b'\n_START_ARTICLE_\nZlata Marija iz Essna\n_START_SECTION_\nDatacija izvora\n_START_PARAGRAPH_\nKip je datiran okoli leta 980 in je bil ustvarjen med vladanjem Matilde, vnukinje cesarja Otona I., kot opatinje v opatiji Essen. V njeni vladavini in njenih naslednic Sofije Gandersheim (1012\xe2\x80\x931039) in Teofane (1039\xe2\x80\x931058) je opatija dobila tisto, kar velja za najbolj dragoceno umetni\xc5\xa1ko delo essenske zakladnice. Ustvarjalec skulpture je neznan, vendar se na splo\xc5\xa1no domneva, da je bil izdelan v K\xc3\xb6lnu ali Hildesheimu. Hildesheim je dom Marije, ki je nekoliko mlaj\xc5\xa1a kot v Essnu, medtem ko se K\xc3\xb6ln zdi bolj verjetno dom umetnika, saj so gube v Marijini obleki podobne kri\xc5\xbeu Otona in Matilde iz leta 982, ki je prav tako del essnske zakladnice in je bila nedvomno ustvarjena z zlatom iz K\xc3\xb6lna, saj ima veliko zna\xc4\x8dilnosti z Gerovim razpelom (Gero-Kreuz) iz K\xc3\xb6lnske stolnice.\n_START_SECTION_\nOpis\n_START_PARAGRAPH_\nMarija je upodobljena, sedi na stol\xc4\x8dku, z nekoliko prevelikim likom otroka Kristusa, ki sedi v njenem naro\xc4\x8dju. Nosila je oprijeto tuniko z dolgimi rokavi in ogrinjalo (palla), ki ga je potegnila \xc4\x8dez ramena. Na glavi nosi tan\xc4\x8dico, katere konci so prekriti z ogrinjalom. V desni roki dr\xc5\xbei globus s palcem in dvema prstoma, medtem ko leva roka podpira otroka v naro\xc4\x8dju. Otrok nosi pontifikalno obleko in s svojo levo roko pritiska knjigo na prsi._NEWLINE_Kip meri 74 centimetrov v vi\xc5\xa1ino, podstavek je \xc5\xa1irok 27 centimetrov. Jedro skulpture je bilo izklesano iz enega kosa lesa, najverjetneje iz topola, \xc4\x8deprav so zgodnej\xc5\xa1i umetnostni zgodovinarji domnevali, da je to hru\xc5\xa1ka, sliva ali limeta. Povr\xc5\xa1ina skulpture je v celoti prekrita z zlatimi listi, debelej\xc5\xa1imi od 0,25 milimetra, ki se dr\xc5\xbeijo z drobcenimi zlatimi vijaki. Velikost posameznih zlatih listov se spreminja glede na teksturo povr\xc5\xa1ine. Obrazi matere in otroka so oblikovani iz enega samega lista. Barvne o\xc4\x8di na slikah so narejene iz cloisonn\xc3\xa9 emajla. Medtem ko so o\xc4\x8di matere vrezane v rezbarjeno okovje, so otrokove le prilepljene na leseno jedro. Otro\xc5\xa1ka roka je iz litega srebra in je bila dodana \xc5\xa1ele v 14. stoletju; izvirna desna roka je izgubljena. Na desni roki Device, na desnem zadnjem delu stol\xc4\x8dka, pa tudi na otro\xc5\xa1ki knjigi in nimbu, so sledi izvirnih okrasov iz 10. stoletja. Sponka, ki prikazuje orla in navidezno pritrjuje Marijin pla\xc5\xa1\xc4\x8d, je dodatek iz zgodnjega 13. stoletja; fibula pod njo ima gotske zna\xc4\x8dilnosti in je datirana v 14. stoletje.