b"\n_START_ARTICLE_\nGazele\n_START_PARAGRAPH_\nGazele, cikel sedmih pesmi istoimenske pesni\xc5\xa1ke oblike, je France Pre\xc5\xa1eren napisal v drugi polovici leta 1832 in jih v posebni prilogi \xc4\x8dasopisa Illyrisches Blatt objavil leta 1833. Cikel je slavospev in nagovor izvoljenki, v kateri \xc5\xbeeli zanetiti ljubezensko \xc4\x8dustvo. Za gazele je zna\xc4\x8dilen preplet poetolo\xc5\xa1ke in ljubezenske teme, upesnjene pa so po zgledu petrarkisti\xc4\x8dne in baro\xc4\x8dne slogovne kulture.\n_START_SECTION_\nOkoli\xc5\xa1\xc4\x8dine nastanka\n_START_PARAGRAPH_\nPre\xc5\xa1ernova odlo\xc4\x8ditev za obliko orientalske gazele ni bila naklju\xc4\x8dna, saj je veljala za eno najbolj reprezentativnih pesni\xc5\xa1kih oblik evropske romantike, kot artisti\xc4\x8dno zahtevna in ugledna pa je predstavljala tudi preizku\xc5\xa1njo za kultiviranje slovenskega jezika (Paternu 1977: 212). Matija \xc4\x8cop, Pre\xc5\xa1ernov prijatelj in svetovalec, je obliko dobro poznal in je Pre\xc5\xa1ernu podal natan\xc4\x8dna teoreti\xc4\x8dna in zgodovinska pojasnila. Pre\xc5\xa1eren je od Ljubezenskih sonetov eroti\xc4\x8dno izpoved upesnjeval prete\xc5\xbeno v petrarkisti\xc4\x8dnem stilnem tipu, a se je od njega dostikrat tudi distanciral in ga dopolnil \xc5\xa1e z drugimi stilnimi prvinami (npr. folklornimi). Gazelski tip lirike nadaljevanja te smeri ni izklju\xc4\x8deval. Vzrok za izbiro gazelske oblike je po eni strani artisti\xc4\x8den \xe2\x80\x93 Pre\xc5\xa1eren si je \xc5\xbeelel zahtevnej\xc5\xa1ega dose\xc5\xbeka v slovenskem pesni\xc5\xa1kem jeziku, s psiholo\xc5\xa1ke strani pa je odlo\xc4\x8ditev za to obliko najbr\xc5\xbe podprlo novo ljubezensko do\xc5\xbeivljanje (Paternu 1977: 227). Ljubezen je namre\xc4\x8d postala pesnikov najvi\xc5\xa1ji ideal, smisel njegovega \xc5\xbeivljenja in poezije (\xc5\xbdigon 1914: 61). V gazelah se zato tudi opazno za\xc4\x8denja interakcija treh bistvenih jeder Pre\xc5\xa1ernovega pesni\xc5\xa1tva: bivanjske, ljubezenske in poetolo\xc5\xa1ke teme (Kos 1996: 134). Zunanjo pobudo pa je mo\xc4\x8d najti v nem\xc5\xa1kem pesniku Franzu Hermannu von Hermannsthalu, ki je leta 1830 izdal prvo pesni\xc5\xa1ko zbirko Gedichte (Pesnitve), v kateri je mnogo gazel, in \xc5\xbee naslednje leto pri\xc5\xa1el v Ljubljano za uradnika. Tu se je seznanil s \xc4\x8copovim krogom in se zbli\xc5\xbeal z Jakobom Zupanom, ki je celo poslovenil njegovih dvanajst Gazel prijatelju. (Slodnjak 1974: 83)\n_START_SECTION_\nVsebina\n_START_PARAGRAPH_\nPrva gazela, Pesem moja je pos\xc3\xb3da tvojega imena, napove, kaj je cilj pri\xc4\x8dujo\xc4\x8dega cikla, in sicer ponesti ime ljubljene in slavo o njeni lepoti \xc4\x8dez doma\xc4\x8di in tuji svet, jo re\xc5\xa1iti iz minljive sedanjosti v ve\xc4\x8dnost._NEWLINE_Druga gazela, O\xc4\x8d\xc3\xad