b"\n_START_ARTICLE_\nPtolemaj\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nO njegovem \xc5\xbeivljenju ne vemo tako reko\xc4\x8d ni\xc4\x8d. Ugotovljeno je samo to, da je moral v letu 150 delati v Aleksandriji, kjer naj bi bil tudi od 127 do 141. \xc4\x8ceprav so imeli Ptolemaja za \xc4\x8dlana aleksandrijske gr\xc5\xa1ke dru\xc5\xbebe, podatkov o njegovem rojstvu in izvoru ni. V kasnej\xc5\xa1i arabskih virih so ga navajali kot Zgornjega Egip\xc4\x8dana, kar nakazuje, da je izviral iz ju\xc5\xbenega Egipta. Kot Hiparh pred njim, je dobro poznal tudi babilonsko astronomijo._NEWLINE_Ptolemaj je gr\xc5\xa1ko ime. Pojavlja se v gr\xc5\xa1ki mitologiji in ima homersko obliko. Med makedonskim vi\xc5\xa1jim slojem je bilo za \xc4\x8dasa Aleksandra Velikega ime pogosto. Mnogi med njimi so bili v Aleksandrovi vojski. Verjetno je malo verjetno, da je Ptolemaj izhajal iz vladarske dru\xc5\xbeine. Ime Klavdij je rimsko in nakazuje, da je bil Ptolemaj rimski dr\xc5\xbeavljan. Al Hvarizmi je menil, da je bil Ptolemaj potomec rimskega cesarja Klavdija in da so se zaradi tega njegovi potomci tako imenovali.\n_START_SECTION_\nGeografija\n_START_PARAGRAPH_\nV delu Zemljepisno navodilo (Geografike hyfegesis), je ocenil velikost Zemlje, opisal njeno povr\xc5\xa1je in ozna\xc4\x8dil veliko mest po zemljepisni \xc5\xa1irini in dol\xc5\xbeini. Tudi to delo je zbirka tistega kar je bilo v tistem \xc4\x8dasu znanega o svetovni geografiji v Rimskem imperiju. Ptolemaj se je zana\xc5\xa1al na zgodnej\xc5\xa1ega geografa Marinosa Tir\xc5\xa1kega Tir\xc5\xa1kega in na geografske leksikone o Rimskem in anti\xc4\x8dnem Perzijskem imperiju. Ve\xc4\x8dina virov, ki se je nana\xc5\xa1ala na zunanja podro\xc4\x8dja Rimskega imperija, pa je bila nezanesljiva._NEWLINE_Prvi del Navodila govori o podatkih in postopkih, ki jih je uporabljal. Kakor pri modelu Oson\xc4\x8dja v Almagestu je postavil tudi tukaj vse v veliko sliko. Podobno kot Marinos je ozna\xc4\x8dil vsa zemljepisna podro\xc4\x8dja, ki jih je poznal, z zemljepisnima koordinatama, ter dolo\xc4\x8dil mre\xc5\xbeo napeto okrog zemeljske oble. \xc5\xa0irina se je merila enako kot danes od ekvatorja, vendar jo je Ptolemaj raje izra\xc5\xbeal kot dol\xc5\xbeino najdalj\xc5\xa1ega dne namesto kotne stopinje (dol\xc5\xbeino dneva ob poletnem Son\xc4\x8devem obratu nara\xc5\xa1\xc4\x8da od 12 ur do 24 ur, ko se premikamo z ekvatorja na polarni krog. V knjigah 2 do 7 je uporabljal stopinje, in je postavil ni\xc4\x8dti poldnevnik (dol\xc5\xbeina 0\xc2\xb0) na najbolj zahodni celinski del, ki ga je poznal, na Blagoslovljene otoke (\xce\xbc\xce\xb1\xce\xba\xce\xb1\xcf\x81\xcf\x89\xce\xbd \xce\xbd\xce\xb7\xcf\x83\xce\xbf\xce\xb9). Otoki so bili morda Zelenortski otoki in ne Kanarski otoki, kot so dolgo \xc4\x8dasa mislili. Oto\xc4\x8dje je na zemljevidu ozna\xc4\x8deno s \xc5\xa1estimi to\xc4\x8dkami in napisom \xc2\xbbFORTUNATA\xc2\xab._NEWLINE_Navedel in dolo\xc4\x8dil je tudi na\xc4\x8din izdelave zemljevidov tako celotnega naseljenega sveta (oikoumen\xc3\xa8) kot tudi Rimskih provinc. V drugem delu Navodila je za zemljevide podal potreben topografski seznam in napise. Njegov naseljeni svet se je raztezal od dol\xc5\xbeine 180 stopinj od Blagoslovljenih otokov v Atlantskem