b'\n_START_ARTICLE_\nSklepni boji za osvoboditev Jugoslavije\n_START_PARAGRAPH_\nSklepni boji za osvoboditev Jugoslavije je ve\xc4\x8d bitk narodnoosvobodilne vojske Jugoslavije ob koncu druge svetovne vojne na jugoslovanskem ozemlju._NEWLINE_Narodnoosvobodilna vojska Jugoslavije (od 1. marca 1945 Jugoslovanska armada) je do jeseni 1944 narasla na 12. korpusov in nekaj samostojnih divizij in brigad, tako da je imela skupaj 39. divizij z okoli 350.000 borci. Do jeseni 1944 se je bojevala brez kakr\xc5\xa1ne koli operativne zveze z zavezni\xc5\xa1kimi silami, oddaljena od njih nekaj tiso\xc4\x8d kilometrov, globoko v sovra\xc5\xbenikovem zaledju in je vezala nase znatne nem\xc5\xa1ke pa tudi italijanske, bolgarske in mad\xc5\xbearske enote. Zato si je pridobila velik ugled pri zaveznikih, ki so ji sicer od leta 1943 gmotno pomagali vendar je ve\xc4\x8dino bremena nosilo jugoslovansko ljudstvo._NEWLINE_Najmo\xc4\x8dnej\xc5\xa1i nasprotnik narodnoosvobodilne vojske Jugoslavije je bila nem\xc5\xa1ka vojska, ki ji je na veliki ve\xc4\x8dini jugoslovanskega ozemlja poveljeval vrhovni komandant Armadne skupina F v Beogradu generalfeldmar\xc5\xa1al Maximilian von Weichs, ki je bil obenem vrhovni komandant vseh nem\xc5\xa1kih oboro\xc5\xbeenih sil v jugovzhodni Evropi. Podrejene mu niso bile samo enote v Sloveniji in Istri; tiste v osredni Sloveniji so bile podrejene poveljstvu 18. vojnega okro\xc5\xbeja v Salzburgu, one v Slovenskem primorju in Istri pa preko 97. korpusa vrhovnemu komandantu nem\xc5\xa1ke vojske v Italiji.\n_START_SECTION_\nOsvoboditev Srbije in Makedonije\n_START_PARAGRAPH_\nNarodnoosvobodilna vojska Jugoslavije je svoj pohod za kon\xc4\x8dno osvoboditev Jugoslavije za\xc4\x8dela, ko so se s prihodom Rde\xc4\x8de armade v Romunijo in Bolgarijo ter za\xc4\x8detkom umika nem\xc5\xa1ke vojske iz Gr\xc4\x8dije precej spremenile razmere na Balkanu. Vrhovni \xc5\xa1tab NOV in POJ je sredi septembra 1944 usmeril mo\xc4\x8dne sile, novoustanovljeni 1. in 2. armado v osvoboditev Srbije. Po dogovoru so iz Romunije in Bolgarije za\xc4\x8dele v vzhodno Srbijo prodirati enote 2. in 3. ukrajinske fronte ter 2. bolgarske armade. Ko so sredi oktobra skupaj z jugoslovanskimi enotami presekale sovra\xc5\xbeniku zvezo po dolini Morave, nem\xc5\xa1ke enote iz Gr\xc4\x8dije in Makedonije ter ju\xc5\xbene Srbije niso mogle posredovati proti Beogradu, kjer se je 14. oktobra za\xc4\x8dela t. i. beograjska operacija. Trajala je \xc5\xa1est dni in po hudih bojih so osvoboditelji pregnali sovra\xc5\xbenika na zahodni breg Save. Z osvoboditvijo Beograda se je kon\xc4\x8dala tudi osvoboditev ve\xc4\x8dine Srbije, vso pokrajino pa so osvobodili do konca leta 1944. Isto\xc4\x8dasno z osvobajanjem Srbije je teklo osvobajanje Makedonije, ker je po zlomu bolgarske vojske ve\xc4\x8dina vardarske Makedonije pri\xc5\xa1la v posest narodnoosvobodilne vojske Makedonije. Ta se je zelo okrepila in se v osvobodilnem pohodu bojevala predvsem z nem\xc5\xa1ko vojsko, ki se je pod poveljstvom vrhovnega komandanta Armadne skupine E generalpolkovnika Alexandra L\xc3\xb6hra umikala iz Gr\xc4\x8dije. Od srede oktobra, ko so ji zaprli pot umika proti Beogradu, se je morala umikati po bolj neugodni smeri \xc4\x8dez \xc4\x8crno goro in Bosno. Po dogovoru so se pri osvobajanju Makedonije trem makedonskim korpusom pridru\xc5\xbeile tudi \xc4\x8dete treh bolgarskih armad. Po enem mesecu sklepnih operacij in hudih bojev so 14. novembra osvobodili Skopje ter \xc5\xa1tiri dni zatem kon\xc4\x8dali tudi osvobajanje Makedonije.