b'\n_START_ARTICLE_\nArabija (rimska provinca)\n_START_SECTION_\nGeografija\n_START_PARAGRAPH_\nGeografija Arabije je bila raznolika. Moabska planota z 200 mm padavin letno je bila sorazmerno plodna. Na njenem ju\xc5\xbenem robu je stala Petra, ki je bila skupaj z Bostro (tudi Busra ali Bosra) politi\xc4\x8dno sredi\xc5\xa1\xc4\x8de province. Drugi deli province, med katere so spadali Sinaj, pu\xc5\xa1\xc4\x8dava Negev severno od Sinaja in obalna obmo\xc4\x8dja ob Rde\xc4\x8dem morju, so bili za bivanje neprijazni.\n_START_SECTION_\nGlavna mesta\n_START_PARAGRAPH_\nVe\xc4\x8dina Arabije je bila redko naseljena. Mesta so bila ve\xc4\x8dinoma na severu proti reki Jordan. Edino veliko pristani\xc5\xa1\xc4\x8de je bila Akaba na vrhu istoimenskega zaliva v Rde\xc4\x8dem morju._NEWLINE_Trajan je za upravno sredi\xc5\xa1\xc4\x8de province izbral Bostro in jo preimenoval v Nova Trajana Bostra, Petro pa je nagradil s polo\xc5\xbeajem metropole. Njegov naslednik Hadrijan, je enako naredil s Petro, katero je imel za bolj veli\xc4\x8dastno in zgodovinsko. V Petri je bila baza III. legije Cirenajka, guverner pa prebival zdaj v enem zdaj v drugem mestu in v obeh izdajal svoje odloke.\n_START_SECTION_\nRimska osvojitev\n_START_PARAGRAPH_\nNa ozemlju province Arabije je pred Rimljani do leta 106 vladal zadnji rimski vazalni nabatejski kralj Rabel II. Soter. Priklju\xc4\x8ditev njegovega kraljestva v Rimskemu cesarstvu je verjetno spro\xc5\xbeila ravno njegova smrt, \xc4\x8deprav formalni vzroki zanjo niso povsem jasni. Nabatejsko ozemlje sta zasedli III. rimska legija Cirenajka, ki se je pomaknila iz Egipta proti severu in zasedla Petro, in sirska VI. legija Ferrata, ki se je  iz Sirije premaknila na jug in zasedla Bostro. \xc4\x8ce od\xc5\xa1tejemo upiranje nabatejske kraljeve garde, se Nabatejci niso pretirano upirali rimskim osvajalcem, kar potrjuje tudi dejstvo, da so nabatejske enote kmalu po osvojitvi slu\xc5\xbeile kot pomo\xc5\xbene enote rimskih legij. Najbolj ju\xc5\xbena to\xc4\x8dka rimske zasedbe je bila Hegra, ki je ve\xc4\x8d kot 300 km jugovzhodno od Petre. Nedavna odkritja ka\xc5\xbeejo, da so rimske Trajanove legije zasedle tudi Madain Salih v gorovju Hiaz v ju\xc5\xbeni Arabiji. Trajan je z zasedbo Arabije utrdil svoj ju\xc5\xbeni bok pred na\xc4\x8drtovanim pohodom preko Tigrisa v Mezopotamijo._NEWLINE_Osvojitev Arabije se je uradno proslavila \xc5\xa1ele po zgraditvi ceste Via Traiana Nova, ki je povezovala Bostro in Petro s pristani\xc5\xa1\xc4\x8dem Akabo na jugu. Za to prilo\xc5\xbenost so v Cesarstvu kovali novce s Trajanovo doprsno podobo na prednji in kamelo na zadnji strani. Kovali so se vse do leta 115, ko se je rimska pozornost usmerila \xc5\xa1e dlje proti vzhodu.\n_START_SECTION_\nRomanizacija\n_START_PARAGRAPH_\nZ rimsko zasedbo sta se v provinci za\xc4\x8dela uvajati latinski in gr\xc5\xa1ki jezik. Za druge province v vhodnem delu cesarstva je bilo to nekaj obi\xc4\x8dajnega, Arabija pa je imela v svoji zgodovini mnogo manj stikov z Grki in Latinci kot njene sosede, zato se je gr\xc5\xa1ki jezik pred prihodom Rimljanov zelo malo uporabljal. Po osvojitvi je gr\xc5\xa1\xc4\x8dina kot pogovorni in uradni jezik domala izpodrinila nabatej\xc5\xa1\xc4\x8dino in aramej\xc5\xa1\xc4\x8dino, kar je razvidno iz napisov v Umm al Quttainu.  