b'\n_START_ARTICLE_\nIvan Rozman (knji\xc5\xbeevnik)\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nRozman je dokon\xc4\x8dal 4 razrede osnovne \xc5\xa1ole in le 1. razred gimnazije, nato je v letih 1890\xe2\x88\x921910  Kranju slu\xc5\xbeboval pri V. \xc5\xa0tempiharju, v za\xc4\x8detku kot pisar, nato vi\xc5\xa1ji pisar in od 1900 kot vodja pisarne. Z izobra\xc5\xbeevanjem in prakso si je pridobil potrebno pravno znanje in 1910 je odprl v Kranju gospodarsko pisarno, ki jo je vodil do 1914. Po tri in polletni slu\xc5\xbebi v vojski je bil 1918 prideljen prehranjevalnemu uradu v Ljubljani; ob \xc4\x8dasu koro\xc5\xa1kega plebiscita je bil in\xc5\xa1pektor za prehrano v coni A; od 1924 do upokojitve 1939 pa je slu\xc5\xbeboval na ljubljanski univerzi kot kvestor, uradnik na zavodu za meteorologijo in geodinamiko ter knji\xc5\xbeni\xc4\x8dar na pravni fakulteti.\n_START_SECTION_\nDelo\n_START_PARAGRAPH_\nRozman se je sam izobra\xc5\xbeeval v zgodovini in filozofiji, \xc5\xa1tudiral nem\xc5\xa1ke filozofe (Kant, Hegel, Schopenhauer), zgodovino verstev, sociologijo in slovstvene klasike ter se dokopal do obse\xc5\xbenega znanja in samosvojega idealisti\xc4\x8dnega filozofskega nazora. Pod raznimi imeni in \xc5\xa1iframi: Ivan R., Janko R., I. R., Otokar Klas, Peter Popotnik, O. A. M. je pisal literarno kriti\xc4\x8dne, politi\xc4\x8dne, gospodarske in satiri\xc4\x8dne \xc4\x8dlanke v razne liste (Gorenjca, Slovenca, Slovenske novice, Na\xc5\xa1 list, Brivca, Kurenta, Je\xc5\xbea in druge). Pomembnej\xc5\xa1i \xc4\x8dlanki in razpravljanja so: Na\xc5\xa1a pot k morju (1922); Quo vadis, na\xc5\xa1a inteligenca? (1926); Dokumenti o koro\xc5\xa1kem plebiscitu; Na\xc5\xa1a bol (Lj. 1922). Na Zavodu za meteorologijo je sestavil Navodila za opazovanje._NEWLINE_Gojil je tudi leposlovje in esejistiko. Prvi leposlovni spis je objavil 1894,  pozneje je pisal \xc4\x8drtice, ki so bile objavljene v LZ (1905 in 1906); po Kersnikovem romanu Testament je napravil dramo z istim imenom (upriz. v Lj. 1905, v knjigi 1906). Sad filozofskega razmi\xc5\xa1ljanja so aforizmi Kamenje z doma\xc4\x8de zemlje (1916); Beseda o rojstvu, V\xc4\x8dlove\xc4\x8denje (1917), Nova erotika (1923) in eseji: Bo\xc5\xbeji \xc4\x8dlovek, Hlapec Jernej na odru (1927), Henrik Ibsen (1928), \xc5\xbdupan\xc4\x8di\xc4\x8deve miselnosti smer in smoter (1928)._NEWLINE_Rozmanova razmi\xc5\xa1ljanja se obra\xc4\x8dajo zoper Nietzschejevega nad\xc4\x8dloveka, kakr\xc5\xa1en se je pokazal zlasti v 1. svet. vojni, in zoper pojave v poznej\xc5\xa1ih evropskih imperializmih; nasproti \xc4\x8dloveku sile postavlja \xc4\x8dloveka duha, zmagovalca nad razdvojeno naravo. V Novi erotiki sledi glavnim vpra\xc5\xa1anjem svetovne filozofije, zlasti polarnosti razuma in ontolo\xc5\xa1ke pomembnosti obeh naravnih nosilcev \xc4\x8dlove\xc5\xa1kega dogajanja: mo\xc5\xbea in \xc5\xbeene; svoja dognanja prikazuje brez dolo\xc4\x8denega sistema, v obliki poeti\xc4\x8dno-razumskih sentenc.'