b'\n_START_ARTICLE_\nDor\xc4\x8de Sardo\xc4\x8d\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nLjudsko \xc5\xa1olo je obiskoval v Gorici, gimnazijo pa v Trstu in Gorici. Leta 1915 je dru\xc5\xbeina od\xc5\xa1la v begunstvo ter bil 1917 mobiliziran v Avstro-ogrsko vojsko. Kot vojak je na \xc5\xa0tajerskem zaradi dezerterstva in propagande za majni\xc5\xa1ko deklaracijo dvakrat pri\xc5\xa1el pred voja\xc5\xa1ko sodi\xc5\xa1\xc4\x8de. Po koncu vojne je od\xc5\xa1el v Podgraje kjer je bil brat Alojz u\xc4\x8ditelj. Leta 1919 so ga z bratom in \xc5\xa1e z dvema drugima fantoma iz vasi aretirali, ker so v gostilni peli slivenske pesmi. Zaprt je bil v Trstu in \xc4\x8dez 6 mesecev pred voja\xc5\xa1kim sodi\xc5\xa1\xc4\x8dem opro\xc5\xa1\xc4\x8den. Po tem dogodku se je preselil v Jugoslavijo. v Ljubljani je kon\xc4\x8dal 7. in 8. razred gimnazije, maturiral ter se vpisal na Medicinsko fakulteto. \xc5\xa0tudij medicine je nadaljeval v Pragi, Berlinu, Zagrebu, vmes v Ljubljani \xc5\xa1tudiral \xc5\xa1e pravo in 1924 diplomiral na medicini v Gradcu, ter 1925 na Dunaju opravil specializacijo v zobozdravstvu._NEWLINE_Ko je odklonil slu\xc5\xbebo na dunajski univerzitetni kliniki je 1926 v Trstu odprl zobozdravstveno ambulanto in se vklju\xc4\x8dil v politi\xc4\x8dno \xc5\xbeivljenje. Bil je v vodstvu Zveze mladinskih dru\xc5\xa1tev v Trstu, po njenem razpustu pa 1927 med ustanovitelji ilegalne organizacije TIGR. Leta 1928 so ga aretirali in obsodili na 5 let konfinacije na otoku Lipari v Eolskem oto\xc4\x8dju; pomilo\xc5\xa1\xc4\x8den je bil decembra 1932. Bil je soustanovitelj in \xc4\x8dlan (1932-1938) odbora v Trstu, ki je organiziral in povezoval ilegalno delovanje za narodno ohranitev primorskih Slovencev, hkrati pa deloval tudi v TIGR-u. Ob vstopu Italije v 2. svetovno vojno je bil junija 1940 konfiniran v Grade\xc5\xbeu, od septembra  je bil v zaporih, 14. decembra 1941 pa na 2. tr\xc5\xbea\xc5\xa1kem procesu obsojen na smrt. Po pomilostitvi na dosmrtno je\xc4\x8do je bil do septembra 1943 zaprt na otoku Santo Stefano v Pontinskem oto\xc4\x8dju, ki je veljal za strogo je\xc4\x8do. Po kapitulaciji Italije je delal pri zaveznikih v Palermu, Rimu in Al\xc5\xbeiru, a je zavrnil sodelovanje z jugoslovansko kraljevo vlado v Londonu in tudi z narodnoosvobodilno borbo. _NEWLINE_Na povabilo Janka Kralja se je decembra 1944 udele\xc5\xbeil sestanka zagovornikov svobodne Slovenije, med katere pa ni pristopil, in zapustil sestanek, potem ko je Kralju izrazil svoje ogor\xc4\x8denje. Po osvoboditvi se je vrnil v Trst, a se umaknil iz javnega in politi\xc4\x8dnega \xc5\xbeivljenja. Leta 1970 je opustil poklicno delo in se preselil v Gorico, kjer je postal \xc4\x8dlan Kluba starih gori\xc5\xa1kih \xc5\xa1tudentov, ki skrbi za postavitev obele\xc5\xbeij zaslu\xc5\xbenim Primorcem. Leta 1980 je od 3. aprila do 20. novembra v rubriki \xc4\x8cetrtkova sre\xc4\x8danja svoje spomine pripovedoval na Radiu Trst A. Po posnetkih je Lida Turk uredila in z opombami opremila knjigo Tigrova sled\xc2\xa0: pri\xc4\x8devanje o uporu primorskih ljudi pod fa\xc5\xa1izmom.(COBISS) Uvod v knjigo je napisala dr. Milica Kacin Wohinz.'