b'\n_START_ARTICLE_\nMladinski opus Pavla Zidarja\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nPavle Zidar (s pravim imenom Zdravko Slamnik) se je rodil 6. januarja 1932. leta v Slovenskem Javorniku pri Jesenicah. Osnovno \xc5\xa1olo je obiskoval na Koro\xc5\xa1ki Beli, srednje\xc5\xa1olska leta pa je pre\xc5\xbeivel na Jesenicah, v Kranju in v Ljubljani. Po kon\xc4\x8danem u\xc4\x8ditelji\xc5\xa1\xc4\x8du v Ljubljani je pou\xc4\x8deval v ve\xc4\x8d krajih na Dolenjskem, potem pa v Piranu. Kmalu pa se je odlo\xc4\x8dil za pisateljski poklic, za poklic svobodnega knji\xc5\xbeevnika. Bil je tudi prejemnik Pre\xc5\xa1ernove nagrade leta 1987._NEWLINE_Njegov opus je zelo bogat, njegova dela pa so namenjena tako odraslim bralcem, kakor tudi otrokom in mladini. Slogovno je pisal v okvirih socialnega realizma, \xc4\x8deprav je pri nekaterih delih opaziti spogledovanje z moderno prozo. Njegova dela so ve\xc4\x8dinoma avtobiografska in ve\xc4\x8dkrat pisana v pogovornem jeziku, kar daje njegovim besedilom poseben \xc4\x8dar, bralec pa dobi \xc5\xbeivo predstavo o \xc5\xbeivljenju, ki ga opisuje. Pisatelj upodablja \xc5\xbeivljenje na rodnem Gorenjskem ter na Dolenjskem in Primorskem, kjer je slu\xc5\xbeboval. Njegovi junaki so najve\xc4\x8dkrat kmetje, delavci in izobra\xc5\xbeenci, ki jim je skupno to, da so obi\xc4\x8dajno na robu pre\xc5\xbeivetja, na nekak\xc5\xa1nem eksistencialnem dnu. Zidar pi\xc5\xa1e o \xc5\xbeivljenju, ki ga pozna, ki ga je sam do\xc5\xbeivel, najsi v celoti ali pa le kot opazovalec. Pisatelja Pavla Zidarja je pri ustvarjanju njegovih del navdihoval \xc4\x8darobni svet otro\xc5\xa1tva. \xc5\xa0e posebej pa pisatelj razse\xc5\xbenost \xc4\x8darobnega otro\xc5\xa1kega sveta ob\xc4\x8duti v tistih prvinah \xc5\xbeivljenja, v katerih se razposajenost, igrivost in otro\xc5\xa1ka odkritost sre\xc4\x8dujejo s sen\xc4\x8dnimi stranmi sveta in tako tudi \xc5\xbee z zgodnjimi \xc5\xbeivljenjskimi preizku\xc5\xa1njami. Tako je otrok z velikimi sanjami in \xc5\xbeeljami, radovednostjo in rado\xc5\xbeivostjo, z ljubeznijo do vsega \xc5\xbeivega, hkrati pa tudi s strahom in trpko samoto, prvi junak Zidarjevih pripovedi. Pripovedi o otro\xc5\xa1tvu in otroku imajo v Zidarjevem pisateljskem ustvarjanju posebno mesto zaradi tega, ker v njih lahko zajame velik del svojega pogleda na svet: v otro\xc5\xa1kem svetu so namre\xc4\x8d doma prvinskost, svoboda in domi\xc5\xa1ljija brez meja, kakr\xc5\xa1ne odraslim postavljajo razum in pravila lepega vedenja, povezanost vsega \xc5\xbeivega, skupno utripanje narave v skrivnostni lepoti in najbr\xc5\xbe prav na prvem mestu ljubezen in prijateljska naklonjenost. Poleg otroka pa ima v Zidarjevem pripovedovanju posebno mesto tudi pisatelj in pisateljski poklic. Pisatelj je tisti, ki si, \xc4\x8deprav \xc5\xbee odrasel \xc4\x8dlovek , \xc5\xa1e vedno upa na sanjska potovanja v domi\xc5\xa1ljijski svet, v katerem ima mo\xc4\x8d za urejanje zablod, ki so jih zakrivili preve\xc4\x8d odrasli ljudje. Pomen pisateljevega navdiha je, na primer, opisal v knjigi za mladino Pi\xc5\xa1em knjigo, kjer je nanizal vrsto komi\xc4\x8dnih situacij, v katerih mladi junak s svojo iznajdljivostjo in domi\xc5\xa1ljijo premaga vse, ki so krivi za neumnosti na tem svetu.