b'\n_START_ARTICLE_\nAngiotenzin\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1898 sta Tigerstedt in Bergman iz ekstrakta ledvi\xc4\x8dne skorje zajcev prva izolirala renin in pokazala, da povzro\xc4\x8da trajni dvig arterijskega tlaka. Leta 1934 je Goldblatt s svojimi sodelavci pokazal, da ledvi\xc4\x8dna ishemija, ki so jo umetno inducirali s podvezovanjem ledvi\xc4\x8dnih arterij, pripelje do povi\xc5\xa1anja arterijskega tlaka in hipertenzije. Kmalu se je izkazalo, da renin deluje le kot posrednik, preko takrat \xc5\xa1e nepoznane molekule. Sprva so to peptidno molekulo poimenovali angiotonin oziroma hipertenzin, a je kasneje obveljajo ime angiotenzin. Skeggs in sodelavci so med poizkusi izolacije angiotenzina ugotovili, da se nahaja v dveh oblikah, in sicer kot angiotenzin_NEWLINE_I in angiotenzin II. Zatem so ugotovili, da je angiotenzin I le predhodnik angiotenzina II in da je slednji glavni_NEWLINE_vazokonstriktor. Ne dosti za tem so Laragh, Genest, Davis, Ganong in sodelavci pokazali, da angiotenzin II poleg vazokonstrikcije pospe\xc5\xa1i \xc5\xa1e izlo\xc4\x8danje hormona nadledvi\xc4\x8dnice aldosterona, ki je glavni regulator elektrolitov v telesu. Tako je bil odkrit popolnoma nov hormonski koncept, ki so ga poimenovali reninsko-angiotenzinsko-aldosteronski sistem (RAAS).\n_START_SECTION_\nBiosinteza\n_START_PARAGRAPH_\nPod vplivom renina, ki nastaja v jukstaglomerulnem aparatu v ledvi\xc4\x8dnih glomerulih, se iz angiotenzinogena tvori biolo\xc5\xa1ko neaktiven angiotenzin I. Angiotenzinogen je plazemski globulin, ki se nahaja v osrednjem krvnem obtoku, njegov glavni vir pa so jetra. Angiotenzinogen se na N-koncu v prisotnosti renina cepi in nastane dekapeptid angiotenzin I, le-ta pa se hidrolizira v prisotnosti angiotenzin pretvarjajo\xc4\x8dega encima in z odcepom dipeptida na C-koncu nastane biolo\xc5\xa1ko aktiven angiotenzin II, ki je mo\xc4\x8dan vazokonstriktor. Angiotenzin pretvarjajo\xc4\x8di encim je membransko vezani encim, ki je prisoten na plazemskih membranah razli\xc4\x8dnih celic, na primer \xc5\xbeilnih endotelijskih celic, celic ledvi\xc4\x8dnih proksimalnih tubulov in nevroepitelijskih celic, nahaja pa se tudi v topni obliki v plazmi. Angiotenzin II je primarni aktivni produkt sistema RAAS, vendar iz njega z nadaljnjim odcepljanjem aminokislin z N-konca nastajata nadalje angiotenzinogen III in IV, ki sta prisotna v znatnih koli\xc4\x8dinah zlasti v tkivih, bogatih z aminopeptidazami A in N, na primer v mo\xc5\xbeganih in ledvicah.'