b'\n_START_ARTICLE_\nFriderik II. Hohenstaufen\n_START_SECTION_\nJavno rojstvo\n_START_PARAGRAPH_\nFriderikov o\xc4\x8de Henrik je bil v Palermu okronan za sicilskega kralja na Bo\xc5\xbei\xc4\x8d leta 1194. Njegova \xc5\xbeena Konstanca je \xc5\xbeelela kljub pozni nose\xc4\x8dnosti biti prisotna na slovesnosti. Toda na poti proti Siciliji je dobila porodne kr\xc4\x8de in se je morala v kraju Jesi v Apuliji ustaviti. Tam je dala na glavnem trgu postaviti posteljo z baldahinom, kjer je nato rodila sina Friderika. Izdala je celo razglas, da sme vsaka \xc5\xbeenska stopiti pod baldahin in si na lastne o\xc4\x8di ogledati rojstvo njenega prvorojenca._NEWLINE_\xc4\x8ceprav se dogodek danes zdi neverjeten in predvsem neupravi\xc4\x8den, je treba upo\xc5\xa1tevati razmere tistega \xc4\x8dasa, predvsem dejstvo, da je bilo na kocki nasledstvo velikega imperija. S poroko med Henrikom in Konstanco se je normansko kraljestvo, ki je obsegalo vso ju\xc5\xbeno Italijo, priklju\xc4\x8dilo Svetemu rimskemu cesarstvu, ki je \xc5\xbee samo po sebi zajemalo velik del Evrope. Njun prvorojenec je bil torej \xc5\xa1e pred rojstvom nosilec ogromnih pravic in zaradi tega tudi tar\xc4\x8da premnogih nasprotnikov. Ker je bila Konstanca stara \xc5\xa1tirideset let, marsikdo sploh ni verjel, da je nose\xc4\x8da, kar bi seveda ustrezalo \xc5\xbeeljam vseh, ki so se potegovali za nasledstvo. Zato je morala kraljica roditi prestolonaslednika v javnosti._NEWLINE_Pogumno kralji\xc4\x8dino dejanje je sicer Frideriku zagotovilo prestol, zlobnih jezikov pa ni ugnalo. \xc5\xa0e po ve\xc4\x8d kot dvajsetih letih se je pape\xc5\xbe Gregor IX. spomnil, da je bila Konstanca pred poroko ve\xc4\x8d let v samostanu, kar mu je dalo povod za napad na Friderika: neka srednjeve\xc5\xa1ka legenda je namre\xc4\x8d prerokovala, da bo stara nuna rodila Antikrista. \xc4\x8ce \xc5\xbee ni bilo mo\xc4\x8d oporekati dejanskemu rojstvu in pravici do nasledstva, je bilo obrekovanje \xc5\xa1e vedno uporabno oro\xc5\xbeje v rokah politi\xc4\x8dnih nasprotnikov._NEWLINE_Zdru\xc5\xbeenju niso nasprotovali samo pape\xc5\xbei, temve\xc4\x8d tudi Normani, ki so imeli dobro organizirano in administrativno solidno dr\xc5\xbeavo, za razliko od mnogih nem\xc5\xa1kih fevdalcev v stalnih medsebojnih prepirih in negotovim razmerjem do kralja. Tako neurejeno stanje naj bi po zdru\xc5\xbeenju doseglo tudi Sicilijo in razkrojilo sistem, ki je zagotavljal urejeno centralisti\xc4\x8dno upravo kraljevine.\n_START_SECTION_\nOtro\xc5\xa1ka leta\n_START_PARAGRAPH_\nFriederik II. je prebil prve mesece \xc5\xbeivljenja v Folignu pri vojvodi Konradu Urslingen in njegovi \xc5\xbeeni.  