b"\n_START_ARTICLE_\nFreska\n_START_PARAGRAPH_\nFreska (italijansko Affresco) je tehnika poslikave stenske slike, ki se izvaja na sve\xc5\xbee polo\xc5\xbeen ali moker apneni omet. Voda se uporablja kot sredstvo za spajanje suhega prahu pigmenta z ometom, z osu\xc5\xa1itvijo ometa pa slika postane sestavni del stene. Beseda affresco izhaja iz italijanskega pridevnika fresco, ki pomeni 'sve\xc5\xbee in je zato lahko v nasprotju s tehnikami poslikave fresko-secco ali secco, ki se nana\xc5\xa1ajo na posu\xc5\xa1en omet, za dopolnitev slikanja v freski. Tehnika fresco se uporablja \xc5\xbee od antike in je tesno povezana z italijanskim renesan\xc4\x8dnim slikarstvom.\n_START_SECTION_\nDrugi tipi stenskega slikarstva\n_START_PARAGRAPH_\nAl secco ali fresko-secco slikamo na suhem ometu (secco v italijan\xc5\xa1\xc4\x8dini pomeni 'suho'). Pigmenti tako potrebujejo vezni medij, na primer jajce (tempera), lepilo ali olje, da pigment pritrdijo na steno. Pomembno je razlikovati med secco, ki je bila opravljena na buon fresco, ki je bila po mnenju ve\xc4\x8dine v resnici standardna od srednjega veka naprej in delom, ki je bilo v celoti opravljeno s al secco na prazni steni. Na splo\xc5\xa1no so prave freske trajnej\xc5\xa1e od kakr\xc5\xa1nih koli dodatkov, ki so na njih dodani, ker delo al secco traja bolje z grobo povr\xc5\xa1ino ometa, medtem ko bi morala biti prava freska gladka. Dodatno delo bi naredili za spremembe in v\xc4\x8dasih za dodajanje majhnih podrobnosti, pa tudi zato, ker v resni\xc4\x8dni freski ni mogo\xc4\x8de dose\xc4\x8di vseh barv, saj le nekateri pigmenti delujejo kemi\xc4\x8dno v zelo alkalnem okolju sve\xc5\xbeega apna. Modra barva je bila posebna te\xc5\xbeava, nebo in modra ogrinjala so pogosto dodali \xc5\xa1e al secco, saj le azurno modra ali lapis lazuli, edina dva modra pigmenta, ki sta na voljo, dobro delujeta v mokri freski. _NEWLINE_Zahvaljujo\xc4\x8d sodobnim analiti\xc4\x8dnim tehnikam je postalo tudi vse bolj jasno, da so tudi zgodnji italijanski renesan\xc4\x8dni slikarji pogosto uporabljali tehnike al secco, da bi omogo\xc4\x8dili uporabo \xc5\xa1ir\xc5\xa1ega spektra pigmentov. V ve\xc4\x8dini zgodnjih primerov je to delo v celoti izginilo, vendar je celotna slika, ki je bila  narejena al secco na povr\xc5\xa1ini, namo\xc4\x8deni v barvo, da bi dala klju\xc4\x8d za barvo, lahko pre\xc5\xbeivela zelo dobro, \xc4\x8deprav jo vlaga bolj ogro\xc5\xbea kot buon fresco._NEWLINE_Tretji tip, imenovan mezzo-fresco, je naslikan na skoraj suhem intonaco - dovolj trdnem, da ne odtisne palca, pravi avtor 16. stoletja Ignazio Pozzo, tako da pigment le malo prodre v omet. Do konca 16. stoletja je ta v veliki meri izpodrinila pravo fresko, uporabljali pa so jo slikarji, kot sta Giovanni Battista Tiepolo ali Michelangelo. Ta tehnika je imela v manj\xc5\xa1i obliki prednosti dela al secco._NEWLINE_Tri klju\xc4\x8dne prednosti popolnoma izvedenega dela al secco so bile, da je bilo hitrej\xc5\xa1e, napake je bilo mogo\xc4\x8de popraviti, barve pa so se razlikovale manj kot pri nana\xc5\xa1anju, ko so popolnoma suhe - pri mokri freski so se bistveno spremenile._NEWLINE_Za popolnoma al secco delo je intonaco polo\xc5\xbeen z bolj grobo povr\xc5\xa1ino, pusti se, da se popolnoma posu\xc5\xa1i in nato obi\xc4\x8dajno dobi strukturo z drgnjenjem s peskom. Slikar nato nadaljuje tako, kot bi delal  na plo\xc5\xa1\xc4\x8di s platnom ali lesu.