b'\n_START_ARTICLE_\nTerezija Deteta Jezusa in Svetega Obli\xc4\x8dja\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nRodila se je kot najmlaj\xc5\xa1a od devetih otrok premo\xc5\xbenih zakoncev Ludvika Martina in Zelije Gu\xc3\xa9rin. (Oba sta bila kasneje razgla\xc5\xa1ena za bla\xc5\xbeena.) Prvi \xc5\xa1tirje otroci so jima umrli v zgodnji mladosti, ostalih pet h\xc4\x8dera, pa je \xc5\xa1lo v samostan: \xc5\xa1tiri h karmeli\xc4\x8dankam in ena k vizitatinkam. _NEWLINE_Pri \xc5\xa1tirih letih in pol ji je umrla mama, skrb za otroke je prevzel o\xc4\x8de. Skupaj s sestro Celino sta hodili v \xc5\xa1olo k benediktinkam. Ko je bila Terezija stara 10 let, je nevarno zbolela. Pozneje je o tem zapisala: \xc2\xbbMala cvetka je venela, kot da se je za vedno posu\xc5\xa1ila. A ob njej je bilo sonce - to sonce je bil \xc4\x8dudodelni Marijin kip.\xc2\xab Ozdravil jo je\xc2\xa0\xc2\xbbo\xc4\x8darljiv smehljaj Prebla\xc5\xbeene Device\xc2\xab. \xc5\xbde pri petnajstih letih je neuspe\xc5\xa1no poskusila vstopiti v Karmel, zato je z o\xc4\x8detom \xc5\xa1la v najprej v Bayeux k \xc5\xa1kofu, nato pa \xc5\xa1e v Rim pape\xc5\xbea prosit za dovoljenje za vstop. Kljub temu ni dobila soglasja. V samostan je lahko vstopila pol leta kasneje. Vstopila je z namenom, \xc2\xbbda bo re\xc5\xa1evala du\xc5\xa1e in predvsem molila za duhovnike\xc2\xab._NEWLINE_V januarju 1889 je prejela samostansko haljo in ime Terezija Deteta Jezusa in Svetega Obli\xc4\x8dja, 8. septembra 1890 je izrekla zaobljube in dobila nalogo biti pomo\xc4\x8dnica u\xc4\x8diteljice novink. Umrla je zaradi tuberkuloze v starosti 24 let._NEWLINE_26 let po smrti je bila razgla\xc5\xa1ena za bla\xc5\xbeeno. Leta 1925 jo je pape\xc5\xbe Pij XI. razglasil za svetnico, leta 1944 skupaj s sveto Ivano Orleansko pa kot drugo zavetnico Francije, 9. oktobra 1997 pa jo je Janez Pavel II. razglasil za cerkveno u\xc4\x8diteljico.\n_START_SECTION_\nPovest du\xc5\xa1e\n_START_PARAGRAPH_\nV januarju 1895 je Terezija na ukaz predstojnice matere Agneze (rodne sestre) pri\xc4\x8dela pisati svoje spomine iz otro\xc5\xa1kih let, prvi del avtobiografskih spisov. Kasneje je bilo temu dodano \xc5\xa1e pismo najstarej\xc5\xa1i rodni sestri kot nadaljevanje spominov na otro\xc5\xa1tvo ter opis \xc5\xbeivljenja v skupnosti karmeli\xc4\x8dank, napisan v juniju 1897 za novo predstojnico.\n_START_SECTION_\nMala pot\n_START_PARAGRAPH_\nZa Terezijo je Bog ljubezen, ki se razodeva ubogim in poni\xc5\xbenim. Bog kot ljubezen vabi k \xc5\xbeivljenju zaupnega odnosa s samim seboj in bli\xc5\xbenjimi, da bi po Jezusovem zgledu slu\xc5\xbeili bratom in sestram. Izku\xc5\xa1nja Boga se razodeva v ob\xc4\x8destvu in v slu\xc5\xbeenju. Terezija je med drugim dejala: \xc2\xbbMoj poklic je ljubezen!\xc2\xab'