b'\n_START_ARTICLE_\nAnton Bitenc\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nDiplomiral je leta 1947 na ljubljanski Tehni\xc5\xa1ki fakulteti v razredu profesorja Ple\xc4\x8dnika in bil njegov zadnji asistent ter od 1967 docent in kasneje profesor za arhitekturno risanje in kompozicijo na Fakulteti za arhitekturo v Ljubljani. V oblikovanju arhitekture, zlasti spomenikov narodnoosvobodilne borbe, je izhajal iz Ple\xc4\x8dnikove motivike (Spomenik padlim v Dragi, spomeniki NOB v Mednem, Orehovici, \xc5\xa0entvidu pri Ljubljani, in drugih krajih). Uveljavil se je z obnovo kulturnih spomenikov: blejskega gradu in cerkve Marijinega rojstva na blejskem Otoku, za kar je leta 1973 prejel Ple\xc4\x8dnikovo nagrado. Svojska je bila ureditev Festivalne dvorane v lupini nekdanje semeni\xc5\xa1ke kapele Baragovega semeni\xc5\xa1\xc4\x8da leta 1956._NEWLINE_Od njegovih poznej\xc5\xa1ih obnovitvenih projektov izstopa ureditev kompleksa ur\xc5\xa1ulinskega samostana v okviru gradnje Trga revolucije v Ljubljani, vklju\xc4\x8dno s podhodom do Kongresnega trga (1966-1975), prenova dvorca Zemono v Vipavski dolini, dokon\xc4\x8danje prenove Kri\xc5\xbeank v Ljubljani v letno gledali\xc5\xa1\xc4\x8de. Za to so mu v arkadah ob vhodu postavili spominsko poprsje. Za Ple\xc4\x8dnikom je bil najpomembnej\xc5\xa1i na\xc4\x8drtovalec novih cerkva v drugi polovici 20. stoletja: (Dra\xc5\xbego\xc5\xa1e, Idrija, Koseze v Ljubljani, Poljane nad \xc5\xa0kofjo Loko). Sodeloval je tudi pri preureditvi ve\xc4\x8d starej\xc5\xa1ih cerkva, zlasti pri urejanju oltarjev ali krstilnic. med drugim tudi pri ljubljanski stolnici. Opremil je ve\xc4\x8d knjig, med drugimi Fin\xc5\xbegarjeve in Pregljeve izbrane spise.'