b'\n_START_ARTICLE_\nNorthrop P-61 Black Widow\n_START_SECTION_\nZasnova in razvoj letala\n_START_PARAGRAPH_\nDobrih \xc5\xa1estnajst mesecev prej preden so ZDA vstopile v vojno so avgusta 1940 seznanili ameri\xc5\xa1kega letalskega \xc4\x8dastnika, tedaj \xc5\xa1e generalmajorja, Delosa Emmonsa z britanskimi raziskavami radarjev, ki so jih opravljali od leta 1936, in ki so igrali pomembno vlogo pri obrambi pred nem\xc5\xa1ko Luftwaffe med bitko za Britanijo. Generalu Emmonsu so poro\xc4\x8dali o novem lete\xc4\x8dem prestrezalnem radarju (AI), samostojni enoti, ki so jo lahko namestili na letalo, in je lahko delovala neodvisno od postaj na povr\xc5\xa1ju. Septembra 1940 je Tizardova misija izmenjala britanske raziskave na mnogih podro\xc4\x8djih s tedaj \xc5\xa1e nevtralnimi ZDA._NEWLINE_Isto\xc4\x8dasno je Britanska nakupovalna komisija, ki je vrednotila ameri\xc5\xa1ko letalo, objavila nujno potrebo po hitrem letalu za dosego velikih vi\xc5\xa1in, ki bi bilo sposobno prestrezati no\xc4\x8dne lovce Luftwaffe pri napadih na London. Letalo bi moralo pono\xc4\x8di neprestano patruljirati nad mestom in bi moralo biti sposobno osemurnega neprestanega letenja. Bilo bi opremljeno z enim od zgodnej\xc5\xa1ih in te\xc5\xbekih radarskih enot AI. Navedeno oboro\xc5\xbeitev bi nosilo v\xc2\xa0\xc2\xbbve\xc4\x8dtopovskih kupolah\xc2\xab. Letalo RAF Boulton Paul Defiant se je izkazalo kot sposoben z radarjem opremljen no\xc4\x8dni lovec, vendar sta ga leta 1942 nasledila Bristol Beaufighter in de Havilland Mosquito. Oba sta bila odli\xc4\x8dni letali, potrebovala pa sta oja\xc4\x8ditve. Britanci so prenesli zahteve za novi lovec vsem letalskim konstrukterjem in proizvajalcem s katerimi so sodelovali. Med njimi je bil Jack Northrop, ki je spoznal da zahteve glede hitrosti, vi\xc5\xa1ine, nosilnosti goriva in ve\xc4\x8dtopovske kupole narekujejo veliko letalo z ve\xc4\x8d motorji._NEWLINE_General Emmons se je vrnil v ZDA s podrobnostmi britanskih zahtev za no\xc4\x8dni lovec in v svojem poro\xc4\x8dilu zapisal da so ameri\xc5\xa1ki letalski konstrukcijski biroji verjetno sposobni izdelati tak\xc5\xa1no letalo. Emmonsova komisija je razdelala osnovne zahteve in podroben opis, ter jih na koncu leta 1940 predala Poveljstvu letalsko-tehni\xc4\x8dne slu\xc5\xbebe (ATSC) v letalskem opori\xc5\xa1\xc4\x8du Wright Field pri Daytonu, Ohio. Po preu\xc4\x8ditvi dveh najve\xc4\x8djih tehni\xc4\x8dnih izzivov - velike te\xc5\xbee radarja AI in dolgega \xc4\x8dasa (po standardih za lovska letala) najmanj osemurnega neprestanega letenja - je komisija, kot tudi Jack Northrop, spoznala da bo letalo potrebovalo znatno mo\xc4\x8d in temu primerno velikost dveh pogonov, ter tudi predlagala tak\xc5\xa1ne parametre._NEWLINE_Vladimir H. Pavlecka, vodja Northropovih raziskovalnih oddelkov, se je slu\xc4\x8dajno tedaj nahajal v Wright Fieldu. 21. oktobra 1940 je letalski polkovnik Laurence Craigie iz ATSC poklical Pavleckega in mu predstavil zahteve Zra\xc4\x8dnega korpusa Kopenske vojske ZDA (USAAC). Prosil ga je tudi naj o tem ne dela zapiskov. Craigie Pavleckemu ni natan\xc4\x8dno povedal za tedaj zelo tajno radarsko enoto, temve\xc4\x8d jo je opisal kot\xc2\xa0\xc2\xbbnapravo, ki bo lahko zasledila sovra\xc5\xbenikovo letalo v temi\xc2\xab, in bo imela sposobnost\xc2\xa0\xc2\xbbvideti in razlikovati druga letala.