b'\n_START_ARTICLE_\nIvan Zorec\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nIvan Zorec je najprej od leta 1895 do 1897 obiskoval vi\xc5\xa1jo gimnazijo v Novem mestu, nato pa nadaljeval s \xc5\xa1olanjem v Ljubljani, kjer je 1900 maturiral. Leta 1902 je dokon\xc4\x8dal \xc4\x8dastni\xc5\xa1ko \xc5\xa1olo in se nato zaposlil kot \xc5\xbeelezni\xc5\xa1ki uradnik. Slu\xc5\xbeboval je v Trstu in Ljubljani. Bil je ustanovitelj in dejavni \xc4\x8dlan razli\xc4\x8dnih \xc5\xbeelezni\xc4\x8darskih dru\xc5\xa1tev. Za potrebe \xc5\xbeeleznice je pisal  priro\xc4\x8dnike ter oblikoval in urejal \xc5\xbeelezni\xc5\xa1ko terminologijo.\n_START_SECTION_\nLiterarno delo\n_START_PARAGRAPH_\nZorec je pri\xc4\x8del prozo objavljati \xc5\xa1ele v zrelih letih, ko je v Ljubljanskem zvonu objavil prve prispevke. V tem obdobju so iz\xc5\xa1le tudi njegove prve knji\xc5\xbene izdaje: ljubezenska pripoved Zmote in konec gospodi\xc4\x8dne Pavle (1921), in izbirka novel Pomenki (1921) ter zgodovinska povest Zeleni kader (1923), ki opisuje razmere med 1. svetovno vojno v Bosni. Njegova dela so bila dele\xc5\xbeena me\xc5\xa1ane kritike. Liberalno usmerjeni kritiki so dela pozitivno ocenili, hvalili so predvsem njegov jezik, katoli\xc5\xa1ki pa so mu zamerili eroti\xc4\x8dne prizore v naturalisti\xc4\x8dni maniri. Naklonjenost slednji si je pridobil po letu 1929, ko je za Mohorjevo dru\xc5\xbebo za\xc4\x8del pisati zgodbe iz doma\xc4\x8dega okolja in zgodovinske povesti. Temelnji deli tega obdobja sta Doma\xc4\x8dija na Temenici (1929) in vsebinsko povezana skupina \xc5\xa1tirih knjig Beli menihi (1932 - 1937). V Tetralogiji obravnava zgodovino sti\xc5\xa1kega samostana od njegove ustanovitve preko tur\xc5\xa1kih vpadov in kme\xc4\x8dkih uporov do njegovega razpusta 1784. Leta 1938 so iz\xc5\xa1li njegovi spomini Iz ni\xc5\xbeav in te\xc5\xbeav._NEWLINE_Zorec je bil tudi prevajalec. Prevajal je iz nem\xc5\xa1\xc4\x8dine in srbohrva\xc5\xa1\xc4\x8dine.'