b"\n_START_ARTICLE_\nProvansa\n_START_PARAGRAPH_\nProvansa je regija na jugovzhodu Francije ob Sredozemskem morju in meji na Italijo. Provansa je bila kot provinca del Rimskega imperija, zdaj pa je del administrativne regije Provence-Alpes-C\xc3\xb4te d'Azur. Tradicionalno obmo\xc4\x8dje Provanse obsega d\xc3\xa9partmaje Var, Vaucluse, Bouches-du-Rh\xc3\xb4ne in dele departmajev Alpes-de-Haute-Provence ter Alpes-Maritimes_NEWLINE_Najve\xc4\x8dje mesto v regiji je Marseille.\n_START_SECTION_\nPrazgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nArheolo\xc5\xa1ke najdbe ka\xc5\xbeejo, da je bilo podro\xc4\x8dje Provanse naseljeno \xc5\xbee v kameni dobi (votlina Vallonnet med Monacom in Mentonom, kraj Terra Amata v Nici, podvodna votlina Cosquer v bli\xc5\xbeini mesta Marseillea, neolitsko nahajali\xc5\xa1\xc4\x8de v Marseilleu). Dolmeni iz bronaste dobe so bili odkriti blizu kraja Draguignan in v dolini Marvels.\n_START_SECTION_\nGr\xc5\xa1ke kolonije\n_START_PARAGRAPH_\nGr\xc5\xa1ki pomor\xc5\xa1\xc4\x8daki so pri\xc5\xa1li na obale Provanse v 7. stol. pr. n. \xc5\xa1t. in osnovali skladi\xc5\xa1\xc4\x8da (emporije) za trgovanje z lokalnim prebivalstvom. \xc5\xbde v 6. stol. pr. n. \xc5\xa1t. so Grki na podro\xc4\x8dju Provanse ustanovili prve kolonije. Okoli leta 546 pr. n. \xc5\xa1t. so ustanovili kolonijo Massilio oz. Massalio (Marseille), ki je postala eno glavnih trgovskih sredi\xc5\xa1\xc4\x8d anti\xc4\x8dnega sveta. Poleg te, so ustanovili \xc5\xa1e ve\xc4\x8d manj\xc5\xa1ih kolonij, ki so kasneje postala mesta: Theline (dana\xc5\xa1nji Arles), Citharista (La Ciotat), Tauroeis (Le Brusc), Olbia (poleg Hy\xc3\xa8res), Pergantion (Breganson), Caccabaria (Cavalaire), Athenopolis (Saint-Tropez), Antipolis (Antibes), Nikaia (Nice), and Monoicos (Monaco). Ustanovili so mesti Glanum (v bli\xc5\xbeini Saint-R\xc3\xa9my-de-Provence) in Mastrabala (Saint-Blaise). Gr\xc5\xa1ki trgovci so po re\xc4\x8dnih poteh Durance in Rhone pri\xc5\xa1li celo do Burgundije in \xc5\xa0vice.\n_START_SECTION_\nKeltska plemena\n_START_PARAGRAPH_\nKeltska plemena so pri\xc5\xa1la v Provanso v 4. stol. pr. n. \xc5\xa1t. Naselili so Vaucluse, Var in Alpes Maritimes. Bili so nadarjeni rokodelci in srditi bojevniki, niso pa bili dovolj politi\xc4\x8dno enotni, da bi se upirali nara\xc5\xa1\xc4\x8dajo\xc4\x8dim pritiskom Rima in germanskih plemen. Spopadali so se s prebivalci Massalie (danes Marseille) in bili zavezniki Hanibala na njegovi osvajalski poti proti Rimu. Galija je bilo rimsko ime za de\xc5\xbeele Keltov v zahodni Evropi, pribli\xc5\xbeno na obmo\xc4\x8dju sedanje Francije in Belgije, prebivalce so Rimljani imenovali Galci.