b'\n_START_ARTICLE_\nStrasbourg\n_START_SECTION_\nGeografija\n_START_PARAGRAPH_\nStrasbourg le\xc5\xbei v Alza\xc5\xa1ki ravnini. Je sredi\xc5\xa1\xc4\x8de zahodne Evrope, kar mu daje prometne in politi\xc4\x8dne zna\xc4\x8dilnosti. Pribli\xc5\xbeno enako je oddaljeno od Atlantika, Baltika in Sredozemskega morja (okoli 750\xc2\xa0km) ter tudi od Jadrana in Severnega morja (500\xc2\xa0km)._NEWLINE_Skozenj te\xc4\x8de reka Ill, ki se v samem sredi\xc5\xa1\xc4\x8du mesta, imenovanem Petite France (Mala Francija], razdeli na pet rokavov. Ob reki Ren, ki te\xc4\x8de mimo njega, je mestno pristani\xc5\xa1\xc4\x8de, ki je za Duisburgom drugo najve\xc4\x8dje na Renu.\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nNa ozemlju Strasbourga je bila prvotno galska naselbina, ki je s prihodom Rimljanov postala rimska postojanka Argentoratum. Prvikrat je omenjena leta 12 n. \xc5\xa1t. in je pripadala rimski provinci Gornja Germanija._NEWLINE_Sredi 4. stoletja so na ozemlje Strasbourga za\xc4\x8dela vdirati germanska plemena Alemanov. Leta 357 je bila tukaj bitka pri Argentoratu, v kateri je rimska vojska pod poveljstvom Julijana Odpadnika, poznej\xc5\xa1ega rimskega cesarja, premagala Alemane in zajela njihovega kralja Hnodomarja (Chonodomarius). V zgodnjem 5. stoletju so Alemani ponovno pre\xc5\xa1li reko Ren, osvojili in naselili ozemlje sedanje Alzacije ter ve\xc4\x8djega dela \xc5\xa0vice._NEWLINE_V 9. stoletju je bilo mesto v lokalnem jeziku znano kot Strazburg, dokumentirano leta 842 v Sacramenta Argentariae. Slednje trojezi\xc4\x8dno besedilo vsebuje poleg latinskega in starega visokonem\xc5\xa1kega tudi najstarej\xc5\xa1o pisano razli\xc4\x8dico galskoromanskega jezika. V latin\xc5\xa1\xc4\x8dini je bilo mesto znano kot Stratisburgum oziroma Strateburgus, v alza\xc5\xa1\xc4\x8dini Strossburi, prek nem\xc5\xa1kega Stra\xc3\x9fburga pa je v franco\xc5\xa1\xc4\x8dini postal Strasbourg._NEWLINE_S poklonitvijo lotarin\xc5\xa1kega vojvode nem\xc5\xa1kemu kralju Henriku I. je Strasbourg leta 923 pri\xc5\xa1el pod Sveto rimsko cesarstvo. Zgodnja zgodovina mesta izpri\xc4\x8duje dalj\xc5\xa1e obdobje sporov med nad\xc5\xa1kofijsko oblastjo in njihovim prebivalstvom, ki je trajalo vse do leta 1262, ko je kralj Filip \xc5\xa0vabski po bitki pri Oberhausbergnu podelil Strasbourgu status svobodnega cesarskega mesta._NEWLINE_Revolucija 1332 se je kon\xc4\x8dala s \xc5\xa1iroko osnovano mestno vlado z udele\xc5\xbebo cehov, ob tem pa je Strasbourg razglasil svobodno republiko. Leta 1348 je v mestu kosila morilska bubonska kuga, 14. februarja 1349 pa je sledil pogrom ve\xc4\x8d sto Judov, ki so jih javno za\xc5\xbegali, preostale pa izgnali iz mesta. Vse do konca 18. stoletja je bilo Judom prepovedano ostati v mestu po 10. uri dopoldne, \xc4\x8das za odhod pa je naznanil ob\xc4\x8dinski glasnik