b'\n_START_ARTICLE_\nPlavajo\xc4\x8da vejica\n_START_PARAGRAPH_\nPredstavitev v plavajo\xc4\x8di vejici je za ra\xc4\x8dunalnik prilagojena razli\xc4\x8dica znanstvene notacije, s katero se v tehniki in znanosti re\xc5\xa1uje omejitev obsega \xc5\xa1tevil, ki jih lahko predstavimo s fiksno vejico. V splo\xc5\xa1nem:_NEWLINE_pri tem da je  mantisa,  je baza  in  je eksponent. _NEWLINE_Vloga eksponenta je da nam pove kje je decimalna vejica. S spreminjanjem vrednosti eksponenta se vejica pomika (plava) vzdol\xc5\xbe leve in desne, od tod tudi ime plavajo\xc4\x8da vejica._NEWLINE_Eksponent in mantisa sta predstavljena kot dve \xc5\xa1tevili s fiksno vejico. Za bazo je v praksi najbolj raz\xc5\xa1irjeno \xc5\xa1tevilo 2, \xc4\x8deprav je mo\xc5\xbeno izbrati poljubno \xc5\xa1tevilo. Mantisa in eksponent sta predstavljena z isto bazo, zato da je pomik mantise za eno mesto v desno ali levo enak spremembi eksponenta za 1._NEWLINE_V ra\xc4\x8dunalniku je baza  konstanta tako, da je vrednost dolo\xc4\x8dena le s parom , ki sta predzna\xc4\x8deni \xc5\xa1tevili v fiksni vejici. Natan\xc4\x8dnost \xc5\xa1tevila predstavljenega v plavajo\xc4\x8di vejici je odvisna od \xc5\xa1tevila bitov namenjenih za mantiso. Najve\xc4\x8dje in najmanj\xc5\xa1e \xc5\xa1tevilo pa je odvisno od \xc5\xa1tevila bitov namenjenih za eksponent._NEWLINE_\xc5\xa0e vedno pa lahko z n biti predstavimo le  \xc5\xa1tevil. Razlika je da v plavajo\xc4\x8di vejici lahko predstavimo tudi ulomke, torej realna \xc5\xa1tevila. Razporeditev \xc5\xa1tevil na intervalu -R do +R je bolj gosta \xc4\x8de je interval majhen, torej manj bitov namenjenih za eksponent in ve\xc4\x8d za mantiso, \xc4\x8de pa pove\xc4\x8damo \xc5\xa1tevilo bitov za eksponent in zmanj\xc5\xa1amo \xc5\xa1tevilo bitov za mantiso so \xc5\xa1tevila razporejena redkeje na intervalu. Iracionalnih \xc5\xa1tevil se ne da predstaviti v plavajo\xc4\x8di vejici.\n_START_SECTION_\nPredstavitev ni\xc4\x8dle\n_START_PARAGRAPH_\nNi\xc4\x8dla je predstavljena z mantiso 0 in eksponentom kot najmanj\xc5\xa1im mo\xc5\xbenim \xc5\xa1tevilom, saj se je izkazalo da je to najbolj\xc5\xa1a re\xc5\xa1itev pri aritmetiki, kjer bi moral biti rezultat 0 in se zaradi zaokro\xc5\xbeevanja zgodi, da je to le zelo majhno negativno \xc5\xa1tevilo.\n_START_SECTION_\nPodrobnej\xc5\xa1a predstavitev\n_START_PARAGRAPH_\nMantisa je v predstavitvi predznak in velikost eksponent je v predstavitvi z odmikom, zato so pozitivna \xc5\xa1tevila urejena po velikosti, tako da se jih da primerjati z istimi ukazi kot cela \xc5\xa1tevila.'