b'\n_START_ARTICLE_\nFrancova diktatura\n_START_SECTION_\nPrihod na oblast\n_START_PARAGRAPH_\nOdbor za obrambo (Junta de defensa nacional), ki je poveljeval nacionalisti\xc4\x8dno okupiranemu ozemlju,  je 1. oktobra 1936 proglasil Francisca Franca kot Caudilla. V aprilu leta 1939 je Franco prevzel nadzor nad \xc5\xa1pansko Falango, kateri je do takrat poveljeval Manuel Hedilla, naslednik ustanovitelja Jos\xc3\xa9 Antonia Prima de Rivere, ki je bil usmr\xc4\x8den leta 1936. V zdru\xc5\xbeenju s Karlisti se je razvila nova politi\xc4\x8dna organizacija \xc5\xa0panska Falanga skupnosti nacionalisti\xc4\x8dne sindikalisti\xc4\x8dne ofenzive, poznana kot Falange espa\xc3\xb1ola de las JONS, skraj\xc5\xa1ano FE de las JONS, ki se je kmalu ozna\xc4\x8dila za stranko, ki se zavzema za interese delavcev, s poudarkom na gostincih, taksistih in igralcih._NEWLINE_Frankisti so prevzeli oblast nad \xc5\xa0panijo s tako imenovano vojno iz\xc4\x8drpavanja (la guerra de desgaste), katera je vklju\xc4\x8devala ujetni\xc5\xa1tvo in usmrtitve \xc5\xa0pancev, ki so se izkazali za podpornike vrednot, za katere se je zavzemala Republika: regionalna avtonomija, liberalno ali socialno demokracijo, svobodne volitve in pravice \xc5\xbeensk, vklju\xc4\x8dno z njihovo volilno pravico._NEWLINE_Po koncu \xc5\xa1panske dr\xc5\xbeavljanske vojne je bilo zaprtih ve\xc4\x8d kot 270 000 \xc5\xbeensk in mo\xc5\xa1kih, okrog 500 000 pa jih je \xc5\xbeivelo v izgnanstvu. Veliko \xc5\xa1tevilo najdenih je bilo vrnjeno v \xc5\xa0panijo ali pa so bili poslani v nacisti\xc4\x8dna koncentracijska tabori\xc5\xa1\xc4\x8da, ozna\xc4\x8deni kot dr\xc5\xbeavni sovra\xc5\xbeniki. Okrog sedem tiso\xc4\x8d \xc5\xa1panskih ube\xc5\xbenikov je umrlo v Mauthausnu. Ve\xc4\x8d kot 200 000 \xc5\xa0pancev je umrlo v prvih letih diktature, med letoma 1940-1942, zaradi politi\xc4\x8dnega pregona, lakote ali raznih bolezni._NEWLINE_\xc5\xa0panija je bila progla\xc5\xa1ena za kraljevino 26. julija 1947. Franco je kot vladajo\xc4\x8dega monarha proglasil Juana Carlosa Borbona, vendar \xc5\xa1ele leta 1969 in zgolj z reprezentativno vlogo._NEWLINE_S smrtjo Francisca Franca in proglasitvijo Juana Carlosa kot novega \xc5\xa1panskega kralja, se je leta 1975 za\xc4\x8delo obdobje uvajanja demokracije in \xc5\xa0panija je po dolgih letih postala ustavna monarhija z izvoljenim parlamentom.\n_START_SECTION_\nVlada\n_START_PARAGRAPH_\nPo zmagi Franca leta 1939 je Falanga (FET y de las JONS) bila razgla\xc5\xa1ena za edino pravnomo\xc4\x8dno stranko v \xc5\xa0paniji. V stanju izrednega stanja je 100-\xc4\x8dlanski dr\xc5\xbeavni svet Falange deloval kot zasilno zakonodajno obdobje \xc5\xa0panije, do sprejetja zakona iz leta 1942 Ley Org\xc3\xa1nica in ustavnega zakona sodi\xc5\xa1\xc4\x8d (Ley Constitutiva de las Cortes)._NEWLINE_Ley Org\xc3\xa1nica je dodelil vladi glavno vlogo za sprejemanje vseh zakonov, medtem ko je Cortes opredelil kot izklju\xc4\x8dno svetovalni organ. Franco