\n_START_SECTION_\nMladinska dela Pavla Zidarja\n_START_PARAGRAPH_\nKronolo\xc5\xa1ki pregled Zidarjevih mladinskih del:_NEWLINE_- 1955, Ton\xc4\x8dkove sanje_NEWLINE_- 1960, Konji\xc4\x8dki_NEWLINE_- 1970, Pi\xc5\xa1em knjigo_NEWLINE_- 1975, Glavne osebe na potepu_NEWLINE_- 1975, Mulci_NEWLINE_- 1981, Moja dru\xc5\xbeina_NEWLINE_- 1983, Lev Pink z jogurtom na glavi_NEWLINE_- 1986, Dr\xc5\xbeavica otrok_NEWLINE_- 1986, Dra\xc5\xbeba sanj_NEWLINE_- 1988, Cirkus madra \xc4\x8daj_NEWLINE_- 1991, Lev Pink, Muc Brbuc in Kukavi\xc4\x8dji Mihec\n_START_SECTION_\nKukavi\xc4\x8dji Mihec\n_START_PARAGRAPH_\nPripovedi Pavleta Zidarja dajo prednost druga\xc4\x8dnim u\xc4\x8diteljem, med katerimi je posebno zanimiv modri potepuh Ferenc iz zgodbe Kukavi\xc4\x8dji Mihec. Ta trpka zgodba o\xc2\xa0\xc2\xbbdruga\xc4\x8dnem de\xc4\x8dku\xc2\xab, ki je ena izmed najbolj\xc5\xa1ih Zidarjevih knjig za mladino, \xc5\xa1e posebej pod\xc4\x8drtuje \xc5\xbeivljenjsko usodo otroka, ki je zaznamovan z druga\xc4\x8dnostjo. Dale\xc4\x8d od dru\xc5\xbeinskega \xc5\xbeivljenja in posebej od ljube\xc4\x8de matere ter od vsega, kar je na splo\xc5\xa1no sprejeto kot oblika \xc5\xbeivljenja v skupnosti, se dogaja Mih\xc4\x8deva posebna usoda in vijugasta \xc5\xbeivljenjska pot, polna padcev in razo\xc4\x8daranj, a tudi lepote in spoznanj, drobnih presene\xc4\x8denj in vznemirjenja, ki jih daje svobodno potepu\xc5\xa1ko \xc5\xbeivljenje. Pavle Zidar je v zgodbo o Mihcu povezal dogodke, ki so polni napetih in komi\xc4\x8dnih situacij na eni strani, a tudi grenkobe in samote, v katerih se rojevajo spoznanja o ljudeh in zakonitostih \xc5\xbeivljenja. Oba, Ferenc in Mihec, se zatekata k prvinskim virom \xc5\xbeivljenja in s tem k preprostim oblikam \xc5\xbeivljenja. Njuna prostost jima odpira pot v sanje in k lepoti narave, ki je drugim ljudem neznana. Toda po mnogih prevarah in krajah, ki jima je omogo\xc4\x8dilo svobodno potepu\xc5\xa1ko \xc5\xbeivljenje, se Ferenc in Mihec naposled le soo\xc4\x8dita z roko pravice. Ferenc gre za zapahe, mladoletni Mihec pa v rejo k bogati dru\xc5\xbeini. Tu pa se Mihec ne po\xc4\x8duti dobro, zato kaj kmalu pobegne ter za sabo izbri\xc5\xa1e vsako sled. Po dobrih desetih letih se Mihec s svojo dru\xc5\xbeino vrne v doma\xc4\x8do vas, k bratom, kateri ga tudi tokrat niso veseli in mu pripisujejo krivdo za materino utopitev. Mihec se zasmili va\xc5\xa1\xc4\x8danom, zato mu pomagajo zgraditi majhno hi\xc5\xa1ko ob reki, ob kateri je neko\xc4\x8d Mihec iskal zato\xc4\x8di\xc5\xa1\xc4\x8de in se ob njej po\xc4\x8dutil varno, ravno pred klevetami \xc5\xa1kodo\xc5\xbeeljnih va\xc5\xa1\xc4\x8danov. Toda voda, ki se pretaka skozi Mih\xc4\x8devo \xc5\xbeivljenje, pa mu prina\xc5\xa1a tako \xc5\xbeivljenjsko radost kot smrtno pozabljenje. Reka, ob kateri Mihec \xc5\xbeivi z dru\xc5\xbeino, namre\xc4\x8d naraste in Mihec do\xc5\xbeivi podobno usodo kot njegova mati.