\n_START_SECTION_\nRimska provinca\n_START_PARAGRAPH_\nProvansa je v 2. stol. pr. n. \xc5\xa1t. postala prva rimska \xc4\x8dezalpska provinca, po \xc4\x8demer je dobila ime. Na obali ju\xc5\xbene Galije (Transalpska Galija) so sprva trgovali z gr\xc5\xa1ko kolonijo Massalia (sedanji Marseille). Sredozemska obalna mesta so v tistem \xc4\x8dasu stalno ogro\xc5\xbeala mo\xc4\x8dna galska plemena s severa, zato je Rim z Massalio sklenil zavezni\xc5\xa1tvo, s katerim se je obvezal, da bo \xc5\xa1\xc4\x8ditil mesto pred lokalnimi Galci, v zameno pa je zahteval ozek pas ozemlja, po katerem bi zgradil cesto od Italije do Iberskega polotoka. Ker je prebivalce Massalie bolj zanimalo uspe\xc5\xa1no trgovanje kot njihova ozemeljska celovitost, so rimsko ponudbo sprejeli. Rimske legije so v Provanso prvi\xc4\x8d pri\xc5\xa1le na pro\xc5\xa1njo prebivalcev Massalie leta 181 pr. n. \xc5\xa1t. Rimljani so leta 122 pr. n. \xc5\xa1t. zgradili mesto Aquae Sextiae, danas poznano kot Aix-en-Provence in leta 118 pr. n. \xc5\xa1t. ustanovili \xc5\xa1e kolonijo Narbo Martius, sedanji Narbonne, ki je kmalu postala glavni trgovinski konkurent Massalie. Kolonija Narbo Martius je postala temelj, na katerem se je kasneje razvila provinca. Rim je postopoma \xc5\xa1iril svojo oblast in ob sredozemski obali ustanovil provinco Transalpsko Galijo (Narbonska Galija). Mesto Avenio (Avignon) je bilo eno najbolj cveto\xc4\x8dih v tej provinci. Gradili so ceste, ki so olaj\xc5\xa1ale pohode njihovim voja\xc5\xa1kim enotam in omogo\xc4\x8dile trgovino med Rimom, \xc5\xa0panijo (\xc4\x8dez Frejus in Aquae Sextiae (Aix-en-Provence)) in severno Evropo (preko Apte Iulie (Apta) in Tarascona) in nova mesta Arles in Forum Iulii (Frejus). Po letu 8 pr. n. \xc5\xa1t. se je za\xc4\x8dela politi\xc4\x8dna in kulturna romanizacija Provanse. Rimski in\xc5\xbeinerji in arhitekti so gradili akvadukte, amfiteatre, rimske terme, nekropole, rimska gledali\xc5\xa1\xc4\x8da, vile in slavoloke zmage, katerih ostanke lahko \xc5\xa1e danes ob\xc4\x8dudujemo. Zgradili so mesta Cavaillon, Orange, Arelate (Arles), Fr\xc3\xa9jus, Glanum (v bli\xc5\xbeini Saint-R\xc3\xa9my-de-Provence), Carpentras, Vaison-la-Romaine, Nimes, Vern\xc3\xa8gues, Saint-Chamas in Cimiez (nad Nico). Rimska provinca Narbonensis, z glavnim mestom Narbo (sedaj Narbonne), se je razprostirala od Italije do \xc5\xa0panije in od Alp do Pirenejev. Mir (Pax Romana) je v Provansi trajal do sredine 3. stol., ko so germanska plemena vdrla Provanso (leta 257. In 275). Koncem 5. stol., se je v Provansi kon\xc4\x8dala rimska prevlada. Sledilo je obdobje vojn in selitev narodov.\n_START_SECTION_\nProvansa od 5. do 19. stol.