je ministre razre\xc5\xa1il vseh dr\xc5\xbeavnih funkcij in tako postal edini vir zakonodaje. Zakon o referendumu (Ley del Referendum Nacional), ki je bil sprejet leta 1945, je dolo\xc4\x8dal, da je vse temeljne zakone potrebno odobriti na referendumu, na katerem pa so lahko glasovali samo glavni predstavniki dru\xc5\xbein-mo\xc5\xbeje. Lokalni ob\xc4\x8dinski sveti so na ob\xc4\x8dinskih volitvah bili izvoljeni na podoben na\xc4\x8din (volile so lahko vodje dru\xc5\xbein in lokalnih korporacij), \xc5\xbeupane pa jo imenovala vlada. \xc5\xa0panija je tako postala ena najbolj centraliziranih dr\xc5\xbeav v Evropi. _NEWLINE_Zakon o referendumu je bil uporabljen dvakrat \xe2\x80\x93 prvi\xc4\x8d, leta 1947, ko je referendum o\xc5\xbeivel \xc5\xa1pansko monarhijo s Francom kot regentom do smrti, s pravico, da imenuje svojega naslednika in drugi\xc4\x8d, leta 1966, ko so odobri novo ustavo, ki je domnevno omejevala in jasno opredeljevala Francove pristojnosti kot predsedniku vlade._NEWLINE_Francisco Franco je, leta 1961, Ottu von Habsburgu ponudil prestol, vendar ga je ta zavrnil. Franco je nazadnje sklenil slediti priporo\xc4\x8dilom Otta, tako da je leta 1969, kmalu po 30. rojstnem dnevu mladega Juana Carlosa Borbona, le-tega uradno imenoval za prestolonaslednika._NEWLINE_Leta 1973, je Franco zaradi starosti in \xc5\xbeelje po zmanj\xc5\xa1anju bremena pri upravljanju \xc5\xa0panije, odstopil kot predsednik vlade in imenoval kot svojega naslednika Luis Carrero Blanca. Kljub temu, je \xc5\xa1e vedno ostal predsednik dr\xc5\xbeave in poveljnik- glavni vodja oboro\xc5\xbeenih sil. Carrero Blanco je bil istega leta umorjen, zato je Carlos Ariasa Navarra postal nov predsednik vlade.\n_START_SECTION_\nOboro\xc5\xbeene sile\n_START_PARAGRAPH_\nFranco je v prvem letu po koncu dr\xc5\xbeavljanske vojne drasti\xc4\x8dno zmanj\xc5\xa1al \xc5\xa1pansko vojsko s pribli\xc5\xbeno milijona na okrog 250 000 vojakov. Dejanje je zaradi zaskrbljenosti nad takratnimi mednarodnimi razmerami kaj kmalu razveljavil, saj je obstajala velika verjetnost vstopa \xc5\xa0panije v Drugo svetovno vojno. S priplutjem zavezni\xc5\xa1kih sil v severno Afriko in nem\xc5\xa1ko okupacijo Vi\xc5\xa1ijevske Francije so je nevarnost zelo pribli\xc5\xbeala \xc5\xa1panski meji, zato je Franco sklenil pove\xc4\x8dati vojsko, z mobilizacijo okrog 500 000. vojakov.  Prav tako sta se pove\xc4\x8dali tudi mornarica in zra\xc4\x8dne sile, ki sta do leta 1945 \xc5\xa1teli 35 000 pilotov in 25 000 mornarjev. Po koncu vojne je \xc5\xa1panska vojska \xc5\xa1tela \xc5\xa1e okrog 400 000 vojakov.