\n_START_SECTION_\nPrizadevanja za ohranjanje\n_START_PARAGRAPH_\nMarija je bila prvi\xc4\x8d obnovljena leta 1905. Do takrat je bilo jedro kipa pre\xc5\xbeeto z lesnimi \xc4\x8drvi (navadni trdoglavec - Anobium punctatum) in grozilo, da razpade. Restavratorji so skrbno zavili kip v mav\xc4\x8dni odlitek, vdihnili votline, odstranili prah, jih impregnirali z insekticidi in jih napolnili z me\xc5\xa1anico lepila, krede in vode, ve\xc4\x8dkrat obra\xc4\x8dali figuro v procesu, da bi dosegli vsak koti\xc4\x8dek. Povr\xc5\xa1inske luknje so bile nato zatesnjene s hrastovimi mozniki. Obnova je stala skupaj 3200 zlatih mark, od katerih je del pla\xc4\x8dala pruska dr\xc5\xbeava._NEWLINE_Med drugo svetovno vojno in po njej je kip utrpel nenadne evakuacijske prevoze; veliko zlatih listov se je razrahljalo in les je bil zopet oku\xc5\xbeen z \xc5\xbeu\xc5\xbeelkami, ki so navrtale les. Drugo restavracijo je opravil essenski zlatar Classen, ki je skulpturo popr\xc5\xa1il s pesticidi in napolnil luknje z "teko\xc4\x8dim lesom", plastiko, ki se je nato pogosto uporabljala pri lesenih restavracijah._NEWLINE_Najnovej\xc5\xa1a restavracija je bila izvedena leta 2004. V zakladni dvorani stolnice je bila urejena delavnica, ki je preu\xc4\x8devala stanje skulpture. X-\xc5\xbearki in endoskopija sta bili uporabljeni za zaznavanje preostalih votlin, tako da sta bila analizirana tako kemikalija kot les iz jedra in tudi ogljikov film, ki se je skozi stoletja nabiral na listih zlata. Strokovnjaki so priporo\xc4\x8dili, da se kip hrani v enakomerni klimi in ne izpostavi vznemirjanju. Restavratorki iz K\xc3\xb6lna, Ria R\xc3\xb6thinger in Michaela von Welck sta utrdili les stola, srebrar Peter Bolg je poliral kovinske liste prevleke in otrokovo desno srebrno roko, ki je skozi leta zbledela. Restavracijo je nadzirala komisija umetnostnih zgodovinarjev in restavratorjev, ki jo je vodila dr. Brigitta Falk, kustosinja essenske zakladnice. Marija je bila vrnjena na svoje obi\xc4\x8dajno mesto v stolnici decembra 2004. Podrobno poro\xc4\x8dilo o restavratorstvu naj bi se pojavilo v antologiji leta 2007 skupaj z nadaljnjimi raziskovalnimi prispevki o kipu in opatiji Essen.\n_START_SECTION_\nSrednjeve\xc5\xa1ke omembe\n_START_PARAGRAPH_\nAli in kdaj je bil kip naro\xc4\x8den, pridobljen ali podarjen, ni znano in dokumenti, ki se nana\xc5\xa1ajo na Marijo, v prvih nekaj stoletjih njegovega obstoja niso redki. Zdi se gotovo, da je bil del stolni\xc4\x8dnega zaklada od leta 993, ko je cesar Oton III. obiskal opatijo in podaril krono, tako imenovano otro\xc5\xa1ko krono, ki je tudi danes del zaklada. Od prve omembe je Marija vedno bila v stolnici, razen med vojno. O\xc4\x8ditno je bil grenak konflikt med K\xc3\xb6lnsko \xc5\xa1kofijo in Isenbergovimi gospodarji za nadzor nad Essensko opatijo, ki je povzro\xc4\x8dil da je Friedrich von Isenberg leta 1225 umoril nad\xc5\xa1kofa Engelberta, a to ni vplivalo na kip, niti stoletni prepir ali je bilo mesto Essen pravno svobodno cesarsko mesto ali pa odvisno od opatije._NEWLINE_Grb mesta Essen iz leta 1244 prikazuje Marijo med svetnikoma Kozmo in Damijanom. Prva dokumentirana omemba Marije je iz leta 1770 Liber Ordinarius, ki podrobno opisuje popolnoma razvito liturgijo in procesije, ki so bile povezane s kipom. Dejstvo, da je kanonik iz roke zakladnika prejel Marijo za procesijo Predstavitev Jezusa v templju, pripelje zgodovinarje k domnevi, da je skulptura prikazana izklju\xc4\x8dno med procesijami in je bila do konca leta skrita. Predlagan prostor za to je westwerk srolnice in armarium dictum