b'\n_START_ARTICLE_\n\xc5\xbdupnija Sv. Vid pri Ptuju\n_START_SECTION_\nObseg \xc5\xbeupnije\n_START_PARAGRAPH_\nNajstarej\xc5\xa1i popis \xc5\xbeupnije je naredil pater Anton \xc4\x8caj leta 1782. Takrat je \xc5\xbeupnija \xc5\xa1tela 547 dru\xc5\xbein, 2959 du\xc5\xa1. Danes pripadajo \xc5\xbeupniji naslednje vasi in naselja, v katerih \xc5\xbeivi pribli\xc5\xbeno 4300 du\xc5\xa1: Barislovec, Dravci, Dravinjski Vrh, Jurovci, Lancova vas, Ljubstava, Majski vrh, Popovci, Sela, Sovi\xc4\x8de, \xc5\xa0turmovec, Trnovec, Tr\xc5\xbeec, Vareja, Videm, Zgornja Pristava, Pobre\xc5\xbeje, Turni\xc5\xa1\xc4\x8de in okolica (Zagreb\xc5\xa1ka cesta, Suha veja, Sodnice).\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nPred izlivom Dravinje v Dravo je stal svoje dni na precej\xc5\xa1njem hribu mo\xc4\x8dan grad Tram (Treun), o katerem danes ni ve\xc4\x8d nobenega sledu, razen doma\xc4\x8dije gospoda Purga, nekdanjega cerkvenega klju\xc4\x8darja, ki se \xc5\xa1e danes imenuje Pograjski, ter le\xc5\xbei neposredno pod hribom. Grad so sezidali gospodje Ptujski. V za\xc4\x8detku 15. stoletja se omenja cerkev pri gradu, ki je brez dvoma sedanja \xc5\xa1e stoje\xc4\x8da cerkvica svetega Jan\xc5\xbea. Kakor grad so tudi to cerkev postavili gospodje Ptujski, ki so zaradi tega smeli imenovati duhovnike. Ker pa so ti kraji spadali pod Nad\xc5\xbeupnijo Ho\xc4\x8de, so bili pri svetem Jan\xc5\xbeu name\xc5\xa1\xc4\x8deni le vikarji, podlo\xc5\xbeni ho\xc5\xa1kemu nad\xc5\xbeupniku, kateremu so pla\xc4\x8devali \xc2\xbbpro obedientia\xc2\xab\xc2\xa0(zaradi podlo\xc5\xbenosti) na leto po dve marki. Ta podatek je omenjen v Gornjegrajskem urbarju iz leta 1426._NEWLINE_Iz tega je razvidno, da je \xc5\xbee na za\xc4\x8detku 15. stoletja bila ob Dravinji lokalija (kraj, ki ni \xc5\xbeupnija, ampak deluje enako kot ona) z vikarjem na \xc4\x8delu. Sv. Vid je v 15. stoletju imel te podru\xc5\xbenice: sveta Katarina na Beli \xe2\x80\x93 pri sveti Barbari v Halozah, sveti Andra\xc5\xbe na Leskovcu, sveti Jan\xc5\xbe ob Dravinji in Devica Marija v Podlehniku._NEWLINE_V \xc5\xa1entvi\xc5\xa1kem vikariatu je pred letom 1475 nastal podvikariat svete Katarine, sedaj svete Barbare v Halozah. K temu je najbr\xc5\xbe znatno pripomogla gra\xc5\xa1\xc4\x8dina Borl. Zato ima patronat nad to \xc5\xbeupnijo. Iz \xc5\xbeupnije svete Barbare se je leta 1751 izlo\xc4\x8dila \xc5\xbeupnija svetega Andra\xc5\xbea v Leskovcu. Tudi tej \xc5\xbeupniji je bila patron borlska gra\xc5\xa1\xc4\x8dina._NEWLINE_Cerkvi svetega Jan\xc5\xbea tik pod hribom, nad katerem je bil grad, je vedno grozila nevarnost usedlin in zemeljskih plazov. Zato je dal grof Ulrik Schaunberg sezidati na levi strani Dravinje drugo cerkev, ki so jo postavili v \xc4\x8dast svetemu Vidu leta 1445. V 16. stoletju je pri\xc5\xa1el grad Tram s cerkvijo svetega Vida za precej \xc4\x8dasa v last ormo\xc5\xa1kih gra\xc5\xa1\xc4\x8dakov Cerkelyev._NEWLINE_Leta 1532 so Turki pusto\xc5\xa1ili po na\xc5\xa1ih krajih in pomorili mnogo ljudi. 22. septembra istega leta je bil poru\xc5\xa1en tudi grad Tram in cerkev svetega Vida. Grad je izginil in iz njegovih razvalin so kmalu popravili cerkev svetega Vida. V kamen vsekana letnica 1445 se nahaja nad glavnimi vrati. Okoli leta 1560 se je za\xc4\x8dela za \xc5\xbeupnijo \xc5\xbealostna doba, ki je trajala pribli\xc5\xbeno 60 let. Grof Jakob Cekely je postal kalvinist ter je zelo \xc5\xa1iril in podpiral svojo vero. Pri svetem Vidu je nastavljal hrva\xc5\xa1ke kalviniste. Z vernim ljudstvom so tako hudo ravnali, da so se ves \xc4\x8das bali krvave vstaje. Mnogo otrok je umrlo brez svetega krsta in mnogi so umirali brez svete popotnice._NEWLINE_Ker so grofje Cekely videli, da jim je