\xc2\xab\xc2\xa0Naloga letala bo\xc2\xa0\xc2\xbbprestrezanje in uni\xc4\x8denje sovra\xc5\xbenega letala med no\xc4\x8dnim letenjem ali v \xc4\x8dasu slabe vidljivosti.\xc2\xab_NEWLINE_Pavlecka se je naslednji dan sestal z Jackom Northropom in mu predal zahteve USAAC. Northrop je primerjal svoje zapiske s Pavleckovimi. Uvidel je podrobnosti med zahtevami USAAC in RAF ter se posvetil delu, s katerim se je ukvarjal v zvezi z britanskimi letalskimi zahtevami. Z delom je \xc5\xbee prehiteval za mesec dni, tako da je teden dni kasneje pograbil predlog USAAC._NEWLINE_5. novembra sta se Northrop in Pavlecka v Wright Fieldu sre\xc4\x8dala s \xc4\x8dastniki Poveljstva zra\xc4\x8dnega gradiva (AAMC). Predstavila sta jim Northropovo delovno konstrukcijo. Edini konkurent je bil Douglasov predlog no\xc4\x8dnega lovca XA-26A. Izbrali so Northropovo konstrukcijo in \xc4\x8crna vdova je za\xc4\x8dela nastajati.\n_START_SECTION_\nZgodnje razvojne stopnje\n_START_PARAGRAPH_\nPo odobritvi za izdelavo s strani USAAC je Northrop za\xc4\x8del obse\xc5\xbeno konstrukcijsko delo na letalu da bi prvi izdelal namenski no\xc4\x8dni lovec. Izdelek je bil eno najve\xc4\x8djih in najbolj smrtonostnih ameri\xc5\xa1kih lovskih letal med vojno._NEWLINE_Prvi predlog Jacka Northropa je bil podalj\xc5\xa1an trup med dvema ohi\xc5\xa1jema motorjev in zadkoma. Motorja sta bila 18-valjna radialna Pratt & Whitney R-2800-10 Double Wasp z mo\xc4\x8djo 2000 KM (1,5 MW) vsak. V trupu je bilo prostora za tri \xc4\x8dlane posadke, radar in \xc5\xa1tiri topovske kupole. Topovi, 50 cal (12,7 mm) Browning M2, so bili opremljeni s 36 pal\xc4\x8dnimi\xc2\xa0\xc2\xbbletalskimi\xc2\xab\xc2\xa0nosilci z naluknjanimi cevmi. Kupole so bile name\xc5\xa1\xc4\x8dene v nosu in v zadnjem delu trupa. Letalo je imelo tri pristajalna kolesa v kljunu in v krilih je imelo popolnoma sklopljiva zakrilca, Zapova zakrilca, imenovana po Northropovem in\xc5\xbeenirju Edwardu Zapu._NEWLINE_Letalo je bilo gromozansko, kot je domneval Northrop. \xc4\x8ceprav so obstajali te\xc5\xbeji in ve\xc4\x8dji ve\xc4\x8dmotorni bombniki, je bilo z dol\xc5\xbeino 45 \xc4\x8devljev in 6 palcev, z razponom kril 66 \xc4\x8devljev, ter polno te\xc5\xbeo 22.600 funtov, kot lovec nekaj izjemnega. Mnogi so ga s te\xc5\xbeavo sprejeli za morebitno bojno letalo.\n_START_SECTION_\nSpremembe na\xc4\x8drta\n_START_PARAGRAPH_\nPred dokon\xc4\x8dno konstrukcijo letala so raziskali \xc5\xa1e nekaj drugih oblikovnih mo\xc5\xbenosti. Ena je bila sprememba dveh zadkov v en navpi\xc4\x8dni stabilizator/bo\xc4\x8dno krmilo, vendar so jo opustili. Nos so dvignili in premaknili repne kupole na vrh in v spodnji del trupa. Uvedli so tudi drugega strelca._NEWLINE_Pozno novembra 1940 se je Northrop vrnil k razli\xc4\x8dici s tremi \xc4\x8dlani posadke in dvema zadkoma. Da so zagotovili zahtevam USAAC po ve\xc4\x8dji strelni mo\xc4\x8di, so opustili trebu\xc5\xa1no kupolo in v krili namestili \xc5\xa1tiri 20\xc2\xa0mm topove Hispano M2. P-61 je bil tako eden redkih ameri\xc5\xa1kih skonstruiranih letal, ki so imeli tovarni\xc5\xa1ko vgrajene 20\xc2\xa0mm topove. Druga letala s tak\xc5\xa1nimi topovi sta bila P-38 Lightning in F4U-1C, omejena proizvodna podrazli\xc4\x8dica Corsairja, ter strmoglavi bombnik A-36 Apache, zgodnja razli\xc4\x8dica P-51 Mustang. Sicer so bila z 20\xc2\xa0mm topovi opremljena tudi nekatera letala F6F Hellcat in ponovno v lasti posojena britanska