b'\n_START_ARTICLE_\nProcesor\n_START_PARAGRAPH_\nProcesor ali osr\xc3\xa9dnja/centr\xc3\xa1lno proc\xc3\xa9sna en\xc3\xb4ta (CPE; angle\xc5\xa1ko Central processing unit - CPU) je osrednji del ra\xc4\x8dunalnika, ki skrbi za izra\xc4\x8dunavanje in obdelavo (procesiranje) podatkov (dvoji\xc5\xa1kih \xc5\xa1tevil) ter nadzor in upravljanje drugih enot. Procesorji so narejeni iz silicija, ovoji pa so se skozi zgodovino zelo spreminjali (keramika, aluminij). Pri tem bi bilo pametno, \xc4\x8de bi omenil \xc5\xa1e proizvodnjo toplote (kar veliko). Pri procesorjih je na\xc4\x8deloma ve\xc4\x8d je bolje, razen toplote in porabe energije. _NEWLINE_Procesorji se na\xc4\x8deloma delijo po \xc5\xa1tevilu tranzistorjev (transistor), jeder (core), niti (thread), podno\xc5\xbeju (socket) in velikosti pomnilnika. Jedro je ra\xc4\x8dunski del procesorja, narejen iz silicija. Je glavni krivec za proizvodnjo toplote (poleg tranzistorjev). Nekateri procesorji imajo poleg procesorskega jedra \xc5\xa1e grafi\xc4\x8dno, ki je namenjeno ra\xc4\x8dunanju grafike. Nit je proces, ki ga procesor opravlja, \xc4\x8de je procesor ve\xc4\x8dniten, to pomeni da lahko opravlja ve\xc4\x8d procesov naenkrat in je s tem hitrej\xc5\xa1i. Na primer, \xc4\x8de je procesor 2 niten, bi moral v teoriji biti 1-krat hitrej\xc5\xa1i. V praksi pa ni tako: imata lahko razli\xc4\x8dni jedri (Prescott, Silverthrone), razli\xc4\x8dna delovna takta, proizvajalca, FSB \xe2\x80\xa6 Podno\xc5\xbeje je tip povezave z mati\xc4\x8dno plo\xc5\xa1\xc4\x8do v obliki no\xc5\xbeic (med glavnimi so LGA 775, LGA 1156, LGA 1366, AM2+, AM3). Pomnilnik v procesorju je namenjen za\xc4\x8dasnem shranjevanju podatkov, torej ve\xc4\x8dja kot je njegova kapaciteta, bolje je.\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nPrvi komercialni procesor je bil 4-bitni Intel 4004, izdelan leta 1971. Isto\xc4\x8dasno pa so in\xc5\xbeenirji podjetja Texas Instruments razvijali procesor TMS 1000. To podjetje je leta 1973 tudi patentiralo mikroprocesor na enem \xc4\x8dipu. _NEWLINE_Intel je kasneje razvil prvi 8-bitni procesor, 8008 in naslednika Intel 8080 ter Zilog Z80. Podjetje Motorola (danes Freescale) je v tem \xc4\x8dasu razvilo procesor 6800 in kasneje 6502. Ti procesorji so v 80. letih povzro\xc4\x8dili \xc2\xbbrevolucijo\xc2\xab\xc2\xa0hi\xc5\xa1nih ra\xc4\x8dunalnikov, ki so bili dostopni \xc5\xbee za manj kot 100 dolarjev.\n_START_SECTION_\nVe\xc4\x8djedrna arhitektura\n_START_PARAGRAPH_\nV novej\xc5\xa1em \xc4\x8dasu pa so za\xc4\x8deli vgrajevati ve\xc4\x8d jeder v en procesor. Ve\xc4\x8djedrne procesorje so razvili, da je mo\xc5\xbeno opravljati ve\xc4\x8d opravil (niti) naenkrat brez te\xc5\xbeav (zmrzovanja, zakasnitve, ponovni zagoni,...), kar omogo\xc4\x8da pravo paralelno procesiranje. Pri tem obstaja problem, kako posamezna opravila \xc4\x8dim bolj u\xc4\x8dinkovito razdeliti na paralelne procese, da bo celoten sistem veliko hitrej\xc5\xa1i, kot pri uporabi enojedrnega procesorja (teoreti\xc4\x8dno naj bi bil ve\xc4\x8djedrni sistem od enojedrnega