b'\n_START_ARTICLE_\nOblikovanje svetlobe\n_START_PARAGRAPH_\nOblikovanje svetlobe je veda in umetnost o osvetljevanja interierjev ali eksterierjev v skladu s tehni\xc4\x8dnimi, estetskimi, psiholo\xc5\xa1kimi in okoljevarstvenimi zahtevami. Pri tem lo\xc4\x8dimo oblikovanje svetlobe v arhitekturi in odrsko oblikovanje svetlobe.\n_START_SECTION_\nOblikovanje svetlobe v arhitekturi\n_START_PARAGRAPH_\nOblikovalec svetlobe pri svojem delu obi\xc4\x8dajno zelo tesno sodeluje z arhitektom, pri \xc4\x8demer je priporo\xc4\x8dljivo, da se vklju\xc4\x8di \xc4\x8dim bolj na za\xc4\x8detku oblikovanje same arhitekture. S tem so mo\xc5\xbene posamezne prilagoditve, ki omogo\xc4\x8dajo optimalno postavitev svetil.\n_START_SECTION_\nEstetske in psiholo\xc5\xa1ke zahteve\n_START_PARAGRAPH_\nKvalitete svetlobe se ne da opisati samo z osvetljenostmi. Lastnosti svetlobe, kot so razpr\xc5\xa1ena, usmerjena, ne\xc5\xbena, kontrastna, topla, hladna so pomembne najmanj toliko, v\xc4\x8dasih pa \xc5\xa1e ve\xc4\x8d, kot \xc5\xa1tevilo luxov. Zgoraj na\xc5\xa1tete lastnosti svetlobe bistveno vplivajo na vtis in u\xc4\x8dinek prostora, ki ga bo obiskovalec/uporabnik dobil. Sledi, da je v obi\xc4\x8dajnem procesu oblikovanja svetlobe potrebno najprej dolo\xc4\x8diti ambientalne zahteve, katerim naj se svetloba podreja, dolo\xc4\x8diti torej, kak\xc5\xa1en vtis naj prostor naredi na obiskovalca. \xc5\xa0ele nato lahko oblikovalec svetlobe dolo\xc4\x8di lastnosti, kot so smer, barva in zna\xc4\x8daj svetlobe. In v teh okvirih se nato zadosti \xc5\xa1e potrebam po zadostni osvetlitvi za aktivnosti, ki se v prostoru odvijajo.\n_START_SECTION_\nOkoljevarstvene zahteve\n_START_PARAGRAPH_\nRazsvetljava predstavlja 10 do 30 odstotni dele\xc5\xbe vse elektri\xc4\x8dne energije, zato je razumljivo, da posku\xc5\xa1amo z var\xc4\x8dnej\xc5\xa1imi svetili in ekonomi\xc4\x8dno postavitvijo le-teh zmanj\xc5\xa1ati tako elektri\xc4\x8dne kot svetlobne izgube. Pri izbiri svetil se po navadi soo\xc4\x8dimo z dilemo ali bolj\xc5\xa1a kvaliteta svetlobe, ali pa ve\xc4\x8dja ekonomi\xc4\x8dnost. Tako npr. natrijeve sijalke predstavlajo najvar\xc4\x8dnej\xc5\xa1i svetlobni vir, a sevajo povsem monokromatsko svetlobo. Tudi fluorescentne sijalke, sicer veliko kvalitetnej\xc5\xa1e kot neko\xc4\x8d, ne sevajo enako kvalitetne svetlobe kot npr. halogenske \xc5\xbearnice. Naslednji vir izgub, predvsem v zunanji razsvetljavi, pa predstavlja t. i. razlita svetloba ali \xe2\x80\x98spill-light\xe2\x80\x99. Predstavlja svetlobo, ki se \xe2\x80\x98razliva\xe2\x80\x99 izven obmo\xc4\x8dja, ki se osvetljuje. Primeri so razlivanje svetlobe cestnih svetilk po fasadah ali okolici, predvsem pa svetloba, ki uhaja v nebo. To se dogaja predvsem pri nezastrtih cestnih svetilkah v obliki krogle, kjer se izgubi polovica svetlobe. Sodobne cestne svetilke imajo bolje razporejeni svetlobni tok, in s tem minimizirajo izgube. Potrata energije pa ni edina pomankljivost nezastrtih cestnih svetilk. V ve\xc4\x8djih mestih je namre\xc4\x8d toliko svetlobe, ki uhaja v nebo, da ne moremo nikjer ve\xc4\x8d opaziti zvezd. Prekomerna svetlost no\xc4\x8di moti tudi dnevni ritem rastlin in ptic. Tako imamo tudi v Sloveniji Pobudo za no\xc4\x8dno nebo, ki se prizadeva zmanj\xc5\xa1ati svetlobne izgube.'