b'\n_START_ARTICLE_\nVzhodnorimske zastave in simboli\n_START_PARAGRAPH_\nZa ve\xc4\x8dino \xc4\x8dasa svojega obstoja vzhodnorimsko cesarstvo ni uporabljalo plemi\xc5\xa1ke fevdalne heraldike, kot v zahodnoevropskih dr\xc5\xbeavah. Namesto tega so uporabljali \xc5\xa1tevilne dr\xc5\xbeavne zastave (simaia (Gr\xc5\xa1ko: \xcf\x83\xce\xb7\xce\xbc\xce\xb5\xce\xaf\xce\xb1)), in simbole upodobljene na \xc5\xa1\xc4\x8ditih, emblemih ter voja\xc5\xa1kih praporih. Najpogosteje upodobljeni simboli so bili labarum (Kristogram XP), monogram IX (kr\xc5\xa1\xc4\x8danska riba) ter kri\xc5\xbe. Pogosti so bili tudi prapori z izvezeno upodobitvijo svetnikov ter nadangelov ter pe\xc4\x8dati z upodobitvami kri\xc5\xbea, cesarja, Kristusa ali osebnega monograma posameznega dr\xc5\xbeavnega uradnika ali plemi\xc4\x8da.\n_START_SECTION_\nOrli\n_START_PARAGRAPH_\nEnoglavi starorimski orel je bil v rabi v zgodnjih stoletjih vzhodnorimske dr\xc5\xbeave. Legionarski nosilec orla - aquilifer (Gr\xc5\xa1ko: \xe1\xbd\x80\xcf\x81\xce\xbd\xce\xb9\xce\xb8\xcf\x8c\xce\xb2\xce\xbf\xcf\x81\xce\xb1\xcf\x82) je atestiran v Mavrikijevem Strategikonu poznega 6. stoletja, ko je bila vzhodnorimska vojska \xc5\xa1e organizirana v legijskem sistemu. Enoglavi orel je bil kot simbol v glavnem ukinjen iz redne rabe po 7. stoletju, a se \xc5\xa1e pojavlja v pe\xc4\x8datih dr\xc5\xbeavnih uradnikov in kamnitih reliefih 10. in 11. stoletja. Enoglavi orel je tudi priljubljen okras obla\xc4\x8dil v poznej\xc5\xa1ih stoletjih._NEWLINE_Poseben simbol, ki ga danes pogosto ozna\xc4\x8dujemo z vzhodnorimskim imperijem pa je dvoglavi orel. Izhaja iz anti\xc4\x8dne simbolike Hetitov v predrimski Anatoliji, gr\xc5\xa1ko-rimski simbol je domnevno postal, ko so ga Komneni v 11. stoletju prekopirali iz Hetitskega reliefa v doma\xc4\x8di Paflagoniji. Dvoglavi orel se je pojavljal kot dekorativni motiv in v za\xc4\x8detku ni imel vloge dr\xc5\xbeavnega simbola. Priljubljen je postal tudi v sosednjih islamskih kraljestvih v Mezopotamiji in vzhodni Anatoliji. Dr\xc5\xbeavni simbol je postal v poznem 13. stoletju, ko je dinastija Palaiologov osvobodila vzhodnorimsko dr\xc5\xbeavo izpod kri\xc5\xbearske okupacije._NEWLINE_Palaiologi so uvedli dvoglavi orel kot svoj dru\xc5\xbeinski simbol, ve\xc4\x8dinoma je bil ta motiv uporabljen na obla\xc4\x8dilih, pe\xc4\x8datih in insignijah poznega obdobja dr\xc5\xbeave. Edini primer, ko je bil dvoglavi orel upodobljen na zastavi je na osebni ladji cesarja; v ostalih primerih pa so na zastavah uporabljali druge motive. Dvoglavi orel so po vzoru vzhodnorimskega imperija do 14. stoletja uvedli v vseh pravoslavnih balkanskih dr\xc5\xbeavah, in tudi v zahodnoevropskem rimsko-nem\xc5\xa1kem cesarstvu. L. 1472 je dvoglavi orel postal tudi simbol Rusije.