sem ve\xc4\x8dkrat pr\xc3\xa1\xc5\xa1al, ali smem, odpre problem izpovedoval\xc4\x8deve ljubezenske negotovosti: izvoljenka se namre\xc4\x8d z njim hkrati spogleduje in ga ignorira, mestoma je prijazna, spet drugi\xc4\x8d prevzetna._NEWLINE_Tretja gazela, \xc5\xbdalostna kom\xc3\xba neznana je resnica, de jo ljubim, sporo\xc4\x8da, da \xc5\xbee vsa narava, tako \xc5\xbeiva kot ne\xc5\xbeiva, ve, da jo pesnik ljubi, samo ona ne (oziroma tega no\xc4\x8de verjeti)._NEWLINE_V \xc4\x8detrti gazeli, Draga! Vem, kak\xc3\xb3 pri tebi me opravljajo \xc5\xbeenice, Pre\xc5\xa1eren komentira ogovarjanje dekletove okolice, ki pri izvoljenki spodbuja nezaupanje vanj. Res je, da je ljubil \xc5\xbee prej, a odkar pozna njo, ima o\xc4\x8di samo \xc5\xa1e zanjo._NEWLINE_V peti gazeli, Med otr\xc3\xb3ki si igrala, draga, Lani, \xe2\x80\x93 \xc4\x8das hiti, je v ospredju dekletova lepota in misel na njeno minljivost. Izvoljenko svari, naj ne izbira predolgo, saj bo njena lepota sicer izvenela in bo ostala sama._NEWLINE_\xc5\xa0esta gazela, Al\xcc\x93 bo kal pognalo seme, kdor ga seje, sam ne ve, izra\xc5\xbea dvom, ali bo pri\xc4\x8dujo\xc4\x8da ljubezenska poslanica v izvoljenki zanetila iskrico ljubezni, po kateri pesnik hrepeni._NEWLINE_V sedmi gazeli, Kdor jih bere, vsak druga\xc4\x8de pesmi moje sodi, nas Pre\xc5\xa1eren seznani z natan\xc4\x8dnim razmi\xc5\xa1ljanjem o bralcih svoje poezije in z upo\xc5\xa1tevanjem glavne bralke novega cikla. Naravnost pove, da je z gazelami \xc5\xbeelel ustre\xc4\x8di okusu svoje izvoljenke.\n_START_SECTION_\nVrstna oznaka\n_START_PARAGRAPH_\nGazela je pesemska oblika orientalskega izvora (iz arab.\xc2\xa0\xc2\xbbghasal\xc2\xab: pletivo, preja ali pogovor fantov in deklet v smislu dvorjenja). Gazela ima lahko od 5 do 10, najve\xc4\x8d 15 dvosti\xc5\xa1ij. Ponovita ali rimata se najprej prva dva verza, nato pa vsak drug verz, in sicer na za\xc4\x8detku, koncu ali v sredini. Ponavljanje se tako\xc2\xa0\xc2\xbbplete\xc2\xab\xc2\xa0\xc4\x8dez vso pesem (Paternu 1977: 213):_NEWLINE_\xc2\xa0_NEWLINE__NEWLINE_Pesem moja je posoda tvojega imena,_NEWLINE__NEWLINE_mojega srca gosp\xc3\xb3da, tvojega imena;_NEWLINE__NEWLINE_v nji bom med slovenske brate sladki glas zanesel_NEWLINE__NEWLINE_od zahoda do izh\xc3\xb3da tvojega imena,_NEWLINE__NEWLINE_na posodi v zlatih \xc4\x8drkah slava se bo brala_NEWLINE__NEWLINE_od nar\xc3\xb3da do nar\xc3\xb3da tvojega imena;_NEWLINE__NEWLINE_'z nje svetloba bo gorela \xc5\xa1e takrat, ko bova_NEWLINE__NEWLINE_\xc3\xbanstran Haronovega br\xc3\xb3da, tvojega imena._NEWLINE__NEWLINE_Bolj ko Delije, Korine, Cintije al Lavre_NEWLINE__NEWLINE_bi bilo poz\xc3\xa1bit \xc5\xa1koda tvojega imena._NEWLINE__NEWLINE_Njena vsebina je lahko slavospev, ljubezen ali moralni pouk. Mojster perzijske gazele, kjer se je ta zvrst tudi najbolj razvila, je bil Hafis, ki je pesnil v 14. stoletju.