b'\n_START_ARTICLE_\nZgodovina Tunizije\n_START_PARAGRAPH_\nZgodovina Tunizije obravnava dogajanja v \xc4\x8dasu na prostoru dana\xc5\xa1nje dr\xc5\xbeave Tunizije.\n_START_SECTION_\nAnti\xc4\x8dna doba\n_START_PARAGRAPH_\nV anti\xc4\x8dnih \xc4\x8dasih je na sedanjem tunizijskem ozemlju pomembno izstopala feni\xc4\x8danska naselbina in postojanka Kartagina. V 4. stoletju pr. n. \xc5\xa1t. je postala najpomembnej\xc5\xa1i tekmovalec naproti Rimski republiki na podro\xc4\x8dju dominacije nad Sredozemljem. To je botrovalo trem punskim vojnam, izmed katerih je bila zadnja usodna za Kartagino, saj so jo Rimljani v bitki leta 146 pr. n. \xc5\xa1t. poru\xc5\xa1ili tako reko\xc4\x8d do tal. Tunizija je bila poslej del rimskega imperija._NEWLINE_Pomembno zgodovinsko obdobje Tunizije je tudi kraljevanje Vandalov. Slednji so del obmo\xc4\x8dja dana\xc5\xa1nje Tunizije razglasili za svoje kraljestvo v 5. stoletju na\xc5\xa1ega \xc5\xa1tetja.\n_START_SECTION_\nSrednji vek\n_START_PARAGRAPH_\nObmo\xc4\x8dje Tunizije so v 7. stoletju osvojili arabski muslimani. S tem je nastopilo dolgo obdobje prevlade arabske kulture, ki je iz de\xc5\xbeele v veliki meri izrinila rimsko-kr\xc5\xa1\xc4\x8danski na\xc4\x8din \xc5\xbeivljenja. Opisovano dobo je s svojim vladanjem zaznamovalo ve\xc4\x8d dinastij; med pomembnej\xc5\xa1imi so Fatimidi (909\xe2\x80\x93973) in Zeiridi (10. stoletje)._NEWLINE_12. stoletje je prineslo vpade Normanov, ki so na ta na\xc4\x8din prevzeli nadzor nad nekaterimi pomembnimi obalnimi to\xc4\x8dkami de\xc5\xbeele. \xc5\xa0e v istem stoletju so si Arabci prisvojili nazaj zasedena obmo\xc4\x8dja, na oblasti pa sta se zna\xc5\xa1li dinastiji Almohadov (12. stoletje) in Hafsitov (1228\xe2\x80\x931574).\n_START_SECTION_\nModerna zgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nZanimiva to\xc4\x8dka zgodovine de\xc5\xbeele je tudi prisotnost piratov na \xc4\x8delu z Barbaroso II. v 16. stoletju. Piratske sile so se polastile predvsem mesta Tunis. Temu so sledili boji s \xc5\xa1panskimi imperialnimi silami, ki so tudi prevzele nadzor nad ozemljem. Vendar je bilo tudi \xc5\xa1pansko vladanje obsojeno na hiter propad, in sicer s prihodom Turkov ter raz\xc5\xa1iritvijo Osmanskega cesarstva na Tunizijo. \xc5\xbdivljenje pod tur\xc5\xa1ko oblastjo je trajalo vse do razse\xc5\xbene nestabilnosti cesarstva v 19. stoletju, ko se je v zadnjih desetletjih kazala vse ve\xc4\x8dja avtonomija de\xc5\xbeele._NEWLINE_Politi\xc4\x8dne razmere v Tuniziji so do\xc5\xbeivele pomemben simboli\xc4\x8den prerod z uveljavitvijo dr\xc5\xbeavne ustave leta 1861, prve ustave v arabskem svetu. Zavrt nadaljnji demokrati\xc4\x8dni razvoj dr\xc5\xbeave pa je bil pogojen z nestabilno ekonomsko pozicijo in politi\xc4\x8dnimi nemiri. Tako je leta 1869 Tunizija razglasila bankrot. Ekonomijo in s tem pomemben vpliv v dr\xc5\xbeavi je prevzela mednarodna finan\xc4\x8dna komisija na \xc4\x8delu s Francijo, Zdru\xc5\xbeenim kraljestvom in Italijo._NEWLINE_Pritiski mednarodnih nadzornikov so se stopnjevali, nakar so francoske oboro\xc5\xbeene sile leta 1881 vkorakale v dr\xc5\xbeavo pod pretvezo, da je tunizijska vojska prestopila meje z Al\xc5\xbeirijo, ki je bila v tistem \xc4\x8dasu ena pomembnej\xc5\xa1ih francoskih kolonij, sploh v Afriki. Pri\xc5\xa1lo je do trenj med Francijo in Italijo \xe2\x80\x93 slednja je namre\xc4\x8d \xc5\xbee poprej kazala po\xc5\xbeelenje do tunizijske de\xc5\xbeele. Kljub temu si Italija ni upala izzvati voja\xc5\xa1kega spopada s Francijo, zaradi \xc4\x8desar je 12. maja tega leta pri\xc5\xa1lo do uradne razglasitve Tunizije kot francoskega protektorata._NEWLINE_V drugi svetovni vojni je tunizijska dr\xc5\xbeava podpirala kvizlin\xc5\xa1ko vichyjsko vlado, ki je vodila Francijo po kapitulaciji predvojne oblasti leta 1940 ob vdoru Tretjega rajha. Na ozemlju Tunizije se je b\xc3\xadla severnoafri\xc5\xa1ka fronta: Erwin Rommel se je s svojimi \xc4\x8detami umaknil v vi\xc5\xa1avja ju\xc5\xbene Tunizije pred invazijo generala Bernarda Montgomeryja in zavezni\xc5\xa1kih \xc4\x8det leta 1942. Zavezniki so dokon\xc4\x8dno zlomili odpor leta 1943 ter zatem ozemlje uporabili kot bazo za nadaljevanje boja preko Sicilije in Apeninskega polotoka v Evropo. Prav zaradi tega vidika \xe2\x80\x93 kot baza za prodor v Evropo z juga \xe2\x80\x93 je Tunizija odigrala izredno pomembno vlogo v drugi svetovni vojni._NEWLINE_Leta 1954 je pri\xc5\xa1lo do resnej\xc5\xa1ih pritiskov javnosti in nacionalisti\xc4\x8dno usmerjenih strank na francosko oblast, ki naj bi Tuniziji predala suverenost. Trenja so se prvi\xc4\x8d pokazala tudi v bolj nasilni lu\xc4\x8di, vse skupaj pa je bilo zadnja faza domesti\xc4\x8dnega odpora (proti protektoratu), ki se je za\xc4\x8del z nacionalisti\xc4\x8dnim gibanjem, ustanovitvijo Desturske (ustavno usmerjene) in kasneje neo-Desturske stranke \xe2\x80\x93 slednjo je v odlo\xc4\x8dilnih \xc4\x8dasih vodil tunizijski \xc2\xbbo\xc4\x8de naroda\xc2\xab, Habib Bourguiba. V naslednjih dveh letih (1955 in 1956) so potekale daljnose\xc5\xbene politi\xc4\x8dne spremembe v dr\xc5\xbeavi. Francija je zaradi velikih pritiskov in trenj sprva sprejela mno\xc5\xbeico konvencij in protokolov, ki so se nana\xc5\xa1ali na delno suverenost de\xc5\xbeele. V kasnej\xc5\xa1em \xc4\x8dasu tega prelomnega obdobja pa je pri\xc5\xa1lo do postavitve samostojne tunizijske vlade po 74 letih dominata. Habib Bourguiba, pred tem tudi izgnan v Egipt, se je vrnil v velikem slogu in bil na splo\xc5\xa1nih volitvah s svojo neo-Destursko stranko izvoljen za predsednika narodnega zbora, kasneje pa za predsednika vlade. 12. novembra 1956 so Tunizijo kot samostojno dr\xc5\xbeavo (monarhijo) priznali Zdru\xc5\xbeeni narodi. V letu 1957 je premier Bourguiba odpravil monarhijo \xe2\x80\x93 z bejem Tunisa Mohamedom al-Aminom na \xc4\x8delu \xe2\x80\x93 ter uvedel enopartijski sistem._NEWLINE_Predsednik Bourguiba je vladal na svojem mestu 31 let. Svojo vladavino je v svetu zaznamoval predvsem s pritiskom na islamske fundamentalisti\xc4\x8dne vrednote ter uveljavljanjem pravic za \xc5\xbeenske, s katerimi \xc5\xa1e danes ne more tekmovati nobena arabska dr\xc5\xbeava. Habib Bourguiba je bil 7. novembra 1987 odstranjen s polo\xc5\xbeaja, kot uradni razlog pa je novopostavljeni predsednik Zine al-Abidine Ben Ali navedel njegovo senilnost. Predsednik Ben Ali je zmagal na nadaljnjih volitvah v letih 1989, 1994 in 1999.'