b'\n_START_ARTICLE_\nBela luknja\n_START_PARAGRAPH_\nB\xc3\xa9la l\xc3\xbaknja je v astrofiziki domnevno zelo masivno nebesno telo, katerega obstoj je zelo vpra\xc5\xa1ljiv. Gre za zrcalno sliko \xc4\x8drne luknje, s to razliko, da \xc4\x8drna luknja posrka vse, medtem ko bela luknja vse izvr\xc5\xbee. Tega ne stori v trenutku, kakor se \xc2\xbbrodi\xc2\xab\xc2\xa0\xc4\x8drna luknja (pri zelo masivnih zvezdah), ampak postopoma, ko se v spirali oddaljuje od prvotnega telesa. Snov okrog bele luknje po energijskem obsegu mo\xc4\x8dno presega energijo obi\xc4\x8dajnih zvezd - na podro\xc4\x8dju, ki je veliko kot na\xc5\xa1e Oson\xc4\x8dje, se nahaja masa in s tem energija ve\xc4\x8d milijard sonc, kar je nekako tako, kot bi imelo telo absolutni izsev celotne galaksije. Pri belih luknjah \xc4\x8das te\xc4\x8de v nasprotni smeri kot pri \xc4\x8drnih luknjah. Bele luknje morajo imeti sestrske \xc4\x8drne luknje in morda kr\xc5\xa1ijo drugi zakon termodinamike._NEWLINE_Ta astronomska telesa so izstopne to\xc4\x8dke popotnikov, ki premagujejo astronomske razdalje s pomo\xc4\x8djo \xc4\x8drnih lukenj, in se jim uspe izogniti neprehodni steni gravitacijske singularnosti in s tem v vzporedno Vesolje ali v zelo oddaljeni predel Vesolja. Ta telesa imajo po fizikalnih zna\xc4\x8dilnostih dolo\xc4\x8dene vzporednice s kvazarji in kroglastimi kopicami. Mogo\xc4\x8de bodo kmalu ta telesa potrdile nove fizikalne ena\xc4\x8dbe in modeli in bodo v marsi\xc4\x8dem obrnili na glavo na\xc5\xa1e razumevanje sveta, kot sta ga Einsteinova splo\xc5\xa1na teorija relativnosti, Heisenbergovo na\xc4\x8delo nedolo\xc4\x8denosti in kvantna teorija. Zanimiva pa je tudi teorija o superstrunah. Morda so kvazarji bele luknje in ne supermasivne \xc4\x8drne luknje._NEWLINE_Bele luknje lahko nastanejo, \xc4\x8de se sesede zvezda, ki jo sestavlja antimaterija._NEWLINE_Lahko bi tudi rekli, da so kvazarji robne bele luknje, tisti robni pogoj brez roba, ki ga je omenjal Hawking, ki trdi, da roba pravzaprav sploh ni. Vesolje bi se v grobem dalo primerjati z milnimi mehur\xc4\x8dki. Membrane so robni pogoj gostih, a manj\xc5\xa1ih, in mlaj\xc5\xa1ih vesolij. _NEWLINE_Masa belih lukenj se da primerjati s supermasivnimi \xc4\x8drnimi luknjami, ki domujejo v sredi\xc5\xa1\xc4\x8dih supermasivnih galaksij. Ko tak\xc5\xa1na supermasivna \xc4\x8drna luknja prese\xc5\xbee dolo\xc4\x8deno maso, se vzpostavi povezava z oddaljeno prostorsko-\xc4\x8dasovno to\xc4\x8dko, ki je lahko celo vhod v novonastalo mlado vesolje z zametki vseh informacij in fizikalnih konstant, ki jih je imelo predhodno vesolje. So neke vrste ve\xc4\x8drazse\xc5\xbenostna kopija na\xc5\xa1ega Vesolja, vendar pa lahko imajo povsem druga\xc4\x8dne razmere, zgodovine, in morda celo smer \xc4\x8dasa._NEWLINE_V obravnavi \xc4\x8drnih lukenj poenotene teorije, ki zdru\xc5\xbeuje gravitacijo in kvantno mehaniko, kot je npr. zan\xc4\x8dna kvantna gravitacija (LQG), sta Haggard in Rovelli z Univerze Aix-Marseille pokazala, da se lahko \xc4\x8drne luknje prek kvantnega procesa preobrazijo v bele luknje.'