\n_START_SECTION_\nInterpretacija\n_START_PARAGRAPH_\nPrva objava gazel je imela na za\xc4\x8detku izrek iz ljudske pesmi: Ljubezen je bila, ljubezen \xc5\xa1e b\xc3\xb3, ko tebe in mene, na sveti ne b\xc3\xb3. Moto je imel dvojni namen: po eni strani je pomenil ugovor preganjalcem ljubezenske poezije. Kot tak\xc5\xa1nega ga je dojel tudi \xc4\x8cop, zato ga je pred objavo v \xc4\x8detrtem zvezku Kranjske \xc4\x8dbelice iz varnostnih razlogov \xc4\x8drtal. Z druge, bolj notranje strani, pa je pomenil novo razse\xc5\xbenost Pre\xc5\xa1ernovega \xc5\xbeivljenjskega nazora. Ljubezen je namre\xc4\x8d postala smisel njegovega \xc5\xbeivljenja in poezije. (Paternu 1977: 213)_NEWLINE_Motu sledi prva gazela, ki pomeni uvodni ljubezenski nagovor izvoljenki in bi jo lahko imenovali kar posvetilna gazela (Paternu 1977: 214). Njen temeljni motiv je pesnikova ljubezenska predanost in \xc4\x8da\xc5\xa1\xc4\x8denje izvoljenke, opazen pa je tudi tisti del motivnega sklopa, kjer Pre\xc5\xa1eren pripoveduje o poeziji in njenem posebnem mestu, ki ga zavzema v ljubezni in \xc4\x8da\xc5\xa1\xc4\x8denju. Pesem je namre\xc4\x8d nosilka njegovih \xc4\x8dustev, z njeno pomo\xc4\x8djo bo dekletovo slavo zanesel med rojake in tujce onkraj minljivosti. Pre\xc5\xa1eren primerja svojo izvoljenko z znamenitimi opevankami Tibula, Ovida, Properca in Petrarke (Delija, Korina, Cintija, Lavra) zato, da jo povzdigne nadnje. Posvetilno gazelo je Pre\xc5\xa1eren dovr\xc5\xa1eno oblikoval. Poleg zunanjega dvobesednega refrena (\xc2\xbbtvojega imena\xc2\xab), ki se ponavlja na vseh obvezno rimanih mestih (aa/ba/ca/da \xe2\x80\xa6), obstaja \xc5\xa1e notranja rima grafi\xc4\x8dno posebej zaznamovanih besed (\xc2\xbbposoda\xc2\xab,\xc2\xa0\xc2\xbbgospoda\xc2\xab\xc2\xa0\xe2\x80\xa6) Metaforiko \xc4\x8drpa iz razli\xc4\x8dnih literarnih tokov, za\xc4\x8den\xc5\xa1i pri antiki pa vse do klasicizma. Osrednjo podobo\xc2\xa0\xc2\xbbzlatih \xc4\x8drk\xc2\xab\xc2\xa0kot ve\xc4\x8dne, neminljive poezije, je mogo\xc4\x8de vezati na Petrarkove Rime (93.), lahko pa tudi na Guarinijevo pastirsko igro Zvesti pastir ali na antiko. Del simbolike pa ka\xc5\xbee tudi sledove svetopisemskega izrazja. Apostol Pavel je namre\xc4\x8d ozna\xc4\x8den kot posoda bo\xc5\xbejega imena (\xc2\xbbizvoljena posoda\xc2\xab), kot oseba, ki je med narode ponesel Jezusovo ime. Pre\xc5\xa1ernova gazela je torej sredstvo, s katerim \xc5\xbeeli pesnik zanesti ljubi\xc4\x8dino ime med Slovence. Slog uvodne gazele je slovesen, privzdignjen, zato je odmik od doma\xc4\x8dega izrazja opazen. Verz je 14-zlo\xc5\xbeni trohej._NEWLINE_Druga gazela, ki jo lahko imenujemo gazela negotovosti, predstavlja sestop s polo\xc5\xbeaja visoke pesni\xc5\xa1ke