b'\n_START_ARTICLE_\nPape\xc5\xbe Klemen IX.\n_START_SECTION_\nPoreklo, mladost in vzgoja\n_START_PARAGRAPH_\nGiulio Rospigliosi se je rodil 18. januarja 1600 v Pistoji v Toskanski nadvojvodini v plemeniti dru\xc5\xbeini: o\xc4\x8de je bil Giacomo Rospigliosi, mati pa Caterina Rospigliosi ._NEWLINE_Rospigliosijevi so bili rodom iz Milana, od koder so se umaknili v 12. stoletju, najbr\xc5\xbe pred Barbarossovim preganjanjem, ter se naselili v toskanskem  Lamporecchiu na goratem albanskem pobo\xc4\x8dju .  Tam so dobili posestvo in gozdove ter si zgradili pode\xc5\xbeelsko hi\xc5\xa1o. Kmalu pa so se za\xc4\x8deli resno ukvarjati s proizvodnjo in trgovino volne ter se preselili v delavnice v Pistoji; v za\xc4\x8detku 14. st. so obogateli. Kot voja\xc5\xa1ki poveljniki so slu\xc5\xbeili tudi pape\xc5\xbeema Martinu V. in Pavlu III.; pridobili so plemi\xc5\xa1ki naslov in postali malte\xc5\xa1ki vitezi . _NEWLINE_Julij je bil kr\xc5\xa1\xc4\x8den 28. januarja 1600 v cerkvi San Ilario v Pistoji, blizu svoje rojstne hi\xc5\xa1e, ki jo je njegov o\xc4\x8de dobil 1571; nekaj let pozneje so se preselili v palazzo Ammannati, na piazza S. Spirito. Najprej se je \xc5\xa1olal v svojem rojstnem kraju; tam mu je podelil ni\xc5\xbeja cerkvena redova 1609-1610 pistojski \xc5\xa1kof Del Caccia, a \xc5\xbee 16. marca 1614 je od\xc5\xa1el v Rim, kjer je \xc5\xa1tudiral knji\xc5\xbeevnost in filozofijo v Rimskem semeni\xc5\xa1\xc4\x8du Collegium Romanum, ki so ga vodili jezuiti. 1618 se je napotil na Univerzi v Pisi, kjer je 1623 postal izredni predavatelj modroslovja; naslednje leto je pridobil doktorate iz bogoslovja, modroslovja in prava, ter kot profesor pou\xc4\x8deval teologijo do 1625, nakar se je vrnil v Rim, da bi za\xc4\x8del cerkveno kariero.\n_START_SECTION_\nUmetnik\n_START_PARAGRAPH_\nV \xc5\xa1oli Galluzzija   in tovari\xc5\xa1ev je postal prefinjen latinist, usposobljen za delo v pape\xc5\xa1ki pisarni. Po \xc5\xbeivem Stefonijevem   zgledu se je prihodnji pisatelj nau\xc4\x8dil pravil gledali\xc5\xa1\xc4\x8da z versko usmeritvijo. Obenem je kajpada sodeloval na odru z ostalimi semeni\xc5\xa1\xc4\x8dniki z igranjem, petjem in recitiranjem. \xc4\x8ce se je v \xc5\xa1oli jezuitov rodil \xc4\x8dlovek knji\xc5\xbeevnosti in znanosti, se je v \xc5\xa1oli Barberinijev oblikoval sposoben uradnik, ki je bil uveden v vse skrivnosti \xc5\xbeivljenja na dvoru in isto\xc4\x8dasno zmo\xc5\xbeen vse od za\xc4\x8detka spopadanja s te\xc5\xbeavnimi in zapletenimi vozli evropske politike.  