b'\n_START_ARTICLE_\nAlojzij Juvan\n_START_SECTION_\nMladost\n_START_PARAGRAPH_\nAlojzij Juvan se je rodil 13. junija 1886 na Va\xc4\x8dah pri Litiji kot \xc5\xa1esti otrok od desetih v kme\xc4\x8dki dru\xc5\xbeini Antona Juvana in njegove \xc5\xbeene Katarine. S pomo\xc4\x8djo \xc5\xa1tipendije iz Ravnikarjevega sklada se je vpisal na II. dr\xc5\xbeavno gimnazijo v Ljubljani, kjer je julija 1905 maturiral. Po maturi je s pomo\xc4\x8djo Ravnikarjeve \xc5\xa1tipendije na Pravni in dr\xc5\xbeavoznanski fakulteti Univerze na Dunaju za\xc4\x8del \xc5\xa1tudij prava in ga nato nadaljeval na Pravni fakulteti Univerze v Gradcu. V zimskem semestru 1908/09 in v letnem semestru 1909 je bil spet imatrikuliran na Dunaju, v zimskem semestru 1909/10 in v letnem semestru 1910 pa je ponovno \xc5\xa1tudiral na Pravni fakulteti v Gradcu in si tu 28. oktobra 1910 pridobil absolutorij, v letih 1912-1914 pa opravil \xc5\xa1e rigoroze. Promoviral je 4. julija 1914. _NEWLINE_V dija\xc5\xa1kih letih je na gimnaziji v Ljubljani vodil dija\xc5\xa1ki pevski zbor, in tudi v \xc4\x8dasu \xc5\xa1tudija je bil naprej dejaven kot pevec in zborovodja. V okviru gra\xc5\xa1kega slovenskega katoli\xc5\xa1kega izobra\xc5\xbeevalnega dru\xc5\xa1tva Kres je vodil me\xc5\xa1ani pevski zbor. Kot \xc5\xa1tudent je bil tudi aktiven \xc4\x8dlan slovenskih katoli\xc5\xa1kih akademskih dru\xc5\xa1tev Zarje v Gradcu in Danice na Dunaju. Dejaven je bil tudi v Orlu. \xc5\xbde v \xc5\xa1tudentskih letih je bil politi\xc4\x8dno dejaven v slovenskih akademskih dru\xc5\xa1tvih. Januarja 1910 pa je z ve\xc4\x8d drugimi \xc4\x8dlani akademskih dru\xc5\xa1tev Zarje in Danice sodeloval pri volilni agitaciji za slovensko stranko na ob\xc4\x8dinskih volitvah v \xc5\xa0entilju v Slovenskih goricah. _NEWLINE_Med opravljanjem rigorozov je bil \xc5\xbee odvetni\xc5\xa1ki pripravnik v odvetni\xc5\xa1ki pisarni Ivana Vencajza v Ljubljani, po njegovi smrti 1913 pa je pri\xc5\xa1el kot odvetni\xc5\xa1ki pripravnik v pisarno Josipa Leskovarja v Mariboru. S svojo spretnostjo v sodni dvorani je kmalu opozoril nase.\n_START_SECTION_\nPrva svetovna vojna\n_START_PARAGRAPH_\nOb izbruhu prve svetovne vojne sta bila tako Leskovar kot njegov odvetni\xc5\xa1ki pripravnik Juvan napotena na balkansko boji\xc5\xa1\xc4\x8de, na fronto proti \xc4\x8crni gori. Jeseni 1914 je Juvan na fronti napredoval v poro\xc4\x8dnika 4. bosansko-hercegovskega pe\xc5\xa1polka, spomladi 1915 pa je bil odlikovan z bronasto hrabrostno svetinjo. Po odprtju so\xc5\xa1ke fronte so tja premestili tudi Juvanovo voja\xc5\xa1ko enoto. Avgusta 1916 je Juvan tam napredoval v nadporo\xc4\x8dnika v rezervi. Pozneje je padel v italijansko vojno ujetni\xc5\xa1tvo, kjer je do\xc4\x8dakal konec vojne. Iz vojnega ujetni\xc5\xa1tva se je vrnil spomladi 1919._NEWLINE_Kar zadeva voja\xc5\xa1ki \xc4\x8din, je Juvan maja 1928 napredoval \xc5\xa1e v rezervnega pehotnega kapetana 1. razreda.\n_START_SECTION_\nOdvetni\xc5\xa1tvo\n_START_PARAGRAPH_\nPo vrnitvi iz vojnega ujetni\xc5\xa1tva se je Juvan za stalno naselil v Mariboru in tu nadaljeval z odvetni\xc5\xa1kim pripravni\xc5\xa1tvom v pisarni Josipa Leskovarja. Po opravljenem odvetni\xc5\xa1kem izpitu je 1. julija 1920 odprl lastno odvetni\xc5\xa1ko pisarno na takratni Aleksandrovi cesti. Bil je uspe\xc5\xa1en odvetnik. Ob odvetni\xc5\xa1kem zastopanju fizi\xc4\x8dnih oseb je deloval tudi kot pravni svetovalec mariborske mestne ob\xc4\x8dine in kot pravni zastopnik \xc5\xa1tevilnih mariborskih tovarn ter mariborske Mestne hranilnice. Bil je pravni zastopnik mariborskih tekstilnih tovarn Jugotekstil, Mariborska tekstilna tvornica, Doctor in drug, Thoma, Jugosvila in Rosner ter \xc5\xbeelezarne na Muti. Tudi kot \xc5\xbeupan je \xc5\xa1e naprej vodil svojo odvetni\xc5\xa1ko pisarno in vanjo sprejemal pripravnike. Njegov prvi pripravnik je bil od leta 1928 Marijan Stupica, od leta 1932 Stojan Pretnar, nato Lojze Peric, ki je pozneje postal javni to\xc5\xbeilec v Ljubljani._NEWLINE_Od marca do decembra 1920 je bil predsednik stanovanjskega urada (tudi: stanovanjska komisija) v Mariboru. (Stanovanjski urad so ustanovili z namenom, da bi organizirano