slu\xc5\xbebe in posvetilne dr\xc5\xbee. Prej\xc5\xa1nja vizija je bila naravnana v prihodnost (raba prihodnjika) in ve\xc4\x8dnost njune ljubezni, zdaj\xc5\xa1nja pa je obrnjena v neposredno ljubezensko sedanjost. V odnos do izvoljenke vklju\xc4\x8di opazovanje, razmi\xc5\xa1ljanje in dvom, od nje terja jasen odgovor. Ta izstop iz mitiziranega, petrarkisti\xc4\x8dnega \xc4\x8da\xc5\xa1\xc4\x8denja spremeni motiviko, slog in obliko gazele. Opazno se spremeni \xc5\xbee sama opevanka \xe2\x80\x93 prej posve\xc4\x8deno ime, ki ga ne \xc5\xbeeli niti izre\xc4\x8di, celo\xc2\xa0\xc2\xbbgospod\xc2\xab\xc2\xa0njegovega srca in poezije, zdaj me\xc5\xa1\xc4\x8danska deklica, ki sprenevedavo niha med prijaznostjo in prevzetnostjo (Paternu 1977: 218). Menja se tudi jezik \xe2\x80\x93 prej vzvi\xc5\xa1en, govorni\xc5\xa1ki, domala litanijski slog, tu pa ob\xc4\x8dutno zni\xc5\xbeanje sloga v preprost nagovorni ton. Pre\xc5\xa1eren pri ozna\xc4\x8devanju dekleta uporabi tudi nekaj hudomu\xc5\xa1no zafrkljivega slenga (\xc2\xbbprevzetno viha\xc5\xa1 nos, ko mimo grem\xc2\xab), ki je stilno nasprotje uvodni gazeli. Verz je 10 in 11-zlo\xc5\xbeni jamb._NEWLINE_Tretja gazela je gazela trpljenja in je spet upesnjena v privzdignjenem tonu in slogu. Besedilo temelji na dveh motivih. Prvi je motiv popolne ljubezenske predanosti. Nadaljuje ga iz uvodne gazele, vendar je zdaj dopolnjen z motivom trpljenja. V zadnjem dvosti\xc5\xa1ju pa mu sledi novo in bistveno motivno dopolnilo: dekletova neodzivnost. Vsi vedo in vsem stvarem je znano, da jo ljubi, samo ona, ki ji ljubezen velja, ne ve, morda celo ne \xc5\xbeeli verjeti (Paternu 1977: 219). Verz ima 16 zlogov, ritem je znova trohej. Tudi rima se podobno kot v prvi gazeli raz\xc5\xa1iri na cel refren in zraven na notranjo rimo (\xc2\xbbresnica\xc2\xab,\xc2\xa0\xc2\xbbgovorica\xc2\xab\xc2\xa0\xe2\x80\xa6). Enoto\xc2\xa0\xc2\xbbde jo ljubim\xc2\xab\xc2\xa0Pre\xc5\xa1eren postavi na najbolj poudarjeno stav\xc4\x8dno in foni\xc4\x8dno mesto, torej na sam konec verza. Toda stiliziranje ni prisotno samo v notranji zgradbi stavkov, temve\xc4\x8d tudi v njihovi medsebojni povezanosti. Povedna enota\xc2\xa0\xc2\xbbve \xc5\xbee\xc2\xab\xc2\xa0te\xc4\x8de tako reko\xc4\x8d skozi celotno besedilo in se z variantnimi osebki (no\xc4\x8d-zarja-jutro-poldne-hlad ve\xc4\x8dera, ki se tudi stopnjujejo) ponovi kar desetkrat. Pre\xc5\xa1eren je zgled najverjetneje na\xc5\xa1el pri Petrarki \xe2\x80\x93 tudi pri njem najdemo podobno ponavljanje, na\xc5\xa1tevanje pri\xc4\x8d pesnikove ljubezni (tako na primer v 162. sonetu Kanconiera: cvetovi, trave, obala, drevesa itd.) (Paternu 1977: 220). Ljubezen in njen izraz torej ostajata privzdignjena, vendar nista ve\xc4\x8d abstraktna kot v uvodni gazeli. Oboje je namre\xc4\x8d postavljeno