V barberinijski \xc5\xa1oli se je izpopolnjeval tudi \xc4\x8dlovek okusa, ljubitelj lepih umetnosti, ki je predvsem vase vsrkaval ta slog prijaznosti in uglajenosti, to vsestranskost, ki je njegovi gospodarji niso mogli spregledati. _NEWLINE_1654 je Inocenc X. pod francosko gro\xc5\xbenjo pomilostil Barberinije, ki so se vrnili iz Francije v Rim in znova odprli gledali\xc5\xa1\xc4\x8de v pala\xc4\x8di pri Quattro fontane. Z Dal male il bene (Iz hudega dobro) so za\xc4\x8deli \xe2\x80\x9c\xc5\xa1panski krogotok\xe2\x80\x9d. Los empe\xc3\xb1os de un acaso di Calder\xc3\xb3n ka\xc5\xbee na sodobnej\xc5\xa1o in u\xc4\x8dinkovitej\xc5\xa1o komedijo, ki se osredoto\xc4\x8da na zna\xc4\x8daje in zaplete. V tem pomenu pozna Barberinijsko gledali\xc5\xa1\xc4\x8de izviren razcvet v povezanosti s Carnevale della Regina, ko so izvajali zmagoslavna praznovanja 1656 v po\xc4\x8dastitev Kristine \xc5\xa0vedske, ki se je leto poprej odpovedala prestolu in prestopila v katoli\xc5\xa1ko Cerkev.\n_START_SECTION_\n\xc5\xa0kof in kardinal\n_START_PARAGRAPH_\nJulij je tesno sodeloval z Urbanom VIII. (1623\xe2\x80\x931644) pri Rimski kuriji kot poro\xc4\x8devalec (referendarius) v Apostolski signaturi. 14. marca 1644 ga je ta pape\xc5\xbe imenoval za naslovnega nad\xc5\xa1kofa Tarsusa. _NEWLINE_25. marca 1644 je zjutraj obhajal svojo novo ma\xc5\xa1o, v kateri se je posebej spominjal svoje matere in tudi vseh drugih doma\xc4\x8dih v kapeli pri Mariji Sne\xc5\xbeni; vsaj na ta na\xc4\x8din je \xc5\xbeelel zadovoljiti svoje dol\xc5\xbenosti do njih.  _NEWLINE_29. marca je prejel \xc5\xa1kofovsko posve\xc4\x8denje v Vatikanu; 14. julija 1644 je bil imenovan za apostolskega nuncija v \xc5\xa0paniji, kjer je slu\xc5\xbeboval do 1653 kolikor dolgo je bilo mogo\xc4\x8de, saj Inocenc X. (1644-1655) ni bil naklonjen Barberinijem, katerim je pripadal njegov predhodnik. Postal pa je vikar pri Mariji Sne\xc5\xbeni v Rimu. _NEWLINE_Januarja 1653 je postal uradnik v Rimski kuriji. Aleksander VII. ga je imenoval 9. aprila 1657 za kardinala-duhovnika pri San Sisto Vecchio, kakor tudi za kardinala dr\xc5\xbeavnega tajnika od 1655 do 1667.\n_START_SECTION_\nPomirljivo delovanje\n_START_PARAGRAPH_\nNjegovo vladanje je potekalo v duhu sprave in miru. Pojenjale so za\xc4\x8dasno napete razprave med Svetim sede\xc5\xbeem in Cerkvijo na Francoskem, saj pod vplivom galikanizma nekateri \xc5\xa1kofje niso hoteli obsoditi janzenisti\xc4\x8dnih spisov; za\xc4\x8dasno je pri\xc5\xa1lo do premirja, ki ga imenujejo Pax Clementina, ki pa so ga janzenisti sprejeli s figo v \xc5\xbeepu. _NEWLINE_Posredoval je 1668 med sprtimi stranmi in dosegel, da so 2. maja 1668 v Aix-la-Chapelle podpisale mirovni sporazum Francija, \xc5\xa0panija, Anglija in Nizozemska v upanju, da jih bo lahko zdru\xc5\xbeil v boju proti Turkom. Skupaj s Francozi in Bene\xc4\x8dani je nastopil proti njim, vendar padca Krete (6. septembra 1669) \xe2\x80\x93 kljub pogumni obrambi \xe2\x80\x93 ve\xc4\x8d ni mogel prepre\xc4\x8diti._NEWLINE_Bil je resni\xc4\x8dno dober \xc4\x8dlovek, mirnega in pomirljivega zna\xc4\x8daja. Med rimskim ljudstvom je bil priljubljen; ne toliko zaradi svoje u\xc4\x8denosti in trgovske spretnosti, kolikor zaradi dobrodelnosti in prijaznosti do velikih in malih. Njegova krotkost in velikodu\xc5\xa1nost se je raztezala na vsa podro\xc4\x8dja. Bil je tako velikodu\xc5\xa1en do reve\xc5\xbeev in tako