b'\n_START_ARTICLE_\nPraecepta Militaria\n_START_PARAGRAPH_\nPraecepta Militaria (gr\xc5\xa1ko \xce\xa3\xcf\x84\xcf\x81\xce\xb1\xcf\x84\xce\xb7\xce\xb3\xce\xb9\xce\xba\xe1\xbd\xb4 \xe1\xbc\x94\xce\xba\xce\xb8\xce\xb5\xcf\x83\xce\xb9\xcf\x82 \xce\xba\xce\xb1\xe1\xbd\xb6 \xcf\x83\xcf\x8d\xce\xbd\xcf\x84\xce\xb1\xce\xbe\xce\xb9\xcf\x82 \xce\x9d\xce\xb9\xce\xba\xce\xb7\xcf\x86\xcf\x8c\xcf\x81\xce\xbf\xcf\x85 \xce\xb4\xce\xb5\xcf\x83\xcf\x80\xcf\x8c\xcf\x84\xce\xbf\xcf\x85 [Stratigik\xc3\xad \xc3\xa9kthesis ka\xc3\xad s\xc3\xbdntaxis Nikif\xc3\xb3rou desp\xc3\xb3tou], Predstavitev vojskovanja despota Nikiforja) je konvencionalen latinski naslov bizantinske voja\xc5\xa1ke razprave, ki jo je okoli leta 965 napisal bizantinski cesar Nikifor II. Fokas (vladal 963-969) ali so jo v njegovem imenu napisali drugi._NEWLINE_Razprava obsega \xc5\xa1est poglavij in opisuje bizantinsko vojsko sredi 10. stoletja v \xc4\x8dasu ponovnih osvajanj ozemelj na vzhodu, ki so jih okupirali Arabci. Razprava vsebuje \xc5\xa1tevilne nove vidike, katerih se v drugih bizantinskih voja\xc5\xa1kih priro\xc4\x8dnikih niso dotaknili. Mednje spada natan\xc4\x8den opis oblikovanja in uporabe klina te\xc5\xbekih konjenikov (katafraktov), nove me\xc5\xa1ane pehotne brigade (taksiarhija), pravilno oblikovanje razmikov med enotami in njihovo varovanje ter raba kopja menavliona. Razprava na splo\xc5\xa1no poudarja prakti\xc4\x8dne vidike vojskovanja: razli\xc4\x8dne operativne scenarije, postavljanje taborov, izvidovanje in uporabo vohunov. Omenjeni so tudi verski obredi, kar ka\xc5\xbee na Fokasovo versko gore\xc4\x8dnost. Nikiforjeva razprava, delno prilagojena razmeram v zgodnjem 12. stoletu, je vklju\xc4\x8dena kasnej\xc5\xa1o Taktiko Nikiforja Urana.\n_START_SECTION_\nTaktika\n_START_PARAGRAPH_\nRazprava se za\xc4\x8dne z opisom opreme, razporeditvijo in taktiko pehote. Nadaljuje se z obravnavo taktike pehote in konjenice v boju proti sovra\xc5\xbenikovim kombiniranim enotam pehote in konjenice. Razprava se nato osredoto\xc4\x8di na uporabo katafraktov in splo\xc5\xa1ne taktike konjenice, ki se bojuje samostojno proti pehoti ali proti konjenici. Posebna pozornost je posve\xc4\x8dena zlasti trem vidikom bitke: obrambi pehote pred konjenico, napadu katafraktov na pehoto in zasledovanju pora\xc5\xbeenega sovra\xc5\xbenika.\n_START_SECTION_\nPehota\n_START_PARAGRAPH_\nStandardna formacija pehote, opisana v razpravi, je plitev kvadrat s praznimi vmesnimi prostori, skozi katere lahko vstopa ali izstopa konjenica. Vmesne prostore brani lahka pehota, na primer kopjaniki, pra\xc4\x8darji in lokostrelci, ki zadr\xc5\xbeuje bli\xc5\xbeajo\xc4\x8dega se sovra\xc5\xbenika in pridobiva \xc4\x8das, da se ustrezno formira te\xc5\xbeka pehota. Fokas je uvedel in v razpravi opisal nekaj takti\xc4\x8dnih sprememb v obrambi pehote proti te\xc5\xbeki konjenici. Ena od najpomembnej\xc5\xa1ih je bila premestitev te\xc5\xbekih suli\xc4\x8darjev (menavlatoi) v prednje bojne vrste.\n_START_SECTION_\nKonjenica\n_START_PARAGRAPH_\nV razpravi je podrobno opisano razvijanje konjenice in njene enote, struktura in razmestitev posameznih enot znotraj celotne konjenice in opis takti\xc4\x8dnih pravil za vsako posamezno enoto. Najpomembnej\xc5\xa1a takti\xc4\x8dna podrobnost v razpravi je razporeditev katafraktov v klinasto oziroma trikotno formacijo. Katafrakti v konici in na bokih klina so bili oboro\xc5\xbeeni s kiji, buzdovani ali kopji, v notranjosti klina pa so bili lokostrelci na konjih. Med napadom so lokostrelci streljali na nasprotnikovo prvo vrsto in jo pred prihodom klina oslabili. Tak\xc5\xa1na taktika naj bi fizi\xc4\x8dno in moralno zlomila nasprotnika.\n_START_SECTION_\nZgodovinski kontekst\n_START_PARAGRAPH_\nFokasova Praecepta Militaria je bila napisana kot priro\xc4\x8dnik za njegovo vojsko med ofenzivnim pohodom v Kilikijo in severno Sirijo v 960. letih. Pohodi so bili del bizantinsko-hamanidskih vojn, ki so izbruhnile sredi 10. stoletja. Razprava je ozna\xc4\x8dila spremembo v bizantinski strategiji, ker je nastala v \xc4\x8dasu, ko je Bizantinsko cesarstvo za\xc4\x8delo delovati bolj agresivno in je pre\xc5\xa1lo v ofenzivo. _NEWLINE_Praecepta Militaria ni uvedla popolnoma izvirnih taktik. Fokas je samo revidiral obstoje\xc4\x8de taktike in jih dopolnil s svojimi izku\xc5\xa1njami in opazovanji. Mnogo pehotnih taktik v Praecepti Militarii je verjetno temeljilo na taktikah v Syntaxis Armatorum Quadrata iz 950. let. \xc5\xa0e ve\xc4\x8dji vpliv Fokasa je imel Sylloge Tacticorum, zbirka taktik in takti\xc4\x8dnih prevar, napisana okoli leta 950. Zbirka je bila dober vir podatkov predvsem v zvezi z opremo in razvitjem tako pehote kot konjenice. Praecepta Militaria je pomenila posodobitev obstoje\xc4\x8dih bizantinskih voja\xc5\xa1kih taktik, da bi sledila trendom v nasprotnikovih armadah. Kasnej\xc5\xa1e bizantinske voja\xc5\xa1ke razprave, na primer Taktika Nikiforja Urana, so nadaljevale razvojni proces in kot vir uporabljale tudi Praecepto Militario.'