b'\n_START_ARTICLE_\nKeltiberi\n_START_PARAGRAPH_\nKeltiberi, keltsko govore\xc4\x8de ljudstvo, ki je bilo v zadnjih stoletjih pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem naseljeno na Iberskem polotoku. Med ve\xc4\x8dja keltiberska plemena so spadali Arevaki, Beli, Titi, Luzoni in Beroni._NEWLINE_Keltiberi iz sedanje severne osrednje \xc5\xa0panije so pripadali hal\xc5\xa1tatski kulturi. Izraz Keltiberi so prvi uporabili Diodor Sicilski, Apijan in Marcijal, ki so ugotovili, da so se po obdobju stalnega vojskovanja Kelti iz Galije za\xc4\x8deli me\xc5\xa1ati z doma\xc4\x8dim predindoevropskim prebivalstvom, predvsem z Iberi. Strabon je na Keltibere gledal kot na eno od vej Keltov, Plinij pa je domneval, da so se iberski Kelti priselili z ozemlja luzitanskih Keltikov. Iz svetih obredov, jezika in krajevnih imen je sklepal, da je omenjeno ozemlje pradomovina cele keltske populacije na Iberskem polotoku, vklju\xc4\x8dno s Keltiberi._NEWLINE_Keltiber\xc5\xa1\xc4\x8dina je bil eden od iberskih keltskih jezikov, ki so ga govorili v predrimskem in zgodnjem rimskem obdobju na Iberskem polotoku.\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nStrabon navaja prepri\xc4\x8danje anti\xc4\x8dnega gr\xc5\xa1kega zgodovinarja Eforja iz 4. stoletja pr. n. \xc5\xa1t., da so bili Kelti na Iberskem polotoku naseljeni vse do Cadiza na skrajnem jugu in da so v 6.-5. stoletju pr. n. \xc5\xa1t. s seboj prinesli vidike hal\xc5\xa1tatske kulture, katero so sprejele vse kulture, na katere so naleteli. Prine\xc5\xa1ena osnovna indoevropska kultura je vsebovala sezonsko letno-zimsko pa\xc5\xa1ni\xc5\xa1tvo s pastirji, ki jih je varovala voja\xc5\xa1ka elita, podobno kot na podro\xc4\x8djih ob Atlantiku. Vojska je bila nastanjena na gradi\xc5\xa1\xc4\x8dih in v kastrih in obvladovala majhna okoli\xc5\xa1ka podro\xc4\x8dja. Naselja z okroglimi ko\xc4\x8dami so se v severni Iberiji od severne Portugalske, Asturije, Galicije do Baskije ohranila vse do rimskega obdobja._NEWLINE_Izgleda, da so bili Kelti v Iberiji prisotni \xc5\xbee v 6. stoletju pr. n. \xc5\xa1t., kar jasno dokazujejo kastri, nova stalna naselja s kamnitimi obzidji in obrambnimi jarki. Arheologa Mart\xc3\xadn Almagro Gorbea in Alvarado Lorrio sta ugotovila, da so se zna\xc4\x8dilna \xc5\xbeelezna orodja in raz\xc5\xa1irjena dru\xc5\xbeinska socialna struktura razvite keltiberske kulture razvili iz arhai\xc4\x8dne kulture kastrov, za katero domnevata, da je bila prakeltska._NEWLINE_Arheolo\xc5\xa1ke najdbe ka\xc5\xbeejo, da je bila njihova kultura nadaljevanje kulture, o kateri so poro\xc4\x8dali klasi\xc4\x8dni avtorji od poznega 3. stoletja pr. n. \xc5\xa1t. dalje. Etni\xc4\x8dna karta Keltiberije je bila zelo natan\xc4\x8dno zarisana kljub temu, da so jo sestavljala razli\xc4\x8dna ljudstva in plemena, ki so se od 3. stoletja pr. n. \xc5\xa1t. dalje zbirala okoli utrjenih opidov in se med seboj me\xc5\xa1ala._NEWLINE_Kulturno sredi\xc5\xa1\xc4\x8de Ketiberov je bil severni cel osrednje iberske planote v gornjih dolinah rek Tagus in Douro vzhodno od reke Iberus (Ebro) v sedanjih \xc5\xa1panskih provincah Soria, Guadalajara, Zaragoza in Teruel. Ko so se z njimi sre\xc4\x8dali prvi gr\xc5\xa1ki in rimski geografi in zgodovinarji, je keltiberskem prebivalcem vladala voja\xc5\xa1ka aristokratska elita, ki je postala dedna. Dominantno pleme so bili Arevaki, ki so svojim sonarodnjakov vladali iz mo\xc4\x8dno utrjenega Okilisa (Medinaceli) in so dolgo vodili keltiberski odpor proti Rimljanom. Druga plemena so bila Beli, in Titi v dolini reke Jal\xc3\xb3n in Luzoni proti vzhodu._NEWLINE_Izkopavanja v keltiberskih utrdbah Kontebakom-Bel (Botorrita), Sekaisa (Segeda) in Tiermes  so dopolnili grobni dodatki, ki so jih odkrili na keltiberskih pokopali\xc5\xa1\xc4\x8dih, na katerih so aristokratske grobove iz 6.