b'\n_START_ARTICLE_\nKarl Becker\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\n16. julija 1898 je vstopil v Bavarsko kopensko vojsko; kot Fahnenjunker je bil dodeljen 2. bavarskemu poljskemu artilerijskemu polku, v sestavi kateri je ostal do 1. septembra 1905._NEWLINE_1. marca 1899 je bil poslan na \xc5\xa1olanje na Vojno \xc5\xa1olo M\xc3\xbcnchen; \xc5\xa1olanje je zaklju\xc4\x8dil 20. januarja 1900. 1. oktobra 1901 je bil poslan \xc5\xa1e na Bavarsko artilerijsko in in\xc5\xbeenirsko \xc5\xa1olo; \xc5\xa1olanje je kon\xc4\x8dal 3. aprila 1903._NEWLINE_1. septembra 1905 je postal adjutant II. bataljona 2. bavarskega poljskega artilerijskega polka; to dol\xc5\xbenost je opravljal do 30. septembra 1906. Naslednji dan je bil poslan na \xc5\xa1olanje na Voja\xc5\xa1ko tehni\xc5\xa1ko akademijo (na oddelek za balistiko, kjer je \xc5\xa1tudiral pod Carlom Cranzom); \xc5\xa1olanje je kon\xc4\x8dal 15. julija 1909. 1. oktobra istega leta je postal tehni\xc5\xa1ki asistent na akademiji, kjer je ostal do leta 1911. 14. marca 1911 je bil imenovan za asistenta v Pruski artilerijski testni komisiji; tu je ostal do 1. oktobra 1912. Tega dne je bil uradno preme\xc5\xa1\xc4\x8den v 3. bavarski poljski artilerijski polk, a je bil \xc5\xa1e zmeraj \xc4\x8dlan testne komisije. 13. novembra 1913 je bil preme\xc5\xa1\xc4\x8den v Prusko kopensko vojsko in dodeljen 2. pruskemu poljskemu artilerijskemu polku; \xc5\xa1e vedno je ostal \xc4\x8dlan testne komisije. Istega leta je bil soavtor Crazove predelanega u\xc4\x8dbenika Lehrbuch der Ballistik._NEWLINE_Z izbruhom prve svetovne vojne je postal baterijski poveljnik v 2. pomorskem topni\xc5\xa1kem bataljonu; na tem polo\xc5\xbeaju je bil med 4. avgustom 1914 in 25. majem 1915. Tega dne je postal poveljnik 6. pomorskega topni\xc5\xa1kega bataljona. 20. julija 1916 je postal svetovalec znotraj artilerijske testne komisije (Inspektion f\xc3\xbcr Waffen und Ger\xc3\xa4t), ki se je pozneje preoblikoval v Heereswaffenamt (HWA, Pisarna za voja\xc5\xa1ko oro\xc5\xbeje). 1. oktobra 1919 je postal svetovalec znotraj In\xc5\xa1pekcije za oro\xc5\xbeje in opremo. Med letoma 1919 in 1923 je \xc5\xa1tudiral kemijo in metalurgijo; leta 1922 je prejel doktorat iz in\xc5\xbeenirstva._NEWLINE_Zgodaj se je \xc5\xbee zavedal odlo\xc4\x8dilnega pomena sodelovanja oboro\xc5\xbeenih sil in akademske srenje pri razvoju oro\xc5\xbeja; tako je \xc5\xbee leta 1924 predlagal ustanovitev centralnega laboratorija za kemijo in fiziko. \xc5\xa0ele potem, ko je 1. aprila 1926 postal na\xc4\x8delnik oddelka za balistiko in strelivo pri In\xc5\xa1pekciji za oro\xc5\xbeje in opremo (Inspektion f\xc3\xbcr Waffen und Ger\xc3\xa4t), mu je uspelo to tudi uresni\xc4\x8diti. Tako je bila leta 1926 ustanovljena Centralna postaja za voja\xc5\xa1ko fiziko in voja\xc5\xa1ko kemijo (Zentralstelle f\xc3\xbcr Heeresphysik und Heereschemie); slednja je leta 1929 postala oddelek Reichswehra. V sklopu postaje je delovala tudi Voja\xc5\xa1ka testna postaja (Heeresversuchsanstalt), ki je imela klju\xc4\x8dno vlogo pri nem\xc5\xa1kem jedrskem programu. To dol\xc5\xbenost je opravljal do 1. marca 1938._NEWLINE_Leta 1932 je postal \xc4\x8dastni profesor voja\xc5\xa1kih znanosti na Friedrich-Wilhelms-Universit\xc3\xa4t. 3. avgusta 1933 je postal redni profesor tehni\xc5\xa1ke fizike na Tehni\xc5\xa1ki visoki \xc5\xa1oli v Berlinu (pozneje preoblikovana v berlinsko Tehni\xc5\xa1ko univerzo). 21. oktobra 1933 je postal \xc5\xa1e dekan Voja\xc5\xa1ko-tehni\xc5\xa1ke fakultete (Wehrtechnische Fakult\xc3\xa4t) znotraj visoke \xc5\xa1ole. Leta 1935 je postal redni profesor za obrambno tehnologijo, fiziko in balistiko ter 27. novembra istega leta je kot prvi general postal \xc5\xa1e \xc4\x8dlan oddelka za fiziko in matematiko Pruske akademije znanosti (Preu\xc3\x9fische Akademie der Wissenschaften). 16. marca 1937 je postal predsednik Dr\xc5\xbeavnega raziskovalnega posvetovalnega telesa. Leta 1937 je odlo\xc4\x8dilo pove\xc4\x8dal Voja\xc5\xa1ko-tehni\xc5\xa1ko fakulteto   ._NEWLINE_Od novembra 1933 je bil vodja raziskovalnega oddelka in pisarne za testiranje oro\xc5\xbeja in od 4. februarja 1938 na\xc4\x8delnik celotnega HWA. Leta 1937 je postal prvi predsednik Rajhovskega raziskovalnega sveta (Reichsforschungsrat)  ._NEWLINE_8. aprila 1940, en dan pred invazijo na Dansko in Norve\xc5\xa1ko (operacija Weser\xc3\xbcbung) je Becker v prisotnosti Gestapa storil samomor. Ve\xc4\x8d mesecev je bil depresiven zaradi te\xc5\xbekih kritik Hitlerja in drugih glede nezadovoljive proizvodnje streliva. Njegov samomor so prikrili in ga pokopali z dr\xc5\xbeavnim pogrebom 12. aprila 1940 na Invalidenfriedhofu v Berlinu  .'