b'\n_START_ARTICLE_\nNiels Henrik David Bohr\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nRodil se je leta 1885 v K\xc3\xb8benhavnu. Po osnovni in srednji \xc5\xa1oli se je leta 1903 vpisal na univerzo. \xc5\xa0est let kasneje je doktoriral z delom o elektronski teoriji kovin. Preselil se je k Rutherfordu v Manchester, kar je odlo\xc4\x8dilo njegovo pot v fiziki. Leta 1922 je prejel Nobelovo nagrado za fiziko za raziskovanje zgradbe atomov in sevanja, ki izhaja iz njih. Leta 1943 je z \xc5\xbeeno odpotoval na \xc5\xa0vedsko, od tam pa v London. Z na\xc4\x8drtom za izdelavo jedrske bombe, ki ga je naredil s sinom, je odpotoval v New York. Po neuspehu se je vrnil na Dansko, kjer je tudi leta 1962 umrl._NEWLINE_Na za\xc4\x8detku 20. stoletja so znanstveniki na veliko razmi\xc5\xa1ljali o atomu, zgradbi, elektronih, ... Bohr se je hitro seznanil z njihovimi mnenji prek nekaterih \xc4\x8dlankov, ki so obravnavali elektrone kot proste. Ra\xc4\x8dun je izpopolnil s tem, da jih je obravnaval kot vezane. Ti nihajo kot nekak\xc5\xa1na nihala in po Plancku lahko izsevajo ali absorbirajo le celo \xc5\xa1tevilo kvantov. S tem je v atom stopila kvantna fizika. _NEWLINE_S pomo\xc4\x8djo ena\xc4\x8dbe za \xc5\xa1tiri spektre svetlobe, ki jih seva vodik, je s kratkim ra\xc4\x8dunom pokazal znano \xc5\xa1tevilo, ki povezuje energijo gibanja elektrona s frekvenco kro\xc5\xbeenja in Planckovo konstanto, polovica celega \xc5\xa1tevila. S tem je nastal Bohrov model atoma, kot ga poznamo \xc5\xa1e danes. _NEWLINE_\xc5\xbde Amp\xc3\xa8re je domneval, da magnetne zna\xc4\x8dilnosti snovi izvirajo iz drobnih ovojev s tokom. Bohr je izra\xc4\x8dunal elektronove magnetne zna\xc4\x8dilnoti in dobil Bohrov magneton, ki ga uporabljamo kot enoto za merjenje magnetnih zna\xc4\x8dilnosti atomov in molekul. Zanimivo je odkritje elementa z dvainsedemdesetimi elektroni, za katerega je Bohr napovedal, da je soroden cirkoniju. To trditev so dokazali z raziskovanjem z rentgensko svetlobo v Parizu. Element je dobil ime hafnij.'