b'\n_START_ARTICLE_\nAnton Jarc\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nOsnovno \xc5\xa1olo in gimnazijo je obiskoval v Novem mestu, licej in teologijo pa je \xc5\xa1tudiral v Ljubljani. Leta 1838 je bil posve\xc4\x8den. Njegov prvo slu\xc5\xbebeno mesto je bilo na Je\xc5\xbeici, nato je od 1839 do 1842 nadaljeval \xc5\xa1tudij teologije na Dunaju kjer je tudi doktoriral. Po vrnitvi v domovino je bil do 1842 do 1844 kaplan na Vrhniki, od 1844 do 1849 je pou\xc4\x8deval verouk na ljubljanskem liceju. Po preureditvi srednjega \xc5\xa1olstva 1849 je bil u\xc4\x8ditelj verouka na ljubljanski gimnaziji. Leta 1851 je postal za\xc4\x8dasni, 1855 stalni nadzornik srednjih \xc5\xa1ol na Hrvatskem in v Slavoniji. V tem \xc4\x8dasu je dobil dostojanstvo naslovnega opata v velikovaradinski \xc5\xa1kofiji s pravico, nositi \xc5\xa1kofovske insignije. Leta 1861 je bil prideljen v slu\xc5\xbebovanje pri de\xc5\xbeelni vladi v Ljubljani, bil imenovan za nadzornika srednjih \xc5\xa1ol na Kranjskem, 1869 je prevzel nadzorstvo ljudskega \xc5\xa1olstva. V posebnih politi\xc4\x8dnih razmerah je moral 1873 v pokoj. Odtlej je marljivo delal pri raznih dru\xc5\xa1tvih in pisal \xc4\x8dlanke. Dolgo let je bil odbornik Slovenske Matice. Cecilijinemu dru\xc5\xa1tvu je predsedoval od ustanovitve 1877 do 1896. Razen knji\xc5\xbeice Sveto leto s kratkim podukom (Ljubljana, 1881) je v slovovenskem prevodu izdal Alfonza Liguorija knjigo Molitev velik pripomo\xc4\x8dek k zveli\xc4\x8danju (Ljubljana, 1888).'