b'\n_START_ARTICLE_\nPohuj\xc5\xa1anje v dolini \xc5\xa1entflorjanski\n_START_SECTION_\nNastanek in recepcija\n_START_PARAGRAPH_\nPobuda za pisanje Pohuj\xc5\xa1anja je bil uspeh komedije Za narodov blagor na doma\xc4\x8dih tleh. Farsa je bila napisana v dveh tednih (en akt celo v enem ve\xc4\x8deru) oktobra 1907. Snov je Cankar jemal iz svoje zbirke novel Zgodbe iz doline \xc5\xa1entflorjanske. Delo je nastalo iz odpora do odnosa, ki ga je imela vladajo\xc4\x8da dru\xc5\xbeba do umetnosti in svobodnega izra\xc5\xbeanja. Poleg Lepe Vide velja za edino Cankarjevo igro, ki je bila uprizorjena takoj po svojem nastanku, in sicer 21. decembra 1907 v De\xc5\xbeelnem gledali\xc5\xa1\xc4\x8du. Igra je bila razprodana v Ljubljani, Gorici in Celju. V knji\xc5\xbeni obliki je farsa iz\xc5\xa1la leta 1908 pri zalo\xc5\xbeniku L. Schwentnerju._NEWLINE_Javna reakcija na dramo je potrdila temo farse \xe2\x80\x93 grajali ali hvalili so jo neglede na pripadnost klerikalni ali liberalni stranki. Franc Terseglav je v katoli\xc5\xa1kem Slovencu farsi odrekel sleherno umetni\xc5\xa1ko vrednost, Govekar je v liberalskem Slovanu pisal o "konfuznem delu brez dramatskega zapletka", igro so grajali \xc5\xa1e v Na\xc5\xa1em listu, socialisti\xc4\x8dni Edinosti in katoli\xc5\xa1ki Novi dobi. Evgen Lampe je v Domu in svetu obto\xc5\xbeil Cankarja, da prezira moralo in \xc5\xbeali kristjane. V Slovencu je bil obljavljen dramatizirani pamflet Krpanova kobila v dolini \xc5\xa1entflorjanski, ki je Cankarju o\xc4\x8dital vzvi\xc5\xa1enost in nesramnost, \xc4\x8de\xc5\xa1 da spo\xc5\xa1tuje le sebe, ostale pa psuje. Socialisti\xc4\x8dni Rde\xc4\x8di prapor in liberalski Slovenski narod sta igro pohvalila, edino Vladimir Levstik pa je v kritiki, objavljeni v Ljubljanskem zvonu, dojel bistvo Pohuj\xc5\xa1anja \xe2\x80\x93 gre za strupeno satiro na odnos do umetnosti na Slovenskem.\n_START_SECTION_\nPrvo dejanje\n_START_PARAGRAPH_\nRodoljubi so vsi iz sebe zaradi pohuj\xc5\xa1anja, ki se je priteplo v dolino v obliki potepuha Petra in njegove lepe spremljevalke Jacinte. Po \xc5\xbeupanovi zapovedi si mora pohuj\xc5\xa1anje v njuni kolibi ogledati u\xc4\x8ditelj \xc5\xa0viligoj, a je ta presrame\xc5\xbeljiv, da bi o videnem povedal kaj konkretnega. Zlodej, ki je prav tako pri\xc5\xa1el s Petrom in se doma\xc4\x8dinom predstavil za Konkordata s Francoskega, pa s svojim poro\xc4\x8dilom tako razvname rodoljube, da si ho\xc4\x8dejo pohuj\xc5\xa1anje ogledati na lastne o\xc4\x8di. Da na poti domov ne bi podlegli grehu, se po \xc5\xbeupanovem naro\xc4\x8dilu zve\xc5\xbeejo z nitjo in tako spremijo drug drugega do doma\xc4\x8dega praga. Zve\xc4\x8der se Peter predstavi \xc5\xbeupanu kot sirota iz doline \xc5\xa1entflorjanske. On je tisti