b'\n_START_ARTICLE_\nDEMOS\n_START_PARAGRAPH_\nDEMOS, neokraj\xc5\xa1ano Demokrati\xc4\x8dna opozicija Slovenije, je bila koalicija demokrati\xc4\x8dno izvoljenih strank, ki so nastale v letih 1989\xe2\x80\x931990 in se leta 1990 zdru\xc5\xbeile: Slovenska demokrati\xc4\x8dna zveza (SDZ), Socialdemokratska zveza Slovenije (SDZS), Slovenski kr\xc5\xa1\xc4\x8danski demokrati (SKD), Slovenska kme\xc4\x8dka zveza, Slovenska obrtni\xc5\xa1ka stranka in Zeleni Slovenije. Verjetno najpomembnej\xc5\xa1i interes, ki je te politi\xc4\x8dno, ideolo\xc5\xa1ko in socialno dokaj razli\xc4\x8dne politi\xc4\x8dne stranke zdru\xc5\xbeil v koalicijo, je bil sprememba politi\xc4\x8dnega sistema. Kot ustanovitelji so bili podpisani Andrej Magajna, Rajko Pirnat, Du\xc5\xa1an Plut, Marjan Podobnik, Jo\xc5\xbee Pu\xc4\x8dnik, Dimitrij Rupel, Ivan Oman,_NEWLINE_Katja Boh, Hubert Po\xc5\xbearnik, Leo \xc5\xa0e\xc5\xa1erko in Lojze Peterle. Na prvih ve\xc4\x8dstrankarskih volitvah po letu 1945, 8. aprila 1990, so stranke, zdru\xc5\xbeene v koalicijo DEMOS, s 54,8\xc2\xa0% glasov dosegle zmago nad strankami, ki so nastale iz politi\xc4\x8dnih organizacij prej\xc5\xa1njega politi\xc4\x8dnega sistema: Zvezo komunistov Slovenije \xe2\x80\x94 Stranko demokrati\xc4\x8dne prenove (ZKS-SDP), ki je januarja 1990 izstopila iz Zveze komunistov Jugoslavije, ZKJ), (17 odstotkov glasov na volitvah), Liberalno-demokratsko stranko (prej ZSMS, Zvezo socialisti\xc4\x8dne mladine Slovenije), ki je dobila 15 odstotkov glasov in Socialisti\xc4\x8dno stranko Slovenije (prej SZDL, Socialisti\xc4\x8dna zveza delovnega ljudstva), ki je dobila 5 odstotkov glasov volivcev. _NEWLINE_Koalicijsko Demosovo vlado (pravzaprav\xc2\xa0\xc2\xbbizvr\xc5\xa1ni svet\xc2\xab), nastalo po volitvah leta 1990, je vodil Lojze Peterle, predsednik Slovenskih kr\xc5\xa1\xc4\x8danskih demokratov, stranke, ki je v okviru koalicije Demos dobila najve\xc4\x8d, to je 13 odstotkov glasov. Preostale najpomembnej\xc5\xa1e funkcije so zasedli \xc4\x8dlani SDZ: predsednik parlamenta (pravzaprav\xc2\xa0\xc2\xbbskup\xc5\xa1\xc4\x8dine\xc2\xab) je postal France Bu\xc4\x8dar, Janez Jan\xc5\xa1a je postal obrambni, Igor Bav\xc4\x8dar notranji, Dimitrij Rupel zunanji, Rajko Pirnat pa pravosodni minister (pravzaprav \xc2\xbbrepubli\xc5\xa1ki sekretar\xc2\xab)._NEWLINE_Demosova koalicijska vlada je uspe\xc5\xa1no izvedla osamosvojitev Republike Slovenije od takratne Jugoslavije. Na plebiscitu 23. decembra 1990 je 88,2 odstotka volivnih upravi\xc4\x8dencev glasovalo za osamosvojitev Slovenije. Slovenska skup\xc5\xa1\xc4\x8dina je nato 25. junija 1991 sprejela deklaracijo o neodvisnosti Republike Slovenije in nekaj s tem povezanih zakonov. Jugoslovanska vlada je sku\xc5\xa1ala prepre\xc4\x8diti osamosvojitev z akcijo Jugoslovanske ljudske armade, ki je v no\xc4\x8di razglasitve neodvisnosti Republike Slovenije, 26. na 27. junij 1991 za\xc4\x8dela zasedati mednarodne mejne prehode in s tem zadr\xc5\xbeati Slovenijo v Jugoslaviji. Desetdnevna vojna se je kon\xc4\x8dala 7. julija 1991, s podpisom sporazuma \xe2\x80\x94 Brionske deklaracije med slovensko in jugoslovansko delegacijo, ob posredovanju evropske diplomacije (predstavniki Evropske skupnosti: Jacques Poos, Hans van den Broek in Gianni de Michelis). Slovenija se je za tri mesece odpovedala nadaljnjim osamosvojitvenim ukrepom, ohranila pa je nadzor nad svojim ozemljem skupaj z zunanjimi mejami. Ker do izteka veljavnosti tega sporazuma, 8. oktobra 1991, ni bilo novega sporazuma med Slovenijo in Jugoslavijo, je obveljala mednarodna razsodba, da je Jugoslavija razpadla, Republika Slovenija pa je uveljavila samostojnost, 15. januarja 1992 pa tudi mednarodno priznanje. _NEWLINE_Demosova vlada se z gospodarskimi vpra\xc5\xa1anji oziroma z gospodarsko politiko ni dosti ukvarjala. Izjema