so \xc4\x8dastili v bli\xc5\xbenjem Miletu pod imenom Delfinij (isto ime je bilo uporabljeno tudi v Delfih). V Didimi je bil \xc4\x8da\xc5\xa1\xc4\x8den kot Didimeus (\xce\x94\xce\xb9\xce\xb4\xcf\x85\xce\xbc\xce\xb5\xcf\x85\xcf\x82 \xe2\x80\x93 dvoj\xc4\x8dek). Njegova druga imena na tem obmo\xc4\x8dju so bila Filezij in Karin (\xce\x9a\xce\xb1\xcf\x81\xce\xb9\xce\xbd\xce\xbf\xcf\x82).\n_START_SECTION_\nBranhidi\n_START_PARAGRAPH_\nDo uni\xc4\x8denja sveti\xc5\xa1\xc4\x8da, ki so ga povzro\xc4\x8dili Perzijci leta 494 pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem, je zanj skrbela dru\xc5\xbeina Branhidi, ki je trdila, da so potomci  Branha, mladeni\xc4\x8da, ki ga je ljubil Apolon.  Sve\xc4\x8denica, ki je sedela nad svetim izvirom, je prerokovala, Branhidi pa so razlagali njene prerokbe. Herodot  in Pavzanias  sta datirala izvor prero\xc4\x8di\xc5\xa1\xc4\x8da v Didimi pred jonsko kolonizacijo. Branhide je izgnal Darej I., ko so za\xc5\xbegali tempelj leta 493 pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem in odnesli v Ektabano arhai\xc4\x8dni bronast kip Apolona, ki naj bi ga izdelal Kanakhos iz Sikiona.  V 6. stoletju je izvir usahnil in arhai\xc4\x8dno prero\xc4\x8di\xc5\xa1\xc4\x8de je utihnilo. \xc4\x8ceprav so bila sveti\xc5\xa1\xc4\x8da v Delfih in Efezu hitro obnovljena, je sveti\xc5\xa1\xc4\x8de v Didimi ostalo poru\xc5\xa1eno do leta 334 pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem. Kalisten, Aleksandrov dvorni zgodovinar, je poro\xc4\x8dal, da je izvir spet za\xc4\x8del te\xc4\x8di, ko je \xc5\xa1el Aleksander mimo, vendar pa ni bilo osebja in tradicije prero\xc4\x8di\xc5\xa1\xc4\x8da. Napisi, vklju\xc4\x8dno poizvedbe in odgovori ter literarno pri\xc4\x8devanje o vlogi Didime kot prero\xc4\x8di\xc5\xa1\xc4\x8da s \xc2\xbbslabim koncem\xc2\xab\xc2\xa0 kot Apolonovih domnevnih kazni Dioklecijanovega preganjanja kristjanov do zaprtja templjev pod Teodozijem I._NEWLINE__NEWLINE_ _NEWLINE_Po zavzetju Mileta leta 334 pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem je Aleksander Veliki obnovil prero\xc4\x8di\xc5\xa1\xc4\x8de, a postavil svojo upravo mesta, pristojen je bil duhovnik, ki je bil izvoljen vsako leto. Okoli 300 pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem  je Selevk I. Nikator prinesel bronast kultni kip nazaj in za\xc4\x8deli so graditi nov tempelj, ki bi bil, \xc4\x8de bi bil kon\xc4\x8dan, najve\xc4\x8dji v helenskem svetu. Vitruvij je zapisal, da sta bila arhitekta Pajonij iz Efeza, ki ga je imel Vitruvij za obnovitelja Artemidinega templja, in Dafnis iz Mileta. Peripteralni tempelj je bil obdan z dvojnimi jonskimi stebri. Skozi pronaos iz treh vrst po \xc5\xa1tiri stebre se je obiskovalec premikal med urejeno vrsto stebrov. Obi\xc4\x8dajna vrata, ki vodijo do cele, so bila nadome\xc5\xa1\xc4\x8dena s prazno steno z veliko zgornjo odprtino, skozi katero je pogled  segel v zgornji del naiska v notranjem dvori\xc5\xa1\xc4\x8du (aditon). Vstopna pot je bila dolo\xc4\x8dena z dvema dolgima zo\xc5\xbeenima po\xc5\xa1evnima prehodoma, zgrajenima iz debeline sten, ki sta vodila do notranjega dvori\xc5\xa1\xc4\x8da, \xc5\xa1e vedno odprtega v nebo, vendar izoliranega od sveta zaradi visokih sten cele: tam je bil starodavni izvir, naisk z majhnim templjem, ki je v svoji celi hranil bronasto kultno podobo boga, in nasad lovorja, posve\xc4\x8den Apolonu. Notranje stene cele so bile poudarjene s pilastri, ki so stali na podstavku vi\xc5\xa1ine \xc4\x8dloveka (1,94 m). \xc4\x8ce se je obiskovalec obrnil, je videl monumentalno stopni\xc5\xa1\xc4\x8de, ki je vodilo do treh odprtin v prostoru, katerega streha