b'\n_START_ARTICLE_\nEfrem Sirski\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nRojen je bil kr\xc5\xa1\xc4\x8danskim star\xc5\xa1em, nekateri pa menijo, da je bil njegov o\xc4\x8de poganski duhovnik. Efrem je bil kr\xc5\xa1\xc4\x8den \xc5\xa1ele pri 18 letih. Na njegovo \xc5\xbeivljenje in delo je imel velik vpliv tedanji nisibijski \xc5\xa1kof Jakob (303 \xe2\x80\x93 338), ki se je udele\xc5\xbeil tudi nicejskega koncila (325), v mestu pa je osnoval tudi teolo\xc5\xa1ko \xc5\xa1olo, ki se je kasneje zaradi perzijskih preganjanj preselila v Edeso in po zaslugi Efrema zaslovela. Efrem je kot diakon v Edesi nadaljeval s pridiganjem in pou\xc4\x8devanjem ter je postal gonilna sila te \xc5\xa1ole. Zadnjih deset let naj bi \xc5\xbeivel strogo, samotarsko, asketsko \xc5\xbeivljenje. V tem \xc4\x8dasu je napisal ve\xc4\x8dino svojih del. V Edesi se je sre\xc4\x8dal z mnogimi hereti\xc4\x8dnimi tokovi tedanjega \xc4\x8dasa (manihejci, arijanci, markioniti in bardesanovci) in se odlo\xc4\x8dno boril proti njim tudi s pomo\xc4\x8djo poezije, ki jo je pisal v sirskem jeziku (gr\xc5\xa1ko ni znal). Umrl je v Edesi, pokopan naj bi bil na pokopali\xc5\xa1\xc4\x8du\xc2\xa0\xc2\xbbtujcev\xc2\xab. Njegov lik je bil pogosto idealiziran, o njem pa je raz\xc5\xa1irjenih tudi ve\xc4\x8d legend (npr. o njegovem sre\xc4\x8danju z Bazilijem Velikim v Cezareji). Je najpomembnej\xc5\xa1i sirski cerkveni o\xc4\x8de in pesnik patristi\xc4\x8dne dobe. Njegovo delo je dragocen prispevek celotni vzhodni Cerkvi. Njegov pesni\xc5\xa1ki dar mu je slu\xc5\xbeil kot odli\xc4\x8den pastoralni pripomo\xc4\x8dek pri oznanjevanju. Bil je dober poznavalec Svetega pisma. \xc5\xa0e posebej pa ga poznamo kot vdanega \xc4\x8dastilca Device Marije. Pape\xc5\xbe Benedikt XV. ga je leta 1920 proglasil za cerkvenega u\xc4\x8ditelja.\n_START_SECTION_\nDela\n_START_PARAGRAPH_\nEfrem je znan je po svoji pobo\xc5\xbenosti, u\xc4\x8denosti in po pesni\xc5\xa1kem daru, s katerim \xc5\xa1e danes navdihuje bizantinsko liturgijo. Svoje teolo\xc5\xa1ko znanje je znal odli\xc4\x8dno preliti v pesni\xc5\xa1ke verze in je zato dobil naziv\xc2\xa0\xc2\xbbharfa Svetega Duha\xc2\xab. V njegovih literarnih delih ne zasledimo teolo\xc5\xa1kih debat o trinitari\xc4\x8dnih vpra\xc5\xa1anjih, ki so bile zna\xc4\x8dilne za tisti \xc4\x8das (najbr\xc5\xbe zato, ker ni poznal gr\xc5\xa1\xc4\x8dine). Njegove pesmi so se hitro \xc5\xa1irile tudi po zaslugi prevodov v razli\xc4\x8dne jezike kot so: gr\xc5\xa1\xc4\x8dina, arab\xc5\xa1\xc4\x8dina, etiop\xc5\xa1\xc4\x8dina, nekaj kraj\xc5\xa1ih del pa je bilo prevedenih iz gr\xc5\xa1\xc4\x8dine tudi v latin\xc5\xa1\xc4\x8dino in slovanske jezike. Po zaslugi teh prevodov dela Efrema Sirskega poznamo \xc5\xa1e danes. Njegova dela so ohranjena v \xc5\xa1tevilnih rokopisih. Najstarej\xc5\xa1i je iz 5. stoletja. Ohranjala so se tudi po zaslugi prevodov v gr\xc5\xa1ki jezik in rabe njegovih pesmi v liturgiji. Njegova dela so zaradi \xc5\xa1tevilnih prepisov izgubila nekaj prvotne sve\xc5\xbeine. Mnoga njegova eksegetska dela so izgubljena ali pa ostajajo \xc5\xa1e neodkrita. \xc4\x8casovni okvir nastajanja njegovih del bi te\xc5\xbeko dolo\xc4\x8dili. Lahko pa jih razvrstimo glede na razli\xc4\x8dne literarne vrste.\n_START_SECTION_\nProza\n_START_PARAGRAPH_\nEksegetska dela - Svetopisemski komentarji Geneze (v sir\xc5\xa1\xc4\x8dini), Exodusa; Diatessaron (Svetopisemska harmonija), pavlinska pisma (v armen\xc5\xa1\xc4\x8dini). Efrem pi\xc5\xa1e svetopisemske komentarje na mnoge staro in novozavezne knjige (ti so blizu targumskim in midra\xc5\xa1kim eksegezam), a mnogi teksti so \xc5\xbeal izgubljeni (razlage Rutine, Ezdrove, Nehemijeve, Esterine knjige, Psalmov, Pregovorov, Visoke pesmi). Opazimo lahko, da je njegov svetopisemski kanon precej podoben dana\xc5\xa1njemu, je pa nekoliko negotov, ali bi v kanon sprejel tudi devterokanoni\xc4\x8dne knjige. Med kanoni\xc4\x8dne knjige uvrsti tudi apokrifno tretje pismo Korin\xc4\x8danom. Pri eksegezi spo\xc5\xa1tuje hebrejsko tradicijo in pogosto izhaja iz nje. Nagiba se k antiohijski tradiciji, previden je pri uporabi alegorije, nagiba se k dobesedni razlagi Svetega pisma._NEWLINE_- Pisma Hipatiju, Publiju - Sermo de Domino nostro (Govor o na\xc5\xa1em Gospodu) - asketska dela\n_START_SECTION_\nPoezija\n_START_PARAGRAPH_\nEfremova teologija odseva armensko in mezopotamsko kr\xc5\xa1\xc4\x8danstvo, ki je dokaj arhai\xc4\x8dno v primerjavi s teologijo njegovih sodobnikov Bazilija Velikega in Gregorija iz Nise. - Metri\xc4\x8dne homilije imenovane Memre - ve\xc4\x8dina njegovih homilij je zapisanih v verzih. - Cerkvene himne imenovane Madra\xc5\xa1e. Nekatere himne so v obliki akrostihov._NEWLINE_Nekateri ga imenujejo Marijin pevec, saj je napisal veliko del Mariji na \xc4\x8dast (20 himen). V svojih verzih se zaupno zateka k Mariji. Zelo znani sta njegova Molitev k Bogorodici in njegova Razlaga Geneze.'