b'\n_START_ARTICLE_\nParkinsonova bolezen\n_START_SECTION_\nPogostnost\n_START_PARAGRAPH_\nParkinsonova bolezen je za Alzheimerjevo boleznijo druga najpogostej\xc5\xa1a degenerativna bolezen. Raz\xc5\xa1irjenost (\xc5\xa1tevilo vseh bolnikov z boleznijo v kaki populaciji v \xc4\x8dasu opazovanja) je okoli 0,3\xc2\xa0% v celotni populaciji v razvitem svetu. Pogosteje se pojavlja pri starej\xc5\xa1ih; raz\xc5\xa1irjenost se iz 1\xc2\xa0% pri ljudeh, starih nad 60 let, povzpne na 4\xc2\xa0% pri starej\xc5\xa1ih od 80 let. Povpre\xc4\x8dna starost, pri kateri se bolezen pojavi, je 60 let, 5\xe2\x80\x9310\xc2\xa0% primerov pa se pojavi pri posameznikih, starih od 20 do 50 let. Manj pogosta naj bi bila pri Afri\xc4\x8danih in Azijcih, vendar dokazi za ta podatek niso enotni. Nekatere \xc5\xa1tudije ka\xc5\xbeejo ve\xc4\x8djo pogostnost med mo\xc5\xa1kimi, druge pa razlik niso dokazale. Pojavnost Parkinsonove bolezni je 8 do 10 bolnikov na 100.000 ljudi na leto.\n_START_SECTION_\nKlini\xc4\x8dne zna\xc4\x8dilnosti\n_START_PARAGRAPH_\nBolezenski znaki pri bolniku s Parkinsonovo boleznijo se zna\xc4\x8dilno pojavijo asimetri\xc4\x8dno (najprej na eni strani telesa), z za\xc4\x8detkom najprej na roki, redkeje na nogi. S\xc4\x8dasoma bolezen prizadane celo telo, asimetri\xc4\x8dnost klini\xc4\x8dnih znakov pa je ohranjena, saj so le-ti na eni strani telesa bolj izraziti kot na drugi._NEWLINE_Klini\xc4\x8dne zna\xc4\x8dilnosti parkinsonove bolezni lahko razdelimo v tri sklope:\n_START_SECTION_\nTipi bolezni\n_START_PARAGRAPH_\nParkinsonova bolezen se pri vsakem bolniku razvije na druga\xc4\x8den na\xc4\x8din in nepredvidljivo. Obolele z blago obliko doletijo simptomi tresenja in nekateri drugi simptomi, ki so vezani le na eno stran telesa. Pri ljudeh, ki imajo poleg tresenja \xc5\xa1e druge simptome (npr. napetost mi\xc5\xa1ic, togost), njihovo stanje klasificiramo kot bolezen tipa A._NEWLINE_Parkinsonova bolezen pa ima tudi te\xc5\xbejo obliko, ki jo ozna\xc4\x8dujemo kot bolezen tipa B, pri kateri se pri obolelih poleg primarnih simptomov pojavijo \xc5\xa1e sekundarni simptomi (npr. depresija, motnje spanca, vrtoglavice, demenca, te\xc5\xbeave z govorom, po\xc5\xbeiranjem in te\xc5\xbeave v spolnosti). Oboleli za tipom B Parkinsonove bolezni obi\xc4\x8dajno v petih letih po pojavu ne zmorejo ve\xc4\x8d nadzorovati telesne motorike in pristanejo na invalidskem vozi\xc4\x8dku.\n_START_SECTION_\nVzroki\n_START_PARAGRAPH_\nVzrok za ve\xc4\x8dino primerov Parkinsonove bolezni je neznan.\n_START_SECTION_\nDednost\n_START_PARAGRAPH_\nPribli\xc5\xbeno 14% bolnikov ima sorodnika prve ali druge stopnje, obolelega za\xc2\xa0 Parkinsonovo boleznijo, kar nam da misliti o vpletenosti genetskih faktorjev._NEWLINE_Leta 1994 je bila najdena prva monogenska mutacija Parkinsonske bolezni. Pri oboleli dru\xc5\xbeini, so na\xc5\xa1li mutacijo gena za \xce\xb1-sinuklein (SNCA), ki ga najdemo na kromosomu 4. Dedovanje bolezni je bilo avtosomno dominantno. Bolezen