b"\n_START_ARTICLE_\nPape\xc5\xbe Janez XXII.\n_START_SECTION_\nMladost\n_START_PARAGRAPH_\nJakob se je rodil kot prvorojenec med desetimi otroki v pala\xc4\x8di Du\xc3\xa8ze v Cahorsu kot Jacques Du\xc3\xa8ze, Du\xc3\xa8se ali d'Euse 1244 (ve\xc4\x8dina zastopa to letnico; po nekaterih med 1244 do 1250); o\xc4\x8de Arnaud Du\xc3\xa8se ter mati Helena Beraldi (H\xc3\xa9l\xc3\xa8ne de B\xc3\xa9rail, de B\xc3\xa9ral, de B\xc3\xa9raldi) sta izhajala iz dobro stoje\xc4\x8de dru\xc5\xbeine, ki se je ukvarjala z denarni\xc5\xa1tvom. _NEWLINE__NEWLINE_Prvo izobrazbo je prejel pri dominikancih v rojstnem kraju; pozneje je \xc5\xa1tudiral bogoslovje in pravo v Montpellier-ju in Parizu. Pozneje je predaval civilno in cerkveno pravo v Toulousu in Cahorsu. Navezal je dobre odnose s Karlom II. Neapeljskim in njegovo priporo\xc4\x8dilo je postal 1300 \xc5\xa1kof v Fr\xc3\xa9jus u. 1309 je napredoval za kanclerja pri Karlu II. in 1310 je postal avignonski nad\xc5\xa1kof. Strinjal se je sicer z javnim mnenjem, ki je bilo naklonjeno zatrtju templjarjev, vendar je branil tudi Bonifacijevo bulo Unam sanctam._NEWLINE__NEWLINE_Na avinjonski nad\xc5\xa1kofijski sede\xc5\xbe ga je postavil Klemen V., da bi mu bil zanesljiv tolma\xc4\x8d v pravnih zadevah, a 1312 ga je postavil za porto\xc5\xa1kega suburbikalnega kardinala-\xc5\xa1kofa. Zastopal je pravno mnenje, po katerem ima pape\xc5\xbe pravico tudi brez odobrenja koncila razpustiti templjarje  in sicer zato, ker je z izgubo Svete de\xc5\xbeele 1291 prenehalo njihovo poslanstvo. Glede \xc2\xbbUnam sanctam\xc2\xab\xc2\xa0je menil, da je pravno neopore\xc4\x8dna. Na Viennskem koncilu je bil eden izmed glavnih usmerjevalcev.\n_START_SECTION_\nDveletne volitve\n_START_PARAGRAPH_\n20. aprila 1314 je po hudi bolezni in kesanju nad kruto usodo templjarjev - katere je bil sokriv - v Roquemauru umrl Klemen V. in zapustil med seboj sprt kardinalski zbor: 10 jih je bilo gaskonjskih, 8 italijanskih in 3 provan\xc5\xa1ki in se nikakor niso mogli zediniti za skupnega kandidata, \xc4\x8deprav so takoj vstopili v konklave in za\xc4\x8deli volitve v Carpentrasu. Gaskonjci, na katerih \xc4\x8delo je pokojni pape\xc5\xbe postavil dva svoja mlaj\xc5\xa1a brata, so za neuspeh javno obdol\xc5\xbeili Italijane. Ljudstvo se je dvignilo, za\xc5\xbegalo njihovo bivali\xc5\xa1\xc4\x8de in pomorilo njihove slu\xc5\xbeabnike; kardinali so uvideli, da niso ve\xc4\x8d varni ter so pobegnili 24. julija 1314 ter jih ni bilo ve\xc4\x8d mogo\xc4\x8de primamiti nazaj. Za\xc4\x8deli so vsaki svoje volitve: eni v Avignonu, drugi v Rimu. Ko je sedisvakanca trajala \xc5\xbee skoraj dve leti, je uspelo kralju Filipu, da je zopet zbral 23 kardinalov v dominikanskem samostanu v Lyonu, kjer so po 42 dneh, 7. avgusta 1316, le izvolili Jakoba de Osa (francosko Jacques d'Euse oziroma Jacques Du\xc3\xa8ze, italijansko Jaime oziroma Jacme Duesa, latinsko Iacobus de Osa). Tam so ga 5. septembra 1316 tudi kronali pod imenom Janeza XXII. Sede\xc5\xbe sv. Petra je bil torej tokrat prazen dve leti, tri mesece in 23 dni.