\n_START_SECTION_\nEgipt in anti\xc4\x8dni Bli\xc5\xbenji vzhod\n_START_PARAGRAPH_\nStara freska je  Umestitev Zimri-Lima iz Sirije, ki izvira iz za\xc4\x8detka 18. stoletja pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem. Nasprotno so stari Egip\xc4\x8dani poslikali \xc5\xa1tevilne grobnice in hi\xc5\xa1e, vendar te stenske slike niso freske.\n_START_SECTION_\nEgejske civilizacije\n_START_PARAGRAPH_\nNajstarej\xc5\xa1e freske, narejene po metodi buon fresco, segajo v prvo polovico 2. tiso\xc4\x8dletja pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem v bronasti dobi in jih najdemo med egejskimi civilizacijami, natan\xc4\x8dneje minojsko kulturo z otoka Kreta in drugih otokov Egejskega morja. Najbolj znana od teh, Preskakovanje bika, prikazuje sveto slovesnost, v kateri posamezniki ska\xc4\x8dejo preko hrbta velikih bikov. Najstarej\xc5\xa1e ohranjene minojske freske najdemo na otoku Santorini (klasi\xc4\x8dno znan kot Thera), ki so datirane v minojsko obdobje (pribli\xc5\xbeno 1640\xe2\x80\x931600 pr. n. \xc5\xa1t.)._NEWLINE_Medtem ko so bile podobne freske najdene tudi na drugih lokacijah po Sredozemlju, zlasti v Egiptu in Maroku, se o njihovem izvoru \xc5\xa1pekulira. Nekateri umetnostni zgodovinarji verjamejo, da so umetniki s Krete s freskami morda bili poslani na razli\xc4\x8dne lokacije kot del trgovinske izmenjave, kar lahko v ospredje postavi pomen te umetni\xc5\xa1ke oblike v dru\xc5\xbebi tistega \xc4\x8dasa. Najpogostej\xc5\xa1a oblika freske so bile egip\xc4\x8danske stenske slike v grobnicah, obi\xc4\x8dajno s tehniko al secco.\n_START_SECTION_\nKlasi\xc4\x8dna antika\n_START_PARAGRAPH_\nFreske so bile naslikane tudi v Anti\xc4\x8dni Gr\xc4\x8diji, vendar je malo teh del ohranjenih. V ju\xc5\xbeni Italiji, v Pestumu, ki je bila gr\xc5\xa1ka kolonija Magna Graecia, je bila junija 1968 odkrita grobnica s freskami iz leta 470 pr. n. \xc5\xa1t., tako imenovan Grob skakalca v vodo. Te freske prikazujejo prizore \xc5\xbeivljenja in dru\xc5\xbebe anti\xc4\x8dne Gr\xc4\x8dije in predstavljajo dragocena zgodovinska pri\xc4\x8devanja. Ena prikazuje skupino mo\xc5\xa1kih, ki po\xc4\x8divajo na simpoziju, druga pa mladeni\xc4\x8da, ki ska\xc4\x8de v morje. Etru\xc5\xa1\xc4\x8danske freske iz 4. stoletja pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem so bile najdene v grobnici Orcus blizu Veija v Italiji._NEWLINE_Bogato okra\xc5\xa1ene tra\xc4\x8danske freske K\xd0\xb0zanl\xc4\x83\xc5\xa1ke grobnice so iz 4. stoletja pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem, zaradi \xc4\x8desar so na seznamu Unescove svetovne dedi\xc5\xa1\xc4\x8dine._NEWLINE_Rimske stenske slike, kakr\xc5\xa1ne so bile v veli\xc4\x8dastni Villa dei Misteri (1. stoletje pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem) v ru\xc5\xa1evinah Pompejev in druge vi Herkulaneju so bile narejene kot prave freske._NEWLINE_Poznorimske (kr\xc5\xa1\xc4\x8danske) freske iz 1. stoletja so bile najdene v katakombah pod Rimom, bizantinske ikone pa tudi na Cipru, Kreti, Efezu, Kapadokiji in Antiohiji. Rimske freske je umetnik slikal na \xc5\xa1e vedno vla\xc5\xbenem ometu tako, da je slika del stene, pravzaprav barvni omet._NEWLINE_V cerkvah G\xc3\xb6reme v Tur\xc4\x8diji je mogo\xc4\x8de najti tudi zgodovinsko zbirko starokr\xc5\xa1\xc4\x8danskih fresk.\n_START_SECTION_\nIndija\n_START_PARAGRAPH_\nZahvaljujo\xc4\x8d velikemu \xc5\xa1tevilu starodavnih kamnitih jamskih templjev so se na ve\xc4\x8d kot 20 lokacijah Indije ohranile dragocene anti\xc4\x8dne in zgodnjesrednjeve\xc5\xa1ke freske.  Freske na stropih in stenah jame Ad\xc5\xbeanta so bile naslikane med c. 200 pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem in 600 in so najstarej\xc5\xa1e znane freske v Indiji. Prikazujejo zgodbe o Jataki, ki so zgodbe o Budovem \xc5\xbeivljenju v prej\xc5\xa1njih \xc5\xbeivljenjih kot Bodhisatva. Pripovedne epizode so upodobljene ena za drugo, \xc4\x8deprav ne v linearnem vrstnem redu. Njihova identifikacija je bila osrednje podro\xc4\x8dje raziskav na to temo od \xc4\x8dasa ponovnega odkritja najdi\xc5\xa1\xc4\x8da leta 1819. Druge lokacije z dragocenimi ohranjenimi starodavnimi in zgodnjesrednjeve\xc5\xa1kimi freskami vklju\xc4\x8dujejo jame Bagh, jame Ellora, Sittanavasal, Armamalai jamo, templje Badami jame in druge lokacije. Freske so bile narejene v ve\xc4\x8d tehnikah, vklju\xc4\x8dno s tehniko tempere._NEWLINE_Kasnej\xc5\xa1e slike iz obdobja rodbine \xc4\x8cola so odkrili leta 1931 v obodnem prehodu  templja Brihadisvara v Indiji in so prvi odkriti primerki._NEWLINE_Raziskovalci so odkrili tehniko, ki se uporablja pri teh freskah. Nad kamenje so nanesli gladko testo iz apnen\xc4\x8deve me\xc5\xa1anice, ki je stala dva do tri dni. V tem kratkem razponu so bile tako velike slike naslikane z naravnimi organskimi pigmenti._NEWLINE_Freske na slikah v slogu Dogra / Pahari obstajajo v svoji edinstveni obliki v \xc5\xa0e\xc5\xa1 Mahalu  Ramnagarja (105 km od Jammuja in 35 km zahodno od Udhampurja). Prizori iz epov Mahabharata in Ramajana skupaj s portreti lokalnih gospodov tvorijo temo teh stenskih slik. Rang Mahal v \xc4\x8cambi (Hima\xc4\x8dal Prade\xc5\xa1) so \xc5\xa1e ene zgodovinske freske Dogri, ki prikazujejo prizore Draupti \xc4\x8ceer Harana in Radha-Kri\xc5\xa1na Leele. Te je mogo\xc4\x8de videti ohranjeno v Narodnem muzeju v New Delhiju v sobi, imenovani \xc4\x8camba Rang Mahal.