b"\n_START_ARTICLE_\nMeander\n_START_PARAGRAPH_\nMeander je izrazit re\xc4\x8dni zavoj v obliki zanke, ki nastane v delu reke z zelo majhnim strmcem, pri \xc4\x8demer ima re\xc4\x8dni tok ka\xc4\x8dasto obliko. Meander se ustvari, kadar premikajo\xc4\x8da voda v strugi erodira zunanje bregove in raz\xc5\xa1iri svojo dolino, notranji del reke pa ima manj energije in odlagala material. Tok katerega koli volumna lahko prevzame meandrsko obliko, izmeni\xc4\x8dno erodira sedimente z zunanje strani krivine in jih odlaga na notranji strani. \xc4\x8ceo se meander odseka od glavnega toka, se oblikuje jezero ali mrtvica. S\xc4\x8dasoma se meandri selijo dolvodno, v\xc4\x8dasih v tako kratkem \xc4\x8dasu, da predstavljajo probleme v gradbeni\xc5\xa1tvu, ki posku\xc5\xa1a vzdr\xc5\xbeevati stabilne ceste in mostove._NEWLINE_\xc5\xa0e vedno ni popolne doslednosti ali standardizacije znanstvene terminologije, ki se uporablja za opis vodnih tokov. Obstajajo \xc5\xa1tevilni simboli in sheme. Parametri, ki temeljijo na matemati\xc4\x8dnih formulah ali numeri\xc4\x8dnih podatkih, se razlikujejo tudi glede na podatkovno bazo, ki jo uporablja teoretik. \xc4\x8ce ni dolo\xc4\x8deno druga\xc4\x8de v dolo\xc4\x8deni shemi, so tukaj 'vijugasti' in 'sinusoidni' sinonimi in pomenijo vsak ponavljajo\xc4\x8di se vzorec ovinkov ali valovitih oblik. V nekaterih shemah 'meandriranje' velja le za reke s pretiranimi kro\xc5\xbenimi zankami ali sekundarnimi meandri; to je, meandri na meandre._NEWLINE_Vijugavost je ena izmed tipov strug, ki jih lahko reka prevzame v celotnem ali delnem toku. Vsi tokovi so v dolo\xc4\x8denem \xc4\x8dasu sinusni v svoji geolo\xc5\xa1ki zgodovini na delu njihove dol\xc5\xbeine. Sinusnost meandrianega toka se nagiba h kriti\xc4\x8dnemu stanju, pri katerem nasprotne sile, ki ustvarjajo in odre\xc5\xbeejo meandre, medsebojno delujejo tako, da vijugavost niha okoli konstantne sredine, ne glede na za\xc4\x8detne pogoje.\n_START_SECTION_\nIzvor besede\n_START_PARAGRAPH_\nIzraz izhaja od reke Meander, ki se nahaja v dana\xc5\xa1nji Tur\xc4\x8diji in je znana starim Grkom kot \xce\x9c\xce\xb1\xce\xaf\xce\xb1\xce\xbd\xce\xb4\xcf\x81\xce\xbf\xcf\x82 Maiandros (latinsko Maeander), za katero je zna\xc4\x8dilna zelo zavita pot v spodnjem toku. Tako je \xc5\xbee v klasi\xc4\x8dni Gr\xc4\x8diji ime reke postalo sopomenka za karkoli zavitega in vijugastega, kot so dekorativni vzorci ali govor in ideje, pa tudi geomorfolo\xc5\xa1ka zna\xc4\x8dilnost. Strabon je rekel:\xc2\xa0\xc2\xbb... njena pot je tako izrazito vijugava, da se vse vijugavo imenuje meander\xc2\xab._NEWLINE_Reka Meander te\xc4\x8de ju\xc5\xbeno od Izmirja in vzhodno od anti\xc4\x8dnega gr\xc5\xa1kega mesta Milet v Tur\xc4\x8diji. Te\xc4\x8de skozi sotesko v masivu Menderes, vendar ima poplavno ravnino veliko \xc5\xa1ir\xc5\xa1o od meandrskega obmo\xc4\x8dja v spodnjem toku. Njeno sodobno tur\xc5\xa1ko ime je reka B\xc3\xbcy\xc3\xbck Menderes.