posredovali razpolo\xc5\xbeljive stanovanjske kapacitete v mestu in tako bla\xc5\xbeili pere\xc4\x8do stanovanjsko stisko po prvi svetovni vojni.) _NEWLINE_Med svetovnima vojnama je bil v upravnih odborih in nadzornih svetih \xc5\xa1tevilnih denarnih zavodov, tovarn in zadrug. Bil je \xc4\x8dlan upravnega odbora Tovarne ogledal in bru\xc5\xa1enega stekla Kristal, \xc4\x8dlan na\xc4\x8delni\xc5\xa1tva Spodnje\xc5\xa1tajerske ljudske posojilnice, \xc4\x8dlan odbora Zveze jugoslovanskih hranilnic. Od 24. januarja 1929 do 25. februarja 1937 je bil namestnik podru\xc5\xbeni\xc4\x8dnega dirigenta mariborske podru\xc5\xbenice Zadru\xc5\xbene gospodarske banke. Bil je \xc4\x8dlan na\xc4\x8delni\xc5\xa1tva Stavbne zadruge Lastni dom v Mariboru, \xc4\x8dlan upravnega odbora Stavbne zadruge Stadion, \xc4\x8dlan nadzornega sveta Vzajemne zavarovalnice v Ljubljani, \xc4\x8dlan upravnega sveta \xc5\xbeelezarne Greinitz na Muti. Bil je \xc4\x8dlan na\xc4\x8delni\xc5\xa1tva zadruge Mariborski teden, ki je bila ustanovljena leta 1932. Bil je \xc4\x8dlan upravnega odbora Spodnje\xc5\xa1tajerske ljudske posojilnice v Mariboru in ve\xc4\x8d mandatov tudi \xc4\x8dlan upravnega odbora Mestne hranilnice v Mariboru._NEWLINE_26. junija 1922 se je v Sv. Petru pod Sv. gorami (danes je to Bistrica ob Sotli) poro\xc4\x8dil z Angelo Jug, ki je izhajala iz tamkaj\xc5\xa1nje trgovske dru\xc5\xbeine. V zakonu sta se jima rodili dve h\xc4\x8deri. Od leta 1924 so Juvanovi \xc5\xbeiveli v hi\xc5\xa1i v Strossmayerjevi ulici. Maja 1929 je Juvan kupil stavbno parcelo v Vrtni ulici (danes je to Gregor\xc4\x8di\xc4\x8deva ulica) in tam zgradil novo vilo, ki jo je projektiral arhitekt Max Czeike. Vanjo se je vselil leta 1930. Juvan se je med svetovnima vojnama povzpel med premo\xc5\xbenej\xc5\xa1e Maribor\xc4\x8dane. Postal je lastnik dveh trinadstropnih hi\xc5\xa1 v Mariboru (ena v takratni Vrazovi ulici, druga v Maistrovi ulici), kjer je oddajal stanovanja. Med drugim je imel v lasti tudi stanovanje v Ljubljani in hi\xc5\xa1o v Sarajevu. _NEWLINE_Juvan je bil dejaven v \xc5\xa1tevilnih dru\xc5\xa1tvih in drugih organizacijah. Med drugim je bil predsednik mariborske podru\xc5\xbenice Slovenskega katoli\xc5\xa1kega akademskega stare\xc5\xa1instva (SKAS). Na ob\xc4\x8dnih zborih Prosvetne zveze v Mariboru je bil ve\xc4\x8dkrat izvoljen v njeno razsodi\xc5\xa1\xc4\x8de. 6. marca 1929 je bil na ustanovnem ob\xc4\x8dnem zboru mariborske podru\xc5\xbenice Slovenske stra\xc5\xbee izvoljen tudi v njeno razsodi\xc5\xa1\xc4\x8de. 22. januarja 1935 je bil izvoljen \xc5\xa1e v razsodi\xc5\xa1\xc4\x8de mariborskega \xc5\xa1portnega kluba Maraton, ki je bil ustanovljen 20. januarja 1931. 21. februarja 1937 je postal tudi odbornik mariborskega Aerokluba. 6. avgusta 1938 pa je bil na ustanovnem ob\xc4\x8dnem zboru mariborske sekcije Dru\xc5\xa1tva za ceste v Ljubljani izvoljen za enega od obeh podpredsednikov njenega odbora. (Glavna naloga novoustanovljene mariborske sekcije Dru\xc5\xa1tva za ceste v Ljubljani je bila skrb za sodobno obnovo in gradnjo cestnega omre\xc5\xbeja v svojem delu Dravske banovine.) _NEWLINE_Na pevskem podro\xc4\x8dju je bil dejaven tudi po prvi svetovni vojni in je bil med za\xc4\x8detniki Glasbene matice v Mariboru. Bil je tudi predsednik Slovenskega pevskega dru\xc5\xa1tva Maribor, in sicer ves \xc4\x8das njegovega obstoja (1925-1941). Me\xc5\xa1ani pevski zbor tega pevskega dru\xc5\xa1tva si je \xc5\xbee zgodaj zastavil ambiciozen program. _NEWLINE_Juvan je bil \xc4\x8dlan \xc5\xa1tevilnih dobrodelnih dru\xc5\xa1tev in organizacij. Med drugim je bil odbornik mariborske krajevne kot tudi okrajne organizacije Rde\xc4\x8dega kri\xc5\xbea, \xc4\x8dastni \xc4\x8dlan mariborskega Prostovoljnega re\xc5\xa1ilnega dru\xc5\xa1tva ter v vodstvu humanitarnega dru\xc5\xa1tva Marijani\xc5\xa1\xc4\x8de in Podpornega dru\xc5\xa1tva za revne u\xc4\x8dence. Poleg tega je bil tudi \xc4\x8dlan Rotary kluba Maribor, ki je bil kot prvi Rotary klub v Sloveniji ustanovljen \xc5\xbee 15. novembra 1930. V mandatnem obdobju 1939/40 je bil Juvan v nadzornem odboru mariborskega Rotary kluba._NEWLINE_Juvan je za svoje delo v Kraljevini