\n_START_SECTION_\nTetragramati\xc4\x8dni kri\xc5\xbe\n_START_PARAGRAPH_\nZna\xc4\x8dilen simbol je kri\xc5\xbe, ki ga obdajajo \xc5\xa1tiri polja, v katerem so upodobljeni razli\xc4\x8dni simboli. Tovrsten kri\xc5\xbe je bil v rabi od srednjega obdobja dr\xc5\xbeave. Najpogosteje so v polja ki jih razdeli kri\xc5\xbe upodabljali \xc5\xa1tiri zvezde, \xc5\xa1tiri manj\xc5\xa1e kri\xc5\xbee, napise in posamezne \xc4\x8drke._NEWLINE_Med bolj znane tetragramati\xc4\x8dne kri\xc5\xbee sodi vzhodnorimski kri\xc5\xbe iz 9. stoletja obdan s \xc5\xa1tirimi zvezdami, kri\xc5\xbe z napisom TOY TW NIKA ("v tem bo\xc5\xa1 zmagal"), in kri\xc5\xbei drugih pravoslavnih dr\xc5\xbeav, ki so svojo simboliko oblikovale po vzoru vzhodnorimske: srbski kri\xc5\xbe, in gruzijski kri\xc5\xbe s \xc5\xa1tirimi manj\xc5\xa1imi kri\xc5\xbei. Kri\xc5\xbe s \xc5\xa1tirimi B-ji (BBBB) je v poznem obdobju imperija postal uradna dr\xc5\xbeavna zastava (simaia ali flamonolon).\n_START_SECTION_\nKristogram\n_START_PARAGRAPH_\nNajbolj tipski in legendaren iz vzhodnorimskih simbolov, ki je imel vlogo dr\xc5\xbeavnega simbola skozi vso zgodovino dr\xc5\xbeave je Kristusov prapor (labarum) ali Kristogram (za\xc4\x8detnica Kristusovega imena)._NEWLINE_Prvi\xc4\x8d je bil simbol uporabljen v \xc4\x8dasu vladavine cesarja Konstantina, ki se mu je simbol po legendi prikazal na nebu v \xc4\x8dasu bojnega pohoda. Domnevno je \xc5\xa1lo za padec nebesnega telesa, ki je na nebu pustil sled v obliki Kristusovih za\xc4\x8detnic. Cesar, ki je bil po veroizpovedi gr\xc5\xa1ko-rimski politeist, je na pobudo svojega kr\xc5\xa1\xc4\x8danskega svetovalca ukazal, naj vojaki na svoje \xc5\xa1\xc4\x8dite in praporje upodobijo videni Kristogram, saj bodo "pod tem znamenjem zmagali"._NEWLINE_Konstantin je res zmagal v dr\xc5\xbeavljanski vojni takrat \xc5\xa1e enotnega rimskega imperija, labarum ali Kristogram pa je postal dr\xc5\xbeavni simbol dr\xc5\xbeave, ko je ta sprejela kr\xc5\xa1\xc4\x8dansko vero. Simbol je imel legendaren pomen, ki naj bi predstavljal poduhovljen simbol "bogovega imperija na zemlji". Po sprejetju kr\xc5\xa1\xc4\x8danstva so v rimskem imperiju verjeli, da so dr\xc5\xbeava izbrana za to, da po dolgoletni zmoti politeizma uveljavijo vrednote desetih bo\xc5\xbejih zapovedi in Kristusovega nauka.\n_START_SECTION_\nMonogram IX\n_START_PARAGRAPH_\nNa videz podoben Kristogramu, monogram IX pomeni kr\xc5\xa1\xc4\x8danski koncept ribe. Pogosto je upodobljen na triumfalnih stebrih ali fasadah vzhodnorimskih cerkva ter reliefih.\n_START_SECTION_\nPolmesec in zvezda\n_START_PARAGRAPH_\nPolmesec in zvezda je simbol, ki ima zelo dolgo zgodovino; uporabljali so ga \xc5\xbee Sumerci v 2. tiso\xc4\x8dletju pr. n. \xc5\xa1t., zatem Pontski Grki in Perzijci v 2. stoletju pr. n. \xc5\xa1t. Priljubljen je postal tudi v vzhodnorimskem imperiju, kjer je bil rabljen zelo pogosto. Po osvojitvi Carigrada je simbol postal glavni prepoznavni znak islamskega sveta, pred tem pa je slu\xc5\xbeil kot simbol mesta in mestne komune vzhodnorimskega Konstantinopla.\n_START_SECTION_\nOsebna in dru\xc5\xbeinska simbolika\n_START_PARAGRAPH_\nV vzhodnorimskem imperiju niso poznali fevdalizma in fevdalne heraldike kot v zahodni Evropi. Najvplivnej\xc5\xa1e dru\xc5\xbeine so uporabljale skupno dr\xc5\xbeavno simboliko v svojih dokumentih in pogodbah, identificirali pa so se z osebnimi ali dru\xc5\xbeinskimi monogrami (posebnimi stiliziranimi pe\xc4\x8datnimi podpisi v obliki za\xc4\x8detnic svojega priimka ali imena).