b'\n_START_ARTICLE_\nGuercino\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nRodil se je v kraju Cento, vasi med Bologno in Ferraro. V zgodnji mladosti je pridobil vzdevek Guercino (italijansko za "\xc5\xa1kilavec), ker je \xc5\xa1kilil . V glavnem samouk, je pri starosti 16 let delal kot vajenec v trgovini Benedetto Gennarija, slikarja bolonjske \xc5\xa1ole . Leta 1615 se je preselil v Bologno, kjer je njegovo delo pohvalil Ludovico Carracci. Guercino je naslikal dve veliki platni, Prerok Elija in Samsona ugrabijo Filistejci, za kardinala Serra, pape\xc5\xbeevega legata v Ferrari. Te slike so mo\xc4\x8dno naturalisti\xc4\x8dne v Caravaggovem slogu, \xc4\x8deprav je malo verjetno, da je Guercino videl karkoli od rimskih Caravaggiovih originalov._NEWLINE_Arcadijske pastirje (Et in Arcadia ego) je naslikal leta 1618 ob istem \xc4\x8dasu kot Lete\xc4\x8di Marsyas z Apollonom v pala\xc4\x8di Pitti. Dramati\xc4\x8dna kompozicija je zna\xc4\x8dilna za Guercinova zgodnja dela, ki so pogosto burna. Pogosto je trdil, da so na njegov zgodnji slog vplivala platna Ludovica Carraccija, ki jih je videl v kapucinski cerkvi v Cento. Nekaj njegovih kasnej\xc5\xa1ih del je bli\xc5\xbeje slogu njegovega sodobnika Guido Renija in so pobarvane z ve\xc4\x8djo lahkotnostjo in jasnostjo.\n_START_SECTION_\nKariera\n_START_PARAGRAPH_\nMarkiz Enzo Bentivoglio ga je priporo\xc4\x8dil bolognskemu pape\xc5\xbeu Gregorju XV.. Leta 1621-23, ki jih je pre\xc5\xbeivel v Rimu so bila zelo produktivna. Iz tega obdobja so njegove freske Aurora v igralnici Ville Ludovisi, strop v cerkvi San Crisogonu (1622) Sveti Ker\xc5\xa1evan v slavi, portret pape\xc5\xbea Gregorja XV. (sedaj v Getty Museum) in pokop sv. Petronilla ali oltarna slika sv. Petronila v Vatikanu (sedaj v Museo Capitolini), ki velja za njegovo mojstrovino._NEWLINE_Po smrti Gregorja XV. se je Guercino vrnil v doma\xc4\x8di kraj. Leta 1626 je za\xc4\x8del delati freske v stolnici v Piacenzi. Podrobnosti o njegovi karieri po letu 1629 so dobro dokumentirane v knjigi Libro dei Conti di Casa Barbieri, ki sta jo Guercino in njegov brat Paolo Antonio Barbieri posodabljala in se je ohranila. Med letoma 1618 in 1631 je Giovanni Battista Pasqualini pripravil 67 gravur, ki dokumentirajo zgodnja Guercinova dela, in niso vklju\xc4\x8dene v Libro dei Conti. _NEWLINE_Leta 1642, po smrti Guida Renija, se je Guercino preselil v njegovo delavnico v Bologni in postal glavni mestni slikar. Leta 1655 mu je fran\xc4\x8di\xc5\xa1kanski red Reggio izpla\xc4\x8dal 300 dukatov za oltar sv. Luke prikazuje slikanje Marije in otroka (sedaj v Nelson-Atkins Museum of Art, Kansas City). Corsini mu je tudi pla\xc4\x8dal 300 dukatov za \xc5\xa0ibanje Kristusa, ki ga je naslikal leta 1657._NEWLINE_Guercino je bil ekstremno hiter slikar: kon\xc4\x8dal je ni\xc4\x8d manj kot 106 velikih oltarnih slik za cerkve in \xc5\xa1e 144 drugih slik. Bil je tudi plodovit risar. Njegova proizvodnja obsega \xc5\xa1tevilne risbe, obi\xc4\x8dajno v \xc4\x8drnilu, opranem \xc4\x8drnilu ali rde\xc4\x8di kredi. Ve\xc4\x8dina od njih je bila narejena kot pripravljalna \xc5\xa1tudija za kasnej\xc5\xa1e slike, a je narisal tudi pokrajine, \xc5\xbeanrske teme in karikature za svojo lastno zabavo. Guercinove risbe so znane po svoji artikulirani obliki, v kateri je \xc2\xbbhitro, kaligrafsko potezo \xc4\x8dopi\xc4\x8da kombiniral s pikami, \xc4\x8drticami in \xc5\xa1rafurami za opis oblike\xc2\xab.  Guercino je slikal in u\xc4\x8dil vse do svoje smrti leta 1666 in si nakopi\xc4\x8dil opazno bogastvo. Ker ni bil nikoli poro\xc4\x8den, je njegova posest pre\xc5\xa1la na njegove ne\xc4\x8dake in u\xc4\x8dence, Benedetta Gennrija II. in Cesare Gennarija. Drugi u\xc4\x8denci so bili Giulio Coralli, Giuseppe Bonati Ferrara, Cristoforo Serra Cesena, o\xc4\x8de Cesare Prontija iz Ferrare, Sebastiano Ghezzi, Sebastiano Bombelli, Lorenzo Bergonzoni iz Bologne, Francesco Paglia iz Brescie, Benedetto Zallone iz Cento in Matteo Loves.\n_START_SECTION_\nRazstave\n_START_PARAGRAPH_\nRazstava Guercino. Triumf baroka. Mojstrovine Centa, Rima in poljska zbirka, prikazana v Narodnem muzeju v Var\xc5\xa1avi med septembrom 2013 in februarjem 2014.'