Jugoslaviji prejel ve\xc4\x8d dr\xc5\xbeavnih odlikovanj: leta 1929 je bil odlikovan z redom belega orla V. stopnje, leta 1930 z redom jugoslovanske krone IV. stopnje, leta 1940 pa z redom sv. Save III. stopnje._NEWLINE_Politi\xc4\x8dno je ves \xc4\x8das pripadal Koro\xc5\xa1\xc4\x8devemu politi\xc4\x8dnemu taboru. Po prvi svetovni vojni je bil politi\xc4\x8dno dejaven kot govornik na javnih politi\xc4\x8dnih shodih Slovenske kmetske zveze oz. Slovenske ljudske stranke. Pozneje je tudi vodil politi\xc4\x8dne shode SLS, postal predsednik mariborske mestne organizacije SLS in sodeloval na sestankih vodstva SLS. Leta 1921 je prvi\xc4\x8d nastopil na mariborskih ob\xc4\x8dinskih volitvah, vendar ni bil izvoljen v ob\xc4\x8dinski svet. SLS je na teh ob\xc4\x8dinskih volitvah prejela le sedem mandatov, \xc5\xbeupan pa je postal socialdemokrat Viktor Gr\xc4\x8dar. Na naslednjih ob\xc4\x8dinskih volitvah 21. septembra 1924 je bil Juvan prvi\xc4\x8d izvoljen v mariborski ob\xc4\x8dinski svet, \xc5\xbeupan pa je postal Josip Leskovar. Volilno pravico ob volitvah \xc5\xbeupana so takrat imeli novoizvoljeni ob\xc4\x8dinski svetniki, ki so novega \xc5\xbeupana izvolili iz svoje sredine. Kot ob\xc4\x8dinski svetnik je Juvan postal \xc4\x8dlan dveh stalnih odsekov in t. i. disciplinskega odseka ter mestni svetnik. (Ob\xc4\x8dinskemu uradu kot izvr\xc5\xa1ilnemu organu mestne ob\xc4\x8dine so namre\xc4\x8d do sprejetja Zakona o mestnih ob\xc4\x8dinah leta 1934 ob \xc5\xbeupanu na\xc4\x8delovali \xc5\xa1e \xc5\xa1tirje mestni svetniki.) 20. septembra 1925 je bil izvoljen v izvr\xc5\xa1ilni odbor SLS za mariborsko volilno okro\xc5\xbeje. Na mariborskih ob\xc4\x8dinskih volitvah 18. decembra 1927 je bil ponovno izvoljen za ob\xc4\x8dinskega svetnika na kandidatni listi SLS. Na teh ob\xc4\x8dinskih volitvah je SLS ponovno prejela najve\xc4\x8d mandatov in je za svojega \xc5\xbeupanskega kandidata postavila Juvana. 14. januarja 1928 je bil Juvan izvoljen za novega mariborskega \xc5\xbeupana, 6. februarja pa je sve\xc4\x8dano zaprisegel._NEWLINE_Tudi v drugi polovici tridesetih let je Juvan nastopal kot govornik na shodih slovenskega dela Jugoslovanske radikalne zajednice. Ko je bila oktobra 1935 oblikovana mariborska mestna organizacija JRZ, so za njenega predsednika izvolili Franja \xc5\xbdebota, Juvan pa je postal \xc4\x8dlan njenega odbora.\n_START_SECTION_\nPrvi \xc5\xbeupanski mandat\n_START_PARAGRAPH_\nKonec dvajsetih let 20. stoletja je Maribor zaznamovala huda stanovanjska stiska zaradi priseljevanja pode\xc5\xbeelskega prebivalstva v mesto. Mestna ob\xc4\x8dina se je zato odlo\xc4\x8dila zgraditi novo delavsko kolonijo v Magdalenskem predmestju, in sicer za delavce, ki so bili \xc4\x8dlani_NEWLINE_OUZD (Okro\xc5\xbeni urad za zavarovanje delavcev). Po na\xc4\x8drtih arhitekta Ivana Vurnika so v letu 1928 zgradili 147 vrstnih hi\xc5\xa1, ki so danes znane kot Mestna oz. Vurnikova delavska kolonija in predstavljajo primer uspe\xc5\xa1ne socialne gradnje na Slovenskem med svetovnima vojnama. Ob tem je ob\xc4\x8dina pospe\xc5\xa1eno gradila tudi zasilna stanovanja (v prostorih biv\xc5\xa1e dragonske voja\xc5\xa1nice v Jezdarski ulici, v biv\xc5\xa1i Dravski voja\xc5\xa1nici na Voja\xc5\xa1ni\xc5\xa1kem trgu, v barakah pri Kasarni vojvode Mi\xc5\xa1i\xc4\x87a, v Jadranski ulici in v Kraljevi\xc4\x8da Marka ulici)._NEWLINE_Maribor je kot obmejno jugoslovansko mesto, skozi katero je \xc5\xa1la najpomembnej\xc5\xa1a dr\xc5\xbeavna \xc5\xbeelezni\xc5\xa1ka proga na sever, nujno potreboval novo carinarnico. Mestna ob\xc4\x8dina jo je sklenila zgraditi \xc5\xbee leta 1928. Ker pa so pogajanja s pristojnimi dr\xc5\xbeavnimi ustanovami le po\xc4\x8dasi napredovala, jo je za\xc4\x8dela graditi \xc5\xa1ele v drugi polovici tridesetih let. Leta 1928 je sklenila zgraditi tudi novo carinsko po\xc5\xa1to na Aleksandrovi cesti; za\xc4\x8deli so jo graditi jeseni 1931 in jo dogradili 1934._NEWLINE_Leta 1928 je mestna ob\xc4\x8dina kanalizirala Meljsko predmestje, ob \xc4\x8demer je dokon\xc4\x8dno regulirala Po\xc4\x8dehovski potok, ki je do takrat pogosto poplavljal._NEWLINE_Na\xc4\x8delni sklep o gradnji novega mariborskega letnega kopali\xc5\xa1\xc4\x8da je bil sprejet \xc5\xbee leta 1927 pod \xc5\xbeupanom Leskovarjem, pod \xc5\xbeupanom Juvanom pa je padla odlo\xc4\x8ditev, da se bo ta zgradil na takratnem Felberjevem otoku. Mestna ob\xc4\x8dina je kupila otok 6. aprila 1928. Za nakup otoka so se odlo\xc4\x8dili tudi zaradi potreb v zvezi z na\xc4\x8drtovano gradnjo nove hidroelektrarne v neposredni bli\xc5\xbeini. 