\n_START_PARAGRAPH_\nV 5. stol. so pokrajino zasedli germanski Goti (Vizigoti), v 6. stol. germanski Franki. Arabski osvajalci in berberski pirati so pri\xc5\xa1li do obal Provanse iz severne Afrike v 7. stoletju. Leta 933 je ta pokrajina postala del Arelatske kraljevine. Konec 10. stol. so na oblast pri\xc5\xa1li provansalski grofje. V naslednjih dveh stol. je Provansa razvila uspe\xc5\xa1no trgovino z vzhodom. Na kulturnem podro\xc4\x8dju je spodbujala lokalni provansalski jezik, trubadursko glazbo, poezijo. Gradili so veli\xc4\x8dastne romanske cerkve (npr. St-Trophime v Arlesu). Leta 1246 je pri\xc5\xa1la pod oblast An\xc5\xbeujcev (rodbina grofov pokrajine Anjou). V letih 1309 do 1377, ko je bilo ozemlje Provanse pod kraljem iz Sicilije, je bil v Avignonu sede\xc5\xbe pape\xc5\xbeev v izgnanstvu. Provanso je leta 1481 kralj Karel iz Maina v oporoki zapustil Franciji. V \xc4\x8dasu verskih vojn je N\xc3\xaemes postal opori\xc5\xa1\xc4\x8de protestantov in kot tak je do\xc5\xbeivel polno mo\xc4\x8d represije in bratomornih soo\xc4\x8denj, ki so trajala vse do srede 17. stoletja. Pokrajina je upravno samostojnost ohranila do leta 1790, ko je v \xc4\x8dasu francoske revolucije pri\xc5\xa1la pod francosko vlado.\n_START_SECTION_\nProvansa v 19. stol.\n_START_PARAGRAPH_\nSredi 19. stol. je Provansa z nastopom drugega francoskega cesarstva za\xc4\x8dela do\xc5\xbeivljati preporod tako na gospodarskem kot na umetni\xc5\xa1kem podro\xc4\x8dju. Pristani\xc5\xa1\xc4\x8da v Marseilleu in Toulonu so bila pomembna povezava Francije s Severno Afriko, Bli\xc5\xbenjim in Daljnim vzhodom ter Azijo. Leta 1860 je Francija dobila Savojo in Nico ter Roquebrunne in leta 1861 Menton. \xc5\xbdelezni\xc5\xa1ka proga je leta 1848 povezala Pariz z Marseillom in zatem \xc5\xa1e s Toulonom in Nico (1864.), kar je omogo\xc4\x8dilo razvoj vrhunskega turizma. Provansa je v dobrega pol stoletja postala eno najbolj mondenih turisti\xc4\x8dnih podro\xc4\x8dij (Antibes, Hyeres, Cannes, Menton, Nice). Turisti\xc4\x8dno so Provanso odkrili Angle\xc5\xbei, za \xc4\x8dasa kraljice Viktorije (Cannes, Nica - Promenade des Anglais). V velikih mestih kot sta Marseille in Toulon so gradili cerkve, operne hi\xc5\xa1e in parke. V drugi polovici 19. stol. je pri\xc5\xa1lo do ponovnega o\xc5\xbeivljanja provansalskega jezika in kulture (gibanje pisateljev in pesnikov Felibrige). Provansa je zaradi lepote pokrajine, intenzivnosti svetlobe in barv ter jasne modrine Sredozemskega morja o\xc4\x8darala \xc5\xa1tevilne slikarje, ki so v 19. stol. na francoskem jugu na\xc5\xa1li neiz\xc4\x8drpen vir navdiha (Cezanne, Van Gogh, Renoir, Matisse, Chagall, Picasso. To se je nadaljevalo v divjih dvajsetih in tridesetih letih 20. stol., ko so bili Ernest Hemingway, Aldous Huxley in F. S. Fitzgerald le nekatera izmed slavnih imen obiskovalcev, ki so u\xc5\xbeivali v liberalnem vzdu\xc5\xa1ju.\n_START_SECTION_\nProvansa v 20. stol.