v resni\xc4\x8den, predmetno dolo\xc4\x8den prostor in v razviden \xc4\x8das. Tudi nagovarjanje je dokaj doma\xc4\x8de in konkretno, zato bi lahko rekli, da v tretji gazeli prihaja do zdru\xc5\xbeitve\xc2\xa0\xc2\xbbvisokega, petrarkisti\xc4\x8dnega izra\xc5\xbeanja\xc2\xab\xc2\xa0in\xc2\xa0\xc2\xbbni\xc5\xbejega\xc2\xab\xc2\xa0stila. Verz je 16-zlo\xc5\xbeni trohej._NEWLINE_\xc4\x8cetrto bi lahko imenovali gazela zagovora. V njej Pre\xc5\xa1eren komentira dekletovo okolico, ki jo prika\xc5\xbee kot sliko ljubljanskih me\xc5\xa1\xc4\x8danskih opravljivk pri obiranju pesnikovih ljubezenskih zgodb. Obrekljivk ne jemlje resno, njihovo opravljanje obrne v svoj prid, v novo mo\xc5\xbenost dvorjenja izvoljenki. Obsojenost mu namre\xc4\x8d daje mo\xc5\xbenost spovedi, ki jo naplete tako, da svojo krivdo obrne v dekletovo krivdo, ki pa je \xc4\x8dednost: samo ona, sonce lepot, je kriva, da je ni ugledal \xc5\xbee prej in da je taval za drugimi, samo pribli\xc5\xbenimi lepotami (Paternu 1977: 222). Izvoljenka je prikazana kot ro\xc5\xbea med cvetkami, kot slavec med pticami in kot kraljica med lepotami, kar je zopet sled petrarkizma. Verz je 16-zlo\xc5\xbeni trohej, prav tolik\xc5\xa1no je tudi \xc5\xa1tevilo vrstic. Nagovorni ton je ponovno preprostej\xc5\xa1i, slovar poenostavljen, gazela pa je omejena na sklepno dvozlo\xc5\xbeno rimo brez refrena._NEWLINE_Peta gazela je gazela svarjenja. Nadaljuje lahkotni in dvorljivi ton iz prej\xc5\xa1nje pesmi, vendar prina\xc5\xa1a vanj dodaten motiv: svarilo o nagli minljivosti dekli\xc5\xa1ke lepote, ki obenem pomeni opozicijo popolni zagledanosti v dekletove \xc4\x8dare. V sam refren, torej v najbolj izpostavljen del besedila, je Pre\xc5\xa1eren vlo\xc5\xbeil misel, ki zrelativizira mo\xc4\x8d \xc5\xbeenske lepote:\xc2\xa0\xc2\xbb\xc4\x8das hiti\xc2\xab. Kozmi\xc4\x8dna metafora\xc2\xa0\xc2\xbbzvezda\xc2\xab\xc2\xa0v tropu satelitev ali primera o nepremagljivem karta\xc5\xbeanskem vojskovodji Hanibalu, ki je najbolj povzdignila mo\xc4\x8d dekletove lepote, ter hiperbola o pogledu, ki zadaja usodne rane, spadajo \xc5\xa1e k petrarkizmu, medtem ko opisne oznake, kot je\xc2\xa0\xc2\xbbdeklica prevzetna\xc2\xab, ki kot leto se za\xc4\x8denja\xc2\xa0\xc2\xbbstarat\xca\xbc \xc5\xbee v srpani\xc2\xab, in pevec, ki ceni sebe in svoje ustvarjalne mo\xc4\x8di, \xc5\xbee nakazujejo odmik od te pesni\xc5\xa1ke manire. Kot oddaljitev od petrarkizma bi lahko razumeli tudi sklep pesmi z mislijo, da bo le poezija dala njeni lepoti ve\xc4\x8dnost (Paternu 1977: 222). Gazela ima zopet sklepni pripev (\xc2\xbb\xc4\x8das hiti\xc2\xab) in notranjo rimo._NEWLINE_Najvidnej\xc5\xa1a zna\xc4\x8dilnost \xc5\xa1este gazele je, da se v njej upesnjeno ljubezensko \xc4\x8dustvo zresni, in sicer mnogo bolj kot v tretji gazeli. Glavna tema