b'\n_START_ARTICLE_\nLatinci\n_START_PARAGRAPH_\nLatinci so bili anti\xc4\x8dni prebivalci Lacija (latinsko Latium, italijansko Lazio), pokrajine v srednji Italiji. Jezikovno so pripadali latinsko-faliskijski veji italskih jezikov.\n_START_SECTION_\nPredrimsko obdobje\n_START_PARAGRAPH_\nZa\xc4\x8detki njihove zgodovine so zaviti v mite in legende, ki ka\xc5\xbeejo na to, da bi svojo zgodovino radi povezali z gr\xc5\xa1kim  izro\xc4\x8dilom. Tako je, po legendi, v Lacij pri\xc5\xa1el Euander iz Arkadije in na Palatinu zgradil mesto, po teh krajih je hodil Herkul, sem je pri\xc5\xa1el Enej s svojimi Trojanci in se poro\xc4\x8dil z Lavinijo, h\xc4\x8derko latinskega kralja (rex Latinus) Latina. Njej v \xc4\x8dast je zgradil mesto Lavinium, njegov sin Askanij pa je zgradil mesto Alba Longa in prevzel oblast od kralja Latina. _NEWLINE_Iz te mitske zme\xc5\xa1njave se dajo izlu\xc5\xa1\xc4\x8diti tudi zgodovinske resnice. Latinci v Laciju so bili organizirani  v tridesetih ob\xc4\x8dinah, med katerimi so, poleg Rima, najbolj izstopale Alba Longa, Tusculum, Aritia, Lanuvium, Tibur, Praeneste, Gabii, Pedum, Fidenae in Laurentum. Ob\xc4\x8dine so bile v stalnih medsebojnih sporih, vendar so se skupaj branile proti sosednjim ob\xc4\x8dinam in plemenom: Etru\xc5\xa1\xc4\x8danom  na severu, Sabincem na severovzhodu, Ekvom na vzhodu, Hernikom na jugovzhodu in Volskom na jugu. _NEWLINE_Ob\xc4\x8dine so med seboj sklepale razne zveze. Znana je starolatinska zveza Prisci Latini, v kateri so bila mesta Aritia, Lanuvium, Tibur, Tusculum, Gabii in Praeneste. Zvezi so se kasneje pridru\xc5\xbeile \xc5\xa1e ob\xc4\x8dine Velitrae, Norba, Circei in Ardea v dr\xc5\xbeavi Ritulov. Med latinskimi ob\xc4\x8dinami je \xc5\xbee zelo zgodaj za\xc4\x8del izstopati Rim, ki je drugim mestom vsiljeval nadvlado in je bil zato z njimi v stalnih sporih. Kljub sporom so imele vse latinske ob\xc4\x8dine skupno Jupitrovo sveti\xc5\xa1\xc4\x8de Juppiter Latinus  ali Latiaris, ki je stalo na gri\xc4\x8du Albano (Mons Albanus). Sveti\xc5\xa1\xc4\x8de je upravljala Alba Longa. Ko so Rimljani okrog leta 665 pr. n. \xc5\xa1t. Albo Longo poru\xc5\xa1ili, so Jupitrov tempelj preselili na gri\xc4\x8d Aventin. Tempelj je od takrat naprej upravljal Rim in s tem dobil mo\xc4\x8dan instrument vladanja. _NEWLINE_Rim se je vse bolj \xc5\xa1iril in njegov primat je postajal vedno manj sporen. Oblast Rima se je zamajala samo v obdobju, ko so ve\xc4\x8d kot sto let Rimu in delu Lacija vladali Etru\xc5\xa1\xc4\x8dani. Leta 510 pr. n. \xc5\xa1t. je oblast Etru\xc5\xa1\xc4\x8danov padla in Rim se je iz monarhije pretvoril v republiko  in za nekaj \xc4\x8dasa obnovil svoj izgubljeni primat.\n_START_SECTION_\nRimsko obdobje\n_START_PARAGRAPH_\nPo zmagoviti vojni proti latinskim mestom leta 493 pr. n. \xc5\xa1t. je rimski konzul Spurij Kasij z mesti sklenil \xc2\xbbve\xc4\x8dni mir\xc2\xab\xc2\xa0in zvezo, v kateri je imel Rim dominanten polo\xc5\xbeaj. K zvezi so leta 486 pr. n. \xc5\xa1t. pristopili tudi Hernijci. Ko so okrog leta 390 pr. n. \xc5\xa1t.  v Italijo  vdrli Galci in osvojili Rim, je zveza z Rimom razpadla, a so jo \xc5\xbee leta 358 pr. n. \xc5\xa1t. obnovili. _NEWLINE_Okrog leta 340 pr. n. \xc5\xa1t. se je zveza mest skupaj s Kampanjci spet uprla in Rimljani so zvezo razpustili. Del ozemlja mest je bil priklju\xc4\x8den Rimu (podro\xc4\x8dje Volskov in Avrunkov). Nekatere ob\xc4\x8dine so dobile rimske municipalne pravice, Lavinium, Cora, Tibur in Praeneste pa so kot foederati obdr\xc5\xbeali svojo neodvisnost. V novo nastali situaciji je bil pravni polo\xc5\xbeaj Latincev urejen tako, da so imeli, enako kot rimski dr\xc5\xbeavljani, ius commercii, se pravi pravico sklepanja pravnih poslov, vklju\xc4\x8dno s pravico lastni\xc5\xa1tva. Latinci so tako dobili vi\xc5\xa1ji polo\xc5\xbeaj, kot so ga imeli tujci (peregrini) in italski zavezniki (socii). _NEWLINE_Med zavezni\xc5\xa1ko in Marsovo vojno (od leta 91 do 89 pr. n. \xc5\xa1t.) so vsi Latinci  dobili rimske dr\xc5\xbeavljanske pravice in postali enakopravni z Rimljani. Pravice, kakr\xc5\xa1ne so do tedaj imeli Latinci (ius Latii), so zdaj dobivala mesta, pa tudi cele province, izven Italije. Razlike so de iure izginile leta 212, ko je cesar Karakala podelil rimsko dr\xc5\xbeavljanstvo vsem svobodnim prebivalcem Rimskega imperija.'