\n_START_PARAGRAPH_\nMed 1. in 2. svetovno vojno je bila Provansa razdeljena na konzervativna pode\xc5\xbeelska podro\xc4\x8dja in radikalna podro\xc4\x8dja velikih mest. Ko je Nem\xc4\x8dija leta 1940 okupirala velik del Francije, je Provansa ostala na neokupiranem podro\xc4\x8dju do leta 1942, ko je po izkrcanju zaveznikov v severni Afriki, nem\xc5\xa1ka vojska okupirala tudi celotno Provanso (Operacija Atilla). V \xc4\x8dasu nem\xc5\xa1ke okupacije, je bil Marseille mo\xc4\x8dno sredi\xc5\xa1\xc4\x8de Francoskega odporni\xc5\xa1kega gibanja, zaradi tega je bila ve\xc4\x8d kot tretjina starega dela mesta uni\xc4\x8denega v mno\xc5\xbei\xc4\x8dnem projektu \xc4\x8di\xc5\xa1\xc4\x8denja, s ciljem zmanj\xc5\xa1ati mo\xc5\xbenosti za skrivanje in organiziranje \xc4\x8dlanov odporni\xc5\xa1kega gibanja. Leta 1944, dva meseca po izkrcanju zaveznikov v Normandiji, je bila izvedena Operacija Dragoon (kodno ime za izkrcanje zaveznikov v Provansi). Ameri\xc5\xa1ka vojska je od\xc5\xa1la na sever proti krajem Manosque, Sisteron in Gap, medtem ko je francoska 1. oklepna divizija osvobodila Brignoles, Salon-de-Provence, Arles, in Avignon. Avgusta meseca 1944 sta bila osvobojena \xc5\xa1e Toulon in Marseille. Po koncu vojne je Provansa obnovila v vojni po\xc5\xa1kodovane zgradbe in infrastrukturo (pristani\xc5\xa1\xc4\x8da, \xc5\xbeelezni\xc5\xa1ke proge..). Ko je leta 1962 Al\xc5\xbeirija razglasila svojo neodvisnost je v Provanso prebe\xc5\xbealo veliko francoskih dr\xc5\xbeavljanov. Naselili so se v velikih mestih (Marseille, Toulon). V \xc5\xa1tiridesetih letih 20. stol. je se je v Provansi za\xc4\x8dela kulturna prenova. Osnovan je bil Avinjonski gledali\xc5\xa1ki festival (1947), ponovno je za\xc4\x8del delovati Filmski festival v Cannesu (osnovan je bil leta 1939). Z izgradnjo avtocest, \xc5\xa1e posebej avtoceste Pariz - Marseille, ki je bila odprta leta 1970, je Provansa je postala destinacija za masovni turizem.\n_START_SECTION_\nPodnebje\n_START_PARAGRAPH_\nJu\xc5\xbena Francija vklju\xc4\x8dno s sredozemsko obalo, ima vro\xc4\x8da, suha poletja in tople, mokre zime. Nalivi so kratki in siloviti, pogosto sredi dneva. Poletni vetrovi so hladni in ne\xc5\xbeni, toda bolj mrzel in oster mistral, ki pride s severa, lahko piha tudi nekaj dni skupaj. Preve\xc4\x8d poenostavljena bi bila trditev, da je podnebje v Provansi tipi\xc4\x8dno mediteransko. Na klimo vplivata dva parametra, lega Provanse (med Alpami in Sredozemljem) in vpliv doline reke Rone. V departmaju Alpes Meritimes, ki le\xc5\xbei na najbolj vzhodnem delu Francoske Riviere, kjer gore segajo do morja in \xc5\xa1\xc4\x8ditijo ozemlje pred vremenskimi frontami, ki prihajajo s severa, je blago podnebje (Menton). V tem delu Francije, kjer zimskih zmrzali skoraj ni, lahko rastline, kot so bouganvillia in aloe vera, rastejo na prostem. V primerjavi z drugimi deli Francije na podobni zemljepisni \xc5\xa1irini, je v Provansi manj padavin. Suho podnebje je najbolj opazno v