b'\n_START_ARTICLE_\nMediacija\n_START_SECTION_\nZgodovina mediacije\n_START_PARAGRAPH_\nMediacija je \xc5\xbee stoletja prevladujo\xc4\x8da metoda re\xc5\xa1evanja sporov na obmo\xc4\x8dju Azije. Na Kitajskem in Japonskem je namre\xc4\x8d re\xc5\xa1evanje spora preko sodnega postopka zadnja mo\xc5\xbenost, saj to pomeni javno priznanje, da stranke spora niso bile sposobne re\xc5\xa1iti same na miren na\xc4\x8din. Tradicionalni modeli mediacije, ki so se razvili na Japonskem, \xc5\xa0rilanki, Polineziji in Liberiji so bili osnova za oblikovanje sodobnega modela mediacije._NEWLINE_V \xc5\xa1estdesetih letih prej\xc5\xa1njega stoletja so bili v Zdru\xc5\xbeenih dr\xc5\xbeavah Amerike ustanovljeni prvi mediacijski centri, ki so delovali na nivoju lokalnih skupnosti, neodvisno od sodnega sistema. Mediacija se je izakazala za u\xc4\x8dinkovito medoto in v mediacijskih centrih so organizirali usposabljanja prostovoljcev za mediacijo v sporih med sosedi, dru\xc5\xbeinskimi \xc4\x8dlani, najemodajalci in najemniki, prodajalci in kupci, prijatelji \xe2\x80\xa6 Uspeh prvih mediacijskih centrov je bil velik, saj sta se v ve\xc4\x8dini primerov sprti strani uspeli dogovoriti in re\xc5\xa1iti spor. Izkazalo se je, da so dogovori, sklenjeni v postopku mediacije, bolj u\xc4\x8dinkoviti kot pa odlo\xc4\x8ditve, sprejete s strani sodi\xc5\xa1\xc4\x8d. Mediacijskim centrom so sledili razni programi mediacije, organizirani s strani sodi\xc5\xa1\xc4\x8d, in ustanavljanje neprofitnih organizacij, ki so ponujale re\xc5\xa1evanje sporov preko mediacije. V osemdesetih in devetdesetih letih se je mediacija raz\xc5\xa1irila tudi po Evropi in leta 2007 je bila organizirana prva Evropska konferenca mediatorjev na Dunaju.\n_START_SECTION_\nIzbira mediatorja\n_START_PARAGRAPH_\nPomembno je, da so mediatorji dele\xc5\xbeni kakovostnega izobra\xc5\xbeevanja, ki mora biti prilagojeno mediaciji v delovnem okolju. Pogoj za opravljanje usposabljanja za mediatorje v gospodarskih in delovnih sporih pa je opravljeno osnovno usposabljanje za mediatorje._NEWLINE_Organizacija lahko za vodenje postopka mediacije izbere zunanjega ali notranjega mediatorja (\xc4\x8de je ta v organizaciji na voljo). Notranji mediator ima prednost pred zunanjim zaradi vpetosti v organizacijsko okolje, razumevanja konteksta spora in poznavanja tako organizacije kot tudi udele\xc5\xbeencev spora. Te prednosti pa lahko hitro postanejo tudi slabosti, saj lahko premo\xc4\x8dna vpletenost onemogo\xc4\x8di nepristranskost. Prednost zunanjega mediatorja je v objektivnosti in nepristranskosti. Njegova slabost pa je, da ne pozna organizacije, njene kulture in okoli\xc5\xa1\xc4\x8din spora.'