b'\n_START_ARTICLE_\nZemljin pla\xc5\xa1\xc4\x8d\n_START_PARAGRAPH_\nPla\xc5\xa1\xc4\x8d je del zemeljskih planetov ali drugih trdnih teles, ki so dovolj velika, da je njihova notranjost razslojena po gostoti._NEWLINE_Zemljin pla\xc5\xa1\xc4\x8d je sloj med njeno skorjo in zunanjim jedrom. Debel je pribli\xc5\xbeno 2.890\xc2\xa0km in zavzema pribli\xc5\xbeno 84% Zemljine prostornine. Pla\xc5\xa1\xc4\x8d je ve\xc4\x8dinoma trden in obdaja z \xc5\xbeelezom bogato vro\xc4\x8de jedro, ki zaseda pribli\xc5\xbeno 15% Zemljine prostornine. Taljenje in vulkanizem na plitvej\xc5\xa1ih nivojih pla\xc5\xa1\xc4\x8da so na povr\xc5\xa1ini ustvarili tanko skorjo iz kristalizirane taline, na kateri \xc5\xbeivimo. Plini, ki so se razvili med taljenjem, imajo velik vpliv na sestavo atmosfere._NEWLINE_Podatki o strukturi in sestavi pla\xc5\xa1\xc4\x8da so rezultat geofizikalnih raziskav in neposrednih analiz ksenolitov iz pla\xc5\xa1\xc4\x8da._NEWLINE_Zgornji pla\xc5\xa1\xc4\x8d je zgrajen iz dveh zna\xc4\x8dilno razli\xc4\x8dnih slojev: notranje astenosfere, ki je sestavljena iz teko\xc4\x8dih kamnin v plasti\xc4\x8dnem stanju in je debela okrog 200\xc2\xa0km in najspodnjej\xc5\xa1e litosfere, ki je sestavljena iz trdnih kamnin in je debela od 50 do 120\xc2\xa0km. Pla\xc5\xa1\xc4\x8d obdaja tanka skorja, ki je najzgornjej\xc5\xa1i del litosfere in je debela od 5 do 75\xc2\xa0km.\n_START_SECTION_\nTemperatura\n_START_PARAGRAPH_\nTemeratura na zgornji meji pla\xc5\xa1\xc4\x8da je 500 - 900\xc2\xa0\xc2\xb0C, na meji z jedrom pa preko 4000\xc2\xa0\xc2\xb0C. \xc4\x8ceprav temperature mo\xc4\x8dno presegajo tali\xc5\xa1\xc4\x8da kamnin pla\xc5\xa1\xc4\x8da na Zemljini povr\xc5\xa1ini, kjer se na primer peridotit tali pri 1200\xc2\xa0\xc2\xb0C, je jedro zaradi izjemno visokega litostatskega tlaka skoraj izklju\xc4\x8dno trdno, ker z nara\xc5\xa1\xc4\x8dajo\xc4\x8dim tlakom rastejo tudi za\xc4\x8detne temperature taljenja (solidus).\n_START_SECTION_\nGibanje\n_START_PARAGRAPH_\nZaradi temperaturne razlike med Zemljino povr\xc5\xa1ino in zunanjim jedrom in sposobnosti kristalini\xc4\x8dnih kamnin, da se pri visokih temperaturah in tlakih obna\xc5\xa1ajo kot zelo viskozne taline, nastane v pla\xc5\xa1\xc4\x8du konvekcijsko kro\xc5\xbeenje snovi. Vro\xc4\x8da talina se dviguje proti povr\xc5\xa1ini, kjer se ohladi in zato zgosti in zatem potone. Gibanje navzgor se dogaja na primer v vro\xc4\x8dih to\xc4\x8dkah, gibanje navzdol pa na konvergentnih mejah plo\xc5\xa1\xc4\x8d. Podro\xc4\x8dje nad vro\xc4\x8do to\xc4\x8dko je pogosto vi\xc5\xa1je od okolice in ognjeni\xc5\xa1ko