b'\n_START_ARTICLE_\nMehi\xc5\xa1ka revolucija\n_START_PARAGRAPH_\nMehi\xc5\xa1ka revolucija je bil oboro\xc5\xbeen spopad, ki se je za\xc4\x8del v Mehiki 20. novembra 1910. Predhodnik konflikta je diktatura, znana pod imenom Porfiriato . Porfirio D\xc3\xadaz je v dr\xc5\xbeavi izvajal oblast na diktatorski na\xc4\x8din od 1876 do 1911 . Med  35 leti je Mehika do\xc5\xbeivela izjemno gospodarsko rast in imela veliko politi\xc4\x8dno stabilnost, vendar pa so bili ti dose\xc5\xbeki dose\xc5\xbeeni z visokimi gospodarskimi in socialnimi stro\xc5\xa1ki, ki so jih pla\xc4\x8devali ni\xc5\xbeji sloje dru\xc5\xbebe in politi\xc4\x8dni nasprotniki D\xc3\xadaza. V prvem desetletju dvajsetega stoletja je izbruhnilo ve\xc4\x8d kriz na razli\xc4\x8dnih podro\xc4\x8djih nacionalnega \xc5\xbeivljenja, kar odra\xc5\xbea nara\xc5\xa1\xc4\x8dajo\xc4\x8de nezadovoljstvo nekaterih sektorjev z D\xc3\xadazovo diktaturo._NEWLINE_Ko je D\xc3\xadaz v intervjuju dejal, da se bo ob izteku mandata upokojil, so se politi\xc4\x8dne razmere za\xc4\x8dele korenito spreminjati. Nasprotovanje vladi je postalo pomembno za stali\xc5\xa1\xc4\x8de, ki ga je izrazil D\xc3\xadaz. V tem kontekstu je Francisco I. Madero izvedel ve\xc4\x8d politi\xc4\x8dnih turnej po dr\xc5\xbeavi, da bi oblikoval stranko, ki bi izvolila svoje kandidate na dr\xc5\xbeavnem zboru in bi sodelovala na volitvah. D\xc3\xadaz je kot odgovor spro\xc5\xbeil novo kandidaturo za predsedstvo, Madero pa je bil aretiran v San Luis Potos\xc3\xad zaradi upora. Medtem ko je bil Madera v zaporu, so bile izvedene volitve, ki so prinesle zmago D\xc3\xadazu. _NEWLINE_Franciscu I. Maderu je uspelo pobegniti iz dr\xc5\xbeavnega zapora v Zdru\xc5\xbeene dr\xc5\xbeave. Iz San Antonia (Teksas), 20. novembra 1910, je razglasil na\xc4\x8drt San Luisa, ki je pozval k uporabi oro\xc5\xbeja proti vladi D\xc3\xadaza. Oboro\xc5\xbeeni konflikt se je za\xc4\x8del na severu dr\xc5\xbeave in se kasneje raz\xc5\xa1iril na druge dele nacionalnega ozemlja. Ko so uporniki zasedli Ciudad Ju\xc3\xa1rez ( Chihuahua ), je Porfirio D\xc3\xadaz odstopil in od\xc5\xa1el v izgnanstvo v Francijo . _NEWLINE_Leta 1911 so potekale nove volitve, na katerih je bil izvoljen Madero. Ob za\xc4\x8detku svojega mandata se je razlikoval od drugih revolucionarnih voditeljev, kar je privedlo do upora Emiliana Zapate in Pascuala Orozca proti vladi Madera. Leta 1913 je izbruhnil dr\xc5\xbeavni udar, pod vodstvom Felixa Diaza, Bernarda Reyesa in Victoriana Huerta. Voja\xc5\xa1ki upor, znan kot  Decena Tr\xc3\xa1gica, se je kon\xc4\x8dal z umorom Madera, njegovega brata Gustava in podpredsednika Pina Suareza. Huerta je prevzel predsedovanje, kar je povzro\xc4\x8dilo odziv ve\xc4\x8d revolucionarnih voditeljev, kot so Venustiano Carranza in Francisco Pancho Villa. Po nekaj ve\xc4\x8d kot enem letu boja in po ameri\xc5\xa1ki okupaciji Veracruza, je Huerta odstopil s polo\xc5\xbeaja predsednika in pobegnil iz dr\xc5\xbeave. _NEWLINE_Od tega dogodka so se razlike med frakcijami, ki so se borile proti Huerti, poglobile, kar je spro\xc5\xbeilo nove konflikte. Carranza, vodja revolucije v skladu z na\xc4\x8drtom Guadalupe, je pozval vse sile na konvencijo Aguascalientes, da imenujejo vodjo. Na tem sre\xc4\x8danju je bil Eulalio Guti\xc3\xa9rrez imenovan za predsednika dr\xc5\xbeave, vendar so se sovra\xc5\xbenosti ponovno za\xc4\x8dele, ko je Carranza zanemaril sporazum. Potem, so ustavodajalci lahko za\xc4\x8deli s pripravo nove ustave in Carranza izvolili za predsednika leta 1917 . Boj med frakcijami je bil dale\xc4\x8d od konca. Pri preurejanju sil so ubili glavne revolucionarne voditelje: Zapata leta 1919, Carranza leta 1920, Villa leta 1923 in Obreg\xc3\xb3n leta 1928. _NEWLINE_Trenutno ni soglasja o tem, kdaj je bilo revolucionarnega procesa zares konec. Nekateri viri pravijo leta 1917, z razglasitvijo mehi\xc5\xa1ke ustave,    drugi leta 1920 s predsedovanjem Adolfa de la Huerta  nekateri viri pa leta 1924 s predsedovanjem Plutarcom El\xc3\xadasom Callesom .  Obstajajo celo nekateri, ki zagotavljajo, da se je proces podalj\xc5\xa1al do 40. let prej\xc5\xa1njega stoletja .\n_START_SECTION_\nOzadje mehi\xc5\xa1ke revolucije\n_START_PARAGRAPH_\nPorfirio Diaz, mestic iz Oaxace se je boril na strani liberalne vojske proti konservativnim skupinam. Sodeloval je v francoski intervenciji,  Porfirio D\xc3\xadaz je zavzel predsedni\xc5\xa1ki stol\xc4\x8dek leta 1876  po zmagi na uporu Tuxtepec.  Diktaturo je ohranil 31 let.  V zadnjih letih njegove vladavine ni bil D\xc3\xadaz verodostojen in njegovih nasprotnikov je bilo vse ve\xc4\x8d.  Utrpeli so namre\xc4\x8d ve\xc4\x8d hkratnih kriz na vseh podro\xc4\x8djih: socialnem, politi\xc4\x8dnem, gospodarskem in kulturnem. \xc2\xa0\n_START_SECTION_\nEkonomsko, socialno in kulturno ozadje\n_START_PARAGRAPH_\nV \xc4\x8dasu kolonije so \xc5\xa1tevilna mesta ohranila nekaj lokalnih poslopij, imenovanih  "ejidos". Lerdski zakon iz leta 1856 je razglasil, da so nepremi\xc4\x8dnine, zlasti cerkvene in avtohtone skupnosti, neupravi\xc4\x8dene. Med letoma 1889 in 1890 je vlada D\xc3\xadaza odredila, da ob\xc4\x8dinska zemlji\xc5\xa1\xc4\x8da postanejo zasebna. Nove lastnike, ne navajene na zasebno lastnino, so prevarali posamezniki ali uradniki. Posledi\xc4\x8dno je bil velik del avtohtonega prebivalstva brez lastne posesti in se je moral zato zaposliti na bli\xc5\xbenjih haciendah. 