b'\n_START_ARTICLE_\nFjodor III. Ruski\n_START_SECTION_\nMladost\n_START_PARAGRAPH_\nFjodor III., sin carja Alekseja Mihajlovi\xc4\x8da in njegove prve \xc5\xbeene Marije Iljini\xc4\x8dne Miloslavske, je bil ob o\xc4\x8detovi smrti star 14 let. Za njegovo vzgojo je do tedaj skrbel v Kijevu izobra\xc5\xbeeni, razsvetljeni teolog Simeon Polockij, ki ga je poleg osnovnega znanja, ki ga mora imeti car o ruskem narodu in pravoslavni veri, u\xc4\x8dil tudi latin\xc5\xa1\xc4\x8dino in polj\xc5\xa1\xc4\x8dino. Vso mladost je bil bolehen in pri\xc4\x8dakovali so, da ne bo dolgo \xc5\xbeivel.\n_START_SECTION_\nNastop vladanja\n_START_PARAGRAPH_\nFjodor je imel mlaj\xc5\xa1ega slaboumnega brata Ivana in polbrata Petra, sina Aleksejeve druge \xc5\xbeene Natalije Kirilovne Nary\xc5\xa1kine, ki je bil ob o\xc4\x8detovi smrti star tri leta. Petrov vzgojitelj je bil vplivni bojar Artamon Sergejevi\xc4\x8d Matvejev, najbli\xc5\xbeji sodelavec umrlega carja ob koncu njegovega vladanja. Rodbini obeh Aleksejevih \xc5\xbeena, Miloslavskih in Nary\xc5\xa1kinih, sta bili mo\xc4\x8dno tekmovalni in sta si obe \xc5\xbeeleli pridobiti carski prestol._NEWLINE_Ob o\xc4\x8detovi smrti je Fjodor le\xc5\xbeal bolan v postelji in ni mogel vstati. Prilo\xc5\xbenost je izkoristil Artamon Matvejev in posku\xc5\xa1al na prazni prestol posaditi svojega gojenca, malega Petra. Vendar bojarji tega niso dopustili. Na prestol so prinesli bolnega Fjodora in ga proglasili za carja. Matvejevu so odvzeli bojarski naslov in imetje in ga izgnali dale\xc4\x8d na ruski sever.\n_START_SECTION_\nVladanje\n_START_PARAGRAPH_\n\xc4\x8ceprav bolehen, je imel Fjodor veliko \xc5\xbeivljenjske energije. Dru\xc5\xbeil se je z dvema mladima bojarskima sinovoma, I. M. Jazykovim in A. T. Lika\xc4\x8devom, ki sta, kljub nasprotovanju cerkve, \xc5\xa1irila med ruskim plemstvom poljski vpliv in latin\xc5\xa1\xc4\x8dino. Fjodor se je zanimal za novosti, ki so prihajale z zahoda. Julija 1680 se je poro\xc4\x8dil z ukrajinsko plemkinjo Agafjo Semejonovno Gru\xc5\xa1eckajo._NEWLINE_Fjodor je leta 1682 na pobudo Vasilija Vasiljevi\xc4\x8da Golicina odpravil t. i. mestni\xc4\x8destvo (imenovanje voja\xc5\xa1kih poveljnikov glede na dru\xc5\xbebeni polo\xc5\xbeaj njihovih rodbin )._NEWLINE_V Fjodorovem \xc4\x8dasu je ponovno izbruhnila vojna v Ukrajini (1676-81). Najprej so se med seboj spopadli Kozaki, na kar so Ukrajino napadli Turki in Tatari ter prodrli vse do \xc4\x8cigirina (zgodovinsko mesto ob Dnjepru v pokrajini \xc4\x8cerkassy). Tam pa jih je, ne da bi pri\xc4\x8dakovali, pri\xc4\x8dakala ruska vojska. Najprej je porazila Tatare. Mnogo \xc5\xa1tevil\xc4\x8dnej\xc5\xa1i Turki (100.000 mo\xc5\xbe) so julija 1678 sicer zavzeli \xc4\x8cigirin, a so se morali zaradi velikih izgub umakniti. V Bah\xc4\x8disaraju so Turki, Tatari in Rusi podpisali dvajsetletno premirje, s katerim je bila med Tur\xc4\x8dijo in Rusijo uveljavljena meja na Dnjepru._NEWLINE_Julija 1681 je Fjodoru po porodu umrla \xc5\xbeena Agafja, nekaj dni za njo pa tudi novorojeni sin. Bojarji so z njegovo novo poroko \xc5\xbeeleli uravnovesiti prevelik vpliv Miloslavskih, zlasti cari\xc4\x8dinega bratranca Ivana Bogdanovi\xc4\x8da Miloslavskega, pri vodenju dr\xc5\xbeavnih poslov. Predlagali so poroko z Marfo Matvejevo Apraksino, \xc5\xa1tirinajstletno kr\xc5\xa1\xc4\x8denko Artamona Matvejeva. Car se je v lepo dekle zaljubil, ona pa je kot pogoj za poroko postavila vrnitev svojega botra iz pregnanstva.  Poroka je bila februarja 1682. Deset tednov kasneje je car umrl.\n_START_SECTION_\nZ dvornim udarom do nasledstva\n_START_PARAGRAPH_\nKer Fjodor ni zapustil sina, je imel formalno pravico do nasledstva njegov mlaj\xc5\xa1i brat \xc5\xa1estnajstletni Ivan, ki pa je bil za vladanje nesposoben, medtem ko je bil njegov polbrat Peter vsestransko nadpovpre\xc4\x8dno razvit. Ker so se bojarji v napetih odnosih med Miloslavskimi in Nary\xc5\xa1kinimi bali javno povedati svoje mnenje, je patriarh dolo\xc4\x8dil za naslednika desetletnega Petra. Temu je nasprotovala Ivanova ambiciozna in sposobna petindvajsetletna sestra Sofija. \xc5\xbdelela je biti regentka bratu Ivanu, zato je vzpodbudila (\xc5\xbee dolgo nezadovoljne) strelce k uporu. Po krvavih dogodkih, ki so sledili, so strelci pomagali Sofiji, da je kot regentka zavladala v imenu obeh socarjev, brata Ivana in polbrata Petra (1682-89).'