b'\n_START_ARTICLE_\nCerkev Velikega svetega Martina, K\xc3\xb6ln\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nZgodba Velikega sv. Martina je nelo\xc4\x8dljivo povezana s polo\xc5\xbeajem benediktinskega samostana, ki se je nahajal v cerkvi ve\xc4\x8dino svoje zgodovine. Nekaj dokumentov iz \xc4\x8dasa zgradbe je ohranjenih, in iz njih izhaja tudi poznavanje ustanovitve. Te podatke potrjujejo tudi arheolo\xc5\xa1ke najdbe na licu mesta in prou\xc4\x8devanje sloga zgradbe in njenega okrasja.\n_START_SECTION_\nApokrifna zgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nBesedilo Aedidius Gelenius, katalog lokalnih svetnikov, v izdaji 1645 omenja mo\xc5\xbene vire za cerkev v predkarolin\xc5\xa1kih \xc4\x8dasih. Misijonarja Viro in Plechelmus, ki sta bila kasneje v\xc4\x8dlanjena v Kaiserswerthu samostan, sta rekla, da sta pri\xc5\xa1la v Porenje ustanavljat samostane in cerkve. Rekla sta, da ju sponzorirata Pipin Herstalski in Plektruda, kar ume\xc5\xa1\xc4\x8da njuno delo v leta 752-768. Mo\xc5\xbeno je, da sta ta dva ustanovila cerkev, ki je kasneje postala Veliki sv. Martin._NEWLINE_Teorije cerkvenih predkarolin\xc5\xa1kih za\xc4\x8detkov so podprte s Chronicon Sancti Martini Coloniensis, ki je vse do konca 19. stoletja \xc5\xa1tel za veljaven zgodovinski vir za cerkve in opatije v K\xc3\xb6lnu. Glede na to, je bil Veliki sv. Martin ustanovljen kot kapela leta 690 in se je preoblikoval v samostan pod Virom, Plechelmusom in Otgerjem v 708. Chronicon zagotavlja neprekinjeno zgodovino opatije in dogodke, ki so vodili do delnega uni\xc4\x8denja od Sasov v 778, medtem ko je se Karel Veliki boril v \xc5\xa0paniji. Drugi dogodki v tej zgodovini so pape\xc5\xa1ki obisk Lea III. in \xc5\xa1kodo, ki so jo povzro\xc4\x8dili Normani v 846 in 882. _NEWLINE_Pisanje iz leta 1900, Otta Oppermana, u\xc4\x8denjaka v Nem\xc4\x8diji, se je izkazalo, da je ta kronika la\xc5\xbena zgodovina, ki jo je zame\xc5\xa1al Oliver Legipont, benediktinski menih, ki je prebival v Velikem sv. Martinu leta 1730.  Druge teorije, vklju\xc4\x8dno s tisto, ki nakazuje, da je bila cerkev zgrajena v frankovskih \xc4\x8dasih (med 5. do 9. stoletjem), so prav tako podprte z dokazi in verjetno apokrifne (apokrifen=nepristen, ponarejen).\n_START_SECTION_\nUstanovitev in gradnja samostana v 10. in 11. stoletju\n_START_PARAGRAPH_\nLorsch Codex (pomemben zgodovinski dokument, ustvarjen med pribli\xc5\xbeno 1175 do 1195 v samostanu sv. Nazarija v Lorschu v Nem\xc4\x8diji), ki zagotavlja bolj zanesljive vire informacij, omenja ustanovitev cerkve od Bruna Velikega (953-965) kot mo\xc5\xa1ko korno hi\xc5\xa1o v \xc4\x8dast Martinu iz Toursa. Bruno navaja cerkev tudi v svojih evidencah in omenja darovanje relikvije sv. Eliphiusa, ki je bil drugi imenovan patron cerkve. Te relikvije so pozneje prenesli v Toul. _NEWLINE_Kasnej\xc5\xa1a kronika Johanna Koelhoffa mlaj\xc5\xa1ega iz 1499 omenja, da je nad\xc5\xa1kof Warin K\xc3\xb6lnski (976-985), obnovil cerkev