20. maja 1929 so se za\xc4\x8dela gradbena dela na otoku, 15. junija 1930 pa je \xc5\xbeupan Juvan slovesno odprl novo letno kopali\xc5\xa1\xc4\x8de na Mariborskem otoku, ki je veljalo za najlep\xc5\xa1e v dr\xc5\xbeavi._NEWLINE_2. avgusta 1928 je mestni ob\xc4\x8dinski svet na\xc4\x8delno podprl pobudo mariborskega Aerokluba, da naj se na Teznem zgradi mariborsko letali\xc5\xa1\xc4\x8de za mednarodni promet. Mestna ob\xc4\x8dina je sklenila finan\xc4\x8dno podpreti dr\xc5\xbeavo pri njegovi gradnji. Letali\xc5\xa1\xc4\x8de naj bi bilo zgrajeno na takratnem tezenskem voja\xc5\xa1kem vadi\xc5\xa1\xc4\x8du, toda voja\xc5\xa1ke oblasti so potem z odobritvijo zamenjave tezenskega voja\xc5\xa1kega vadi\xc5\xa1\xc4\x8da z drugim zemlji\xc5\xa1\xc4\x8dem odla\xc5\xa1ale tako dolgo, da so zapadli \xc5\xbee odobreni krediti. Pravo letali\xc5\xa1\xc4\x8de za mednarodni promet je Maribor nato dobil \xc5\xa1ele leta 1976, in sicer v bli\xc5\xbenji Orehovi vasi._NEWLINE_V \xc4\x8das Juvanovega prvega \xc5\xbeupanskega mandata spadajo tudi zgodnji na\xc4\x8drti za gradnjo pohorske vzpenja\xc4\x8de. V njej so Maribor\xc4\x8dani videli mo\xc5\xbenost za razvoj turizma (podobno kot v primeru letnega kopali\xc5\xa1\xc4\x8da na Mariborskem otoku), na katerega so \xc5\xa1e toliko bolj stavili, potem ko je mesto prenehalo biti upravni sede\xc5\xbe oblasti. Predlog za gradnjo pohorske vzpenja\xc4\x8de je dosegel mestno ob\xc4\x8dino \xc5\xbee v \xc4\x8dasu \xc5\xbeupana Leskovarja, toda mestna ob\xc4\x8dina takrat tega projekta ni bila pripravljena sofinancirati. Na\xc4\x8drtovani stro\xc5\xa1ki za njeno gradnjo pa so se z leti zni\xc5\xbeali. 8. julija 1929 je potem pripravljalni odbor za zgraditev \xc5\xbei\xc4\x8dne \xc5\xbeeleznice pod predsedstvom Antona Birgmayerja ml. sprejel sklep o gradnji \xc5\xbei\xc4\x8dne \xc5\xbeeleznice. (V takratni razpravi o vzpenja\xc4\x8di je bilo namre\xc4\x8d govora o \xc5\xbei\xc4\x8dni \xc5\xbeeleznici in ne o \xc5\xbei\xc4\x8dnici z gondolami, kot obstaja danes.) \xc5\xbdupan Juvan je bil najprej \xc4\x8dlan tega pripravljalnega odbora, nato pa je postal tudi njegov predsednik. 28. novembra 1929 je bil ustanovni ob\xc4\x8dni zbor zadruge Pohorska vzpenja\xc4\x8da, njen predsednik pa je postal Juvan. Zadruga si je resno prizadevala za gradnjo vzpenja\xc4\x8de ter je v ta namen tudi zbirala finan\xc4\x8dna sredstva. Ker je zaradi napredujo\xc4\x8de svetovne gospodarske krize v letu 1930 zasebni kapital pri\xc5\xa1el v zadrego, se je delo na vzpenja\xc4\x8di upo\xc4\x8dasnilo, leta 1931 pa se je spet intenziviralo: za gradnjo vzpenja\xc4\x8de so izbrali m\xc3\xbcnchensko podjetje F\xc3\xbchles & Schulze; do jeseni 1931 so bila \xc5\xbee skoraj v celoti zagotovljena finan\xc4\x8dna sredstva za pokritje stro\xc5\xa1kov gradnje v vi\xc5\xa1ini ok. 5,2 milijona din; oktobra 1931 pa je prosvetno ministrstvo izdalo predkoncesijo za trasiranje in pripravljanje tehni\xc4\x8dnih del za \xc5\xbei\xc4\x8dno \xc5\xbeeleznico od Peker do cerkve sv. Bolfenka na Pohorju. Toda konec novembra 1931 je Juvana na \xc5\xbeupanskem polo\xc5\xbeaju nasledil Franjo Lipold, ki je dvomil v rentabilnost na\xc4\x8drtovane vzpenja\xc4\x8de, hkrati pa se je takrat v Jugoslaviji tudi poglabljala huda gospodarska kriza. Zato je takrat projekt Pohorske vzpenja\xc4\x8de zastal in je bil potem realiziran \xc5\xa1ele po drugi svetovni vojni._NEWLINE_21. novembra 1929 je ob\xc4\x8dinski svet sprejel ponudbo Borze dela v Ljubljani, ki je mariborski ob\xc4\x8dini ponudila brezobrestno posojilo za gradnjo mo\xc5\xa1kega delavskega azila. Leta 1935 se je potem Borza dela vselila v svojo novo zgradbo v Gregor\xc4\x8di\xc4\x8devi ulici, v kateri so uredili tudi delavski azil._NEWLINE_Mestna