b'\n_START_ARTICLE_\nVoh\n_START_PARAGRAPH_\nV\xc3\xb3h je eden od petih \xc4\x8dutov. Pri vohanju z receptorji v nosu zaznavamo prisotnost plinov v vdihanem zraku. Pomemben je za iskanje in ocenjevanje hrane, pri izbiri partnerja ter za zaznavanje bli\xc5\xbeine plenilcev ali plena. \xc4\x8cutnice za voh so primarne \xc4\x8dutnice, kar pomeni, da informacijo same prenesejo do centralnega \xc5\xbeiv\xc4\x8dnega sistema. Le-te so veliko ob\xc4\x8dutljivej\xc5\xa1e od tistih za okus. Ve\xc4\x8d kot imamo \xc4\x8dutnih celic za voh, ve\xc4\x8d razli\xc4\x8dnih vonjav lahko prepoznamo in bolje vohamo.\n_START_SECTION_\nSpecializacija\n_START_PARAGRAPH_\n\xc4\x8cutilne celice \xc4\x8dutila za voh so prirejene za zaznavanje hlapnih snovi v vdihanem zraku. Le-te potegnemo skozi nosnice v nosno votlino. Vohamo precej ve\xc4\x8d razli\xc4\x8dnih snovi, kot jih lahko oku\xc5\xa1amo. Nimam toliko razli\xc4\x8dnih vohalnih \xc4\x8dutnic, da bi lahko bila vsaka specializirana za posebno snov. Imamo nekaj osnovnih \xc4\x8dutnic, ki so specializirane za sorodne kemi\xc4\x8dne snovi, vendar sposobne zaznavanja tudi drugih kemi\xc4\x8dnih snovi.\n_START_SECTION_\nOsnovni princip delovanja\n_START_PARAGRAPH_\nSprejemni deli vohalnih celic so vgrajeni na sluznico na krpatih robovih nosne votline v obliki \xc4\x8dutilnih izrastkov, ki molijo iz bunkastega dela vohalne sluznice. Na njih se nahajajo razli\xc4\x8dne receptorske beljakovine, nanje se ve\xc5\xbeejo razli\xc4\x8dne kemijske snovi. \xc4\x8cutilne celice potem te impulze pripeljejo v mo\xc5\xbegane s svojimi dolgimi izrastki. Pri vohanju razli\xc4\x8dnih vonjav gre za kombinacijo razli\xc4\x8dno vzburjenih \xc4\x8dutnic.'