b'\n_START_ARTICLE_\nGlobalizacija\n_START_PARAGRAPH_\nGlobalizacija je sklop sprememb v dru\xc5\xbebi, politiki in ekonomskem sistemu, ki so posledica raz\xc5\xa1irjenega trgovanja in kulturnih izmenjav na globalni ravni. V specifi\xc4\x8dno ekonomskem kontekstu se nana\xc5\xa1a na posledice trgovanja, \xc5\xa1e zlasti liberalizacije in proste trgovine._NEWLINE_Med letoma 1910 in 1950 se je odvila serija politi\xc4\x8dnih in ekonomskih sprememb, ki so dramati\xc4\x8dno zmanj\xc5\xa1ale koli\xc4\x8dino in pomen mednarodnih trgovskih tokov. V povojnem obdobju so predvsem mednarodne finan\xc4\x8dne institucije in programi obnove mo\xc4\x8dno raz\xc5\xa1irili mednarodno trgovanje. Posebno v 70. letih so efekti tega dogajanja postali mo\xc4\x8dno vidni, tako v pozitivnem kot v negativnem pomenu.\n_START_SECTION_\nDefinicija\n_START_PARAGRAPH_\nSvetovni sistem je kateri koli dru\xc5\xbebeni model medsebojno odvisnih tvorb (de\xc5\xbeel), ki tvorijo zaklju\xc4\x8dene celote in delujejo pod jasnimi pravili, ali model s poenoteno delovno silo in razli\xc4\x8dnimi kulturami. Pri tem velja izpostaviti tri primere: mini sistemi, svetovni imperiji in svetovne ekonomije. Glede na to, da je ve\xc4\x8dji kot kakr\xc5\xa1na koli pravno definirana politi\xc4\x8dna celota in da je bistvena vez med posameznimi celotami ekonomska, je trenutni model globalne ureditve \xc2\xbbsvetovna ekonomija\xc2\xab, in sicer kapitalisti\xc4\x8dna ekonomija - akumulacija zasebnega kapitala skozi odpiranje novih trgov in potro\xc5\xa1nih sistemov, ki prilo\xc5\xbenostno ustvarjajo dobi\xc4\x8dek iz \xc4\x8desar koli, je njena gonilna sila.\n_START_SECTION_\nPoglavitna lastnost\n_START_PARAGRAPH_\nKapitalisti\xc4\x8dna svetovna ekonomija nima politi\xc4\x8dnega centra, zaradi \xc4\x8desar se po potrebi zlahka vklju\xc4\x8duje v raznolike politi\xc4\x8dne sisteme. Kapitalistom to dejstvo daje mo\xc5\xbenost konstantne \xc5\xa1iritve v svetovni prostor vse do geografskih meja.\n_START_SECTION_\nIzvor\n_START_PARAGRAPH_\nModeren svetovni sistem ima svoje korenine v svetovni ekonomiji, ki jo je vodila Evropa na prelomu 15. stoletja, svoje dokon\xc4\x8dne temelje pa je dobil v sredini sedemnajstega stoletja. Kriza in propad fevdalizma sta predstavljala mo\xc4\x8dno motivacijo za iskanje novih modelov ekonomije in dobrin, iz \xc4\x8desar izhajajo nove tehnolo\xc5\xa1ke mo\xc5\xbenosti za raziskovanje novega geografskega sveta. Posamezni deli zahodne Evrope so izkoristili sprva majhne razlike (prednosti) in z navezavo trgovskih stikov raz\xc5\xa1irili model kapitalizma v svet.\n_START_SECTION_\nStruktura\n_START_PARAGRAPH_\nSistem sestavlja en, poenoten delavski razred, ki nosi prav tako poenoten svetovni trg, a sestoji iz ve\xc4\x8d dr\xc5\xbeav in kultur. Delovna sila je sicer deljena med posameznimi geografsko razlo\xc4\x8dno definiranimi regijami, ki nosijo hierarhi\xc4\x8dno razdeljene delovne funkcije. Po tem so vodilne, \xc2\xbbjedrne\xc2\xab\xc2\xa0de\xc5\xbeele usmerjene v visoko kvalificirano intenzivno sekundarno proizvodnjo, to pa podpira mo\xc4\x8dan voja\xc5\xa1ki aparat. Za de\xc5\xbeele v jedru so zna\xc4\x8dilni produkcijski prese\xc5\xbeki. Nasprotno so periferne de\xc5\xbeele usmerjene v pridobivanje surovin in nizko kvalificirano primarno proizvodnjo, dr\xc5\xbeavni aparati pa so \xc5\xa1ibki in neposredno odvisni od de\xc5\xbeel jedra. Semiperiferne de\xc5\xbeele s svojimi nekoliko stabilnej\xc5\xa1imi dr\xc5\xbeavnimi aparati in gospodarstvi se navadno nahajajo ob jedru._NEWLINE_V prvih stoletjih razvoja svetovnega sistema so jedro sestavljale de\xc5\xbeele severo-zahodne Evrope, sredozemska evropska podro\xc4\x8dja so predstavljala semiperiferijo, na periferiji pa so bili vzhodna Evropa, zahodna hemisfera in posamezni deli Azije. Do konca dvajsetega stoletja se je polo\xc5\xbeaj spremenil tako, da so jedro tvorile visoko industrializirane de\xc5\xbeele zahodne Evrope in Amerike skupaj z Japonsko, na semiperiferiji je bilo najti nekatere samostojne de\xc5\xbeele izven Zahoda, periferni sistem pa je zajel ves preostali svet: Azijo, Afriko in latinsko Ameriko - pred kratkim osvobojene kolonije, ki to niso. Polo\xc5\xbeaj je tak \xc5\xa1e danes.