b'\n_START_ARTICLE_\nIvan Neustra\xc5\xa1ni\n_START_SECTION_\nGrof Neverski\n_START_PARAGRAPH_\nIvan, sin Filipa Drznega, je v mladosti nosil naslov grof Neverski. Ko je 1404 kot vojvoda nasledil o\xc4\x8deta, je grofiji Nevers in Rethel prepustil bratu Filipu._NEWLINE_Ivan je pre\xc5\xbeivel mladost v Flandriji. O\xc4\x8de ga je vpeljal v umetnost vladanja in vojskovanja, a mu ni dal nobenega odgovornega polo\xc5\xbeaja. Tudi 1396, ko je pri \xc5\xa1tiriindvajsetih postal vodja burgundske vojske na kri\xc5\xbearskem pohodu v pomo\xc4\x8d kralju Sigismundu Luksembur\xc5\xa1kemu, je bilo njegovo vodenje le nazivno. Dejansko vodenje je o\xc4\x8de zaupal skupini voja\xc5\xa1kih svetovalcev, ki so katastrofalno vplivali na potek bitke pri Nikopolju, v kateri so bile kr\xc5\xa1\xc4\x8danske sile pora\xc5\xbeene, Ivan pa ujet in kasneje drago odkupljen. O\xc4\x8ditno se je iz te izku\xc5\xa1nje veliko nau\xc4\x8dil, kajti kasneje se je pokazalo, da je bil on edini od vladarjev iz rodbine Valois, ki je vedel, kako je treba voditi vojsko.\n_START_SECTION_\nVojvoda Burgundski\n_START_PARAGRAPH_\n1404 je Ivan triintridesetleten nasledil o\xc4\x8deta. Ve\xc4\x8dino svojega \xc4\x8dasa in energije je posvetil Franciji. Edini njegov poseg zunaj Francije v vlogi burgundskega vojvode je bila pomo\xc4\x8d svaku, \xc5\xa1kofu Liega Ivanu Bavarskemu, ko je z burgundsko vojsko pomagal zatreti upor me\xc5\xa1\xc4\x8danov Liega. S porazom me\xc5\xa1\xc4\x8danov na bojnem polju se je vpliv burgundske dr\xc5\xbeave raz\xc5\xa1iril na vso \xc5\xa1kofijo._NEWLINE_Ivanova obi\xc4\x8dajna rezidenca je bil sede\xc5\xbe francoske vlade v Parizu. Od o\xc4\x8deta, ki je bil regent du\xc5\xa1evno bolnega ne\xc4\x8daka kralja Karla VI., je nasledil dru\xc5\xbeinski spor s kraljevim bratom vojvodo Ludvikom Orleanskim. Oba sta si prizadevala prilastiti kraljevo mo\xc4\x8d in \xc4\x8dim ve\xc4\x8d dr\xc5\xbeavnih dohodkov. Ivan je uspel dobiti od kraljice skrbni\xc5\xa1tvo nad prestolonaslednikom (bodo\xc4\x8dim kraljem Karlom VII.). V prid mu je bila tudi priljubljenost med Pari\xc5\xbeani. Na drugi strani so imeli Orleanski podporo plemstva, Ludvik pa \xc5\xa1e posebej naklonjenost kraljice. 1407 je Ivan spor nepremi\xc5\xa1ljeno zaostril do skrajnosti, ko je dal Ludvika na poti od kraljice umoriti. Dve leti kasneje je bil uradno opro\xc5\xa1\xc4\x8den krivde (\xc4\x8de\xc5\xa1 da je \xc5\xa1lo za koristen umor) in kraljeva dru\xc5\xbeina se je z njim pobotala._NEWLINE_Ni pa odnehala dru\xc5\xbeina Orleanskih. \xc5\xa0tirinajstletni Ludvikov sin Karel Orleanski (po materi Valentini Visconti italijanske krvi se je \xc4\x8dutil zavezanega krvni osveti) je po svoji poroki 1410 na\xc5\xa1el zaveznika v tastu Bernardu