b'\n_START_ARTICLE_\nNormansko osvajanje Anglije\n_START_PARAGRAPH_\nNormansko osvajanje Anglije je vodil Viljem Osvajalec leta 1066 po bitki pri Hastingsu. To je bila pomembna prelomnica v angle\xc5\xa1ki zgodovini. Anglija je bila od tedaj bolj povezana s celinsko Evropo. Oblikovala se je ena najmogo\xc4\x8dnej\xc5\xa1ih monarhij v Evropi z enim najbolj izpopolnjenih sistemov oblasti. Spremenjena sta bila angle\xc5\xa1ki jezik in kultura ter postavljen temelj za kasnej\xc5\xa1i dolgoletni angle\xc5\xa1ko-francoski spor. To je bilo zadnje uspe\xc5\xa1no osvajanje Anglije.\n_START_SECTION_\nNormani v Normandiji\n_START_PARAGRAPH_\nNormandija je obmo\xc4\x8dje severozahodne Francije, ki so ga Vikingi za\xc4\x8deli naseljevati \xc5\xbee leta 911. Frankovski kralj Karel III. Preprosti je skupini Vikingov pod vodstvom Rolla dovolil, da se naselijo v severni Franciji, da bi za\xc5\xa1\xc4\x8ditili obalo pred drugimi vikin\xc5\xa1kimi vdori. Njihova naselitev je bila zelo uspe\xc5\xa1na in Vikingi tega obmo\xc4\x8dja so postali znani kot Normani, celotna regija pa je dobila po njih ime Normandija. Frankovski kralj jim je leta 944 dodelil obmo\xc4\x8dja, ki so jih naselili kot trajno posest, nato se je oblikovala vojvodina Normandija, ki jo je ustanovil danski Viking Hrolf Ragnvaldsson ali Rollo (znan tudi kot Robert Normandijski)._NEWLINE_Normani so hitro prevzeli frankovsko kulturo, zavrgli poganstvo in prevzeli kr\xc5\xa1\xc4\x8danstvo. Prevzeli so tudi lokalno obliko franco\xc5\xa1\xc4\x8dine in dodali normanske besede, tako da je nastala normanska razli\xc4\x8dica franco\xc5\xa1\xc4\x8dine. Me\xc5\xa1ali in poro\xc4\x8dali so se z lokalnimi prebivalci. S posesti, ki so jih pridobili, so se \xc5\xa1irili proti Flandriji in si priklju\xc4\x8dili okoli\xc5\xa1ka obmo\xc4\x8dja, tudi Kanalske otoke.\n_START_SECTION_\nOsvajanje Anglije\n_START_PARAGRAPH_\nNorve\xc5\xa1ki kralj Harald III. je napadel severno Anglijo septembra leta 1066. Novo izbranemu kralju Haroldu je ostalo malo \xc4\x8dasa, da zbere vojsko, potrebno za obrambo. 25. septembra 1066 mu je uspelo presenetiti Vikinge v bitki pri vasi Stamford Bridge. Kralj Harald III. je bil v tej bitki ubit in za Vikinge je bil to zadnji vdor v Anglijo. Vendar je bila to Pirova zmaga, ki je zelo oslabila in razbila anglosa\xc5\xa1ko vojsko._NEWLINE_Prav takrat je Viljem Osvajalec zbral floto 600 ladij in vojsko 7000 ljudi. Vojaki niso bili samo iz Normandije, ampak tudi z okoli\xc5\xa1kih obmo\xc4\x8dij Flandrije in Nem\xc4\x8dije. Mnogi so bili drugorojeni ali tretjerojeni sinovi, ki jim je ostalo malo ali ni\xc4\x8d nasledstva. Viljem jim je obljubil, da bodo nagrajeni z zemljo in polo\xc5\xbeajem, \xc4\x8de bodo pripeljali svojega konja, oklep in oro\xc5\xbeje ter se pridru\xc5\xbeili njegovemu pohodu.\n_START_SECTION_\nBitka pri Hastingsu\n_START_PARAGRAPH_\nPo ve\xc4\x8dkratni ve\xc4\x8dtedenski prelo\xc5\xbeitvi za\xc4\x8detka pre\xc4\x8dkanja Rokavskega preliva zaradi slabega vremena so se izkrcali na jugu Anglije nekaj dni po tem, ko je Harold premagal Vikinge. Izkrcali so se 28. septembra 1066 v Susexu. Blizu Hastingsa je Viljem Osvajalec postavil lesen dvorec kot svoje opori\xc5\xa1\xc4\x8de, od koder je neposredno napadal kralja Harolda._NEWLINE_V bitki pri Hastingsu 14. oktobra 1066 so Normani zmagali, kralj Harold je bil ubit, Sasi pa so pobegnili._NEWLINE_Viljem se je premaknil v dolino Temze, da je pre\xc4\x8dkal reko pri Wallingfordu v Berkshiru; medtem je prejel vlogo Stiganda, canterburyjskega nad\xc5\xa1kofa. Nato je potoval severovzhodno vzdol\xc5\xbe hribovja Chilterns, preden se je usmeril proti severozahodu proti Londonu in se boril proti nadaljnjim upornim silam mesta. Ker se Edgarjevim vodilnim podpornikom ni uspelo u\xc4\x8dinkovito voja\xc5\xa1ko odzvati, so izgubili \xc5\xbeivce in angle\xc5\xa1ki voditelji so se predali Viljemu v Berkhamstedu v Hertfordshiru. Viljema so priznali za kralja Anglije in ga 25. decembra 1066 okronali v Westminstrski opatiji. Novi kralj je posku\xc5\xa1al pomiriti preostalo angle\xc5\xa1ko plemstvo tako, da so Morkar, Edwin in