Latin\xc5\xa1\xc4\x8dina se je uporabljala bolj redko, predvsem na nagrobnih napisih in, kar je presenetljivo, v osebnih imenih. _NEWLINE_Iz \xc5\xa1tudije o gr\xc5\xa1ko rimski helenizaciji Arabije, ki jo je opravil Millar je razvidno, da med vladanjem Aleksandra Velikega ni pri\xc5\xa1lo do ve\xc4\x8dje helenizacije  in da so lokalni prebivalci govorili aramejsko in nabatejsko in ne gr\xc5\xa1ko. Rimska oblast je poleg mnogih vidikov klasi\xc4\x8dne rimske socializacije, na primer javnih del in poveli\xc4\x8devanje vojske, uvedla tudi nekaj gr\xc5\xa1kih kulturnih in socialnih vrednot. Arabija se je tako popolnoma prilagodila novi kulturi, da so prvotne jezikovne skupine povsem izginile. Iz obdobja rimske oblasti se je ohranilo samo nekaj redkih napisov v nabatej\xc5\xa1\xc4\x8dini.\n_START_SECTION_\nKasnej\xc5\xa1a zgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nKo se je rimski general Avidij Kasij po la\xc5\xbeni novici o smrti Marka Avrelija leta 175 razglasil za rimskega cesarja, v Arabiji ni dobil podpore, verjetno zato, ker ni bila tako bogata in ni imela tolik\xc5\xa1ne politi\xc4\x8dne mo\xc4\x8di kot Sirija. Arabija se je enako odzvala tudi leta 193, ko se je za cesarja razglasil sirski guverner Pescenij Niger. _NEWLINE_Ko je pri\xc5\xa1el na oblast Septimij Sever in je sirskemu mestu Antiohiji zaradi sodelovanja v uporu odvzel status metropole in kaznoval vse tiste, ki so bili v uporu na napa\xc4\x8dni strani, je III. legija Cirenajka  dobila \xc4\x8dasten naziv Severiana. Guvernerju Arabije Eliju Severijanu Maksimu je za nagrado za zvestobo dovolil ostati na guvernerskem polo\xc5\xbeaju.  Sirijo so zaradi la\xc5\xbejega obvladovanja razdelili na dve provinci, Arabija pa se je na njen ra\xc4\x8dun raz\xc5\xa1irila na Leja\xe2\x80\x99 in Jebel Dr\xc5\xabz, surovo ozemlje ju\xc5\xbeno od Damaska, kjer je bil rojen Mark Julij Filip,  kasnej\xc5\xa1i cesar Filip Arabec._NEWLINE_Sever je \xc5\xbee tako veliko provinco \xc5\xa1e raz\xc5\xa1iril, potem pa se je lotil osvajanja Mezopotamije.  Priklju\xc4\x8ditev Leja\xe2\x80\x99 in Jebel Dr\xc5\xabz k Arabiji je bil verjetno del premetenega niza cesarjevih politi\xc4\x8dnih dejanj, s katerimi je nameraval utrditi oblast v Arabiji in Siriji pred naslednjimi osvajanji. Arabija je postala  ideolo\xc5\xa1ko opori\xc5\xa1\xc4\x8de Severjeve mo\xc4\x8di na Bli\xc5\xbenjem vzhodu, Sirija pa je ostala stalno \xc5\xbeari\xc5\xa1\xc4\x8de uporov. Popu\xc5\xa1\xc4\x8danje in brzdanju pritiskov v Siriji je cesar dosegel s tremi ukrepi: z delitvijo Sirije na dve provinci, zmanj\xc5\xa1anjem njenega ozemlja v korist Arabije in poroko s premeteno Julijo Domno iz severske dinastije._NEWLINE_Med Dioklecijanovimi reformami cesarstva v letih 284-305 so k provinci Arabiji priklju\xc4\x8dil \xc5\xa1e del sedanjega Izraela. Postala je del Dioceze Vzhod (Oriens), ki je bila del Prefekture Vzhod (Oriens).'