b'\n_START_ARTICLE_\nNikolaj Ivanovi\xc4\x8d Lavrov\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\n1. januarja 1777 je kot vojak vstopil v Preobra\xc5\xbeenski polk in 26. septembra 1783 je bil povi\xc5\xa1an v zastavnika. 15. maja 1789 je bil preme\xc5\xa1\xc4\x8den v 1. bataljon Bu\xc5\xa1kih strelcev. Leta 1791 je sodeloval v bojih s Turki in leta 1792 ter 1794 se je boril proti Poljakom. 20. aprila 1797 je bil povi\xc5\xa1an v podpolkovnika._NEWLINE_11. septembra 1798 je bil povi\xc5\xa1an v polkovnika. Naslednje leto se je udele\xc5\xbeil italijansko-\xc5\xa1vicarske kampanje kot \xc5\xa1tabni \xc4\x8dastnik v general\xc5\xa1tabu Suvorova. V bojih je bil ranjen in se odlikoval, tako da je bil 2. novembra istega leta povi\xc5\xa1an v generalmajorja in imenovan za poveljnika Tomskega mu\xc5\xa1ketirskega polka. Po vrnitvi v Rusijo je bil 15. oktobra 1800 imenovan za poveljnika \xc5\xa0irvanskega mu\xc5\xa1ketirskega polka (na polo\xc5\xbeaju do 27. januarja 1808) in isto\xc4\x8dasno postal in\xc5\xa1pektor pehote v Sibiriji._NEWLINE_23. avgusta 1806 je bil preme\xc5\xa1\xc4\x8den v evropski del imperija in bil imenovan za brigadnega poveljnika 8. pehotne divizije. Sodeloval je v bojih s Francozi (1806-07) in bil v bojih hudo ranjen. Leta 1808 je postal poveljnik 11. pehotne divizije in 30. avgusta 1811 je bil povi\xc5\xa1an v generalporo\xc4\x8dnika. 22. aprila 1812 je postal na\xc4\x8delnik \xc5\xa1taba 1. zahodne armade._NEWLINE_Med veliko patriotsko vojno se je ponovno boril proti Francozom. V za\xc4\x8detku leta 1813 je hudo zbolel, tako da se je upokojil, a je \xc5\xa1e istega leta umrl.'