Kr\xc5\xa1\xc4\x8den je bil v Assisiju z imenom Friderik Rogerij, kar naj bi potrjevalo njegovo pravico do vladanja nad nem\xc5\xa1kimi plemi\xc4\x8di, saj je bil vnuk Friderika Rde\xc4\x8debradca, in nad sicilskimi Normani, saj je bil vnuk Rogerija II._NEWLINE_Friderik ni bil \xc5\xa1e tri leta star, ko mu je umrl o\xc4\x8de, leto za tem pa \xc5\xa1e mati, ki ga je pred smrtjo izro\xc4\x8dila v varstvo pape\xc5\xbeu Inocencu III. skupaj z dotacijo 30.000 zlatih talentov. Varu\xc5\xa1tvo bodo\xc4\x8dega kralja je postalo politi\xc4\x8dno oro\xc5\xbeje pape\xc5\xa1tva proti cesarstvu. Za prvega tutorja je bil dolo\xc4\x8den \xc5\xa1kof Gualtiero iz Palearije, ki je zaupal otroka svojemu bratu. Ta je moral po kraljevem ukazu (kralj Filip \xc5\xa0vabski je bil Friderikov stric) leta 1199 predati Palermo s Friderikom vred knezu Marcovaldu, kar je pomenilo prenos otrokovega varu\xc5\xa1tva od cerkvene na posvetno oblast. Zaradi tega, in ne zaradi morebitnih ozemeljskih nasprotovanj, so se vneli hudi prepiri in celo bitke, dokler ni leta 1206 pape\xc5\xbe dokon\xc4\x8dno osvojil tutorstvo mladega Friderika._NEWLINE_Friderikovi prvi u\xc4\x8ditelji so bili Guglielmo Francesco, pape\xc5\xbeev zaupnik, Gentile di Manopello in neznani islamski imam, o katerih ni ve\xc4\x8djih zgodovinskih podatkov. Z nekaterimi presledki so ga spremljali do polnoletnosti. V tem obdobju je Friderik, ki je bil sicilski kralj \xc5\xbee pri svojem \xc4\x8detrtem letu starosti, stanoval v kraljevi pala\xc4\x8di v Palermu. Legenda, po kateri naj bi se de\xc4\x8dko potepal po mestnih tr\xc5\xa1kih uli\xc4\x8dicah in bil celo potreben, da mu preprosto ljudstvo te\xc5\xa1i lakoto, kar naj bi ga utrdilo za bodo\xc4\x8do razgledano politiko, je sad modernega senzacionalisti\xc4\x8dnega tiska. Nasprotno, svoje izredne sposobnosti je na dvoru pokazal \xc5\xbee v zgodnji mladosti, zato so ga imenovali "stupor mundi", kar pomeni \xc4\x8dudo sveta ali svetovni \xc4\x8dude\xc5\xbe. Tako so stari Rimljani imenovali zmagovite generale, ki so slavili svoj triumf v Rimu, med drugimi tudi Julija Cezarja._NEWLINE_Leta 1208, na svoj \xc5\xa1tirinajsti rojstni dan, se je Friderik proglasil za polnoletnega, se po nekaj mesecih poro\xc4\x8dil in sicilsko kraljevino dejansko prevzel v svoje roke.\n_START_SECTION_\nBoj med Pape\xc5\xa1ko dr\xc5\xbeavo in Svetim Rimskim cesarstvom\n_START_PARAGRAPH_\nPo smrti Henrika VI. sta se za prestol Svetega rimskega cesarstva potegovala Henrikov brat Filip \xc5\xa0vabski na strani gibelinov in Oton IV. Welf na strani gvelfov, kar je imelo posledice tudi v mednarodni politiki, saj je vklju\xc4\x8dilo v spopad tudi Anglijo na strani Otona in Francijo na strani Filipa._NEWLINE_Pape\xc5\xbe Inocenc III., ki ni hotel dopustiti, da bi se cesarstvo povezalo s Sicilijo, je podprl Otona, ki je v zameno obljubil kar naj\xc5\xa1ir\xc5\xa1e sodelovanje z Rimom. S tem si je Oton pridobil tudi zavezni\xc5\xa1tvo danskega kralja Valdemarja II. in \xc4\x8de\xc5\xa1kega kralja Otokarja I.. Vendar je prav mednarodni razvoj spora s \xc4\x8dasom o\xc5\xa1kodoval Otona: Francija je premagala Anglijo, ki je odrekla Otonu nadaljnjo finan\xc4\x8dno podporo. To je prepri\xc4\x8dalo veliko njegovih zaveznikov, da so prestopili na nasprotno stran, med temi celo njegovega brata. Ko je leta 1208 Filip \xc5\xa0vabski umrl, se je Oton pobotal z nasprotniki in bil soglasno priznan za cesarja. Pape\xc5\xbeevim odposlancen je zagotovil, da bo \xc5\xa1e dalje podpiral Cerkev, in predvsem da nima namena priklju\xc4\x8devati Sicilije. Tako ga je Inocenc III. formalno okronal. Toda v kratkem je Oton pozabil na obljube in pri\xc5\xa1el v spor s pape\xc5\xbeem zaradi raznih posestev in beneficijev. Novembra 1210 je pape\xc5\xbe izob\xc4\x8dil Otona, ki je v odgovor zagrozil z napadom na Friderikovo Sicilijo._NEWLINE_Medtem so se na Nem\xc5\xa1kem razmere spremenile. Razni princi in \xc5\xa1kofje, posebno biv\xc5\xa1i gibelini, so Otonu zamerili predolgo odsotnost zdoma, ki ga je odvra\xc4\x8dala od internih problemov, pa tudi njegovo nenadno sovra\xc5\xbenost do Friderika, potomca dinastije Hohenstaufen. Po nasvetu francoskega kralja in seveda s pristankom pape\xc5\xbea so Otona odstavili in na njegovo mesto izvolili prav mladega Friderika Sicilskega. Pape\xc5\xbe je zavrnil vse Otonove pro\xc5\xa1nje za prepoved izob\xc4\x8denja in ga je v vseh zadevah nadomestil s Friderikom. Ta je bil leta 1212 v Konstanci kronan za nem\xc5\xa1kega kralja. Oton je poklical na pomo\xc4\x8d angle\xc5\xa1ke zaveznike, a Filip Avgust, francoski kralj, je v bitki pri Bouvinesu premagal Otona in njegove angle\xc5\xa1ke zaveznike, zato zgodovinarji \xc5\xa1tejejo to zmago za za\xc4\x8detek francoske dr\xc5\xbeavljanske zavesti. Leta 1215 se je Oton uradno odpovedal cesarskemu naslovu._NEWLINE_Friderik je bil pri devetnajstem letu starosti sicilski kralj, nem\xc5\xa1ki kralj in edini upravi\xc4\x8denec do naslova svetorimskega cesarja.\n_START_SECTION_\nIzobrazba in kultura\n_START_PARAGRAPH_\nFriderik II. je bil zelo izobra\xc5\xbeen \xc4\x8dlovek. Govoril je devet jezikov in rad je \xc5\xa1tudiral predvsem filozofijo, matematiko, medicino in naravoslovje. Redno si je dopisoval z Leonardom Fibonaccijem. Rad je podpiral znanstvenike in jezikoslovce. Pod njegovim okriljem se je kultura splo\xc5\xa1no raz\xc5\xa1irila, tudi zato, ker se je odkrito zavzemal za prepletanje raznih tradicij, ki so se sre\xc4\x8devale na njegovem dvoru. Navdu\xc5\xa1eval se je za arabsko leposlovje in za latinske klasike, a sprejemal je tudi bizantinske vplive in isto\xc4\x8dasno je \xc5\xbeelel ohraniti stare normanske sage in pesmi provansalskih trubadurjev._NEWLINE_Po zaslugi Friderika II. je mesto Palermo postalo ne le najpomembnej\xc5\xa1e sredi\xc5\xa1\xc4\x8de kraljevine, temve\xc4\x8d tudi mednarodno sti\xc4\x8di\xc5\xa1\xc4\x8de gr\xc5\xa1ke, arabske in judovske kulture. Na dvoru so bivali ljudje, ki so bili zelo pomembni za kulturo tistega \xc4\x8dasa, na primer astrologa Guido Bonatti in Michele Scoto, ki je prevedel nekatera Aristotelova dela, Teodor Antiohijski, kr\xc5\xa1\xc4\x8danski arabec, in Juda Ben Salomon Cohen, ki je bil velik judovski enciklopedist. Tu je nastala Sicilska \xc5\xa1ola, kjer se je razvil visoki sicilski jezik, ki se \xc5\xa1teje za prvi standard