in namestil Minnborinusa K\xc3\xb6lnskega kot odgovornega. Ebergar (985-999) je zapisal, da so z donacijami v 989, cerkev spremenili v samostan benediktinski menihi iz Irske. Med njimi so bili Kilian K\xc3\xb6lnski (umrl 1003), Helias K\xc3\xb6lnski (umrl 1040), Aaron Scotus (umrl 1052) in Molanus (umrl 1061)._NEWLINE_V 11. stoletju so bili ti irski prebivalci postopoma nadome\xc5\xa1\xc4\x8deni z lokalnimi menihi. To je posledica dejstva, da je bil nad\xc5\xa1kof Pilgrim K\xc3\xb6lnski nenaklonjen, da bi svojo prisotnost uporabljali za njihovo odstranitev. Zadnji irski opat Arnold je umrl leta 1103. _NEWLINE_Vita Annonis poro\xc4\x8da, da je dobil nad\xc5\xa1kof Anno II. (1056-1075) vizijo od sv. Eliphiusa zs dva stolpa v cerkvi in da je bila ta vizija navdih za kasnej\xc5\xa1o postavitev stolpov ob vzhodni kor.\n_START_SECTION_\nRomanska rekonstrukcija v 12. in 13. stoletju\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1150 je po\xc5\xbear uni\xc4\x8dil velik del K\xc3\xb6lna. Opatija na mestu Velikega sv. Martina je bila ujeta v po\xc5\xbear in \xc4\x8deprav \xc5\xa1koda ni znana, se sklepa, da je bila celotna cerkev uni\xc4\x8dena. Nad\xc5\xa1kof Filip I. von Heinsberg je posvetil novo stavbo leta 1172. Prva faza gradnje je obsegala triapsidalno strukturo, s tremi okroglimi apsidami, ki so oblikovale kri\xc5\xbe. Ta del cerkve je \xc5\xa1e danes prisoten. Vzhodni konec ladje je bil zaklju\xc4\x8den pred naslednjim po\xc5\xbearom v 1185, pa tudi ju\xc5\xbena stranska ladja. Na severni apsidi sta bili kasneje dodani benediktinski kapeli, zgrajeni v ru\xc5\xa1evinah prej\xc5\xa1nje samostanske zgradbe._NEWLINE_Ve\xc4\x8d informacij v zvezi z gradnjo prihaja iz \xc4\x8dasa opata Simona (1206-1211). Opatov brat je zapustil v svoji zadnji volji denar za nakup novega kamna za opatijo, kar ka\xc5\xbee na nadaljevanje nekaterih gradenj. _NEWLINE_V sredini 13. stoletja so bile zaklju\xc4\x8dene nove stene za tri apside, z ve\xc4\x8djimi okni. Ladjo so tudi podalj\xc5\xa1ali za pet metrov in na zahodu zgradili atrij.\n_START_SECTION_\nRazvoj od 14. do 17. stoletja\n_START_PARAGRAPH_\nPo dokon\xc4\x8danju cerkve v 13. stoletju, so se za\xc4\x8dele neke spremembe pri obliki cerkve. Najbolj pomembne v tem obdobju so bile razne prenove, potrebne za \xc5\xa1tiri stolpe._NEWLINE_Leta 1378 je po\xc5\xbear uni\xc4\x8dil streho s \xc5\xa1tirimi stolpi, ki so bile popravljene s pomo\xc4\x8djo prihranjenih finan\xc4\x8dnih sredstev. Mo\xc4\x8dna nevihta leta 1434 je povzro\xc4\x8dila resnej\xc5\xa1e te\xc5\xbeave. Trije od \xc5\xa1tirih zatrepov stolpov so padli na tla. Eden v bli\xc5\xbeino ribjega trga, druga dva neposredno na obok nad glavnim oltarjem. Obok je bil kasneje popravljen in obe\xc5\xa1en spominski zvon datiran z letom 1436._NEWLINE_Reforme pod opatoma Jakobom von Wachendorpom (1439-1454) in Adamom Meyerjem (1454-1499) so dale bolj\xc5\xa1e finan\xc4\x8dne temelje za benediktinski samostan. Izvedena je bila notranja