\n_START_SECTION_\nLev Pink z jogurtom na glavi\n_START_PARAGRAPH_\nZgodba o levu Pinku je tako kot mnoge druge Zidarjeve pripovedi, posve\xc4\x8dena otroku in naravi. V tej zgodbi se na poseben na\xc4\x8din stikata \xc5\xbeivalski in \xc4\x8dlove\xc5\xa1ki svet. Lev je v zgodbi plod pisateljeve igrive domi\xc5\xa1ljije, ki je v bistvu glavno gibalo dogajanja v pripovedi. V druga\xc4\x8dnem svetu, kot je vsakdanji, v staro\xc5\xbeitni babi\xc4\x8dini hi\xc5\xa1i na de\xc5\xbeeli, se fantu Roku odpira pogled v \xc4\x8dude\xc5\xbeni svet narave, ki vznemiri njegovo domi\xc5\xa1ljijo. Sozvo\xc4\x8dje fantove in pisateljeve domi\xc5\xa1ljije za\xc4\x8dne plesti njuno medsebojno dopisovanje. Pisatelj v zgodbi igra nenavadnega leva, ki se razume tudi na pomembna sodobna vpra\xc5\xa1anja, fantek Rok pa se z veseljem v\xc5\xbeivi v igro, ki se ji pridru\xc5\xbei tudi babica, ki ima rada otro\xc5\xa1ke sanje. Zidar je zgodbo oblikoval na zanj zna\xc4\x8dilni na\xc4\x8din: poleg poeti\xc4\x8dnosti, ki jo navdihuje narava, je v zgodbi mnogo humorja: ta temelji na igrivosti, presenetljivosti in dobrohotnosti vseh ljudi v pripovedi. Ne samo ljudi- tudi \xc5\xbeivalskih in izmi\xc5\xa1ljenih junakov.\n_START_SECTION_\nDr\xc5\xbeavica otrok\n_START_PARAGRAPH_\nKnjigo sestavljajo pripovedi, ki se napajajo iz pravlji\xc4\x8dne fantastike, vmes se vrstijo privla\xc4\x8dni domi\xc5\xa1ljijski zapisi iz razgibanega notranjega \xc5\xbeivljenja dana\xc5\xa1njega \xc5\xa1olarja. Pripovedi so vsebinsko celovite in druga drugo dopolnjujejo, kot celota pa na izviren na\xc4\x8din odslikavajo nadvse barviti notranji otro\xc5\xa1ki svet, v katerem se razko\xc5\xa1no spro\xc5\xa1\xc4\x8da prvinska \xc5\xbeelja po lepem, skrivnostnem \xc5\xa1e posebej pa je nenehno navzo\xc4\x8da volja po svetu v katerem naj bi dobro zmeraj premagalo zlo. Dr\xc5\xbeavica otrok je tudi naslov ene izmed zgodbic v knjigi. Zgodbica govori o otrocih, ki so naveli\xc4\x8dani vsakodnevnih opravil, kot so: zgodnjejutranje vstajanje, obiskovanje \xc5\xa1ole, umivanje zob pred spanjem, umivanje rok pred jedjo, zato se odlo\xc4\x8dijo, da bodo ustanovili svojo dr\xc5\xbeavico, v kateri ne bo teh opravil ter mamic, da bi jih opominjale na to, kaj morajo postoriti. Novonastala dr\xc5\xbeavica otrok se imenuje Pomaran\xc4\x8da, otroci pa se lahko v njej brezskrbno igrajo od jutra do ve\xc4\x8dera. Ostale zgodbice v knjigi: \xc5\xa0katlica z zgodbo, Rde\xc4\x8da kapica, Cvek, Prigode malega Matica, Gra\xc5\xa1\xc4\x8dakova