51% pode\xc5\xbeelskega prebivalstva je imelo le malo zemlje in ve\xc4\x8dina je bila odvisna od sosednjih haciend. Poleg tega so bili zakoni in nacionalni polo\xc5\xbeaj naklonjeni lastnikom haciend, saj so bili edini, ki so takrat imeli dostop do kredita in namakalnih projektov. Mala mesta in neodvisni kmetje so bili prisiljeni pla\xc4\x8devati zelo visoke davke. Ta situacija je mo\xc4\x8dno vplivala na kmetijsko gospodarstvo, saj so haciende imele velike neobdelane dele in so bile manj produktivne kot manj\xc5\xa1a poslopja. _NEWLINE_\xc5\xa0e ena od posledic razmejitve zemlje in delitve avtohtone komunalne zemlje je bila ta, da so se nekateri uprli vladi. V konfliktih, ki so se zgodili v poznem devetnajstem in zgodnjem dvajsetem stoletju, so bili glavna plemena: Maji, Tzotziles, Coras, Huichols in Rar\xc3\xa1muris . Najbolj trajni konflikti so bili tisti v Yucatanu, Quintani Roo in Sonori . Sprejeli so politiko deportacije, Yucatan in Quintana Roo sta bili glavni destinaciji.  Na severu je D\xc3\xadazova vlada nasilno zatrla pleme Yaquu in jih deportirala na jug dr\xc5\xbeave. Vrhunski trenutek proti tej skupini se je zgodil leta 1908, ko je bilo med \xc4\x8detrtino in polovico njegovega prebivalstva poslanih na planta\xc5\xbee henequen v Yucatanu. Na koncu naj bi te etni\xc4\x8dne skupine sodelovale z revolucionarnimi silami. \xc2\xa0_NEWLINE_V za\xc4\x8detku 20. stoletja se je v Mehiki za\xc4\x8delo izkori\xc5\xa1\xc4\x8danje surovin: nafta, koncesije pa so bile podeljene tujim podjetjem, kot sta Standard Oil in Royal Dutch Shell.  Ta proces je kon\xc4\x8dno pripeljal dr\xc5\xbeavo do industrijske preobrazbe. Tuji investitorji, ki so bili za\xc5\xa1\xc4\x8diteni s strani vlade, so vlagali v industrijo in izkori\xc5\xa1\xc4\x8danje surovin. Rudarstvo se je pove\xc4\x8dalo, tekstilna industrija pa je bila posodobljena, kar je razvilo tudi \xc5\xbeelezni\xc5\xa1ki sistem.  Do leta 1910 je obstajalo \xc5\xbee 24 000 \xc5\xbeelezni\xc5\xa1kih prog. _NEWLINE_Leta 1907 v Zdru\xc5\xbeenih dr\xc5\xbeavah in Evropi izbruhne mo\xc4\x8dna mednarodna kriza, ki je povzro\xc4\x8dila upad izvoza, pove\xc4\x8danje uvoza in opustitev posojil industrijalcem. Razmere so spro\xc5\xbeile mo\xc4\x8dno brezposelnost, poleg tega pa se je zmanj\xc5\xa1al tudi preostali dohodek._NEWLINE_Su\xc5\xa1a, ki se je zgodila med letoma 1908 in 1909, je prizadela kmetijsko proizvodnjo  tako da so morali uvoziti koruzo  v vrednosti kar 27 milijonov pesov.  To pa je prizadelo kar precej\xc5\xa1en del prebivalstva, saj je bila koruza del prehrane 85\xc2\xa0% prebivalstva.  _NEWLINE_Posledi\xc4\x8dno zmanj\xc5\xa1anje gospodarske aktivnosti dr\xc5\xbeave je drasti\xc4\x8dno zmanj\xc5\xa1alo dr\xc5\xbeavne prihodke. Ta problem so poskusili re\xc5\xa1iti s pove\xc4\x8danjem davkov in dav\xc4\x8dne osnove, ki je prizadela \xc4\x8dlane srednjega razreda, tako mesta kot pode\xc5\xbeelja, pa tudi pripadnike vi\xc5\xa1jega razreda._NEWLINE_Na splo\xc5\xa1no je gospodarska kriza mo\xc4\x8dno diskreditirala predsedni\xc5\xa1ko podobo.\n_START_SECTION_\nSocialno ozadje\n_START_PARAGRAPH_\nMed vlado D\xc3\xadaza so obstajala \xc5\xa1tevilna veleposestva; kar 80\xc2\xa0% mehi\xc5\xa1kega prebivalstva je bilo odvisno od pode\xc5\xbeelske pla\xc4\x8de na pode\xc5\xbeelju. Poleg tega so v teh krajih trgovine z \xc5\xbeivili imele prakso, da so delavcem pla\xc4\x8dali z \xc5\xbeivili. Ta sistem je delavcem omogo\xc4\x8dil, da dose\xc5\xbeejo tako visoko posojilo, da so bili zadol\xc5\xbeeni za vse \xc5\xbeivljenje.\xc2\xa0 \xc2\xa0_NEWLINE_Zakoni naroda so se redko uporabljali v haciendah, kjer so delavci veljali za su\xc5\xbenje ali lastnino, to je bila nekak\xc5\xa1ne vrste oblika fevdalizma .  Na pode\xc5\xbeelju je delovala policijska skupina, Cuerpo de Rurales, zadol\xc5\xbeena za "varovanje miru", obi\xc4\x8dajno z brutalnimi metodami. \xc2\xa0_NEWLINE_V mestih, od leta 1906, so se za\xc4\x8dela pojavljati \xc5\xa1tevilna gibanja delavcev - stavke Cananea in Rio Blanco - ki bi jih morala vlada zatreti z uporabo voja\xc5\xa1ke sile.  _NEWLINE_Ve\xc4\x8d intelektualcev se je borilo za za\xc5\xa1\xc4\x8dito pravic delavskega razreda, kot so na primer: L\xc3\xa1zaro Guti\xc3\xa9rrez de Lara, Pr\xc3\xa1xedis G. Guerrero, Juan Sarabia in Ricardo Flores Mag\xc3\xb3n, ki je spodbujal delavska gibanja v Cananei in R\xc3\xado Blancu.  Eno od sredstev komunikacije te linije je bil \xc4\x8dasopis Regeneraci\xc3\xb3n, ki se je pojavil leta 1900 .  Gibanje, ki so ga vodili ti in drugi intelektualci, je bilo precej zapleteno, ker je imelo korenine v razli\xc4\x8dnih miselnih tokovih, od razsvetljenstva do pozitivizma . Brata Flores Mag\xc3\xb3n sta postala izjemno radikalna, potem ko sta bila izgnana iz mehi\xc5\xa1kega ozemlja.  Leta 1908 so posku\xc5\xa1ali napasti dr\xc5\xbeavo s severa, \xc4\x8deprav ta upor ni imel ve\xc4\x8djih posledic, kar pa je povzro\xc4\x8dilo njegov upad.\n_START_SECTION_\nKulturno ozadje\n_START_PARAGRAPH_\nOd za\xc4\x8detka stoletja so za\xc4\x8deli dvomiti v pozitivizem - ideologija, ki je zadr\xc5\xbeala skupino na oblasti, kar je privedlo do diskreditacije socialnega darvinizma . Takrat je ve\xc4\x8dina avtohtonskih prebivalcev za\xc4\x8dela zahtevati ve\xc4\x8djo udele\xc5\xbebo pri odlo\xc4\x8danju, poleg tega pa se skupina " znanstvenikov " ni ve\xc4\x8d \xc5\xa1tela za prirojeno superiorno ali edino sposobno, ki lahko vodi vlado. \xc2\xa0\n_START_SECTION_\nPoliti\xc4\x8dno ozadje\n_START_PARAGRAPH_\nPoliti\xc4\x8dni sistem D\xc3\xadazove vlade je utrpel hudo krizo zaradi staranja predsednika in njegove \'klike\', splo\xc5\xa1no znane kot " Znanstveniki " - to je bil ekskluziven sistem, v katerem mlaj\xc5\xa1e generacije niso mogle sodelovati.  Po drugi strani je bil D\xc3\xadazov politi\xc4\x8dni sistem zasnovan na ravnote\xc5\xbeju mo\xc4\x8di med njegovo bli\xc5\xbenjo skupino in na drugi strani privr\xc5\xbeenci Bernarda Reyesa, znani kot "Reyistas". Glavno vpra\xc5\xa1anje pa je bilo nasledstvo predsednika, saj je bil \xc5\xbee v letih. Tako so Znanstveniki zmanj\xc5\xa1ali politi\xc4\x8dno mo\xc4\x8d Reyistas, ki so potem postali \xc4\x8dlani opozicije .  