\n_START_SECTION_\nOsvoboditev \xc4\x8crne gore\n_START_PARAGRAPH_\nOsvobajanje \xc4\x8crne gore je trajalo dalj \xc4\x8dasa, ker se je \xc4\x8dez to pokrajino poleg Armadne skupine E umikala \xc5\xa1e nem\xc5\xa1ka vojska iz Albanije. Te sklepne operacije 2. korpusa so bile povezane s sklepnimi operacijami ene dalmatinske in ene hercegovske divizije za osvoboditev ju\xc5\xbene Dalmacije. \xc4\x8ceprav je bilo Cetinje po ve\xc4\x8ddnevnih bojih osvobojeno \xc5\xbee 12. novembra, je bila vsa pokrajina svobodna \xc5\xa1ele v za\xc4\x8detku januarja 1945.\n_START_SECTION_\nOsvoboditev Dalmacije\n_START_PARAGRAPH_\nRazmeroma zgodaj, \xc5\xbee septembra 1944, je narodnoosvobodilna vojska Jugoslavije za\xc4\x8dela sklepne operacije za osvoboditev Dalmacije, kjer sta enemu partizanskemu korpusu stala nasproti dva nem\xc5\xa1ka. \xc5\xbde septembra je ena dalmatinska divizija osvobodila dalmatinske otoke, druga pa ju\xc5\xbeno, srednjo Dalmacijo in Split. Medtem so enote 8. korpusa v drugi polovici oktobra osvobodile \xc5\xa1e ve\xc4\x8dino severne Dalmacije. Mesto Knin, ki je zapiralo pot v Liko in Banijo pa so po hudih bojih osvobodile \xc5\xa1ele 3. decembra.\n_START_SECTION_\nSremska fronta\n_START_PARAGRAPH_\nPo osvoboditvi Srbije in Makedonije ter osvobajanjem \xc4\x8crne gore in Dalmacije so se v Jugoslaviji ustvarili pogoji za ustanovitev prave fronte. Severni del te fronte, ki je potekala po Dravi in dalje po Donavi, Savi in Drini, \xc4\x8dez Hercegovino ter preko Knina in Karlobaga na Jadransko morje, so imenovali Sremska fronta.\n_START_SECTION_\nDrugi del sklepnih bojev\n_START_PARAGRAPH_\nDrugi del sklepnih bojev za osvoboditev Jugoslavije je Jugoslovanska armada za\xc4\x8dela v drugi polovici marca 1945. V njih je hotela dose\xc4\x8di predvsem dva namena: osvoboditi \xc5\xa1e zahodno polovico Jugoslavije in tudi slovensko Koro\xc5\xa1ko, Slovensko primorje in Istro ter na obmo\xc4\x8dju Trst - Celovec - Maribor - Zagreb uni\xc4\x8diti glavnino sovra\xc5\xbenikove vojske. Osnovna zamisel vrhovnega komandanta mar\xc5\xa1ala Tita za dosego teh namenov je bila: z zbranimi silami in sredstvi prebiti sovra\xc5\xbenikovo fronto v Podravini, Sremu in Liki in nato prodirati po jadranski obali in ob Dravi v obliki kle\xc5\xa1\xc4\x8d, ki naj bi se sklenile na Karavankah in tako obkolile sovra\xc5\xbenikovo vojsko. Nalogo, da uresni\xc4\x8dijo to zamisel, so dobile 1., 2., 3. in 4. armada in tudi tiste sile, ki so bile \xc5\xa1e v zahodnem delu dr\xc5\xbeave, med njimi tudi 7. in 9. korpus ter 4. operativna cona.\n_START_SECTION_\nOsvoboditev Bosne in Hercegovine\n_START_PARAGRAPH_\nOsvobodilni pohod je 20. marca za\xc4\x8dela 4. armada na skrajnem levem krilu razporeda jugoslovanskih armad. Najprej je osvobodila ju\xc5\xbeni del Like in sodelovala pri osvoboditvi dela Bosanske krajine ter se pripravljala na pohod v Istro in Slovensko primorje. Kmalu za njo je 2. armada ob sodelovanju bosanskih enot 5. aprila za\xc4\x8dela ofenzivne operacije v vzhodni Bosni, trije korpusi pa proti delu Hercegovine. Sarajevo so osvobodili 6. aprila.