je bila klini\xc4\x8dno in patolo\xc5\xa1ko tipi\xc4\x8dna Parkinsonska bolezen, toda \xc4\x8dlani so obolevali mlaj\xc5\xa1i (pri 43 letih) in umirali prej (po 9 letih).V drugih dru\xc5\xbeinskih primerih, so na\xc5\xa1li dvojne in trojne ponovitve normalnega gena za \xce\xb1-sinuklein. Obe dru\xc5\xbeini sta imeli tudi Lewyjeva telesca._NEWLINE_Leta 2004 so odkrili mutacije \xc5\xa1e v genu LRKK2 (dardarin), ki so bile odgovorne za parkinsonizem z Lewyjevimi telesci. Frekvenca te mutacije je predvsem visoka v populaciji severno afri\xc5\xa1kih arabcev in pri ashkenazi \xc5\xbeidih. Mutacija je dominantna, z nepopolno penetranco._NEWLINE_Obstaja tudi ve\xc4\x8d vrst avtosomalno recesivnih mutacij. Mutacijo gena parkin, na kromosomu 6, so odkrili leta 1998 pri japonskih dru\xc5\xbeinah, katerih \xc4\x8dlani so mladi obolevali za Parkinsonovo boleznijo. Kasneje so za isto boleznijo na\xc5\xa1li \xc5\xa1e mutaciji PINK 1 in DJ1.\xc2\xa0Heterozigotne mutacije v genu za glukocerebrozidazo, so pokazale vi\xc5\xa1jo nevarnost za nastanek Parkinsonove bolezni. Homozigotna mutacija, ki povzro\xc4\x8da Gaucherjevo bolezen,\xc2\xa0 je v nekaterih primerih povzro\xc4\x8dila atipi\xc4\x8dno obliko Parkinsonove bolezni._NEWLINE_Mo\xc5\xbegani obolelih z mutacijo parkina, PINK 1 in DJ1, ne vsebujejo Lewyjevih telesc.\xc2\xa0\n_START_SECTION_\nOkoljski dejavniki\n_START_PARAGRAPH_\nNa okoljske vzroke pomislimo predvsem pri sporadi\xc4\x8dnih primerih. V zgodnjih 1980-ih je v Californiji pri\xc5\xa1lo med odvisniki do manj\xc5\xa1ega izbruha bolezni, ki je bila klini\xc4\x8dno enaka Parkinsonovi bolezni, toda brez Lewyjevih telesc. Vzrok je bil kontaminant MPTP (1 - metil - 4 \xe2\x80\x93 fenil - 1,2,3,6 - tetrahidropiridin), ki je nastal pri sinteti\xc4\x8dni izdelavi droge.\xc2\xa0MPTP je protoxin, ki ga v mo\xc5\xbeganih (v glia celicah) encim monoamin-oksidaza B pretvori v toksi\xc4\x8dno obliko MPP+ (1 \xe2\x80\x93 metil \xe2\x80\x93 4 - fenilpiridinium). Le-tega privzamejo dopaminergi\xc4\x8dni nevroni, v katerih je sedaj vezan na neuromelanin. MPP+ zastrupi mitohondijje nevronov in tako povro\xc4\x8di smrt pigmentnih nevronov. Pri preiskusih na opicah z MPTP, so tudi \xc5\xbeivali razvile parkinsonski sindrom, ki se je odzival na zdravljenje z levodopo in z drugimi antiparkinsoniki._NEWLINE_Do sedaj ni bil identificiran noben toksin, kot povzro\xc4\x8ditelj Parkinsonove bolezni. Vendar je bilo nakazano, da bi lahko bila incidenca Parkinsonove bolezni vi\xc5\xa1ja v populacijah, izpostavljenih kumulativnemu zastrupljanju s pesticidi in kontaminirano vodo iz vodnjaka._NEWLINE_Kajenje ima mo\xc4\x8dno negativno korelacijo z nastankom Parkinsonove bolezi. Zaenkrat ostaja najpomembnej\xc5\xa1i dejavnik tveganja starost._NEWLINE_Mehanizem nastanka celi\xc4\x8dne smrti, zaradi okoljskih toksinov,bi lahko bila pove\xc4\x8dana akumulacija ali zmanj\xc5\xa1ano odstranjevanje napa\xc4\x8dno zvitih proteinov, prostih radikalov, mitohondrijskie po\xc5\xa1kodbe in apoptoza.