b'\n_START_ARTICLE_\nPape\xc5\xbe Inocenc V.\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xa0tirinajsti dan po smrti Gregorja X.  \xe2\x80\x93 in \xc5\xbee prvi dan konklava, 21. januarja 1276, so kardinali enoglasno za pape\xc5\xbea izvolili Petra iz Tarantasije, prvega dominikanca na Petrovem sede\xc5\xbeu. Pred tem je pou\xc4\x8deval na pari\xc5\xa1ki univerzi  Sorboni in si prislu\xc5\xbeil \xc4\x8dasten naslov Doctor famosissimus (Znameniti doktor). Nekaj \xc4\x8dasa je bil provincial  dominikancev v Franciji. 1272 postal nad\xc5\xa1kof v Lyonu, 1273 kardinal-\xc5\xa1kof v Ostiji. Slovel je po svojih \xc5\xa1tevilnih teolo\xc5\xa1kih spisih, po svoji u\xc4\x8denosti in brezgrajnem osebnem \xc5\xbeivljenju. Imel je velike na\xc4\x8drte, ki jih je hotel uresni\xc4\x8diti takoj po izvolitvi. _NEWLINE_Igral je pomembno vlogo na Drugem lyonskem koncilu  1274, kjer je imel dva znamenita govora zbranim koncilskim o\xc4\x8detom; imel je tudi poslovilni govor ob pogrebu svetega Bonaventura, ki je umrl med koncilom. Ko so ga izvolili za naslednika Gregorju X. \xe2\x80\x93 kateremu je bil osebni svetovalec \xe2\x80\x93 si je privzel ime Inocenc V. in je bil prvi dominikanski pape\xc5\xbe. Bil je poosebljena miroljubnost \xe2\x80\x93 tudi z namenom zdru\xc5\xbeiti kr\xc5\xa1\xc4\x8danske vladarje za kri\xc5\xbearsko vojno. Uspelo mu je pomiriti gvelfe in gibeline ter obnovil mir med Piso in Lucco v Italiji ter posredoval med nem\xc5\xa1kim kraljem Rudolfom Habsbur\xc5\xa1kim in sicilskim kraljem Karlom An\xc5\xbeujskim, s tem da je kazal ve\xc4\x8djo naklonjenost do tega drugega._NEWLINE_Takoj se je dal tudi na obnovitiev dobrih stikov z vzhodno Cerkvijo, \xc4\x8desar pa v svojem kratkem pontifik\xc3\xa1tu ni mogel uresni\xc4\x8diti, ker ga je v petem mesecu pontifikata prehitela smrt.\n_START_SECTION_\nSmrt in \xc4\x8de\xc5\xa1\xc4\x8denje\n_START_PARAGRAPH_\nInocenc je umrl v Rimu 22. junija 1276. \xc5\xa0ele pod pontifikatom svojega drugega naslednika Janeza XXI. so ga pokopali v Lateransko baziliko; pri pogrebu je bil osebno navzo\xc4\x8d kralj Karel I. An\xc5\xbeujski, ki je sam zahteval, naj bo njegovo truplo pokopano v cerkvi. Pri obnavljanju bazilike v XVII. stoletju so njegov grob razdrli in izgubili. _NEWLINE__NEWLINE_Njegovo \xc4\x8de\xc5\xa1\xc4\x8denje je potrdil 3. marca 1898 Leon XIII. s tem, da je njegov god na njegov smrtni dan, 22. junija.'