b'\n_START_ARTICLE_\nAntarktika\n_START_SECTION_\nEtimologija\n_START_PARAGRAPH_\nIme Antarktika je romanizirana verzija gr\xc5\xa1ke sestavljene besede \xe1\xbc\x80\xce\xbd\xcf\x84\xce\xb1\xcf\x81\xce\xba\xcf\x84\xce\xb9\xce\xba\xce\xae (antarktik\xc3\xa9), \xc5\xbeenske oblike \xe1\xbc\x80\xce\xbd\xcf\x84\xce\xb1\xcf\x81\xce\xba\xcf\x84\xce\xb9\xce\xba\xcf\x8c\xcf\x82 (antarktikos), s pomenom "nasprotno od Arktike", \xc2\xbbnasprotno od severa\xc2\xab._NEWLINE_Prvi\xc4\x8d je ime \xc2\xbbAntarktika\xc2\xab\xc2\xa0uradno uporabil za celino v 1890-ih \xc5\xa1kotski kartograf John George Bartholomew.\n_START_SECTION_\nPodnebje\n_START_PARAGRAPH_\nZa pu\xc5\xa1\xc4\x8davo velja, da na njenem obmo\xc4\x8dju pade manj kot 254 milimetrov padavin letno. Antarktika izpolnjuje ta pogoj, saj v njeni notranjosti pade le okoli 50 milimetrov padavin, kar je celo manj kot v Sahari. Antarktika je najhladnej\xc5\xa1a in hkrati tudi najbolj vetrovna celina. 21. julija leta 1983 so v ruski raziskovalni postaji Vostok  izmerili do zdaj najni\xc5\xbejo temperaturo na Zemlji \xe2\x80\x93 kar 89,2 stopinje Celzija pod ni\xc4\x8dlo. To obmo\xc4\x8dje se imenuje geomagnetni te\xc4\x8daj in le\xc5\xbei blizu t. i. to\xc4\x8dke nedostopnosti, ki jo je skoraj nemogo\xc4\x8de dose\xc4\x8di. Julija leta 1972 so Francozi v svoji bazi izmerili veter, ki je pihal s hitrostjo 320\xc2\xa0km/uro.\n_START_SECTION_\nRastlinstvo in \xc5\xbeivalstvo\n_START_PARAGRAPH_\nNa Antarktiki boste zaman iskali drevesa ali grmi\xc4\x8devje, saj je rastlinstvo omejeno na okoli 350 vrst razli\xc4\x8dnih li\xc5\xa1ajev, mahov in alg. Najdemo lahko prav bogate kolonije rde\xc4\x8dih in rumenih li\xc5\xa1ajev, ki uspevajo na golih skalah. Ponekod v suhih dolinah pa nekatere vrste alg namesto na skalah rastejo kar v njih. Razmere za \xc5\xbeivljenje so namre\xc4\x8d tako te\xc5\xbeke, da alge la\xc5\xbeje pre\xc5\xbeivijo v skalah, kot pa da bi bile izpostavljene mo\xc4\x8dnemu vetru in nizkim temperaturam na njihovi povr\xc5\xa1ini.Na tej celini ne more pre\xc5\xbeiveti noben vreten\xc4\x8dar, ki \xc5\xbeivi edino na kopnem, zato so svoj doma tu na\xc5\xa1li le tisti vreten\xc4\x8darji, ki se prehranjujejo v morju, ali pa tisti, ki s prihodom zime to obmo\xc4\x8dje zapustijo. Najve\xc4\x8dje \xc5\xbeivali, ki \xc5\xbeivijo le na Antarktiki, so nekaj milimetrov veliki nevreten\xc4\x8darji, ki zimo pre\xc5\xbeivijo tako, da zmrznejo v ledu in se jim za nekaj \xc4\x8dasa ustavijo vse telesne funkcije._NEWLINE_Povsem druga\xc4\x8dna pa je zgodba, ko govorimo o \xc5\xbeivljenju v morju, ki obkro\xc5\xbea Antarktiko. Tu se prehranjuje veliko vrst kitov, poleg tega pa na tem obmo\xc4\x8dju \xc5\xbeivi tudi \xc5\xa1est vrst tjulenjev ter dvanajst vrst ptic. Gotovo pa za najbolj zna\xc4\x8dilne prebivalce Antarktike veljajo pingvini. Ti pti\xc4\x8di, ki ne morejo leteti, a so izvrstni plavalci, \xc5\xbeivijo tako na ledu kot v oceanih, ki obkro\xc5\xbeajo Antarktiko. Parijo se in jajca le\xc5\xbeejo na kopnem, prehranjujejo pa se v morju. Najbolj znani vrsti sta adeliejin ter cesarski pingvin.\n_START_SECTION_\nNaravna bogastva\n_START_PARAGRAPH_\nZelo te\xc5\xbeko je natan\xc4\x8dno povedati, kak\xc5\xa1ne rudnine in minerale vsebuje Antarktika, saj so skriti v skalah, te pa so prekrite z debelimi sloji ledu. Vseeno pa mnogi geologi na podlagi preu\xc4\x8devanj in najdenih vzorcev verjamejo, da tudi to obmo\xc4\x8dje premore veliko dragocenih rudnin. Da je bilo povr\xc5\xa1je Antarktike v daljni preteklosti zdru\xc5\xbeeno z dana\xc5\xa1njo Afriko in Ju\xc5\xbeno Ameriko, strokovnjaki sklepajo prav po najdenih fosilnih ostankih ter precej podobni geolo\xc5\xa1ki zgradbi. Odkrite so bile \xc5\xbee velike koli\xc4\x8dine premoga, ki bi ga bilo verjetno donosno tudi prodajati, a tu so seveda logisti\xc4\x8dne te\xc5\xbeave in izredno te\xc5\xbeke vremenske razmere.'