italijanskega jezika in ki so ga uporabljali le izobra\xc5\xbeenci. Isto\xc4\x8dasno je Sicilska \xc5\xa1ola izpopolnjevala lokalni sicilski jezik, zgodovinsko prvi romanski jezik, ki se je uporabil v leposlovju._NEWLINE_Seveda se Friderikov vpliv na kulturo ni omejil na jezikoslovje. Bil je mecen mnogih umetnikov, \xc4\x8digar dela \xc5\xa1e danes ob\xc4\x8dudujemo, na primer v kiparstvu in izdelovanju kovancev ter pe\xc4\x8datov. Posebne va\xc5\xbenosti so miniaturne poslikave kodeksov. Najbolj vidna med njegovimi zapu\xc5\xa1\xc4\x8dinami je zidava gradov, od katerih ve\xc4\x8dina \xc5\xa1e danes stoji; najslavnej\xc5\xa1i med njimi, Castel del Monte v kraju Andria, je upodobljen na italijanskem kovancu za eno stotinko evra._NEWLINE_Ko je bil Friderik star 30 let, je formalno ustanovil v Neaplju universitas studiorum, to je prvo dr\xc5\xbeavno univerzo v Evropi. Edina tedaj obstoje\xc4\x8da univerza, bolonjska, je bila namre\xc4\x8d sestavljena iz samostojnih u\xc4\x8diteljev in \xc5\xa1tudentov, ki so kmalu pre\xc5\xa1li pod pape\xc5\xbeevo okrilje. Neapeljska univerza je bila pa popolnoma lai\xc4\x8dna. Nastala je predvsem kot \xc5\xa1ola pravosodja in retorike, a kmalu se je raz\xc5\xa1irila tudi na druge vede. Od svojega nastanka leta 1224 ni Neapeljska univerza nikoli prenehala delovati. Leta 1987 je bila poimenovana po Frideriku II._NEWLINE_Vzporedno z visoko \xc5\xa1olo pravosodja je Friderik podpiral tudi Salernsko \xc5\xa1olo zdravstva, ki je \xc5\xbee skoraj \xc5\xa1tiristo let delovala in ki jo je celo obravnal v svojih ustavnih zakonih. V Palermu je ustanovil \xc5\xbeivalski vrt, ki je bil znan zaradi velikega \xc5\xa1tevila eksoti\xc4\x8dnih \xc5\xbeivali, ki so v njem \xc5\xbeivele. Napisal je tudi knjigo, in sicer priporo\xc4\x8dnik o sokolarstvu, z naslovom De arte venandi cum avibus, ki je bil eden izmed prvih rokopisov z risbami z naravno temo.\n_START_SECTION_\nZakonodaja\n_START_PARAGRAPH_\n\xc4\x8ceprav je bil Friderik II. polnomo\xc4\x8den cesar Svetega rimskega cesarstva, se ni nikoli zanimal za to ogromno politi\xc4\x8dno enoto, pa\xc4\x8d pa je vse svoje mo\xc4\x8di usmeril v ureditev in posodobljenje Sicilskega kraljestva. Moderni zgodovinarji so mnenja, da se je Friderik dobro zavedal, da je Sveto rimsko cesarstvo le utopija in nima prakti\xc4\x8dnega pomena, zato se pa tudi za njegov obstoj in modernizacijo ni potegoval, temve\xc4\x8d je svojo visoko oblast nosil le kot \xc4\x8dastni naslov. Nastopil je sicer ve\xc4\x8dkrat, ko so to zahtevale okoli\xc5\xa1\xc4\x8dine, celo z lastnim sinom je pri\xc5\xa1el navzkri\xc5\xbe zaradi oblasti nad evropskimi posestvi, a njegovo resni\xc4\x8dno zanimanje se je omejevalo na Sicilsko kraljestvo. Vsa njegova zakonodajna dejavnost se je osredoto\xc4\x8dila na izbolj\xc5\xa1anje razmer v njegovi de\xc5\xbeeli.