b'\n_START_ARTICLE_\nEvropska skupnost za premog in jeklo\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nKot Premier in zunanji minister je bil Schuman zaslu\xc5\xbeen za spodbudo procesa integracije, medtem ko so De Gaulle in njegovi privr\xc5\xbeenci zagovarjali politiko, da bi morala ozemlja kot so Porurje in Saar permanentno ostati pod mednarodnim nadzorom, kot okupacijske cone. Kljub trdim ultra-nacionalisti\xc4\x8dnim te\xc5\xbenjam De Gaulla in njegovih privr\xc5\xbeencev ter komunisti\xc4\x8dne opozicije, so v francoskem parlamentu izglasovali vrsto resolucij, ki so bile v prid Schumanovemu na\xc4\x8drtu, predvsem integraciji Nem\xc4\x8dije v skupnost. Kot posledica je Mednarodna oblast za Porurje tako prenehala izvajati nadzor nad to regijo, ki je s Pari\xc5\xa1kim sporazumom pre\xc5\xa1la pod nadzor novoustanovljene Visoke oblasti, osrednje institucije ESPJ.\n_START_SECTION_\nPoliti\xc4\x8dni pritiski\n_START_PARAGRAPH_\nV Zahodni Nem\xc4\x8diji je Schuman ohranil najbli\xc5\xbeje stike z novo generacijo demokrati\xc4\x8dnih politikov. Karl Arnold, upravnik pokrajine Severno Porenje-Vestfalija, ki je vklju\xc4\x8devala Porurje, kjer je bila proizvodnja premoga in jekla, je bil prvotno predstavnik za nem\xc5\xa1ke zunanje zadeve. Ob istem \xc4\x8dasu, ko je Robert Schuman predstavljal svoj na\xc4\x8drt, leta 1948 in 1949, je imel je ve\xc4\x8d govorov o nadnacionalni skupnosti za premog in jeklo. V Nem\xc5\xa1ki Social Demokratski stranki (nem\xc5\xa1ko Sozialdemokratische Partei Deutschlands, SPD), so se kljub podpori sindikatov in drugih socialistov v Evropi, odlo\xc4\x8dili, da bodo Schumanovemu na\xc4\x8drtu nasprotovali. Mlaj\xc5\xa1i \xc4\x8dlani stranke, kot je bil tudi Carlo Schmid, pa so na\xc4\x8drt podpirali, in poudarjali dolgoro\xc4\x8dno podporo socialistov za idejo nadnacionalne oblasti.\n_START_SECTION_\nPogodbe\n_START_PARAGRAPH_\nPari\xc5\xa1ka pogodba s stotimi \xc4\x8dleni, s katero je bila ustanovljena ESPJ, je bila podpisana 18. aprila 1951. Podpisnice so bile Francija, Zahodna Nem\xc4\x8dija, Italija, Belgija, Nizozemska in Luksemburg (Beneluks). ESPJ je bila z vzpostavitvijo skupnega trga za premog in jeklo prva mednarodna organizacija, ki temelji na nadnacionalnih na\xc4\x8delih,, njen namen pa je bil pove\xc4\x8danje gospodarske mo\xc4\x8di, pove\xc4\x8danje zaposlenosti in dvig \xc5\xbeivljenjskega standarda znotraj skupnosti. Trg je bil namenjen tudi postopni racionalizaciji distribucije vi\xc5\xa1jih ravni proizvodnje, ob hkratnem zagotavljanju stabilnosti in zaposlovanja. Skupni trg za premog je uradno stopil v veljavo 10. februarja 1953, za jeklo pa 1. maja 1953. Po uradni uveljavitvi ESPJ, je ta organizacija nadomestila Mednarodno oblast za Porurje._NEWLINE_11. avgusta 1952 so ZDA bile prva dr\xc5\xbeava ne\xc4\x8dlanica ESPJ ki je skupnost uradno priznala ter dejala, da se bo od sedaj naprej o zadevah premoga in jekla pogovarjala in usklajevala z ESPJ ter da bo iz tega razloga v Bruselj poslala svoje predstavnike. Monnet se je na to odzval tako, da je za prvi zunanji nastop ESPJ izbral Washington, D. C. Glavni naslov glasila delegacije je bil "Na poti k zvezni vladi Evrope"._NEWLINE_\xc5\xa0est let po podpisu Pari\xc5\xa1ke Pogodbe, sta sledili Rimski pogodbi, ki ju je podpisalo \xc5\xa1est dr\xc5\xbeav \xc4\x8dlanic ESPJ, z njima pa so vzpostavili Evropsko gospodarsko skupnost (EGS) in Evropsko skupnost za jedrsko energijo (EURATOM). Te skupnosti so, z nekaj popravki, temeljile na ESPJ. Veljavnost Rimskih pogodb za razliko of Pari\xc5\xa1ke pogodbe, ki je bila omejena na petdeset let, ni bila \xc4\x8dasovno omejena. Ti dve novi skupnosti sta delovali za vzpostavitev carinske unije (EGS) in skupnosti za jedrsko energijo (EURATOM). S podpisom Rimskih pogodb se je hitelo. Uveljavljeni sta bili tik preden je de Gaulle pridobil izredna pooblastila in razglasil Peto republiko. Kljub njegovim prizadevanjem, da bi te skupnosti "udu\xc5\xa1il", so se njihove pristojnosti hitro pove\xc4\x8dale, EGS pa je postala najpomembnej\xc5\xa1e sredstvo za politi\xc4\x8dno zdru\xc5\xbeevanje ter je tako ESPJ zasen\xc4\x8dila.\n_START_SECTION_\nZdru\xc5\xbeitve in iztek veljavnosti\n_START_PARAGRAPH_\nKljub temu da so ESPJ, EGS in EURATOM bile lo\xc4\x8dene pravne entitete, so si prvotno delile Skup\xc5\xa1\xc4\x8dino in Evropsko sodi\xc5\xa1\xc4\x8de, \xc4\x8deprav so sveti in Visoka oblast/Komisija ostali lo\xc4\x8deni. Da bi se izognili podvajanju, je Zdru\xc5\xbeitvena pogodba zdru\xc5\xbeila lo\xc4\x8dene institucije ESPJ, EURATOM in EGS. Te organizacije so kasneje postale del tristebrne strukture Evropske unije._NEWLINE_Pari\xc5\xa1ka Pogodba se je pogosto spreminjala, s tem ko so se Evropske skupnosti in Evropska unija razvijale in \xc5\xa1irile. Ker je bila pogodba \xc4\x8dasovno omejena do leta 2002, se je v 90. letih pri\xc4\x8dela razprava kaj glede tega storiti. Podro\xc4\x8dja ESPJ so bila pokrita z Rimsko pogodbo, finan\xc4\x8dne te\xc5\xbeave pa so bile re\xc5\xa1ene s Pogodbo iz Nice. Pari\xc5\xa1ka pogodba se je iztekla 23. julija 2002. Na ta dan so pred Evropsko komisijo v Bruslju zastavo ESPJ zadnji\xc4\x8d spustili iz droga ter jo dokon\xc4\x8dno zamenjali z zastavo Evropske unije.'