b"\n_START_ARTICLE_\nBudnarjeva muzejska hi\xc5\xa1a\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nMarija Budnar \xe2\x80\x93 Mici v svojih spominih v knjigi Ive \xc5\xa0ubelj Tako so \xc5\xbeiveli in kuhali omenja, da je doma\xc4\x8dija pri\xc5\xa1la v last Budnarjevih \xc5\xbee pred letom 1801. Na to \xc5\xa1e danes spominja letnica vrezana v tram v hi\xc5\xa1i. Od kot ta letnica in zakaj ni znano.  Kot lastnina nad Budnarjevo doma\xc4\x8dijo oziroma Pr' Matja\xc5\xbe kot se re\xc4\x8de po doma\xc4\x8de pa se prvi\xc4\x8d v zemlji\xc5\xa1ki knjigi omenja leta 1874._NEWLINE_Johan Budnar in Fran\xc4\x8di\xc5\xa1ka Ko\xc5\xa1ir se leta 1874 poro\xc4\x8dita in imata pet otrok.  Doma\xc4\x8dijo dobi sin Janez, ki se  zaradi potrebnega denarja za obnovo odpravi v Ameriko. Vendar mu obljubljena de\xc5\xbeela ni omogo\xc4\x8dila vrnitve. Hi\xc5\xa1a ostane prazna. Najmlaj\xc5\xa1i Jernej je pri svojih \xc5\xa1tirih letih od\xc5\xa1el slu\xc5\xbeiti v dolino. Leta so minevala in tam se je navadil na sosedo Ne\xc5\xbeo. Bilo ji je 18 let, njemu 21. Vzela sta se in se leta 1912 vrnila v \xc5\xbee zapu\xc5\xa1\xc4\x8deno in 16 let nenaseljeno ter dotrajano hi\xc5\xa1o. Ko sta prestopila hi\xc5\xa1ni prag, se je poden lomil pod nogami, slamnata streha je pu\xc5\xa1\xc4\x8dala, pa vendarle sta v tej hi\xc5\xa1i na\xc5\xa1la dom._NEWLINE_Dru\xc5\xbeinske slike Budanarjevih s \xc5\xa1irokim robom visi na steni v hi\xc5\xa1i nad \xc5\xa1pampetom. Poro\xc4\x8dna slika Jerneja in Ne\xc5\xbee je v sredini, obkro\xc5\xbeajo ju slike odraslih otrok, sedmih fantov in Marije \xe2\x80\x93 Mici._NEWLINE_Prvi otrok Janez Ivan se rodi februarja \xe2\x80\x93 bilo je sonce pri hi\xc5\xa1i. Ime je dobil po dedku, zadnji sin France pa po babici Fran\xc4\x8di\xc5\xa1ki, Drugi sin Feliks je prinesel sre\xc4\x8do in Cveto \xe2\x80\x93 Florjan naj bi varoval hi\xc5\xa1o pred ognjem. Bla\xc5\xbe je poskrbel, da ogenj pri hi\xc5\xa1i ne bi ugasnil. Na vseh vernih du\xc5\xa1 je bil sin Stane. Nato imeni Jo\xc5\xbeef in Marija. Velika dru\xc5\xbeina, je potrebovala veliko kruha._NEWLINE_Konec leta 1960 je komisija v okviru Kamni\xc5\xa1kega muzeja predlagala, da se hi\xc5\xa1a spomeni\xc5\xa1ko za\xc5\xa1\xc4\x8diti. Zavod za varstvo kulturne dedi\xc5\xa1\xc4\x8dine v Kranju in Kulturna skupnost Kamnik sta se zavzela, da se jo ohrani kot etnolo\xc5\xa1ki spomenik. Tako je zadnji  lastnik doma\xc4\x8dije, Florjan \xe2\x80\x93 Cveto Budnar leta 1986 prodal Kulturni skupnosti Kamnik. Dve leti kasneje se je za\xc4\x8dela obnova. _NEWLINE_Leta 1998 se je hi\xc5\xa1a odprla in oskrbnica  je postala Iva \xc5\xa0ubelj, ki je postavila predmete in hi\xc5\xa1o na tak\xc5\xa1en na\xc4\x8din, kot danes vidimo. Skrbno je bele\xc5\xbeila spomine in zgodbe ljudi ter jo zapisala v knjigi z naslov -  Tako so \xc5\xbeiveli in kuhali.  