Ta odlo\xc4\x8ditev je povzro\xc4\x8dila tudi koncentracijo politi\xc4\x8dne in gospodarske mo\xc4\x8di v ve\xc4\x8d regijah, kot so Chihuahua, Morelos in Yucatan, kar je povzro\xc4\x8dilo nezadovoljstvo. \xc2\xa0_NEWLINE_Leta 1908 so se politi\xc4\x8dne razmere v dr\xc5\xbeavi za\xc4\x8dele krhati, ko je 18. februarja istega leta vodil intervju James Creelman, poro\xc4\x8devalec iz revije Pearson\'s Magazine, s tedanjim predsednikpm Mehike  . _NEWLINE_Vtem intervjuju je D\xc3\xadaz zagotovil: \'\'Potrpe\xc5\xbeljivo sem \xc4\x8dakal na dan, ko bo mehi\xc5\xa1ko pode\xc5\xbeelje pripravljeno, da na vsakih volitvah izbere in zamenja svojo vlado brez nevarnosti oboro\xc5\xbeenih revolucij in brez oviranja napredka dr\xc5\xbeave. Mislim, da je ta dan pri\xc5\xa1el.\'\'_NEWLINE_Od tega trenutka so se po vsej dr\xc5\xbeavi za\xc4\x8deli oblikovati razli\xc4\x8dni klubi proti ponovni izbiri vlade. V dr\xc5\xbeavi Coahuila se je pojavila tudi knjiga Predsedni\xc5\xa1ko nasledstvo leta 1910, v kateri Francisco I. Madero analizira mehi\xc5\xa1ke politi\xc4\x8dne razmere in hkrati kritizira vlado Diaza, \xc4\x8deprav zmerno in pozitivno._NEWLINE_Po Creelmanovem pogovoru s predsednikom D\xc3\xadazom in pojavom Maderove knjige se je pojavilo ve\xc4\x8d politi\xc4\x8dnih strank, nekatere v korist sedanje vlade in druge proti njej.  Med njimi je bila Demokrati\xc4\x8dna stranka (v kateri so med drugim sodelovali Benito Ju\xc3\xa1rez Maza in Manuel Calero )  in Reyistas (podporniki generala Bernarda Reyesa ), ki so ustanovili Klub narodnih suverenosti.  \xc2\xa0_NEWLINE_Na koncu se je D\xc3\xadaz ponovno odlo\xc4\x8dil kandidirati za predsednika, skupaj z Ram\xc3\xb3nom Corralom za podpredsednika. \xc2\xa0_NEWLINE_Po izjavi Diaza v intervjuju s Creelmanom je objavil knjigo, v kateri je analiziral politi\xc4\x8dne razmere in hkrati kritiziral D\xc3\xadazovo vlado. \xc5\xa0tevilni biv\xc5\xa1i Reyistas so se pridru\xc5\xbeili protirelekcionisti\xc4\x8dnemu gibanju. Nekaj pomembnih osebnosti, ki so se pridru\xc5\xbeile temu gibanju, so bili Venustiano Carranza, Francisco V\xc3\xa1zquez G\xc3\xb3mez, Luis Cabrera in Jos\xc3\xa9 M. Maytorena .  _NEWLINE_Madero je opravil tri turneje za promocijo Klubov proti ponovni izbiri z namenom, da bi aprila 1910 organiziral letno konvencijo, v kateri bi bila ustanovljena Nacionalna stranka proti ponovni izvolitvi  in bi bili imenovani kandidati za naslednje volitve.  Madero je bil priprt po ukazu okro\xc5\xbenega sodnika San Luis Potosa, medtem ko je bil v Monterreyu,  obto\xc5\xbeen napeljevanja upora,  zaradi katerega je bil preme\xc5\xa1\xc4\x8den v dr\xc5\xbeavni zapor. Petin\xc5\xa1tirideset dni pozneje je bil izpu\xc5\xa1\xc4\x8den z var\xc5\xa1\xc4\x8dine, vendar brez mo\xc5\xbenosti, da bi zapustil dr\xc5\xbeavo. V istem obdobju so potekale predsedni\xc5\xa1ke volitve.\n_START_SECTION_\nNa\xc4\x8drt San Luis\n_START_PARAGRAPH_\nVolitve so potekale 26. junija istega leta, izvoljena sta bila D\xc3\xadaz in Corral.  V mesecu septembru so potekala \xc5\xa1tevilna praznovanja ob stoletnici neodvisnosti. _NEWLINE_6. oktobra je Madero pobegnil iz San Luis Potos\xc3\xad-a v San Antonio, Texas, kjer se je sre\xc4\x8dal s svojo dru\xc5\xbeino in podporniki. Tam je napisal, skupaj z majhno skupino - v kateri sta tudi Juan S\xc3\xa1nchez Azcona (ex-reyista) in Roque Estrada -  dokument, imenovan Plan de San Luis, \xc4\x8deprav se je besedilo pojavilo \xc5\xbee 5. oktobra v San Luis Potos\xc3\xad-u  Na\xc4\x8drt je zahteval oboro\xc5\xbeen boj;  volitve za predsednika, podpredsednika, sodnike vrhovnega sodi\xc5\xa1\xc4\x8da in narodne poslance in senatorje je razglasili za ni\xc4\x8dne in neveljavne; Madero se je oklical kot za\xc4\x8dasni predsednik in "vodja revolucije".  Opozoril je tudi, da se morajo 20. novembra, vsi Mehi\xc4\x8dani upreti vladi. Madero je skupaj s tem dokumentom napisal \xc5\xa1e manifest, naslovljen na Zvezno vojsko, v katerem jo je pozval, naj se pridru\xc5\xbei revolucionarnemu gibanju. \xc2\xa0\n_START_SECTION_\nMaderisti\xc4\x8dna revolucija\n_START_PARAGRAPH_\nNa 20. novembra, ko se je za\xc4\x8dela mehi\xc5\xa1ka revolucija, je bilo 13 uporov: prva vstaja je bila v ob\xc4\x8dini G\xc3\xb3mez Palacio, Durango, osem jih je bilo v Chihuahua, eden v San Luis Potos\xc3\xadju in tri v Veracruzu,  predvsem pa so se zgodile na pode\xc5\xbeelju. Med temi gibanji so izstopali naslednji posamezniki: Pascuala Orozca in Francisco Ville v Chihuahu; Jos\xc3\xa9 Mar\xc3\xada Maytorena in Eulalio ter Luis Guti\xc3\xa9rrez v Coahuili; Ces\xc3\xa1reo Castro v Cuatro Ci\xc3\xa9negas, Coahuila; Jos\xc3\xa9 de la Luz Blanco v  Cuchillo Parado, Chihuahua\xc2\xa0; brata Figueroa v Guerreru\xc2\xa0; in Emiliano Zapata v Morelosu . \xc2\xa0_NEWLINE_Prvo sre\xc4\x8danje revolucionarjev in zveznih enot je bilo 21. novembra v Ciudad Guerrero, Chihuahua, kjer so se gostitelji Pascuala Orozca, privr\xc5\xbeenca Abrahama Gonzaleza,  borili proti konjenici kapetana Salvadorja Ormachea.  Orozco je kon\xc4\x8dno zasegel mesto 30. novembra in nato od\xc5\xa1el v Pedernales, kjer je premagal zvezne \xc4\x8dete.  Do konca tega meseca se je boj raz\xc5\xa1iril na sedem dr\xc5\xbeav republike.  _NEWLINE_D\xc3\xadaz je prevzel nadzor nad zvezno vojsko iz prestolnice in naro\xc4\x8dil generalu Navarru, da zavzame mesto Guerrero   Revolucionarji in federali so se borili v kanjonu Mal Paso, kjer so se podporniki Madera morali umakniti po \xc5\xa1estih urah boja. Nekaj dni kasneje, po \xc5\xa1tirih urah in pol boja, so porazili revolucionarje. D\xc3\xadaz je naro\xc4\x8dil okrepitev Navarrovih vojakov, ki so vstopili v Guerrero 6. januarja, a brez boja, saj je bilo mesto zapu\xc5\xa1\xc4\x8deno.