b"\n_START_ARTICLE_\nRembrandt\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nRembrandt je bil rojen 15. julija 1606 v Leidnu kot osmi od devetih otrok. O\xc4\x8de Gerritszoon Harmen van Rijn je bil mlinar in mati Neeltgen Willemsdochter van Zuytbrouck pa pekova h\xc4\x8di. V letih 1612-1616 je obiskoval osnovno \xc5\xa1olo in med letoma 1616-1620 pa strogo kalvinisti\xc4\x8dno latinsko \xc5\xa1olo. Za tem se je vpisal na filozofsko fakulteto Univerze v Leidnu, ki pa jo je kmalu zapustil, da bi se usposobil za slikarja. Od 1620 do 1624 je bil u\xc4\x8denec Jacoba van Isaacsz Swanenburgha, v Italiji izobra\xc5\xbeenega slikarja in arhitekta. Leta 1624 je \xc5\xa1estmese\xc4\x8dno pripravni\xc5\xa1tvo opravil \xc5\xa1e pri zgodovinskem slikarju Pietru Lastmanu v Amsterdamu. Ta ga je seznanil s chiarosc\xc3\xbarom, na\xc4\x8dinom uporabe svetlobe in sence za prikaz dramati\xc4\x8dnosti._NEWLINE_Leta 1625 se je Rembrandt vrnil v Leiden in ustanovil s prijateljem Janom Lievensom lastno slikarsko delavnico. V za\xc4\x8detku je posnema dela u\xc4\x8ditelja Lastmana, po treh letih pa izdelal tudi prve jedkanice. V novembru 1628 ga je obiskal tajnik guvernerja Frederick Henry Constantijn Huygens. Bil je navdu\xc5\xa1en nad njegovim delom, tako da mu je v letih 1629 in 1630 prodal dve sliki. Aprila 1630 je Rembrandtu umrl o\xc4\x8de._NEWLINE_Po prvem uspehu, se je leta 1631 preselil v Amsterdam. Kupil je veliko delavnico in \xc5\xbee kmalu dobil prva naro\xc4\x8dila bogatih trgovcev za izdelavo portretov. Tudi guverner Frederick Henry mu je naro\xc4\x8dil sliko ''Jezusovo trpljenje'' (tudi Jezusov pasijon). Leta 1632 je prejel tudi naro\xc4\x8dilo za sliko Anatomija dr. Tulpa. V tem letu je izdelal 30 slik. Stanoval je pri Hendricku van Uylenburghu, trgovcu z umetninami, ki je postal tudi njegov dru\xc5\xbeabnik in mu priskrbel mnoga naro\xc4\x8dila._NEWLINE_Leta 1634 se je poro\xc4\x8dil z dru\xc5\xbeabnikovo ne\xc4\x8dakinjo in h\xc4\x8derjo bogatega patricija, Saskijo van Uylenburgh. Pridru\xc5\xbeil se je cehu sv. Luke, kar mu je omogo\xc4\x8dilo neodvisnost ter posedovanje vajencev in \xc5\xa1tudentov. Leta 1639 je kupil hi\xc5\xa1o v kateri danes domuje Rembrandtov muzej.  Trije sinovi so mu umrli, pre\xc5\xbeivel je le Titus, rojen 1641. V juniju 1642 mu je umrla \xc5\xbeena. V tem \xc4\x8dasu je naslikal svojo najznamenitej\xc5\xa1o sliko No\xc4\x8dna stra\xc5\xbea. Po vseh dru\xc5\xbeinskih tragedijah je njegova volja za slikanje nekoliko upadla._NEWLINE_Leta 1642 je zaposlil vdovo Geertge Dircx, da bi pazila sina, ta pa ga je leta 1649 to\xc5\xbeila, da je razdrl zaroko. Prito\xc5\xbeil se je in leto kasneje dosegel, da je \xc5\xa1la v prevzgojni dom. Leta 1647 se najel mlado slu\xc5\xbekinjo Hendrickje Stoffels, ki je do svoje smrti leta 1663 ostala gospodinja in ljubica. Njen obraz je na ve\xc4\x8d slikah. Leta 1654 je rodila prvo h\xc4\x8der Cornelijo._NEWLINE_Rembrandt je v tem \xc4\x8dasu