VII., grofu Armagnac, in nekaterih pomembnih plemi\xc4\x8dih, med katerimi je bil zelo vpliven brat nekdanjega kralja Karla V. Jean de Valois, vojvoda de Berry. Ustanovili so Ligo, ki je na jugu Francije urila najemnike, ki naj bi bili kos burgundski vojski. Nastala je prava dr\xc5\xbeavljanska vojna. Spopadi so pusto\xc5\xa1ili okolico Pariza in drugod, v mestu pa sta se obe strani menjavali na oblasti, dokler prista\xc5\xa1i Orleanskih, imenovani po njihovem vodji "armagnaki", niso v obdobju 1413-18 Ivana izrinili iz Pariza in uvedli diktaturo._NEWLINE_1413 je novi angle\xc5\xa1ki kralj Henrik V. napadel Francijo. Med pogajanji z armagnaki je navezal stike tudi z Ivanom, ki pa se nikdar ni upal odkrito povezati z njim, ker se je bal za svoje dobro ime pri Pari\xc5\xbeanih. A v bitki pri Agincourtu, v kateri sta padla dva njegova brata in je pri\xc5\xa1el v petindvajsetletno angle\xc5\xa1ko ujetni\xc5\xa1tvo Karel Orleanski, s svojo vojsko ni sodeloval._NEWLINE_Dve leti kasneje je bil konflikt med sprtima stranema na vi\xc5\xa1ku. Kraljica je prebegnila na burgundsko stran in v Troyesu ustanovila protivlado. V maju 1418 je Ivan z vojsko zavzel Pariz in se postavil za regenta. Zavzetju je sledil pokol armagnakov, padel je tudi grof Bernard VII. Prestolonaslednik je pravo\xc4\x8dasno pobegnil. \xc4\x8ceprav ne odkrit zaveznik Angle\xc5\xbeev, Ivan naslednje leto ni storil ni\xc4\x8desar, da bi oviral njihovo zavzetje Rouena._NEWLINE_S severno Francijo okupirano od Angle\xc5\xbeev in z burgundsko vojsko v Parizu, je prestolonaslednik, ki se je med tem postavil na \xc4\x8delo armagnakov, predlagal spravo. Tudi Ivanu bi morebitna sprava s prestolonaslednikom in morda celo sklenitev zveze proti Angle\xc5\xbeem v novem polo\xc5\xbeaju pri\xc5\xa1la prav. Sestala sta se na mostu Poully blizu Meluna in sklenila mir. S pretvezo, da bosta dogovor potrdila, je prestolonaslednik predlagal \xc5\xa1e eno sre\xc4\x8danje. 10. septembra 1419 sta se sre\xc4\x8dala na mostu pri Montereau-u, kjer pa so prestolonaslednikovi ljudje Ivana pobili na tla in ga umorili._NEWLINE_\xc4\x8ceprav \xc5\xbertev politi\xc4\x8dnega umora, je Ivan, zlasti pri francoskih zgodovinarjih, obveljal za izdajalca in ubijalca. V resnici je le zasledoval enake cilje kot vsi vladarji tedanjega \xc4\x8dasa: utrditev in pove\xc4\x8danje mo\xc4\x8di in vpliva svoje dru\xc5\xbeine, pri katerem so bili umori in brezvestno iskanje lastnih koristi obi\xc4\x8dajni za tisti \xc4\x8das. Bil je dinami\xc4\x8den in v burgundski upravi je nadaljeval o\xc4\x8detove reforme. Bil je prenagljen v svojih odlo\xc4\x8ditvah. \xc4\x8ce je vnesel razdor v Francijo, je zagotovil mir blagostanje in mo\xc5\xbenost razvoja svoji burgundski dr\xc5\xbeavi.'