b'\n_START_ARTICLE_\nKorduena\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nOd 9. stoletja pr. n. \xc5\xa1t. do leta 595 pr. n. \xc5\xa1t. je bila del kraljestva Urartu s sredi\xc5\xa1\xc4\x8dem okoli jezera Van. Od leta 595 pr. n. \xc5\xa1t. je bila del armenskega Orontidskega kraljestva, katerega je kmalu podjarmilo Ahemenidsko cesarstvo in ga vklju\xc4\x8dilo v svojo dr\xc5\xbeavo kot Armensko satrapijo. Po letu 331 pr. n. \xc5\xa1t. je bila neodvisna. Leta 201 pr. n. \xc5\xa1t. sta Artaksij in Zareh, armenska poveljnika selevkidske armade, osvobodila Armenijo. Leta 189 pr. n. \xc5\xa1t. se je Artaksij razglasil za kralja in Korduena je postala del Armenskega kraljestva do njegove delitve leta 387. Od 9. do 11. stoletja je bila ponovno vklju\xc4\x8dena v armensko Vaspurakansko kraljestvo._NEWLINE_Po podatkih iz Britanske enciklopedije je Korduena (Gordjena) anti\xc4\x8dno ime pokrajine Bohtan, sedanje tur\xc5\xa1ke province \xc5\x9e\xc4\xb1rnak. V sirskih virih je omenjena kot Beth Qardu in opisana kot majhna vazalna dr\xc5\xbeava med Armenijo in Perzijo na goratem ozemlju ju\xc5\xbeno od jezera Van v sedanji Tur\xc4\x8diji in je morala segati tudi na levo obalo reke Tigris._NEWLINE_Dr\xc5\xbeava Korduencev je imela rodovitne gorske predele z bogatimi pa\xc5\xa1niki. Razdeljena je bila na tri kne\xc5\xbeevine: Kordueno, Moksoeno in Zabdiceno. Korduensko kraljestvo je nastalo iz razpadajo\xc4\x8dega Selevkidskega cesarstva. Ve\xc4\x8dino svoje zgodovine je bilo provinca Rimskega cesarstva in je priznavalo suverenost Rima. Od leta 189 do 90 pr. n. \xc5\xa1t. je u\xc5\xbeivalo obdobje neodvisnosti._NEWLINE_Prebivalci so \xc4\x8dastili huritskega boga neba Te\xc5\xa1uba.\n_START_SECTION_\nKsenofont\n_START_PARAGRAPH_\nKsenofont v svojem delu Anabasis omenja ljudstvo z imenom Karduhoi. leta 401 pr. n. \xc5\xa1t. so bili naseljeni v dobro urejenih vaseh v gorah severno od Tigrisa. Slu\xc5\xbeili so kot najemniki v gr\xc5\xa1ki vojski in bili zato sovra\xc5\xbeniki perzijskega \xc5\xa1aha, vendar so bili kljub temu sovra\xc5\xbeni tudi do mno\xc5\xbeice oboro\xc5\xbeenih in brezobzirnih Grkov. Korduenci niso imeli te\xc5\xbeko oboro\xc5\xbeenih vojakov, ki bi se v bitki lahko soo\xc4\x8dili s prekaljenimi hopliti, so pa spretno in u\xc4\x8dinkovito uporabljali dolge loke in pra\xc4\x8de, da so se Grki med stalnimi spopadi kar sedem dni prebijali preko njihovega ozemlja._NEWLINE_Korduence omenja tudi Hekataj iz Mileta okoli leta 520 pr. n. \xc5\xa1t. in jih imenuje Gordi.\n_START_SECTION_\nKorduena v judovskih virih\n_START_PARAGRAPH_\nTargum, judovski vir iz talmudskega obdobja, dosledno trdi, da je gora Ararat v Gordueni in ne v Armeniji. Regija se obi\xc4\x8dajno povezuje z mitom o vesoljnem potopu. Po Hagadi je Noe pristal v Kordueni v Armeniji. Enakega mnenja je tudi kaldejski duhovnik in zgodovinar Berosus. Jo\xc5\xbeef Flavij ima Berosusovo mnenje za dokaz, da vesoljni potop ni samo mit, in omenja, da so ostanki Noetove ladje \xc5\xa1e vedno vidni v pokrajini Carron, ki je verjetno istovetna s Kordueno. V Na\xc5\xa1imu (\xc5\xbdenske), tretjem delu Talmuda, Rav Nahman bar Jakob dopu\xc5\xa1\xc4\x8da spreobra\xc4\x8danje Kurdov iz Korduene, kar ka\xc5\xbee na obstoj judovskih spreobrnjencev med prebivalci Korduene na za\xc4\x8detku 4. stoletja.