b'\n_START_ARTICLE_\nAnarho-kolektivizem\n_START_PARAGRAPH_\nAnarho-kolektivizem, Kolektivisti\xc4\x8dni anarhizem ali preprosto Kolektivizem je smer znotraj Anarhizma, ki se zavzema za obstoj kolektivisti\xc4\x8dnega gospodarjenja, avtonomne enote pa naj bi med seboj opravljale denarno menjavo. Anarho-kolektivizem je tudi vezni \xc4\x8dlen v razvoju anarhizma od Proudhonovega mutualizma v smeri Kropotkinovega anarho-komunizma. Danes je v primerjavi z anarho-komunisti v izraziti manj\xc5\xa1ini, v obdobju klasi\xc4\x8dnega anarhizma v \xc4\x8dasu Pari\xc5\xa1ke komune in Prve internacionale ter pred nastopom Kropotkina pa je bil anarho-kolektivizem pomembna anarhisti\xc4\x8dna smer.\n_START_SECTION_\nOsnovna ideja anarho-kolektivizma\n_START_PARAGRAPH_\nV \xc5\xa1estdesetih letih 19. stoletja ga je pri\xc4\x8del razvijati ruski anarhist Mihail Bakunin (1814-1876). Zanj je kolektivizem pomenil brezdr\xc5\xbeavno dru\xc5\xbebeno ureditev s prepovedjo politi\xc4\x8dnih strank in s kolektivno lastnino, v kateri bi obstajale svobodne kmetijske in industrijske asociacije. med sestavinami kolektivizma je Bakunin posebej izpostavil zdru\xc5\xbeeno delo ter federacijo avtonomnih ob\xc4\x8din. Bakunin \xc5\xa1e ni izdelal natan\xc4\x8dnej\xc5\xa1e teorije o anarho-kolektivisti\xc4\x8dni dru\xc5\xbebi, ker je ve\xc4\x8d poudarka dajal aktivizmu, kritiki obstoje\xc4\x8dega sistema in teoriji revolucije. Belgijski anarhist Cesar de Paepe je leta 1868 na teoreti\xc4\x8dni ravni zdru\xc5\xbeil Bakuninovo idejo podru\xc5\xbebljanja (uvajanja kolektivizma) s Proudhonovo idejo mutualizma. Z de Paepom anarho-kolektivizem dobi svojo klasi\xc4\x8dno podobo.\n_START_SECTION_\nRazvoj ideje pri \xc5\xa1panskih anarhistih\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1868 so Bakuninove ideje prodrle v \xc5\xa0panijo, kjer so med revolucionarji kmalu postale popularne in vplivale na Serrana Y Oteizo, Joseja Llunasa in Anselma Lorenza. Serrano y Oteiza je leta 1882 utemeljeval, da bo anarho-kolektivizem osnova dru\xc5\xbebe bodo\xc4\x8dnosti- to je\xc2\xa0\xc2\xbbUniverzalne harmonije\xc2\xab, ki ji bodo na\xc4\x8dela avtonomije, dogovora in federativnosti omogo\xc4\x8dila, da na osnovi kolektivne lastnine upravlja sama s seboj. Anselmo Lorenzo je naredil korak naprej. Samoupravljalci v bistvu ne bodo imeli kolektivne lastnine, ampak bodo delavski kolektivi dobili le u\xc5\xbeitek na dru\xc5\xbebeni lastnini. Temelj samoupravljanja ali primarni dru\xc5\xbebeni kolektiv je po njegovem lokalna skupina proizvajalcev iste stroke , ki na osnovi dogovorov zdru\xc5\xbeuje svoje delo. ( Na\xc4\x8din uveljavljanja na\xc4\x8dela federacije je utemeljil Jose Llunas Pujols: razvil je pojem delegiranja; delegatsko predstavni\xc5\xa1tvo mora po njegovem izhajati iz izhajati iz imperativnega mandata.\n_START_SECTION_\nZaton anarho-kolektivizma\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1882 je Serrano Y Oteiza \xc5\xa1e trdil, da se kolektivisti lo\xc4\x8dujejo od komunisti\xc4\x8dnih anarhistov, med anarho-kolektivisti in anarho-komunisti pa so obstajala mo\xc4\x8dna idejna nasprotja; anarho-komunisti so denimo zahtevali odpravo denarja in pla\xc4\x8d, kolektivisti pa so temu nasprotovali. Antonio Pelicier je predlagal, da naj v tem sporu vsakdo malo popusti in v od srede osemdesetih let 19. stoletja so anarhisti res presegali nasprotja- obenem pa je bilo odtlej vse te\xc5\xbeje lo\xc4\x8devati med anarho-kolektivizmom in anarho-komunizmom.  \xc5\xa0irjenje mno\xc5\xbei\xc4\x8dne proizvodnje je povzro\xc4\x8dalo propadanje avtonomnih delavcev, s tem pa so predvsem anarho-kolektivisti izgubljali tla pod nogami. Procese, zna\xc4\x8dilne za \xc5\xa0panijo, sre\xc4\x8dujemo tudi drugod. Z uporom na trgu Haymarket so bili povezani anarho-kolektivisti. Johann Most je \xc5\xa1e vse do leta 1884 koketiral z anarho-kolektivizmom in Gustav Landauer je ob mno\xc5\xbeici anarho-komunistov ostal eden redkih anarho-kolektivistov.\n_START_SECTION_\nUporaba anarho-kolektivisti\xc4\x8dnih vsebin v jugoslovanskem samoupravljanju\n_START_PARAGRAPH_\nJugoslovanski marksisti\xc4\x8dni ideolog Edvard Kardelj je iskal na\xc4\x8dine za ureditev jugoslovanskega socialisti\xc4\x8dnega gospodarstva in je pri tem \xc4\x8drpal iz razli\xc4\x8dnih virov. Med drugim so se \xc5\xa1irile govorice, da ima pri oblikovanju jugoslovanske poti v socializem na mizi Marxa, pod mizo pa Proudhona. Dejansko je Kardelj veliko prevzemal od anarho-kolektivistov. Od tod je prevzel pojme o zdru\xc5\xbeenem delu, pojem dru\xc5\xbebene lastnine, verjetno Llunas Pujolsov pojem delegatskega sistema, v temeljni organizaciji zdru\xc5\xbeenega dela (TOZD) pa se morda skriva Lorenzova lokalna skupina proizvajalcev iste stroke, ki na osnovi dogovorov zdru\xc5\xbeuje svoje delo. Vesna Pusi\xc4\x87 pravi, da prvotni namen jugoslovanskega samoupravljanja ni bila ekonomska demokratizacija, ampak omejevanje mo\xc4\x8di uprave podjetja, po Veljku Rusu pa v Jugoslaviji ekonomska demokracija (kar je skoraj identi\xc4\x8dno s pravim samoupravljanjem) sploh ni obstajala. Podobno Ferfila Bogomil opozarja, da se je za fasado jugoslovanskega samoupravljanja skrivala resni\xc4\x8dna mo\xc4\x8d vzporednega in resni\xc4\x8dnega sistema mo\xc4\x8di- komunisti\xc4\x8dne partije, obenem pa je pokazal, da jugoslovansko samoupravljanje ni odpravilo dolo\xc4\x8denih sistemskih izzivov, s katerimi se mora soo\xc4\x8diti vsak model samoupravljanja.'