\n_START_SECTION_\nPobo\xc5\xbeen in odlo\xc4\x8den pape\xc5\xbe\n_START_PARAGRAPH_\nJanez je drugi pape\xc5\xbe, ki je stoloval v Avignonu. Za \xc4\x8dasa svojega osemnajstletnega pape\xc5\xbeevanja je zelo redko \xc5\xa1el ven iz avignonske pape\xc5\xa1ke pala\xc4\x8de in \xc5\xa1e takrat samo zaradi obredov v bli\xc5\xbenji stolnici. Izgleda pa, da je obljubil italijanskim kardinalom \xe2\x80\x93 da bi dobil njihove glasove med konklavom \xe2\x80\x93 da, \xc4\x8de bo izvoljen za pape\xc5\xbea, ne bo nikoli zajahal konja, razen da bi odjahal v Rim \xe2\x80\x93 in je dr\xc5\xbeal besedo, pa tudi v Rim ni \xc5\xa1el. \xc5\xbdivel je kot kak pu\xc5\xa1\xc4\x8davnik. _NEWLINE__NEWLINE_V mlaj\xc5\xa1ih letih si je pridobil odli\xc4\x8dno teolo\xc5\xa1ko in pravno izobrazbo, bil je prava vladarska narava, odlo\xc4\x8den, nravno strog in pobo\xc5\xbeen, za dosego svojih cerkvenopoliti\xc4\x8dnih ciljev pa tudi nepopustljiv in trmast, odlo\xc4\x8den v cerkvenoupravnih zadevah.\n_START_SECTION_\nProtipape\xc5\xbe\n_START_PARAGRAPH_\nV Nem\xc4\x8diji sta se za kraljevsko krono spopadla Ludvik Bavarski in Friderik Avstrijski. Najprej je pape\xc5\xbe zavzemal neopredeljeno stali\xc5\xa1\xc4\x8de. Ko je pa zmagal Ludvik in hotel vzpostaviti svoje gospostvo tudi nad Italijo, \xc4\x8demur pa se je pape\xc5\xbe odlo\xc4\x8dno uprl in imenoval svojega upravnika. Razvnel se je \xc5\xa1e en spopad med pape\xc5\xa1tvom in nem\xc5\xa1kimi vladarji, ki ni bil ni\xc4\x8d manj silovit kot tisti iz preteklosti. Janez XXII. je pod kaznijo izob\xc4\x8denja zahteval od Ludvika, da se odpove Italiji, nazadnje ga je tudi dejansko izob\xc4\x8dil. Kralj je v N\xc3\xbcrnbergu sklical dr\xc5\xbeavni zbor, razglasil odstavitev Janeza XXII. in postavil protipape\xc5\xbea Nikolaja V., ki pa se je po dveh letih uklonil Janezu XXII. Ludvikov udarec tokrat ni veljal zgolj pape\xc5\xbeevi osebi, ampak pape\xc5\xa1tvu kot ustanovi. Na njegovem dvoru so se zbrali nekateri nasprotniki pape\xc5\xa1tva, med njimi Janez iz Janduna, Okam in Marsilij iz Padove. Ti so 1326 izdali spis \xc2\xbbDefensor pacis\xc2\xab, v katerem so zavra\xc4\x8dali hierarhi\xc4\x8dno ureditev Cerkve, zanikali bo\xc5\xbeji izvor pape\xc5\xa1kega prvenstva in poudarjali, da je Cerkev skupnost vseh, ki verujejo v Kristusa, skupnost, v kateri so vsi enaki: ne pape\xc5\xbe ne \xc5\xa1kofje nimajo od Kristusa nikakr\xc5\xa1nega posebnega polo\xc5\xbeaja, so le poobla\xc5\xa1\xc4\x8denci v skupnosti verujo\xc4\x8dih. Najvi\xc5\xa1ji vodstveni organ v Cerkvi je po njihovem in kraljevem mnenju koncil, ki zastopa celotno bo\xc5\xbeje ljudstvo._NEWLINE_S postavitvijo protipape\xc5\xbea je bil \xc5\xa1el cesar vse do skrajne meje; vsi ti koraki pa so ostali nepomembni, ker mu je manjkala mo\xc4\x8d, da bi tisto, kar je za\xc4\x8del, tudi v resnici dokon\xc4\x8dal. \xc2\xbbOmamljen po lahki zmagi, zaslepljen po miselnosti teoretika in gnan naprej po sovra\xc5\xa1tvu do nasprotnika Janeza, je podvzel Ludvik, ko je dal svetu novega pape\xc5\xbea, eno zadevo, ki se je vsekakor morala ponesre\xc4\x8diti.\xc2\xab\xc2\xa0(Hauck)\n_START_SECTION_\nObnoviteljsko delovanje\n_START_PARAGRAPH_\nPape\xc5\xbe Janez XXII. je bil odli\xc4\x8den in upravnik in u\xc4\x8dinkovit preureditelj Cerkve. Poslal je zahvalno pismo muslimanskemu vladarju Uzbeg-kanu, ki je bil zelo strpen do kristjanov in je z njimi lepo ravnal. _NEWLINE_Izro\xc4\x8dilo pravi, da je sestavil molitev Anima Christi (=Du\xc5\xa1a Kristusova), ki se je ljudstvu tako priljubila, da jo \xc5\xa1e dandanes molijo verniki kot  poobhajilno zahvalno