naslikal vrsto mojstrovin pa tudi jedkanic, zaslu\xc5\xbeil pa je tudi s pou\xc4\x8devanjem. Imel je dovolj naro\xc4\x8dil, vendar je za\xc5\xa1el v dolgove. Leta 1656 je bankrotiral, v naslednjih dveh letih je moral prodati hi\xc5\xa1o in umetnine, katerih lastnik je bil. Sin Titus in Hendrickje sta ustanovila podjetje in zaposlila Rembrandta, vsi pa so se preselili v Rozengracht, predmestje Amsterdama. Leta 1662 je naslikal \xc5\xbdidovsko nevesto, kar je bila posledica dru\xc5\xbeenja z \xc5\xbeidovsko skupnostjo v novem okolju kamor se je preselil. Hendrickje Stoffels je umrla leta 1663. 7. septembra 1668 je umrl sin Titus, ki se je \xc5\xa1est mesecev prej poro\xc4\x8dil. Rembrandtov vnuk se je rodil 22. marec 1669, 4. oktobra istega leta pa je Rembrandt umrl.\n_START_SECTION_\nZgodovinske slike\n_START_PARAGRAPH_\nMed zgodovinske slike uvr\xc5\xa1\xc4\x8damo upodobitve prizororov iz Stare in Nove zaveze, mite in portrete zgodovinskih osebnosti. Sem \xc5\xa1tejemo: Kamenjanje svetega \xc5\xa0tefana (1625), sklop sedmih slik iz zgodb o otro\xc5\xa1tvu in trpljenju Jezusa - Jezusov pasijon (1632 - 1646 ), 205 cm visoka in 272 cm \xc5\xa1iroka slika Samsonova oslepitev (1653), Baltazarjeva gostija (1635), Aristoteles (1653), Aleksander Veliki in Homer in druge.\n_START_SECTION_\nPortreti in skupinski portreti\n_START_PARAGRAPH_\nPo selitvi v Amsterdam je Rembrandt za\xc4\x8del svoje delo v studiu Uylenburghs, da bi slikal portrete in se z njimi hitro podal na trg tega \xc5\xbeanra. Nekateri znani portreti so: Jacques de Gheyn III. (1632), pesnik Constantijn Huygens, Saksija kot Flora (1634), Jan Six (1654), 130 cm visok in 103 cm \xc5\xa1irok portret predikanta John Wtenbogaert (1633), Dama z nojevim prejem (1660) in drugi. Nekateri skupinski portreti pa so: Anatomija dr. Tulpa (1632), No\xc4\x8dna stra\xc5\xbea (1642), Predstojniki amsterdamskega suknarskega ceha (1662).\n_START_SECTION_\nAvtoportreti\n_START_PARAGRAPH_\nRembrandt se je rad portretiral. Prikazal se je z razli\xc4\x8dnimi kretnjami in obrazno mimiko, tudi v razli\xc4\x8dnih vlogah. Naredil je okoli petdeset barvnih avtoportretov in dvajset jedkanic in risb. Posebej v za\xc4\x8detku svoje kariere je pogosto \xc5\xa1tudiral na sebi razli\xc4\x8dna \xc4\x8dustvena stanja. Posebej zanimiv je avtoportret iz leta 1640. Iz avtoportretov je razviden tudi proces staranja. Ve\xc4\x8dkrat se je upodobil v zgodovinski vlogi: kot apostol Pavel (1661) ali kot Zevs (1669).\n_START_SECTION_\nKrajine\n_START_PARAGRAPH_\nKrajine je slikal po bankrotu leta 1656. Do danes je znanih osem, poleg taga pa \xc5\xa1tevilne risbe in jedkanice. Pokrajine je narisal na sprehodih v okolico Amsterdama. Ena od znanih slik realne pokrajine je Zimska pokrajina (1646). Tudi v obdobju 1636-1655 je narisal nekaj krajin, ki pa so domi\xc5\xa1ljijske in idealizirane. Tak primer je Pokrajina s stavbami (1642-1646).