b'\n_START_ARTICLE_\nTrdnjava Przemy\xc5\x9bl\n_START_SECTION_\nIzgradnja trdnjave\n_START_PARAGRAPH_\nPrvotni gradbeni na\xc4\x8drt, sestavljen v za\xc4\x8detku 19. stoletja, je predvideval izgradnjo 41 fortifikacij. Zaradi izbolj\xc5\xa1anja odnosov med Avstrijo in Rusijo se je gradnja pri\xc4\x8dela \xc5\xa1ele leta 1854 z izbruhom krimske vojne. Od na\xc4\x8drtovanih 41 so uspeli zgraditi le 19 in do leta 1855, ko so se ponovno izbolj\xc5\xa1ali odnosi z Rusijo, so uspeli zgraditi \xc5\xa1e devet novih. Posledi\xc4\x8dno je bila gradnja zaustavljena vse do leta 1878._NEWLINE_Leta 1878 so kon\xc4\x8dali voja\xc5\xa1nice, skladi\xc5\xa1\xc4\x8da in notranje povezovalne ceste, kot tudi devet zemeljskih trdnjav, ki so jih zgradili med bosansko krizo. Tri leta pozneje (leta 1881) so le-te zemeljske fortifikacije spremenili v trajne objekte in do leta 1910 so dodali \xc5\xa1e pehotne fortifikacije. Ko je leta 1914 izbruhnila prva svetovna vojna, je bila trdnjava okrepljena \xc5\xa1e s sistemom pehotnih jarkov, novimi voja\xc5\xa1nicami in vkopanimi polo\xc5\xbeaji za artilerijo. Po vojni je bila ve\xc4\x8dina objektov uni\xc4\x8dena, tako da trdnjavo niso ve\xc4\x8d obnovili in je izgubila voja\xc5\xa1ki pomen.  Potem ko je obmo\xc4\x8dje leta 1940 prevzela Sovjetska zveza, so pri\xc4\x8deli obnavljati obstale fortifikacije z gradnjo modernih bunkerjev (v sklopu [[Molotova linija|Molotove linije), pri \xc4\x8demer pa je imela sama sovjetska gradnja zelo malo skupnega s prvotno avstro-ogrsko gradnjo.'