dekoracija cerkve, vklju\xc4\x8dno s figurami na oltarju, name\xc5\xa1\xc4\x8dene leta 1509, ki so danes \xc5\xa1e vedno prisotne._NEWLINE_Negotova gradnja zahodnega stolpa je povzro\xc4\x8dila njegovo uni\xc4\x8denje in bli\xc5\xbenje kapelice leta 1527. Kapela bo kasneje poru\xc5\xa1ena, prav tako pa ni bil obnovljen stolp. Tudi v tem obdobju, je bila notranjost okra\xc5\xa1ena s srednjeve\xc5\xa1kimi oltarji, ki jih bodo kasneje zamenjali z novej\xc5\xa1imi iz 17. stoletja.\n_START_SECTION_\n18. stoletje - barok in klasicisti\xc4\x8dni vplivi\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1707 so bile razpadajo\xc4\x8de notranje stene cerkve popravljene in prenovljene in ostale zveste prej\xc5\xa1njemu oblikovanju. Heinrich Obladen, nato opat Velikega sv. Martina, je kupil tudi nove, ve\xc4\x8dji orgle. Nova oprema v baro\xc4\x8dnem slogu, vklju\xc4\x8dno z zlatimi trakovi za stebre, kupola in stene, so bili dodani v notranjosti. _NEWLINE_V drugi polovici 18. stoletja so bile izvedene \xc5\xa1tevilne majhne spremembe na notranji opremi in okolju. Opat Franz Spix (1741-1759) je dvignil povr\xc5\xa1ino oltarja in ga polo\xc5\xbeil bolj nazaj v apsido. Njegov cilj je bil polep\xc5\xa1ati videz za ma\xc5\xa1o. Zato je bila stara grobnica poru\xc5\xa1ena in stebri sedaj niso \xc5\xa1trleli na svojimi bazami._NEWLINE_Pribli\xc5\xbeno \xc5\xa1tirideset let kasneje, ob koncu 18. stoletja, je Ferdinand Franz Wallraf cerkev okrasil z novo opremo, ki je ustrezala slogu stoletja. Pod vplivom klasicizma sta nastala oltar in pri\xc5\xbenica. Glavni oltar je ohranil svoje razko\xc5\xa1je, \xc4\x8deprav z enostavnej\xc5\xa1imi gr\xc5\xa1ko-rimskimi vplivi._NEWLINE_Te spremembe so bile sporne za gibanje katoli\xc5\xa1ke obnove v 19. stoletju, in so menili da je treba te dele okrasja odstraniti, tudi zaradi poganskih tem. _NEWLINE_V poznem 18. stoletju, je bil pomanjkljiv severozahodni stolp poru\xc5\xa1en. Zato slike posnete pred sredino 19. stoletja ka\xc5\xbeejo, da je imela cerkev samo dva stolpa na vzhodni strani.\n_START_SECTION_\nSekularizacija in obnova v 19. stoletju\n_START_PARAGRAPH_\nV francoskem revolucionarnem obdobju od 1780 \xe2\x80\x93 90-ih, je ve\xc4\x8d ozemelj v bli\xc5\xbeini Francije, vklju\xc4\x8dno K\xc3\xb6ln, zasedla revolucionarna vojska. Oktobra 1794 so mesto K\xc3\xb6ln zasedli za naslednjih 20 let. To je pomenilo dokon\xc4\x8den konec s srednjeve\xc5\xa1ko tradicijo mesta in za\xc4\x8delo se je mo\xc4\x8dno proti klerikalno gibanje. Nad\xc5\xa1kofija v K\xc3\xb6lnu je bila leta 1801 ukinjena in stolnica preimenovana v obi\xc4\x8dajno \xc5\xbeupnijsko cerkev._NEWLINE_Samostan v Velikem sv. Martinu je bil razpu\xc5\xa1\xc4\x8den leta 1802, preostalih 21 menihov je moralo poiskati druge lokacije za \xc5\xbeivljenje. Le 11 jih je na\xc5\xa1lo polo\xc5\xbeaj duhovnika v K\xc3\xb6lnu. V naslednjih letih je opat Felix Ohoven vodil cerkev kot \xc5\xbeupnik. Od leta 1808 je zapu\xc5\xa1\xc4\x8dena samostanska