- 5. stoletja pr. n. \xc5\xa1t. izpodrinili grobovi voj\xc5\xa1\xc4\x8dakov. V njihovih grobovih je od 3. stoletja pr. n. \xc5\xa1t. dalje med grobnimi dodatki za\xc4\x8delo izginjati oro\xc5\xbeje, kar lahko ka\xc5\xbee na pove\xc4\x8dano potrebo po oro\xc5\xbeju in delitev oro\xc5\xbeja pokojnih med \xc5\xa1e \xc5\xbeive voj\xc5\xa1\xc4\x8dake ali morda na pove\xc4\x8dano urbanizacijo keltiberske dru\xc5\xbebe. Mnoge kasnej\xc5\xa1e keltiberske opide so prerasla sodobna mesta, kar ovira arheolo\xc5\xa1ke raziskave._NEWLINE_Med keltiberskimi arheolo\xc5\xa1kimi najdbami izstopajo kovinski izdelki, delno tudi zaradi njihove trajnosti, ki so spadali med voja\xc5\xa1ko opremo, konjske oprave in presti\xc5\xbeno oro\xc5\xbeje. Keltiberi so bili oboro\xc5\xbeeni z dvoreznim me\xc4\x8dem, ki so ga kasneje privzeli tudi Rimljani, in metalnim kopjem. V zadnjih dveh stoletjih pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem je vedno bolj opazen vpliv rimske kulture._NEWLINE_Od 3. stoletja dalje so klane, ki so bili osnovne keltiberske politi\xc4\x8dne enote, za\xc4\x8deli izpodrivati opidi, utrjena organizirana mesta z dolo\xc4\x8denim ozemljem, h katerim so spadala njim podrejena naselja (kastri). Ti civitates, kot so jih imenovali rimski zgodovinarji, so lahko sklepali in razdirali zavezni\xc5\xa1tva in kovali svoj denar. Struktura klanov se je ohranila v organizaciji keltiberske vojske, kar je povzro\xc4\x8dalo te\xc5\xbeave pri poveljevanju._NEWLINE_Keltiberi so bili najvplivnej\xc5\xa1a etni\xc4\x8dna skupina v predrimski Iberiji. Najve\xc4\x8dji udarec so do\xc5\xbeiveli med drugo punsko vojno, v kateri so bili, morda proti svoji volji, zavezniki Karta\xc5\xbeanov in so pod Hanibalovim poveljstvom pre\xc4\x8dili Alpe. Po porazu Karta\xc5\xbeanov so bili zato prvi, ki so se morali leta 195 pr. n. \xc5\xa1t. ukloniti Rimu. Od leta 182 do 179 pr. n. \xc5\xa1t. je upore Keltiberov posku\xc5\xa1al zatreti Tiberij Sempronij Grakh, vendar so se boji z razli\xc4\x8dnimi polodvisnimi skupinami nadaljevali. Ko je Scipion Mlaj\xc5\xa1i po dolgem in surovem obleganju kon\xc4\x8dno osvojil in puru\xc5\xa1il Numancijo, se je odpor (154-133 pr. n. \xc5\xa1t.) kon\xc4\x8dal in kulturni vpliv Rima je za\xc4\x8del nara\xc5\xa1\xc4\x8dati. V tem obdobju je izbruhnila prva opisana epidemija botoritske kuge. Zadnji upor keltiberskih mest proti rimski oblasti je bila sertorska vojna (80 - 72 pr. n. \xc5\xa1t.). Kon\xc4\x8dala se je z njihovim porazom, ki je pokopal keltibersko kulturo._NEWLINE_Keltiberi so na ozemlju \xc5\xa0panije zapustili stotine keltskih krajevnih imen. Arheolo\xc5\xa1ko obujanje njihove kulture se je za\xc4\x8delo z izkopavanjem Numancije. Rezultati izkopavanj so bili objavljeni v letih 1914-1931._NEWLINE_Keltiberska I. kohorta je kot rimska pomo\xc5\xbena enota slu\xc5\xbeila v Britaniji, kar dokazujejo odpustnice iz 2. stoletja pr. n. \xc5\xa1t..'