b"\n_START_ARTICLE_\nEtnolingvistika\n_START_PARAGRAPH_\nEtnolingvistika (v\xc4\x8dasih imenovana tudi kulturna lingvistika) je podro\xc4\x8dje lingvistike, ki prou\xc4\x8duje odnos med jezikom in kulturo ter na\xc4\x8dine, kako razli\xc4\x8dne etni\xc4\x8dne skupine dojemajo svet. Je kombinacija lingvistike in etnologije. Slednja se nana\xc5\xa1a na na\xc4\x8din \xc5\xbeivljenja celotne skupnosti, tj. vse karakteristike, po katerih se ena skupnost razlikuje od ostalih. Te karakteristike dolo\xc4\x8dajo kulturne vidike skupnosti ali dru\xc5\xbebe. Etnolingvisti prou\xc4\x8dujejo, kako dojemanje in konceptualizacija vplivata na jezik, in prikazujejo, kako je to povezano z razli\xc4\x8dnimi kulturami in dru\xc5\xbebami. Primer tega je lahko, kako je prostorska orientacija izra\xc5\xbeena v razli\xc4\x8dnih kulturah. V ve\xc4\x8d dru\xc5\xbebah besede za smeri neba 'vzhod' in 'zahod' izvirajo iz izrazov za son\xc4\x8dni vzhod in zahod. Nomenklatura za smeri neba govorcev inuitskega jezika v Grenlandiji pa je zasnovana na geografskih razpoznavnih znakih, kot na primer sistem rek in/ali polo\xc5\xbeaj na obali. Jezik plemena Yurok na primer ne vsebuje niti ideje o smereh neba; orientirajo se glede na njihovo glavno geografsko zna\xc4\x8dilnost, reko Klamath._NEWLINE_Sorodnost kulture in jezika se ka\xc5\xbee kot podoben funkcijski znakovni sistem. Jezik in kultura pogosto nastopata kot dopolnjujo\xc4\x8da se in podvajajo\xc4\x8da se drug drugega: enaki pomeni se izra\xc5\xbeajo verbalno ali obredno ali predmetno, glavna razlika med jezikom in kulturo pa je predvsem neenak karakter uporabljenih znakov: znaki naravnega jezika (besede, morfemi, gramati\xc4\x8dne forme itd.) se ka\xc5\xbeejo kot jezikovne enote, ki niso druga\xc4\x8de uporabljene, kultura pa \xc5\xa1iroko uporablja tudi znake, ki imajo druga\xc4\x8dne, nespecializirane pomene (npr. v obredih uporabljeni pomo\xc5\xbeni predmeti). Tudi meja med jezikovno in kulturno semantiko ni ostra; odvisna je od razumevanja semantike besede (tudi konotativnih komponent).\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nTermin etnolingvistika se je pojavil konec \xc5\xa1tiridesetih in v za\xc4\x8detku petdesetih let 20. stoletja v Zdru\xc5\xbeenih dr\xc5\xbeavah Amerike. V samostojno humanisti\xc4\x8dno \xc5\xa1olo pa se je razvila v Evropi, kolikor je v 70-ih letih 20. stoletja opredelila svoj predmet in objekt, svoje meje, soodnose z drugimi disciplinami.\n_START_SECTION_\nMoskovska etnolingvisti\xc4\x8dna \xc5\xa1ola\n_START_PARAGRAPH_\nMoskovsko etnolingvisti\xc4\x8dno \xc5\xa1olo je zasnoval Nikita Ilji\xc4\x8d Tolstoj (1928\xe2\x80\x931996) v za\xc4\x8detku 70-ih let 20. stoletja. Njena glavna zna\xc4\x8dilnost je prenos lingvisti\xc4\x8dnih metod na raziskovanje narodne kulture Slovanov s poudarkom na zgodovinskem in geneti\xc4\x8dnem vidiku raziskav. N. I. Tolstoj je pri opredelitvi etnolingvistike osmislil oba dela besede: etno- pomeni, da tradicionalno narodno kulturo preu\xc4\x8dujejo v etnolo\xc5\xa1kih, regionalnih in\xc2\xa0\xc2\xbbdialektnih\xc2\xab\xc2\xa0oblikah, na katerih se rekonstruira praslovansko stanje; -lingvistika ima trojni pomen: pomeni, da je glavna izto\xc4\x8dnica za preu\xc4\x8devanje tradicionalne kulture jezik, da kulturo razumejo \xe2\x80\x93 tako kot jezik \xe2\x80\x93 kot sistem znakov, kot semioti\xc4\x8dni sistem ali kot jezik v semioti\xc4\x8dnem smislu, da uporabljajo veliko lingvisti\xc4\x8dnih pojmovanj in metod. Podal je tudi dve opredelitvi etnolingvistike: o\xc5\xbeja opredelitev etnolingvistiko uvr\xc5\xa1\xc4\x8da kot usmeritev jezikoslovja, v kateri raziskovalec opazuje soodnos ter povezave jezika in duhovne kulture, jezika in mentalitete, jezika in folklornega ustvarjanja, njihove vzajemnosti ter razli\xc4\x8dne korespondence; ker gre za opredelitev znotraj jezikoslovja, je objekt raziskave jezik in njegov odnos do kulture; \xc5\xa1ir\xc5\xa1a opredelitev etnolingvistike zavzema ves nabor vsebin kulture, narodne psihologije in mitologije, neodvisno od sredstev in mo\xc5\xbenosti njihovega formalnega izra\xc5\xbeanja ter vklju\xc4\x8duje dialektologijo, jezik slovstvene folklore in del zgodovine jezika \xe2\x80\x93 skratka vse vidike raziskovanja jezika kot dru\xc5\xbebenega pojava. Tolstoj in sploh moskovska etnolingvistika v svojih delih razvije drugo, \xc5\xa1ir\xc5\xa1o opredelitev raziskovanja z namenom raziskovati slovansko duhovno kulturo na osnovi podatkov iz jezika, slovstvene folklore, vra\xc5\xbe in obredov vseh slovanskih narodov. Predmet takega raziskovanja ni samo folkloristika, temve\xc4\x8d tudi druge forme in substance (npr. predmeti pri obredih), v katerih je izra\xc5\xbeena kolektivna zavest, narodova mentaliteta, 'slika sveta' \xe2\x80\x93 objekt takega raziskovanja je vsa narodna kultura, vsi vidiki, \xc5\xbeanri in forme: verbalni (besedi\xc5\xa1\xc4\x8de in frazeologija, paremiologija, folklorni teksti), akcionalni (obredi), mentalni (verovanja). Gre za antropolo\xc5\xa1ki pogled na kulturo in jezik, ki je zna\xc4\x8dilen za vso humanistiko dana\xc5\xa1njega \xc4\x8dasa._NEWLINE_Moskovska etnolingvisti\xc4\x8dna \xc5\xa1ola je izdala slovar v petih zvezkih Slovanske staro\xc5\xbeitnosti. Podoben etnolingvisti\xc4\x8dni slovar izdajajo poljski znanstveniki pod imenom Slovar slovanskih staro\xc5\xbeitnosti."