\n_START_SECTION_\nKorduena v rimskih virih\n_START_PARAGRAPH_\nPo rimskem zgodovinarju Strabonu je bilo ozemlje Korduene (\xce\x93\xce\xbf\xcf\x81\xce\xb4\xcf\x85\xce\xb7\xce\xbd\xe1\xbf\x86/Gordu\xc4\x93n\xc4\x93 ali \xce\x93o\xcf\x81\xce\xb4\xcf\x85\xce\xb1\xe1\xbf\x96\xce\xb1 \xe1\xbd\x84\xcf\x81\xce\xb7/Gorduaia or\xc4\x93, Korduensko gorovje) v gorah med sedanjim Diyarbak\xc4\xb1rom in Mu\xc5\x9fom. Strabon omenja tudi velika mesta Sareisa, Satalka in Pinaka. Prebivalce (Gordijejce) ima za potomce anti\xc4\x8dnih Korduencev. Prebivalci so po njegovem mnenju izjemni stavbeniki in strokovnjaki za graditev oblegovalnih naprav. Omenja tudi, da so v Kordueni nahajali\xc5\xa1\xc4\x8da nafte._NEWLINE_Amijan Marcelin je regijo obiskal na diplomatskem obisku korduenskega satrapa._NEWLINE_Eretrijci z Evbeje, ki so jih Perzijci izgnali in naselili v Mezopotamiji, so se, po izro\xc4\x8dilu, naselili prav v Kordueni._NEWLINE_Korduenci so po Strabonovem mnenju dobili svoje ime po Triptolemovem sinu Gordisu, ki je pomagal iskati Io in se nato naselil korduenskem delu Frigije.\n_START_SECTION_\nPompej\n_START_PARAGRAPH_\nV 1. stoletju pr. n. \xc5\xa1t. so Kordueno, ki sta si jo lastila partski vladar Fraat III. in armenski vladar Tigran Veliki, zasedli rimski vojaki pod Pompejevim poveljstvom. Plutarh pravi, da lokalni prebivalci niso branili armenske oblasti, zato je Tigran poru\xc5\xa1il njihova mesta in jih nasilno pregnal v Tigranocerto. Leta 69 pr. n. \xc5\xa1t. je korduenski kralj Zarbijen v tajnosti na\xc4\x8drtoval upor proti Tigranu in se z Apijem Klavdijem pogajal za rimsko pomo\xc4\x8d. Tigran je na\xc4\x8drt odkril in Zarbijena usmrtil. Po teh dogodkih je oblast v Kordueni prevzel Lucij Licinij Lukul, ki je Zarbijena razglasil za svojega zaveznika in rimskega konfederata. Po Pompejevem uspe\xc5\xa1nem podjamljenju Armenije in dela Ponta je rimska vojska vdrla preko Evfrata. Fraat je bil zato zaskrbljen in je zaprosil Rimljane za premirje, Pompej pa je k njemu poslal delegacijo z zahtevo, da vrne ozemlje Korduene. Ker ni dobil odgovora, je v Kordueno poslal Lucija Afranija, ki je brez boja zasedel njeno ozemlje. Parte, ki so jih na\xc5\xa1li na njihovih posestih, so pregnali \xc4\x8dez mejo in jih zasledovali vse do Arbele in Adiabene. Iz napisa v Venerinemu templju je razvidno, da je Pompej za\xc5\xa1\xc4\x8ditil osvojeno ozemlje Korduene.