b'\n_START_ARTICLE_\nUnam sanctam\n_START_SECTION_\nOpis\n_START_PARAGRAPH_\nTa bula poudarja pape\xc5\xbeevo vodilno vlogo na svetnem in verskem podro\xc4\x8dju. V njej beremo, da zunaj Rimskokatoli\xc5\xa1ke Cerkve ni zveli\xc4\x8danja in odpu\xc5\xa1\xc4\x8danja grehov (Extra Ecclesiam nulla salus)._NEWLINE_Bula se za\xc4\x8denja z besedami\xc2\xa0\xc2\xbbUnam sanctam\xc2\xab\xc2\xa0(\xc2\xbbEno sveto\xc2\xab). Neposredni povod je bil poseganje francoskega (deloma tudi angle\xc5\xa1kega) kralja v zaseganje dohodkov od cerkvenih nadarbin; dolgoletno vojskovanje med Francijo in Anglijo je namre\xc4\x8d izpraznilo dr\xc5\xbeavni blagajni. Pape\xc5\xbe pa je \xc5\xbeelel te dohodke nameniti za kri\xc5\xbearsko vojno in zdru\xc5\xbeiti evropske kr\xc5\xa1\xc4\x8danske vladarje v boju zoper muslimanske Osmane, ki so nedavno tega dokon\xc4\x8dno porinili kr\xc5\xa1\xc4\x8danske kri\xc5\xbearje iz Svete de\xc5\xbeele in so osvajali vedno nova podro\xc4\x8dja \xc5\xbee v Evropi. Kr\xc5\xa1\xc4\x8danski vladarji pa se niso zavedali resnosti polo\xc5\xbeaja in so se \xc5\xa1e naprej vojskovali ali med seboj ali celo proti pape\xc5\xbeu. Poudarjanje enotnosti in potrebnosti Cerkve za zveli\xc4\x8danje, kakor tudi vodilne in osrednje vloge pape\xc5\xbea v kr\xc5\xa1\xc4\x8danstvu, je imelo za cilj slogo med kr\xc5\xa1\xc4\x8danskimi vladarji in mo\xc5\xbenost pape\xc5\xbea, da zdru\xc5\xbei kristjane in tako zaustavi muslimansko prodiranje. Omenimo lahko, da je kmalu po teh \xc4\x8dasih \xc5\xbee potekala usodna Kosovska bitka (1389), ne dolgo zatem je padel Konstantinopel (1453). Pape\xc5\xbe se je torej zavedal nevarnih razmer in imel o polo\xc5\xbeaju jasno predstavo ter dolo\xc4\x8deno zamisel, ki pa se je popolnoma ponesre\xc4\x8dila._NEWLINE_Dogmati\xc4\x8dno jedro bule je potrebnost priznavanja katoli\xc5\xa1ke Cerkve in njenega poglavarja za zveli\xc4\x8danje. Mo\xc4\x8dno je poudarjeno pape\xc5\xa1ko prvenstvo: kdor se upira pape\xc5\xbeu, se upira Bogu. Medtem ko je u\xc4\x8denje o pape\xc5\xbeevi politi\xc4\x8dni vlogi slejkoprej \xc4\x8dasovno pogojeno, ne smemo pozabiti, da so v srednjem veku vsaj na\xc4\x8delno vsi vladarji priznavali pape\xc5\xbeu ne le duhovno, ampak tudi politi\xc4\x8dno prvenstvo, ki je vklju\xc4\x8devalo na eni strani kronanje vladarjev, na drugi strani pa tudi odstavitev neprimernih, kar pa se je v tem primeru kon\xc4\x8dalo tragi\xc4\x8dno za pape\xc5\xbea.\n_START_SECTION_\nZgodovina in vsebina\n_START_PARAGRAPH_\nBula (= pape\xc5\xa1ko pismo ali okro\xc5\xbenica) je ob nastanku dvignila veliko prahu \xe2\x80\x93 ki se ni polegel niti pozneje vse do dana\xc5\xa1njih dni. Pravzaprav pa vsebinsko ne prina\xc5\xa1a nekega novega nauka, ampak razvija \xe2\x80\x93 morda bolj poudarjeno kot je bila sicer navada \xe2\x80\x93 tradicionalne misli o prvenstvu duhovne oblasti nad zemeljsko \xe2\x80\x93 tako imenovano teorijo o dveh me\xc4\x8dih. V prej\xc5\xa1njih \xc4\x8dasih je to