b'\n_START_ARTICLE_\nVinko Zaletel\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nPo kon\xc4\x8dani \xc5\xa1kofijski klasi\xc4\x8dni gimnaziji v \xc5\xa0entvidu pri Ljubljani (1931) je v letih 1931\xe2\x88\x921936 \xc5\xa1tudiral bogoslovje v Ljubljani in bil 1936 posve\xc4\x8den. Kaplanoval je v Tr\xc5\xbei\xc4\x8du pri A. Vovku in v Trnovovem (Ljubljana) (1941-1945), ter bil isto\xc4\x8dasno honorarni katehet na III. mo\xc5\xa1ki realni gimnaziji._NEWLINE_Leta 1945 je zapustil Slovenijo, se odselili na Koro\xc5\xa1ko, kjer je slu\xc5\xbeboval v razli\xc4\x8dnih \xc5\xbeupnijah. V \xc5\xa0entjakobu v Ro\xc5\xbeu je razvil bogato slovensko kulturnoprosvetno dejavnost: predaval, re\xc5\xbeiral slovenske igre (npr. Miklova Zala, Martin Krpan, Drabosnjakov Marijin pasijon); re\xc5\xbeiral je tudi za celov\xc5\xa1ki radio. Leta 1957 je postal \xc5\xbeupnik-provizor v Vogr\xc4\x8dah (nem. Rinkenberg) pri Pliberku. Na \xc5\xa1tevilnih potovanjih po vseh celinah je obiskoval slovenske izseljence, jim s predavanji utrjeval narodno in versko zavest, pri tem pa uporabljal svojo bogato zbirko diapozitivov (ok. 30.000). Knji\xc5\xbeno je iz\xc5\xa1lo ve\xc4\x8d njegovih potopisov. Za prosvetno delo z okoli 2000 predavanji je 1985 v Celovcu prejel Tischlerjevo nagrado.'