\xc2\xa0\n_START_SECTION_\nPatologija\n_START_PARAGRAPH_\nZna\xc4\x8dilna glavna patolo\xc5\xa1ka sprememba je izguba pigmentnih nevronov v mo\xc5\xbeganskem deblu, predvsem v substantii nigri. V nekaterih pre\xc5\xbeivelih nevronih, najdemo citoplazemske inkluzije, imenovane Lewyjeva telesca._NEWLINE_Substantia nigra projecira svoje dopaminergi\xc4\x8dne nevrone proti striatumu, preko nigrostriatne poti. Pomanjkanje dopamina v striatumu je osrednja biokemi\xc4\x8dna posledica_NEWLINE_Parkinsonove bolezni. Pri Parkinsonovi bolezni je izgubljenih 80% dopamina v striatumu, kar je sorazmerno \xc5\xa1tevilu izgubljenih nevronov substantie nigre. Pomanjkanje dopamina je odgovorno za nastanek akinezije in rigidnosti._NEWLINE_Pri Parkinsonovi bolezni pride do degeneracije \xc5\xa1e drugih dopaminergi\xc4\x8dnih sistemov \xe2\x80\x93 mezokortikalne, mezolimbi\xc4\x8dne in tubero-infundibularne poti. Degeneracija locusa ceruleusa povzro\xc4\x8di izgubo noradrenergi\xc4\x8dnih poti, ki peljejo k mo\xc5\xbeganski skorji in drugim predelom mo\xc5\xbeganov. Prisotna je tudi degeneracija celic v raphe kompleksu, kar povzro\xc4\x8di pomanjkanje serotonina, ter degeneracija Meynertovega jedra, ki projicira acetilholinske proge v mo\xc5\xbegansko skorjo. Med prizadete predele spadajo tudi mo\xc5\xbeganska skorja, olfaktorna proga, dorzalno motori\xc4\x8dno jedro vagusa, simpati\xc4\x8dni gangliji, Meissnerjev in Auerbachov plete\xc5\xbe.._NEWLINE_Break je predlagal 6 patolo\xc5\xa1kih stadijev \xc5\xa1irjenja Lewyjevih telesc po mo\xc5\xbeganih: V stadiju 1, so Lewyjeva telesca prisotna v dorzalnem vagalnem jedru (v medulli oblongati) in v sprednjem delu olfaktornih struktur. V stadiju 2 so se raz\xc5\xa1irila v nucleus raphe in locus ceruleus. \xc5\xa0ele v 3. stadiju je prizadeta substantia nigra. V stadiju 4 so prizadeti \xc5\xa1e temporalni mezokorteks in alokorteks. Stadija 5 in 6 vklju\xc4\x8dujeta progresivno \xc5\xa1irjenje v neokorteks mo\xc5\xbeganov. Ta razvrstitev nam\xc2\xa0 bi lahko ponudila patolo\xc5\xa1ko podlago za razli\xc4\x8dne ne-motori\xc4\x8dne simptome, kot so: gastrointestinalni (zaprtost), poslab\xc5\xa1anje voha, motnje REM spanja. Te simptomi se pojavljajo pred motori\xc4\x8dnimi, ki nastanejo zaradi prizadetosti v stadiju 3.\xc2\xa0\n_START_SECTION_\nDiagnoza\n_START_PARAGRAPH_\nDiagnoza je klini\xc4\x8dna, temelji na bolnikovi anamnezi in nevrolo\xc5\xa1kem pregledu, pri katerem zdravnik obi\xc4\x8dajno najde \xc5\xbee opisane znake bolezni. Po veljavnih kriterijih mora biti pri bolniku poleg akineze prisoten vsaj \xc5\xa1e eden od ostalih klini\xc4\x8dnih znakov - rigidnost, tremor v mirovanju ali posturalne motnje. Ne obstaja specifi\xc4\x8den laboratorijski test, ki bi nam dokazal Parkinsonovo bolezen. Najdba zna\xc4\x8dilnih Lewy-jevih telesc v mo\xc5\xbeganih pri avtopsiji je dokaz, da je \xc5\xa1lo za Parkinsonovo bolezen. Slikovne preiskave nam pomagajo, da lahko