\n_START_SECTION_\nVoja\xc5\xa1ke zastave in simbolika\n_START_PARAGRAPH_\nMed 4. in 7. stoletjem je bila v rabi simbolika podobna kot v anti\xc4\x8dnem Rimu, orel aquilla, kvadratni prapor vexillum. Raz\xc5\xa1irjena je bila tudi uporaba zastave na drogu z zmajevo glavo (draco). Mavrikijev strategikon v poznem 6. stoletju opisuje dva glavna tipa voja\xc5\xa1ke zastave - flamulon (majhen ogenj), in bandon manj\xc5\xa1i flamuloni so bili dekorativni kosi tkanine na kopjih konjenikov, ki jih v Strategikonu priporo\xc4\x8dajo odstraniti s kopij pred pri\xc4\x8detkom bitke. Bandon je bila ve\xc4\x8dja voja\xc5\xa1ka zastava, ki je bila kvadratne oblike in je imela dva dolga traka tkanine na zgornjem in spodnjem robu. Na tak\xc5\xa1no zastavo so navadno upodobili podobo kri\xc5\xbea ali voja\xc5\xa1kega svetnika; slu\xc5\xbeila je kot prapor voja\xc5\xa1kega otreda._NEWLINE_Bandoni so imeli do osem trakov tkanine in pogosto bili velikih razse\xc5\xbenosti. V Strategikonu pi\xc5\xa1e, da mora biti v primeru prisotnosti cesarja ali voja\xc5\xa1kega magistra na bojnem polju njihov bandon \xc5\xa1e opaznej\xc5\xa1i od strategovega (generalovega). Barva bandona in njegovih trakov je ozna\xc4\x8devala kak\xc5\xa1no vlogo ima dolo\xc4\x8dena enota na boji\xc5\xa1\xc4\x8du in kje je njeno mesto v voja\xc5\xa1ki hierarhiji._NEWLINE_V 10. stoletju je postal kovinski kri\xc5\xbe zelo priljubljen kot vrhnji okras praporjev namesto kopja ali labaruma. Ta je bil pogosto umetelno oblikovan ali pozla\xc4\x8den. V \xc4\x8dasu cesarja Nikeforja II Fokasa (963 - 969), znanega kot "bledne smrti Saracenov", so bili v bitkah uporabljeni veliki zlati kri\xc5\xbei okra\xc5\xa1eni z dragimi kamni uporabljeni na drogih vexillumov. Kri\xc5\xbei so bili upodobljeni tudi na platnenih bandonih. V voja\xc5\xa1kih triumfih po vrnitvi cesarske vojske z bojnega pohoda so v procesijah pogosto nosili dele "pravega kri\xc5\xbea", na katerem naj bi kri\xc5\xbeali Jezusa Kristusa.\n_START_SECTION_\nCeremonialna simbolika\n_START_PARAGRAPH_\nOd 6. stoletja naprej so v vzhodnorimskem imperiju uvedli tudi druge simbole, ki so podrobno opisani v delu 10. stoletja De Ceremoniis in so jih ve\xc4\x8dinoma uporabljali v civilnih procesijah. Te simbole so nosili tudi na bojno polje, a zaradi njihove legendarne vrednosti le v zelo redkih primerih. Ko niso bili v rabi, so jih hranili v razli\xc4\x8dnih cerkvah Konstantinopla kot svete predmete._NEWLINE_To so bili umetelno izdelani cesarski praporji (flamula) z zlatimi drogovi in kakovostne svilene zastave izvezeni z zlatimi okrasji. Znani so bili tudi \xc5\xbeezlom podobni miniaturni zlati veksilumi pod skupnim imenom Romeika skeptra (rimski skeptri), in eutihija, zlati drog, ki je nosil upodobitev boginje zmage._NEWLINE_Druga skupina teh ceremonialnih predmetov legendarne vrednosti so stari voja\xc5\xa1ki praporji, ki so jih v vojski podedovali iz generacije v generacijo. Med njimi so bili laboura (stari labarumi) kampediktouria (kovinske \xc5\xa1ibe legionarskih voja\xc5\xa1kih u\xc4\x8diteljev - kampiduktorjev), signa in drakontija (zmajski praporji).'