zgradba delovala kot bivali\xc5\xa1\xc4\x8de za francoske veterane. Kasneje so jo poru\xc5\xa1ili in gradbeni material uporabili v drugih delih mesta._NEWLINE_Leta 1843 je mesto K\xc3\xb6ln namenilo denar za restavriranje in obnovo cerkve. Zakristija je bila obnovljena v severni apsidi, po prvotnih na\xc4\x8drtih. \xc5\xa0tiri leta kasneje se je za\xc4\x8dela gradnja dveh manjkajo\xc4\x8dih stolpov na pobudo Heinricha Nagelschmidta, ki je ustvaril tudi na\xc4\x8drt za popolno obnovo cerkve. Mesto K\xc3\xb6ln je pokrilo polovico stro\xc5\xa1kov vrnitve v prej\xc5\xa1nje stanje, to je okoli 32.000 talerjev. Leta 1875 je Veliki sv. Martin dobil novo streho, na novo zgrajene zahodne zatrepe, novo okno v ju\xc5\xbeni steni in na koncu, dokon\xc4\x8danje dveh manjkajo\xc4\x8dih stolpov. _NEWLINE_Obnovljena je bila tudi notranjost cerkve. Avgustu Essenweinu, direktorju germanskega muzeja v N\xc3\xbcrnbergu, je bila zaupana ta naloga, ki je zahtevala, da se vrne dekorativne elemente avtenti\xc4\x8dnih srednjeve\xc5\xa1kih na\xc4\x8drtov. Essenwein je vedel, da ne bi dosegli vsega na\xc4\x8drtovanega zaradi omejitve virov in \xc4\x8dasa, zato je pripravil idejne na\xc4\x8drte za vsak del cerkve. Po teh na\xc4\x8drtih je bila notranjost cerkve okra\xc5\xa1ena z razli\xc4\x8dnimi temami iz Nove in Stare zaveze._NEWLINE_Edine preostale ve\xc4\x8dje spremembe v 19. stoletju so bile leta 1892, ko je bila prenovljena vzhodna stran, da bi bolje pokazati detelji\xc4\x8dasto zasnovo kora. Nova streha je bila zamenjana dve leti kasneje.\n_START_SECTION_\nUni\xc4\x8denje v drugi svetovni vojni\n_START_PARAGRAPH_\nVeliki sv. Martin je bil hudo po\xc5\xa1kodovan v zra\xc4\x8dnem bombardiranju med drugo svetovno vojno. V no\xc4\x8di 30. maja 1942 so stolp in ladja cerkve zgoreli do tal. Zakristija in severna apsida je bila tudi uni\xc4\x8dena. Naslednje leto, v enem od najte\xc5\xbejih bombnih napadov, je bila uni\xc5\xa1ena \xc5\xa1e benediktinska kapela na severni strani. _NEWLINE_Z bombardiranjem januarja 1945 so podrli pritlikave galerije vseh treh apsid. V tem \xc4\x8dasu so bili temelji \xc5\xa1tirih stolpov udarjeni tudi z neposrednim zadetkom. V zadnjem zavezni\xc5\xa1kem bombardiranju 2. marca 1945, je mesto dobila najte\xc5\xbeje po\xc5\xa1kodbe. Skoraj petindevetdeset odstotkov zgradb v starem mestu je bilo po\xc5\xa1kodovanih in vsi stropi v cerkvi so bili bodisi preluknjani ali poru\xc5\xa1eni.\n_START_SECTION_\nKasnej\xc5\xa1e gradnje in obnove\n_START_PARAGRAPH_\nV povojnih letih se je zastavljalo vpra\xc5\xa1anje ali bi bilo treba cerkev obnoviti in kako. Ali se cerkev pusti kot uni\xc4\x8den spomin na vojno? Ali jo je treba v celoti obnoviti? In \xc4\x8de, katero obdobje v zgodovini predstavlja "originalno" cerkev? _NEWLINE_Serija javnih predavanj je potekale leta 1946/47 na temo Kaj naj se zgodi s k\xc3\xb6lnskimi cerkvami?. Ta predavanja so zbrala umetnike, politike, arhitekte in restavratorje in se zrcalila v javni