izklju\xc4\x8dimo druge mo\xc5\xbene vzroke, ki lahko povzro\xc4\x8dijo simptome, podobne tem, ki se pojavljajo pri Parkinsonovi bolezni. Med takimi vzroki so lahko tumorji, vaskularni dogodki, hidrocefalus, z zdravili povzro\xc4\x8den parkinsonizem, parkinsonizmi plus. Obi\xc4\x8dajno lahko te vzroke izklju\xc4\x8dimo, ko vidimo, da uporaba antiparkinsonskih zdravil v teh primerih nima u\xc4\x8dinka. Pri bolnikih s Parkinsonovo boleznijo so po navadi CT (ra\xc4\x8dunalni\xc5\xa1ka tomografija) in MRI (slikanje z magnetno resonanco) slike normalne. S posebnimi PET (pozitronska emisijska tomografija) in SPECT (enofotonska emisijska ra\xc4\x8dunalni\xc5\xa1ka tomografija) metodami je mo\xc5\xbeno prikazovanje dopaminergi\xc4\x8dne funkcije v bazalnih ganglijih. Uporaba DaTSCAN lahko poka\xc5\xbee zmanj\xc5\xa1ano dopaminergi\xc4\x8dno aktivnost. S tem sicer ne moremo lo\xc4\x8diti idiopatske Parkinsonove bolezni od parkinskonizmov plus, lahko pa izklju\xc4\x8dimo z zdravili spro\xc5\xbeen parkinsonizem, poleg tega pa lahko lo\xc4\x8dimo tremor, ki nastopi v sklopu Parkinsonove bolezni od esencialnega tremorja.\n_START_SECTION_\nPrepre\xc4\x8devanje bolezni\n_START_PARAGRAPH_\n\xc4\x8ceprav za toba\xc4\x8dni dim velja, da zmanj\xc5\xa1uje pri\xc4\x8dakovano \xc5\xbeivljenjsko dobo in kakovost \xc5\xbeivljenja, naj bi zmanj\xc5\xa1al tveganje za nastanek Parkinsonove bolezni za tretjino v primerjavi s skupino ljudi, ki niso kadilci. Zakaj pride do tega \xc5\xa1e ni znano, verjetno pa naj bi \xc5\xa1lo za lastnost nikotina, ki deluje kot stimulator dopamina. Tobak vsebuje tudi snovi, ki delujejo kot MAO inhibitorji, kar bi tudi lahko prispevalo k temu efektu._NEWLINE_U\xc5\xbeivanje kofeina naj bi tudi delovalo za\xc5\xa1\xc4\x8ditno proti Parkinsonovi bolezni. Z ve\xc4\x8djim u\xc5\xbeivanjem kofeinskih pija\xc4\x8d (npr. kave) naj bi bilo tveganje za nastanek bolezni manj\xc5\xa1e._NEWLINE_Raziskovan je bil tudi vpliv antioksidantov (npr. vitamin C, D), za katere so mislili, da naj bi delovali za\xc5\xa1\xc4\x8ditni\xc5\xa1ko proti nastanku bolezni, a so \xc5\xa1tudije to ovrgle, saj niso dokazali njihovih pozitivnih u\xc4\x8dinkov._NEWLINE_Predlagana je bila tudi morebitna za\xc5\xa1\xc4\x8ditna vloga estrogenov in protivnetnih zdravil.\n_START_SECTION_\nZdravljenje\n_START_PARAGRAPH_\nPrvo zdravilo, ki se je uspe\xc5\xa1no uporabljalo pri bla\xc5\xbeenju simptomov parkinsonove bolezni, je bil atropin. Atropin je alkaloid iz vol\xc4\x8dje \xc4\x8de\xc5\xa1nje, ki deluje kot antagonist na acetilholinskih receptorjih. Pri tej bolezni namre\xc4\x8d zaradi pomanjkanja dopamina prevlada u\xc4\x8dinek acetilholinskega sistema in z zaviranjem le-tega se zmanj\xc5\xa1ajo simptomi._NEWLINE_Zaenkrat zdravila, ki bi Parkisonovo bolezen pozdravilo, \xc5\xa1e ne poznamo. Uporabljamo pa zdravila, ki laj\xc5\xa1ajo simptome bolezni. Vsa zdravila delujejo na ta na\xc4\x8din, da nadome\xc5\xa1\xc4\x8dajo manjkajo\xc4\x8di dopamin v