b'\n_START_ARTICLE_\nMani\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nPoro\xc4\x8dil o njegovem \xc5\xbeivljenju je malo. Najve\xc4\x8d se nana\xc5\xa1ajo na njegovo otro\xc5\xa1tvo in na njegovo mu\xc4\x8deni\xc5\xa1ko smrt._NEWLINE_Po izro\xc4\x8dilu se je rodil 14. aprila 216 v Selevkiji-Ktesifonu v Babilonu. Rojen naj bi bil pohabljen, oziroma vsaj toliko, da je kasneje \xc5\xa1epal. Njegov o\xc4\x8de je bil privr\xc5\xbeenec judovsko-kr\xc5\xa1\xc4\x8danske gnosti\xc4\x8dne lo\xc4\x8dine elhazaitov in je sina vzgajal v tej skupnosti. Ko je odrasel je Mani prelomil z elhazaitsko lo\xc4\x8dino in za\xc4\x8del sam z ustanavljanjem sinkretisti\xc4\x8dnega religioznega gibanja, ki je bilo vsaj do nastopa islama svetovno raz\xc5\xa1irjeno od Sredozemlja in Etiopije na zahodu ter preko Srednje Azije ob svileni cesti vse do severnih delov Kitajske na vzhodu, nakar je institucionalno zamrlo. Svoje poslanstvo je Mani predstavil v besedilu Shabuhragan, ki ga je namenil perzijskemu kralj \xc5\xa0apurju I._NEWLINE_Pred nekaj desetletji odkriti papirusni zvitek iz 5. stoletja Codex Manichaicus Coloniensis, ki ga hrani Univerza v K\xc3\xb6lnu, nudi nekatere nove podatke iz Manijevega \xc5\xbeivljenja, posebej otro\xc5\xa1tva, mladosti in za\xc4\x8detkov opravljanja misijonarske dejavnosti. Za obdobje po njegovem \xc5\xa1estindvajsetem letu starosti obstajajo le redki viri in zapisi o njegovem delovanju._NEWLINE_Na prvo potovanje, katerega motivi niso znani, se je leta 240 odpravil v severozahodno Indijo, oziroma dana\xc5\xa1nji Pakistan. \xc5\xbde leto ali dve kasneje ga je povabil na dvor novi sasanidski kralj \xc5\xa0apur I. in Mani se je vrnil v Perzijo. Na kralja, ki se je odlikoval po verski strpnosti je naredil velik vtis in Maniju je bilo dovoljeno opravljati misijonarsko dejavnost po vsem kraljestvu. To obdobje strpnosti, ki ga je ohranjal kralj \xc5\xa0apur, je Mani izkoristil za misijonarsko dejavnost. Vse do kraljeve smrti leta 272 je u\xc5\xbeival ugoden dru\xc5\xbebeni polo\xc5\xbeaj. Kralja \xc5\xa0apurja je nasledil njegov sin Hormizid I. ki pa je \xc5\xbee leto kasneje umrl._NEWLINE_Prestol je nasledil drugi \xc5\xa0apurjev sin Bahram I. Mani je upal, da bo dobil za\xc5\xa1\xc4\x8ditno pismo in pooblastila za misijonarsko dejavnost tudi od njega, vendar je novi vladar deloval v korist staroperzijskih magov. Ti so mu o\xc4\x8ditali, da sprevra\xc4\x8da temelje uradne religije, zoroastrijanstva. Po obsodbi so Manija vklenili in ga vrgli v je\xc4\x8do, kjer je ve\xc4\x8d tednov \xc5\xbedel okovan v verigah. Po izro\xc4\x8dilu je bil dne 27. februarja 276 kri\xc5\xbean in razkosan. Njegovo glavo so razstavili na mestnih vratih, ostanke pa vrgli psom.\n_START_SECTION_\nU\xc4\x8denje in vplivi\n_START_PARAGRAPH_\nManijevo u\xc4\x8denje je vklju\xc4\x8devalo elemente gnosticizma, novoplatonizem, kr\xc5\xa1\xc4\x8danstva, mazdaizma, budizma in religioznih sestavin takratnega hinduizma._NEWLINE_Mani svojega nauka ni \xc5\xa1iril z ezoteri\xc4\x8dnimi metodami med pe\xc5\xa1\xc4\x8dico izbrancev, ki bi nauk skrbno skrivali pred zunanjim svetom, kakor je to bilo v veliki meri zna\xc4\x8dilno za gnosticizem. Po Jezusovem vzoru si je izbral dvanajstero u\xc4\x8dencev, apostolov in skupaj z njimi opravljal misijonarsko dejavnost po Perzijskem cesarstvu. Medtem ko je Jezusu odmeril vlogo preroka, je Mani sam sebe razgla\xc5\xa1al za Tola\xc5\xbenika (Parakleta) iz besedila Evangelij po Janezu 14:16 na podoben na\xc4\x8din, kakor so kasneje \xc5\xa1tevilni islamski u\xc4\x8denjaki prepoznali Mohameda v omenjenem delu evangelija. Tudi na\xc4\x8din smrti s kri\xc5\xbeanjem je potegnil mnogo vzporednic s kr\xc5\xa1\xc4\x8danskim spominjanjem Kristusovega trpljenja._NEWLINE_Mani je priznaval veljavo prej\xc5\xa1njim religijam, a jih je imel za nepopolne . Poleg Jezusa, ki ohranja opazno mesto v manihejski teologiji, kar je kasneje napeljevalo mnoge kr\xc5\xa1\xc4\x8danske teologe, da so manihejstvo smatrali za herezijo, je v Manijevem nauku mo\xc5\xbeno prepoznati \xc5\xa1tevilne druge vplive, od katerih zavzema osrednje mesto staroperzijski dualisti\xc4\x8dni mit boja med Lu\xc4\x8djo in Temo, Dobrim in Zlim, Bogom in Snovjo. \xc4\x8clovek kot materialno bitje je podrejeno silam zla, med katerimi so najmo\xc4\x8dnej\xc5\xa1e telesne strasti. Ker je le du\xc5\xa1a del bo\xc5\xbeanskega, lahko po Manijevem prepri\xc4\x8danju vsak le z vztrajno telesno askezo in zatiranjem strasti o\xc4\x8disti du\xc5\xa1o z bo\xc5\xbeansko Lu\xc4\x8djo in se osvobodi od zle telesnosti oziroma materialnega sveta. Slednje je tudi privedlo do lo\xc4\x8devanja manihejskih skupnosti na izbrane, ki so se popolnoma predali askezi in se odpovedali spolnosti, ter na laike, ki so se posku\xc5\xa1ali vsaj ob\xc4\x8dasno pribli\xc5\xbeati temu manihejskemu idealu._NEWLINE_Enkrat letno so manihejci praznovali praznik bema v spomin na Manijevo trpljenje.'