nesebi\xc4\x8den, da so ga \xc5\xbee za \xc5\xbeivljenja smatrali za svetnika. _NEWLINE_Bil je globoko pobo\xc5\xbeen ter je dal postaviti v Cerkev sv. Petra spovednico, v kateri je ve\xc4\x8d ur dnevno spovedoval. Pogostoma je pridigal. Vsak dan je gostil pri svoji mizi dvanajst reve\xc5\xbeev, ki jim je ve\xc4\x8dkrat on sam stregel. Redno je obiskoval bolnike v Ospedale di san Giovanni. Dvakrat letno se je umaknil v dominikanski samostan Santa Sabina na opravljanje duhovnih vaj._NEWLINE_Pove\xc4\x8dal je blaginjo z razli\xc4\x8dnimi ukrepi; tako je zmanj\xc5\xa1al nekatere pristojbine, druge pa odpravil kot npr. mlinarino (takso na moko); skrbel je  za varnost ter okrepil trgovino in proizvodnjo volne ter omogo\xc4\x8dil prosto prodajo \xc5\xbeita. _NEWLINE_Bil je izku\xc5\xa1en v cerkveni upravi ter je za\xc4\x8del veliko prenovo v uradih Rimske kurije. Prenovil je cerkvene redove ter po\xc5\xbeivil misijonsko dejavnost na Daljnem vzhodu. Za dr\xc5\xbeavnega tajnika je imenoval kardinala Azzolinija, sposobne\xc5\xbea in vede\xc5\xbea, ki je gojil globoko ter iskreno prijateljstvo do spreobrnjenke Kristine \xc5\xa0vedske.  _NEWLINE_Nepotizem je prakticiral zmerno in ni dovolil sorodnikom, da bi zavzemali visoke slu\xc5\xbebe, kot je bila tedaj navada, zlasti pri predhodniku. Za kardinala je imenoval ne\xc4\x8daka Giacoma, za poveljnika pape\xc5\xa1ke vojske brata Karmela, za poveljnika Angelskega gradu pa ne\xc4\x8daka Toma\xc5\xbea.    _NEWLINE_Podpiral je umetni\xc5\xa1ko dejavnost, zlasti Berninija ter polep\xc5\xa1al Rim: dokon\xc4\x8dal je kolonade pri Sv. Petru, a most pri Angelskem gradu ozalj\xc5\xa1al z desetimi lepimi marmornatimi kipi angelov, ki jih lahko \xc5\xa1e danes ob\xc4\x8dudujemo.\n_START_SECTION_\nCerkveno u\xc4\x8diteljstvo\n_START_PARAGRAPH_\nZa\xc4\x8dasno so pojenjali napeti prepiri med Svetim sede\xc5\xbeem in Cerkvijo na Francoskem, saj 5 \xc5\xa1kofov pod vplivom galikanizma ni hotelo obsoditi janzenisti\xc4\x8dnih spisov; za\xc4\x8dasno je pri\xc5\xa1lo torej do premirja. Klemen IX. se je zadovoljil z uradno izjavo in je izdal bulo Venerabilis Frater z dne 19. januarja 1669, poznano kot Pax Clementina.\n_START_SECTION_\nSmrt\n_START_PARAGRAPH_\nV no\xc4\x8di od 25. na 26. oktober 1669 je Klemen pretrpel napad mo\xc5\xbeganske kapi, od katerega si je hitro opomogel; toda v no\xc4\x8di med 28. in 29. novembrom se je napad ponovil in tako je umrl od mrtvouda 9. decembra 1669 v Kvirinalski pala\xc4\x8di. Poro\xc4\x8dila pravijo, da mu je po\xc4\x8dilo srce od \xc5\xbealosti nad izgubo Kandije (Krete), ki so jo zasedli Turki.\n_START_SECTION_\nSydus olorum\n_START_PARAGRAPH_\nMalahijeva prerokba pravi o njem, da je Labodja zvezda (latinsko Sydus olorum; francosko Astre des cygnes). Obstaja sicer italijanska dru\xc5\xbeina z grbom, ki predstavlja gosko z zvezdami, toda ta nima zveze s Klemenom IX. Imel pa je ta pape\xc5\xbe med konklavom sobo, ki se je imenovala Gosja soba.'