b'\n_START_ARTICLE_\nIgor Tav\xc4\x8dar (zdravnik)\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nIgor Tav\xc4\x8dar, sin pisatelja I. Tav\xc4\x8darja, je po osnovni \xc5\xa1oli v Ljubljani prav tu obiskoval \xc5\xa1e klasi\xc4\x8dno gimnazijo (1910-1917) in opravil maturo kot gojenec rezervne topni\xc5\xa1ke oficirske \xc5\xa1ole v Ebersdorfu na Dunaju, nato bil 1917\xe2\x80\x931918 na fronti v Galiciji, Ukrajini in se iz Odese 1919 vrnil v Ljubljano; tu od 1919 -1921 \xc5\xa1tudiral medicino, od 1921 v Pragi in od 1922 v Heidelbergu, kjer je 1924 doktoriral. Specializacijo iz interne medicine je opravil v Z\xc3\xbcrichu in na Dunaju, kjer jo je leta 1929 tudi kon\xc4\x8dal. V letih 1930\xe2\x88\x921940 je imel zasebno internisti\xc4\x8dno prakso in bil so\xc4\x8dasno zaposlen \xc5\xa1e v \xc5\xbdelezni\xc4\x8darskem zdravstvenem domu v Ljubljani, kjer je ustanovil hematolo\xc5\xa1ki laboratorij. V NOB je sodeloval od 1943; bil partizanski zdravnik, \xc4\x8dlan Slovenskega narodnoosvobodilnega sveta (SNOS), skrbel za izhajanje Partizanskega zdravstvenega vestnika in pripravo izhodi\xc5\xa1\xc4\x8d za ustanovitev nove Medicinske fakultete v Ljubljani po koncu vojne._NEWLINE_Leta 1945 je postal redni profesor in predstojnik interne klinike MF v Ljubljani. Bil je redni \xc4\x8dlan SAZU (1949) in ve\xc4\x8d let upravnik 6. razreda za medicinske vede pri SAZU. Leta 1949 je prejel Pre\xc5\xa1ernovo nagrado.'