b'\n_START_ARTICLE_\nAntidelec\n_START_PARAGRAPH_\nAntidelec je dvojnik (osnovnega) delca, ki ima enako maso, enak spin kot normalni delec, vendar se od njega razlikuje po nekaterih drugih zna\xc4\x8dilnostih, kot so elektri\xc4\x8dni in barvni naboj ter barionsko in leptonsko \xc5\xa1tevilo. Obi\xc4\x8dajno re\xc4\x8demo, da so normalni tisti delci, ki se nahajajo v snovi, ki nas obdaja. Nekateri delci (npr. foton, domnevna graviton in gluon) nimajo svojega antidelca oziroma re\xc4\x8demo, da so enaki svojemu antidelcu. Razlikovanje med antidelci in normalnimi delci je relativno. \xc4\x8ce neki delec izberemo za normalni delec, potem je njegov antidelec dolo\xc4\x8den._NEWLINE_Antidelce se pogosto ozna\xc4\x8duje s pre\xc4\x8dno \xc4\x8drto nad oznako delca. Tako se na primer proton ozna\xc4\x8duje s , njegov antidelec antiproton pa s ._NEWLINE_Antidelci sestavljajo antimaterijo.\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nPrvi znani antidelec je bil pozitron, ki ga je leta 1928 teoreti\xc4\x8dno predvidel britanski fizik in matematik Paul Dirac (1902 \xe2\x80\x93 1984) (glej Diracova ena\xc4\x8dba, ki predvideva obstoj antidelcev). Odkril ga je ameri\xc5\xa1ki fizik \xc5\xa1vedskega rodu Carl David Anderson (1905 \xe2\x80\x93 1991) v letu 1932 kot posledico delovanja kozmi\xc4\x8dnih \xc5\xbearkov v megli\xc4\x8dni celici (odkrit je bil mion \xce\xbc\xe2\x81\xbb in njegov antidelec \xce\xbc\xe2\x81\xba). Antiproton sta odkrila italijanski fizik in nobelovec Emilio Segr\xc3\xa8 (1905 \xe2\x80\x93 1989) in ameri\xc5\xa1ki fizik in nobelovec Owen Chamberlain (1920 \xe2\x80\x93 2006). Antinevtron je odkril ameri\xc5\xa1ki fizik Bruce Cork (1915 \xe2\x80\x93 1994) leta 1956.\n_START_SECTION_\nAnihilacija\n_START_PARAGRAPH_\nPri anihilaciji se delec in antidelec uni\xc4\x8dita (trk delca in antidelca). Pri tem nastanejo drugi delci. Zgled: pri anihilaciji elektrona in pozitrona nastaneta dva fotona. Energija, ki nastane pri tem, se lahko izra\xc4\x8duna po znanem obrazcu E = mc\xc2\xb2. Mo\xc5\xbeen pa je tudi obratni postopek, pri katerem nastane eden ali ve\xc4\x8d parov delec-antidelec. \xc4\x8ce pride do anihilacije enega protona in antiprotona, se sprosti energija 2.1,6. 10\xe2\x81\xbb\xe2\x81\xb9 J. Pri tem nastaneta elektron in pozitron (antielektron), ki imata hitrost 0,98c (c je hitrost svetlobe). Samostojen foton se ne more spremeniti v par delec-antidelec, ker se pri tem ne morejo isto\xc4\x8dasno ohraniti energija, elektri\xc4\x8dni naboj in gibalna koli\xc4\x8dina. Lahko pa tvori virtualne pare delec-antidelec.'