z rogom. Nadalje je bila za vsakega konja, ki ga je Jud z dovoljenjem privedel v mesto, uvedena posebna taksa._NEWLINE_Med reformacijo je mesto pod politi\xc4\x8dnim vodstvom Jakoba Sturma von Sturmecka in duhovnim vodstvom Martina Bucerja sprejelo versko u\xc4\x8denje Martina Lutra. Njegovi privr\xc5\xbeenci so ustanovili gimnazijo, ki je v naslednjem stoletju prerasla v univerzo. Strasbourg je bil sredi\xc5\xa1\xc4\x8de humanizma in zgodnjega tiskanja knjig v Svetem rimskem cesarstvu. Njegov intelektualni in politi\xc4\x8dni vpliv je prispeval k osnovanju protestantizma kot sprejemljivega. Mesto je skupaj s Konstanco, Memmingenom in Lindauom osnovalo tetrapolitansko veroizpoved, ki ji je nato sledila nekoliko spremenjena augsbur\xc5\xa1ka veroizpoved._NEWLINE_Po reformi cesarskega ustroja v zgodnjem 16. stoletju in z ustanovitvijo "cesarskih krogov" je Strasbourg postal del Zgornjerenskega kroga, zveze cesarskih posestev na jugozahodu Svetega rimskega cesarstva, v glavnem odgovoren za vzdr\xc5\xbeevanje vojske, nadzor kovanja denarja in zagotavljanje javne varnosti._NEWLINE_Med tridesetletno vojno je ostal nevtralen. Septembra 1681 ga je zavzel francoski kralj Ludvik XIV., priklju\xc4\x8ditev k Franciji je bila priznana leta 1697 s sporazumom iz Rijswicka. Uradna politika verske nestrpnosti, ki je z Nantskim ediktom (1598) pregnala \xc5\xa1tevilne protestante iz Francije, je z njegovim preklicem in novim Fontainebleaujskim ediktom v letu 1685 prizanesla Strasbourgu in celotni Alzaciji. Kljub temu je bila mestna stolnica prenesena z luterancev na rimskokatoli\xc5\xa1ko cerkev, medtem ko je nem\xc5\xa1ka luteranska univerza vztrajala vse do francoske revolucije._NEWLINE_V Strasbourgu je 25. aprila 1792 francoski skladatelj Claude Joseph Rouget de Lisle uglasbil Marseljezo, bojno pesem renske armade, ki je postala francoska dr\xc5\xbeavna himna. Ime je dobila po prostovoljcih iz Marseilla, ki so jo peli, ko so korakali v Pariz na pomo\xc4\x8d pari\xc5\xa1kim revolucionarjem. V 19. stoletju je postala revolucionarna pesem vseh evropskih narodov, ki so se borili proti zatiranju.   _NEWLINE_Status svobodnega mesta je Strasbourg izgubil, cerkve in samostani so bili mo\xc4\x8dno po\xc5\xa1kodovani, \xc4\x8de ne celo poru\xc5\xa1eni. Stolnica je izgubila ve\xc4\x8d sto kipcev, ki so bili v 19. stoletju nadome\xc5\xa1\xc4\x8deni s kopijami. Leta 1794 je bil govor tudi o ru\xc5\xa1enju zvonika, ki naj bi \xc5\xbealil na\xc4\x8delo enakosti. Stolp je bil re\xc5\xa1en, po predlogu me\xc5\xa1\xc4\x8danov pokrit z velikansko frigijsko kapo._NEWLINE_Z rastjo trgovine in industrije se je \xc5\xa1tevilo prebivalstva v 19. stoletju pove\xc4\x8dalo za trikrat in doseglo \xc5\xa1tevilko 150.000. Med francosko-prusko vojno sta bila med pruskim obleganjem in bombardiranjem mesta uni\xc4\x8dena