\n_START_SECTION_\nRisbe\n_START_PARAGRAPH_\nDo danes je znanih okoli 1000 Rembrandtovih risb. Ve\xc4\x8dinoma so bile to \xc5\xa1tudijske skice ali predloge za kasnej\xc5\xa1e slike. Nekaj risb je bilo namenjenih prou\xc4\x8devanju simetrije in asimetrije kot na primer Risba zadnje ve\xc4\x8derje (1635) ali Suzana in stare\xc5\xa1ine (1637).\n_START_SECTION_\nJedkanice\n_START_PARAGRAPH_\nRembrandt ustvaril okoli 300 jedkanic, od katerih je ohranjeno 80 bakrenih plo\xc5\xa1\xc4\x8d. Njihova distribucija preko reprodukcij je \xc5\xbee v \xc4\x8dasu njegovega \xc5\xbeivljenja prispevala k slavi umetnika po vsej Evropi. Pokrajina s tremi drevesi (1643) je ena izmed realnih pokrajin, vse starej\xc5\xa1e so bile domi\xc5\xa1ljijske. Trije kri\xc5\xbei (1653) - na\xc4\x8din: suha igla in \xc5\xbelebno dleto na papirju - prikazuje kalvarijo.\n_START_SECTION_\nZbirateljstvo\n_START_PARAGRAPH_\nRembrandt je verjetno \xc5\xbee v Leidnu za\xc4\x8del z ustvarjanjem svoje obse\xc5\xbene zbirke raznih predmetov in umetnin. Zbirka je razdeljena na dva dela; eno so naravni predmeti kot korale in \xc5\xa1koljke, drugo so artefakti kot so kovanci, oro\xc5\xbeje, glasbila in mav\xc4\x8dni odlitki glav gr\xc5\xa1kih filozofov in rimskih cesarjev. Imel je tudi zbirko umetni\xc5\xa1kih del s podro\xc4\x8dja slikarstva, grafik, bakrorezov in lesorezov. V zbirki je imel tudi dela znanih umetnikov Tiziana, Mantegna, Michelangelo,..._NEWLINE_Zbiranje je bila neke vrste Rembrandtova obsedenost. Precej\xc5\xa1en del zbirke je bilo prodane ob njegovem bankrotu.\n_START_SECTION_\nRaziskovalni projekt Rembrandt\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1968 je pod predsedovanjem Ernsta van de Weteringa, velikega strokovnjaka za Rembrandta, ustanovljen Raziskovalno projekt, ki naj bi ugotovil avtenti\xc4\x8dnost Rembrandtovih del. 6. oktobra 2010 je Ernst van de Wetering predstavil pet obse\xc5\xbenih zvezkov rezultatov raziskave na knji\xc5\xbenem sejmu v Frankfurtu. Delo na raziskavi je bilo razdeljeno v tri kategorije: A - slikarstvo, katerega avtorstvo Rembrandta je zavarovano, B - so tista dela, katerih avtorstvo Rembrandta ne veljajo zagotovo, ga pa tudi ni mogo\xc4\x8de zanikati, in C - zajema dela, katerih avtorstvo Rembrandt ni potrjeno. Raziskovalni projekt Rembrandt je zmanj\xc5\xa1al \xc5\xa1tevilo avtenti\xc4\x8dnih del Rembrandta na okrog 350. Raziskava je ponudila tudi veliko znanstvenih spoznanj do Rembrandtovih del, ki so zbrani v podatkovni bazi in se nana\xc5\xa1ajo na oprabljene materiale (pigmenti, vezalci in slikarske povr\xc5\xa1ine).\n_START_SECTION_\nRembrandtova nagrada\n_START_PARAGRAPH_\nRembrandtova nagrada je nizozemska filmska nagrada. Ustanovljena je bila leta 1993, podeljevali jo niso med letoma 1999 in 2006. Ponovno je bila podeljena leta 2007. \xc5\xbdirija podeljuje nagrade fundacije Rembrandt filmom in igralcem v razli\xc4\x8dnih kategorijah. V vsaki kategoriji je nagrada lahko podeli tako nizozemskim filmom kot tudi tujim osebam ali filmu."