\n_START_SECTION_\nSedanjost\n_START_PARAGRAPH_\nVstopili smo v krizo tega sistema, v zgodovinsko tranzicijo. Temeljni dejavnik je recesija svetovne ekonomije, ki se bolj in bolj odseva v socialnih in drugih krizah. Strukturne omejitve procesa navidezne neskon\xc4\x8dne akumulacije dobrin, ki vodi svet, razvijajo zlom delovanja modela. Razvijajo kaoti\xc4\x8dno stanje: \xc2\xbbNovi red bo vzplaval nad kaos v naslednjih petdesetih letih.\xc2\xab\xc2\xa0(Wallerstein, 1998, 89-90) _NEWLINE__NEWLINE_Hegemonija Zdru\xc5\xbeenih dr\xc5\xbeav je v zatonu od sedemdesetih let minulega stoletja, s \xc4\x8dimer se pove\xc4\x8duje mo\xc5\xbenost boja za oblast v jedru. _NEWLINE__NEWLINE_Stare protisistemske sile so po Wallersteinu iz\xc4\x8drpane, a prav to se dogaja tudi z gospodarskim liberalizmom. Ker ne gre verjeti kroni\xc4\x8dnim deklariranim prednostim sistema za dru\xc5\xbebo, ta nima nikakr\xc5\xa1ne trajne legitimnosti.\n_START_SECTION_\nPovzetek\n_START_PARAGRAPH_\nGlobalizacija je zdru\xc5\xbeenje kultur sveta in porast zavesti o svetu kot celoti. V teoriji in praksi svet dolo\xc4\x8da kot homogeno celoto. Tako vpra\xc5\xa1anja, kaj pomeni \xc5\xbeiveti in kako mora biti \xc5\xbeivljenje urejeno, postanejo stvar globalnega razmi\xc5\xa1ljanja. Vsled tega dobijo sila razli\xc4\x8dne odgovore od raznolikih posameznikov in dru\xc5\xbebenih skupin, ki imajo popolnoma pisana razmerja do sistema dru\xc5\xbebe in mno\xc5\xbeice vrednot (slednje so vsota vrednot vseh zajetih kultur). Po Rolandu Robertsonu soo\xc4\x8denje njihovih razli\xc4\x8dnih pogledov pomeni, da globalizacija povzro\xc4\x8da \xc2\xbbprimerjalno interakcijo razli\xc4\x8dnih oblik \xc5\xbeivljenja.\xc2\xab_NEWLINE_Globalna soodvisnost in zavest o svetu kot celoti se v sodobnosti predstavljata kot stvar kapitalisti\xc4\x8dne sedanjosti. Pa vendar se je prodor evropskega modela za\xc4\x8del \xc5\xbee pred 17. stoletju. Trenutna sistemska oblika sveta pa najve\xc4\x8d dolguje \xc2\xbbvelikim\xc2\xab\xc2\xa0desetletjem ob koncu 19. stoletja z razvojem mednarodnih komunikacij, transportnih povezav in konflikti. Vse to je mo\xc4\x8dno meje spontanega sklepanja odnosov - te so se raz\xc5\xa1irile dale\xc4\x8d \xc4\x8dez nacionalne meje. V tem \xc4\x8dasu so svojo obliko prevzele narodne dr\xc5\xbeave, individuum standardiziranega posameznika, svetovni sistem, dru\xc5\xbebe in ne nazadnje eno \xc4\x8dlove\xc5\xa1tvo. Ti elementi so bili relativizirani: narodne skupnosti in posamezniki ve\xc4\x8dinoma svoj obstoj interpretirajo kot nepopoln del \xc5\xa1ir\xc5\xa1e celote. V zadnjih desetletjih se po\xc4\x8dasi izgubljajo tudi tisti okvirji, ki so nacionalnim dr\xc5\xbeavam zagotavljali koristenje prednosti suverenosti in kulturne samostojnosti pod varovalom klasi\xc4\x8dne doktrine nacionalizma. A globalna zavest ne sovpada z globalnim konsenzom - globalna vas ni tudi globalna dru\xc5\xbeina (global village, global family)._NEWLINE_Najkasneje ob koncu dvajsetega stoletja je globalizacija svetovni red spremenila v zapleten problem. Tako se mora dandanes vsak \xc2\xbbodgovoren Zemljan\xc2\xab\xc2\xa0prilagajati na\xc4\x8dinu \xc5\xbeivljenja v poenotenem svetu, kar je izzvalo tekmovalnost \xc5\xbeivljenjskih pogledov. Za