\n_START_SECTION_\nFizika\n_START_PARAGRAPH_\nKo teko\xc4\x8dina te\xc4\x8de po ravnem kanalu, ki nato zavije, stranske stene spremenijo gradient tlaka, ki povzro\xc4\x8di, da teko\xc4\x8dina spremeni smer in sledi krivini. Od tu se pojavita dva nasprotujo\xc4\x8da procesa: (1) rotacijski tok in (2) sekundarni tok. Za reko z 'meandri' mora prevladovati sekundarni tok._NEWLINE_Rotacijski tok: po Bernoulijevih ena\xc4\x8dbah visok pritisk povzro\xc4\x8di nizko hitrost. Zato v odsotnosti sekundarnega pretoka pri\xc4\x8dakujemo nizko hitrost teko\xc4\x8dine na zunanji krivini in visoko hitrost teko\xc4\x8dine na notranji krivini. Ta klasi\xc4\x8dni rezultat mehanike teko\xc4\x8dine je rotacijski vrtin\xc4\x8dasti tok. Pri rekah, ki vijugajo v meandrih, nad njegovimi u\xc4\x8dinki prevladujejo u\xc4\x8dinki sekundarnega pretoka._NEWLINE_Sekundarni tok: med tla\xc4\x8dnimi silami obstaja sila ravnovesja, ki ka\xc5\xbee na notranjo krivino reke in centrifugalne sile, ki ka\xc5\xbeejo na zunanji ovinek reke. V kontekstu prevladujo\xc4\x8dih rek obstaja mejna plast znotraj tanke plasti teko\xc4\x8dine, ki je v stiku z re\xc4\x8dnim dnom. Znotraj te plasti in po standardni teoriji mejnih plasti je hitrost teko\xc4\x8dine dejansko ni\xc4\x8d. Zato je tudi centrifugalna sila, ki je odvisna od hitrosti, dejansko ni\xc4\x8d. Tla\xc4\x8dna sila pa ostane nespremenjena z mejno plastjo. Zato v mejni plasti prevladuje tla\xc4\x8dna sila in teko\xc4\x8dina se premika vzdol\xc5\xbe dna reke od zunanjih do notranje krivine. S tem se spro\xc5\xbei helikoidni tok: vzdol\xc5\xbe re\xc4\x8dnega dna teko\xc4\x8dina pribli\xc5\xbeno sledi krivulji kanala, vendar je prisiljena tudi proti notranjemu upogibu; dlje od re\xc4\x8dnega dna teko\xc4\x8dina prav tako v grobem sledi krivulji kanala, vendar je do neke mere prisiljena od znotraj navzven. Nenazadnje je hitrost navzdolnje teko\xc4\x8dine konvektivno prene\xc5\xa1ena na zunanjo krivino, kar ima za posledico ve\xc4\x8dje hitrosti pri zunanji krivini. Ta u\xc4\x8dinek sekundarnega pretoka prevladuje nad vplivom rotacijskega toka: v resni\xc4\x8dnih vijugastih rekah opazujemo vi\xc5\xa1je hitrosti teko\xc4\x8dine na zunanjih ovinkih._NEWLINE_Vi\xc5\xa1je (ni\xc5\xbeje) hitrosti na zunanjem (notranjem) zavoju povzro\xc4\x8dijo vi\xc5\xa1je (ni\xc5\xbeje) stri\xc5\xbene napetosti in posledi\xc4\x8dno povzro\xc4\x8dijo erozijo (odlaganje). Tako meandrski zavoji erodirajo na zunanjem ovinku, zaradi \xc4\x8desar reka postaja vse bolj vijugasta (dokler ne pride do prekinitev). Odlaganje na notranji krivini poteka tako, da je pri ve\xc4\x8dini naravnih meandrirajo\xc4\x8dih rek \xc5\xa1irina toka konstantna, tudi \xc4\x8de se reka razvija.\n_START_SECTION_\nGeometrija\n_START_PARAGRAPH_\nTehni\xc4\x8dni opis vodotoka, ki meandrira, se imenuje geometrija meandra ali geometrija tlorisa meandra.  