mo\xc5\xbeganih. Najpogosteje se uporablja levodopa, ki je prekurzor dopamina. Samega dopamina ne moremo uporabiti, ker ne prehaja krvno-mo\xc5\xbeganske pregrade. Po prestopu krvno-mo\xc5\xbeganske pregrade se levodopa v osrednjem \xc5\xbeiv\xc4\x8devju z encimom dekarboksilazo pretvori v dopamin. Obi\xc4\x8dajno se v kombinaciji z levodopo daje \xc5\xa1e zaviralec dekarboksilaze (na primer karbidopa ali benserazid) \xe2\x80\x93 slednji prepre\xc4\x8duje pretvorbo levodope v dopamin izven osrednjega \xc5\xbeiv\xc4\x8devja, sam pa ne prehaja v osrednje \xc5\xbeiv\xc4\x8devje in tam zato ne moti biotransformacije levodope v dopamin. Levodopa ima ob za\xc4\x8detnem uvajanju malo ne\xc5\xbeelenih u\xc4\x8dinkov, kot so na primer zni\xc5\xbeanje krvnega tlaka, slabost. Na za\xc4\x8detku zdravljenja bolniki do\xc5\xbeivljajo tako imenovan "levodopa-honeymoon", ko pride do o\xc4\x8ditnega izbolj\xc5\xa1anja simptomov bolezni. Po nekaj letih jemanja pa se obi\xc4\x8dajno pri vseh pacientih pojavijo motori\xc4\x8dni stranski u\xc4\x8dinki v obliki motori\xc4\x8dnih nihanj in nehotenih zgibkov oziroma diskinezij. Pri bolnikih se pojavi tako imenovan "on-off" fenomen, oziroma fazi "vklopa" in "izklopa". V fazi "vklopa" bolnik ob\xc4\x8duti le malo simptomov bolezni, saj je odziv na zdravilo dober. Bolnik se dobro po\xc4\x8duti, se la\xc5\xbeje giblje in se manj trese. Po nekaj \xc4\x8dasa po zau\xc5\xbeitju levodope pa za\xc4\x8dne njen u\xc4\x8dinek popu\xc5\xa1\xc4\x8dati, pojavi se faza "izklopa", ko je bolnik treso\xc4\x8d in akineti\xc4\x8den. S\xc4\x8dasoma postajajo amplitude nihanja vse ve\xc4\x8dje, faze izklopa pa vse pogostej\xc5\xa1e in dalj\xc5\xa1e. Diskinezije se pojavijo v dobri fazi. Te lahko hudo omejujejo bolnika, pojavijo se te\xc5\xbeave pri hoji, bolnik te\xc5\xbeko govori in opravlja z rokami. Poleg motori\xc4\x8dnih nihanj pride tudi do nemotori\xc4\x8dnih nihanj, ki se ka\xc5\xbeejo z ob\xc4\x8dasno anksioznostjo, depresijo, bole\xc4\x8dinami... Pri uvajanju levodope je pomembno, da jo uvajamo postopoma in jo odmerjamo ve\xc4\x8dkrat dnevno._NEWLINE_Poleg levodope se v terapiji uporabljajo tudi agonisti dopamina, na primer bromokriptin, ropinirol, rotigotin, apomorfin. Ti delujejo direktno na dopaminske receptorje v mo\xc5\xbeganih. Dopaminske agoniste najve\xc4\x8dkrat uporabljamo v za\xc4\x8detnem zdravljenju, predvsem pri bla\xc5\xbejih oblikah bolezni, kasneje in v napredovali fazi pa dodamo \xc5\xa1e levodopo ali povsem nadomestimo dopaminske agoniste z levodopo. Ob uvajanju imajo dopaminski agonisti nekaj ve\xc4\x8d ne\xc5\xbeelenih u\xc4\x8dinkov, ki so prehodni, pojavi se lahko padec krvnega tlaka, zaspanost, slabost. Vendar pa dopaminski agonisti v primerjavi z levodopo povzro\xc4\x8dajo bistveno manj motori\xc4\x8dnih komplikacij. Uvajamo jih po\xc4\x8dasi. Izogibamo pa se uporabi dopaminskih agonistov pri starej\xc5\xa1ih od 65 let in pri dementnih, saj lahko povzro\xc4\x8dajo psihiatri\xc4\x8dne stranske