ob\xc4\x8dina je zaradi nara\xc5\xa1\xc4\x8danja \xc5\xa1tevila prebivalcev in \xc5\xa1olanja otrok iz okoli\xc5\xa1kih ob\xc4\x8din na mariborskih me\xc5\xa1\xc4\x8danskih \xc5\xa1olah nujno potrebovala novo me\xc5\xa1\xc4\x8dansko \xc5\xa1olo v Magdalenskem predmestju. Obstajala je tudi potreba po gradnji nove dekli\xc5\xa1ke osnovne \xc5\xa1ole za Magdalensko predmestje. Vpra\xc5\xa1anje financiranja gradnje novega \xc5\xa1olskega poslopja za ti dve \xc5\xa1oli pa je ostalo nere\xc5\xa1eno, dokler se ni mariborska Mestna hranilnica pod vodstvom Antona Jerov\xc5\xa1ka septembra 1931 odlo\xc4\x8dila proslaviti bli\xc5\xbenjo 70-letnico svojega obstoja tako, da za gradnjo novega \xc5\xa1olskega poslopja daruje mestni ob\xc4\x8dini \xc5\xa1tiri milijone din. Za\xc4\x8dele so se priprave na gradnjo, toda po zamenjavi \xc5\xbeupana Juvana konec novembra 1931 je projekt zastal in pozneje ponovno o\xc5\xbeivel \xc5\xa1ele jeseni 1934, vendar takrat obljubljeni denar Mestne hranilnice ni bil ve\xc4\x8d na razpolago. Novo \xc5\xa1olsko poslopje v \xc5\xbdolgarjevi ulici so potem slovesno odprli 1. decembra 1936. _NEWLINE_Leta 1928 je mestna ob\xc4\x8dina naro\xc4\x8dila preureditev nekdanje Langerjeve vile v Ljudskem vrtu za potrebe mladinskega doma. Projekt je izpeljal Max Czeike. 6. oktobra 1929 je nato \xc5\xbeupan Juvan slovesno odprl novi mestni mladinski dom, ki je bil prvi svoje vrste v dr\xc5\xbeavi._NEWLINE_15. oktobra 1931 so v mariborski ob\xc4\x8dini v \xc5\xa1olah in otro\xc5\xa1kih vrtcih za\xc4\x8deli tudi zastonj deliti vsakodnevne dopoldanske tople mle\xc4\x8dne malice._NEWLINE_Leta 1930 je mestna ob\xc4\x8dina prodala opu\xc5\xa1\xc4\x8deno rojstno hi\xc5\xa1o admirala Tegetthoffa v Slovenski ulici Oblastni hranilnici Mariborske oblasti, ki je na tem mestu v letih 1931 in 1932 (medtem so jo preimenovali v Hranilnico dravske banovine, Maribor) po na\xc4\x8drtih \xc4\x8cernigoja in Deva zgradila svojo novo pala\xc4\x8do._NEWLINE_Da bi ubla\xc5\xbeil stisko socialno naj\xc5\xa1ibkej\xc5\xa1ih v mestu, se je \xc5\xbeupan Juvan ve\xc4\x8dkrat tudi preko \xc4\x8dasopisov obrnil na some\xc5\xa1\xc4\x8dane s pro\xc5\xa1njo za pomo\xc4\x8d (npr. sredi hude zime februarja 1929). Ko pa so se v Kraljevini Jugoslaviji pokazale posledice napredujo\xc4\x8de svetovne gospodarske krize, je tudi v Mariboru nastopila potreba po obse\xc5\xbenej\xc5\xa1i in dolgotrajnej\xc5\xa1i pomo\xc4\x8di socialno naj\xc5\xa1ibkej\xc5\xa1im. V ta namen so 13. oktobra 1931 na sestanku zastopnikov dobrodelnih dru\xc5\xa1tev, mestnih ustanov in Cerkve, ki mu je predsedoval \xc5\xbeupan Juvan, ustanovili Pomo\xc5\xbeno akcijo za siroma\xc5\xa1ne sloje mesta Maribora. V okviru te t. i. Pomo\xc5\xbene akcije se je mestna ob\xc4\x8dina obrnila na me\xc5\xa1\xc4\x8dane Maribora s pro\xc5\xa1njo za prostovoljne prispevke za ubla\xc5\xbeitev socialne stiske revnih slojev v mestu. Sredstva za Pomo\xc5\xbeno akcijo so se zbirala tudi z dobrodelnimi prireditvami. Poleg denarja se je zbirala tudi rabljena obleka in obutev. Ve\xc4\x8dje tovarne in delavci pa so se takrat prostovoljno zavezali, da bodo za brezposelne prispevali mestni Pomo\xc5\xbeni akciji dolo\xc4\x8den znesek. Na sestanku so sklenili, da bo socialni urad mestne ob\xc4\x8dine vodil evidenco tistih, ki so potrebni podpore, in da se podpora ne bo delila v denarju, ampak v nakaznicah za \xc5\xbeivila in druge \xc5\xbeivljenjske potreb\xc5\xa1\xc4\x8dine. Ker so domnevali, da gospodarska kriza ne bo trajala dlje \xc4\x8dasa, so sprva predvideli, da naj bi Pomo\xc5\xbena akcija delovala samo preko zime 1931/32. Ker pa se je gospodarska kriza nadaljevala in se celo poglabljala, so temu prilagodili tudi delovanje Pomo\xc5\xbene akcije: \xc4\x8das njenega obstoja so podalj\xc5\xa1ali, prvotni pravilnik raz\xc5\xa1irili in dopolnili, posebno pozornost pa so polagali na zaposlovanje za delo zmo\xc5\xbenih brezposelnih oseb v okviru javnih del, ki jih je financirala Pomo\xc5\xbena akcija, medtem ko so ostale podpirali predvsem z naturalijami. \xc4\x8clani \xc5\xa1ir\xc5\xa1ega odbora Pomo\xc5\xbene akcije so si osebno prizadevali za pridobivanje sredstev