Zna\xc4\x8dilna je kot nepravilna oblika valov. Idealne oblike zavojev, kot je sinusni val, so ene \xc4\x8drte, vendar je treba pri tokovih upo\xc5\xa1tevati \xc5\xa1irino. \xc5\xa0irina bre\xc5\xbeine je razdalja preko struge s povpre\xc4\x8dnim pre\xc4\x8dnim prerezom na ravni celotnega toka, ki se po navadi ocenjuje po liniji najni\xc5\xbeje vegetacije._NEWLINE_Kot oblika valov meandriranega toka sledi smeri dolinske osi, ravni \xc4\x8drti, name\xc5\xa1\xc4\x8deni na krivuljo, tako je vsota vseh amplitud, izmerjenih od nje, enaka ni\xc4\x8d. Ta os predstavlja celotno smer toka._NEWLINE_Pri kateremkoli pre\xc4\x8dnem preseku sledi sinusoidni osi, sredi\xc5\xa1\xc4\x8dnici postelje. Dva zaporedna kri\xc5\xbei\xc5\xa1\xc4\x8da oson\xc4\x8denih in dolinskih osi dolo\xc4\x8data meandrovo zanko. Meander je dve zaporedni zanki, ki ka\xc5\xbeejo v nasprotnih pre\xc4\x8dni smeri. Razdalja enega meandra vzdol\xc5\xbe osi dol doline je dol\xc5\xbeina meandra ali valovna dol\xc5\xbeina. Najve\xc4\x8dja razdalja od osi navzdol-doline do osi svin\xc4\x8dene zanke je \xc5\xa1irina meandra ali amplituda. Te\xc4\x8daj na tej to\xc4\x8dki je vrh._NEWLINE_V nasprotju s sinusnimi valovi so zanke meandirnega toka bolj okrogle. Ukrivljenost se razlikuje od maksimuma pri vrhu do ni\xc4\x8d na prehodu (linija struge), imenovano tudi pregib, ker ukrivljenost spreminja smer v tej bli\xc5\xbeini. Polmer zanke je ravna \xc4\x8drta, ki je pravokotna na dolinsko os, in seka sinusno os na vrhu. Ker zanka ni idealna, so potrebne dodatne informacije, ki jih je treba opisati. Umeritveni kot je kot med sinusno in dolinsko osjo v kateri koli to\xc4\x8dki na sinusni osi._NEWLINE_Na meandru razlikujemo vrat (najkraj\xc5\xa1i razmak med konkavno obalo enega meandra) in dol\xc5\xbeino - oddaljenost na reki od za\xc4\x8detka do konca vrata. V \xc4\x8dasu poplav voda preliva meander in ste\xc4\x8de po kraj\xc5\xa1i poti. Tako odsekani meandri se spremenijo v re\xc4\x8dno jezero ali mrtvico.\n_START_SECTION_\nOblikovanje\n_START_PARAGRAPH_\nFormacija meandra je rezultat naravnih dejavnikov in procesov. Konfiguracija valovnih oblik toka se nenehno spreminja. Teko\xc4\x8dina te\xc4\x8de okrog zavojev v vrtincu.  Ko struga za\xc4\x8dne slediti sinusoidni poti, se amplituda in konkavnost zank dramati\xc4\x8dno pove\xc4\x8data zaradi u\xc4\x8dinka spiralno preto\xc4\x8denega gostega erodiranega materiala proti notranjosti zavoja in pusti, da je zunanja stran zavoja neza\xc5\xa1\xc4\x8ditena in zato ob\xc4\x8dutljiva na pospe\xc5\xa1eno erozijo, ki tvori pozitivno povratno zanko. Po besedah Elizabeth A. Wood :_NEWLINE_\xc2\xbb... ta proces oblikovanja meandrov se zdi samou\xc4\x8dinkovit proces ... v katerem ve\xc4\x8dja ukrivljenost povzro\xc4\x8di ve\xc4\x8djo erozijo bre\xc5\xbeine, kar ima za posledico ve\xc4\x8djo ukrivljenost ...\xc2\xab_NEWLINE_Pre\xc4\x8dni tok vzdol\xc5\xbe struge je del sekundarnega pretoka in gladi erodiran material proti notranjosti zavoja. Nato se pre\xc4\x8dni tok dvigne do povr\xc5\xa1ine v notranjosti in te\xc4\x8de proti zunanji strani in tvori vija\xc4\x8dni tok. Ve\xc4\x8dja je ukrivljenost zavoja in hitrej\xc5\xa1i tok, ve\xc4\x8dji in mo\xc4\x8dnej\xc5\xa1i je pre\xc4\x8dni tok. _NEWLINE_Zaradi ohranitve vrtilne koli\xc4\x8dine je hitrost na notranji strani zavoja hitrej\xc5\xa1a kot na zunanji