b'\n_START_ARTICLE_\nEksosfera\n_START_PARAGRAPH_\nEksosfera (iz gr\xc5\xa1\xc4\x8dine \xce\xad\xce\xbe\xce\xbf, \xc3\xa9xo \xe2\x80\x9ezunaj, navzven\xe2\x80\x9c in \xcf\x83\xcf\x86\xce\xb1\xce\xaf\xcf\x81\xce\xb1, sf\xc3\xa4ra \xe2\x80\x9e\xc5\xbeoga\xe2\x80\x9c) je zunanja plast ozra\xc4\x8dja, ki sega do 1000 kilometrov nad zemeljsko povr\xc5\xa1ino. Eksosfera imenujemo prehodno plast med ionosfero in medplanetarnim prostorom._NEWLINE_Eksosfera je nadaljevanje termosfere in se za\xc4\x8dne pribli\xc5\xbeno pri 500 -1000 km nadmorske vi\xc5\xa1ine. Njena zunanja meja ni jasno opredeljena in je ocenjena na okoli 10 000 km. Glavni plini v eksosferi so najla\xc5\xbeji plini, predvsem pa vodik in helij. Ker je v eksosferi majhna zemeljska te\xc5\xbenost, lahko iz nje v vesolje uhajajo nekateri del\xc4\x8dki snovi. Najni\xc5\xbeja to\xc4\x8dka se imenuje kriti\xc4\x8dna raven, saj \xc4\x8de ni trkov premikajo\xc4\x8dih atomov se hitreje dose\xc5\xbee hitrost, ki jim omogo\xc4\x8da da se izognejo gravitaciji. Zrak je zelo redek, delci se gibljejo z veliko hitrostjo in na medsebojni razdalji nekaj sto kilometrov. Kot rezultat ioni du\xc5\xa1ika in kisika\xc2\xa0\xc2\xbbpotujejo\xc2\xab\xc2\xa0v medplanetarni prostor._NEWLINE_Dnevna temperatura na tem obmo\xc4\x8dju dose\xc5\xbee 2500 \xc2\xb0C, pono\xc4\x8di pa do - 273 \xc2\xb0C ki ustreza absolutni ni\xc4\x8dli. Vesoljska plovila morajo zaradi tega biti zgrajena iz materialov odpornih proti visokim temperaturam._NEWLINE_Nad eksosfero lahko lo\xc4\x8dimo \xc5\xa1e eno plast - geokorona, na nadmorski vi\xc5\xa1ini 20 000 km, ki je prete\xc5\xbeno sestavljena iz vodikovih ionov.'