b'\n_START_ARTICLE_\nDemotska pisava\n_START_SECTION_\nPisava\n_START_PARAGRAPH_\nDemotsko pisavo so Egip\xc4\x8dani imenovali s\xc5\xa1 n \xc5\xa1\xcb\xa4.t \xe2\x80\x93 (pisava za) pisanje dokumentov. Klemen Aleksandrijski (2. stoletje n. \xc5\xa1t.) jo je imenoval \xce\xb5\xcf\x80\xce\xb9\xcf\x83\xcf\x84\xce\xbf\xce\xbb\xce\xbf\xce\xb3\xcf\x81\xce\xb1\xcf\x86\xce\xb9\xce\xba\xce\xae (epistolografik\xc4\x93), medtem ko so jo zgodnji zahodni znanstveniki, predvsem Thomas Young, omenjali kot egip\xc4\x8danska ljudska pisava. Uporabljala se je ve\xc4\x8d kot tiso\xc4\x8d let in v tem \xc4\x8dasu do\xc5\xbeivela ve\xc4\x8d razvojnih stopenj. Pisala se je z desne proti levi, medtem ko je bilo hieroglife mogo\xc4\x8de pisati od zgoraj navzdol, z leve proti desni in z desne proti levi.\n_START_SECTION_\nZgodnja demotska pisava\n_START_PARAGRAPH_\nZgodnja demotska pisava se je razvila v Spodnjem Egiptu med vladavino 25. dinastije (716 pr. n. \xc5\xa1t.\xe2\x80\x93656 pr. n. \xc5\xa1t.). Najde se jo na primer na steli v sakarskem Serapeumu. Uporabljala se je predvsem od leta 650 do 400 pr. n. \xc5\xa1t. Ve\xc4\x8dina besedil v zgodnji demotski pisavi je bila napisana v \xc4\x8dasu 26. dinastije (665 pr. n. \xc5\xa1t.\xe2\x80\x93525 pr. n. \xc5\xa1t.) in perzijskem obdobju, ki je sledilo (27. dinastija, 525 pr. n. \xc5\xa1t.\xe2\x80\x93404 pr. n. \xc5\xa1t.). Po ponovni zdru\xc5\xbeitvi Egipta pod Psametikom I. je v Gornjem Egiptu, zlasti med vladavino Amazisa II., demotska pisava postala uradna dr\xc5\xbeavna pisava in zamenjala starej\xc5\xa1o hieratsko pisavo. Uporabljala se je predvsem za upravna, sodna in trgovinska besedila, za druga pa so se \xc5\xa1e vedno uporabljali hieroglifi in hieratska pisava.\n_START_SECTION_\nPozna (rimska) demotska pisava\n_START_PARAGRAPH_\nDemotska pisava se je takoj po prihodu Rimljanov vedno manj uporabljala v javnem \xc5\xbeivljenju. V pozni demotski pisavi (30 pr. n. \xc5\xa1t.\xe2\x80\x93452 n. \xc5\xa1t.) je bilo kljub temu napisanih ve\xc4\x8d literarnih del, zlasti v 1. in 2. stoletju n. \xc5\xa1t., proti koncu 2. stoletja pa se je njihovo \xc5\xa1tevilo hitro zmanj\xc5\xa1alo. V nasprotju z na\xc4\x8dinom, kako je latin\xc5\xa1\xc4\x8dina izpodrinila jezike manj\xc5\xa1in v zahodnem delu Rimskega cesarstva in gr\xc5\xa1\xc4\x8dina privedla do izumrtja frigij\xc5\xa1\xc4\x8dine, gr\xc5\xa1\xc4\x8dina nikoli ni popolnoma izpodrinila demot\xc5\xa1\xc4\x8dine. Demotska pisava se je od 3. stoletja uporabljala samo \xc5\xa1e za pisanje na \xc4\x8drepinje, podpise h gr\xc5\xa1kim besedilom, ozna\xc4\x8devanje mumij in grafite. Zadnji primerek demotskega zapisa je grafit na zidu Izidinega templja na otoku File z datumom 11. december 452 n. \xc5\xa1t.'