strani._NEWLINE_\xc4\x8ce je hitrost toka zmanj\xc5\xa1ana, je zmanj\xc5\xa1an tudi centrifugalni tlak. Vendar pa prevladuje tlak super-povi\xc5\xa1anega stolpa, pri \xc4\x8demer se razvije neuravnote\xc5\xbeeni gradient, ki premika vodo nazaj \xc4\x8dez dno od zunaj do notranje strani. Pretok se napaja z nasprotnim tokom \xc4\x8dez povr\xc5\xa1ino od znotraj navzven. Celotna situacija je zelo podobna paradoksu \xc4\x8dajnega lista. Ta sekundarni tok nosi usedline od zunaj krivine do notranjosti, zaradi \xc4\x8desar je reka bolj meandrirana. _NEWLINE_V zvezi s tem, zakaj tokovi katere koli velikosti postanejo sinusoidni, obstajajo \xc5\xa1tevilne teorije, ki se ne nujno medsebojno izklju\xc4\x8dujejo.\n_START_SECTION_\nTeorija ravnote\xc5\xbeja\n_START_PARAGRAPH_\nV teoriji ravnote\xc5\xbeja meandri zmanj\xc5\xa1ujejo gradient toka, dokler ni dose\xc5\xbeeno ravnote\xc5\xbeje med erodibilnostjo terena in transportno zmogljivostjo toka.  Masa vode, ki se spu\xc5\xa1\xc4\x8da, mora oddati potencialno energijo, ki se glede na isto hitrost na koncu kapljice, kot na za\xc4\x8detku, odstrani z interakcijo z materialom struge. Najkraj\xc5\xa1a razdalja; to je ravna struga, privede do najvi\xc5\xa1je energije na enoto dol\xc5\xbeine, ve\xc4\x8dje motnje bre\xc5\xbein, ustvarjanje ve\xc4\x8d usedlin in obogatitev toka. Prisotnost meandrov omogo\xc4\x8da toku, da prilagodi dol\xc5\xbeino do ravnovesne energije na enoto dol\xc5\xbeine, v kateri tok odnese ves sediment, ki ga ustvari.\n_START_SECTION_\nGeomorfna in morfotektonska teorija\n_START_PARAGRAPH_\nGeomorfna se nana\xc5\xa1a na povr\xc5\xa1insko strukturo terena. Morfotektoni\xc4\x8dna sredstva so povezana z globljo ali tektonsko strukturo kamnine. Funkcije, vklju\xc4\x8dene v te kategorije, niso naklju\xc4\x8dne in usmerjajo tokove v nezanesljive poti. To so napovedljive ovire, ki spodbujajo oblikovanje meandra, tako da zavra\xc4\x8dajo tok. Tok, na primer, se lahko usmeri v linijo preloma.\n_START_SECTION_\nMehani\xc4\x8dna erozija\n_START_PARAGRAPH_\nVe\xc4\x8dina meandrov se pojavlja v delu re\xc4\x8dne struge z majhnimi nakloni, dobro razvitimi poplavnimi ravnicami in kohezivnim plavajo\xc4\x8dim materialom. Odlaganje sedimentov se pojavi na notranjem robu, ker sekundarni tok reke odna\xc5\xa1a in kotali pesek, kamenje in druge potopljene predmete preko struge reke proti notranjemu radiju re\xc4\x8dnega zavoja. Erozija je ve\xc4\x8dja na zunanjem delu zavoja, kjer tla niso za\xc5\xa1\xc4\x8ditena s peskom in kamenjem. Tok na zunanjem zavoju je u\xc4\x8dinkovitej\xc5\xa1i pri eroziji neza\xc5\xa1\xc4\x8ditenih tal, notranji zavoj pa prejema stalno nara\xc5\xa1\xc4\x8dajo\xc4\x8de depozite peska in kamnin, meander pa raste v smeri zunanje krivine, ki tvori majhen klif. To lahko vidimo na obmo\xc4\x8djih, kjer na bregovih rek rastejo vrbe; na notranjosti meandrov so vrbe pogosto dale\xc4\x8d od bre\xc5\xbeine, medtem ko so na zunanji strani zavoja korenine vrbe pogosto izpostavljene in spodrezane, s\xc4\x8dasoma drevesa padejo v reko. To dokazuje gibanje reke."