sychter, prizidek k ju\xc5\xbeni ladji._NEWLINE_Skulptura je znana po sedanjem imenu Zlata Marija \xc5\xa1ele od 19. stoletja. Liturgi\xc4\x8dni rokopis iz leta 1370 ga preprosto opisuje kot dat gulden bild onser vrouwen (dobesedno \'zlata podoba Gospe\'). Zgodovina iz leta 1626 v Essenski opatiji navaja Noch ein gross Marienbelt, sitzend uff einen sthuell mit lauteren golt uberzogen (\'\xc5\xa0e ena Marija, sede\xc4\x8da na stolu in prekrita s \xc4\x8distim zlatom\').\n_START_SECTION_\nEvakuacije v zgodnjem novem veku\n_START_PARAGRAPH_\nTridesetletna vojna je zahtevala prvo evakuacijo kipa. Leta 1634 je takratna opatinja, Maria Clara von Spaur, Pflaum und Val\xc3\xb6r, iskala zato\xc4\x8di\xc5\xa1\xc4\x8de v K\xc3\xb6lnu in s sabo vzela zakladnico. Tam je ostala do konca vojne leta 1648. V teh letih sta se Marija in sedaj izgubljen Marsov relikviarij Essenskega zaklada predstavljala v procesijah, ki so presegle zaklade k\xc3\xb6lnske stolnice, kot ponosno trdijo kronike Essenske opatije._NEWLINE_Druga evakuacija je bila leta 1794 pred napredovanjem francoske revolucionarne vojske. Skrita je bila v siroti\xc5\xa1nici bli\xc5\xbenjega mesta Steele. Essenska opatija je prenehala obstajati leta 1803, po sekularizaciji cerkvenih kne\xc5\xbeevin pod Reichsdeputationshauptschluss (\'Glavni sklep izredne cesarske delegacije\'). Lastni\xc5\xa1tvo Marije je pre\xc5\xa1lo na rimokatoli\xc5\xa1ko \xc5\xbeupnijo sv. Janeza, ki je kot \xc5\xbeupnijsko cerkev uporabljala nekdanjo opatijsko cerkev. Kip je v 19. stoletju ve\xc4\x8dinoma ostajal zaklenjeno v zakladnici in ga skoraj nikoli niso pregledovali umetnostni zgodovinarji.\n_START_SECTION_\n20. Stoletje\n_START_PARAGRAPH_\nMarija je ostala v Essnu med prvo svetovno vojno, vendar so jo po njej ponovno evakuirali. Po komunisti\xc4\x8dnem uporu v Porurju spomladi 1920 so oblasti \xc5\xbeupnije sv. Janeza, v strahu pred drugo vstajo, odlo\xc4\x8dile skriti kip na varnem mestu, ki ne bi bilo znano niti lastnim duhovnikom, da bi prepre\xc4\x8dili odkritje, izdajo ali izsiljevanje. Zlatar iz Aachna je bil zadol\xc5\xbeen, da najde skrivali\xc5\xa1\xc4\x8de in se je kon\xc4\x8dno pogajal z drugo nem\xc5\xa1ko \xc5\xa1kofijo, da se Marija in ostali essenski zaklad skrijeta na mestu, za katerega bi vedel samo zlatar in imenovani skrbnik: \xc5\xa1kof je bil le obve\xc5\xa1\xc4\x8den o splo\xc5\xa1nem na\xc4\x8drtu, ne pa o natan\xc4\x8dni lokaciji sveti\xc5\xa1\xc4\x8da. Dokument podrobno navaja, kje je bil deponiran v nizozemski \xc5\xa1kofiji, \xc4\x8de je bil posrednik ubit. Na\xc4\x8drt je deloval tako dobro, da \xc5\xa1e danes ni znano, kje je bil v tem \xc4\x8dasu skriti zaklad. Edina gotovost je, da je bil zapakiran v obrabljene kartonske kov\xc4\x8dke in odnesen na neko mesto v \xc5\xa1kofiji Hildesheim. Kupon, deponiran na Nizozemskem, je bil uni\xc4\x8den, potem ko je bil zaklad kon\xc4\x8dno vrnjen v Essen leta 1925, ko so se politi\xc4\x8dne razmere zdele stabilne. Poleti 1925 sta zlatar iz Aachna in njegov sin ponovno pridobila zaklad iz njegovega skrivali\xc5\xa1\xc4\x8da in ga pripeljala nazaj v Essen, potoval je v \xc4\x8detrtem