b'\n_START_ARTICLE_\n\xc5\xa0oja\n_START_SECTION_\nOpis\n_START_PARAGRAPH_\nV dol\xc5\xbeino zraste do 35 cm, prek peruti pa meri 54 do 58 cm. Operjenost je vpadljiva, po ve\xc4\x8dini telesa je sivo-rjave barve s pridihom ro\xc5\xbenate, z belo po grlu in okrog zadnjice. Ob kljunu, ki je temen in mo\xc4\x8dan, je par mo\xc4\x8dnih \xc4\x8drnih lis, ki zgledata kot brki. Evropske \xc5\xa1oje imajo na vrh glave nekoliko svetlej\xc5\xa1i in s temnimi progami. Peruti so \xc4\x8drno-bele, le na pregibu so svetlomodre s \xc4\x8drnimi progami. V letu je opazna tudi bela trtica na bazi sicer \xc4\x8drnega repa._NEWLINE_\xc5\xa0oja je pla\xc5\xa1na ptica, zato je bolj kot po izgledu prepoznavna po ogla\xc5\xa1anju, glasnih in raskavih krikih, ki jih oddaja kot svarilo kadar opazi nevarnost. Pogosto tudi posnema ogla\xc5\xa1anje plenilcev, od mijavkanju podobnega klica kanje do kraguljevega\xc2\xa0\xc2\xbbkja-kja-kja\xc2\xab, ki pa ga je najve\xc4\x8dkrat preprosto lo\xc4\x8diti od klica ujede \xc5\xbee po tem, da prihaja iz gozda namesto z vi\xc5\xa1ine.\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjske navade\n_START_PARAGRAPH_\nJe vsejed pti\xc4\x8d, ki se prehranjuje prete\xc5\xbeno z \xc5\xbeelodom, ore\xc5\xa1ki, semeni in \xc5\xbeu\xc5\xbeelkami, ob\xc4\x8dasno pa pleni tudi mladi\xc4\x8de drugih ptic v gnezdih in male sesalce. Jeseni vztrajno nabira \xc5\xbeelod in ga zakopava v skrivali\xc5\xa1\xc4\x8da v tleh dale\xc4\x8d naokrog, s \xc4\x8demer ima pomembno vlogo pri \xc5\xa1irjenju in vzdr\xc5\xbeevanju hrastovih gozdov._NEWLINE_Gnezdi pozno spomladi v gostem rastju, gnezdo zgradita oba partnerja. Samica v celoti prevzame valjenje, samec pa ji v tem \xc4\x8dasu prina\xc5\xa1a hrano v gol\xc5\xa1i. Mladi\xc4\x8di se izvalijo po 16 do 18 dneh in zapustijo gnezdo po nadaljnjih treh tednih. Hranita jih oba star\xc5\xa1a.\n_START_SECTION_\nHabitat in raz\xc5\xa1irjenost\n_START_PARAGRAPH_\nGnezdi v razli\xc4\x8dnih tipih gozdov in ve\xc4\x8djih zaraslih parkih. Raz\xc5\xa1irjena je po vsej Evropi razen skrajnega severa, v severozahodni Afriki in v pasu prek Srednje Azije do skrajnega vzhoda ter na jugovzhodu. Po navadi se \xc5\xa1oje na istem mestu zadr\xc5\xbeujejo vse leto, le s skrajnega severa se v\xc4\x8dasih pozimi umaknejo ju\xc5\xbeneje. Zaradi ogromnega obmo\xc4\x8dja raz\xc5\xa1irjenosti in populacije, ki po oceni \xc5\xa1teje 6 do 13 milijonov parov, ne velja za ogro\xc5\xbeeno. Tudi v Sloveniji gnezdi ve\xc4\x8d deset tiso\xc4\x8d parov.\n_START_SECTION_\nTaksonomija\n_START_PARAGRAPH_\nV rodu Garrulus sta poleg \xc5\xa1oje \xc5\xa1e dve vrsti, ki imata bistveno manj\xc5\xa1e obmo\xc4\x8dje raz\xc5\xa1irjenosti, skupen pa jim je \xc4\x8drno-moder progast vzorec na pregibu peruti. \xc5\xa0oja je t. i. politipska vrsta, z mno\xc5\xbeico geografsko omejenih\xc2\xa0\xc2\xbbras\xc2\xab, ki se nekoliko razlikujejo po vzorcih obarvanosti perja, vendar je tudi znotraj ras variabilnost precej\xc5\xa1nja in pri kri\xc5\xbeanju nastanejo vmesni vzorci, zato jih ne obravnavamo kot lo\xc4\x8dene vrste.'