so bili le sprotni problemi, npr. ste\xc4\x8daji podjetij in s tem pove\xc4\x8devanje brezposelnosti. Stranke Demosa so imele dokaj razli\xc4\x8dne poglede glede dolgoro\xc4\x8dnej\xc5\xa1e usmeritve gospodarske politike in tudi glede na\xc4\x8dina delovanja. Vpra\xc5\xa1anja, povezana s preoblikovanjem polo\xc5\xbeaja Slovenije v jugoslovanski dr\xc5\xbeavi ali zunaj nje, torej vpra\xc5\xa1anja, povezana z osamosvajanjem oziroma razdru\xc5\xbeevanjem Slovenije od Jugoslavije, so bila v Demosu sprejeta bolj ali manj enotno, tako glede na\xc4\x8dina kot \xc2\xbbtempa\xc2\xab, saj je bila to temeljna programska to\xc4\x8dka te koalicije. Razhajanja med njimi pa so se za\xc4\x8dela pojavljati ob vpra\xc5\xa1anju, kako preoblikovati gospodarski sistem. Najve\xc4\x8dji kamen spotike in vzrok medsebojnih konfliktov v Demosovi vladi je bil na\xc4\x8din \xc2\xbbdemonta\xc5\xbee\xc2\xab\xc2\xa0socialisti\xc4\x8dnega samoupravnega sistema, oziroma, kako na gospodarskem podro\xc4\x8dju uvesti pluralizem lastnine, v katerem bi imela odlo\xc4\x8dilno vlogo zasebna lastnina. \xc5\xa0lo je za na\xc4\x8din uvedbe zasebne lastnine v gospodarski sistem, za privatizacijo gospodarstva. Razli\xc4\x8dni pogledi in predlogi so bili eden od dejavnikov, ki so povzro\xc4\x8dili razpad Demosa in tudi konec vlade, ki jo je vzpostavil z zmago na volitvah aprila 1990._NEWLINE_Prve ve\xc4\x8dje ideolo\xc5\xa1ke razlike koalicije Demos so nastale zaradi na\xc4\x8dina lastninjenja in zakona o lastinskem preoblikovanju podjetij ter novo ustavo, ki je bila konec leta 1991 sprejeta. Preobrazbo gospodarstva iz socialisti\xc4\x8dnega v kapitalisti\xc4\x8dnega je Jo\xc5\xbee Mencinger zastavil precej socialno, pa tudi gospodarno. Menil je, da privatizacija ne sme biti sama sebi namen in da je ne bi smeli razumeti zgolj kot politi\xc4\x8dno dejanje, temve\xc4\x8d bi moralo gospodarstvo s tem postati u\xc4\x8dinkovitej\xc5\xa1e. Breme prehajanja iz enega v drug gospodarski sistem naj bi po njegovem mneneju nosili premo\xc5\xbenej\xc5\xa1i. S tem pa se \xc5\xa1tevilni v Demosu niso strinjali. Mencinger je zato junija 1990 skup\xc5\xa1\xc4\x8dini predlo\xc5\xbeil prvi predlog privatizacijskega modela. Po tem predlogu naj bi podjetje upravljali tisti, ki bi odkupili desetino njegove vrednosti, hkrati pa je nasprotoval zastonjski razdelitvi premo\xc5\xbeenja. Mencinger je takratnim vodstvom podjetij, t. i. rde\xc4\x8dim direktorjem, tudi naprej zaupal vodstvo podjetij. Zaradi tega so ga kritizirali zlasti v vrstah Demosa, \xc4\x8de\xc5\xa1 da \xc5\xa1\xc4\x8diti \xc2\xbbrde\xc4\x8de direktorje\xc2\xab\xc2\xa0in da s svojimi pogledi na gospodarski na\xc4\x8din tranzicije in osamosvajanja ne ka\xc5\xbee zadostnega navdu\xc5\xa1enja nad osamosvojitvijo. Z Mencingerjem se ni strinjal predvsem predsednik vlade Lojze Peterle, ker bi po njegovem gospodarstvo ostalo v rokah nekdanjih, komunisti\xc4\x8dnih direktorjev oziroma mened\xc5\xbeerjev. Peterle je zato iskal drug na\xc4\x8din privatizacije, predvsem tak\xc5\xa1nega, na podlagi katerega bi odstranili dotedanje direktorje. Privatizacija naj bi bila po njegovem na\xc4\x8din odprave t. i. direktorskega socializma, ki ga je z reformo podjetij uvedel Ante Markovi\xc4\x87 in po katerem so \xc5\xa1tevilni ustanavljali podjetja tudi brez potrebnega kapitala za delovanje podjetja in pogosto postali direktorji le sami sebi. _NEWLINE_Zaradi nesporazumov v koaliciji Demos je nato aprila 1992 padla Demosova vlada Lojzeta Peterleta, novo, osemmese\xc4\x8dno vlado \xc5\xa1iroke koalicije (Liberalno demokratske stranke (LDS, prej Liberalne stranke ZSMS), Socialisti\xc4\x8dne stranke, prenovljenih komunistov in polovice Demosovih strank) pa je sestavil predsednik LDS, Janez Drnov\xc5\xa1ek. Ta je nato sprejela zakon o lastninskem preoblikovanju podjetij.'