letala P-39 Airacobra (preimenovana v P-400), vendar to ni bilo standardna praksa._NEWLINE_Northrop je predal na\xc4\x8drt NS-8A AAMC v Wright Fieldu 5. decembra 1940. Z nekaj spremembami je NS-8A izpolnil vse zahteve USAAC. Northrop je prejel pooblastilo za naro\xc4\x8dilo 17. decembra. Pogodbo za dva prototipa in dva modela v merilu za preskuse v aerodinami\xc4\x8dnem tunelu je dobil 10. januarja 1941. Stro\xc5\xa1ki niso smeli prekora\xc4\x8diti 1.367.000 $. NS-8A je po ozna\xc4\x8devanju Obrambnega ministrstva ZDA postal XP-61.\n_START_SECTION_\nFizi\xc4\x8dne zna\xc4\x8dilnosti\n_START_PARAGRAPH_\nP-61 je imel tri \xc4\x8dlane posadke: pilota, strelca in operatorja radarja. Bil je opremljen s \xc5\xa1tirimi sprednjimi 20\xc2\xa0mm topovi Hispano M2, name\xc5\xa1\xc4\x8denimi v spodnjem delu trupa, in s \xc5\xa1tirimi 0,50 cal (12,7\xc2\xa0mm) mitraljezi Browning M2, vodoravno poravnanimi s srednjimi mitraljezi ter premaknjenimi nekoliko naprej v hrbtni kupoli. Kupolo je nadziral ra\xc4\x8dunalnik za giroskopski nadzor streljanja General Electric GE2CFR12A3. Usmerjala sta jo lahko tako strelec kot tudi operater radarja, ki sta imela namerilno napravo in giroskopski kolimator povezana z vrtljivima sede\xc5\xbeema._NEWLINE_Dva vodohlajena radialna motorja Pratt & Whittney R-2800-25S Double Wasp sta bila name\xc5\xa1\xc4\x8dena pribli\xc5\xbeno na \xc5\xa1estini razpona kril. Name\xc5\xa1\xc4\x8dena sta bila dva, dvostopenjska in dvohitrostna mehanska sesalna kompresorja. Niso namestili turbokompresorjev, \xc4\x8deprav sta bili zahtevani najve\xc4\x8dja hitrost 50 milj na uro in operativna vi\xc5\xa1ina 10.000 \xc4\x8devljev ve\xc4\x8dji. Menili so, da niso bili potrebni, ker bi zavzeli tudi veliko prostora in pove\xc4\x8dali skupno maso._NEWLINE_Pregraji glavnih pristajalnih koles sta bili v spodnjem delu ohi\xc5\xa1ja, neposredno za motorjema. Nogi koles sta bili v veliki meri premaknjeni proti zunanjemu delu ohi\xc5\xa1ja in sta se potegnili proti repu, dotok olja pa je bil usmerjen naprej. Vsako kolo je bilo znotraj svoje noge in dovoda olja. Vrata glavnih koles so bila dvodelna, deljena enakomerno in vzdol\xc5\xbeno ter obe\xc5\xa1ena na notranjih in zunanjih te\xc4\x8dajih._NEWLINE_Oba pokrova motorjev in ohi\xc5\xa1je sta bila speljana v repna zadka. Obliko sta zaklju\xc4\x8dila velika navpi\xc4\x8dna stabilizatorja z bo\xc4\x8dnima krmiloma. Njuna oblika je spominjala na zaokro\xc5\xbeen pravokotni trikotnik. Glavna robova obeh navpi\xc4\x8dnih stabilizatorjev sta bila zglajena od povr\xc5\xa1ine zadka navzgor in usmerjena nazaj do 37 stopinj. Vodoravni stabilizator se je raztezal med notranjima povr\xc5\xa1inama navpi\xc4\x8dnih stabilizatorjev in je skupaj z vi\xc5\xa1inskim krmilom meril pribli\xc5\xbeno tri \xc4\x8detrtine dol\xc5\xbeine korena kril. Dol\xc5\xbeina vi\xc5\xa1inskega krmila je bila pribli\xc5\xbeno tretjina \xc5\xa1irine vodoravnega stabilizatorja. V navpi\xc4\x8dnem pogledu je bil zunanji rob vi\xc5\xa1inskega krmila nagnjen za 15 stopinj proti vzdol\xc5\xbeni osi letala, tako da je tvoril \xc5\xa1irok nizek trapezoid. Vodoravni stabilizator in vi\xc5\xa1insko krmilo sta bila sestavljena iz tankih pre\xc4\x8dnih reber iz kovinske folije.\n_START_SECTION_\nZanimivosti\n_START_PARAGRAPH_\nV \xc4\x8dast P-61 so poimenovali prototipno letalo Northrop-McDonnell Douglas YF-23 Black Widow II.'