Waltheof, grof Northumbrije, ostali na svojih ozemljih, Edgarju Aethelingu pa je celo podaril nekaj ozemelj. Viljem je ostal v Angliji do marca 1067, ko se je vrnil v Normandijo z angle\xc5\xa1kimi zaporniki, med njimi so bili Stigand, Morcar, Edwin, Edgar, Aetheling in Waltheof. _NEWLINE_Jug Anglije je hitro priznal novega kralja, na severu je odpor trajal do leta 1072, ko je Viljem zatrl tudi ta odpor, tako da je na uporni\xc5\xa1kih obmo\xc4\x8djih anglosa\xc5\xa1ko plemstvo zamenjal z normanskimi gospodarji. V Yorkshiru je dosegel sporazum, po katerem so lokalni sa\xc5\xa1ki plemi\xc4\x8di lahko obdr\xc5\xbeali posesti v zameno za lojalnost.\n_START_SECTION_\nNadzor nad Anglijo\n_START_PARAGRAPH_\nKo so Normani zavzeli Anglijo, so se morali spoprijeti s \xc5\xa1tevilnimi izzivi, kajti v primerjavi z lokalnim prebivalstvom jih je bilo malo. Predvidevajo, da je bilo samo 5000 normanskih vitezov. Predhodni anglosa\xc5\xa1ki gospodarji so bili navajeni popolne neodvisnosti od osrednje oblasti, kar je bilo druga\xc4\x8de od normanske centralizirane vlade. Zaradi \xc5\xbeelje po neodvisnosti so nastajali spori. Novi normanski gospodarji so gradili gradove kot opori\xc5\xa1\xc4\x8da ob morebitnih uporih, pa tudi zaradi nadziranja celotnega kraja. \xc4\x8ce anglosa\xc5\xa1ki gospodar ni priznal Viljema Osvajalca, so mu odvzeli posesti in naslov, ki so jih podelili novim normanskim gospodarjem. Na ta na\xc4\x8din so Normani iztisnili lokalno aristokracijo._NEWLINE_Normansko lojalnost je bilo te\xc5\xbeko vzdr\xc5\xbeevati, a je bilo zelo pomembno, saj bi kakr\xc5\xa1ni koli spopadi med njimi dali mo\xc5\xbenost doma\xc4\x8dim, da se osvobodijo zavojevalcev. Viljem je zato Normanom dajal posesti v manj\xc5\xa1ih kosih in geografsko razdrobljeno po Angliji in Normandiji. \xc4\x8ce bi se mu kdo uprl, ne bi mogel braniti svoje posesti. Toda taka politika je pozneje povzro\xc4\x8dila zdru\xc5\xbeevanje plemi\xc4\x8dev, njihove organizacije kot razreda, kar se drugje ni dogajalo.\n_START_SECTION_\nSistem oblasti\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xa0e pred prihodom Normanov so imeli Anglosasi enega najbolj prefinjenih sistemov oblasti tistega \xc4\x8dasa. Vsa Anglija je bila razdeljena v enote enake velikosti in oblike, imenovane grofije (shire). Vladali so jim \xc5\xa1erifi. Te upravne enote so bile avtonomne in med njimi ni bilo velike povezanosti. Anglosasi so uporabljali pisno dokumentacijo. Takrat je bilo to v Evropi neobi\xc4\x8dajno, saj so uporabljali besede namesto papirja._NEWLINE_Anglosasi so vzpostavili stalen sede\xc5\xbe oblasti, kar se je prav tako razlikovalo od srednjeve\xc5\xa1kih vlad, ki so se stalno premikale ali menjavale kraje. V Winchestru je bil vzpostavljen stalen trezor, zato sta se v njem za\xc4\x8dela zbirati birokracija in arhiv._NEWLINE_To obliko oblasti so nasledili Normani in jo izbolj\xc5\xa1ali s centralizacijo sistema upravnih enot. Leta 1085 je Viljem izvedel popis prebivalstva in imovine, kar je bil prvi tak popis v Evropi po Rimljanih. Popis je omogo\xc4\x8dil uvedbo u\xc4\x8dinkovitega pobiranja davkov. Ra\xc4\x8dunovodstvo je zelo napredovalo in je bilo v Winchestru. Normani so vladali iz Normandije, ne iz Anglije. Tako je tudi Viljem Osvajalec pustil sorodnika v Angliji, ki je vladal v njegovem imenu, sam pa se je vrnil v Normandijo. Po drugi strani so Normani v Angliji gradili stolnice in gradove.\n_START_SECTION_\nAnglonormanski in francoski odnosi\n_START_PARAGRAPH_\nPo normanski osvojitvi Anglije so se odnosi s Francijo zapletli. Normani so obdr\xc5\xbeali posesti v Normandiji in zato so bil \xc5\xa1e vedno vazali frankovskega kralja. Hkrati so bili enaki frankovskemu kralju, ker so bili kralji Anglije. Okoli leta 1150, ko je nastalo An\xc5\xbeujsko kraljestvo, so Normani nadzirali pol Francije in Anglijo ter bili mo\xc4\x8dnej\xc5\xa1i od Francije, a so bili \xc5\xa1e naprej francoski vazali. Kriza je nastala leta 1216, ko je francoski kralj Filip II. Avgust zavzel vse normanske in an\xc5\xbeujske posesti v Franciji, razen Gaskonje. To je povzro\xc4\x8dilo stoletno vojno.'