primer velja omeniti: nekateri si svet slikajo kot sintezo razli\xc4\x8dnih kultur, izpostavljajo\xc4\x8dih vrline posameznosti, spet drugi pa te\xc5\xbeijo k razvoju ene vseobsegajo\xc4\x8de organizacije, ki naj bi prestavljala interes celotnega \xc4\x8dlove\xc5\xa1tva. Raznoliki pogledi, ki se sre\xc4\x8dajo v tak\xc5\xa1nih razmerah, vodijo do kulturnega konflikta, v katerem imajo na primer versko obarvane smernice posebno vlogo, saj je za te zna\xc4\x8dilno, da slu\xc5\xbeijo kot orodje za legitimizacijo nekega pogleda na svet v mno\xc5\xbeicah, celih narodih. Iz dejstva, da je svet globaliziran, sledi, da ponovno o\xc5\xbeivljajo\xc4\x8di tak\xc5\xa1ni in druga\xc4\x8dni fundamentalni pogledi in ideologije inovativnih tradicionalistov lahko prevzamejo globalni vpliv. Globalizirani svet je tako integriran v celoto, a ne harmoni\xc4\x8den, en prostor, a raznolik, konstrukt ene zavesti, ki si jo deli mno\xc5\xbeica fragmentov.\n_START_SECTION_\nDefinicija\n_START_PARAGRAPH_\nTeorija svetovne kulture je oznaka za posebno interpretacijo globalizacije, ki se osredoto\xc4\x8da na proces, v katerem udele\xc5\xbeenci pridobijo zavest o \xc5\xbeivljenju v enotnem svetu - homogeni celoti. Z drugimi besedami, zagovarja stali\xc5\xa1\xc4\x8de o pospe\xc5\xa1itvi razvoja konkretnih globalnih soodvisnih razmerij in zavesti globalne celote. Razvoj svetovne kulture \xc5\xa1tiri temeljne polo\xc5\xbeaje globalnega \xc4\x8dloveka - narodne dr\xc5\xbeave, sistem dru\xc5\xbeb, posameznike in \xc4\x8dlove\xc5\xa1tvo - vodi skozi procese homogene resocializacije, internacionalizacije, individualizacije in posplo\xc5\xa1enja zavesti o \xc4\x8dlove\xc5\xa1tvu. Ob nastanku svetovne kulture se pojavi \xc2\xbbproblem globalnosti\xc2\xab\xc2\xa0- problem zagotavljanja prostora za koeksistenco, saj je svet postal enoten prostor.\n_START_SECTION_\nOsnovna lastnost\n_START_PARAGRAPH_\nKot proces, ki tako povezuje kot spodbuja zavest o povezanosti, globalizacija razpu\xc5\xa1\xc4\x8da vsakr\xc5\xa1no avtonomijo udele\xc5\xbeenih struktur v sodobnem svetovnem redu. V procesu relativizacije so vse udele\xc5\xbeene enote omejene pri samostojnem samo-definiranju in prisiljene zavzeti pozicijo, ki jim jo dolo\xc4\x8da globalna celota.\n_START_SECTION_\nIzvor\n_START_PARAGRAPH_\nGlobalizacija je stvar preteklih petih stoletij. Vkup z modernizacijo so v poznem 15. stoletju za\xc4\x8dele rasti ideje o narodnih skupnostih, vrednosti posameznikovega individuuma in humanizmu, ki so svoje trdne oblike in posledice dobile do konca 19. stoletja. Po letu 1870 se je oblikovala mno\xc5\xbeica zna\xc4\x8dilnosti dru\xc5\xbebe, ki je za prihodnost napovedovala internacionalizacijo: odsko\xc4\x8dna faza je vsebovala globalni koncept nacionalne dru\xc5\xbebe, tematizacijo posameznikovih pravic in identitete, integracijo izven-evropskih kultur v mednarodne odnose in ve\xc4\x8djo formalizacijo idej o humanizmu. Na tej to\xc4\x8dki je globalizacija prav tako vodila v razvoj mnogih drugih mednarodnih standardov in povezav. Faza boja za hegemonijo se je za\xc4\x8dela v za\xc4\x8detku dvajsetega stoletja, slednjega pa so \xc5\xa1ele v drugi polovici stoletja dobile Zdru\xc5\xbeene dr\xc5\xbeave Amerike.\n_START_SECTION_\nStruktura\n_START_PARAGRAPH_\nAnaliti\xc4\x8dno globalizacija obsega mno\xc5\xbeico dinami\xc4\x8dnih razmerij med \xc5\xa1tirimi temeljnimi enotami - dru\xc5\xbebami, mednarodnim sistemom, posamezniki in \xc4\x8dlove\xc5\xa1tvom. Empiri\xc4\x8dno globalizacija povzro\xc4\x8da \xc2\xbbspajanje razli\xc4\x8dnih oblik \xc5\xbeivljenja.\xc2\xab\xc2\xa0(Robertson, 1992, 27) To se manifestira v interakciji med udele\xc5\xbeenci, ki razpolagajo vsak s svojimi pogledi na svetovni red.'