\n_START_SECTION_\n\xc5\xa0rilanka\n_START_PARAGRAPH_\nFreske Sigirije najdemo v kraju Sigirija na \xc5\xa0rilanki. Slikane med vladavino kralja Ka\xc5\xa1japa I. (vladal 477 \xe2\x80\x93 495 n. \xc5\xa1t.). Splo\xc5\xa1no sprejeto mnenje je, da gre za upodobitve \xc5\xbeensk kraljevega dvora, ki so upodobljene kot nebe\xc5\xa1ke nimfe, ki stresajo ro\xc5\xbee na ljudi spodaj. Nekaj spominja na slog slikanja Gupta, ki ga najdemo v jamah Ad\xc5\xbeanta v Indiji. So pa veliko bolj o\xc5\xbeivljene in barvite in po zna\xc4\x8daju edinstveno \xc5\xa1rilan\xc5\xa1ke. So edina ohranjena posvetna umetnost iz antike, ki jo danes najdemo na \xc5\xa0rilanki. _NEWLINE_Tehnika slikanja, ki se uporablja na slikah Sigirije, je fresko lustro. Od tehnike prave freske se nekoliko razlikuje po tem, da vsebuje tudi blago vezivno sredstvo ali lepilo. To daje slikam dodano obstojnost, kar nazorno ka\xc5\xbee tudi dejstvo, da so pre\xc5\xbeivele, izpostavljene elementom, ve\xc4\x8d kot 1500 let. _NEWLINE_So v majhnem spodmolu sto metrov nad tlemi in jih je do danes ostalo 19. Starodavne reference pa se nana\xc5\xa1ajo na obstoj kar petsto teh fresk.\n_START_SECTION_\nSrednji vek\n_START_PARAGRAPH_\nPoznosrednjeve\xc5\xa1ko obdobje in renesansa sta najpomembnej\xc5\xa1i uporabnici freske, zlasti v Italiji, kjer ve\xc4\x8dina cerkva in \xc5\xa1tevilne vladne zgradbe \xc5\xa1e vedno predstavljajo freske kot okras. Ta sprememba je sovpadala s ponovnim vrednotenjem fresk v bogoslu\xc5\xbeju. Rimske cerkve v Kataloniji so bile v 12. in 13. stoletju bogato poslikane, z dekorativnimi in pou\xc4\x8dnimi - za nepismene vernike - vsebinami, kot je razvidno iz muzeju MNAC v Barceloni, kjer hranijo veliko zbirko katalonske romanske umetnosti.  Tudi na Danskem so bile v srednjem veku (najprej romaniki, nato gotiki) cerkvene stenske slike ali kalkmalerier \xc5\xa1iroko uporabljene in jih je mogo\xc4\x8de opaziti v pribli\xc5\xbeno 600 danskih cerkvah, pa tudi v cerkvah na jugu \xc5\xa0vedske, ki je bila takrat Danska. _NEWLINE_Eden redkih primerov islamskega slikanja fresk iz 8. stoletja je mogo\xc4\x8de videti v Qasr Amri, pu\xc5\xa1\xc4\x8davski pala\xc4\x8di / gradu Omajadov v Magotezu.\n_START_SECTION_\nZgodnja sodobna Evropa\n_START_PARAGRAPH_\nSeverna Romunija (zgodovinska regija Moldavija) se pona\xc5\xa1a z ducatom poslikanih samostanov, ki so v notranjosti in zunaj popolnoma prekriti s freskami in sicer iz zadnje \xc4\x8detrtine 15. stoletja do druge \xc4\x8detrtine 16. stoletja. Najbolj izstopajo samostani pri Vorone\xc8\x9bu (1487), Arboreju (1503), Humorju (1530) in samostan Moldovi\xc8\x9ba (1532). Samostan v Sucevi\xc8\x9bi iz leta 1600 predstavlja pozno vrnitev sloga, razvitega pribli\xc5\xbeno 70 let prej. Tradicija poslikanih cerkva se je nadaljevala v 19. stoletju tudi v drugih delih Romunije, \xc4\x8deprav nikoli v enakem obsegu. _NEWLINE_Andrea Palladio, slavni italijanski arhitekt 16. stoletja, je zgradil \xc5\xa1tevilne gra\xc5\xa1\xc4\x8dine z navadnimi zunanjimi deli in osupljivimi notranjostmi, napolnjenimi s freskami._NEWLINE_Henri Cl\xc3\xa9ment Serveau je ustvaril ve\xc4\x8d fresk, vklju\xc4\x8dno s 3 krat 6 m sliko za Lyc\xc3\xa9e de Meaux, kjer je bil neko\xc4\x8d \xc5\xa1tudent. Upravljal je \xc3\x89cole de fresques na l'\xc3\x89cole nationale sup\xc3\xa9rieure des beaux-arts ter okrasil Pavillon du Tourisme na razstavi Internationale des Arts et Techniques iz leta 1937 dans la Vie Moderne (Pariz), Pavillon de la Ville de Paris; zdaj v Mus\xc3\xa9e d'Art Moderne de la Ville de Paris.  