\n_START_SECTION_\nKolonialni imperij in dekolonizacija\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xa0panija je med Francovo vladavino posku\xc5\xa1ala ohraniti nadzor nad zadnjimi ostanki kolonialnega imperija. Med Al\xc5\xbeirsko vojno (1954-62) je Madrid postal baza desni\xc4\x8darske skupine francoske vojske - Organisation arm\xc3\xa9e secr\xc3\xa8te, ki si je prizadevala ohraniti francosko Al\xc5\xbeirijo. Kljub temu je bil Franco prisiljen malce popustiti in ko je francoski Maroko, leta 1956, postal neodvisen, predati \xc5\xa1panski Maroko Mohamedu V. Franco je pod pritiskom Zdru\xc5\xbeenih narodov, leta 1968, Ekvatorialni Gvineji dodelil neodvisnost, leto kasneje pa je odstopil carinsko obmo\xc4\x8dje Ifnija, Maroku. Pod Francovim okriljem je \xc5\xa0panija nadaljevala bitko za britansko \xc4\x8dezmorsko ozemlje Gibraltar in leta 1969 zaprla svojo mejo z njim. Meja ni bila ponovno odprta do leta 1985.\n_START_SECTION_\nFrankizem\n_START_PARAGRAPH_\nFrancisco Franco je bil prvi predstavnik v \xc5\xa1panski zgodovini, ki je imel v rokah tako izvr\xc5\xa1no kot tudi sodno oblast. Na ta polo\xc5\xbeaj se je postavil sam, \xc5\xa1tiri mesece po koncu \xc5\xa1panske dr\xc5\xbeavljanske vojne z Zakonom o reorganizaciji centralne dr\xc5\xbeavne uprave, kjer se je proglasil za Caudilla._NEWLINE_Diktatura je temeljila na treh stebrih in sicer: vojska, Cerkev in edina politi\xc4\x8dna stranka, ki je v tistem \xc4\x8dasu obstajala-Falanga. Vojska je na za\xc4\x8detku zasedala okrog 40% vi\xc5\xa1jih delovnih mest v dr\xc5\xbeavni upravi in dr\xc5\xbeavnih podjetjih. Prav tako pa je tudi izvajala vsesplo\xc5\xa1no represijo nad vsakimi najmanj\xc5\xa1imi gibanji ali organizacijami, ki so delovale v nasprotju z diktaturo. Cerkev je poskrbela za promocijo re\xc5\xbeima med preprostim ljudstvom, Falanga pa je bila zadol\xc5\xbeena za nadzor nad javnostjo._NEWLINE_Glavne ideologije frankizma so bile avtoritarizem, nacionalizem, katolicizem, militarizem, konservatizem, antikomunizem, antiliberalizem.\n_START_SECTION_\nAvtoritarizem\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xa0panija je veljala za avtoritarno dr\xc5\xbeavo; vsi nevladni sindikati in vsi politi\xc4\x8dni nasprotniki so bili bodisi ukinjeni ali preganjani z vsemi mo\xc5\xbenimi sredstvi, tudi s policijsko represijo. Guardia Civil, posebna voja\xc5\xa1ka policija, je nadzorovala ve\xc4\x8dino manj\xc5\xa1ih mest in pode\xc5\xbeelje, ter veljala za glavno sredstvo represije. Ve\xc4\x8dja mesta in prestolnice so bile pod nadzorom Polic\xc3\xade Armade, poznane tudi pod imenom\xc2\xa0\xc2\xbbgrises\xc2\xab, kar je \xc5\xa1panska beseda za sivo barvo,  zaradi njihovih sivih uniform. Franco je postal kultna osebnost, ki je zatrjeval, da ga je poslal sam Bog, z namenom, da bi re\xc5\xa1il dr\xc5\xbeavo kaosa in rev\xc5\xa1\xc4\x8dine._NEWLINE_Zatirani so bili vsi nasprotniki. Od katoli\xc5\xa1kih sindikatov, komunisti\xc4\x8dnih in anarhisti\xc4\x8dnih organizacij do liberalnih demokratov ter katalonskih ali baskovskih separatistov. Leta 1959 je bila kot odgovor na zatiranje, ustanovljena oboro\xc5\xbeena separatisti\xc4\x8dna skupina ETA, ki je vodila nekak\xc5\xa1no vojno proti Francu. Franco, kot drugi svetovni voditelji v tistem \xc4\x8dasu, je izrazil zaskrbljenost glede morebitnih judovskih zarot proti njegovemu re\xc5\xbeimu.