razredu Reichsbahn in nosil zaklad neopazno kot ro\xc4\x8dno prtljago. _NEWLINE_Med drugo svetovno vojno je bil essenski zaklad najprej evakuiran v Warstein, nato v grad Albrechtsburg na Sa\xc5\xa1ko in se kon\xc4\x8dno v zakloni\xc5\xa1\xc4\x8de v Siegen, kjer so ga ob koncu vojne odkrili ameri\xc5\xa1ki vojaki. Ker je bila zakladnica v Essnu uni\xc4\x8dena v letalskih napadih, se Marija ni mogla vrniti na svoje naravno mesto vse do 1950-ih. Najprej so kip pripeljali v Hessenski dr\xc5\xbeavni muzej v Marburgu, nato pa v dvorec Dyck pri Rheydtu. Od aprila do junija 1949 je bil prikazan na razstavi v Bruslju, nato pa v oktobru v Amsterdamu in se kon\xc4\x8dno vrnil v Essen. Dokler ni bila dokon\xc4\x8dana obnova Essenske stolnice, je bil zaklad shranjen v oboku Essenske hranilnice. Marija od takrat ni zapustila mesta.\n_START_SECTION_\nVplivi\n_START_PARAGRAPH_\nZlata Marija je najstarej\xc5\xa1i znan kip Marije in najstarej\xc5\xa1i samostojen kip severno od Alp. Je tudi eno od dveh obstoje\xc4\x8dih srednjeve\xc5\xa1kih pozla\xc4\x8denih kultnih podob. Pozla\xc4\x8dene skulpture so pogosto omenjene v srednjeve\xc5\xa1kih dokumentih, toda poleg podobe mitolo\xc5\xa1kega Fidesa v opatiji Saint-Foy v Conquesu v ju\xc5\xbeni Franciji takih artefaktov ni ohranjenih (iz Marije Hildesheimske je bil neko\xc4\x8d odstranjen prvotni pokrov zlatih listov). Vemo, da je imel Karel Veliki razpelo v naravni velikosti z likom Kristusa v zlatu v svoji palatinski kapeli v Aachnu, najstarej\xc5\xa1i tak predmet, ki je bil opisan in veliko podobnih figur v plemenitih kovinah, ki so zdaj izginile, so zabele\xc5\xbeene v velikih anglosa\xc5\xa1kih cerkvah in drugod. Najpogostej\xc5\xa1a so Kri\xc5\xbeanja, v\xc4\x8dasih pa se omenjajo spremljajo\xc4\x8de figure Marije in Janeza Evangelista._NEWLINE_Dejstvo, da je essenski kip samostoje\xc4\x8d in njegove emajlirane o\xc4\x8di ka\xc5\xbeejo na vpliv bizantinske umetnosti in njenega \xc5\xa1irjenja na Sveto rimsko cesarstvo po poroki cesarja Otona II. z bizantinsko princeso Teofano leta 972, \xc4\x8deprav so bili kipi v velikem obsegu po bizantinskem ikonoklazmu povsem zunaj bizantinske tradicije. Celotna oblika Marije ka\xc5\xbee, da kipar ni imel izku\xc5\xa1enj s klesanjem samostojnih skulptur, saj se profil, pogled spredaj in zadaj ne ujemajo s harmoni\xc4\x8dno celoto.\n_START_SECTION_\nVerski in politi\xc4\x8dni pomen\n_START_PARAGRAPH_\nKot \xc5\xa1tevilna srednjeve\xc5\xa1ka umetni\xc5\xa1ka dela Marija prikazuje zelo kompleksno ikonografijo. Kip prikazuje Devico v precej preprosti obleki, medtem ko prevelika Kristusova otro\xc5\xa1ka figura v njenem naro\xc4\x8dju nosi dragoceno pontifikalno obleko. Velikost je namenjena ponazoritvi pomena Kristusa kot Odre\xc5\xa1enika. Marija je v nasprotju upodobljena v slu\xc5\xbebeni vlogi, kot v Lukovem 1:38: Marija pa je rekla: \xc2\xbbGlej, Gospodova slu\xc5\xbeabnica sem, zg\xc3\xb4di se mi po tvoji besedi!