b'\n_START_ARTICLE_\nPlazemska beljakovina\n_START_PARAGRAPH_\nPlazemske beljakovine (tudi serumske beljakovine) so beljakovine v krvni plazmi. Pri \xc4\x8dloveku predstavljajo okoli 7\xc2\xa0% celotne krvne plazme. Ve\xc4\x8dina teh beljakovin oz. proteinov je sintetizirana v jetrih, razen imunoglobulinov; jetra dnevno sintetizirajo okoli 25 g proteinov, kar predstavlja 50\xc2\xa0% celotne proteinske sinteze v jetrih._NEWLINE_Opravljajo \xc5\xa1tevilne funkcije, med drugim uravnavajo volumen krvi, prena\xc5\xa1ajo hranilne snovi, hormone, kovinske ione, lipide (apolipoproteini) idr. ter sodelujejo pri strjevanju krvi in imunskem odzivu. Spremenjene koli\xc4\x8dine proteinov v plazmi lahko nakazujejo na bolezensko stanje.\n_START_SECTION_\nStruktura in \xc5\xbeivljenjski cikel\n_START_PARAGRAPH_\nVe\xc4\x8dino plazemskih beljakovin, \xc5\xa1e posebej albumin, fibrinogen in od 50-80\xc2\xa0% globulin, sintetizirajo jetra, ostale globuline (gama globuline) pa limfoidna tkiva. Hitrost nastajanja beljakovin v jetrih je lahko zelo visoka, tudi do 30 g na dan._NEWLINE_Plazemske beljakovine (z izjemo albuminov) so glikoproteini, ki kro\xc5\xbeijo po obto\xc4\x8dilih ve\xc4\x8d dni. Po tem v ve\xc4\x8dini primerov encim endotelijska nevraminidaza odcepi kon\xc4\x8dno (terminalno) siali\xc4\x8dno kislino oz. N-acetilnevraminsko kislino v oligosaharidni verigi, kar izpostavi galaktozo. Preko slednje se protein ve\xc5\xbee na asialoglikoproteinski receptor na celi\xc4\x8dni membrani (plazmalemi) hepatocita, sledi receptorsko-posredovana endocitoza in lizosomska razgradnja._NEWLINE_Z vidika homeostaze koli\xc4\x8dine beljakovin v telesu predstavljajo vir aminokislin za tkivne beljakovine. Celotne beljakovine najprej sprejmejo tkivni makrofagi s pomo\xc4\x8djo pinocitoze in jih razgradijo. Nastale aminokisline preidejo v kri in po njej do tkiv, ki aminokisline potrebujejo za obnovitev tkivnih beljakovin. Ocenjeno je, da se vsak dan sintetizira in razgradi do 400 g beljakovin, kljub temu pa ostaja razmerje med tkivnimi in plazemskimi beljakovinami relativno konstantno, tj. 33\xc2\xa0: 1. Omenjeno obrnljivo ravnovesje se lahko izkoristi tudi v klini\xc4\x8dni praksi v primeru hudega akutnega pomanjkanja beljakovin v telesu, in sicer z intravensko transfuzijo plazemskih beljakovin.\n_START_SECTION_\nKlini\xc4\x8dni pomen\n_START_PARAGRAPH_\nSpremenjene koli\xc4\x8dine plazemskih beljakovin lahko nakazujejo ali povzro\xc4\x8dijo razli\xc4\x8dna bolezenska stanja. V koli\xc4\x8dinskem smislu sodijo med znane markerje haptoglobin, alfa-fetoprotein in C-reaktivni protein, med znane dejavnike ali povzro\xc4\x8ditelje pa alfa-1-antiproteaza in imunoglobulini.\n_START_SECTION_\nHaptoglobin\n_START_PARAGRAPH_\nHaptoglobin ve\xc5\xbee hemoglobin (Hb), ne pa tudi mioglobin (Mb), in s tem prepre\xc4\x8di izgubo \xc5\xbeeleza preko filtracije Hb v ledvicah; kompleks haptoglobin-Hb nato razgradi retikuloendotelijski sistem. V hemoliti\xc4\x8dnih stanjih se velike koli\xc4\x8dine Hb ve\xc5\xbeejo na ves razpolo\xc5\xbeljivi haptoglobin. S pomo\xc4\x8djo laboratorijskega testa za koli\xc4\x8dino haptoglobina v serumu se lahko doka\xc5\xbee hemoliti\xc4\x8dno stanje, poleg tega pa se lahko razlikuje med hemoglobinurijo (prisotnost Hb v urinu) in mioglobinurijo (prisotnost Mb v urinu), do \xc4\x8desar lahko pride zaradi po\xc5\xa1kodbe mi\xc5\xa1ic. S pomo\xc4\x8djo standardnih testov za prisotnost krvi v urinu ni mogo\xc4\x8de razlikovati med omenjenima stanjima.\n_START_SECTION_\nAlfa-fetoprotein\n_START_PARAGRAPH_\nAlfa-fetoprotein sintetizirajo samo jetra ploda (fetusa), zato je v odraslem \xc4\x8dloveku prisoten le v sledeh (tj. okoli 0,002\xc2\xa0mg/dL). Pove\xc4\x8dane koli\xc4\x8dine pri odraslem nakazujejo na hepatocelularni karcinom. Protein je uporaben tudi v prenatalni diagnostiki, saj pove\xc4\x8dane koli\xc4\x8dine v plodovnici in celo v materini krvi nakazujejo na nepravilen razvoj ledvic ploda.\n_START_SECTION_\nC-reaktivni protein\n_START_PARAGRAPH_\nC-reaktivni protein je ena od beljakovin akutne faze, katere koncentracija se lahko pove\xc4\x8da za 100-krat pri bakterijski oku\xc5\xbebi, v manj\xc5\xa1i pa pri drugih boleznih, travmi ali kirur\xc5\xa1kem posegu.\n_START_SECTION_\nAlfa-1-antiproteaza\n_START_PARAGRAPH_\nAlfa-1-antiproteaza je inhibitor proteaz, in sicer inhibira mnoge serinske proteaze, kot je elastaza. V primeru mutacije obeh alelov za proteazo pride do kroni\xc4\x8dnega zmanj\xc5\xa1anja koli\xc4\x8dine, posledi\xc4\x8dno pa pride do prevelike aktivnosti proteaz, ki povzro\xc4\x8dijo po\xc5\xa1kodbe plju\xc4\x8dnega tkiva in tako pomembno prispevajo k nastanku kroni\xc4\x8dno obstruktivnih plju\xc4\x8dnih bolezni (KOPB).\n_START_SECTION_\nImunoglobulini\n_START_PARAGRAPH_\nPri nenormalno pove\xc4\x8dani proliferaciji plazmatk pride do monoklonalne gamopatije, za katero je zna\xc4\x8dilno pove\xc4\x8dana koli\xc4\x8dina dolo\xc4\x8denega protitelesa. Eden od znanih primerov je Waldenstr\xc3\xb6mova makroglobulinemija, maligno obolenje, za katero so zna\xc4\x8dilne pove\xc4\x8dane koli\xc4\x8dine IgM protiteles; le-ta zaradi velike molekulske mase (okoli 900 kDa) povzro\xc4\x8dijo nevarno povi\xc5\xa1anje viskoznosti krvi.'