molitev. _NEWLINE_27. marca 1329 je pape\xc5\xbe obsodil ve\xc4\x8d stavkov Mojstra Eckharta kot hereti\xc4\x8dnih z bulo  In Agro Dominico._NEWLINE_Toma\xc5\xbea Akvinskega je 1323 razglasil za svetnika. Sicer pa se je tudi pod njegovim pontifikatom bohotil nepotizem, pape\xc5\xa1ka kurija pa je z iznajdljivim uvajanjem novih davkov, taks in pristojbin vse bolj postajala mo\xc4\x8dna finan\xc4\x8dna ustanova. Da je zapustil zaklad 25 milijonov zlatnikov, je pravljica; osebno neoporo\xc4\x8dni in var\xc4\x8dni pape\xc5\xbe pa je ob smrti res zapustil tri\xc4\x8detrt milijona zlatih guldnov.\n_START_SECTION_\nZmotno u\xc4\x8denje\n_START_PARAGRAPH_\nPape\xc5\xbe je za\xc4\x8del u\xc4\x8diti v svojih pridigah v zvezi s temo, ki so jo tedaj zelo radi obravnavali, in sicer, da du\xc5\xa1e zveli\xc4\x8danih ne pridejo takoj do nebe\xc5\xa1kega gledanja (visio beatifica), ampak da so zaprte \xc2\xbbpod oltarjem\xc2\xab\xc2\xa0do sodnega dne, kjer premi\xc5\xa1ljujejo Kristusovo \xc4\x8dlove\xc5\xa1tvo, ne pa \xc5\xa1e bo\xc5\xbeanstva. Podobno je menil tudi, da hudi duhovi \xc5\xa1e niso v peklu, ampak da bodo tja pri\xc5\xa1li \xc5\xa1ele na sodni dan. To svoje zasebno u\xc4\x8denje \xe2\x80\x93 ki ga ni nikoli vsiljeval kot versko resnico ali dogmo \xe2\x80\x93 je pred smrtjo ob\xc5\xbealoval in tudi pred kardinalsko komisijo preklical.\n_START_SECTION_\nSmrt in \xc4\x8de\xc5\xa1\xc4\x8denje\n_START_PARAGRAPH_\nJanez XXII. je do\xc4\x8dakal 90 let, ko je umrl 4. decembra 1334 v Avignonu in so ga pokopali v tamkaj\xc5\xa1nji stolnici._NEWLINE__NEWLINE_Posmrtni pape\xc5\xbeev spomenik \xc5\xa1e vedno lahko ob\xc4\x8dudujemo v cerkvi; najnovej\xc5\xa1a izkopavanja pa se zdi, da potrjujejo izro\xc4\x8dilo, ki pravi, da so njegove telesne ostanke vrgli v Rono za \xc4\x8dasa brezbo\xc5\xbene francsoske prekucije._NEWLINE_V ve\xc4\x8d krajih ga \xc4\x8dastijo kot bla\xc5\xbeenega - uradno pa ni vpisan v seznam svetnikov. O njem pravijo, da je z njegovim vladanjem postalo pape\xc5\xa1tvo bolj ugledno, \xc4\x8de \xc5\xbee ni postalo bolj priljubljeno.\n_START_SECTION_\nOcena\n_START_PARAGRAPH_\nPape\xc5\xbea Janeza XXII. so pred nastopom pape\xc5\xa1ke slu\xc5\xbebe smatrali za \xc4\x8dloveka An\xc5\xbeujcev; kot pape\xc5\xbe pa je uspe\xc5\xa1no na\xc5\xa1el ravnote\xc5\xbeje med neapoljskimi An\xc5\xbeujci in francoskim kraljem. Pape\xc5\xbe malome\xc5\xa1\xc4\x8danskega porekla se je na pape\xc5\xa1kem prestolu vsekakor pokazal kot iznajdljiv upravnik in denarni strokovnjak; \xc5\xbee kot kardinal je namre\xc4\x8d imel tesne zveze z lombardijsko ban\xc4\x8dno hi\xc5\xa1o Tolomeo. Nedvomno je Janez XXII. najpomembnej\xc5\xa1i avinjonski pape\xc5\xbe, ki je resni\xc4\x8dno zgradil pape\xc5\xa1ko denarni\xc5\xa1tvo in kurialno upravo. Zaradi nasprotovanja cesarju in bankirskega videza se je zameril tudi Danteju. _NEWLINE_Dante omenja Janeza XXII. v svoji Bo\xc5\xbeanski komediji - vendar ne v Peklu, ampak v Raju in sicer kar dvakrat. Najprej pape\xc5\xbeu o\xc4\x8dita, da v svoji lakomnosti ne pozna niti Petra (Ribi\xc4\x8da) niti Pavla, ki sta za Kristusa prelila svojo kri, pa \xc5\xa1e vedno \xc5\xbeivita in vse vidita (XVIII, 130-136). V XXVII. spevu pa sveti Peter bere levite slabim pape\xc5\xbeem, med katere pri\xc5\xa1teva Dante tudi Janeza XXII. (XXVII 57-60)"