Od leta 2005 s hi\xc5\xa1o upravlja Turisti\xc4\x8dno dru\xc5\xa1tvo Kamn'k.\n_START_SECTION_\nProstori v Hi\xc5\xa1i\n_START_PARAGRAPH_\nMala vrhhlevna, delno pozidana in delno lesena hi\xc5\xa1a, je prislonjena v breg tako, da je gank z ju\xc5\xbeno fasado vedno obsijan s soncem. Doma\xc4\x8dija predstavlja stegnjeni dom takratnega srednje velikega kmeta. Prvotno je imela hi\xc5\xa1a le dva prostora; hi\xc5\xa1o in ve\xc5\xbeo s \xc4\x8drno kuhinjo, kasneje so ji dodali \xc5\xa1e kamro, tako ista streha zdru\xc5\xbeuje bivalni del in gospodarsko poslopje.\n_START_SECTION_\n\xc4\x8crna kuhinja\n_START_PARAGRAPH_\n\xc4\x8crna kuhinja je danes najstarej\xc5\xa1i prostor hi\xc5\xa1e. Vanjo vstopimo pod preprostim lesenim kostanjevim obokom. Dim se \xc5\xa1e danes vali po prostoru, smola se lepi na strop in stene. Ognji\xc5\xa1\xc4\x8de je povezano s pe\xc4\x8djo v hi\xc5\xa1i. Ob ognji\xc5\xa1\xc4\x8du so priprave in orodja za peko in kuhanje.  Pod kamnitim velbom so okrogle palice, na katerih se pozimi v dimu su\xc5\xa1ijo klobase in meso. Sestavni del ognji\xc5\xa1\xc4\x8da je tudi vzidan svinjski kotel na katerem so kuhali hrano za \xc5\xbeivino. Glavna svetloba prihaja skozi zatemnjeno okno ali odprta vrata.\n_START_SECTION_\nHi\xc5\xa1a\n_START_PARAGRAPH_\nHi\xc5\xa1a je glavni prostor, v katerem je dru\xc5\xbeina jedla, opravljala dnevna dela in spala. V tem prostoru so se ljudje rojevali, hranili in umirali, v mrzlih dneh opravljali razli\xc4\x8dna gospodarska in gospodinjska dela. Notranja ureditev je zna\xc4\x8dilna za slovensko kme\xc4\x8dko hi\xc5\xa1o z zelo skromno opremo. Ko vstopimo, najprej ugledamo javorjevo mizo, vpeta med mala okna, pod bogkovim kotom. Za vrati stoji kru\xc5\xa1na pe\xc4\x8d, okoli nje pa lesena klopca, kjer se v zimskih \xc4\x8dasih lahko ogrejemo. Zraven pe\xc4\x8di je postavljena mentrga za mesiti kruh ter shranjevanje sto\xc4\x8dnic. Tla v hi\xc5\xa1i so lesena, prav tako stene, ki so ometane in pobeljene.\n_START_SECTION_\nGospodarski prostori\n_START_PARAGRAPH_\nKletni prostori so grajeni iz kamna, stene niso ometane in vsak prostor ima vhod iz zunaj. Najmanj\xc5\xa1i prostor se imenuje kevder je slu\xc5\xbeil za shranjevanje okopavnin, drugi nekoliko ve\xc4\x8dji, je bil listnjak in tretji ov\xc4\x8djak. Kasneje so prizidali \xc5\xa1e \xc5\xa1talo s podom. Danes so prostori malo prilagojeni   muzeju. V \xc5\xa1tali je danes sodobni razstavni prostor, kjer se mese\xc4\x8dno odvijajo fotografske in druge razstave, medtem ko je listnjak dobil funkcijo toaletnega prostora."