\n_START_SECTION_\nNacionalizem\n_START_PARAGRAPH_\nFrankov nacionalizem je spodbudil enotno nacionalno identiteto tako, da je zatrl kulturno raznolikost \xc5\xa0panije. Bikoborbe in flamenko sta bila promovirana kot narodna tradicija, medtem ko so bile ostale, ki niso veljale za \xc5\xa1panske, zatrte. Frankov pogled na \xc5\xa1pansko tradicijo je bil nekoliko umeten in samovoljen: medtem ko so bile nekatere regionalne tradicije zatrte, je bil flamenko, Andaluzijska tradicija, obravnavana kot del ve\xc4\x8dje nacionalne identitete. Vse kulturne dejavnosti so bile podvr\xc5\xbeene cenzuri, mnoge pa so bile v celoti prepovedane. Ta kulturna politika se je s\xc4\x8dasoma omilila, predvsem v poznih \xc5\xa1estdesetih in zgodnjih sedemdesetih letih._NEWLINE_Franco je po modelu centralisti\xc4\x8dno urejene Francije tudi sam v celoti obdr\xc5\xbeal centralizirano vlado, s podobno upravno strukturo kot prej pri Primu de Riveri. Ta na\xc4\x8din upravljanja je neenakomerno razporedil pozornost vlade, kar je kasneje privedlo do velikih neenakosti v dr\xc5\xbeavnem razvoju. Zgodovinsko bogate regije kot so Madrid, Katalonija ali Baskija so postale razvitej\xc5\xa1e kot druge manj\xc5\xa1e (Extremadura, Galicija ali Andaluzija)._NEWLINE_Vsem \xc5\xa1panskim regijam je bila odvzeta avtonomija, ki jim je bila dodeljena v \xc4\x8dasu Druge \xc5\xa0panske Republike. Prav tako je Franco, baskovskim provincam Guipuzcoi in Vizcayi, ki sta bili ozna\xc4\x8deni za sovra\xc5\xbeni, odvzel stoletja stare privilegije in dodeljeno avtonomijo, medtem ko je privilegije v tretji baskovski provinci Alavi ohranil, saj ga je le-ta podpirala med dr\xc5\xbeavljansko vojno._NEWLINE_Franco je posku\xc5\xa1al vzpostaviti dr\xc5\xbeavno homogenost s pomo\xc4\x8djo jezikovne politike. Galiciji, Baskiji in Kataloniji je odvzel pravico uporabe svojih lastnih manj\xc5\xa1inskih jezikov. \xc5\xa0pan\xc5\xa1\xc4\x8dina je bila razgla\xc5\xa1ena za edini uradni in dovoljeni jezik kljub temu, da je ve\xc4\x8d milijonov prebivalcev govorilo druge jezike. V dr\xc5\xbeavi, \xc5\xa1olstvu, ogla\xc5\xa1evanju, verskih procesijah, prometni signalizaciji, itd., je bila uporaba katerihkoli drugih jezikov prepovedana. Jezikovna politika se je rahlo omilila v poznih 60. letih, vendar so vsi drugi jeziki razen kastilj\xc5\xa1\xc4\x8dine, ostali pravno nepriznani in brez uradnega statusa._NEWLINE_Poleg tega sta obvezen \xc5\xa1olski sistem in pa razvoj sodobnih mno\xc5\xbei\xc4\x8dnih medijev, ki sta bila pod nadzorom dr\xc5\xbeave in posledi\xc4\x8dno izklju\xc4\x8dno v \xc5\xa1panskem jeziku, mo\xc4\x8dno vplivala na zmanj\xc5\xa1anje govorcev manj\xc5\xa1inskih jezikov. Do za\xc4\x8detka sedemdesetih let, ve\xc4\x8dina \xc5\xa1panskega prebivalstva ni ve\xc4\x8d znala govoriti manj\xc5\xa1inskih jezikov ali pa so ti popolnoma izginili.