b'\n_START_ARTICLE_\nCharles Dillon Perrine\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nPerrine je od leta 1893 do 1909 deloval na Observatoriju Lick v Kaliforniji. Leta 1889 je opazoval popolni Son\xc4\x8dev mrk in se je v tem \xc4\x8dasu zelo izpopolnil v astrofotografiji. Med letoma 1909 in 1936 je bil predstojnik Argentinskega nacionalnega observatorija v Argentini (danes se imenuje Astronomski observatorij Cordoba oziroma Observatorio Astronomico de C\xc3\xb3rdoba). Umrl je v kraju Villa General Mitre, ki so ga pozneje preimenovali v Villa del Totoral v Argentini.\n_START_SECTION_\nOdkritja\n_START_PARAGRAPH_\nPerrine je na Observatoriju Lick meril Son\xc4\x8devo paralakso s pomo\xc4\x8djo asteroida Eros ob opoziciji._NEWLINE_V letu 1901 sta skupaj z Georgom Ritcheyem v meglici okoli zvezde Nova Perseja 1901 opazila gibanje, ki je bilo navidezno hitrej\xc5\xa1e od svetlobe._NEWLINE_V letu 1904 je odkril Jupitrov naravni satelit Himalijo, v letu 1905 \xc5\xa1e naravni satelit Elaro. Takrat so naravna satelita ozna\xc4\x8dili z Jupiter VI in Jupiter VII, v letu 1975 sta dobila sedanji imeni._NEWLINE_Sodeloval je tudi pri odkritju kometa 18D/Perrine-Mrkos.\n_START_SECTION_\nNagrade\n_START_PARAGRAPH_\nPerrinu je leta 1897 Francoska akademija znanosti podelila Lalandovo nagrado. V letu 1904 so ga izbrali za dopisnega \xc4\x8dlana Kraljeve astronomske dru\xc5\xbebe (RAS).\n_START_SECTION_\nPoimenovanja\n_START_PARAGRAPH_\n\xc4\x8ce\xc5\xa1ki astronom Anton\xc3\xadn Mrkos je po njem imenoval asteroid 6779 Perrine.'