\xc2\xab\xc2\xa0In angel je \xc5\xa1el od nje. Isto\xc4\x8dasno pa utele\xc5\xa1a sede\xc5\xbe modrosti kot Salomonov prestol, ki je opisan v 1 knjigi kraljev 10:18: Kralj je naredil velik prestol od slonove kosti in ga oblo\xc5\xbeil z najbolj\xc5\xa1im zlatom. V njenem naro\xc4\x8dju je sedel Kristusov otrok, katerega okra\xc5\xa1en ma\xc5\xa1ni pla\xc5\xa1\xc4\x8d ka\xc5\xbee njegov pomen kot vladar nebes, knjigo o njegovi vlogi glasnika vere. Ob upo\xc5\xa1tevanju drugih srednjeve\xc5\xa1kih Kristusovih prikazov kot u\xc4\x8ditelja se lahko domneva, da je bila otrokova izgubljena desna roka prvotno vzdignjena v gesti blagoslova. Toda Kristusov obraz je obrnjen k svoji materi, medtem ko se Marijin videz z vseh polo\xc5\xbeajev zdi usmerjen k opazovalcu. Marija se torej ne more samo razlagati kot pasivni \xc4\x8dastilec, ampak prevzame tudi vlogo posrednika med ljudmi in Odre\xc5\xa1enikom._NEWLINE_Obstaja ve\xc4\x8d mo\xc5\xbenih razlag za kroglo, ki jo Marija dr\xc5\xbei v svoji desni roki. Zaznamuje se kot vladarsko jabolko Svetega rimskega cesarstva. Vendar pa globus cruciger ni potrjen kot del Svetih rimskih regalij do kronanja Konrada II. leta 1024, poleg tega pa se v obi\xc4\x8dajnem prikazu globus cruciger vedno prikazuje s polno roko in vsemi prsti, ne le tremi._NEWLINE_Zato je varnej\xc5\xa1e razlagati kroglo kot "jabolko odre\xc5\xa1enja" - tako kot je Eva dr\xc5\xbeala jabolko prekletstva iz drevesa spoznanja dobrega in zla, zdaj Marija zdaj gledalcu ponudi jabolko, ki simbolizira odre\xc5\xa1enje, ki ga je prinesla na svet s tem, da je utelesila Kristusa. Tako se zdi, da je nasprotje Eve v novi zavezi._NEWLINE_Druga razlaga krogle je podobna globus-cruciger \xe2\x80\x93 vladarskega jabolka v teoriji. Medtem ko tak\xc5\xa1en predmet morda ni bil del obreda kronanja Svetega rimskega cesarja do naslednjega stoletja, je bila ideja o krogli, ki simbolizira mo\xc4\x8d nad Mundusom, tj. svetom, znana \xc5\xbee takrat, ko je bila skulptura oblikovana. Slike tega simbola mo\xc4\x8di najdemo v karolin\xc5\xa1kih in otonskih iluminiranih rokopisih. Po tej teoriji Marija dr\xc5\xbei ves svet v svojih rokah in ga dr\xc5\xbei v imenu tistega, ki je v resnici njegov suveren, tj. dojen\xc4\x8dek v njenem naro\xc4\x8dju._NEWLINE_Podoba matere, ki ima za svojega sina mo\xc4\x8d nad svetom, je morda imela daljnose\xc5\xbene politi\xc4\x8dne posledice v \xc4\x8dasu nastanka kiparstva. Cesar Oton II., stric Matilde, takratne opatinje iz Essna, je umrl leta 983 v Rimu, pri \xc4\x8demer je zapustil prestol samo sinu Otonu, otroku starem tri leta. Do svoje smrti leta 991 je Otonova mati Teofana slu\xc5\xbeila kot regent za svojega mladoletnega sina in branila naslov pred trditvami Henrika Prepirljivca, nekdanjega Bavarskega vojvode in mo\xc5\xa1kega najbli\xc5\xbejega Otonovega sorodnika. Marijo bi tako lahko razumeli kot izraz Teofaninega vztrajanja, da je po Bo\xc5\xbeji milosti zakonit vladar cesarstva, dokler ne postane njen sin. Zato je mogo\xc4\x8de sklepati, da je Teofana dejansko podarila skulpturo Essenski opatiji. V boju za prestol se je Matilda najverjetneje zna\xc5\xa1la na strani Otona in Teofane. Dru\xc5\xbeinska linija Matilde je imela dolgo zgodovino rivalstva s Henrikom in bila je osebna naslednica njenega brata Otona (982), ki je bil leta 976 po uporu Henrika podeljen vojvodini Bavarski. To bi nadalje nakazovalo, da je mo\xc5\xbeni cesar Oton III. morda podaril otrokovo krono zakladnici ob njegovem obisku v opatiji iz hvale\xc5\xbenosti za zvestobo v boju za oblast, ki se je zgodila, ko je bil samo otrok.