b'\n_START_ARTICLE_\nEdvard Martinuzzi (starej\xc5\xa1i)\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nRodil se je v dru\xc5\xbeini tovarni\xc5\xa1kega delavca Ivana in gospodinje Fran\xc4\x8di\xc5\xa1ke Martinuzzi rojene Babuder. V Trstu je kon\xc4\x8dal osnovno \xc5\xa1olo in ni\xc5\xbejo gimnazijo ter dveletno trgovsko \xc5\xa1olo. Leta 1928 je moral zaradi delovanja v tr\xc5\xbea\xc5\xa1kih slovenskih mladinskih organizacijah pred fa\xc5\xa1isti\xc4\x8dno oblastjo pobegniti v Kraljevino Srbov, Hrvatov in Slovencev. Z dru\xc5\xbeino je \xc5\xbeivel v Ljubljani in Kranju, bil zaposlen kot knjigovodja in ve\xc4\x8d let predsednik primorskega dru\xc5\xa1tva Sloga. Po kon\xc4\x8dani vojni se je preselil v Koper, leta 1955 pa se je vrnil v Trst._NEWLINE_V letih 1928\xe2\x88\x921948 je napisal zbirko pesmi, ki pa niso bile objavljene. Za Radio Trst A je v letih 1959 in 1960 napisal pravljice: Srnjak z zvon\xc4\x8dkom, Delfin, Pastir\xc4\x8dek, Zaklad in Pti\xc4\x8dek v jami ter radijski igri V hribih (1961) in \xc4\x8carobni studenec (1964). V letih 1958-1959 je prevedel Grimmove pravljice: Nagelj\xc4\x8dek, Sne\xc5\xbeka in Ro\xc5\xbeica, Trmoglavka, Otroci sre\xc4\x8de, Ko\xc4\x8da v gozdu, Uganka, De\xc4\x8dek v grobu, Napitnica, Razigrani \xc4\x8develj\xc4\x8dki. Prevedel je tudi dve komediji nem\xc5\xa1kega dramatika Augusta von Kotzebue Po\xc5\xa1tna gostilna Treuenbrietzenu (1959) in Nesre\xc4\x8dniki (1961).'