b'\n_START_ARTICLE_\nSimfonija \xc5\xa1t. 1 (\xc5\xa0ostakovi\xc4\x8d)\n_START_PARAGRAPH_\nDmitrij \xc5\xa0ostakovi\xc4\x8d: Simfonija \xc5\xa1t. 1, f mol, op. 10 (1924-1925)_NEWLINE_okviren \xc4\x8das trajanja: 32 minut_NEWLINE_\xc5\xa0ostakovi\xc4\x8d je svojo Prvo simfonijo napisal leta 1925 kot diplomsko nalogo, ko je pri devetnajstih letih kon\xc4\x8dal \xc5\xa1tudij na leningrajskem konservatoriju. Skladatelja je dobesedno izstrelila med zvezde sovjetske glasbe, pritegnila pa je tudi pozornost mednarodne javnosti. Za\xc4\x8dela se je briljantna kariera; kasneje jo je zasen\xc4\x8dilo zlo, ki je zagrenilo \xc5\xbeivljenje na skoraj polovici zemeljske oble: brez\xc4\x8duten sistem, v katerem so pomenile vi\xc5\xa1je koristi vse, posameznik pa ni bil ni\xc4\x8d vreden, in zlo\xc4\x8dinska diktatura, ki je skupaj z milijoni nedol\xc5\xbenih ljudi dobesedno izbrisala celo generacijo skladateljevih vrstnikov in prijateljev. Vendar je bila v \xc4\x8dasu nastanka 1. simfonije prihodnost \xc5\xa1e nejasna in sovjetski ljudje so verjeli v bolj\xc5\xa1e \xc4\x8dase. Mladi skladatelj, ki je bil tudi odli\xc4\x8den pianist, je koncertiral (njegov intelektualni na\xc4\x8din igranja sicer ni bil vedno sprejet z odobravanjem), pisal glasbo za gledali\xc5\xa1\xc4\x8de in strastno \xc5\xa1ahiral. Leta 1928 je svoj talent potrdil z ironi\xc4\x8dno opero\xc2\xa0\xc2\xbbNos\xc2\xab\xc2\xa0po noveli Nikolaja Gogolja. Formalni izris Prve simfonije je tradicionalen, drugi stavek, Moto perpetuo s poudarjeno vlogo klavirja, opravlja nalogo scherza. Delo ima enotno zasnovo, ki jo utrjujejo melodi\xc4\x8dne reference med stavki, kot npr. dramati\xc4\x8dni udarci timpana, ki prekinjajo linijo finala in v inverziji na novo predstavijo \xc5\xa1est-notno figuro iz po\xc4\x8dasnega stavka. \xc5\xa0ostakovi\xc4\x8d je Prvo simfonijo zlo\xc5\xbeil v \xc4\x8dasu, ko je bila v Sovjetski zvezi nova glasba iz tujine \xc5\xa1e vedno dovoljena in je bilo tam mogo\xc4\x8de spoznati partiture Hindemitha, Kreneka, Berga, Schrekerja in Stravinskega. V delu se \xc4\x8dutijo vplivi Petru\xc5\xa1ke Stravinskega, Klasi\xc4\x8dne simfonije Prokofjeva, tako kot tudi \xc4\x8cajkovskega, Skrjabina in Mahlerja. Vendar u\xc4\x8dinkuje delo popolnoma izvirno: za mladostnim navdu\xc5\xa1enjem \xc5\xbeivahnostjo se v patosu po\xc4\x8dasnega dogajanja in v zasoplosti eksplozivnih vrhuncev skriva globok intelektualni nemir.'