\n_START_SECTION_\nKatolicizem\n_START_PARAGRAPH_\nFranco je velikokrat, kljub temu da ni bil veren, uporabil vero in cerkev za promocijo svojega re\xc5\xbeima. Prikazovali so ga kot gore\xc4\x8dega vernika in podpornika katoli\xc5\xa1ke vere, ki je bila progla\xc5\xa1ena za uradno dr\xc5\xbeavno vero. Zagovarjal je zelo konservativno kr\xc5\xa1\xc4\x8danstvo in preklical sekularizacijo do katere je pri\xc5\xa1lo v \xc4\x8dasu Druge Republike._NEWLINE_Vsi vladni funkcionarji prisiljeni poro\xc4\x8dati kdo od njihovih sodelavcev je levi\xc4\x8dar in vse kar so vedeli o njihovih aktivnostih. Zakon, ki je bil sprejet leta 1939 je dovoljeval \xc4\x8distke javnih pisarn. Ljudje povezani z Republiko so se lahko le z molkom re\xc5\xa1ili nezaposlenosti ali celo zapora. Po Francovi smrti je bila cena za prehod k demokraciji prav ti\xc5\xa1ina in tihi sporazum-zakon o amnestiji, ki mu je bil kasneje, leta 1977 v Parizu, dodeljen pravni status._NEWLINE_Civilne poroke in lo\xc4\x8ditve, ki so bile izvr\xc5\xa1ene pod Republiko so bile razveljavljene in so stopile v veljavo \xc5\xa1ele, ko jih je odobrila Cerkev. Lo\xc4\x8ditev, kontracepcija in splavi so bili z zakonom  prepovedani. Star\xc5\xa1i so bili prisiljeni svoji otrokom dati kr\xc5\xa1\xc4\x8danska imena. _NEWLINE_Tesni prijateljski odnosi med Francom in Cerkvijo, so slednji prinesli nadzor nad javnim \xc5\xa1olstvom. V u\xc4\x8dilnice so ponovno postavili kri\xc5\xbee in druge kr\xc4\x8danske predmete. Duhov\xc5\xa1\xc4\x8dina je sanirala na tiso\xc4\x8de levi\xc4\x8darsko usmerjenih u\xc4\x8diteljev in omogo\xc4\x8dila \xc5\xa1olanje le kr\xc5\xa1\xc4\x8danskim dru\xc5\xbeinam, dru\xc5\xbeinam vojakov, falangistov in ostalih podpornikov. Duhovniki in nune so prevzeli nadzor nad siroti\xc5\xa1nicami, kjer so otroke izobra\xc5\xbeevali za poznej\xc5\xa1e slu\xc5\xbeenje Cerkvi. _NEWLINE_Frankizem je privedel do mo\xc4\x8dne predanosti militarizmu, poveli\xc4\x8devanja mo\xc5\xa1kega in tradicionalne vloge \xc5\xbeensk v dru\xc5\xbebi. \xc5\xbdenska je morala \xc5\xbeiveti s svojo dru\xc5\xbeino, biti predana svojim star\xc5\xa1em in bratom, ter zvesta svojemu mo\xc5\xbeu. Z zelo mo\xc4\x8dno propagando so \xc5\xbeenske vloge omejili na skrb za dru\xc5\xbeino in materinstvo. Vsi progresivni zakoni na tem podro\xc4\x8dju, ki so bili sprejeti med Drugo republiko, so bili razveljavljeni. \xc5\xbdenske niso smele postati sodnice, pri\xc4\x8dati na sodi\xc5\xa1\xc4\x8du, prav tako sta jim bila prepovedana poklica u\xc4\x8diteljice ali profesorice. Vsi ti ukrepi so se obdr\xc5\xbeali vse do Francove smrti._NEWLINE_Franco je leta 1947 razglasil \xc5\xa0panijo za monarhijo, vendar ni imenoval monarha. Pretirane \xc5\xbeelje po tem ni imel, zaradi zaostrenih odnosov z legitimnim naslednikom krone Juanom de Borbonom. Prestol je sklenil pustiti prazen in sebe imenovati za regenta, ter postaviti temelje za njegovo nasledstvo. Ta poteza je bila v veliki meri storjena, da bi pomirila ljudstvo. Hkrati je Franco nosil uniformo kapetana generala (\xc4\x8din, ki je bil tradicionalno