b'\n_START_ARTICLE_\nVelika lavra\n_START_SECTION_\nUstanovitev\n_START_PARAGRAPH_\nUstanovitelj Velike lavre Atanazij Ato\xc5\xa1ki je za\xc4\x8del samostan graditi leta 963 na zahtevo  svojega prijatelja,  bizantinskega cesarja Nikiforja II. Fokasa, ki je financiral gradnjo. Nkifor je Atanaziju obljubil, da bo tudi sam kmalu postal menih, kar mu je prepre\xc4\x8dila nepri\xc4\x8dakovana smrt. Nadaljevanje gradnje so omogo\xc4\x8dile trajne donacije, ki jih je Ivan I. Cimisk  \xc5\xa1e podvojil. Bizantinski cesarji so samostanu donirali tudi veliko posesti, vklju\xc4\x8dno z otokom sv. Evstrahija in samostanom sv. Andreja v Solunu. Donacije so ommogo\xc4\x8dile, da se je \xc5\xa1tevilo menihov pove\xc4\x8dalo z 80 na 120.\n_START_SECTION_\nKasnej\xc5\xa1a zgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nBiografija Atanazija Ato\xc5\xa1kega iz 11. stoletja  omenja, da se je gradnja za\xc4\x8dela z gradnjo obrambnega zidu in nadaljevala z gradnjo cerkve in meni\xc5\xa1kih celic. Po Atanazijevi smrti je samostan deloval brez prekinitve. K njegovemu razvoju so veliko prispevali bizantinski cesarji in \xc5\xa1tevilo menihov se je v 11. stoletju pove\xc4\x8dalo na 700. K samostanu je bilo priklju\xc4\x8denih ve\xc4\x8d manj\xc5\xa1ih samostanov. _NEWLINE_V 14. stoletju so samostan, tako kot druge na Atosu, opusto\xc5\xa1ili \xc5\xa0panci iz Aragonije in pirati. Kot posledica krize se je kljub ugovorom uradne Cerkve in cesarjev  izoblikoval poseben (idioritmi\xc4\x8den) na\xc4\x8din  mona\xc5\xa1kega \xc5\xbeivljenja. Leta 1574 je s pomo\xc4\x8djo aleksandrijskega patriarha Silvestra samostan ponovno za\xc5\xbeivel in deloval skladno s kenobitskim mona\xc5\xa1tvom, vendar se je kmalu spet vrnil v prej\xc5\xa1nje stanje. Leta 1655 je patriarh Dionizij III., ki je tudi sam vstopil v samostan, posku\xc5\xa1al ponovno vzpostaviti kenobitski red, vendar mu to ni uspelo. Idioritmi\xc4\x8dno mona\xc5\xa1tvo se je obdr\xc5\xbealo do za\xc4\x8detka 20. stoletja (1914), ko so, ponovno neuspe\xc5\xa1no, poskusili vzpostaviti kenobitski sistem. Tak\xc5\xa1no stanje je trajalo do leta 1980, ko je samostan ponovno postal kenobitski.\n_START_SECTION_\nZgradbe\n_START_PARAGRAPH_\nTemelje za glavno cerkev (katolikon) je postavil Atanazij, ki je s \xc5\xa1e \xc5\xa1estimi delavci umrl, ko se je med gradnjo zru\xc5\xa1ila ena od cerkvenih kupol. Za arhitekturo cerkve sta zna\xc4\x8dilna dva velika prostora \xe2\x80\x93 kor in molilnica. Slog so kasneje kopirali tudi drugi samostani. Freske je leta 1535 naslikal slavni slikar Teofanis. Narteks je bil poslikan \xc5\xa1ele leta  1854._NEWLINE_Severno od narteksa je kapela, posve\xc4\x8dena \xc5\xa0tiridesetim mu\xc4\x8dencem iz Sebaste, v kateri je Atanazijev grob. Ju\xc5\xbeno od narteksa je kapela sv. Nikolaja, ki jo je poslikal  Franco Cantellano leta  1560. Jedilnica  (trapeza) nasproti glavnega vhoda ima obliko kri\xc5\xbea in je najve\xc4\x8dja na Atosu. V njej je veliko fresk, delo slikarja Teofanisa ali nekoga iz njegove \xc5\xa1ole.\n_START_SECTION_\nUmetnine\n_START_PARAGRAPH_\nSamostanska knji\xc5\xbenica je za glavno cerkvijo. V njej je 2.116 gr\xc5\xa1kih rokopisov in 165 kodeksov. Med njimi so uniciale Nove zaveze (Codex Coislinianus, Codex Athous Lavrensis, Unciala 049, Unciala 0167) in minuskule 1073, 1505, 2524 in 1519. V knji\xc5\xbenici je tudi ve\xc4\x8d kot 20.000 tiskanih knjig in okoli 100 rokopisov v drugih jezikih. Zbirka gr\xc5\xa1kih rokopisov je ena od najve\xc4\x8djih na svetu._NEWLINE_Zakristija je za glavno cerkvijo. Med najpomembnej\xc5\xa1e starine spadajo rokopis evangelija z zlatimi platnicami, darilo Nikiforja II. Fokasa, in seznam (Kuvaras) menihov od Atanazija. V samostanu je 2.500 ikon, ki pokrivajo celotno zgodovino hagiografije drugega tiso\xc4\x8dletja.'