hitrej\xc5\xa1i za faktor, enak \xc5\xa1tevilu procesorskih jeder). Obstajajo \xc5\xbee 32-jedrni procesorji, vendar so \xc5\xa1e redki zaradi cene. Trenutno (leto 2018) so najbolj prodajani \xc5\xa1tirijedrni procesorji._NEWLINE_Ve\xc4\x8dprocesorski sistemi so se najprej uveljavili na posebnih podro\xc4\x8djih, kjer je bila zahtevana zmogljivost, kot so stre\xc5\xbeniki, zmogljivi ra\xc4\x8dunalniki in delovne postaje, so se pa tudi \xc5\xbee uveljavili v obi\xc4\x8dajnih namiznih in prenosnih ra\xc4\x8dunalnikih.\n_START_SECTION_\nKrmilna enota\n_START_PARAGRAPH_\nKrmilna enota CPU-ja vsebuje vezje, ki uporablja elektri\xc4\x8dne signale za usmerjanje celotnega sistema ra\xc4\x8dunalnika za izvajanje shranjenih programskih in\xc5\xa1trukcij. Skrbi za pretok podatkov in ukazov iz pomnilnika v procesor in obratno. Bere ukaz za ukazom v strojni obliki, jih dekodira ter krmili njihovo izvajanje preko krmilnih signalov. Krmilna enota ne izvaja programskih in\xc5\xa1trukcij; preusmerja jih v druge dele sistema kjer se ukazi izvedejo. Krmilna enota mora znati komunicirati z aritmeti\xc4\x8dno-logi\xc4\x8dno enoto in spominom.\n_START_SECTION_\nObseg celih \xc5\xa1tevil\n_START_PARAGRAPH_\nNa\xc4\x8din kako CPU predstavlja \xc5\xa1tevila je izbira zasnove, ki vpliva na na\xc4\x8din kako procesor operira z elementarnimi funkcijami. Nekateri zgodnji digitalni ra\xc4\x8dunalniki so za notranje predstavljanje \xc5\xa1tevil uporabljali elektri\xc4\x8dni model deseti\xc5\xa1kega (osnova deset) \xc5\xa1tevilskega sistema. Nekateri drugi ra\xc4\x8dunalniki so uporabljali bolj eksoti\xc4\x8dne \xc5\xa1tevilske sisteme kot je ternarni (osnova tri). Skoraj vsi moderni CPU-ji predstavljajo \xc5\xa1tevila v dvoji\xc5\xa1ki obliki, kjer je vsaka cifra predstavljena z eno izmed dveh veli\xc4\x8din kot sta \xc2\xbbvisoka\xc2\xab\xc2\xa0ali \xc2\xbbnizka\xc2\xab\xc2\xa0napetost._NEWLINE_Povezano s predstavitvijo \xc5\xa1tevil je natan\xc4\x8dnost \xc5\xa1tevil, ki jih lahko CPU predstavi. V primeru binarnega (dvoji\xc5\xa1kega) CPU. \xc5\xa0tevilo bitov, ki jih CPU uporablja za tako predstavljanje, pogosto imenujemo kot \xc2\xbbdol\xc5\xbeina besede\xc2\xab\xc2\xa0ali pa \xc2\xbbnatan\xc4\x8dnost celih \xc5\xa1tevil\xc2\xab, ko imamo striktno opravka s celimi \xc5\xa1tevili (za razliko od plavajo\xc4\x8de vejice). To \xc5\xa1tevilo se med arhitekturami razlikuje, in pogosto se razlikuje tudi med posameznimi deli iste CPU. Na primer, 8-bitni modeli CPU nudijo obseg \xc5\xa1tevil, ki se jih lahko predstavi z osmimi dvoji\xc5\xa1kimi ciframi (vsaka cifra ima le dve mo\xc5\xbeni vednosti), tj. 2\xe2\x81\xb8 oziroma  256 diskretnih \xc5\xa1tevil.\n_START_SECTION_\nFrekvenca ali delovni takt\n_START_PARAGRAPH_\nDelovni takt ali takt ure je hitrost s katero mikroprocesor izvaja ukaze. Vsak ra\xc4\x8dunalnik vsebuje notranjo uro, ki regulira hitrost s katero se ukazi izvajajo in sinhronizira vse razli\xc4\x8dne komponente ra\xc4\x8dunalnika. Hitrej\xc5\xa1a kot je ura, ve\xc4\x8d ukazov lahko CPU izvede na sekundo.'