b"\n_START_ARTICLE_\nRe\xc5\xa1ki legionarji\n_START_PARAGRAPH_\nRe\xc5\xa1ki legionarji, italijanski voja\xc5\xa1ki prostovoljci, ki so se 1919-1920 bojevali na Reki za njeno priklju\xc4\x8ditev k Italiji._NEWLINE_Po razpadu Avstro-Ogrske so Reko zasedle antantne sile, ker je londonski tajni sporazum in pogajanja na ministrski konferenci nista prisodila Italiji. Aneksionisti\xc4\x8dno usmerjeni italijanski Narodni svet (Consiglio nazionale), ki je upravljal Dr\xc5\xbeavo Reka, je iz prostovoljcev 13. junija 1919 ustanovil Re\xc5\xa1ko legijo. Legija, ki naj bi branila mesto pred morebitnimi voja\xc5\xa1kimi na\xc4\x8drti Kraljevine SHS, je opravljala teroristi\xc4\x8dne akcije proti avtonomistom in zavezni\xc5\xa1kim silam; 6. julija je bilo ubitih ve\xc4\x8d francoskih vojakov. Septembra je pesnik Gabriele D'Annunzio zbral na Ronkah pri Trstu skupino prostovoljcev (legionari di Ronchi) in jih 12. septembra 1919 vodil pri pohodu na Reko. S pomo\xc4\x8djo aneksionistov in italijanskih zasedbenih sil je prevzel oblast na Reki in pripravljal priklju\xc4\x8ditev mesta Italiji. Njegova ravnanja so postala poglavitna sporna to\xc4\x8dka v jugoslovansko-italijanskih razmejitvenih pogajanjih. Dne 8. septembra 1920 je razglasil italijansko regenco Kvarnerja (Reggenza italiana del Carnaro) kot zasebno re\xc5\xa1ko dr\xc5\xbeavico. Ker ni priznal rapalske mirovne pogodbe, se je z legionarji izkrcal na Rabu in Krku, ki sta po pogodbi pripadala Kraljevini SHS. Ker ni upo\xc5\xa1teval ukaza italijanske vlade, in ni hotel umakniti legionarjev z Reke, je mesto italijanska vojska obkolila in ga s topovi obstreljevala. Legionarji so za\xc4\x8deli zapu\xc5\xa1\xc4\x8dati Reko 18. januarja 1920, z njimi je od\xc5\xa1el tudi D'Annunzio; re\xc5\xa1ka avantura\xc2\xa0\xc2\xbbpesnika komandanta\xc2\xab\xc2\xa0je znana tudi kot danunciada."