b'\n_START_ARTICLE_\nJosip Vo\xc5\xa1njak\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nVo\xc5\xa1njak se je rodil v premo\xc5\xbeno in ugledno tr\xc5\xa1ko dru\xc5\xbeino usnjarskega mojstra in posestnika Mihaela ter Jo\xc5\xbeefe r. Krischan (Kri\xc5\xbean) v \xc5\xa0o\xc5\xa1tanju. Leta 1840 je za\xc4\x8del v \xc5\xa0o\xc5\xa1tanju obiskovati ni\xc5\xbejo \xc5\xa1olo, kjer ga je pou\xc4\x8deval Peter Musi in zaklju\xc4\x8dil tri razrede. \xc5\xa0olanje je nato nadaljeval v Celju, kjer je v letih 1843\xe2\x80\x931846 obiskoval glavno \xc5\xa1olo in zaklju\xc4\x8dil dva razreda gimnazije v Celju. Po prejeti \xc5\xa1tipendiji je v letih 1846\xe2\x80\x931850 nadaljeval \xc5\xa1olanje na gimnaziji v Gradcu in v letih  1850\xe2\x80\x931852 z odliko zaklju\xc4\x8dil v gimnaziji na Dunaju. Tu je leta 1852 za\xc4\x8del s \xc5\xa1tudijem medicine, ki ga je uspe\xc5\xa1no zaklju\xc4\x8dil leta 1857 in bil v nasednjem letu promoviran v doktorja medicine in nato \xc5\xa1e doktorja kirurgije. Zdravni\xc5\xa1ki poklic je opravljal v ve\xc4\x8d krajih. V \xc5\xa0o\xc5\xa1tanju (1858\xe2\x80\x931859), Ljubljani (1859, 1861, 1872\xe2\x80\x931895), Kranju (1859\xe2\x80\x931861), Slovenski Bistrici (1861\xe2\x80\x931870) in \xc5\xa0marju pri Jel\xc5\xa1ah (1870\xe2\x80\x931872). Zadnjo slu\xc5\xbebo v Ljubljani, primarija de\xc5\xbeelne prisilne delavnice, je obdr\xc5\xbeal do upokojitve. Bil je poslanec v \xc5\xa1tajerskem de\xc5\xbeelnem zboru v letih 1867\xe2\x80\x931878, dunajskem dr\xc5\xbeavnem zboru v letih 1873\xe2\x80\x931885 in kranjskem de\xc5\xbeelnem zboru v letih 1877\xe2\x80\x931895. Leta 1895 se je upokojil in se preselil na posestvo na Visolah pri Slovenski Bistrici, kjer je \xc5\xbeivel vse do smrti. Njegov pra pra pra vnuk je Vitja Grgurevi\xc4\x8d.\n_START_SECTION_\nDelo\n_START_PARAGRAPH_\nDeloval je na \xc5\xa1tevilnih podro\xc4\x8djih politike, pisateljevanja, bil je kulturni organizator, govorec, mislec, pobudnik mnogih gospodarskih dejavnosti, dru\xc5\xa1tveni delavec. Bil je med pomembnej\xc5\xa1imi zdravniki na Kranjskem in aktiven \xc4\x8dlan v kranjskem Dru\xc5\xa1tvu zdravnikov. _NEWLINE_Vo\xc5\xa1njak se je za\xc4\x8del ukvarjati s politiko \xc5\xa1ele leta 1861 v Kranju. Takrat se je seznanil z najbolj znanimi slovenskimi narodnjaki, tudi z Bleiweisom in za\xc4\x8del pisati v njegove Kmetijske in rokodelske novice. Sprva je bil politi\xc4\x8dno najbolj aktiven na \xc5\xa0tajerskem, deloval je v \xc4\x8dasu, ko se je za\xc4\x8dela oblikovati slovenska narodnostna identiteta. Pisal je politi\xc4\x8dne programe in bil organizator shodov. Vseskozi si je prizadeval za Zedinjeno Slovenijo in je aktivno sodeloval pri organizaciji taborov. V \xc5\xa1estdesetih in sedemdesetih letih je imel vodilno vlogo v novi slovenski liberalni politiki. V \xc4\x8dasu nastopa Taaffejeve vlade (1879) je bil najaktivnej\xc5\xa1i dr\xc5\xbeavni poslanec. Politi\xc4\x8dni nasprotniki staroslovenci so celoten nasprotni mladoslovenski