aktivno._NEWLINE_Konvekcija v Zemljinem pla\xc5\xa1\xc4\x8du je s stali\xc5\xa1\xc4\x8da dinamike teko\xc4\x8dine kaoti\xc4\x8den proces in celovit del gibanja tektonskih plo\xc5\xa1\xc4\x8d. Gibanja plo\xc5\xa1\xc4\x8d se ne sme zamenjavati s premikanjem kontinentov, ki se nana\xc5\xa1a na gibanje samo tistega dela kontinenta, ki je del skorje. Gibanja litosfere in pod njo le\xc5\xbee\xc4\x8dega pla\xc5\xa1\xc4\x8da so medsebojno povezana, ker je tone\xc4\x8da litosfera klju\xc4\x8dna komponenta konvekcije pla\xc5\xa1\xc4\x8da. Premikanje kontinentov je zapleteno povezan s silami, ki povzro\xc4\x8dajo pogrezanje oceanske litosfere in gibanje Zemljinega pla\xc5\xa1\xc4\x8da._NEWLINE_\xc4\x8ceprav obstoja tendenca, da z nara\xc5\xa1\xc4\x8dajo\xc4\x8do globino viskoznost taline kamnin raste, zveza med njima \xc5\xa1e zdale\xc4\x8d ni linearna. V nekaterih slojih, \xc5\xa1e posebno v zgornjem pla\xc5\xa1\xc4\x8du in na meji z jedrom, viskoznost izredno pade. Pribli\xc5\xbeno 200\xc2\xa0km debel sloj pla\xc5\xa1\xc4\x8da nad mejo z jedrom, ki se imenuje podro\xc4\x8dje D", ima zna\xc4\x8dilno druga\xc4\x8dne seizmi\xc4\x8dne lastnosti kot pla\xc5\xa1\xc4\x8d malo nad njim. Podro\xc4\x8dje bi lahko bilo zgrajeno iz plo\xc5\xa1\xc4\x8d, ki so potonile vse do meje z jedrom in/ali novih polimorfov mineralov, ki so jih odkrili v perovskitu in jih poimenovali post-perovskit._NEWLINE_Potresi v majhnih globinah so posledica zadr\xc5\xbeevanja in drsenja plo\xc5\xa1\xc4\x8d na prelomnicah, v globinah pod pribli\xc5\xbeno 50\xc2\xa0km pa visoke temperature in tlaki prepre\xc4\x8dijo nadaljnjo seizmi\xc4\x8dnost. Za pla\xc5\xa1\xc4\x8d se predpostavlja, da je viskozen in se zato ne more biti krhek. V subdukcijskih podro\xc4\x8djih potresi nastajajo vse do globine 670\xc2\xa0km. Za razlago tega pojava so se predlagali \xc5\xa1tevilni mehanizmi, med njimi tudi dehidracija, uhajanje toplote in fazna sprememba._NEWLINE_Geotermalni gradient se na mestih, kjer hladne kamnine s povr\xc5\xa1ine tonejo v notranjost, lahko zmanj\xc5\xa1a. S tem se pove\xc4\x8da trdnost okoli\xc5\xa1kega pla\xc5\xa1\xc4\x8da, to pa omogo\xc4\x8da, da se potresi dogajajo vse do globine 400 in 670\xc2\xa0km._NEWLINE_Tlak z globino nara\xc5\xa1\xc4\x8da in na dnu pla\xc5\xa1\xc4\x8da dose\xc5\xbee pribli\xc5\xbeno 136 GPa (1,4 milijona atmosfer). Pla\xc5\xa1\xc4\x8d kot celota se v dolgih \xc4\x8dasovnih obdobjih kjub temu obna\xc5\xa1a kot teko\xc4\x8dina. Ocenjuje se, da je viskoznost zgornjega pla\xc5\xa1\xc4\x8da med 10\xc2\xb9\xe2\x81\xb9 in 10\xc2\xb2\xe2\x81\xb4 Pa\xe2\x80\xa2s, odvisno od globine, sestave, obremenitve in \xc5\xa1tevilnih drugih \xc4\x8diniteljev. Gornji pla\xc5\xa1\xc4\x8d lahko torej zelo po\xc4\x8dasi te\xc4\x8de. \xc4\x8ce so sile na najzgornjej\xc5\xa1i del zgornjega pla\xc5\xa1\xc4\x8da zelo velike, lahko postanje \xc5\xa1ibkej\xc5\xa1i, to pa je morda pomembno za nastajanje meja tektonskih plo\xc5\xa1\xc4\x8d.