\n_START_SECTION_\nV Siciliji\n_START_PARAGRAPH_\nV tej zvezi je treba tudi pripomniti, da Sicilija ni imela prestolnice v dana\xc5\xa1njem pomenu besede, ker se je smatrala prestolnica tisto mesto, v katerem je trenutno bival kralj. To je Friderik posredno dokazal z izdajanjem zakonov v raznih krajih, na primer leta 1220 v Capui in Cataniji ter naslednje leto v Messini, ko je ob povratku iz Nem\xc4\x8dije moral nastopiti proti fevdalcem, ki so med njegovo odsotnostjo ponekod prevzeli oblast. Leta 1224 je v Melfiju ustanovil Neapeljsko univerzo, leta 1227 je v Sirakuzah uredil pomorsko zakonodajo. _NEWLINE_Vi\xc5\xa1ek zakonodajne dejavnosti je bil dose\xc5\xbeen leta 1231, ko je Friderik v Melfiju z razko\xc5\xa1no slovesnostjo objavil zbirko vseh zakonov, ki so jih bili dotlej objavili njegovi juristi: to so Melfijski ustavni zakoni, znani tudi kot Constitutiones Melfitanae, s katerimi je Friderik popolnoma obnovil obstoje\xc4\x8do zakonodajo. Melfijski zakoni so zakonodajni kodeks Kraljevine Sicilije, ki ga je sestavil sam Friderik s sodelovanjem velikih juristov svojega dvora, kot so Pier Delle Vigne, Roffredo di Benevento, Giacomo di Capua, Andrea Bonello da Barletta. Zgodovinsko je zakonik zelo pomemben, ker sloni na stari normanski zakonodaji, o kateri se ni ohranilo veliko drugih zapisov. Vsebinsko je zanimiv, ker o\xc4\x8ditno zmanj\xc5\xa1uje oblast plemi\xc4\x8dev in prelatov v korist kralja in ker vklju\xc4\x8duje tudi \xc5\xbeenske med fevdalne dedi\xc4\x8de. Taka ureditev je vodila do centralizirane dr\xc5\xbeave z majhnimi socialnimi razlikami med dru\xc5\xbebenimi sloji, kar so zgodovinarji ocenili kot "moderno dr\xc5\xbeavo"\n_START_SECTION_\nNa Nem\xc5\xa1kem\n_START_PARAGRAPH_\nPomembna izjema v Friderikovi zakonodaji je Pogodba s cerkvenimi predstavniki (Confoederatio cum principibus ecclesiasticis) iz leta 1220. Izdal jo je kot koncesijo dolo\xc4\x8denih svojih privilegijev nekaterim nem\xc5\xa1kim \xc5\xa1kofom, da bi pridobil njihov pristanek na izvolitev sina Henrika za nem\xc5\xa1kega kralja. Listina je med najpomembnej\xc5\xa1imi viri zakonodaje Svetega Rimskega cesarstva na nem\xc5\xa1kih tleh, ker spreminja dotedanje ravnote\xc5\xbeje politi\xc4\x8dnih sil. Z njo so \xc5\xa1kofje pridobili razne privilegije, na primer kovanje denarja, upravljanje davkov, zidanje gradov, ustanavljanje sodi\xc5\xa1\xc4\x8d in veliko drugih. Po eni strani je bila listina ve\xc4\x8danje \xc5\xa1kofovske oblasti, po drugi pa je pomenila la\xc5\xbeji nadzor s strani kralja nad vedno ve\xc4\x8djimi mesti. Proti svojim splo\xc5\xa1nim principom o centralizaciji je Friderik \xc5\xbertvoval del oblasti za pridobitev bolj\xc5\xa1e administracije tistih predelov cesarstva, ki jih ni mogel direktno upravljati.