oceanu do sredine Kitajske in pribli\xc5\xbeno od \xc5\xa1irine 80 stopinj od Shetlandskih otokov (Tule, \xce\x98\xce\xbf\xcf\x8d\xce\xbb\xce\xb7) do anti-Meroeja na vzhodni obali Afrike. Dobro se je zavedal da je poznal le \xc4\x8detrtino zemeljskega povr\xc5\xa1ja in da so bila podro\xc4\x8dja ju\xc5\xbeno od Kitajske podana napa\xc4\x8dno. Tudi Tihega oceana ni poznal._NEWLINE_Zemljevidi iz ohranjenih rokopisov Ptolemajevega Navodila izvirajo iz okoli leta 1300. Besedilo je malo pred tem ponovno odkril bizantinski u\xc4\x8denjak Planud. Zgleda da imajo topografske tabele v knjigah 2-7 ve\xc4\x8d virov. Besedilo so ve\xc4\x8dkrat dodajali tudi stoletja kasneje. Tako so podatki v razli\xc4\x8dnih delih Navodila verjetno iz razli\xc4\x8dnih obdobij._NEWLINE_Zemljevide so na podlagi znanstvenih na\xc4\x8del izdelovali \xc5\xbee od \xc4\x8dasa Eratostena. Ptolemaj je izbolj\xc5\xa1al projekcije. Znano je, da je bil zemljevid sveta, izdelan po Navodilu, v rimskih \xc4\x8dasih na razstavi v mestu Autun v Franciji. V 15. stoletju so za\xc4\x8deli tiskati Ptolemajevo Navodilo z zemljevidi v litografijah. Prva tak\xc5\xa1na izdaja je iz\xc5\xa1la leta 1477 v Bologni, takoj nato pa ji je leta 1478 sledila izdaja iz Rima. Izdaja, tiskana leta 1482 v Ulmu, ki je vsebovala zemljevide v lesorezih, je bila prva severno od Alp. V primerjavi s sodobnimi, so zemljevidi izgledali popa\xc4\x8deno, ker so bili Ptolemajevi podatki neto\xc4\x8dni. En razlog za to je, da je bila Ptolemajeva ocena za velikost Zemlje premajhna. Eratostenova ocena je bila 700 stadijev za stopinjo na velikem krogu, Ptolemajeva pa je bila 500 stadijev. Zelo verjetno je, da je \xc5\xa1lo za enaka stadija, ker je Ptolemaj mo\xc4\x8dno prilagodil dol\xc5\xbeinske stopinje glede na starej\xc5\xa1e merilo. \xc4\x8ce sta oba uporabljala ati\xc5\xa1ki stadij pribli\xc5\xbeno 185\xc2\xa0m, je bila starej\xc5\xa1a ocena 1/6 prevelika, Ptolemajeva pa 1/6 premajhna. Razlika, ki so jo pojasnili nedavno, izhaja iz preprostih metod za merjenje velikosti Zemlje, saj so zaradi loma svetlobni \xc5\xbearkov v zraku za 1/6 Zemljine ukrivljenosti dale prevelike ali premajhne rezultate za koli\xc4\x8dnik 5/6._NEWLINE_Ker je Ptolemaj izpeljal ve\xc4\x8d svojih pomembnih \xc5\xa1irin iz grobih vrednosti dol\xc5\xbeine najdalj\xc5\xa1ega dne, so v povpre\xc4\x8dju napa\xc4\x8dne za stopinjo, 2 stopinji pri Bizanc in 4 pri Kartagini. Sposobni starove\xc5\xa1ki astronomi so sicer poznali njihove \xc5\xa1irine kve\xc4\x8djemu na minuto to\xc4\x8dno. Ptolemajeva krajevna \xc5\xa1irina je imela napako 14'. Strinjal se je (Navodilo 1.4), da je najbolj\xc5\xa1i na\xc4\x8din za dolo\xc4\x8danje dol\xc5\xbein hkratno opazovanje Luninih mrkov, vendar ni bil v stiku z drugimi u\xc4\x8denjaki, in tako je imel le 500 let stare podatke za mrk v Arbeli. Pri pretvorbi 700 stadijev na stopinjo na 500 sta Ptolemaj ali Marinos ustrezno raz\xc5\xa1irila dol\xc5\xbeinske razlike med mesti, kar je prvi uvidel P. Gosselin leta 1790. S tem so kraji na vzhodu in zahodu raztegnili stopinjsko, ne pa tudi po razdaljah. To\xc4\x8dne dol\xc5\xbeine so ostale problem vse do izuma pomorskega kronometra ob koncu 18. stoletja. Izvirni topografski seznam ni mo\xc4\x8d rekonstruirati. Dolge tabele z numeri\xc4\x8dnimi vrednostmi so se prenesle preko kopij, ki so vsebovale mnogo pisarskih napak. Dodajali in izbolj\xc5\xa1evali so tudi topografske podatke._NEWLINE_Nekateri njegovi zemljevidi naj bi prikazovali dele\xc2\xa0\xc2\xbbnovega sveta\xc2\xab. Morda ka\xc5\xbeejo dele Nove Anglije in Kanade. Nekateri so na njih videli tudi Antarktiko in Ju\xc5\xbeno Ameriko, napa\xc4\x8dno postavljeni ob Kitajski. To je podobno kot pri zagonetnih zemljevidih Pirija Reisa.