\n_START_SECTION_\nVrnitev Madera\n_START_PARAGRAPH_\n114. februarja 1911, se Madero odlo\xc4\x8di, da se vrne v Mehiko, skupaj z nekaterimi podporniki, sodelavci in njegoim bratom Gustavom, da bi skupaj prevzela vodenje oboro\xc5\xbeenega gibanja.  6. marca se je Madero odlo\xc4\x8dil, da bo napadel Casas Grandes, Chihuahua, vendar ga je pod vodstvom polkovnika Agustina A. Valdeza porazil 18. pehotni bataljon. Med bojem je bil ranjen v roko.  Isto\xc4\x8dasno se je v dr\xc5\xbeavi pojavilo ve\xc4\x8d gibanj (Guerrero in Morelos ), ki so konflikt raz\xc5\xa1irile na skoraj celotno mehi\xc5\xa1ko ozemlje. _NEWLINE_Madero se je umaknil, da bi reorganiziral svoje mo\xc4\x8di, potem pa je prejel podporo Pascuala Orozca in Francisca Ville, ki sta delovala v Chihuahua. Z malo ve\xc4\x8d kot 1500 vojaki je hotel napadati prestolnico dr\xc5\xbeave, kasneje pa se je odlo\xc4\x8dil za napad na Ciudad Juarez, mesto, ki meji na Zdru\xc5\xbeene dr\xc5\xbeave .  _NEWLINE_Glede na razmere je Porfirio D\xc3\xadaz sprejel ve\xc4\x8d obupnih ukrepov. Poleg tega je, ko je sli\xc5\xa1al novico, da Zdru\xc5\xbeene dr\xc5\xbeave zbirajo svojo vojsko na meji, sku\xc5\xa1al dose\xc4\x8di mirovni sporazum.  _NEWLINE_Pomembno je poudariti, da se je to gibanje preoblikovalo v samem voja\xc5\xa1kem procesu iz opozicije v uporni\xc5\xa1tvo, kar pa je zato postalo priljubljeno na pode\xc5\xbeelju. Novi voditelji na pode\xc5\xbeelju so bili: Pascual Orozco-arriero - trgovec, Pancho Villa-ki je bil bandit, poleg opravljanja razli\xc4\x8dnih poklicev in delovnih mest - in Emiliano Zapata - vodil je kmetijske zahtevke v Anenecuilcu -. Gibanje je bilo povezano s kmeti na severu dr\xc5\xbeave, kavboji, \xc5\xbeelezni\xc4\x8darji, rudarji, delavci, obrtniki, pode\xc5\xbeelskimi u\xc4\x8ditelji, itd.\n_START_SECTION_\nOdstop D\xc3\xadaza\n_START_PARAGRAPH_\n25. maja je Porfirio D\xc3\xadaz v poslanski zbornici podal odstop pred plenarnim zasedanjem   31. maja se je D\xc3\xadaz vkrcal na parnik Ipiranga v pristani\xc5\xa1\xc4\x8du Veracruz, ki je bil namenjen v Evropo, kjer je ostal v izgnanstvu 2. julija 1915, ko je umrl.  _NEWLINE_Vmesni \xc4\x8das Le\xc3\xb3na de la Barre Odstop predsednika in podpredsednika sta pripeljala do takratnega sekretarja za zunanje zadeve, Francisca Le\xc3\xb3n de la Barra, ki je prevzel funkcijo za\xc4\x8dasnega mandata 25. maja in ostal na oblasti pribli\xc5\xbeno \xc5\xa1est mesecev._NEWLINE_De la Barra je oblikoval pluralisti\xc4\x8dno vlado, v katero so bili vklju\xc4\x8deni Porfiristas, Maderistas in neodvisni, kar je povzro\xc4\x8dilo resno politi\xc4\x8dno krizo, \xc5\xa1e pove\xc4\x8dala pa se je z odnosom, ki ga je Madero razvil proti revolucionarnim skupinam.\n_START_SECTION_\nVmesni \xc4\x8das Le\xc3\xb3na de la Barre\n_START_PARAGRAPH_\nOdstop predsednika in podpredsednika sta pripeljala do takratnega sekretarja za zunanje zadeve, Francisca Le\xc3\xb3n de la Barra, ki je prevzel funkcijo za\xc4\x8dasnega mandata 25. maja in ostal na oblasti pribli\xc5\xbeno \xc5\xa1est mesecev. \xc2\xa0De la Barra je oblikoval pluralisti\xc4\x8dno vlado, v katero so bili vklju\xc4\x8deni Porfiristas, Maderistas in neodvisni,  kar je povzro\xc4\x8dilo resno politi\xc4\x8dno krizo, \xc5\xa1e pove\xc4\x8dala pa se je z odnosom, ki ga je Madero razvil proti revolucionarnim skupinam.\n_START_SECTION_\nKonflikt z Zapatismom\n_START_PARAGRAPH_\nS Sporazumom Ciudad Ju\xc3\xa1reza je Le\xc3\xb3n de la Barra posku\xc5\xa1al pospe\xc5\xa1iti postopek izdaje dovoljenj revolucionarnim enotam.  Ocenjuje se, da je od 60 000 upornikov, samo 16 000 bilo organiziranih v Organih pode\xc5\xbeelja.  Najve\xc4\x8dji nasprotnik razoro\xc5\xbeevanja in demobilizacije vojakov je bil Emiliano Zapata, ki je zahteval, da se najprej izpolni obljuba Madera v na\xc4\x8drtu San Luis na podro\xc4\x8dju vra\xc4\x8danja zemlji\xc5\xa1\xc4\x8d.  Ob tej situaciji se je Madero zna\xc5\xa1el sredi stali\xc5\xa1\xc4\x8da za\xc4\x8dasnega predsednika, ki so ga podpirali lastniki zemlji\xc5\xa1\xc4\x8da Morelos, in zahteve revolucionarnih enot, ki so zahtevale izpolnitev obljube.  _NEWLINE_Madero se poskusi pobotati z Zapatom v mestu Cuautla 18. avgusta 1911,  kjer se je zaobljubil, da bo re\xc5\xa1il problem zemlji\xc5\xa1\xc4\x8d v zameno, da bi Zapata odslovil vojake. Poleg tega ga je prosil naj zaupa v vlado. Sprva se je zdelo, da se je De la Barra strinjal z Zapatinimi zahtevami, vendar je namesto, da bi nadaljeval pogovore, naro\xc4\x8dil generalu Victorianu Huerti, ki je bil v Morelosu, da s silo zatre gibanje Zapatista. Madero je moral zbe\xc5\xbeati nazaj v Mexico City, medtem ko sta se Zapata in nekaj njegovih mo\xc5\xbe umaknilo v gorovja Puebla in Guerrero . Kmalu zatem je Zapata pripravil manifest, naslovljen na prebivalce Morelosa, v katerem je obto\xc5\xbeil, da so \'Znanstveniki\' izdajalci in da \xc5\xbeelijo ponovno prevzeti mo\xc4\x8d. Poleg tega je razglasil obstoj Osvobodilne vojske juga .\n_START_SECTION_\nPredsedni\xc5\xa1ke volitve\n_START_PARAGRAPH_\nSredi teh konfliktov so se za\xc4\x8dele pripravljati naslednje volitve. Madero je oblikoval Progresivno ustavno stranko, ki temelji na na\xc4\x8drtu Antirreleccionista in na\xc4\x8drtu San Luis, v katerem so za predsednika izbrali Madera in Jos\xc3\xa9 Mar\xc3\xada Pino Su\xc3\xa1rez za podpredsednika.  _NEWLINE_Katoli\xc5\xa1ka narodna stranka, ustanovljena 3 maja, 1911,  je predstavila Madero za predsednika de la Barra za podpredsenika.  