muzej lepih umetnosti in mestna knji\xc5\xbenica z enkratno zbirko srednjeve\xc5\xa1kih rokopisov, redkimi renesan\xc4\x8dnimi knjigami in rimskimi umetninami. Po koncu vojne je bilo mesto s frankfurtskim mirom brez plebiscita priklju\xc4\x8deno novoustanovljenemu Nem\xc5\xa1kemu cesarstvu kot del ozemlja Alzacija - Lotaringija, nem\xc5\xa1ko Reichsland Elsa\xc3\x9f-Lothringen. Kot del tega cesarstva je bil tudi obnovljen. Nem\xc5\xa1ka univerza, ustanovljena 1567, zaprta med revolucijo, je bila leta 1872 ponovno odprta. Okoli mesta je bil zgrajen pas \xc4\x8dvrstih utrdb, katerih ve\xc4\x8dina stoji \xc5\xa1e danes: Roon (zdaj Desaix) in Podbielski (zdaj Ducrot) v Mundolsheimu, Moltke (zdaj Rapp) v Reichstettu, Bismarck (zdaj Kl\xc3\xa9ber) v Wolfisheimu, Kronprinz (zdaj Foch) v Niederhausbergnu, Grossherzog von Baden (zdaj Fr\xc3\xa8re) v Oberhausbergnu. Te utrdbe so bile namenjene francoski vojski; v letih 1918 in 1945 so jih uporabili kot tabori\xc5\xa1\xc4\x8da za vojne ujetnike._NEWLINE_Po porazu Nem\xc4\x8dije v prvi svetovni vojni sta bila mesto in celotna pokrajina dodeljena Franciji, v za\xc4\x8detku druge svetovne vojne pa ga je po padcu Francije 1940 ponovno zavzela Nem\xc4\x8dija. Eno prvih uradnih dejanj nacisti\xc4\x8dnih voditeljev je bilo se\xc5\xbeig in poru\xc5\xa1itev glavne sinagoge, ki je krasila arhitekturno podobo mesta in bila ena najve\xc4\x8djih v Evropi po njeni izgradnji leta 1897. 22. novembra 1944 je mesto osvobodila francoska vojska pod poveljstvom generala Leclerca._NEWLINE_Leta 1920 je Strasbourg postal sede\xc5\xbe Centralne komisije za plovbo po Renu, ene prvih evropskih ustanov. Leta 1949 je bilo mesto izbrano za sede\xc5\xbe Sveta Evrope skupaj z Evropskim sodi\xc5\xa1\xc4\x8dem za \xc4\x8dlovekove pravice in Evropsko farmakopejo, od leta 1952 pa je uradni sede\xc5\xbe Evropskega parlamenta, \xc4\x8deprav so tu le plenarna sre\xc4\x8danja, medtem ko se vse drugo odvija v Bruslju in Luksemburgu._NEWLINE_Leta 1992 je Strasbourg postal sede\xc5\xbe francosko-nem\xc5\xa1kega televizijskega kanala in filmske dru\xc5\xbebe Arte._NEWLINE_Leta 2000 so nem\xc5\xa1ke oblasti prepre\xc4\x8dile islamski napad na mestno stolnico. _NEWLINE_6. julija 2001 je med koncertom na prostem v Parc de Pourtal\xc3\xa8s v nevihti padla platana in povzro\xc4\x8dila eno najhuj\xc5\xa1ih nesre\xc4\x8d te vrste, pri \xc4\x8demer je bilo mrtvih 13 ljudi, ranjenih pa 97. 27. marca 2007 je bilo mesto spoznano za krivo zaradi neupo\xc5\xa1tevanja varnosti na prireditvi in oglobljeno s 150.000 evri.