zapu\xc5\xa1\xc4\x8deni novorojenec Mojzes, ki so ga pred 25 leti na\xc5\xa1li ob potoku pod vrbo in poslali pro\xc4\x8d, da se ne bi razvedelo, kdo je njegov o\xc4\x8de. Na smrt prestra\xc5\xa1eni \xc5\xbeupan, ki domneva, da je on o\xc4\x8de nezakonskega otroka, je pripravljen pla\xc4\x8dati, kolikor Peter zahteva, da se le ne razve sramota. Z istim trikom Peter obere \xc5\xa1e \xc5\xbeupanjo in dacarja, Konkordat pa izrabi prilo\xc5\xbenost in se sladka z \xc5\xbeupanjo, ki se je nadvse rada pustila zapeljati.\n_START_SECTION_\nDrugo dejanje\n_START_PARAGRAPH_\nPetra je sram, da ga je zapeljalo \xc4\x8dustvo do domovine, kajti ta je kakor vla\xc4\x8duga: zasmehuje ga, kdor jo ljubi! Jacinti je bil obljubil grad, bogastvo, hlap\xc4\x8devsko vdanost \xc5\xa1entflorjancev, a je v dolini hlapcev preve\xc4\x8d in zamalo je umetniku, da bi kraljeval nad to drhaljo! Tudi Zlodej se prito\xc5\xbeuje: pri\xc5\xa1el je, da bi pohuj\xc5\xa1al, pa je \xc5\xbee vse pohuj\xc5\xa1ano! Ob vsej tej hinav\xc5\xa1\xc4\x8dini ga obide dvom, ali je Peter res tisti greh iz doline \xc5\xa1entflorjanske \xe2\x80\x93 poleg du\xc5\xa1 \xc5\xa1entflorjancev in Petra ho\xc4\x8de v pogodbo dodati \xc5\xa1e Jacinto, da ne bo ostal praznih rok. Peter Zlodeja na\xc5\xbeene, nato pa po vrsti sprejema rodoljube, ki prina\xc5\xa1ajo "davek", od \xc5\xbeupana za povrh izsili \xc5\xa1e grad. Vsi morajo tudi poljubiti Jacinti nogo. To jim je prej v slast kot v poni\xc5\xbeanje, zato se Jacinta svojih \xe2\x80\x9dtla\xc4\x8danov\xe2\x80\x9d kmalu naveli\xc4\x8da. Oba s Petrom zahrepenita po svobodni cesti ... Tedaj plane v njuno kolibo prepla\xc5\xa1eni Popotnik, ki ga zasleduje debeli va\xc5\xa1ki policist, \xc4\x8de\xc5\xa1 da je razbojnik Kri\xc5\xa1tof Kobar. Popotnik pove, da ni Kobar, ampak Peter \xe2\x80\x93 nesre\xc4\x8dna sirota iz doline \xc5\xa1entflorjanske. Prevarant Peter naro\xc4\x8di Popotniku, naj nikomur ne izda, kdo je; \xc4\x8de se bo dogovora dr\xc5\xbeal, bo grad z vsem bogastvom njegov.\n_START_SECTION_\nTretje dejanje\n_START_PARAGRAPH_\nNa gradu se pripravlja slovesnost. Zlodeja mu\xc4\x8dijo zmeraj huj\xc5\xa1i dvomi. Ne ve ve\xc4\x8d, ali je \xc5\xa1e zlodej ali svetnik ... pri\xc5\xa1el je, da bi ukanil, zdaj pa se boji, da je ukanjen. \xc5\xa0entflorjanci poni\xc5\xbeno pozdravljajo gra\xc5\xa1\xc4\x8daka Petra in se navdu\xc5\xa1ujejo nad Jacintinim plesom. \xc5\xa0viligoj ima slovesen nagovor: mislili so, da je v dolino pri\xc5\xa1lo pohuj\xc5\xa1anje, pa je pri\xc5\xa1la lepota in veselo spoznanje! Poslan jim je rodoljub, ustvarjen za vodnika! Med napitnicami prihiti Popotnik povedat, da se bli\xc5\xbea debeli policist. Peter in Jacinta se br\xc5\xbe poslovita in pobegneta z vozom. Gostje zvedo, da je