razpravi o tem vpra\xc5\xa1anju. Kljub dolo\xc4\x8deni skepsi javnosti, so se restavratorska dela za\xc4\x8dela leta 1948. Do leta 1954 so bile stene in podpore za apsido cerkve, s pritlikavimi galerijami, v celoti obnovljene. Leta 1955 se je za\xc4\x8dela ladja, ki je bila kon\xc4\x8dana z novo streho leta 1971. Leta 1965 je bila obnovljena zunanja oblika cerkve s svojimi \xc5\xa1tirimi stolpi._NEWLINE_Med letoma 1982 in 1984 so bila polo\xc5\xbeena nova tla po na\xc4\x8drtih Essenweina iz 19. stoletja. Ko je bila leta 1985 zaklju\xc4\x8dena notranjost, je bila cerkev po \xc5\xa1tiridesetih letih odprta za vernike. Oltar je posvetil nad\xc5\xa1kof Joseph H\xc3\xb6ffner, ki je namestil svete relikvije Brigite \xc5\xa0vedske, Sebastjana in Engelberta K\xc3\xb6lnskega v njihov grob._NEWLINE_Od leta 2009 je Veliki sv. Martin podru\xc5\xbenica meni\xc5\xa1ke bratov\xc5\xa1\xc4\x8dine Jeruzalema in je znova odprt za obiske.\n_START_SECTION_\nArheolo\xc5\xa1ka raziskovanja\n_START_PARAGRAPH_\nCerkev Velikega sv. Martina se nahaja na lokaciji enega od prvotnih Renskih otokov, ki le\xc5\xbei vzhodno od starega rimskega praetoriuma (sodna hi\xc5\xa1a). Otoku ne obstaja ve\xc4\x8d. Ko je bilo obmo\xc4\x8dje v letih 1965-66 pod cerkvijo izkopana, je preiskava pokazala, da je prej\xc5\xa1nja zgradba izvirala iz prvega stoletja in je bila dolga 76 metrov in \xc5\xa1iroka 71,5 metra. Notranji prostor je bil velik 55,7 krat 43,8 metra in je imel skrivnostno plitvo obmo\xc4\x8dje, ki se je uporabljalo za shranjevanje vode, in je merilo 34 x 17,2 metrov. Nobene podobne strukture iz tega obdobja \xc5\xa1e niso na\xc5\xa1li severno od Alp. Ker ni bilo druge informacije o uporabi zgradbe lahko le domnevajo, da je slu\xc5\xbeil kot bazen. Morda se je zgradba uporabljala za rekreacijo in da je bilo obmo\xc4\x8dje shranjevanja vode bazen. Mo\xc5\xbeno je tudi, da se je bazen uporabljal za shranjevanje \xc5\xbeivih rib. Nadaljnji teorija pravi, da je bil na tem mestu rimski tempelj. _NEWLINE_Nekje sredi drugega stoletja je bil bazen zasut, zgrajeni pa so bili spremljajo\xc4\x8di objekti na jug, vzhod in zahod. Lega teh objektov, neposredno na bregovih Rena, kot tudi njihova sestava, ka\xc5\xbee uporabo kot skladi\xc5\xa1\xc4\x8denje za tr\xc5\xbeno blago, odpremljeno ob reki._NEWLINE_Skladi\xc5\xa1\xc4\x8de na mestu cerkve je bilo uporabljeno po antiki. Arheolo\xc5\xa1ka izkopavanja so pokazala, na tri razli\xc4\x8dna obdobja, na novo zgrajena vedno na vrhu starej\xc5\xa1ega materiala. Ni jasno ali je katera od teh obnov izhajala iz rimskih in kasnej\xc5\xa1ih srednjeve\xc5\xa1kih obdobij. Vendar pa so v eni plasti tal odkrili \xc4\x8drepinje Pingsdorferske keramike, kar ka\xc5\xbee, da je na karolin\xc5\xa1ko renesanso. _NEWLINE_Poleg tega je presek srednje osi cerkve iz leta 1965, ponudil zanimiva odkritja. Na globini pribli\xc5\xbeno dva metra pod tlemi cerkve so na\xc5\xa1li razli\xc4\x8dne srednjeve\xc5\xa1ke in sodobnej\xc5\xa1e pokope.'