je bila podprta z dvema stebroma na osrednji pre\xc4\x8dni osi. Prero\xc5\xa1ki postopek, ki je tako dobro dokumentiran v Delfih, ni znan za Didimo in ga je treba rekonstruirati na podlagi gradnje templja, vendar se zdi, da je bilo precej zna\xc4\x8dilnosti Delfov: sve\xc4\x8denica in odgovori so bili povedani v klasi\xc4\x8dnih heksametrih. V Delfih ni bilo ni\xc4\x8d napisano; v Didimi so bile napisane poizvedbe in odgovori; majhna struktura hresmografiona je vidna, saj je bil skrbno razstavljen v kr\xc5\xa1\xc4\x8danskem obdobju._NEWLINE_Letni festival je potekal pod okriljem Mileta. To je bil vsehelenski festival v za\xc4\x8detku 2. stoletja pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem._NEWLINE_Pavzanias je obiskal Didimo v 2. stoletju na\xc5\xa1ega \xc5\xa1tetja.  Plinij poro\xc4\x8da  o \xc4\x8da\xc5\xa1\xc4\x8denju Apolona Didime, Apolona dvoj\xc4\x8dka, v srednji Aziji, ki se je prena\xc5\xa1al do Sogdije v \xc4\x8dasu Selevkidov in Antioha, katerega opis oltarja je bil viden iz dopisovanja s Plinijem. Potrjene napise na amforah je na\xc5\xa1el I. R. Pichikyan v Dilberginu._NEWLINE_Klemen Aleksandrijski navaja Leandrove besede, da je bil Kleoh, ded istoimenskega ustanovitelja Mileta, pokopan v tempeljski ogradi Didime.\n_START_SECTION_\nSodobne raziskave\n_START_PARAGRAPH_\nKo je Ciriaco de \'Pizzicolli (Ciriaco Ankonski) obiskal mesto leta 1446, je tempelj \xc5\xa1e vedno bil, \xc4\x8deprav so ga Bizantinci spremenili v trdnjavo: a ko je leta 1673 prispel naslednji evropski obiskovalec Angle\xc5\xbe dr. Pickering, je bil tempelj poru\xc5\xa1en. Dru\xc5\xa1tvo Dilettanti je leta 1764 poslalo dve odpravi raziskat ru\xc5\xa1evine, prvo pod vodstvom Richarda Chandlerja, drugo pa leta 1812 pod vodstvom Williama Gella. Francoska "Rothschild Expedition" je leta 1873 poslala nekaj arhitekturnega kiparstva v Louvre. Izkopavanja pa niso bila sistemati\xc4\x8dna, dokler nista Emmanuel Pontremoli in B. Haussoullier leta 1895 poslala Francoske \xc5\xa1ole iz Rima in Aten. O\xc4\x8distili so zahodno fasado in prodrom, odkrili napise, ki dajejo informacije o drugih delih, ki so bili \xc5\xa1e vedno zakopani. _NEWLINE_Nem\xc5\xa1ka izkopavanja med letoma 1905 in 1930 so pokazala vso nepopolnost novega templja in nekatere fragmente reliefov, ki so pripadali prej\xc5\xa1njemu templju, in povezanih kipov. Leta 1979 se je nem\xc5\xa1ki arheolo\xc5\xa1ki in\xc5\xa1titut dokopal do velikega odkritja. Na levi steni aditona so odkrili majhne zelo tanke opraskane \xc4\x8drte. Podrobnej\xc5\xa1i pregled je pokazal prvi starodavni na\xc4\x8drt templja. Za\xc4\x8deli so \xc5\xa1ele, ko sta bila vstop na povr\xc5\xa1ini 200 kvadratnih metrov in na\xc4\x8drt pribli\xc5\xbeno ocenjena. Odkritje in razlaga Lotharja Haselbergerja sta dala pomembne podatke o na\xc4\x8drtovanju in gradnji Apolonovega templja. Poleg natan\xc4\x8dne uporabe geometrije v izpraskanem profilu ornamenta je arhitekt naredil nekaj prilagoditev.  Danes je znano, da so trije razli\xc4\x8dni izvajalci delali do konca. Morali so dobiti material, postaviti kamne in opraviti prvo obdelavo. Ostal je \xc5\xa1e majhen del na vsakem postavljenem bloku, majhen pe\xc4\x8dat s posebnim znakom izvajalca, ki je pokazal, da ta posebni blok \xc5\xa1e ni bil pla\xc4\x8dan. Iz napisov so razbrali, da bi za en steber potrebovali 20.000 delovnih dni enega zidarja za dokon\xc4\x8danje. Dnevni dohodek kamnoseka je bil 2 drahmi, kar je pribli\xc5\xbeno 8,6 grama srebra. Izra\xc4\x8dunati se da gole stro\xc5\xa1ke za izdelavo enega stebra, kar je bilo 20.000 (delovnih dni) \xc3\x97 8,6 (grama srebra), to je 172 kilogramov srebra.'