Stranka Reyista je za predsednika predlagala Bernarda Reyesa, Partido Liberal Puro pa je predlagal Emilia V\xc3\xa1zqueza G\xc3\xb3meza. _NEWLINE_Volitve so potekale oktobra, predsedovanje pa je zmagal Francisco I. Madero (z 99\xc2\xa0% glasov)  in Jos\xc3\xa9 Mar\xc3\xada Pino Su\xc3\xa1rez kot podpredsednik.\n_START_SECTION_\nPredsednik Madero (1991-1993)\n_START_PARAGRAPH_\nV obdobju tranzicije je bila 27. novembra 1911 spremenjena  Mehi\xc5\xa1ka ustava v 78. in 109. \xc4\x8dlenu, s \xc4\x8dimer je bila prepovedana ponovna izvolitev predsednika in podpredsednika, \xc4\x8deprav bi podpredsednik lahko kandidiral na naslednjih volitvah.  Poleg tega je bil decembra 1911 oblikovan volilni zakon. Namen tega zakona je bil raz\xc5\xa1iriti volilno svobodo, omejiti dr\xc5\xbeavno intervencijo na volitvah. Med Maderovim mandatom se je oblast spremenila skoraj v celoti: prispeli so novi guvernerji, ki so se zelo razlikovali od tistih, ki so sodelovali v D\xc3\xadazovi vladi.\n_START_SECTION_\nNa\xc4\x8drt Alaya\n_START_PARAGRAPH_\nEmiliano Zapata je razglasil na\xc4\x8drt Ayala, dokument, ki ga Maderisti\xc4\x8dna vlada ni poznala._NEWLINE_Dva dni po tem, ko je na oblast pri\xc5\xa1el Madero je predsednik poslal predstavnika v Morelos, ki je podal zahtevo, da Zapata zapusti svoje \xc4\x8dete. Zapata je postavil pogoje: guverner dr\xc5\xbeave Ambrosio Figueroa naj bo umaknjen s polo\xc5\xbeaja, umaknejo naj zvezne enote in vzpostavitev agrarnega zakona za izbolj\xc5\xa1anje kakovosti \xc5\xbeivljenja na pode\xc5\xbeelju. Madero je zavrnil pogoje in poslal vojsko v Villa de Ayala, kjer so vzpostavili obleganje z namenom, da bi ustavili gibanje. Zapata in njegovi mo\xc5\xbeje so uspeli pobegniti v mesto Puebla, 28. novembra pa so napovedali na\xc4\x8drt Ayala, dokument, ki ga je napisal Otilio Monta\xc3\xb1o in ki je bil podpisan s strani Osvobodilne vojske juga.  V tem dokumentu je bil Madero obto\xc5\xbeen, da je imenoval podpredsednika in guvernerje proti volji ljudstva in obto\xc5\xbeen je bil, da je diktator.Poleg tega je bil Pascual Orozco imenovan kot "vodja revolucije". _NEWLINE_Predsednik Madero je po spoznanju na\xc4\x8drta de Ayala podvojil svoja prizadevanja za konec gibanja, a vendar brez uspeha, kar ga je hkrati pripeljalo do ve\xc4\x8djega sovra\xc5\xa1tva do lastnikov ve\xc4\x8djih zemlji\xc5\xa1\xc4\x8d. \xc2\xa0_NEWLINE_V letu 1912 je bil boj med zapatisti in vlado mil, sodelovale so malo\xc5\xa1tevilnimi in malimi zapatisti\xc4\x8dnimi uporni\xc5\xa1ke skupine in enote generala Felipeja Angelesa, ki je od Madera dobil navodila, da boj ne sme biti pretirano nasilen.\n_START_SECTION_\nPascual Orozco\n_START_PARAGRAPH_\nOd trenutka, ko se je Pascual Orozco odpovedal Maderovim ukazom in od\xc5\xa1el v napad na Ciudad Ju\xc3\xa1rez, so se odnosi med njima poslab\xc5\xa1ali. Polo\xc5\xbeaj se je poslab\xc5\xa1al, ko ni bil izvoljen v za\xc4\x8dasno vlado, ki je nastala po podpisu Sporazuma Ciudad Juarez in ko je med volitvami za guvernerja mesta Chihuahua, Orozco izgubil proti kandidatu, ki ga je Madero podprl, Abraham Gonz\xc3\xa1lez . _NEWLINE_Od trenutka, ko se je Pascual Orozco odpovedal Maderovim ukazom in od\xc5\xa1el v napad na Ciudad Ju\xc3\xa1rez, so se odnosi med njima poslab\xc5\xa1ali. Polo\xc5\xbeaj se je poslab\xc5\xa1al, ko ni bil izvoljen v za\xc4\x8dasno vlado, ki je nastala po podpisu Sporazuma Ciudad Juarez in ko je med volitvami za guvernerja mesta Chihuahua, Orozco izgubil proti kandidatu, ki ga je Madero podprl, Abraham Gonz\xc3\xa1lez .\n_START_SECTION_\nPosredovanje veleposlanika Wilsona\n_START_PARAGRAPH_\nHenry Lane Wilson, ameri\xc5\xa1ki veleposlanik med vlado Madera, je posegel v nacionalno politiko, z namenom, da bi \xc5\xa1kodoval Maderu. Wilson je imel ve\xc4\x8d trenj z mehi\xc5\xa1ko vlado, ker ta ni podpirala komercialnih interesov ameri\xc5\xa1kih vlagateljev, ampak je, ravno nasprotno, razglasila vrsto nacionalisti\xc4\x8dnih ukrepovi. Na primer, nova \xc5\xbeelezni\xc5\xa1ka zakonodaja je povzro\xc4\x8dila, da so ameri\xc5\xa1ke delavce, ki niso znali \xc5\xa1pan\xc5\xa1\xc4\x8dine, nadomestili mehi\xc5\xa1ki delavci. Poleg tega je nova zakonodaja o izkori\xc5\xa1\xc4\x8danju nafte v dr\xc5\xbeavi prisilila tujce, da pla\xc4\x8dujejo davke. Wilson je bil odgovoren za pove\xc4\x8danje napetosti med dr\xc5\xbeavama s po\xc5\xa1iljanjem alarmantnih poro\xc4\x8dil svoji vladi o stanju v dr\xc5\xbeavi, za kar je ameri\xc5\xa1ka vlada zahtevala za\xc5\xa1\xc4\x8dito integritete svojih dr\xc5\xbeavljanov v Mehiki.\n_START_SECTION_\nDeset tragi\xc4\x8dnih dni\n_START_PARAGRAPH_\nOd sredine leta 1912 se je kuhala zarota, ki je vklju\xc4\x8devala Rodolfa Reyesa in generalie: Manuel Mondrag\xc3\xb3n, predstavnik F\xc3\xa9lixa D\xc3\xadaza,  in Gregorio Ruiz. _NEWLINE_9. februarja se je za\xc4\x8del dr\xc5\xbeavni udar, ki je bil izveden v desetih dneh, zato je ta dogodek znan kot\xc2\xa0\xc2\xbbDeset tragi\xc4\x8dnih dni \xc2\xab.  Tisti dan so se uprli u\xc4\x8denci \xc5\xa0ole aspirantov iz Tlalpana in \xc4\x8deta kasarne Tacubaya. Bile sta dve skupini, en namenjena proti Tlatelolcu in druga proti Lecumberriju, z namenom osvoboditve tako generala Bernarda Reyesa kot F\xc3\xa9lixa D\xc3\xadaza. \xc2\xa0_NEWLINE_Potem ko je bil izpu\xc5\xa1\xc4\x8den, je Reyes od\xc5\xa1el v Zocalo v Mexico Cityju, kjer je iskal garnizijo Nacionalne pala\xc4\x8de, ki bi ga podpirala. Vendar pa je general Lauro Villar, naro\xc4\x8dil umor Reyesa. F\xc3\xa9lix D\xc3\xadaz je od\xc5\xa1el na trg La Ciudadela, kjer je ustanovil svoj voja\xc5\xa1ki tabor.  