b'\n_START_ARTICLE_\nVladimir Nazor\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nOsnovno \xc5\xa1olo je obiskoval na otoku Bra\xc4\x8du Po kon\xc4\x8dani gimnaziji v Splitu je nadaljeval \xc5\xa1tudij naravoslovnih ved (matematike in fizike) na vseu\xc4\x8dili\xc5\xa1\xc4\x8du v Gradcu in Zagrebu. Diplomiral je leta 1902. Nato je slu\xc5\xbeboval kot gimnazijski profesor v Zadru, od leta 1903 do 1918 pa v Istri. Upokojil se je leta 1933. Po upokojitvi pa je za\xc4\x8del delati kot upravnik otro\xc5\xa1kega doma v Zagrebu. Med vojno je bil \xc4\x8dlan predsedstva AVNOJa in predsednik ZAVNOHa. Akademik Nazor je bil \xc4\x8dastni doktor vseu\xc4\x8dili\xc5\xa1\xc4\x8da v Zagrebu. Po vojni pa je bil predsednik prezidija sabora Ljudske republike Hrva\xc5\xa1ke. Imel je velik vpliv na hrva\xc5\xa1ko knji\xc5\xbeevnost.\n_START_SECTION_\nLiterarno delo\n_START_PARAGRAPH_\nVladimir Nazor je eden najpomembnej\xc5\xa1ih hrva\xc5\xa1kih pesnikov v prvi polovici 20. stoletja. Izrazite eti\xc4\x8dne in narodnostne ideje je nakazal v za\xc4\x8detni poeziji (mitolo\xc5\xa1ki motivi v Slavenskih legendah, 1900) in ustvaril svoj osebni lirski stil \xc5\xbee v prvi pesni\xc5\xa1ki zbirki Lirika (1900). Pjesme u \xc5\xa1ikari, iz mo\xc4\x8dvare i nad usjevima so nastale med prvo svetovno vojno in neposredno po njej, zato so v njej pesnikvi namigi na \xc4\x8das: na razpad ruske fronte, na slutnje izgube Istre in morda dela Dalmacije, na lakoto, ki je zajela pokrajine ob severnem Jadranu. Nazor na strah in tegobe odgovarja z udarnostjo in ogor\xc4\x8denostjo. Ne pozna pasivnosti in resignacije. V teh pesmih so \xc5\xbee vse zasnove pesnikove kasnej\xc5\xa1e lirike: lirsko-refleksivno do\xc5\xbeivljane sveta, vezano na naravo, iz katere jemlje simbolne podobe, poudarjanje narodne identitete, ki obsega pravico do svobode in prihodnosti, in boj med dobrim in zlim, med nasiljem in sbvobodo, kjer je filozofsko-etni\xc4\x8dne probleme razre\xc5\xa1uje tako, da si \xc4\x8dlovek in narodna skupnost svojo pravico ustvarjata z dejavnostjo, z optimisti\xc4\x8dno vero in zanosom. Pesnik s tak\xc5\xa1no duhovno strukturo se je upiral dekadentnemu valu modernizma, sprejemal pa njegov oblikovalni postopek z razgibanim verzom, z izrazito melodiko jetika, z bujnim ritmom, z gib\xc4\x8dnim uskljevanjem sporo\xc4\x8dila z izvirnimi jezikovnimi sredstvi. Nazor je ostal pesnik \xc5\xbeivljenjske mo\xc4\x8di in radosti, in \xc4\x8deprav zelo tanko\xc4\x8duten za osebno do\xc5\xbeivljane, pesnik moralnega zdravja svojega hrva\xc5\xa1kega naroda.'