bil Peter v resnici Kri\xc5\xa1tof Kobar, Popotnik pa da je sirota \xc5\xa1entflorjanska. Zlodej z vzklikom: hudi\xc4\x8da samega je ukanil! plane za Petrom, pred jezo doma\xc4\x8dinov pobegne tudi Popotnik, \xc5\xbeupan pa razglasi veliko zmago: kljub vsemu pohuj\xc5\xa1anju je ostala \xc4\x8dednost doline \xc5\xa1entflorjanske neomajana. Pod bandero zapojejo pobo\xc5\xbeno pesem v \xc4\x8dast svetemu Alojziju.\n_START_SECTION_\nRazprave\n_START_PARAGRAPH_\nDolgo \xc4\x8dasa je bilo Pohuj\xc5\xa1anje Cankarjevo najmanj razumljeno dramsko delo, od modernizma naprej pa velja za njegovo najbolj zanimivo dramo. Z njo je Cankar prebil realizem in ustvaril prve modele modernizma._NEWLINE_Cankarjev umetnostni program je nasproten Levstikovemu, izra\xc5\xbeenim v Popotovanju. Zanj so trdne socialne vloge sme\xc5\xa1ne, zato jih poni\xc5\xbea v lutke, karikature. Njegove pozitivne figure so bohemi, potepuhi, razbojniki._NEWLINE_Osrednji predmet farse je izra\xc5\xbeen v ironi\xc4\x8dnem naslovu \xe2\x80\x93 pohuj\xc5\xa1anje simbolizira Cankarjevo umetnost, dolina \xc5\xa1entflorjanska pa slovensko domovino. Gre za konflikt med narodom in ustvarjalnim, svobodnim posameznikom; za razmerje med umetnikom in ob\xc4\x8dinstvom. \xc5\xa0entflorjanci so hlapci in strahopetci, ki potrebujejo gospodarja. Zaradi izvirnega greha, tj. nezakonskega otroka, si umislijo sistem la\xc5\xbenih norm, ki jih omejuje. Tak sistem simbolizira \xc5\xbdupanova oblast, ki je iz dolincev naredila poni\xc5\xbene, nesvobodne, neustvarjalne lutke. \xc4\x8ce \xc5\xbeelijo ohraniti svojo "\xc4\x8dednost", morajo zatreti umetni\xc5\xa1tvo in strast. Peter v njih vzbudi te zatrte \xc5\xbeelje in jih razkrinka kot pohotne gre\xc5\xa1nike. \xc5\xa0entflorjanci so pohuj\xc5\xa1ani \xc5\xbee sami po sebi, kar se vidi v njihovi \xc5\xbeelji po gledanju greha med Petrom in Jacinto ter v poljubljanju Jacintine noge, ki je znak spolnosti._NEWLINE_Ironi\xc4\x8dna komika je osnovana na nasprotju med skritimi \xc5\xbeeljami \xc5\xa1entflorjancev in njihovo obrambo pred pohuj\xc5\xa1anjem. Vi\xc5\xa1ek ironije je govor \xc5\xa0viligoja, ki Petrov "sistem" napravi za ideal nove dru\xc5\xbebe. Vrednote, ki so dolincem pomembne, pripi\xc5\xa1e tistemu, ki jih je uni\xc4\x8dil._NEWLINE_Motiv nezakonskega o\xc4\x8detovstva je sredstvo za Petrovo izsiljevanje in podreditev dolincev. Noben izmed prebivalcev nima otrok, vsi skupaj pa imajo siroto \xc5\xa1entflorjansko, ki so jo izgnali. Siroto simboli\xc4\x8dno imenujejo Mojzes \xe2\x80\x93 ta je prevrnil stari \xc5\xbeidovski sistem in zavladal novi dru\xc5\xbebi. \xc5\xa0entflorjanci zavra\xc4\x8dajo svojega otroka, saj se bojijo mladine, ki bi lahko podrla njihov ustaljeni sistem. Motiv pohuj\xc5\xa1anja