liberalni tabor poimenovali kar za \xc2\xbbvo\xc5\xa1njakovce\xc2\xab\xc2\xa0in sestavili parolo: \xc2\xbbKoder vo\xc5\xa1njakovci hodijo, trava ne raste\xc2\xab. Cilj njegovega politi\xc4\x8dnega delovanja je bil prebuditi kmeta, ki je bil zanj temelj vsakega naroda. Kot poslanec se je boril za napredek \xc5\xa1olstva, splo\xc5\xa1no volilno pravico, uveljavljanje slovenskega jezika, razvoj zdravstva. Zavzemal se je za gradnjo nove de\xc5\xbeelne bolnice. Zaslu\xc5\xbeen je za sprejetje zakona o zdravstvenem pokojninskem skladu, leta 1888 v kranjskem de\xc5\xbeelnem zboru, ki je zagotovil zdravnikom pravico do pokojnine._NEWLINE_Po Jur\xc4\x8di\xc4\x8devi in Bleiweisovi smrti leta 1881 je za\xc4\x8del njegov vpliv upadati. Uveljavila se je nova generacija politikov (Kersnik, Hribar, \xc5\xa0uklje, ...). Od leta 1885 ni bil ve\xc4\x8d poslanec v dr\xc5\xbeavnem zboru, tudi druge funkcije je opustil in v politi\xc4\x8dnem \xc5\xbeivljenju ni imel ve\xc4\x8d odlo\xc4\x8dilne vloge._NEWLINE_Zelo aktiven je bil tudi v dru\xc5\xa1tvih: Dru\xc5\xa1tvo slovenskih pisateljev, Narodno dru\xc5\xa1tvo, Glasbena matica, Dramati\xc4\x8dno dru\xc5\xa1tvo, Dru\xc5\xbeba sv. Cirila in Metoda. Opravljal je delo tajnika delni\xc5\xa1ke dru\xc5\xbebe Narodna tiskarna. Leta 1868 pa je bil med ustanovitelji \xc4\x8dasopisa Slovenski narod. _NEWLINE_Pisal je \xc5\xa1tevilne \xc4\x8dlanke v slovenske \xc4\x8dasnike: Slovenski narod, Koledar dru\xc5\xbebe sv. Mohorja, Ljubljanski zvon; z zelo raznoliko vsebino. Vse od politi\xc4\x8dnih in gospodarskih, pa do poljudnoznanstvenih besedil s prakti\xc4\x8dnimi nasveti z medicinsko tematiko._NEWLINE_Imel je posluh za gospodarske probleme in se veliko posve\xc4\x8dal kme\xc4\x8dki agrarni problematiki. Zavzemal se je za ustanovitev posojilnic (zadru\xc5\xbenice), ki bi pomagale re\xc5\xa1iti resne socialne probleme kmetov (idejo je uresni\xc4\x8dil brat Mihael Vo\xc5\xa1njak). Napisal je mnogo knjig o kmetovanju in se z agrarnim vpra\xc5\xa1anjem ukvarjal tudi teoreti\xc4\x8dno._NEWLINE_Ena njegovih svetovnonazorskih zna\xc4\x8dilnosti je bil antisemitizem, ki ga je povezoval z gospodarskimi razlogi, saj je imel Jude za predstavnike brezdu\xc5\xa1nega liberalnega kapitalizma. Zanimal ga je tudi spiritizem._NEWLINE_Vo\xc5\xa1njak je veliko prispeval tudi k slovenskemu leposlovju, publicistiki in kulturi. Zaslu\xc5\xbeen je, da je Avstrija leta 1880 sprejela njegovo resolucijo o uvedbi sloven\xc5\xa1\xc4\x8dine v srednje \xc5\xa1ole na Kranjskem, Spodnjem \xc5\xa0tajerskem, Koro\xc5\xa1kem, Primorskem in v Trstu. Ukvarjal se je s pisanjem dram, povesti, romanov, vendar je kot pisatelj malo manj znan. Najpomembnej\xc5\xa1e so njegove pozne drame. Pomembno delo so Spomini, kjer je opisal svoje \xc5\xbeivljenje in delo ter sku\xc5\xa1al predstaviti svoj pogled na politi\xc4\x8dno dogajanje v drugi polovici 19. stoletja. Pisal je va\xc5\xa1ke, kme\xc4\x8dke povesti z versko, vzgojno, socialno in politi\xc4\x8dno vsebino.'