\n_START_SECTION_\nTr\xc5\xbea\xc5\xa1ka operacija\n_START_PARAGRAPH_\nKo je Jugoslovanska armada 12. aprila prebila sremsko fronto in se je sovra\xc5\xbenik za\xc4\x8del umikati na zahod tudi severno od Save, je 4. armada na skrajnem levem krilu 29. aprila za\xc4\x8dela tr\xc5\xbea\xc5\xa1ko operacijo.\n_START_SECTION_\nOsvoboditev Slovenije\n_START_PARAGRAPH_\nZ osvoboditvijo Trsta 7. korpus ni bil ve\xc4\x8d desna pobo\xc4\x8dnica 4. armadi in se je od Broda na Kolpi usmeril proti Ljubljani. Nem\xc5\xa1ke in kvislin\xc5\xa1ke enote z Dolenjske so se postopoma umikale in upirale pri Ko\xc4\x8devju (3. maj) in Ribnici (4. maj) ter na utrjeni \xc4\x8drti pred Ljubljano, proti kateri je od Postojne prodirala 29. hercegovska divizija.Po hudih bojih na Orlah 7. in 8. maja in splo\xc5\xa1ni vdaji nem\xc5\xa1kih oboro\xc5\xbeenih sil, ki so se prek Gorenjske in Ljubelja umikale na Koro\xc5\xa1ko, so 7. korpus, 29. hercegovska divizija ter druge manj\xc5\xa1e partizanske enote 9. maja vkorakale v Ljubljano, iz katere sta se od 5. maja dalje med drugim umikala tudi pokrajinska civilna uprava in Narodni odbor za Slovenijo._NEWLINE_Na desnem krilu in v sredini svojega bojnega razporeda je Jugoslovanska armada osvobodila Karlovec, Zagreb in Vara\xc5\xbedin, ko se je brezpogojno vdala vsa nem\xc5\xa1ka vojska. Generalpolkovnik Alexander L\xc3\xb6hr, ki je marca postal komandant vse nem\xc5\xa1ke vojske v Jugoslaviji, je sicer \xc5\xbee 9. maja popoldan v Topol\xc5\xa1ici pred \xc5\xa1tabom 4. operativne cone podpisal brezpogojno kapitulacijo svoje vojske, vendar se je ta s kvislin\xc5\xa1kimi enotami (Usta\xc5\xa1i, \xc4\x8cetniki, Domobranci in drugimi) \xc5\xa1e vedno pomikala proti Avstriji, da bi se izmaknila jugoslovanskemu ujetni\xc5\xa1tvu. Zato so enote 4. operativne cone, ki so medtem osvobodile velik del Koro\xc5\xa1ke in \xc5\xbee 8. maja pri\xc5\xa1le tudi v Celovec, in deli 3. armade na Dravi zaprle pot sovra\xc5\xbeniku na Koro\xc5\xa1ko. Preostale tri armade so be\xc5\xbee\xc4\x8dega sovra\xc5\xbenika potiskale proti zaporni \xc4\x8drti pri Dravogradu in Poljani. Tu se mu je po hudih bojih 13. in 14. maja vendarle posre\xc4\x8dilo prebiti do Pliberkka, kjer pa so se morale po posredovanju britanskih \xc4\x8dastnikov 15. maja popoldne v pliber\xc5\xa1kem gradu vdati jugoslovanski armadi. S temi operacijami jugoslovanske armade se je 15. maja 1945 kon\xc4\x8dala druga svetovna vojna ne samo v Jugoslaviji, temve\xc4\x8d tudi v Evropi._NEWLINE_Jugoslovanska armada, ki je od jeseni 1944 pomenila pomemben odsek v zavezni\xc5\xa1kem bojnem razporedu, je veliko ve\xc4\x8dino jugoslovanskega ozemlja osvobodila sama. Z osvoboditvijo Koro\xc5\xa1ke, Slovenskega primorja in Istre ter Bene\xc5\xa1ke Slovenije je tudi precej prispevala k priklju\xc4\x8ditvi nekaterih njihovih delov k novi Jugoslaviji. V dogajanje ob koncu vojne sodi tudi obra\xc4\x8dun zmagovalcev s svojimi nasprotniki, v Sloveniji predvsem z vrnjenimi in doma prijetimi domobranci ter policisti. Tako imenovano\xc2\xa0\xc2\xbb\xc4\x8di\xc5\xa1\xc4\x8denje\xc2\xab, ki so ga zmagovalci opravili tudi v drugih dr\xc5\xbeavah, je bilo v Sloveniji \xc5\xa1e posebej kruto, saj je bilo brez sodnega postopka, le po kratkem zasli\xc5\xa1anju, maja in junija 1945 usmr\xc4\x8deno preko 10.0000 nasprotnikov.'