\n_START_SECTION_\nAstrologija\n_START_PARAGRAPH_\nMo\xc4\x8dno je verjel v astrologijo. Od leta 139 do 161 je napisal astrolo\xc5\xa1ko delo \xc5\xa0tiri knjige (Tetrabiblos) in ker je kot u\xc4\x8denjak u\xc5\xbeival velik ugled, so jo vzeli resno. Nekateri krogi \xc5\xa1e danes pripisujejo trajnost njegove slave predvsem zaradi njegove usmerjenosti k astrologiji. To je vsekakor pretirano, ker njegovo glavno delo govori samo zase.\n_START_SECTION_\nGlasba\n_START_PARAGRAPH_\nPtolemaj je napisal tudi vplivno delo Harmonije o teoriji glasbe in matematiki o glasbi. Kritiziral je pristope svojih prednikov. Razpravljal je o temeljnih glasbenih intervalih s pomo\xc4\x8djo matemati\xc4\x8dnih razmerij z razliko od Aristoksenovih privr\xc5\xbeencev in v skladu s Pitagorovimi u\xc4\x8denci. Podprl jih je z empiri\xc4\x8dnimi opazovanji z razliko od teoreti\xc4\x8dnega pristopa pitagorejcev. V Harmonijah je pisal o tem, kako je mo\xc4\x8d glasbene note pretvoriti v matemati\xc4\x8dne ena\xc4\x8dbe in obratno. To imenujejo pitagorejsko ugla\xc5\xa1evanje, ker ga je prvi odkril Pitagora. Pitagora je na eni strani verjel, da mora matematika glasbe temeljiti na razmerju 3:2, Ptolemaj pa je menil, da mora v splo\xc5\xa1nem  obsegati le tetrakorde in oktave. Predstavil je svojo delitev tetrakordov in oktav, ki jo je izpeljal s pomo\xc4\x8djo monokorda. Svojo zanimanje za astronomijo je nakazal tudi v razpravi o glasbi sfer.\n_START_SECTION_\nFizika\n_START_PARAGRAPH_\nNapisal je tudi Optiko, ki se je ohranila v slabem arabskem prevodu in v pribli\xc5\xbeno dvanajstih rokopisih latinskega prevoda iz arab\xc5\xa1\xc4\x8dine, ki jih je napisal sicilijski admiral Evgenij iz Palerma okoli leta 1154. V tem delu je Ptolemaj pisal o zna\xc4\x8dilnostih svetlobe, o odboju, lomu in barvi. Delo je pomemben del zgodnje zgodovine optike.\n_START_SECTION_\nPrevodi Ptolemajevih del\n_START_PARAGRAPH_\nAlmagest se je ohranil v arabskih rokopisih. Zaradi slovesa so ga v latin\xc5\xa1\xc4\x8dino v 12. stoletju prevedli dvakrat, enkrat na Siciliji in v \xc5\xa0paniji._NEWLINE_Al-Batriq je prevedel njegovo delo Quadri partitum. Herman Koro\xc5\xa1ki je prevedel al-Majritijeve komentarje k Ptolemajevemu delu Planisphaerium in Ptolemajevo delo Kanoni. Planisphaerium obsega obravnavo stereografske projekcije ter \xc5\xa1irine in dol\xc5\xbeine na krogli, kar so gr\xc5\xa1ki primeri koordinat._NEWLINE_Planud je v latin\xc5\xa1\xc4\x8dino prevedel njegovo delo Zemljepisno navodilo.\n_START_SECTION_\nPoimenovanja\n_START_PARAGRAPH_\nPo njem se imenujeta dva kraterja: na Luni (Ptolemaj) s koordinatama 9,2\xc2\xb0 ju\xc5\xbeno; 1,8\xc2\xb0 zahodno, premerom 153 km in globino 2,4\xc2\xa0km, in na Marsu (Ptolemaj). Prav tako se po njem imenuje asteroid 4001 Ptolemaj."