\n_START_SECTION_\nDioklecijan\n_START_PARAGRAPH_\nKordueno je ponovno osvojil Dioklecijan v 3. stoletju n. \xc5\xa1t.. Rimsko oblast v regiji so s podpisom mirovne pogodbe formalno priznali tudi Perzijci. Dioklecijan je nato lokalne voja\xc5\xa1ke enote zdru\xc5\xbeil v veliko enoto, ki jo je po Flaviju Valeriju Konstanciju imenoval XV. ala Flavia Carduenorum._NEWLINE_Po porazu sasanidskega kralja Narseha v bitki z Rimljani leta 296 sta obe strani podpisali mirovno pogodbo, s katero so Rimljani dobili stepe severne Mezopotamije, Singaro in hribovito ozemlje na levem bregu Tigrisa vse do Korduene._NEWLINE_Ime province se je ponovno pojavilo v pripovedi o spopadu med Perzijci, ki jih je vodil \xc5\xa0apur II. , in Rimljani, ki jih je vodil Julijan Odpadnik, po njegovi smrti pa Jovijan. Ker Rimljani niso zmogli oblegati Ktesifona, so se za\xc4\x8deli umikati skozi Kordueno.\n_START_SECTION_\n\xc5\xa0apur II.\n_START_PARAGRAPH_\nSpomladi leta 360 se je \xc5\xa0apur II. odpravil na vojni pohod, da bi zavzel mesto Singara, morda sedanji Shingar ali Sind\xc5\xbear severozahodno od Mosula. Mesto je po nekaj dneh obleganja padlo. Iz Singare se je obrnil proti severu, ob\xc5\xa1el Nisibis (Nusaybin) in nameraval napasti korduensko trdnjavo Pinik (tudi Pinaka, Fenika ali Bezabde), verjetno sedanji Cizre v jugovzhodni Tur\xc4\x8diji. Trdnjava je stala na zahodnem bregu Tigrisa na obronkih gora, s katerih prite\xc4\x8de reka. Bila je pomembno utrjeno rimsko opori\xc5\xa1\xc4\x8de, ponekod z dvojnim obzidjem, ki so ga branile tri rimske legije in velika enota korduenskih lokostrelcev. \xc5\xa0apur je zahteval njeno vdajo in v zameno ponudil premirje. Ker se je bal, da bodo na njegove odposlance streljali, je prednje postavil nekaj visoko rangiranih ujetnikov iz Singare. Posadka trdnjave je njegovo zahtevo zavrnila in sklenila, da je bo bojevala do zadnjega mo\xc5\xbea. Perzijci so po dolgem obleganju trdnjavo osvojili in brez usmiljenja pobili vse branilce._NEWLINE_Leta 363 je bila sklenjena mirovna pogodba, s katero je Jovijan Sasanidom odstopil pet provinc vzhodno od Evfrata, vlju\xc4\x8dno s Kordueno in Arzaneno in mesti Nisibis in Singara. Po sklenitvi pogodbe so se Grki iz omenjenih provinc zaradi preganjanja kristjanov odselili._NEWLINE_Korduena je ostala \xc5\xa1kofija najmanj do leta 424.\n_START_SECTION_\nKorduena v 6. in 7. stoletju\n_START_PARAGRAPH_\nBizantinski cesar Flavij Mavricij Tiberj Avgust je leta 578 porazil Sasanide pod poveljstvom Hosrava I., zasedel Kordueno in jo ponovno priklju\xc4\x8dil k Bizantinskemu cesarstvu. Njegova vojska je iz sasanidskega ujetni\xc5\xa1tva osvobodila kak\xc5\xa1nih 10.000 kristjanov._NEWLINE_Perzijski geograf Al Hvarizmi pi\xc5\xa1e, da so ozemlje Korduene skupaj z Nisibisom in Tur Abdinom leta 640 osvojili Arabci.\n_START_SECTION_\nKorduena, Korduenci (Karduki) in Kurdi\n_START_PARAGRAPH_\nNekateri znanstveniki iz 19. stoletja so ena\xc4\x8dili Kordueno in Korduence s sodobnimi Kurdi in trdili, da je naziv Karduki anti\xc4\x8dni ekvivalent za sodobni Kurdistan. Nekateri sodobni strokovnjaki se s tem ne strinjajo in menijo, da bi se moral naziv Karduki ena\xc4\x8diti s Prakurdi.'