se v dobesednem pomenu nana\xc5\xa1a na spolnost in nemoralo, v simbolnem pa na umetnost kot sinonim gre\xc5\xa1nosti. Umetnost je skozi lik Petra ena\xc4\x8dena z razbojni\xc5\xa1tvom (uni\xc4\x8devanjem sistema) in s popotni\xc5\xa1tvom (svobodo umetnika do druga\xc4\x8dnega mnenja). Dru\xc5\xbeba jo dojema kot ne\xc4\x8disto \xe2\x80\x93 rada bi pohuj\xc5\xa1ala publiko, zato jo je treba izgnati. Cankar skozi Petrov govor razkrije, da kot umetnik ne potrebuje ve\xc4\x8d ob\xc4\x8dinstva, saj je sam sebi svoje ob\xc4\x8dinstvo. Vseeno pa \xc5\xbee naslednji hip izrazi ljubezen do domovine, svojega ob\xc4\x8dinstva: \xe2\x80\x9eO domovina, ti si kakor vla\xc4\x8duga: kdor te ljubi, ga zasmehuje\xc5\xa1!\xe2\x80\x9c Motiv osleparjenega hudi\xc4\x8da je vzet iz ljudske zgodbe o Faustu. Konkordat je klavrn zlodej. Ker Peter v resnici ni \xc5\xa1entflorjanec, ostane njegova du\xc5\xa1a svobodna, zlodej pa je prevaran, saj se dr\xc5\xbei njune pogodbe in spo\xc5\xa1tuje zapovedi. Pravi hudi\xc4\x8d je torej Peter, moderni anarhist in amoralne\xc5\xbe, ki ne pristaja na norme sistema.\n_START_SECTION_\nVplivi\n_START_PARAGRAPH_\nCankarjeva drama je slu\xc5\xbeila kot predloga Matiji Bravni\xc4\x8darju za opero Pohuj\xc5\xa1anje v dolini \xc5\xa1entflorjanski ter Ristu Savinu za opero \xc5\xa0entflorjanci .\n_START_SECTION_\nUprizoritve\n_START_PARAGRAPH_\nPohuj\xc5\xa1anje daje re\xc5\xbeiserjem veliko prilo\xc5\xbenosti za raznorazne interpretacije, zato je pogosto uprizorjeno na slovenskih in tujih odrih._NEWLINE_Uspeh na premieri leta 1907 je Cankar pripisal izklju\xc4\x8dno sebi, saj so po njegovem mnenju igrali \xe2\x80\x9dkaj klavrno\xe2\x80\x9d. Uprizoritev iz leta 1920 pod re\xc5\xbeijo Osipa \xc5\xa0esta se je nor\xc4\x8devala iz scenografije preteklega gledali\xc5\xa1\xc4\x8da. Vladimir Skrbin\xc5\xa1ek se je leta 1928 odtrgal od tradicije. Bil je prvi izmed re\xc5\xbeiserjev, ki je tekst interpretiral po svoje. Igralci so po mnenju kritikov prvi\xc4\x8d nastopili kot enota, na odru ni bilo obi\xc4\x8dajne anarhije. Slavko Jan je prejel ostro kritiko Tarasa Kermaunerja za re\xc5\xbeijo Pohuj\xc5\xa1anja v letu 1950. O\xc4\x8ditki so leteli na neenoten stil igre, razpu\xc5\xa1\xc4\x8denost igralcev ter na pretiran, hrupen prikaz farse. Korunova drzna interpretacija igre je leta 1965 povzro\xc4\x8dila afero. Zagovorniki in ostri nasprotniki re\xc5\xbeiserjevega podviga so se nekulturno napadali v rubriki Pisma bralcev v dnevniku Delo. Uprizoritev je do\xc5\xbeivela 56 ponovitev. V Tauferjevi re\xc5\xbeiji je leta 2011 na odru nastopila zgolj mo\xc5\xa1ka zasedba, z izjemo Zlodeja, ki ga je upodobila \xc5\xbeenska._NEWLINE_Na Hrva\xc5\xa1kem je farsa do\xc5\xbeivela premiero leta 1921 v Splitu.'