\n_START_SECTION_\nGospodarstvo\n_START_PARAGRAPH_\nPosebej je treba omeniti Friderikovo sposobnost v ekonomski upravi kraljestva. Prepri\xc4\x8dan je bil, da je razsvetljena zakonodaja prvi korak do trajnega miru, ki bo dal pravi zagon ekonomiji in bogastvu dr\xc5\xbeave. Ta napredna stali\xc5\xa1\xc4\x8da v zvezi z razvojem gospodarstva so privedla do popolnoma novih pogledov na ekonomijo. Odpravil je vse dr\xc5\xbeavne monopole in vsako vrsto carine v mejah dr\xc5\xbeave, predvsem mitnine. Isto\xc4\x8dasno je spodbujal trgovske izmenjave in konkurenco med vsemi sredi\xc5\xa1\xc4\x8di svojega imperija. O\xc4\x8ditno je Friderik tudi v gospodarskem pogledu branil kraljevski absolutizem, ne pa fevdalizma, saj so vse te novosti v glavnem le manj\xc5\xa1ale mo\xc4\x8d fevdalcev, katerim je grobo okrnil dohodke v prid dr\xc5\xbeavne blagajne. Oblast fevdalnih gospodov je spretno prenesel na svoje sodelavce, sposobne juriste, s pomo\xc4\x8djo katerih je kljub visokim dav\xc4\x8dnim zahtevam zagotovil gospodarsko rast in blaginjo svojim dr\xc5\xbeavljanom.\n_START_SECTION_\nPolitika\n_START_PARAGRAPH_\nFriderik II. zavzema posebno mesto v evropski in italijanski zgodovini. V evropskem pogledu je bil \xc4\x8dlovek, ki je smiselno zaklju\xc4\x8dil srednjeve\xc5\xa1ko pojmovanje ogromnih imperijev, saj je dejansko prepustil politi\xc4\x8dno dejavnost osrednje Evrope spontanemu razvoju, kar je privedlo do postopnega razpada Svetega rimskega cesarstva. Njegovo moderno pojmovanje fevdalnega sistema, ki je \xc5\xbee v precej\xc5\xa1nji meri pravi imperializem in spominja na poznej\xc5\xa1o centralizirano dr\xc5\xbeavno upravo, postavlja Friderika II. med razsvetljene evropske vladarje, ki so odlo\xc4\x8dilno vplivali na razvoj bodo\xc4\x8dih generacij._NEWLINE_V zgodovini Italije je Friderik II. zapisan predvsem kot nasprotnik pape\xc5\xbeeve oblasti in teokracije. Njegov boj s komunami, ki bi lahko nakazoval \xc5\xbeeljo po tiraniji, velja, nasprotno, za uravnove\xc5\xa1eno nasprotovanje pretiravanju in upravni nesposobnosti mestnih ob\xc4\x8din.\n_START_SECTION_\nZasebno \xc5\xbeivljenje in smrt\n_START_PARAGRAPH_\nFriderik II. je bil poro\xc4\x8den \xc5\xa1tirikrat. Prve tri \xc5\xbeene so bile\xc2\xa0\xc2\xbbdr\xc5\xbeavna dol\xc5\xbenost\xc2\xab, s \xc4\x8detrto se je domnevno poro\xc4\x8dil iz ljubezni, a nobena od njih ni igrala vloge v javnem \xc5\xbeivljenju. Bile so le matere njegovih uradnih potomcev, h katerim je treba pri\xc5\xa1teti \xc5\xa1e celo kopico nezakonskih otrok._NEWLINE_Prva \xc5\xbeena je bila Konstanca Aragonska, ki jo je petnajstletnemu Frideriku vsilil pape\xc5\xbe Inocenc III., njegov skrbnik. Konstanca je bila mnogo starej\xc5\xa1a od Friderika, zelo pobo\xc5\xbena in sposobna oseba, zato je pape\xc5\xbe mislil, da bo lahko obvladala mladega kralja in ga obdr\xc5\xbeala pod pape\xc5\xbeevim vplivom. Motil se je: poroka mladeni\xc4\x8du sploh ni dosti pomenila. Iz tega zakona se je rodil sin Henrik VII. (1211-1242), ki je bil pozneje hud o\xc4\x8detov nasprotnik. Konstanca je umrla leta 1222._NEWLINE_Drugo \xc5\xbeeno, Jolando (ali Izabelo) Briennsko, je Frideriku predstavil pape\xc5\xbe Honorij III., saj je dekle bilo dedinja naslova kralj Jeruzalema. Medtem ko je pape\xc5\xbe hotel na ta na\xc4\x8din posredno priti do posesti v Sveti de\xc5\xbeeli, je Friderik nasprotno nameraval dokazati, da