b'\n_START_ARTICLE_\nJo\xc5\xbee Juran\xc4\x8di\xc4\x8d\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nU\xc4\x8ditelji\xc5\xa1\xc4\x8de je kon\xc4\x8dal v Mariboru. \xc5\xbde kot u\xc4\x8ditelji\xc5\xa1\xc4\x8dnik je bil Maistrov borec. Zaradi kritike tedanjih dru\xc5\xbebenih razmer so ga kazensko preme\xc5\xa1\xc4\x8dali v razne kraje po \xc5\xa0tajerskem. Med obema svetovnima vojnama je bil \xc4\x8dlan raznih naprednih gibanj in od 1025 \xc4\x8dlan Komunisti\xc4\x8dne partije Jugoslavije. V 30-tih letih prej\xc5\xa1njega stoletja je sodeloval pri organiziranju naprednega u\xc4\x8diteljskega politi\xc4\x8dnega gibanja, ki je 1936 preraslo marksisti\xc4\x8dno usmerjeni U\xc4\x8diteljski pokret. Kot njegov privr\xc5\xbeenec je preu\xc4\x8deval vplive socialnih razmer u\xc4\x8dencev na njihov telesni in du\xc5\xa1evni razvoj, ter s Pavlom Fleretom, Andrejem Skuljem in Ernestom Vrancem sodeloval pri sestavljanju dotlej najbolj\xc5\xa1ih \xc4\x8ditank za osnovno \xc5\xa1olo. Od 1941 je sodeloval v narodnoosvobodilni borbi; od aprila 1942 do septembra 1943 je bil v zaporih in koncentracijskem tabori\xc5\xa1\xc4\x8du na Rabu. Septembra 1943 je postal politi\xc4\x8dni komisar Rabske brigade, nato je bil med drugim \xc5\xa1e na\xc4\x8delnik oddelkov za obnovo in socialno skrbstvo pri Predsedstvu narodnoosvobodilnega sveta, sekretar oblastnega komiteja Komunisti\xc4\x8dne partije Slovenije za \xc5\xa0tajersko, po koncu vojne pa do februarja 1946 pomo\xc4\x8dnik ministra za prosveto pri vladi Ljudske republike Slovenije._NEWLINE_V \xc4\x8dasu informbiroja je bil 1948 izklju\xc4\x8den iz partije in od aprila 1949 do 1954 zaprt v Bile\xc4\x87i in na Golem otoku. Kasneje je bil rehabilitiran in do upokojitve 1963 delal v raznih slu\xc5\xbebah. Dobil je naziv pedago\xc5\xa1kega svetnika. Je nosilec partizanske spomenice 1941. Leta 1972 pa je prejel \xc5\xbdagarjevo nagrado.'