b'\n_START_ARTICLE_\nMirko \xc4\x8cernigoj\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nRodil se je v dru\xc5\xbeini tesarja Leopolda in gospodinje Marije \xc4\x8cernigoj v Ajdov\xc5\xa1\xc4\x8dini. Ljudsko \xc5\xa1olo je kon\xc4\x8dal v rojstnem kraju, potem pa je do odhoda k vojakom pomagal o\xc4\x8detu pri sezonskih delih. Ko so zavezniki junija 1943 osvobodili Sicilijo je z drugimi primorskimi fanti, ki so bili mobilizirani v italijansko vojsko pri\xc5\xa1el v zavezni\xc5\xa1ko ujetni\xc5\xa1tvo. Iz Porto Empodecele so jih odpeljalo v Afriko. V tabori\xc5\xa1\xc4\x8du Constantini v Al\xc5\xbeiriji so se lo\xc4\x8dili od ostalih italijanskih ujetnikov in ustanovili pevski zbor. Oktobra 1943 so za zborovodjo izbrali Mirka \xc4\x8cernigoja, ki je zbor vodil do prihoda v tabori\xc5\xa1\xc4\x8de Grivino pri Bariju. V Constantini je zbor poleg prosvetnih prepeval tudi cerkvene pesmi in latinsko ma\xc5\xa1o Vinka Vodopivca. Iz Constantine so najprej pri\xc5\xa1li v tabori\xc5\xa1\xc4\x8de Corso, od tam pa v Grivino, kjer je zbor prevzel Rado Simoniti. To so bili zametki zbora\xc2\xa0\xc2\xbbSre\xc4\x8dko Kosovel\xc2\xab, sedaj MoPZ Sre\xc4\x8dko Kosovel. Kasneje je \xc4\x8cernigoj v zboru Sre\xc4\x8dko Kosovel, ki je imel v obdobju 1944-1946 okoli 160 nastopov velikokrat kot dirigent nadome\xc5\xa1\xc4\x8dal Simonitija. V zboru Sre\xc4\x8dko Kosovel in kasneje v ljubljanski Operi je pel kot drugi basist.'