b'\n_START_ARTICLE_\n\xc4\x8cevljarski most\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nProstor, kjer danes stoji \xc4\x8cevljarski most, je bil \xc5\xbee dolgo pomembno sti\xc4\x8di\xc5\xa1\xc4\x8de treh trgov mesta. Sprva je bil tu postavljen lesen Zgornji most ali Novi most (glede na Spodnji most dolvodno po Ljubljanici - dana\xc5\xa1nje Tromostovje), ki je bil drugi najstarej\xc5\xa1i most v Ljubljani. Povezoval je Mestni, Stari in Novi trg. Zaradi ozkih ulic z Novega trga, so \xc5\xa1irok most uporabili za gospodarske namene. Robove mostu so zasedli mesarji, po katerih je dobil tudi novo ime - Mesarski most. S \xc5\xa1iritvijo mesta je postal Mesarski most neprimeren, saj je voda, v kateri so prali in \xc4\x8distili meso, tekla skozi mestno jedro in je zato predstavljala veliko nevarnost epidemij. Zato so leta 1614 mesarje preselili ob reko pod cerkev sv. Nikolaja v bli\xc5\xbeino sedanjega Zmajskega, nekaj \xc4\x8dasa Mesarskega mostu._NEWLINE_Ko je leta 1864 (ali 1854) Novi most zgorel, so ponovno postavili lesenega in nanj namestili kolibe, tokrat za \xc4\x8devljarje. Od takrat je most znan kot \xc5\xa0u\xc5\xa1tarski most (nem. Schuster - \xc4\x8devljar). Na mostu, med \xc4\x8devljarskimi kolibami, je stal Kristusov kip. Prenesli so ga v cerkvi sv. Florijana._NEWLINE_V 19. stoletju, leta 1867, so stari leseni most nadomestili z lito\xc5\xbeeleznim, odlitim v Dvoru. Po takratnem \xc5\xbeupanu Janezu Nepomuku Hradeckem je dobil ime Hradeckega most.\n_START_SECTION_\nSedanji most\n_START_PARAGRAPH_\nOb koncu dvajsetih in za\xc4\x8detku tridesetih let 20. stoletja je Ple\xc4\x8dnik narisal na\xc4\x8drte za nov betonski most, ki bi naj bi upo\xc5\xa1teval izhodi\xc5\xa1\xc4\x8da starega \xc4\x8cevljarskega mostu s stojnicami ali delavnicami ob straneh, vendar se je kasneje odlo\xc4\x8dil za trg nad vodo: ravno mostno plo\xc5\xa1\xc4\x8do na dveh nosilcih razpetine po 11,20 m (dol\xc5\xbeina mostu je 27,30 m), \xc5\xa1irina vozi\xc5\xa1\xc4\x8da je bila 7,0 m z obojestranskima plo\xc4\x8dnikoma po 1,975 m. Mostna ograja je balustrada s stebri\xc4\x8dki v petih poljih med kvadratastimi piloni in stebri, ki imajo kapitele in manj\xc5\xa1e krogle na vrhu. Vozi\xc5\xa1\xc4\x8dna plo\xc5\xa1\xc4\x8da je v sredini podprta z dvolo\xc4\x8dno konstrukcijo, na katere konzolnem delu stojita poudarjena stebra s kapiteloma. Na vrhu imata triglavo svetilko, zavarovano z bronastimi konicami. Most so zgradili leta 1931, prometu je bil predan 4. 7. 1932 (kolavdacijski zapisnik)._NEWLINE_Stari, lito\xc5\xbeelezni most so tedaj prenesli na novo lokacijo na Zalo\xc5\xa1ko cesto pri Porodni\xc5\xa1nici, kjer se ga je kasneje prijelo ime Mrtva\xc5\xa1ki most. Umestitev in svetilke ob straneh je zasnoval Ple\xc4\x8dnik._NEWLINE_V 90. letih 20. stoletja so most temeljito prenovili, stati\xc4\x8dno utrdili in zamenjali dotrajane betonske balustrade (nadzor konservatorjev LRZVKD). Originalne stebre so preselili v Ple\xc4\x8dnikov muzej v Trnovo. Na mostu in ob tem na ponovno tlakovanem Cankarjevem nabre\xc5\xbeju se je uveljavil ljubljanski bol\xc5\xa1ji sejem. Po pretlakovanju Brega so ga preselili na levi breg Ljubljanice.'