b'\n_START_ARTICLE_\nLjudsko slovstvo\n_START_PARAGRAPH_\nLjudsko slovstvo (tudi Ustno slovstvo) je skupen izraz za ljudsko pripovedni\xc5\xa1tvo in ljudsko pesni\xc5\xa1tvo, ki se je razvijalo od nekdaj do sredine 18. stoletja (in zopet med 2. svetovno vojno). To je pomemben dokaz o \xc5\xbeivosti jezika in vir ustvarjanja za kasnej\xc5\xa1a obdobja. Ljudska dramatika ni ohranjena._NEWLINE_Zapisovati se je za\xc4\x8delo v 18. stoletju, zlasti v Pisanicah, nato so za\xc4\x8deli zapisovati \xc5\xa1e ostali razsvetljenci. V \xc4\x8dasu romantike je opazen porast zapisovanja. Pri nas so znani zapisovalci predvsem \xc5\xbdiga Zois, Valentin Vodnik, Stanko Vraz in Karel \xc5\xa0trekelj._NEWLINE_Pripovedni\xc5\xa1tvo je najverjetneje nastajalo pozimi s pripovedovanjem, pesni\xc5\xa1tvo pa med delom za kraj\xc5\xa1anje \xc4\x8dasa in sprostitev (zato je morala biti vsebina preprosta). Ohranjalo se je v ustnem izro\xc4\x8dilu, se prena\xc5\xa1alo od ust do ust in se tako spreminjalo (modifikacije ali variante ali razli\xc4\x8dice del)._NEWLINE_Avtorji posameznih del niso znani. Besedilo je preprosto, pogosto v nare\xc4\x8dnem jeziku s tujkami, hkrati pa je jezikovno bogato, saj vsebuje \xc5\xa1tevilne pomanj\xc5\xa1evalnice, okrasne pridevke, stalna ljudska \xc5\xa1tevila (3, 7, 9), ponavljanja in pretiravanja. V delih pogosto nastopajo pravlji\xc4\x8dna bitja._NEWLINE_Posebnega pomena v slovenski kulturni in literarni zgodovini je (zlasti koro\xc5\xa1ko in prekmursko protestantsko) bukovni\xc5\xa1tvo.'