\n_START_SECTION_\nArhitektura\n_START_PARAGRAPH_\nZgodovinsko sredi\xc5\xa1\xc4\x8de Grande \xc3\x8ele (elipsast otok) je bil uvr\xc5\xa1\xc4\x8den na seznam Unescove svetovne dedi\xc5\xa1\xc4\x8dine leta 1988. Ministrstvo za kulturo (z oznako 2014309) je Strasbourg) razglasil tudi za mesto umetnosti in zgodovine. \xc4\x8ceprav so ostanki rimskega mesta skoraj izginili, ohranja izjemno arhitekturno dedi\xc5\xa1\xc4\x8dino od srednjega veka do danes._NEWLINE_Mesto je predvsem znano po svoji gotski stolnici iz pe\xc5\xa1\xc4\x8denjaka z znamenito astronomsko uro in po srednjeve\xc5\xa1ki podobi Porenja s stavbami predal\xc4\x8dne lesene gradnje, \xc5\xa1e posebej v \xc4\x8detrti Petite France (Mala Francija) ali Gerberviertel ("okro\xc5\xbeje usnjarjev") vzdol\xc5\xbe reke Ill, po ulicah in trgih okoli stolnice, na katerih izstopa hi\xc5\xa1a Kammerzell._NEWLINE_Pomembnej\xc5\xa1e srednjeve\xc5\xa1ke ulice so Rue Merci\xc3\xa8re,  Rue des Dentelles, Rue du Bain aux Plantes, Rue de Juifs, Rue des Fr\xc3\xa8res, Rue des Tonneliers, Rue du Maroquin, Rue des Charpentiers, Rue des Serruriers, Grand\' Rue, Quai des Bateliers, Quai Saint-Nicolas in Quai Saint-Thomas. Pomembni srednjeve\xc5\xa1ki trgi pa so: Place de la Cath\xc3\xa9drale, Place du March\xc3\xa9 Gayot, Place Saint-\xc3\x89tienne, Place du March\xc3\xa9 aux Cochons de Lait in Place Benjamin Zix._NEWLINE_Poleg stolnice je v Strasbourgu \xc5\xa1e ve\xc4\x8d drugih srednjeve\xc5\xa1kih cerkev, ki so pre\xc5\xbeivele \xc5\xa1tevilne vojne in uni\xc4\x8denja, ki so pestile mesto: romanska cerkev svetega \xc5\xa0tefana (Saint-Etienne), ki je bila delno uni\xc4\x8dena leta 1944 zaradi zavezni\xc5\xa1kega bombardiranja, delno romanska, delno gotska, zelo velika  cerkev svetega Toma\xc5\xbea (\xc3\x89glise Saint-Thomas) s Silbermannovimi orglami, na katere sta igrala Wolfgang Amadeus Mozart in Albert Schweitzer , gotska protestantska cerkev svetega Petra mlaj\xc5\xa1ega  (\xc3\x89glise Saint-Pierre-le-Jeune) s kripto iz 7. stoletja in samostanom delno iz 11. stoletja, gotska cerkev svetega Viljema ( \xc3\x89glise Saint-Guillaume) s fino izdelanimi renesan\xc4\x8dnimi vitraji in pohi\xc5\xa1tvom, gotska cerkev svetega Janeza (\xc3\x89glise Saint-Jean), delno gotska, delno secesijska cerkev svete Magdalene (\xc3\x89glise Sainte-Madeleine) itd. V cerkvi svetega Petra starej\xc5\xa1ega domujeta pod eno streho katoli\xc5\xa1ka in protestantska skupnost. Neogotska katoli\xc5\xa1ka cerkev svetega Petra starej\xc5\xa1ega (Saint-Pierre-le-Vieux Catholique) je hranila ve\xc4\x8d lesenih in pobarvanih oltarjev iz 15. stoletja iz drugih uni\xc4\x8denih cerkev in si jih je mogo\xc4\x8de ogledati. Med \xc5\xa1tevilnimi posvetnimi srednjeve\xc5\xa1kimi zgradbami izstopa veli\xc4\x8dastna stara carinska zgradba Ancienne Douane._NEWLINE_Nem\xc5\xa1ka renesansa je zapustila v mestu nekaj omembe vrednih stavb, predvsem Trgovinsko in industrijsko zbornico (Chambre de commerce et d\'industrie), prej mestna hi\xc5\xa1a, na Gutenbergovem trgu, prav tako pa tudi francoski barok in klasicizem z ve\xc4\x8d pala\xc4\x8dami (h\xc3\xb4tels particuliers), med katerimi je Rohanova pala\xc4\x8da (1742, zdaj sede\xc5\xbe treh muzejev) najveli\xc4\x8dastnej\xc5\xa1a. Druge zgradbe te vrste so H\xc3\xb4tel de Hanau (1736, danes mestna hi\xc5\xa1a), H\xc3\xb4tel de Klinglin (1736, zdaj rezidenca prefekta), H\xc3\xb4tel des Deux-Ponts (1755, zdaj prebivali\xc5\xa1\xc4\x8de voja\xc5\xa1kega guvernerja), H\xc3\xb4tel d\'Andlau-Klinglin (1725, zdaj sede\xc5\xbe uprave Port Autonome de Strasbourg) itd. Najve\xc4\x8dja baro\xc4\x8dna stavba v Strasbourgu je dolga 150 m in je iz 1720-ih, to je glavna stavba javne bolni\xc5\xa1nice H\xc3\xb4pital civil. Francoski neoklasicizem predstavljajo Opera na trgu Broglie in ve\xc4\x8dina drugih uglednih zgradb._NEWLINE_V nem\xc5\xa1ki \xc4\x8detrti Neustadt prevladuje eklekti\xc4\x8dna arhitektura, pri \xc4\x8demer glavnina spominja na arhitekturo iz \xc4\x8dasa Viljema I., saj je bila ve\xc4\x8dina ve\xc4\x8djih mest v Nem\xc4\x8diji med drugo svetovno vojno mo\xc4\x8dno po\xc5\xa1kodovana. Ulice, bulvarji in drevoredi so enoviti, presenetljivo visoki (do sedem nadstropij) in \xc5\xa1iroki primeri nem\xc5\xa1ke urbane razporeditve. Ta arhitekturni slog je me\xc5\xa1anica pet stoletij evropske arhitekture, pa tudi neoegiptovskih, neogr\xc5\xa1kih in neobabilonskih slogov. Nekdanja cesarska pala\xc4\x8da Palais du Rhin (Renska pala\xc4\x8da), najbolj politi\xc4\x8dna in s tem mo\xc4\x8dno kritizirana nem\xc5\xa1ka stavba v Strasbourgu, ka\xc5\xbee velikost in slogovno trdnost tega obdobja. Dve najlep\xc5\xa1i in bogato okra\xc5\xa1eni stavbi iz teh \xc4\x8dasov sta Ecole Internationale des Pontonniers (nekdanja H\xc3\xb6here M\xc3\xa4dchenschule, dekli\xc5\xa1ki kolid\xc5\xbe) s svojimi stolpi, stolpi\xc4\x8di in ve\xc4\x8d okroglimi in kvadratnimi vogali in \xc3\x89cole des Arts d\xc3\xa9coratifs (\xc5\xa0ola za umetno obrt) s svojo bogato okra\xc5\xa1eno fasado iz poslikane opeke, lesa in majolike.  _NEWLINE_Ta izjemna arhitektura je razlog, da sta pred kratkim mesto in regija Alzacija predlagala Neustadt za uvrstitev na Unescov seznam svetovne dedi\xc5\xa1\xc4\x8dine._NEWLINE_Pomembnej\xc5\xa1e ulice nem\xc5\xa1kega okro\xc5\xbeja so: Avenue de la Foret Noire, Avenue des Vosges, Avenue d\'Alsace, Avenue de la Marseillaise, Avenue de la Libert\xc3\xa9, Boulevard de la Victoire, Rue Sell\xc3\xa9nick, Rue du G\xc3\xa9n\xc3\xa9ral de Castelnau, Rue du Marechal Foch in Rue du Mar\xc3\xa9chal Joffre. Pomembnej\xc5\xa1i trgi nem\xc5\xa1kega okro\xc5\xbeja pa so: Trg Republike (Place de la Republique), Trg Univerze (Place de l\'Universit\xc3\xa9, Brantov in Arnoldov trg._NEWLINE_Veli\xc4\x8dastni primeri pruske voja\xc5\xa1ke arhitekture iz 1880-ih so na obnovljeni ponovno odprti ulici Rempart, to so velike utrdbe, med katerimi so vojna vrata (Kriegstor)._NEWLINE_Poleg sodobne