b'\n_START_ARTICLE_\nIvan Vasiljevi\xc4\x8d Smirnov\n_START_SECTION_\nMladost in 1. svetovna vojna\n_START_PARAGRAPH_\nSmirnov se je rodil na posestvu v vasici nedale\xc4\x8d od Vladimirja v kme\xc4\x8dki dru\xc5\xbeini \xc5\xa1tirih otrok. Ko se je za\xc4\x8dela 1. svetovna vojna, je z dvema prijateljema zbe\xc5\xbeal od doma in se prostovoljno prijavil v vojsko, kjer je bil dodeljen Omskemu 96. pehotnemu polku. Polk se je bojeval na ruski severno-zahodni fronti v sestavu 2. armade. Na boji\xc5\xa1\xc4\x8du se je izkazal in pri devetnajstih je prejel kri\xc5\xbe svetega Jurija 4. stopnje._NEWLINE_8. decembra 1914 je bil v strojni\xc4\x8dnem ognju resno ranjen v desno nogo. Zaradi po\xc5\xa1kodovane kosti so mu hoteli nogo amputirati, vendar tega ni dovolil. S sanitetnim vlakom so ga poslali v bolnico v Petrograd. V bolnici je prvi\xc4\x8d videl letala, ki so vzletala z bli\xc5\xbenjega letali\xc5\xa1\xc4\x8da. Tedaj se je odlo\xc4\x8dil, da se ne bo vrnil v pehoto, ampak se bo vklju\xc4\x8dil v letalstvo._NEWLINE_V za\xc4\x8detku leta 1915 je od\xc5\xa1el v letalsko \xc5\xa1olo v Petrograd, nato pa v Moskvo. Najprej je v za\xc4\x8detku jeseni 1916 postal desetnik, nato pa je dobil \xc4\x8din mlaj\xc5\xa1ega unter-oficerja. Po \xc5\xa1olanju, ki je trajalo leto in pol, so ga poslali v 19. korpusno letalsko brigado (KAO), kamor je prispel 7. decembra 1916. Poveljnik brigade je bil \xc5\xa1tabni stotnik Kazakov. Prve bojne lete je opravil z nadzornim pilotom P. A. Pentkom na dvosede\xc5\xbenem Nieuportu 10 (#720). Prvo zmago je dosegel 20. decembra istega leta. 13. maja 1917 so ga povi\xc5\xa1ali v prapor\xc5\xa1\xc4\x8daka. V dveh letih je zbil 12 sovra\xc5\xbenih letal (10 uradno), pri \xc4\x8demer ga niso nikoli sestrelili. Dosegel je \xc4\x8din poro\xc4\x8dnika._NEWLINE_Prejel je letalo Morane-Saulnier I (#MS740) in z njim od aprila do junija 1917 zadel pet letal. Marca 1917 se je 1. bojna letalska skupina (BAG) preselila na ju\xc5\xbeno obmo\xc4\x8dje jugo-zahodne fronte v Galicijo, kjer je Smirnov dosegel \xc5\xa1est zmag in prejel kri\xc5\xbea svetega Jurija (3. in 2. stopnje). 20. maja je opravil 42. bojni polet. Od\xc5\xa1el je na dopust in se v enoto vrnil 20. junija. 31. oktobra 1917 je za sedmo zmago prejel red svetega Jurija 4. stopnje. 10. in 13. novembra je kot pilot ruskega vojnega letalstva dosegel zadnji dve zmagi._NEWLINE_Novembra 1917 ga je mehanik opozoril na na\xc4\x8drtovan poboj \xc4\x8dastnikov. Zato je 14. decembra 1917 zapustil enoto in od\xc5\xa1el v Anglijo, kjer je bil in\xc5\xa1truktor letenja za britanske \xc4\x8dastnike in postal major britanske vojske. Letalsko \xc5\xa1olo so kmalu zaprli in skupaj z drugimi ruskimi piloti je s parnikom odplul na jug Rusije.\n_START_SECTION_\nPovojna leta\n_START_PARAGRAPH_\nPo vojni je nekaj \xc4\x8dasa slu\xc5\xbeboval v beli gardi generala Denikina, Vrangla in Kol\xc4\x8daka. Po porazu belogvardejcev se je vrnil v Anglijo. Do konca dr\xc5\xbeavljanske vojne je bil pomo\xc4\x8dnik ata\xc5\xa1eja v Parizu. Leta 1922 je za\xc4\x8del slu\xc5\xbebovati v nizozemski letalski dru\xc5\xbebi KLM, leta 1925 se je o\xc5\xbeenil z nizozemsko igralko Margot Linnet in leta 1927 postal tudi nizozemski dr\xc5\xbeavljan.'