Medtem je Madero zapustil takratno predsedni\xc5\xa1ko uradno rezidenco, grad Chapultepec, in od\xc5\xa1el v Narodno pala\xc4\x8do, kjer je osvobodil generala Villarja, ki je bil ranjen med bojem z Reyesom, in odredil Victoriana Huerta, da je ta zatrl upor. Od\xc5\xa1el je na sre\xc4\x8danje s Felipeom \xc3\x81ngelesom v Cuernavaci .  _NEWLINE_Madero se je samozavestno vrnil v prestolnico, skupaj z generalom Angelesom in Rubiom Navarretejem, ki sta pri\xc5\xa1la iz Queretara.17. februarja je Huerta izpodbijal obto\xc5\xbebe Gustava in potrdil svojo zvestobo Francisu I. Maderu. Naro\xc4\x8dil je, da ga nemudoma izpustijo.  Naslednji dan sta Huerta in F\xc3\xa9lix D\xc3\xadaz podpisala tako imenovani Pakt o Citadeli, znan tudi kot Pakt veleposlani\xc5\xa1tva, ker je bil podpisan v ameri\xc5\xa1kem veleposlani\xc5\xa1tvu v prisotnosti Henryja Lanea Wilsona. Pakt je dolo\xc4\x8dil Huerta aretira predsednika in razpusti izvr\xc5\xa1ilno oblast, da bi lahko nato za\xc4\x8dasno prevzeli predsedstvo republike, tako da bi bil na naslednjih volitvah F\xc3\xa9lix D\xc3\xadaz imenovan za predsednika.  _NEWLINE_Malo pred sre\xc4\x8danjem je bil Gustavo A. Madero aretiran v restavraciji v Mexico Cityju, preme\xc5\xa1\xc4\x8den v Citadelo  kjer so ga mu\xc4\x8dili  in nato ubili.  _NEWLINE_General Aureliano Blanquet je bil odgovoren za aretacijo predsednika Madera in podpredsednika Pina Su\xc3\xa1reza v Nacionalni pala\xc4\x8di. Zgodaj zjutraj 19. februarja je bil na izredni seji poslanske zbornice sprejet odstop obeh.  nato pa je bil imenovan za predsednika sekretarja za notranje zadeve, Pedro Lascur\xc3\xa1in, katerega edini ukrep je bil, da imenuje Victoriana Huerta kot sekretarja za notranje zadeve, tako da je 45 minut kasneje lahko   Huerta postal za\xc4\x8dasni predsednik Mehike, vse pa je bilo v skladu z veljavno zakonodajo. _NEWLINE_Madero in Pino Suarez sta ostala zapornika v Nacionalni pala\xc4\x8di, do 22. februarja  ko so ju premestili v Zapor zveznega okro\xc5\xbeja,  takoj po prihodu pa sta bila oba umorjena.\n_START_SECTION_\nDiktatura Victoriana Huerta\n_START_PARAGRAPH_\nVictoriano Huerta je, ko je pri\xc5\xa1el na oblast, postal diktator, ki je z voja\xc5\xa1ko silo razveljavil demokracijo in hkrati tudi svobodo.  Huerta je dobila podporo lastnikov haciend, visokih voja\xc5\xa1kih poveljnikov, duhov\xc5\xa1\xc4\x8dine in skoraj vseh guvernerjev,  z izjemo Jos\xc3\xa9ja Marie Maytorena, guvernerja Sonore in Venustiana Carranze, guvernerja Coahuile .  Uprava Huerta je nato predlagala dva cilja: dose\xc4\x8di umiritev dr\xc5\xbeave in dose\xc4\x8di mednarodno priznanje njene vlade, zlasti s strani Zdru\xc5\xbeenih dr\xc5\xbeav. _NEWLINE_Posku\xc5\xa1al je dobiti podporo Orozquistasov in Zapatistov,  Pascual Orozco je dolo\xc4\x8dil nekatere pogoje, kot je zaposlitev pode\xc5\xbeelskih stra\xc5\xbearjev za svoje vojake, pla\xc4\x8dilo pla\xc4\x8d na ra\xc4\x8dun zakladnice in pokojnine za vdove in sirote, tako da je 27. februarja 1913 Orozco uradno podprl vlado. Zapata pa je kategori\xc4\x8dno zavrnil vsako ponudbo, zato je gibanje Morelosa nadaljevalo z bojem proti vladi Huerta. \xc2\xa0_NEWLINE_Poslanska zbornica je nasprotovala vladi Huerta in celo frakcija Maderista je bila izredno kriti\xc4\x8dna do njenih dejanj. Belisario Dom\xc3\xadnguez, poslanec v Chiapasu, je napisal govor, v katerem je obsodil spro\xc5\xbeeno nasilje in obto\xc5\xbeil Victoriana Huerta za umor. Kmalu zatem je bil umorjen in ko so \xc4\x8dlani zbornice zahtevali preiskavo njegove smrti in zagotovitev \xc5\xbeivljenja \xc4\x8dlanov zakonodajne sile, se je Huerta odlo\xc4\x8dil razpustiti poslansko zbornico. Ko je senatorska zbornica izvedela za ta dejstva, so se njeni \xc4\x8dlani strinjali, da razpustijo svoj senat, zato je Huerta prevzel izredna pooblastila.\n_START_SECTION_\nKonstitucionalisti\xc4\x8dna revolucija\n_START_PARAGRAPH_\nMarca 1913 se za\xc4\x8dne Konstitucionalisti\xc4\x8dna revolucija.\n_START_SECTION_\nGibanja na severu dr\xc5\xbeave\n_START_PARAGRAPH_\nZa to gibanje je bila zna\xc4\x8dilna pravna narava, kateropovelje so sestavljali glavni politiki in dr\xc5\xbeavni birokrati. Med vojaki, so bili: Jezus Carranza, brat guvernerja, Pablo Gonz\xc3\xa1lez, Francisco Coss, Ces\xc3\xa1reo Castro in Jacinto B. Trevi\xc3\xb1o, veterani boja proti vladi D\xc3\xadaza.  _NEWLINE_18. aprila je v Monclovi, Coahuila, potekala konvencija, na kateri so sodelovali predstavniki revolucionarnega gibanja dr\xc5\xbeav Chihuahua, Sonora in Coahuila, katerega trajanje je bilo tri dni, ko je bil ratificiran Guadalupejev na\xc4\x8drt: zdru\xc5\xbeitev sil treh dr\xc5\xbeav v eni vojski. _NEWLINE_Ko se je gibanje \xc5\xa1irilo, so prvotni na\xc4\x8drt dopolnili, predvsem s strani Coahuile in anti-Huertisti\xc4\x8dnih politikov iz Sonore in Chihuahue.\n_START_SECTION_\nGibanja v sredi\xc5\xa1\xc4\x8du in na jugu dr\xc5\xbeave\n_START_PARAGRAPH_\nZa razliko od aktivne udele\xc5\xbebe, ki so jo do\xc5\xbeiveli na tej stopnji na severu dr\xc5\xbeave, so bile regije centra in ju\xc5\xbeno od nacionalnega ozemlja bore malo vklju\xc4\x8dene v proces. _NEWLINE_V sredi\xc5\xa1\xc4\x8du dr\xc5\xbeave, ker je imelo prebivalstvo urbano-industrijski zna\xc4\x8daj in nadzor, ki ga je vzdr\xc5\xbeevala vojska Huerte, se upor ni razvil. V dr\xc5\xbeavi San Luis Potos\xc3\xad so se bratje Cedillo - Saturnino, Cleof\xc3\xa1s in Magdaleno - oboro\xc5\xbeeno uprli, delovali pa so neodvisno od lokalnih aktivistov proti Huerti, ki so Carranzo priznali za vodjo.  V dr\xc5\xbeavi Hidalgo so upravljali Nicol\xc3\xa1s Flores, Vicente Salazar, Francisco Mariel in Daniel Cerecedo, v Tlaxcali M\xc3\xa1ximo Rojas in Domingo in Cirilo Arenas .   Na jugu, je oddaljenost od Zdru\xc5\xbeenih dr\xc5\xbeav, kjer so kupovali oro\xc5\xbeje za revolucijo, od glavnih front, povzro\xc4\x8dilo, da prebivalstvo ni \xc5\xbeelelo sodelovati v oboro\xc5\xbeenem spopadu.  _NEWLINE_Med gibanji na tem obmo\xc4\x8dju je izstopal Zapata, ki se je boril tudi proti zvezni vladi,  \xc4\x8deprav je to storil kot samostojno gibanje tako imenovanemu "konstitualisti\xc4\x8dnem" gibanju.  Poleg tega so drasti\xc4\x8dni in krvavi na\xc4\x8dini represije, ki jih je proti njim uporabila vlada Huerte, znatno pove\xc4\x8dali \xc5\xa1tevilo uporv, saj so se bili prebivalci prisiljeni braniti.  \xc2\xa0\n_START_SECTION_\nPosredovanje ZDA\n_START_PARAGRAPH_\n9. aprila se je \xc5\xa1est ameri\xc5\xa1kih ladij zasidralo v bli\xc5\xbeini pristani\xc5\xa1\xc4\x8da Tampico, in takoj, ko je ena od njih pristala v pristani\xc5\xa1\xc4\x8du, so mehi\xc5\xa1ki zvezni vojaki aretirali njeno posadko. \xc4\x8ceprav so Ameri\xc4\x8dane kmalu po tem izpustili, je ameri\xc5\xa1ki kontraadmiral Mayo prosil generala Morelosa Zaragozo za zgledno kazen za tiste, ki so izvedli aretacijo in zahtevali, da se dvigne zastava Zdru\xc5\xbeenih dr\xc5\xbeav. Vlada Huerta je posku\xc5\xa1ala dose\xc4\x8di sporazum, vendar vse zaman, ker je predsednik Wilson \xc5\xbee predhodno dal navodila za zasedbo pristani\xc5\xa1\xc4\x8da Veracruz, s \xc4\x8dimer je prepre\xc4\x8dil Huerti, da bi prejel po\xc5\xa1iljko streliva iz Nem\xc4\x8dije, ki je bila prepeljana v Ipirangi. . Ameri\xc5\xa1ka pehota je 21. aprila 1914 prevzela mejo na Veracruzu, nato celotno pristani\xc5\xa1\xc4\x8de in 22. dan \xc5\xa1e pristani\xc5\xa1\xc4\x8de Tampico.  _NEWLINE_Huerta je nato prekinil diplomatske odnose z Zdru\xc5\xbeenimi dr\xc5\xbeavami. Argentina, Brazilija in \xc4\x8cile (skupina, znana kot ABC) so ponudili, da bodo 20. maja istega leta na konferencah v Niagarskih slapovih v Kanadi delovali kot posredniki v konfliktu. 24. junija je bil kon\xc4\x8dno podpisan sporazum, v katerem je navedeno, da bodo Zdru\xc5\xbeene dr\xc5\xbeave priznale vsako za\xc4\x8dasno vlado, ki izhaja iz oboro\xc5\xbeenega spopada, od\xc5\xa1kodnino ameri\xc5\xa1kim dr\xc5\xbeavljanom, ki jih je prizadela revolucija, in da njihova vlada ne bo zahtevala od\xc5\xa1kodnine za incident v Tampicu. .\n_START_SECTION_\nZmaga revolucije\n_START_PARAGRAPH_\nHuerta je nato prekinil diplomatske odnose z Zdru\xc5\xbeenimi dr\xc5\xbeavami. Argentina, Brazilija in \xc4\x8cile (skupina, znana kot ABC) so ponudili, da bodo 20. maja istega leta na konferencah v Niagarskih slapovih v Kanadi delovali kot posredniki v konfliktu. 24. junija je bil kon\xc4\x8dno podpisan sporazum, v katerem je navedeno, da bodo Zdru\xc5\xbeene dr\xc5\xbeave priznale vsako za\xc4\x8dasno vlado, ki izhaja iz oboro\xc5\xbeenega spopada, od\xc5\xa1kodnino ameri\xc5\xa1kim dr\xc5\xbeavljanom, ki jih je prizadela revolucija, in da njihova vlada ne bo zahtevala od\xc5\xa1kodnine za incident v Tampicu. .  _NEWLINE_Huerta je nato prekinil diplomatske odnose z Zdru\xc5\xbeenimi dr\xc5\xbeavami. Argentina, Brazilija in \xc4\x8cile (skupina, znana kot ABC) so ponudili, da bodo 20. maja istega leta na konferencah v Niagarskih slapovih v Kanadi delovali kot posredniki v konfliktu. 24. junija je bil kon\xc4\x8dno podpisan sporazum, v katerem je navedeno, da bodo Zdru\xc5\xbeene dr\xc5\xbeave priznale vsako za\xc4\x8dasno vlado, ki izhaja iz oboro\xc5\xbeenega spopada, od\xc5\xa1kodnino ameri\xc5\xa1kim dr\xc5\xbeavljanom, ki jih je prizadela revolucija, in da njihova vlada ne bo zahtevala od\xc5\xa1kodnine za incident v Tampicu. .  _NEWLINE_Po odstopu Huerte je 15. julija prestolnico zasedla Konstitucialisti\xc4\x8dna vojska. Venustiano Carranza je 20. avgusta z  \xc3\x81lvaro Obreg\xc3\xb3n  prispel v mesto in prevzel politi\xc4\x8dno in voja\xc5\xa1ko poveljstvo.  Kmalu zatem je Carranza povabil guvernerje in generale na konvencijo, na kateri naj bi se pripravil revolucionarni program.\n_START_SECTION_\nKonvencija Aguacalientes\n_START_PARAGRAPH_\nPrvi dan konvencije je potekale 1. oktobra v Mexico Cityju, predsedoval je Luis Cabrera .  Brez prisotnosti delegatov Villiste ali Zapatista je Carranza na seji tretjega dne odstopil, \xc4\x8deprav delegati tega niso sprejeli.  Dogovorjeno je bilo tudi, da je treba konvencijo preseliti v Aguascalientes z namenom, da bi pomagali Villistasu in Zapatistom, poleg dejstva, da bodo sodelovali le vojaki, in ne civilisti.  Seje so se nadaljevale 10. oktobra v mestu Aguascalientes, kjer so predsedovali Antonio I. Villarreal, Jos\xc3\xa9 Isabel Robles, P\xc3\xa1nfilo Natera, Mateo Almanza, Marciano Gonz\xc3\xa1lez, Samuel Santos in Vito Alessio Robles .   Carranza pa se konvencije ni udele\xc5\xbeil. Namesto tega je od\xc5\xa1el v Veracruz. _NEWLINE_Med sejami, ki so trajale do 13. novembra,  so zapatisti zahtevali, da Carranza odstopi kot prvi vodja revolucije in da se na\xc4\x8drt Ayala popolnoma sprejme. V pismu, ki ga je predstavil \xc3\x81lvaro Obreg\xc3\xb3n, je Carranza trdil, da se strinja z odstopom, \xc4\x8de se Villa in Zapata umakneta iz javnega \xc5\xbeivljenja in odstopita kot voditelja svojih vojsk.  Konvencija je za za\xc4\x8dasnega predsednika imenovala Eulalija Guti\xc3\xa9rreza . Ko je Carranza 10. novembra sli\xc5\xa1al novice ni upo\xc5\xa1teval dogovora o konvenciji in pravico do imenovanja predsednika, nato pa je naznanil, da je Guti\xc3\xa9rrez la\xc5\xbeen predsednik.  _NEWLINE_Vjska Carraza je zapustila prestolnico ob istem \xc4\x8dasu pa so pri\xc5\xa1li zapatisti. Nekaj dni kasneje je prispela vojska VilleOba generala sta se sestala in podpisala pakt o Xochimilcu, ki je v bistvu predstavljal zavezni\xc5\xa1tvo proti Carranzi.  