arhitekture je v Strasbourgu tudi nekaj finih secesijskih zgradb, kot je velika Palais des F\xc3\xaates, hi\xc5\xa1e in vile, kot sta Villa Schutzenberger in H\xc3\xb4tel Brion, dobrih primerov funkcionalne arhitekture, zgrajenih po drugi svetovni vojni (Cit\xc3\xa9 Rotterdam, za katerega Le Corbusierju ni uspelo na arhitekturnem nate\xc4\x8daju) in v Quartier Europ\xc3\xa9en (Evropski \xc4\x8detrti) so nekatere spektakularne upravne zgradbe, v\xc4\x8dasih ogromne, med katerimi je Evropsko sodi\xc5\xa1\xc4\x8de za \xc4\x8dlovekove pravice, ki ga je oblikoval Richard Rogers, verjetno najbolj\xc5\xa1a. Druge opazne sodobne zgradbe so nova glasbena \xc5\xa1ola Cit\xc3\xa9 de la Musique et de la Danse, Mus\xc3\xa9e d\'Art moderne et contemporain in H\xc3\xb4tel du D\xc3\xa9partement, na obrobju mesta pa tudi tramvajska postaja Hoenheim-Nord, ki jo je zasnovala Zaha Hadid._NEWLINE_Mesto ima \xc5\xa1tevilne mostove, tudi srednjeve\xc5\xa1ki in \xc5\xa1tiristolpni Ponts Couverts (Pokriti most), ki kljub svojemu imenu ni ve\xc4\x8d pokrit. Poleg njega je Barrage Vauban (Vaubanova pregrada), del Vaubanove utrdbe iz 17. stoletja, ki ne vklju\xc4\x8duje pokritega mostu. Drugi mostovi so bogato okra\xc5\xa1eni Pont de la Fonderie (Livarski most) (1893, kamen) in Pont d\'Auvergne (1892, \xc5\xbeelezo), pa tudi futuristi\xc4\x8dna Passerelle (mosti\xc4\x8dek) \xc4\x8dez Ren arhitekta  Marca Mimrama, odprta leta 2004. S sosednjo Nem\xc4\x8dijo ga povezuje Most Evropa, ki je tudi mejni most._NEWLINE_Najve\xc4\x8dji trg v sredi\xc5\xa1\xc4\x8du mesta je Kl\xc3\xa9berjev trg. Je na trgovinskem obmo\xc4\x8dju in je bil imenovan po generalu Jeanu-Baptistu Kl\xc3\xa9berju, rojenem v Strasbourgu leta 1753 in umorjenem leta 1800 v Kairu. Na trgu je njegov kip, pod katerim je grobnica z njegovimi ostanki. Na severni strani trga je zgodovinska zgradba, imenovana Aubette, ki jo je zgradil Jacques-Fran\xc3\xa7ois Blondel v letih 1765\xe2\x80\x931772. Med letoma 1926 in 1928 so jo preuredili Sophie Taeuber-Arp, Jean Arp in De Stijl, umetnik Theo van Doesburg. Delo treh umetnikov je bilo imenovano Sikstinska kapela abstraktne umetnosti.\n_START_SECTION_\nMuzeji\n_START_PARAGRAPH_\nZa sorazmerno majhno mesto ima veliko in razli\xc4\x8dne vrste muzejev:\n_START_SECTION_\nKnji\xc5\xbenice\n_START_PARAGRAPH_\nNarodna in univerzitetna knji\xc5\xbenica (Biblioth\xc3\xa8que nationale et Universitaire)  je s svojo zbirko ve\xc4\x8d kot 3.000.000 naslovov  druga najve\xc4\x8dja knji\xc5\xbenica v Franciji za Narodno francosko knji\xc5\xbenico (Biblioth\xc3\xa8que nationale de France). Ustanovila jo je nem\xc5\xa1ka uprava po popolnem uni\xc4\x8denju prej\xc5\xa1nje ob\xc4\x8dinske knji\xc5\xbenice leta 1871 in ima poseben status: je hkrati \xc5\xa1tudentska in narodna knji\xc5\xbenica. Ob\xc4\x8dinska knji\xc5\xbenica