u\xc4\x8dil Gregor VII. in njegovi nasledniki z uveljavljanjem gregorijanske reforme, ki je imela pravzaprav za cilj svobodno delovanje Cerkve, neodvisno od dr\xc5\xbeavne oblasti. Glavne misli so povzete iz u\xc4\x8denja lateranskega vesoljnega cerkvenega zbora in rednega pape\xc5\xa1kega u\xc4\x8denja; tako tudi osnovna trditev bule pravzaprav ni nekaj novega:_NEWLINE_\xc2\xbbObstaja le ena vesoljna Cerkev vernikov. Zunaj nje se prav nih\xc4\x8de ne more zveli\xc4\x8dati.\xc2\xab_NEWLINE_Nove so bile vsekakor razmere, v katerih je bula nastala, kakor tudi glavna nosilca dogajanja: rimski pape\xc5\xbe in francoski kralj. Bula je namre\xc4\x8d nastala ob sporu Bonifacija VIII. in Filipa Lepega. Najprej podaja pape\xc5\xbe temeljne \xc4\x8drte verskega u\xc4\x8denja o Cerkvi: da je Cerkev le ena in potrebna za zveli\xc4\x8danje. Kristus je glava Cerkve. Posledice tega je oblast Cerkve na duhovnem podro\xc4\x8dju, pa tudi na svetnem, kar se kon\xc4\x8duje z vlogo in nalogo rimskega \xc5\xa1kofa:_NEWLINE_\xc2\xa0\xc2\xbbRimskemu pape\xc5\xbeu se podvre\xc4\x8di je za vse ljudi za zveli\xc4\x8danje nujno potrebno; to izjavljamo, dolo\xc4\x8damo in oznanjamo.\xc2\xab\xc2\xa0_NEWLINE_Zamisel zanjo poteka \xc5\xbee od sv. Avgu\xc5\xa1tina in njegove Bo\xc5\xbeje dr\xc5\xbeave (De civitate Dei, kar je v praksi pravzaprav uresni\xc4\x8deval v odnosu do zemeljske oblasti \xc5\xbee njegov sodobnik sv. Ambro\xc5\xbe. Menijo, da je idejni tvorec bule bil Egidij Rimski ; teorijo o dveh me\xc4\x8dih pa so razvijali tudi mnogi pomembni srednjeve\xc5\xa1ki misleci in teologi, kot na primer Egidij Rimski, sv. Bernard, Hugo (1096-1141), in med drugimi tudi sv. Toma\xc5\xbe.\n_START_SECTION_\nOcena\n_START_PARAGRAPH_\nZnameniti sklepni stavek bule\xc2\xa0\xc2\xbbUnam sanctam\xc2\xab\xc2\xa0razgla\xc5\xa1a, da je slehernemu \xc4\x8dloveku potrebna za zveli\xc4\x8danje podrejenost rimskemu \xc5\xa1kofu. To je potrdil tudi Prvi vatikanski koncil._NEWLINE_Samo temu stavku \xe2\x80\x93 ki ho\xc4\x8de poudariti pape\xc5\xa1ki primat proti lo\xc4\x8denim\xc2\xa0\xc2\xbbGrkom\xc2\xab\xc2\xa0(=vzhodnim kristjanom) in poseganju na cerkveno duhovno podro\xc4\x8dje Filipa Lepega \xe2\x80\x93 smemo pripisati dogmati\xc4\x8dno vsebino. To je na nov na\xc4\x8din izra\xc5\xbeeno staro reklo:\xc2\xa0\xc2\xbbExtra Ecclesiam nulla salus!\xc2\xab\xc2\xa0(\xc2\xbbZunaj Cerkve ni zveli\xc4\x8danja!\xc2\xab). Vsej drugi vsebini bule, zlasti razvijanju teorije o dveh me\xc4\x8dih, smemo odrekati dogmati\xc4\x8dno vrednost. To izhaja \xc5\xbee iz tega, da je za voljo Filipu in Franciji vsebino omilil \xc5\xbee Klemen V.._NEWLINE__NEWLINE_Da pa opredelitve glede odnosov med Cerkvijo in dr\xc5\xbeavo vsebujejo le \xc4\x8dasovno pogojen zna\xc4\x8daj, postaja \xc5\xa1e bolj jasno, da je \xc5\xbee Leon XIII. v svojih okro\xc5\xbenicah ve\xc4\x8dkrat razvijal to temo; njegova zamisel pa dale\xc4\x8d odstopa od\xc2\xa0\xc2\xbbteorije o dveh me\xc4\x8dih\xc2\xab.'