u\xc4\x8dinke._NEWLINE_V zdravljenju se uporabljajo tudi zaviralci katehol-O-metiltransferaze, ki zavirajo razgradnjo dopamina. Predstavnika te skupine sta entakapon in tolkapon. Uporabljamo jih v kombinaciji z levodopo, saj podalj\xc5\xa1ajo njeno delovanje. Druga zdravila, ki so na voljo pri zdravljenju Parkinsonove bolezni so tudi inhibitorji encima MAO-B, antiholinergiki in amantadin._NEWLINE_V napredovalih fazah bolezni, ko se znaki bolezni prepletajo z ne\xc5\xbeelenimi u\xc4\x8dinki zdravil in je kakovost bolnikovega vsakdanjega \xc5\xbeivljenja vse slab\xc5\xa1a, so na voljo oblike kontinuiranega zdravljenja. Ena od mo\xc5\xbenosti je zdravljenje z infuzijo levodope v gelu, ki poteka prek perkutane gastrostome v jejunum. Bolnik v posebni torbici ob sebi nosi kaseto z levodopo v gelu in \xc4\x8drpalko. Edina kontraindikacija pri tem na\xc4\x8dinu zdravljenja je, \xc4\x8de bolnik sam ni zmo\xc5\xbeen rokovati s \xc4\x8drpalko in obenem nima blizu koga, ki bi mu pri tem lahko pomagal. Druga mo\xc5\xbenost je infuzija apomorfina, dopaminskega agonista. Ta oblika ni primerna za starej\xc5\xa1e od 70 let in dementne, saj lahko apomorfin povzro\xc4\x8da psihiatri\xc4\x8dne stranske u\xc4\x8dinke. Zdravljenje pa poteka tako, da si bolnik vsako jutro vstavi iglo, zve\xc4\x8der pa jo odstrani. Med oblike kontinuiranega zdravljenja pa spada tudi globoka mo\xc5\xbeganska stimulacija, pri kateri se z implantiranimi elektrodami stimulira subtalami\xc4\x8dno jedro, ki je pri Parkinsonovi bolezni preve\xc4\x8d aktivno. Bolnik ima podko\xc5\xbeno vstavljen stimulator, ki stimulira jedro._NEWLINE_Seveda pa je pri zdravljenju Parkinsonove bolezni pomembno, da laj\xc5\xa1amo tudi nemotori\xc4\x8dne simptome, kot so depresija, motnje kognitivnih funkcij, motnje spanja, motnje spolnih funkcij,... Ve\xc4\x8dkrat ti mo\xc4\x8dno, lahko \xc5\xa1e bolj kot motori\xc4\x8dni simptomi, vplivajo na kakovost bolnikovega \xc5\xbeivljenja. Zato je s stali\xc5\xa1\xc4\x8da bolnika in njegovih skrbnikov potrebna celostna obravnava z multidisciplinarnim pristopom. V poteku bolezni so glede na bolnikove potrebe u\xc4\x8dinkovite tudi druge oblike zdravljenja, kot so na primer fizioterapija, delovna terapija, obiski logopeda, psihologa, psihiatra.\n_START_SECTION_\nPrognoza\n_START_PARAGRAPH_\nBolezen s \xc4\x8dasom napreduje, s\xc4\x8dasoma pride do poslab\xc5\xa1anja tako motori\xc4\x8dnih kot nemotori\xc4\x8dnih simptomov. V poteku zdravljenja z levodopo pride po nekaj letih do motori\xc4\x8dnih stranskih u\xc4\x8dinkov, ki bolnika mo\xc4\x8dno ovirajo pri vsakdanjem \xc5\xbeivljenju. Takrat se najve\xc4\x8dkrat odlo\xc4\x8dijo za eno od oblik nadaljevalnega zdravljenja. Z uspe\xc5\xa1no na\xc4\x8drtovanim zdravljenjem tako motori\xc4\x8dnih kot tudi nemotori\xc4\x8dnih te\xc5\xbeav je kakovost \xc5\xbeivljenja bolnikov s Parkinsonovo boleznijo lahko visoka. \xc5\xbdivljenjska doba dobro zdravljenih bolnikov ni pomembno kraj\xc5\xa1a od zdrave populacije.'