kri\xc5\xbearske vojske niso potrebne. O ljubezni seveda ni bilo govora. Trinajstletna nevesta je prvo poro\xc4\x8dno no\xc4\x8d pre\xc5\xbeivela sama, medtem ko se je \xc5\xbeenin mudil pri nevestini dvorni dami. Ko se je nevestin o\xc4\x8de zaradi tega prito\xc5\xbeil pri pape\xc5\xbeu, ga je ta potola\xc5\xbeil s primernim darilom. Jolanda je rodila dva otroka, Konrada IV. in Margerito, a je komaj \xc5\xa1estnajstletna umrla._NEWLINE_Tretja Friderikova \xc5\xbeena je bila Izabela Angle\xc5\xa1ka, sestra kralja Henrika III. Angle\xc5\xa1kega. Zakonsko zvezo je toplo priporo\xc4\x8dal pape\xc5\xbe Gregor IX., ki je mislil, da se bodo na ta na\xc4\x8din ubla\xc5\xbeila nasprotja med nem\xc5\xa1kimi in angle\xc5\xa1kimi mogotci. Dejansko je poroka (1235) malo vplivala na politi\xc4\x8dno dogajanje v Evropi. Izabela je \xc5\xbee po \xc5\xa1estih letih umrla. Zapustila je \xc5\xa1tiri otroke: Margerito, Karlota, Friderika in Karla Otona._NEWLINE_\xc5\xbde kmalu po poroki z Jolando je Friderik spoznal Bjanko iz Loreta, domnevno edino \xc5\xbeensko, ki je zares ljubil. Ni skrival, da kljub poroki z Jolando in pozneje z Izabelo redno zahaja k Bjanki, ki mu je tudi povila tri otroke: Konstanco, Manfredija in Violante. Po legendi bi naj bil Friderik iz ljubosumja zaprl Bjanko v enega od svojih gradov, kjer naj bi Bjanka od sramu in \xc5\xbealosti naredila samomor. Zgodovina pa pravi, da je Friderik po smrti tretje \xc5\xbeene nekaj let ostal vdovec. Ko je Bjanka hudo zbolela, ga je prosila, naj se poro\xc4\x8di z njo in njene otroke prizna za svoje. Kralj je tako tudi storil; Bjanka je postala kraljica, a le nekaj dni pred smrtjo leta 1246._NEWLINE_Friderik II. je Bjanko pre\xc5\xbeivel le kratek \xc4\x8das. Ko se je decembra 1250 mudil v Apuliji, je nenadoma zbolel in v kratkem umrl. Bilo mu je 56 let._NEWLINE_Razen zgoraj navedenih otrok je znanih \xc5\xa1e vsaj deset drugih, nezakonskih; o nekaterih ni znano niti ime matere. Friderik ni zanikal o\xc4\x8detovstva, nasprotno: ve\xc4\x8dino otrok je sprejel na svoj dvor. Izmed teh je najbolj znan Henrik \xc5\xa0vabski (1224-1272), sin Adelajde iz Urslingena, ki ga zgodovina pozna pod imenom Enzo. Bil je Friderikov ljubljenec, saj mu je bil tudi po zna\xc4\x8daju in sposobnosti najbolj podoben. Komaj sedemnajstleten je postal Sardinijski kralj, a \xc5\xbee osem let pozneje je moral kot ujetnik v Bologno, kjer je tudi umrl._NEWLINE_Verjetno je Friderik umrl zaradi \xc4\x8drevesnega vnetja, \xc4\x8deprav je njegov dvorni svetovalec Guido Bonatti zapisal, da je bil zastrupljen, saj je nekaj dni prej odkril zaroto, v katero je bil vpleten tudi sam dvorni zdravnik. Ker je njegovo stanje izgledalo \xc5\xbee od za\xc4\x8detka kriti\xc4\x8dno, so ga prav zaradi bojazni pred zaroto skrili v Domus v Fiorentinu, utrjeno naselje na pode\xc5\xbeelju dana\xc5\xa1nje Torremaggiore. Tu je Friderik narekoval oporoko pred najvi\xc5\xa1jimi predstavniki cesarstva. Za naslednika je v oporoki izbral sina Konrada.'