\n_START_SECTION_\nRaziskovanje\n_START_PARAGRAPH_\nRaziskovanje pla\xc5\xa1\xc4\x8da se zaradi znatno manj\xc5\xa1e debeline skorje na splo\xc5\xa1no opravlja na morskem dnu in ne na kopnem._NEWLINE_Prvi poskus, da bi z vrtanjem raziskali Zemljin pla\xc5\xa1\xc4\x8d, se je imenoval Projekt Mohole. Raziskave so leta 1966 zaradi ponavljajo\xc4\x8dih se napak in prekora\xc4\x8ditve stro\xc5\xa1kov opustili. Najgloblja vrtina je merila pribli\xc5\xbeno 180 m. Leta 2005 so na vrtalni ladji JOIDES Resolution izvrtali tretjo najglobljo oceansko vrtino, ki je dosegla globino 1416 m._NEWLINE_Leta 2007 je skupina znanstvenikov na ladji James Cook raziskovala podro\xc4\x8dje Atlantika med Zelenortskimi otoki in Karibskim morjem, kjer pla\xc5\xa1\xc4\x8d sploh ni prektrit s skorjo. Podro\xc4\x8dje le\xc5\xbei pribli\xc5\xbeno 3000 m pod morsko gladino in meri nekaj tiso\xc4\x8d kvadratnih kilometrov._NEWLINE_Relativno te\xc5\xbeak poskus pridobitve vzorcev iz Zemljinega pla\xc5\xa1\xc4\x8da so leta 2007 opravili japonski znanstveniki kot del projekta Chiky\xc5\xab Hakken (Odkrivanje Zemlje). Z vrtanjem v morsko dno so dosegli globino 7.000 m, kar je skoraj trikrat ve\xc4\x8d kot v prej\xc5\xa1njih poskusih._NEWLINE_Nedavno so znanstveniki predlagali novo metodo za raziskovanje zgornjih nekaj sto kilometrov Zemlje. Raziskave bi opravili z majhno in gosto sondo na toplotni pogon, ki bi se premikala s svojo te\xc5\xbeo, tako da bi pred seboj talila kamnine. Njeno premikanje in polo\xc5\xbeaj bi sledili z zvo\xc4\x8dnimi signali, ki bi nastajali v kamninah. Sonda s premerom 1 m je zgrajena iz zunanjega pla\xc5\xa1\xc4\x8da iz volframa in opremljena s toplotnim virom iz radioaktivnega kobalta 60. Izra\xc4\x8duni ka\xc5\xbeejo, da bi sonda lahko dosegla oceanski Moho v manj kot \xc5\xa1estih mesecih. V oceanski in kontinentalni litosferi bi v nekaj desetletjih lahko dosegla globino najmanj sto kilometrov._NEWLINE_Raziskave se opravljajo tudi z ra\xc4\x8dunalni\xc5\xa1kimi simulacijami razvoja pla\xc5\xa1\xc4\x8da. Leta 2009 so z zelo zmogljivim ra\xc4\x8dunalnikom dobili nov vpogled v porazdelitev mineralnih skladov, predvsem izotopov \xc5\xbeeleza iz obdobja pred 4,5 milijardami let, ko se je razvil pla\xc5\xa1\xc4\x8d.'