rezerviran za kralja), prebival v kraljevski pala\xc4\x8di Pardo in njegov portret se je pojavil na ve\xc4\x8dini \xc5\xa1panskih kovancev. \xc4\x8ceprav so njegovi formalni nazivi bili Jefe del Estado (vodja dr\xc5\xbeave) in General\xc3\xadsimo de los Ej\xc3\xa9rcitos Espa\xc3\xb1oles (vodja \xc5\xa1panskih oboro\xc5\xbeenih sil), so ga imenovali Caudillo de Espa\xc3\xb1a por la gracia de Dios (po Bo\xc5\xbeji milosti , Vodja \xc5\xa0panije). Por la Gracia de Dios je tehni\xc4\x8dna, pravna formulacija, ki navaja suvereno dostojanstvo v absolutisti\xc4\x8dnih monarhijah in so jo prej uporabljali le monarhi.\n_START_SECTION_\nEkonomija\n_START_PARAGRAPH_\nDr\xc5\xbeavljanska vojna je poru\xc5\xa1ila \xc5\xa1pansko gospodarstvo. Infrastruktura je bila po\xc5\xa1kodovana, delavci so bili usmr\xc4\x8deni, dnevno poslovanje pa je bilo mo\xc4\x8dno ovirano. Gospodarstvo se je malo izbolj\xc5\xa1alo \xc5\xa1ele ve\xc4\x8d kot desetletje po Francovi zmagi. Franco je najprej sledil politiki avtarkije, ki je prekinila skoraj vse mednarodne trgovine. Politika je imela uni\xc4\x8dujo\xc4\x8de u\xc4\x8dinke in gospodarstvo je stagniralo. Samo na \xc4\x8drnem trgu so lahko u\xc5\xbeivali o\xc4\x8ditno bogastvo. Ocenjujejo, da je okrog 200.000 ljudi umrlo zaradi lakote v zgodnjih letih Frankizma, obdobja, znanega tudi kot Los A\xc3\xb1os de Hambre (leta lakote)._NEWLINE_\xc5\xa0panija se je zna\xc5\xa1la na robu ste\xc4\x8daja. Kljub nasprotovanju Franca je kombinacija pritiska iz ZDA in tehnokratov iz Opus Dei-a uspela prepri\xc4\x8dati re\xc5\xbeim, da bi leta 1959 sprejel svobodno tr\xc5\xbeno gospodarstvo. Pri\xc5\xa1lo je do mini dr\xc5\xbeavnega udara, ki je odstranil stare stra\xc5\xbearje odgovorne za gospodarstvo. Ker ekonomske liberalizacije niso spremljale politi\xc4\x8dne reforme, se je zatiranje nadaljevalo._NEWLINE_Gospodarska rast se je po letu 1959, potem ko je Franco dal ve\xc4\x8d mo\xc4\x8di liberalnim tehnokratom, pove\xc4\x8dala. Dr\xc5\xbeava je uveljavila ve\xc4\x8d razvojnih politik. Vzporedno z odsotnostjo socialnih reform in gospodarskega premika se je za\xc4\x8dela mno\xc5\xbei\xc4\x8dno izseljevanje v evropske dr\xc5\xbeave in v manj\xc5\xa1i meri v Ju\xc5\xbeno Ameriko. Izseljevanje je pomagalo re\xc5\xbeimu na dva na\xc4\x8dina: dr\xc5\xbeava se je znebila prese\xc5\xbene populacije, izseljenci pa so dr\xc5\xbeavi priskrbeli zelo potrebna denarna nakazila._NEWLINE_V \xc5\xa1estdesetih letih prej\xc5\xa1njega stoletja je \xc5\xa0panija \xc5\xa1e naprej pove\xc4\x8devala bogastvo. Mednarodna podjetja so ustanovila svoje tovarne v \xc5\xa0paniji: pla\xc4\x8de so bile nizke, skoraj ni bilo davkov, stavke prepovedane, predpisi na podro\xc4\x8dju zdravstva so bili nezasli\xc5\xa1ani, \xc5\xa0panija pa je bila prakti\xc4\x8dno neokrnjen trg. Postala je drugo najhitreje rasto\xc4\x8de gospodarstvo na svetu, tik za Japonsko. Hitri razvoj tega obdobja je postal znan kot \xc5\xa1panski \xc4\x8dude\xc5\xbe. V \xc4\x8dasu smrti Franca je \xc5\xa0panija \xc5\xa1e vedno zaostajala za ve\xc4\x8dino Zahodne Evrope, vendar se je razlika med njenim BDP na prebivalca in velikimi zahodnoevropskimi gospodarstvi mo\xc4\x8dno zmanj\xc5\xa1ala; V svetovnem smislu je \xc5\xa0panija \xc5\xbee u\xc5\xbeivala razmeroma visok materialni \xc5\xbeivljenjski standard. Vendar pa je bilo obdobje od sredine sedemdesetih do sredine osemdesetih let te\xc5\xbeko, saj je zaradi oljnih \xc5\xa1okov, ki jim je bila \xc5\xa0panija zelo izpostavljena, re\xc5\xa1evanje novega politi\xc4\x8dnega reda imelo prednost pred modernizacijo gospodarstva.\n_START_SECTION_\nKulturna dedi\xc5\xa1\xc4\x8dina\n_START_PARAGRAPH_\nFrancova zapu\xc5\xa1\xc4\x8dina, v \xc5\xa0paniji in \xc5\xa1irom sveta, ostaja sporna. \xc5\xa0pansko mnenje se je spremenilo. Odstranjeni so bili \xc5\xa1tevilni kipi Franca in drugih javni fankisti\xc4\x8dni simboli. Zadnji kip v Madridu so odstranili leta 2005. Sporna je bila tudi Valle de los Ca\xc3\xaddos ali Dolina padlih. Postavili so jo leta 1959 kot simbol Francove zmage v \xc5\xa0panski dr\xc5\xbeavljanski vojni._NEWLINE_Leta 2006 je Evropska komisija sprejela resolucijo, v kateri je pozvala k zagotavljanju dostopa zgodovinarjem in splo\xc5\xa1ni javnosti do razli\xc4\x8dnih arhivov Francovega re\xc5\xbeima in pa k postavitvi spomenikov v spomin na \xc5\xbertve diktature._NEWLINE_V \xc5\xa0paniji je bila poleti 2004 sprejeta komisija za povrnitev dostojanstva in obuditev spomina na \xc5\xbertve Frankizma (Comisi\xc3\xb3n para reparar la dignidad y restituir la memoria de las v\xc3\xadctimas del franquismo), ki jo je vodila takratna podpredsednica Mar\xc3\xada Teresa Fern\xc3\xa1ndez de la Vega. Frankovo dedi\xc5\xa1\xc4\x8dino, zaradi jezikovnih politik, \xc5\xa1e vedno posebej slabo priznavajo v Kataloniji in v Baskiji. Baskijske pokrajine in Katalonija so bile med regijami, ki so izvajale najmo\xc4\x8dnej\xc5\xa1i odpor nad Francom v dr\xc5\xbeavljanski vojni, pa tudi med njegovim re\xc5\xbeimom._NEWLINE_Leta 2008 je Zdru\xc5\xbeenje za obnovo zgodovinskega spomina za\xc4\x8delo sistemati\xc4\x8dno iskanje masovnih grobnic ljudi, usmr\xc4\x8denih med Frankovim re\xc5\xbeimom. Leta 2007 je bil sprejet Ley de la memoria hist\xc3\xb3rica de Espa\xc3\xb1a (Zakon o zgodovinskem spominu \xc5\xa0panije). Zakon naj bi uradno prepoznal zlo\xc4\x8dine, ki so bili storjeni proti civilistom med Francovo vladavino, in organiziral pod dr\xc5\xbeavnim nadzorom, iskanje mno\xc5\xbei\xc4\x8dnih grobi\xc5\xa1\xc4\x8d._NEWLINE_Baltasar Garzon je bil prvi sodnik v zgodovini \xc5\xa0panije, ki je leta 2008 odredil preiskavo o izginotju in umorih \xc5\xbertev med diktaturo. Za svoje dejanje je bil obto\xc5\xbeen, saj ni spo\xc5\xa1toval zakona o amnestiji. \xc5\xa0e istega leta je isto preiskavo odprl tudi argentinski sodnik. V zadnjih letih se za preiskavo zlo\xc4\x8dinov zavzema vse ve\xc4\x8d mestnih svetov v \xc5\xa0paniji.'