zanjo. \xc5\xbdupan je v \xc4\x8dasopisih pozival k darovanju. Na vse darovalce, ki so za Pomo\xc5\xbeno akcijo \xc5\xbee prispevali ve\xc4\x8dja sredstva, pa se je \xc5\xbeupan osebno pisno obra\xc4\x8dal s pro\xc5\xa1njo za nadaljnje darove. Z industrialci pa se je \xc5\xbeupan za Pomo\xc5\xbeno akcijo dogovarjal osebno. Darovalci, ki so prispevali vsaj 100 din oz. darovali blago v enaki vrednosti, so bili dele\xc5\xbeni javne zahvale z objavo v \xc4\x8dasopisih in tudi osebne pisne zahvale \xc5\xbeupana. Za Pomo\xc5\xbeno akcijo je ob\xc4\x8dasno darovala sredstva tudi mariborska mestna ob\xc4\x8dina iz prora\xc4\x8dunskih prihrankov, darovale pa so tudi posamezne ustanove, kot so bili Elektrarna Fala, Mestna hranilnica in Rotary klub. Pomo\xc5\xbena akcija je bila posebej dejavna v hladni polovici leta. Pozimi 1931/32 je Pomo\xc5\xbena akcija podpirala 596 dru\xc5\xbein, najve\xc4\x8d pa pozimi 1934/35, in sicer 1.266 dru\xc5\xbein. _NEWLINE_Julija 1930 je bil \xc5\xbeupan Juvan imenovan v prvo sestavo banskega sveta Dravske banovine, januarja 1931 pa je bil kot mariborski \xc5\xbeupan imenovan \xc5\xa1e za na\xc4\x8delnika mariborskega okrajnega cestnega odbora. 27. novembra 1931 je bil potem politi\xc4\x8dno razre\xc5\xa1en s polo\xc5\xbeaja banskega svetnika, 30. novembra 1931 pa \xc5\xa1e s polo\xc5\xbeaja mariborskega \xc5\xbeupana.\n_START_SECTION_\nMed \xc5\xbeupanskima mandatoma\n_START_PARAGRAPH_\nJuvan je tudi po svoji politi\xc4\x8dni razre\xc5\xa1itvi s polo\xc5\xbeaja mariborskega \xc5\xbeupana ostal \xc5\xa1e naprej aktiven v mestni politiki in javnem \xc5\xbeivljenju. Sicer pa se je v \xc4\x8dasu do ponovne spremembe re\xc5\xbeima junija 1935 spet bolj posvetil odvetni\xc5\xa1kemu poklicu.\n_START_SECTION_\nDrugi \xc5\xbeupanski mandat\n_START_PARAGRAPH_\n27. septembra 1935 je bil Juvan imenovan nazaj na mesto mariborskega \xc5\xbeupana, oktobra 1935 pa \xc5\xa1e na mesto na\xc4\x8delnika mariborskega okrajnega cestnega odbora._NEWLINE_Zaradi nara\xc5\xa1\xc4\x8danja prometa skozi mesto je bil mariborski Dr\xc5\xbeavni most prometno vedno bolj obremenjen. 13. avgusta 1931 je zato mariborski ob\xc4\x8dinski svet sprejel sklep, da se bo v prihodnosti v Meljskem predmestju zgradil \xc4\x8dez Dravo nov most, in sicer na isti lokaciji, kjer je danes dvoeta\xc5\xbeni Meljski most. Leta 1937 je bil za namen gradnje mostu ustanovljen poseben odbor, ki mu je na\xc4\x8deloval \xc5\xbeupan Juvan. Gradbeni na\xc4\x8drt je bil izdelan, denarna sredstva pa zagotovljena, toda izvedbo projekta je potem prehitela aprilska vojna._NEWLINE_Mestna ob\xc4\x8dina Maribor je tudi na lokaciji dana\xc5\xa1njega Koro\xc5\xa1kega mostu \xc5\xbee v \xc4\x8dasu \xc5\xbeupana Juvana na\xc4\x8drtovala gradnjo novega mostu \xc4\x8dez Dravo._NEWLINE_Juvan si je za eno svojih prvih nalog v drugem \xc5\xbeupanskem mandatu nalo\xc5\xbeil pove\xc4\x8danje zmogljivosti mariborskega vodovoda. 28. februarja 1936 se je tako ob\xc4\x8dina odlo\xc4\x8dila kupiti zemlji\xc5\xa1\xc4\x8de od lavantinske \xc5\xa1kofije pri dvorcu Betnava za novi vodnjak mestnega vodovoda._NEWLINE_V drugem Juvanovem \xc5\xbeupanskem mandatu so uredili Kralja Petra trg in Glavni trg, preuredili so Zrinjskega trg, na\xc4\x8drtovano ureditev Trga svobode pa je prepre\xc4\x8dil za\xc4\x8detek okupacije. V letih 1935 in 1936 so na Jugoslovanskem trgu zgradili srbsko pravoslavno cerkev sv. Lazarja, ki pa so jo po nastopu okupacije \xc5\xbee leta 1941 spet poru\xc5\xa1ili._NEWLINE_Leta 1937 je mestni svet sprejel sklep o zamenjavi starih hi\xc5\xa1nih in uli\xc4\x8dnih tablic s \xc4\x8drnimi napisi in robovi na belem ozadju z novimi, ki so imele bele robove in napise na cinober rde\xc4\x8dem ozadju. V letu 1939 so bile pritrjene \xc5\xbee vse nove hi\xc5\xa1ne in uli\xc4\x8dne tablice._NEWLINE_13. septembra 1938 je mestni svet odobril Pravilnik o skladu za izvajanje regulacije v mariborski mestni ob\xc4\x8dini, na katerega so gledali kot na za\xc4\x8detek sistemati\xc4\x8dnega dela za moderniziranje mariborskih cest._NEWLINE_Maribor pred drugo svetovno vojno \xc5\xa1e ni imel mestnega stadiona, na katerem bi lahko dostojno