h\xc4\x8di, Par\xc4\x8dek, Prijatelji, Lov, Koklja, Ma\xc4\x8dja\xe2\x80\xa6\n_START_SECTION_\nGlavne osebe na potepu\n_START_PARAGRAPH_\nSo Zidarjevo peto mladinsko delo. Glavni osebi, ki se odpravita na potep, sta Ivan Konj ter Gregor \xc5\xbdoga. Junaka sta u\xc4\x8denca 5. a razreda in nista ravno zgled discipline. Ne prihajata iz najbolj sre\xc4\x8dnih dru\xc5\xbein (Ivanova star\xc5\xa1a se lo\xc4\x8dujeta, Gregorjev o\xc4\x8de pa je grobijan). Konj in \xc5\xbdoga nista njuna prava priimka, vendar sta si ju nadela sama, ravno zaradi njunih star\xc5\xa1ev. Ivana so star\xc5\xa1i neprestano popravljali in mu utrjevali svoja na\xc4\x8dela, zato se je po\xc4\x8dutil kot konj, na katerega prikujejo podkev. Gregorjeva star\xc5\xa1a pa sta si svojega sina neprestano podajala drug drugemu, \xc4\x8des saj nobenemu od njiju ni podoben, zato si je nadel priimek \xc5\xbdoga. Predvsem pa Ivan in Gregor nista hotela hoditi v novozgrajeno \xc5\xa1olo, saj je bilo v njej vse prepovedano, zato se odlo\xc4\x8dita, da bosta spremenila svoja \xc5\xbeivljenja. Odpravita se na potep k babici. K njej prideta z izgovorom, da se je nova \xc5\xa1ola podrla, zato bosta za\xc4\x8dasno hodila v drugo \xc5\xa1olo, ki je stara in se v njej lahko tudi ska\xc4\x8de in lovi ter kri\xc4\x8di. Naslednji dan, ko se ravno dobro zbudita in pojesta zajtrk, sli\xc5\xa1ita po radiu, da ju \xc5\xbee i\xc5\xa1\xc4\x8dejo. Kmalu zatem, pa ju preseneti mili\xc4\x8dnik, ki pride po njiju. Pove jima, da ga je opozoril kmet, ki ju je sre\xc4\x8dal na poti k babici, saj sta se mu zdela sumljiva. Fanta je na smrt strah, kaj sledi temu, vendar ju prijazen mili\xc4\x8dnik kmalu pomiri, da ju popolnoma razume, saj tudi on ne bi maral nove \xc5\xa1ole.\n_START_SECTION_\nMoja dru\xc5\xbeina\n_START_PARAGRAPH_\nZa razliko od ostalih Zidarjevih del, v knjigi Moja dru\xc5\xbeina ni glavni knji\xc5\xbeevni lik mo\xc5\xa1ki, ampak \xc5\xbeenska. Ta \xc5\xbeenska, ki se imenuje Marie, pred seboj dr\xc5\xbei angle\xc5\xa1ki u\xc4\x8dbenik, odprt na strani s sliko, nad katero pi\xc5\xa1e naslov My family. V tej knjigi tudi Marie opi\xc5\xa1e svojo 6-\xc4\x8dlansko dru\xc5\xbeino. Kljub temu, da je ona glavna knji\xc5\xbeevna oseba, v knjigi najve\xc4\x8d govori o svoji sestri Seleni. Na dolgo opisuje, kako sta se star\xc5\xa1a \xc5\xbee ob rojstvu njune druge h\xc4\x8derke prepirala, kako ji bo ime. Odlo\xc4\x8dila sta se za to nenavadno ime Selena, ki pomeni luno. Pravzaprav je mama popustila o\xc4\x8detu, prepri\xc4\x8danemu, da je od otrokovega imena odvisen njegov uspeh v \xc5\xbeivljenju. Prav ta deklica Selena, pa je poskrbela, da imata star\xc5\xa1a tudi v njenih najstni\xc5\xa1kih letih najve\xc4\x8d skrbi, prav zaradi nje. S svojo muhavostjo spravlja svoja izobra\xc5\xbeena star\xc5\xa1a ob pamet. Ob vsakem prepiru ju pomiri o\xc4\x8detov brat, psiholog, on je tudi edini, ki to\xc4\x8dno ve, kaj Selena