Guti\xc3\xa9rrez ni mogel vladat, zaradi pritiska Ville in Zapate zato je 16. januarja zapustil prestolnico in posku\xc5\xa1al ustanoviti svojo vlado v San Luis Potos\xc3\xadju, po neuspelem poskusu pa je po kratkem \xc4\x8dasu dokon\xc4\x8dno odstopil. Roque Gonz\xc3\xa1lez Garza je bil imenovan za za\xc4\x8dasnega predsednika  ki je vladal od 17. januarja do 9. junija 1915.\n_START_SECTION_\nZmaga konstitucionalizma\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xbde od za\xc4\x8detka leta 1915 je bilo jasno, da se bo boj za oblast nadaljeval med pripadniki Carranza, Ville in Zapate.  Zadnje dve skupini sta imeli do takrat prednost, ker sta imeli ve\xc4\x8djo vojsko in sta zasedli prestolnico, v letu 1915 pa se je ravnote\xc5\xbeje premaknilo proti strani Carranza, zahvaljujo\xc4\x8d zmagam Alvara Obregona proti vojski Francisca Ville. 6. aprila istega leta je vojska Ville posku\xc5\xa1ale zavzeti Celayo, ki je bila pod nadzorom Obregona, ki ga je bil sposoben braniti, kar je povzro\xc4\x8dilo okoli 2000 \xc5\xbertev na nasprotni strani. Teden dni kasneje se je Villa vrnil in ponovno izgubil, tokrat okoli 4000 vojakov. Ti porazi so mo\xc4\x8dno oslabili vojsko Ville, ki je \xc5\xa1la v Leon z namenom, dabi si povrnila mo\xc4\x8di.  Vse skupaj so se borili \xc5\xa1tirikrat, v vseh pa je zmagal Obreg\xc3\xb3n. V zadnji bitki, v vasi Santa Ana del Conde, pa so ga ranili v desno roko, zato so ga zdravniki amputirali. Carranzu je leta 1916 ponovno uspelo prevzeti nadzor nad prestolnico.\n_START_SECTION_\nRevolucionarna in kontrarevolucionarna dejavnost od 1916 do 1928\n_START_PARAGRAPH_\nCarranza je vladal od leta 1917 do 1920, \xc4\x8deprav ni uspel popolnoma pomiriti dr\xc5\xbeave, ker so se nadaljevali upori Ville na severu, upori pripadnikov Zapate na jugu,  pojavilo pa se je \xc5\xa1e eno revolucionarno gibanje F\xc3\xa9lixa D\xc3\xadaza, ki je trajal do sredine dvajsetih let, tako ot ostali upori v mestih Chiapas, Oaxaca in Michoac\xc3\xa1n . _NEWLINE_V \xc5\xa1ir\xc5\xa1em smislu lahko gibanja proti Carrazu razdelimo v tri skupine: antikonstitucionalisti\xc4\x8dni revolucionarji, podporniki Villie, Zapate, Cedille v San Luis Potos\xc3\xadju,  Arenasa, v dr\xc5\xbeavi Tlaxcala,  in Cal y mayora v Chiapasu;  kontrarevolucionarji, med njimi so pripadniki Pel\xc3\xa1eza, ki so se nahajali na zgornji obali Mehi\xc5\xa1kega zaliva, F\xc3\xa9lixa D\xc3\xadaza; tretja skupina pa so Soberanistas, ki so delovali v Oaxaci in katerih glavni voditelji so bili Jos\xc3\xa9 Ines D\xc3\xa1vila in Guillermo Meixueiro, \xc2\xa0\n_START_SECTION_\nAtentat na Zapato\n_START_PARAGRAPH_\nCarranza je dal ubiti Zapato. Na ran\xc4\x8du Chinameca 10. aprila. 1919, ko je Zapata pre\xc4\x8dkal prag, je deset vojakov \xc4\x8dastne garde so\xc4\x8dasno streljalo na Zapato. \xc2\xa0\n_START_SECTION_\nNa\xc4\x8drt Agua Prieta in umor Carranze\n_START_PARAGRAPH_\nCarranza za svojega naslednika favoriziral Ignacia Bonillasa in ga nato posku\xc5\xa1al obto\xc5\xbeiti za zaroto  kar je povzro\xc4\x8dilo nelagodje v Plutarcu El\xc3\xadasu Callesu, Obreg\xc3\xb3nu in Adolfo de la Huerti. Razglasili so Na\xc4\x8drt Agua Prieta, dokument, s katerim niso priznavali ustavna vlada in razglasili suverenost dr\xc5\xbeave Sonora. _NEWLINE_ Ker se Carraza ni mogel ubraniti pred napadom skupine Sonora, se je odpravil v Veracruz, iz nacionalne pala\xc4\x8de je s seboj vzel stroje za tiskanje denarja in dr\xc5\xbeavno zakladnico.  Med potovanjemje bil ubit v Tlaxcalantongu, Puebla, 21. maja 1920.\n_START_SECTION_\nZa\xc4\x8dasno predsedstvo Adolfa de la Huerta\n_START_PARAGRAPH_\nPo smrti Carranze je kongres Unije  Adolfa de la Huerta junija 1920 imenoval za za\xc4\x8dasnega predsednika.  V \xc4\x8dasu svojega mandata je uspel prepri\xc4\x8datiFrancisca Villa, da zapusti voja\xc5\xa1ko \xc5\xbeivljenje s podpisom Sabinskega sporazuma 28. julija 1920  s katerim je dobil haciendo v Canutillu, v Chihuahui, kjer se je upokojil.  Septembra je bil \xc3\x81lvaro Obreg\xc3\xb3n izvoljen za predsednika.\n_START_SECTION_\nAsesinat na Francisca Villao\n_START_PARAGRAPH_\n20. julija 1923 je Francisca Villo, in njegovi spremljevalci: polkovnik Miguel Trillo, Rafael Medrano in Claro Hurtado, njegov pomo\xc4\x8dnika, Daniel Tamayao, prestregel Jes\xc3\xbas Salas Barraza na vhodu v Parral. Villa in njegovi spremljevalci so umrli  Edini, ki je pre\xc5\xbeivel je bil Ram\xc3\xb3n Contreras, \xc4\x8dlan njegove osebne stra\xc5\xbee.\n_START_SECTION_\n\xc3\x81lvaro Obreg\xc3\xb3n in Plutarco El\xc3\xadas Calles\n_START_PARAGRAPH_\nObreg\xc3\xb3n je bil predsednik med letoma 1920 in 1924. Huerta je \xc5\xbeelel, da bi bil ponovno izvoljen za predsednika. Spor\xc5\xbeilo se je gibanje Upor delahuertista ,  a vendar ni uspelo in 11. marca 1924 je Huerta zapustila dr\xc5\xbeavo,  \xc5\xa1el je v izgon v Los Angeles v Kaliforniji .  _NEWLINE_Plutarco El\xc3\xadas Calles je bil imenovan za predsednika za obdobje med 1924 in 1928, funkcijo je prevzel 1. decembra. V zadnjih dveh letih vladanja je notranje stanje v dr\xc5\xbeavi postalo kriti\xc4\x8dno zaradi polo\xc5\xbeaja v odnosu do katoli\xc5\xa1ke cerkve, ki je privedlo do oboro\xc5\xbeenega gibanja, znanega kot Vojna cristera . Malo pred koncem njegovega mandata sta bila spremenjena \xc4\x8dlena 13 in 82, kar bi omogo\xc4\x8dilo, da Obreg\xc3\xb3n ponovno kandidira za predsednika.  Na volitvah, ki so potekale 1. julija 1928, je Obreg\xc3\xb3n zmagal z veliko podporo, toda preden je prevzel predsedovanje, ga je v restavraciji v Mexico Cityju ubil Jos\xc3\xa9 de Le\xc3\xb3n Toral, katoli\xc5\xa1ki fanatik.  _NEWLINE_Leta 1929 je Calles ustanovil Nacionalno revolucionarno stranko, pozneje imenovano Stranka mehi\xc5\xa1ke revolucije in kon\xc4\x8dno Revolucionarno institualisti\xc4\x8dno stranko, ki je dr\xc5\xbeavi vladala 70 let.'