verno ljudstvo nasprotuje, so 22. septembra 1592 prodali faro svetega Vida z vsemi dohodki in pravicami za 3000 goldinarjev nekemu Hrvatu Jan\xc5\xbeu Tenevi\xc4\x87. Ta je samo dohodke pobiral, ni pa se veliko brigal za kaplane in Bo\xc5\xbejo slu\xc5\xbebo. Zato je bilo verno ljudstvo jezno nanj. \xc4\x8cez dve leti, 1594, je prodal faro nekemu Dietrichu. Leta 1597 pa je fara pri\xc5\xa1la v roke Gregorja Kri\xc5\xbeaja s Kranjskega. Ta je bil nekaj \xc4\x8dasa luteran, pozneje pa je spravljen s sveto Cerkvijo, umrl v Gradcu._NEWLINE_Leta 1610 je nadvojvoda Ferdinand izro\xc4\x8dil upravo \xc5\xa1entvidskega vikarata za 12 let mariborskemu \xc5\xbeupniku Juriju Pileatorju, klobu\xc4\x8darju, s pogojem, da popravi zanemarjena poslopja, da natan\xc4\x8dno izvr\xc5\xa1uje cerkveno slu\xc5\xbebo in pla\xc4\x8da zaostale dolgove. Pileator je slabo gospodaril in ni mogel pla\xc4\x8dati zaostalih davkov. Ker pa je bil obenem tudi ho\xc5\xa1ki \xc5\xbeupnik in je videl, da ne more pla\xc4\x8devati dolgov, mu je na misel pri\xc5\xa1lo, da bi sveti Vid odstopil gra\xc5\xa1kim minoritom. Z njimi se je za\xc4\x8del pogajati in leta 1617 na dan svetega Marka je cesar Ferdinad II. \xc5\xbeupnijo svetega Vida izro\xc4\x8dil gra\xc5\xa1kim minoritom._NEWLINE_Na pro\xc5\xa1njo predstojnika (gvardijana) je potem tudi pape\xc5\xbe Urban VIII. 6. avgusta 1623 s posebnim pismom potrdil inkorporacijo \xc5\xbeupnije svetega Vida samostanu minoritov v Gradcu. Prepis pape\xc5\xbeevega pisma se nahaja v nad\xc5\xbeupnijskem arhivu v Ho\xc4\x8dah, drugi prepis pa v doma\xc4\x8di \xc5\xbeupnijski kroniki. Po predaji \xc5\xbeupnije gra\xc5\xa1kim minoritom je Pileator od njih zahteval, da mu morajo kot ho\xc5\xa1kemu \xc5\xbeupniku pla\xc4\x8dati obi\xc4\x8dajno letno pristojbino (25 goldinarjev, 4 \xc5\xa1trtinjake vina in 12 kapunov). Ker pa v cesarjevem in pape\xc5\xbeevem pismu ni bilo govora o teh dajatvah, so jih minoriti odrekli. Zaradi tega se je pri\xc5\xa1lo do pravde, ki je trajala ve\xc4\x8d let. Kon\xc4\x8dno je pape\xc5\xa1ki nuncij Cirijak leta 1633 odlo\xc4\x8dil, da minoriti nimajo nobene obveznosti do \xc5\xbeupnika iz Ho\xc4\x8d. Po zasebnem dogovoru pa so minoriti enkrat za vselej pla\xc4\x8dali Pileatorju 1250 goldinarjev. Tako je \xc5\xbeupnija svetega Vida pre\xc5\xa1la z vsemi dohodki, pravicami in dol\xc5\xbenostmi v last minoritskega Reda. Samostan v Gradcu jo je moral oskrbovati z du\xc5\xa1nimi pastirji. \xc5\xbdupnijo so upravljali redno redovni duhovniki, izjemoma pa v\xc4\x8dasih tudi svetni._NEWLINE_Kakor drugod po \xc5\xa0tajerskem, je leta 1645 tudi pri svetem Vidu hudo razsajala in morila kuga. Polovica hi\xc5\xa1 je bila oku\xc5\xbeenih, zaprtih in zaznamovanih z velikimi belim kri\xc5\xbeem. Hrano, pija\xc4\x8do in zdravila so jim dajali skozi okna. \xc4\x8ce je kdo umrl, so ga doma\xc4\x8di na tihem, navadno pono\xc4\x8di, pokopali za hi\xc5\xa1o. Kuga je razsajala tudi v letih 1672, 1680 in 1682. Tega leta so Videm\xc4\x8dani z velikim zaupanjem do svetega Roka (zavetnika proti kugi) postavili njemu v \xc4\x8dast precej veliko kapelo ob farni cerkvi, ki pa jo je Jo\xc5\xbeef II. leta 1786 dal spremeniti v \xc5\xa1olo. Kip svetega Roka so tedaj prenesli v cerkev, kjer \xc5\xa1e sedaj stoji v stranski kapeli na lepem baro\xc4\x8dnem oltarju._NEWLINE_Leta 1934 je po pogodbi med nem\xc5\xa1kim oziroma avstrijskim in jugoslovanskim provincialom minoritskega Reda \xc5\xbeupnija svetega Vida pre\xc5\xa1la v last jugoslovanske province svetega Hieronima \xe2\x80\x93 vse do leta 1972, ko je bila na novo ustanovljena slovenska minoritska provinca svetega Jo\xc5\xbeefa s sede\xc5\xbeem v Minoritskem samostanu sv. Petra in Pavla na Ptuju.'