je tokrat dvom, ki je s povedno enoto\xc2\xa0\xc2\xbbsam ne ve\xc2\xab\xc2\xa0postavljen za refren besedila. Iz ideje dvoma raste tudi vsa metafrorika, ki izhaja iz najrazli\xc4\x8dnej\xc5\xa1ih podro\xc4\x8dij \xc4\x8dlovekovega dela: za izid svojega dela ne ve ne tisti, ki seje, ne tisti, ki pase, ne tisti, ki kupuje in prodaja, in ne tisti, ki se bojuje, pa tudi on ne, ki pi\xc5\xa1e pesmi (Paternu 1977: 224). Kljub vsemu pa se motivu dvoma pridru\xc5\xbei tudi up. Slednji je izra\xc5\xbeen z mislijo, da bi njena naklonjenost lahko pri\xc5\xbegala ustvarjalni ogenj njegove poezije, in s pri\xc4\x8dakovanjem, da pri\xc4\x8dujo\xc4\x8de ljubezensko razodetje ne bo zadnje. Pre\xc5\xa1eren ne razmi\xc5\xa1lja ve\xc4\x8d samo o ljubezni, svoji ali njeni, temve\xc4\x8d o tem, ali ona njegove pesmi bere ali ne. Gazela ima refren (\xc2\xbbsam ne ve\xc2\xab) in notranjo rimo (\xc2\xbbseje\xc2\xab,\xc2\xa0\xc2\xbbveje\xc2\xab, \xc2\xa0\xc2\xbbprireje\xc2\xab\xc2\xa0itd.), slovar je nekoliko podoma\xc4\x8den \xe2\x80\x93 Pre\xc5\xa1eren primerjave najprej jemlje iz navadnega kme\xc4\x8dkega \xc5\xbeivljenja in dela, nato iz me\xc5\xa1\xc4\x8danskega in voja\xc5\xa1kega in nazadnje iz pesnikovega. Odmik od anti\xc4\x8dnih in klasicisti\xc4\x8dnih mitemov je torej o\xc4\x8diten. Verz je 15-zlo\xc5\xbeni trohej._NEWLINE_Zadnja, sedma gazela kot glavno temo izpostavlja poezijo. Ta literarni epilog se obra\xc4\x8da na bralce, ki ob njegovi poeziji izrekajo pomisleke ter obsodbe. Posebnost je, da odgovarja vsem kritikom hkrati,\xc2\xa0\xc2\xbbrazuzdancem\xc2\xab\xc2\xa0in\xc2\xa0\xc2\xbbtercijalkam\xc2\xab. Kljub kritikom ostaja pri svojem, natan\xc4\x8dneje, pri njenem okusu, s \xc4\x8dimer tudi utemeljuje izbiro\xc2\xa0\xc2\xbbprijetnega glasu gazelic\xc2\xab. Gazela je torej posvetilni sklepni poklon izvoljenki in njenemu okusu, s tem pa vklju\xc4\x8dena v ljubezensko dvorjenje, ki je tudi vodilni motiv cikla (Paternu 1977: 225). Sedma gazela glede na prej\xc5\xa1njo spet pomeni oddaljitev od visokega ljubezenskega izraza, izra\xc5\xbeanje je namre\xc4\x8d manj razko\xc5\xa1no, spet ostaja brez refrena in notranje rime. Slog se mestoma spusti do vsakdanje govorice njegovih kritikov (\xc2\xbbfej te b\xc3\xb3di\xc2\xab,\xc2\xa0\xc2\xbbkaj za Vodnikom ne h\xc3\xb3di\xc2\xab,\xc2\xa0\xc2\xbbjih je vdihnil zlodi\xc2\xab). Tudi sam odgovarja z zelo poljudno frazo:\xc2\xa0\xc2\xbbnisem pra\xc5\xa1al, kaj se jim po glavi bl\xc3\xb3di\xc2\xab. V primerjavi z uvodno gazelo, kjer je slog skrajno sve\xc4\x8dan in govorni\xc5\xa1ki, je sklepno posvetilo povedano mnogo bolj pogovorno, \xc4\x8deprav \xc5\xa1e vedno toliko umetelno, da ne izstopa iz sicer\xc5\xa1njega uglajenega tona gazel. (Paternu 1977: 226) Verz je enak verzu prve gazele, torej 14-zlo\xc5\xbeni trohej."