b'\n_START_ARTICLE_\nPretorijanski prefekt\n_START_PARAGRAPH_\nPretorijanski prefekt (latinsko praefectus praetorio, gr\xc5\xa1ko \xe1\xbc\x94\xcf\x80\xce\xb1\xcf\x81\xcf\x87\xce\xbf\xcf\x82/\xe1\xbd\x95\xcf\x80\xce\xb1\xcf\x81\xcf\x87\xce\xbf\xcf\x82 \xcf\x84\xe1\xbf\xb6\xce\xbd \xcf\x80\xcf\x81\xce\xb1\xce\xb9\xcf\x84\xcf\x89\xcf\x81\xce\xaf\xcf\x89\xce\xbd [eparhos/iparhos ton praitor\xc3\xadon]) je bil naziv visokega funkcionarja Rimskega cesarstva._NEWLINE_Prvotno je bil poveljnik pretorijske stra\xc5\xbee, potem pa je postopoma pridobil ob\xc5\xa1irne pravne in upravne funkcije in postal glavni cesarjev pomo\xc4\x8dnik. Pod Konstantinom I. je izgubil ve\xc4\x8dino svojih pooblastil in se pretvoril v upravnega uradnika. Ko so njegovi nasledniki imperij razdelili na manj\xc5\xa1e ozemeljske enote, so imele najvi\xc5\xa1ji polo\xc5\xbeaj pretorijanske prefekture in pretorijanski prefekti so ponovno postali glavni dr\xc5\xbeavni ministri, po katerih se imenujejo \xc5\xa1tevilni zakoni. Tak\xc5\xa1no vlogo so obdr\xc5\xbeali do vladavine cesarja Heraklija, ki je z ob\xc5\xa1irnimi reformami zmanj\xc5\xa1al njihovo mo\xc4\x8d in jih pretvoril v na\xc4\x8delnike uprav provinc. Zadnji sledovi prefektur so izginili v Bizantinskem cesarstvu v 840. letih._NEWLINE_Naslov praefectus praetorio je na napisih pogosto skraj\xc5\xa1an na PR PR ali PPO.\n_START_SECTION_\nPoveljnik pretorijske stra\xc5\xbee\n_START_PARAGRAPH_\nV obdobju cesarstva so pretorijancem ali cesarski gardi poveljevali eden, dva ali celo trije prefekti (praefecti praetorio), ki jih je izbral cesar med vitezi (equites). Od cesarja Aleksandra Severja dalje je bil polo\xc5\xbeaj odprt tudi za senatorje, vitezi, imenovani za prefekte, pa so hkrati postali \xc4\x8dlani senata. Do Konstantina I., ki je polo\xc5\xbeaju odvzel njegovo voja\xc5\xa1ko funkcijo, so bili pretorijanski prefekti praviloma izku\xc5\xa1eni vojaki, pogosto taki, ki so svojo voja\xc5\xa1ko kariero za\xc4\x8deli kot legionarji. Njihovo poveljevanje se je s cesarske garde s\xc4\x8dasoma raz\xc5\xa1irilo na vse voja\xc5\xa1ke enote v Italiji, razen na tiste, katerim so poveljevali mestni prefekti (cohortes urbanae)._NEWLINE_Poseben polo\xc5\xbeaj in privilegiji so pretorijancev dali veliko mo\xc4\x8d in njihovi prefekti so kmalu postali eni od najvplivnej\xc5\xa1ih mo\xc5\xbe v dr\xc5\xbeavi. Cesarji so se jim prilizovati in jih posku\xc5\xa1ali obvladovati, vendar so kljub temu izvedli ve\xc4\x8d dr\xc5\xbeavnih udarov in prispevali k hitremu menjavanju cesarjev. Pretorijanci so tako v nasprotju s svojim poslanstvom destabilizirali rimsko dr\xc5\xbeavo._NEWLINE_V poznem cesarstvu je pretorijanski prefekt postal visok dr\xc5\xbeavni funkcionar, ki je bil hkrati na\xc4\x8delnik dr\xc5\xbeavne uprave in poveljnik pretorijanske stra\xc5\xbee. Dioklecijan je s svojimi reformami dr\xc5\xbeavne uprave in vojske njihovo mo\xc4\x8d zelo oklestil.\n_START_SECTION_\nPretvorba v dr\xc5\xbeavnega uradnika\n_START_PARAGRAPH_\nPretorijanski prefekt je poleg svojih voja\xc5\xa1kih funkcij postal pristojen tudi za kriminalne zadeve, ki jih ni izvr\xc5\xa1eval kot delegat ampak kot predstavnik cesarja. Z dekretom cesarja Konstantina I. iz leta 331 priziv na prefektove razsodbe ni bil mogo\xc4\x8d. Podobno pristojnost v civilnih zadevah je dobil \xc5\xa1ele v \xc4\x8dasu Septimija Severja. Za polo\xc5\xbeaj pretorijanskega prefekta je bilo torej potrebno poznavanje prava, zato so ga pod Markom Avrelijem in Komodom, \xc5\xa1e bolj pa pod Severji, zasedali najbolj\xc5\xa1i pravniki svojega \xc4\x8dasa, med njimi Papinijan, Ulpijan, Pavlus in Ivan Kapado\xc4\x8dan. Voja\xc5\xa1ke kvalifikacije prefekta so se vedno bolj umikale v ozadje._NEWLINE_Z Dioklecijanovo uvedbo tetrarhije okoli leta 296 se je \xc5\xa1tevilo pretorijanskih prefektov pove\xc4\x8dalo. Postali so voja\xc5\xa1ki in civilni na\xc4\x8delniki \xc5\xa1tabov obeh avgustov, ne pa tudi obeh cezarjev. Vsak prefekt je upravljal eno od \xc5\xa1tirih \xc4\x8detrtin cesarstva, ki so pod Konstantinovimi sinovi okoli leta 330 postale pretorijanske prefekture._NEWLINE_Po letu 395 sta obstajala dva cesarska dvora, prvi v Rimu (kasneje v Raveni) in drugi v Konstantinoplu, \xc5\xa1tiri pretorijanske prefekture pa so ostale najve\xc4\x8dje ozemeljske enote cesarstva. Vsebovale so ve\xc4\x8d diocez, v katerih je bilo ve\xc4\x8d provinc. Dioceze so upravljali vikarji._NEWLINE_Pod Konstantinom I. je voja\xc5\xa1ke zadeve v pretorijanskih prefekturah prevzel magister militum, pretorijanski prefekt pa je postal najvi\xc5\xa1ji civilni funkcionar v cesarstvu.\n_START_SECTION_\nGermansko obdobje\n_START_PARAGRAPH_\nPolo\xc5\xbeaj pretorijanskega prefekta v Zahodnem rimskem cesarstvu je bil eden od mnogih, ki so po germanski invaziji v Italijo odmrli. To se je zgodilo tudi na dvoru ostrogotskega kralja Teodorika Velikega, ki je bil uradno podanik Bizantinskega cesarstva, vendar je obdr\xc5\xbeal neokrnjeno dr\xc5\xbeavno upravo iz rimskega obdobja.'