departmaju Bouches du Rhone, obmo\xc4\x8dju okoli Marseilla, Aix en Provence in Avignona. Ta podro\xc4\x8dja so bolj suha predvsem zaradi u\xc4\x8dinkov vetra mistral, ki lahko piha po dolini reke Rone tudi po ve\xc4\x8d dni skupaj. Pozimi, mrzel mistral iz celine, ohladi spodnji del Rone tudi pod ledi\xc5\xa1\xc4\x8de. Provansalske Alpe so najbolj son\xc4\x8den del Provanse. Briancon na nadmorski vi\xc5\xa1ini 1350 m, je eno najbolj son\xc4\x8dnih mest v Franciji, ima preko 300 son\xc4\x8dnih dni na leto.\n_START_SECTION_\nKulturna dedi\xc5\xa1\xc4\x8dina\n_START_PARAGRAPH_\nProvansa ima izredno anti\xc4\x8dno dedi\xc5\xa1\xc4\x8dino. Tu si lahko ogledamo eno najbolj\xc5\xa1ih zbirk rimske anti\xc4\x8dne arhitekture: rimske arene (Nimes, Arles), amfiteatre, (Orange, Arles), templje (vklju\xc4\x8dno z izredno dobro ohranjeno Maison Carr\xc3\xa9e v Nimes), slavoloke (Glanum, Saint-R\xc3\xa9my-de-Provence, in Orange), vodovode (Pont du Gard in Barbegal) in druge spomenike, kot so La Trophee des Alpes v La Turbie ali vile v Vaison-la-Romaine. Obstajajo tudi muzeji antike v mestih Vaison, Arles, Marseille.. Srednjeve\xc5\xa1ka: kot klju\xc4\x8dno mesto na sti\xc4\x8di\xc5\xa1\xc4\x8du civilizacij severne Evrope in civilizacij v Sredozemlju, je bila Provansa strate\xc5\xa1ko pomembna regija v vsej svoji zgodovini. Med bolj zanimivimi srednjeve\xc5\xa1kimi spomeniki v tej regiji so cerkev in samostan St Trophime v Arlesu, cerkev in kri\xc5\xbeni hodnik Saint Paul de Mausolle v Saint-R\xc3\xa9my-de-Provence, cerkev St Michel v La Garde Adhemar, v bli\xc5\xbeini mesta Orange. Najstarej\xc5\xa1a cerkev v Marseillu, Saint Victor. Najbolj obiskan srednjeve\xc5\xa1ki spomenik v Provansi je Palais des Papes / Pala\xc4\x8da pape\xc5\xbeev v Avignonu. Poleg tega, Provansa ponuja veliko starih mest in vasi, z ozkimi ulicami in stavbami iz srednjiega veka, staro mesto Aix en Provence, hribovsko mesto Saint Paul de Vence, v bli\xc5\xbeini Nice. Provanso bomo bolje spoznali, \xc4\x8de bomo obiskali vsaj nekatere izmed \xc5\xa1tevilnih prelepih vasic, posejanih po gri\xc4\x8dih \xc5\xa1irom pokrajine (Le Baux de Provence, Roussillon, Oppede le Vieux , Menerbes, Gordes..).\n_START_SECTION_\nNaravne znamenitosti\n_START_PARAGRAPH_\nFrancoska Riviera je podro\xc4\x8dje, ki nima le pla\xc5\xbe kjer so ljudje lahko zleknjeni na pesku tudi pozimi, ampak ima tudi visoke alpske vrhove, kjer le\xc5\xbei sneg tudi v poletnih mesecih. Provansa ima tri narodne parke (Parc National du Mercantour, Parc National des Ecrins, Parc National de Port Cros), \xc5\xa1tiri regionalne naravne parke oz. Rezervate (Camargue, Luberon, Queyras, Verdon s kanjonom Verdon Canyon ), nekaj drugih lokacij velikega okolskega pomena v okviru evropskega programa Natura 2000 ter tri Unescove biosferne rezervate."