namerava. Svoje nore ideje posreduje star\xc5\xa1em preko Marie, ta pa velja v hi\xc5\xa1i za najbolj pametno in umirjeno. Nekega dne Selena sporo\xc4\x8di svoji dru\xc5\xbeini, da se je odlo\xc4\x8dila postati redovnica. Vsi so bili zgro\xc5\xbeeni, edino njen stric je vedel, da tega ne bo storila. In res, Selena se je vpisala na Filozofsko fakulteto, medtem, ko je bilo redovni\xc5\xa1tvo zgolj \xc5\xa1ala. O\xc4\x8de je zgro\xc5\xbeen, ker bo njegova uporni\xc5\xa1ka h\xc4\x8di \xc5\xa1tudirala na fakulteti, kjer on pou\xc4\x8duje, in mu kvarila ugled. Zidar je z nagajivimi junaki, prera\xc4\x8dunljivih v svojih dejanjih, kot je bila Selena, sku\xc5\xa1al pokazati svojo kriti\xc4\x8dnost do odraslih in sebi\xc4\x8dnih, v odnosu z ob\xc4\x8dutljivim otro\xc5\xa1kim svetom. Zgodba se zaklju\xc4\x8di tako, da uporni\xc5\xa1ka Selena, ki se je medtem \xc5\xbee preimenovala v Charlie, uspe\xc5\xa1no diplomira, Marie, najpametnej\xc5\xa1a \xc4\x8dlanica dru\xc5\xbeine, pa nam sporo\xc4\x8di, da je postala pisateljica.\n_START_SECTION_\nPikapolonica Pika\n_START_PARAGRAPH_\nZgodbice so neobi\xc4\x8dajna pisateljska domi\xc5\xa1ljija- izmi\xc5\xa1ljene so, kot pravljice, a pravljice iz nekak\xc5\xa1nega\xc2\xa0\xc2\xbbvsakdanjega \xc5\xbeivljenja\xc2\xab: glavne osebe ali glavni liki so nam na\xc2\xa0\xc2\xbbdosego roke\xc2\xab, sre\xc4\x8dujemo jih vsak dan, a morda se jih niti ne zavedamo. Pisatelj je dogodke in pripetljaje iz vsakdanjika pre\xc5\xbeel s svojo fantazijo in sicer tako, da je po\xc4\x8dlove\xc4\x8dil mnoge stvari in \xc5\xbeivali. Besedila pa so si razli\xc4\x8dna, tako po svoji oblikovni podobi kot v vsebinskem sporo\xc4\x8dilu: v njih se rastline pogovarjajo z rastlinami, otroci z \xc5\xbeivalmi, predmeti s predmeti, predmeti z otroki \xe2\x80\xa6Po izpovedni plati, pa gre v njih za razli\xc4\x8dne poudarke: del zgodbic skoraj z moralisti\xc4\x8dno kretnjo po\xc4\x8drtava potrebo po spo\xc5\xa1tljivem odnosu do rastlinskega in \xc5\xbeivalskega sveta, drugi del se prizanesljivo smeje togemu dojemanju odraslih, tretji opozarja na zgre\xc5\xa1ena ravnanja star\xc5\xa1ev, \xc4\x8detrti opisuje malce poredne a brihtne \xc5\xa1olarje \xe2\x80\xa6\n_START_SECTION_\nDra\xc5\xbeba sanj\n_START_PARAGRAPH_\nZgodba govori o blokovskem naselju, nekje v Ljubljani, zdraven katerega so arhitekti in buldo\xc5\xbeeristi poru\xc5\xa1ili vsa drevesa, ostala je le \xc5\xa1e ena in edina zelena lipa. Na tej lipi so se od jutra do ve\xc4\x8dera, v njenih kro\xc5\xa1njah, igrali otroci iz vseh bli\xc5\xbenjih blokov. Otroci so lipo tako vzljubili, da se niso odzivali na klice star\xc5\xa1ev, da morajo v trgovino, ali pa je ura za odhod domov. Zaradi neposlu\xc5\xa1nosti otrok, pa so star\xc5\xa1i to lipo zasovra\xc5\xbeili, saj jim je jemala njihove otroke. Na vso mo\xc4\x8d so si prizadevali, da bi lipo poru\xc5\xa1ili. V tej pripovedi se znova