\n_START_SECTION_\nLiturgi\xc4\x8dni pomen, preteklost in sedanjost\n_START_PARAGRAPH_\nZlata Marija je vedno imela posebno mesto v liturgiji essenske opatije. Iz njenega ustvarjanja se zdi, da se je obi\xc4\x8dajno hranila v zakladnici in so jo pripeljali samo za velike praznike in druge posebne prilo\xc5\xbenosti. V vseh ve\xc4\x8djih procesijah so jo nosili, oltar, posve\xc4\x8den Mariji v stolnici, pa je bil kraj, kjer so bila sprejeta in odlo\xc5\xbeena darovanja verski skupnosti, s \xc4\x8dimer so jih postavili pod simboli\xc4\x8dno skrbni\xc5\xa1tvo Device. Vendar pa ni gotovo ali je pravzaprav Zlata Marija predsedovala tem dejanjem, saj opatijske inventarji navajajo \xc5\xa1e dve drugi figuri Marije poleg Zlate._NEWLINE_Najpomembnej\xc5\xa1a procesija je potekala na dan Predstavitev Jezusa v templju 40 dni po bo\xc5\xbei\xc4\x8du. V stalnem ritualu je zakladnica skulpturo predala najmlaj\xc5\xa1emu kanoniku \xc5\xbeupnije na predve\xc4\x8der procesije, ki jo je skril pod svoj pla\xc5\xa1\xc4\x8d in jo pripeljal v cerkev sv. Gertrude v mestu Essen, danes znan kot \'Cerkveni trg\' (Marktkirche). Naslednje jutro je bil kip prekrit in odnesen v sve\xc4\x8dani procesiji nazaj v stolnico, kjer so jo polo\xc5\xbeili na steyn, \'kamen\', kamor so obi\xc4\x8dajno dali daritve opatiji. Tam je bila slavnostno razkrita in okronana z Otonovo otrokovo krono. Kronano Marijo so nato prenesli nazaj v cerkev pred o\xc4\x8dmi kongregacije, tako kot so Marijo sprejeli ljudje nebe\xc5\xa1kega Jeruzalema po njenem prihodu tja, v skladu s svetim spisom. Procesija se je prenehala leta 1561, ko je protestantska reformacija dosegla mesto Essen - \xc4\x8deprav ne v opatiji - in \xc5\xbeupnija sv. Gertrude je sprejela luteransko vero. Srednjeve\xc5\xa1ko tradicijo kronanja Marije je leta 1978 o\xc5\xbeivel essenski prvi \xc5\xa1kof kardinal Franz Hengsbach, vendar jo je bilo treba leta 2000 ustaviti zaradi zaskrbljenosti restavratorja._NEWLINE_\xc5\xa0e ena procesija, v kateri je bila prikazana Marija, je potekala vsako leto v ponedeljek pred vnebohodom. Na ta dan so se nune, kanoniki in u\xc4\x8denjaki iz opatije in h\xc4\x8derinske hi\xc5\xa1e v bli\xc5\xbenji Rellinghausen sestali z menihi iz opatije Werden in vzeli Zlato Marijo. Dve procesiji sta se sre\xc4\x8dali na pol poti med dvema samostanoma v kapeli, posve\xc4\x8deni sv. Marku v dana\xc5\xa1nji soseski Essen-Bredeney. Spominski kri\xc5\xbe spominja na mesto teh sre\xc4\x8danj danes._NEWLINE_Ko je bila leta 1959 ustanovljena essenska \xc5\xa1kofija (tako imenovan Ruhrbistum), je bila Marija izvoljena za njeno zavetnico in tako postala simbol za celotno Porurje. Prvi \xc5\xa1kof iz Essna, kardinal Franz Hengsbach, se je odlo\xc4\x8dil, da bo kip postal dostopen javnosti. Od leta 1959 je Marija razstavljena v nadzorovani vitrini z visoko varnostjo v severni kapeli stolnice.'