Leta 1954 je izdelal fresko za Cit\xc3\xa9 Ouvri\xc3\xa8re du Laboratoire D\xc3\xa9bat, Garches.  Prav tako je v Mus\xc3\xa9e Carnavalet izvedel stenske murale za Plan des anciennes enceintes de Paris. _NEWLINE_Kapela Foujita v Reimsu, ki je bila dokon\xc4\x8dana leta 1966, je primer sodobnih fresk, notranjost pa je z verskimi prizori naslikala \xc5\xa1ola pari\xc5\xa1kega slikarja Tsuguharuja Foujita. Francoska vlada ga je leta 1996 imenovala za zgodovinski spomenik.\n_START_SECTION_\nMehi\xc5\xa1ki murali\n_START_PARAGRAPH_\nJos\xc3\xa9 Clemente Orozco, Fernando Leal, David Siqueiros in Diego Rivera, znani mehi\xc5\xa1ki umetniki, so v 20. stoletju obnovili umetnost freske. Orozco, Siqueiros, Rivera in njegova \xc5\xbeena Frida Kahlo so prispevali bolj k zgodovini mehi\xc5\xa1ke likovne umetnosti in k slovesu mehi\xc5\xa1ke umetnosti na splo\xc5\xa1no kot kdorkoli drug. Skupaj z drugimi, so velika stenska dela Fernanda Leala in Rivere v freski ustanovila umetni\xc5\xa1ko gibanje, znano kot mehi\xc5\xa1ki muralizem.\n_START_SECTION_\nZa\xc5\xa1\xc4\x8dita fresk\n_START_PARAGRAPH_\nPodnebje in okolje Benetk se stoletja pojavljata kot problem za freske in druga umetni\xc5\xa1ka dela v mestu. Mesto je zgrajeno na laguni v severni Italiji. Vlaga in porast vode skozi stoletja sta ustvarila pojav, znan kot nara\xc5\xa1\xc4\x8dajo\xc4\x8da vlaga. Ko se voda lagune dviga in vdira v temelje stavbe, se voda vpije in dviga skozi stene, kar pogosto povzro\xc4\x8di po\xc5\xa1kodbe fresk. Bene\xc4\x8dani so postali precej spretni pri metodah ohranjanja fresk. Plesen aspergillus versicolor lahko po poplavi raste, zato porabi hranila s fresk. _NEWLINE_Sledi postopek, ki so ga uporabili pri re\xc5\xa1evanju fresk v bene\xc5\xa1ki operni hi\xc5\xa1i La Fenice, vendar lahko isti postopek uporabimo tudi za podobno po\xc5\xa1kodovane freske. Najprej se nanese za\xc5\xa1\xc4\x8ditni in podporni povoj iz bomba\xc5\xbene gaze in polivinilnega alkohola. Te\xc5\xbeke odseke odstranimo z mehkimi krta\xc4\x8dkami in lokalizirano sesanje. Druga obmo\xc4\x8dja, ki jih je la\xc5\xbeje odstraniti (ker jih je po\xc5\xa1kodovalo manj vode), odstranimo z obkladkom iz papirne ka\xc5\xa1e, nasi\xc4\x8denim z bikarbonatom raztopine amonijaka, in odstranimo z deionizirano vodo. Te odseke oja\xc4\x8dimo in pritrdimo, nato o\xc4\x8distimo z obkladki iz izmenjalne smole, steno in slikovno plast pa okrepimo z barijevim hidratom. Razpoke in odcepke zaustavimo z apnenim kitom in vbrizgamo z epoksi smolo, napolnjeno z mikroniziranim silicijevim dioksidom."