ka\xc5\xbeejo nasprotja med star\xc5\xa1i in nedol\xc5\xbenim otro\xc5\xa1kim svetom, katera je mo\xc4\x8d prepoznati tud v drugih Zidarjevih delih. Vse to, kar se je dogajalo z lipo, pa je iz svojega balkona vsakodnevno opazoval slikar Ivan Knez. Zvedel je, da nameravajo lipo poru\xc5\xa1iti, zato ji je v mislih naro\xc4\x8dil, naj tega ne dovoli in se umakne za \xc4\x8dez no\xc4\x8d v bli\xc5\xbenji gozd, ko pa se bo zdanilo, naj spet pride nazaj. Nekega dne je buldo\xc5\xbeerist \xc5\xa0tefan hotel poru\xc5\xa1iti lipo, vendar je ni mogel, saj se mu je ta izmikala. Ni mogel verjeti svojim o\xc4\x8dem, kaj se dogaja, ostalim pa je bilo videti, kakor da se on umika lipi. Ivan Knez je presene\xc4\x8den ugotovil, da ga je lipa res sli\xc5\xa1ala. \xc5\xa0tefan je bil tako jezen na lipo, da je nekga jutra vstal, splezal nanjo, ter zanetil ogenj v kro\xc5\xa1nji, sam pa je padel na tla in moral v bolni\xc5\xa1nico. Ko so otroci videli, kaj se je zgodilo, so bili zelo \xc5\xbealostni, star\xc5\xa1i pa neizmerno zadovoljni, saj so svoje otroke dobili nazaj. Ivan Knez, svoboden umetnik, je bil precej reven, zato \xc5\xbee leta ni pla\xc4\x8dal najemnine za stanovanje. Sosedje so ga zaradi tega grdo gledali, zato se je Ivan odlo\xc4\x8dil zapustiti ta kraj. Preden je od\xc5\xa1el, je poiskal sliko zelene lipe, ki jo je neko\xc4\x8d narisal. Za\xc5\xbeelel si je, da bi bila lipa pred blokom spet zelena, tista na sliki pa vsa o\xc5\xbegana. Lipi sta se res zamenjali. Ivan je vzel najnujnej\xc5\xa1e stvari in za vedno od\xc5\xa1el. Ko so stanovalci bloka to ugotovili, so njegove stvari prodali na dra\xc5\xbebi in z denarjem posku\xc5\xa1ali odpla\xc4\x8dati visoke slikarjeve dolgove. Niso pa mogli razumeti, kaj se je zgodilo z lipo, da je znova o\xc5\xbeivela. Otroci so se, veseli nad tem, da je lipa spet zelena in di\xc5\xa1e\xc4\x8da, igrali na njej, star\xc5\xa1i pa so se morali s tem sprijazniti._NEWLINE_Pavle Zidar se je, kot kritik vsega kar je\xc2\xa0\xc2\xbbodraslo\xc2\xab\xc2\xa0in kar je pozabilo na otro\xc5\xa1ko ob\xc4\x8dutljivost in postalo sebi\xc4\x8dno, okrnjeno v \xc4\x8dustvovanju in prera\xc4\x8dunljivo v svojih dejanjih, posebno rad obrnil k otrokom kot bralcem in somi\xc5\xa1ljenikom. Zanje je svoje kriti\xc4\x8dne poglede rad napolnil s \xc5\xa1e posebej igrivim humorjem. To se je zgodilo v nizu nenavadnih dogodkov ob pre\xc5\xbeiveli lipi tudi v pripovedi Dra\xc5\xbeba sanj.\n_START_SECTION_\nPi\xc5\xa1em knjigo\n_START_PARAGRAPH_\nPisatelj Pavle Zidar se je v knjigi Pi\xc5\xa1em knjigo upodobil kot Igor \xc4\x8ce\xc4\x8d, sin zdravnika dr. \xc4\x8ce\xc4\x8da, na kar pa ni bil posebno ponosen. Njegova sr\xc4\x8dna \xc5\xbeelja in ve\xc4\x8dno sanjarjenje je bilo napisati tako knjigo, ki bi jo vsi brali, ga hvalili in mu postavili spomenik po smrti. Svoje popoldneve je pre\xc5\xbeivel v svoji sobici, kjer je pisal roman Trgovec