izvedli velike \xc5\xa1portne in druge velike prireditve in ki bi zagotavljal res kakovosten \xc5\xa1portni trening. V namen njegove gradnje so v Mariboru ustanovili Stavbno zadrugo Stadion. Njen predsednik je bil Josip Leskovar, podpredsednik pa \xc5\xbeupan dr. Juvan. Stadion so nameravali zgraditi na prostoru med Koro\xc5\xa1ko cesto in podalj\xc5\xa1ano Gosposvetsko cesto. Pri zagotovitvi potrebnih zemlji\xc5\xa1\xc4\x8d za gradnjo stadiona je zadrugi pomagala tudi mestna ob\xc4\x8dina, toda zaradi izbruha aprilske vojne do realizacije projekta ni pri\xc5\xa1lo._NEWLINE_Za bla\xc5\xbeitev stanovanjske stiske je mestna ob\xc4\x8dina v drugem Juvanovem mandatu med drugim leta 1937 kupila novo obse\xc5\xbeno zemlji\xc5\xa1\xc4\x8de v Magdalenskem predmestju med Betnavsko in Tr\xc5\xbea\xc5\xa1ko cesto, ki ga je namenila za spodbujanje zasebne stanovanjske gradnje z ugodnimi odkupnimi cenami parcel. Leta 1938 pa je mestna ob\xc4\x8dina v Pregljevi ulici zgradila \xc5\xa1tiri enonadstropne ve\xc4\x8dstanovanjske hi\xc5\xa1e s skupaj 80 zasilnimi stanovanji, v katere je novembra 1938 preselila stanovalce iz barak in vagonov v Dajnkovi ulici._NEWLINE_31. oktobra 1937 je \xc5\xbeupan Juvan v biv\xc5\xa1i Rodo\xc5\xa1kovi vili v Magdalenskem predmestju odprl II. mestni mladinski dom, saj je bil mestni mladinski dom v Ljudskem vrtu preobremenjen. Pred drugo svetovno vojno je mestna ob\xc4\x8dina tudi financirala po\xc5\xa1iljanje otrok iz socialno \xc5\xa1ibkej\xc5\xa1ih dru\xc5\xbein v po\xc4\x8ditni\xc5\xa1ke kolonije, predvsem na Pohorje (Po\xc4\x8ditni\xc5\xa1ki dom kraljice Marije na \xc5\xa0martnem na Pohorju), pa tudi na morje._NEWLINE_Zaradi nenehno nara\xc5\xa1\xc4\x8dajo\xc4\x8dega vpisa je bila na mariborski realni gimnaziji velika prostorska stiska, in mestna ob\xc4\x8dina je leta 1937 od banske uprave zahtevala nujno gradnjo novega gimnazijskega poslopja za realko. Toda namesto tega je potem kraljevo namestni\xc5\xa1tvo na predlog ministra za prosveto 27. septembra 1937 izdalo odlok o ustanovitvi \xc5\xa1e ene realne gimnazije v Mariboru. Nova gimnazija je bila ustanovljena kot dr\xc5\xbeavna nepopolna me\xc5\xa1ana realna gimnazija v Mariboru, leta 1939 pa so jo preimenovali v II. dr\xc5\xbeavno realno gimnazijo. Nova realka je najprej imela svoje prostore v poslopju trgovske akademije na Zrinjskega trgu (danes je tu Srednja ekonomska \xc5\xa1ola Maribor), leta 1940 pa so zanjo za\xc4\x8deli graditi novo gimnazijsko poslopje, v katerem je danes II. gimnazija Maribor._NEWLINE_24. septembra 1937 je mariborska ob\xc4\x8dina slovesno podelila prvo Slom\xc5\xa1kovo nagrado, in sicer Francu Kova\xc4\x8di\xc4\x8du. Slom\xc5\xa1kove nagrade, ki jih je takratna mariborska ob\xc4\x8dina podeljevala za izjemne dose\xc5\xbeke na podro\xc4\x8dju kulture, lahko primerjamo z dana\xc5\xa1njimi Glazerjevimi nagradami. 18. decembra 1938 je \xc5\xbeupan Juvan v mestnem gradu slovesno odprl nove prostore me\xc5\xa1\xc4\x8danskega dela Pokrajinskega muzeja v Mariboru. V prihodnjih letih so nameravali na mestni ob\xc4\x8dini obnoviti \xc5\xa1e ostale dele gradu._NEWLINE_Oktobra 1939 je mestna ob\xc4\x8dina sklenila zgraditi novo mestno tr\xc5\xbenico na Vodnikovem trgu. Arhitekt Jaroslav \xc4\x8cernigoj je izdelal na\xc4\x8drt za novo tr\xc5\xbenico, mestna ob\xc4\x8dina pa je do pomladi 1941 uspela zagotoviti vse potrebne parcele za njeno gradnjo. Za\xc4\x8detek okupacije je potem \xc5\xbeupanu Juvanu prepre\xc4\x8dil dokon\xc4\x8danje tega projekta._NEWLINE_Leta 1937 je mestna ob\xc4\x8dina pomagala zagotoviti zemlji\xc5\xa1\xc4\x8de za gradnjo nove cerkve sv. Re\xc5\xa1njega telesa v Magdalenskem predmestju. 22. maja 1938 je \xc5\xbeupan Juvan z govorom sodeloval na blagoslovitvi temeljnega kamna za novo mariborsko bogoslovje pod Kalvarijo. Leta 1938 se je mestna ob\xc4\x8dina odlo\xc4\x8dila na\xc4\x8drtno urediti novo mestno pokopali\xc5\xa1\xc4\x8de na Pobre\xc5\xbeju in je to delo zaupala arhitektu \xc4\x8cernigoju. 