b'\n_START_ARTICLE_\nVlado Benko\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nDiplomiral je na ljubljanski Filozofski fakulteti in 1965 doktoriral iz pravnopoliti\xc4\x8dnih znanosti na Pravni fakulteti v Ljubljani ter se kot \xc5\xa1tipendist Fordove donacije strokovno izobra\xc5\xbeeval v ZDA (1963), pa tudi v Franciji in na \xc5\xa0vedskem. V narodnoosvobodilni borbi je sodeloval kot \xc4\x8dlan VOS od 1941, od 1944 pa na osvobojenem ozemlju. Po kon\xc4\x8dani vojni je deloval v upravi dr\xc5\xbeavne varnosti (do 1946 v Beogradu, nato v Ljubljani kot vodja "referata za Angle\xc5\xbee") in v diplomaciji (1952\xe2\x88\x9261), mdr. kot 1. sekretar jugoslovanske ambasade v Stockholmu. Od leta 1961 je bil predavatelj na Visoki \xc5\xa1oli za politi\xc4\x8dne vede oz. kasnej\xc5\xa1i Fakulteti za sociologijo, politi\xc4\x8dne vede in novinarstvo v Ljubljani, kjer je bil leta 1967 izvoljen za izrednega, 1973 pa za rednega profesorja za mednarodne odnose ter bil v letih 1967\xe2\x88\x921974 direktor \xc5\xa1ole oziroma (od 1970) prvi dekan fakultete, ki se je pod njegovim vodstvom in v dobr\xc5\xa1ni meri tudi po njegovi zaslugi leta 1970 vklju\xc4\x8dila v ljubljansko univerzo kot nova \xc4\x8dlanica. Vrsto let je bil predsednik Slovenskega politolo\xc5\xa1kega dru\xc5\xa1tva (1976\xe2\x88\x9284), bil pa je tudi poslanec v republi\xc5\xa1ki sku\xc5\xa1\xc4\x8dini (1967\xe2\x88\x9272). Zaradi politi\xc4\x8dnih pritiskov na fakulteto v 70. letih se je upokojil \xc5\xbee leta 1978, vendar je na dodiplomskem \xc5\xa1tudiju predaval \xc5\xa1e vse do leta 1997. Udele\xc5\xbeil se je \xc5\xa1tevilnih kongresov in znanstvenih sre\xc4\x8danj tako doma kot v tujini ter predaval na ve\xc4\x8d univerzah po svetu. Leta 1979 je bil imenovan za zaslu\xc5\xbenega profesorja ljubljanske univerze, 1989 je dobil Kidri\xc4\x8devo nagrado in 2002 srebrni \xc4\x8dastni znak svobode Republike Slovenije ter bil tudi nosilec partizanske spomenice 1941._NEWLINE_Benko je utemeljitelj znanosti o mednarodnih odnosih na Slovenskem; zdru\xc5\xbeil je zgodovinsko, sociolo\xc5\xa1ko in politolo\xc5\xa1ko analizo mednarodnega pojava v celovito obravnavo mednarodnih odnosov, zasnovano na zgodovinskem materializmu in na kritiki politi\xc4\x8dne ekonomije. *\xc5\xa0e zlasti se je naslonil na sociolo\xc5\xa1ko koncepcijo mednarodnih odnosov, ki izhaja iz dela Raymonda Arona. Posve\xc4\x8dal se je mdr. definiranju majhnih in velikih dr\xc5\xbeav, politiki nevtralnosti in neuvr\xc5\xa1\xc4\x8denosti, pa tudi konceptualizaciji zuananje politike. Tako je izoblikoval sinteti\xc4\x8dno teoreti\xc4\x8dno disciplino mednarodnih odnosov kot eno izmed temeljnih podro\xc4\x8dij politi\xc4\x8dne znanost vzporedno z njenimi pionirji v svetu. Izsledke je strnil v temeljni knjigi - u\xc4\x8dbeniku Mednarodni odnosi (1977, 1987) (COBISS) in njenih treh kasnej\xc5\xa1ih tematsko izpeljanih samostojnih monografijah: Zgodovina mednarodnih odnosov (1997), Znanost o mednarodnih odnosih (1997) in Sociologija mednarodnih odnosov (2000).'