Henrik na pohodu, vendar mu ga nikoli ni uspelo do konca napisati, saj so ga doma\xc4\x8di priganjali k u\xc4\x8denju. Govorili so mu naj ne bo pisatelj, saj ne zna pisati, temve\xc4\x8d naj hodi v \xc5\xa1olo, da bo neko\xc4\x8d izobra\xc5\xbeena in ugledna oseba, ki bo imela pred priimkom kak\xc5\xa1en naziv, ne pa pisatelj. Posebno ni maral svojih sester in njihovih izobra\xc5\xbeenih mo\xc5\xbe. Najraje je imel najmlaj\xc5\xa1o sestro Tilko, ki ga je razumela in tudi edina poslu\xc5\xa1ala njegovo knjigo o Henriku, ko ji jo je bral. Ostali so se smejali njegovim \xc5\xbeeljam, ampak on je bil trdno odlo\xc4\x8den, da napi\xc5\xa1e spis za Nobelovo in ostale svetovne nagrade. Trdno se je odlo\xc4\x8dil za spomenik in ne za predznak pred imenom. Tak\xc5\xa1no je bilo tudi njegovo \xc5\xbeivljenje, da je sanjal o tem.\n_START_SECTION_\nMulci\n_START_PARAGRAPH_\nTako kot v knjigi Pi\xc5\xa1em knjigo, je tudi v tej knjigi knji\xc5\xbeevna oseba Igor \xc4\x8ce\xc4\x8d. Fant, ki je kon\xc4\x8dal osnovno \xc5\xa1olo, si \xc5\xbeeli kon\xc4\x8dati gimnazijo in postati pisatelj. Ko sta ga star\xc5\xa1a spra\xc5\xa1evala, kaj bo po poklicu, je vedno odgovoril ni\xc4\x8d. Ni hotel biti zdravnik ali pa u\xc4\x8ditelj, kot sta bila njegova star\xc5\xa1a. Skupaj s prijateljema, Samom in Iztokom, so se z avtobusom odpeljali v kolonijo na morje. \xc5\xbdeleli so si skupaj napisati knjigo o Mulcih in njihovih do\xc5\xbeivetjih v koloniji. Skupaj so stanovali v podstre\xc5\xa1ni sobici, skupaj plavali in pole\xc5\xbeavali na pla\xc5\xbei, hodili po sadje na trg ter nagajali upravniku. Spoznali so tri dekleta iz Bele krajine. Medsebojno so si bili zelo v\xc5\xa1e\xc4\x8d. Zaradi njih so se prepozno vrnili domov, zato so bili \xc5\xbee tretji dan kaznovani. Zaradi neprimernega obna\xc5\xa1anja v skupnosti, so se morali pred\xc4\x8dasno vrniti v Ljubljano. Tako jim je upravnik kolonije prepre\xc4\x8dil nastanek njihove knjige. Pisatelj pravi, da se s prihodom v Ljubljano vra\xc4\x8dajo v novo kolonijo, saj so povsod upravniki kolonij, ki prepre\xc4\x8dujejo nastanek knjig, toda prepri\xc4\x8dan je, da mu bo neko\xc4\x8d uspelo napisati knjigo-eno ali dve.\n_START_SECTION_\nViri in literatura\n_START_PARAGRAPH_\n- Pavle zidar: Pikapolonicca Pika (zgodbice za otroke). Mladinska knjiga. Ljubljana, 1986_NEWLINE_- Pavle zidar: Dr\xc5\xbeavica otrok. Zalo\xc5\xbeba Borec. Ljubljana, 1986_NEWLINE_- Pavle zidar: Glavne osebe na potepu. Karantanija. Ljubljana, 1997_NEWLINE_- Pavle zidar: Moja dru\xc5\xbeina. Mladinska knjiga. 1981_NEWLINE_- Pavle zidar: Lev Pink, Muc Brbuc in Kukavi\xc4\x8dji Mihec. Mladinska knjiga. Ljubljana, 1991_NEWLINE_- Pavle zidar: Dra\xc5\xbeba sanj. Mladinska Knjiga. Ljubljana, 1986_NEWLINE_- Pavle Zidar: Mulci. Zalo\xc5\xbeba obzorja. Maribor, 1975_NEWLINE_- Pavle zidar: Pi\xc5\xa1em knjigo. Pre\xc5\xa1ernova dru\xc5\xbeba. Ljubljana, 1970'