1. januarja 1940 je dokon\xc4\x8dno zaprla staro mestno pokopali\xc5\xa1\xc4\x8de ob Ljudskem vrtu in ob tem organizirala ekshumacijo zaslu\xc5\xbenih mo\xc5\xbe in pokop njihovih telesnih ostankov v arkadah fran\xc4\x8di\xc5\xa1kanskega pokopali\xc5\xa1\xc4\x8da na Pobre\xc5\xbeju._NEWLINE_V drugem Juvanovem \xc5\xbeupanskem mandatu so se odlo\xc4\x8dili zni\xc5\xbeati stro\xc5\xa1ke obratovanja avtobusov Mestnega avtobusnega prometa. Leta 1936 so zato kupili prva dva avtobusa z dizelskim motorjem. Ker se je stro\xc5\xa1ek njunega nakupa zaradi cenej\xc5\xa1ega vzdr\xc5\xbeevanja povrnil \xc5\xbee v prvem letu obratovanja, je mestna ob\xc4\x8dina od takrat kupovala le \xc5\xa1e avtobuse z dizelskim motorjem, in sicer vedno znamke MAN. Stare avtobuse z bencinskim motorjem pa so preuredili na pogon na metan. Ko je postalo po izbruhu druge svetovne vojne septembra 1939 tudi dizelsko gorivo vse te\xc5\xbeje dobiti, so se odlo\xc4\x8dili tudi avtobuse z dizelskim motorjem predelati na pogon na metan. V drugem Juvanovem \xc5\xbeupanskem mandatu so posodobili tudi mestno plinarno in ji s tem omogo\xc4\x8dili rentabilno poslovanje. _NEWLINE_Ker v vzhodni Sloveniji zaradi pre\xc5\xa1ibkega radijskega signala niso mogli poslu\xc5\xa1ati Radia Ljubljana, so se na Teznem pri Mariboru odlo\xc4\x8dili zgraditi relejno radijsko postajo. Leta 1936 je mariborski mestni svet za njeno gradnjo ustanovil posebni delovni odbor, v katerem je bil tudi \xc5\xbeupan dr. Juvan. Z gradnjo so za\xc4\x8deli julija 1940 in do okupacije je bila relejna radijska postaja \xc5\xbee zgrajena. Rok dostave naro\xc4\x8dene strojne opreme zanjo pa se je zaradi vojne zavlekel._NEWLINE_Eskalacija druge svetovne vojne je zelo odmevala tudi v mariborski ob\xc4\x8dinski politiki. Po septembru 1939 se je stopnjevalo pomanjkanje: primanjkovalo je \xc5\xbeivil, surovin za mariborsko tekstilno industrijo, drv za kurjavo, bencina itd. Hkrati so zelo nara\xc5\xa1\xc4\x8dale cene \xc5\xbeivljenjskih potreb\xc5\xa1\xc4\x8din in brezposelnost. Mestna ob\xc4\x8dina je morala nabavljati rezervno hrano za mestno prebivalstvo in graditi javna zakloni\xc5\xa1\xc4\x8da za za\xc5\xa1\xc4\x8dito pred letalskimi napadi. Vadili so razne oblike pasivne obrambe pred letalskimi napadi (evakuacija otrok, poskusne zatemnitve mesta, vaje gasilske obrambe, nakup alarmnih siren ipd.). V mestu so si prizadevali pobijati inflacijo in zagotoviti zadostno preskrbo prebivalstva z drvmi za kurjavo. Mestna ob\xc4\x8dina je za\xc4\x8dela izpla\xc4\x8devati podpore dru\xc5\xbeinam delavcev, ki so bili vpoklicani na oro\xc5\xbene vaje. Aprila 1940 pa je mestna ob\xc4\x8dina zaposlenim v mestni ob\xc4\x8dini in v mestnih podjetjih za\xc4\x8dela izpla\xc4\x8devati draginjske dodatke. \xc5\xbdupan Juvan je sicer pri na\xc4\x8drtovanju in izvajanju ukrepov v mariborski mestni ob\xc4\x8dini, ki so bili povezani z eskalacijo druge svetovne vojne, tesno sodeloval tudi z \xc5\xbeupani drugih treh slovenskih mestnih ob\xc4\x8din (Ljubljane, Celja in Ptuja). \xc5\xbdupani slovenskih mestnih ob\xc4\x8din so namre\xc4\x8d na ob\xc4\x8dasnih skupnih delovnih sestankih v zadnjih letih pred nastopom okupacije usklajevali svoje delo.\n_START_SECTION_\nDruga svetovna vojna\n_START_PARAGRAPH_\nNa za\xc4\x8detku okupacije aprila 1941 so Nemci \xc5\xbeupana Juvana aretirali in ga odvedli v meljsko kasarno. V njegovo hi\xc5\xa1o se je vselil poznej\xc5\xa1i mariborski nad\xc5\xbeupan Fritz Knaus. 24. junija 1941 so Juvana in njegovo dru\xc5\xbeino s \xc5\xa1estim \xc5\xbeelezni\xc5\xa1kim transportom izgnali v Srbijo. Po nekaj mesecih bivanja v Lazarevcu se je preselil v Beograd in tam ostal do konca vojne. V Beogradu je sodeloval v organizirani skupini izgnanih veljakov slovenskega katoli\xc5\xa1kega politi\xc4\x8dnega tabora, ki je ohranjala stike s politi\xc4\x8dnim vodstvom v okupirani Ljubljani in se zavzemala za potrebe izgnanih Slovencev v Srbiji.\n_START_SECTION_\nPo drugi svetovni vojni\n_START_PARAGRAPH_\nOb koncu vojne se je iz Beograda vrnil v Maribor in spet odprl advokaturo, vendar so mu jo kmalu odvzeli. Nato je bil nekaj \xc4\x8dasa brezposeln, dokler ni uspel dobiti zaposlitve na mati\xc4\x8dnem uradu na MLO Maribor. Njegovo premo\xc5\xbeenje je bilo nacionalizirano in do smrti je bil pod nadzorom Udbe. Umrl je v anonimnosti.'