v Strasbourgu je bila na francoskem gospodarskem zemljevidu napa\xc4\x8dno ozna\xc4\x8dena kot "mestna hi\xc5\xa1a", zato je bila cilj nem\xc5\xa1kega topni\xc5\xa1tva. Knji\xc5\xbeni\xc4\x8dar iz M\xc3\xbcnchna je poudaril, "... da za uni\xc4\x8denje dragocene zbirke ni bil kriv nem\xc5\xa1ki topni\xc5\xa1ki \xc4\x8dastnik, ki se uporabljal francoski zemljevid, ampak nevesten in neto\xc4\x8den francoski strokovnjak."_NEWLINE_Ob\xc4\x8dinska knji\xc5\xbenica (Biblioth\xc3\xa8que municipale de Strasbourg) je skrbnica mre\xc5\xbee desetih osrednjih knji\xc5\xbenic na razli\xc4\x8dnih obmo\xc4\x8djih mesta. \xc5\xa0est nadstropij visoka Velika knji\xc5\xbenica (Grande Biblioth\xc3\xa8que),  Mediateka Andr\xc3\xa9ja Malrauxja (M\xc3\xa9diath\xc3\xa8que Andr\xc3\xa9 Malraux) je bila odprta 19. septembra 2008 in velja za najve\xc4\x8djo v vzhodni Franciji.\n_START_SECTION_\nInkunabula\n_START_PARAGRAPH_\nStrasbourg je kot eden prvih centrov tiskanja knjig v Evropi v svoji knji\xc5\xbenici dolgo \xc4\x8dasa imel veliko inkunabul \xe2\x80\x93 dokumentov, natisnjenih pred letom 1500, kot eno svojih najdragocenej\xc5\xa1ih dedi\xc5\xa1\xc4\x8din. Po njegovem popolnem uni\xc4\x8denju leta 1870 je morala nova zbirka nastati znova. Danes razli\xc4\x8dne javne in institucionalne knji\xc5\xbenice Strasbourga spet prikazujejo precej inkunabul, razdeljenih takole: Narodna in univerzitetna knji\xc5\xbenica okoli  2098 , Mestna in ob\xc4\x8dinska mediateka 394 , Biblioth\xc3\xa8que du Grand S\xc3\xa9minaire 238, Protestantska mediateka 94 in Biblioth\xc3\xa8que alsatique du Cr\xc3\xa9dit Mutuel 5.\n_START_SECTION_\nPomembni prebivalci\n_START_PARAGRAPH_\nPomembni ljudje, rojeni v Strasbourgu, so: Eric of Friuli, Johannes Tauler, Sebastian Brant, Jean Baptiste Kl\xc3\xa9ber, Louis Ramond de Carbonni\xc3\xa8res, Fran\xc3\xa7ois Christophe Kellermann, Marie Tussaud, Ludwig I of Bavaria, Charles Fr\xc3\xa9d\xc3\xa9ric Gerhardt, Louis-Fr\xc3\xa9d\xc3\xa9ric Sch\xc3\xbctzenberger, Gustave Dor\xc3\xa9, \xc3\x89mile Waldteufel, Jean/Hans Arp, Charles M\xc3\xbcnch, Hans Bethe, Maurice Kriegel-Valrimont, Marcel Marceau, Tomi Ungerer, Ars\xc3\xa8ne Wenger, Petit in Matt Pokora._NEWLINE_Pomembni prebivalci Strasbourga so: Johannes Gutenberg, Hans Baldung, Martin Bucer, John Calvin, Joachim Meyer, Johann Carolus, Johann Wolfgang Goethe, Jakob Michael Reinhold Lenz, Klemens Wenzel von Metternich, Georg B\xc3\xbcchner, Louis Pasteur, Ferdinand Braun, Albrecht Kossel, Georg Simmel, Albert Schweitzer, Otto Klemperer, Marc Bloch, Alberto Fujimori, Marjane Satrapi, Paul Ricoeur in Jean-Marie Lehn\n_START_SECTION_\n\xc5\xa0port\n_START_PARAGRAPH_\nV mestu je po javnih cestah v sezoni 1921 potekala dirka za veliko nagrado Francije, na kateri je zmagal italijanski dirka\xc4\x8d Felice Nazzaro s fiatom 804.'