b'\n_START_ARTICLE_\nSergej Ma\xc5\xa1era\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nPo prvi svetovni vojni se je morala dru\xc5\xbeina Ma\xc5\xa1era zaradi spremenjenih politi\xc4\x8dnih razmer in politi\xc4\x8dnega nazora Sergejevega o\xc4\x8deta Franca Ma\xc5\xa1ere preseliti na Koro\xc5\xa1ko. Od tam so se kmalu spet preselili, tokrat v Ljubljano, kjer je Sergej kon\xc4\x8dal osnovno \xc5\xa1olo in obiskoval gimnazijo, ki jo je zaklju\xc4\x8dil leta 1929.\n_START_SECTION_\nVoja\xc5\xa1ka kariera\n_START_PARAGRAPH_\nPo kon\xc4\x8dani gimnaziji se je Sergej vpisal na Pomorsko voja\xc5\xa1ko akademijo v Dubrovniku. Zanimanje za voja\xc5\xa1ke \xc5\xa1ole, predvsem za mornarico, je bilo med slovensko mladino takrat veliko, saj je voja\xc5\xa1ki poklic prina\xc5\xa1al ugled, redno delo in pla\xc4\x8do. Voja\xc5\xa1ko mornari\xc5\xa1ko akademijo je Sergej uspe\xc5\xa1no kon\xc4\x8dal leta 1932 kot peti najbolj\xc5\xa1i kadet v letniku. \xc4\x8castni\xc5\xa1ko kariero je po kon\xc4\x8danem \xc5\xa1olanju za\xc4\x8del kot poro\xc4\x8dnik korvete na dokaj zastareli torpedni ladji, ki pa ni nudila dobrih pogojev za delo in \xc5\xbeivljenje. Kasneje je nekaj \xc4\x8dasa plul na ladji Sitnica. Privla\xc4\x8dilo ga je topni\xc5\xa1tvo, zato se je \xc5\xbeelel specializirati prav v tej stroki. Prijavil se je na topni\xc5\xa1ki te\xc4\x8daj v Kumboru v Boki Kotorski, ki ga je uspe\xc5\xa1no zaklju\xc4\x8dil. Po opravljenem te\xc4\x8daju je bil preme\xc5\xa1\xc4\x8den v poveljstvo vojne mornarice v Zemunu, kjer se je za\xc4\x8del pripravljati na izpit za vi\xc5\xa1ji \xc4\x8din poro\xc4\x8dnika bojne ladje. Kot strokovnjaka za ladijske topove so ga nadrejeni poslali na \xc5\xa0vedsko, kjer je sodeloval v komisiji za prevzem oboro\xc5\xbeitve za novi ru\xc5\xa1ilec Beograd, na katerega je bil dodeljen po njegovem uradnem sprejemu v floto Kraljevine Jugoslavije. Tik pred za\xc4\x8detkom druge svetovne vojne je bil kot topni\xc5\xa1ki \xc4\x8dastnik preme\xc5\xa1\xc4\x8den na ru\xc5\xa1ilec Zagreb, na katerem je do\xc4\x8dakal za\xc4\x8detek aprilske vojne.\n_START_SECTION_\nDruga svetovna vojna in potop ru\xc5\xa1ilca Zagreb\n_START_PARAGRAPH_\nOb izbruhu druge svetovne vojne na jugoslovanskih tleh se je ru\xc5\xa1ilec Zagreb nahajal v Boki Kotorski, najve\xc4\x8dji in najpomembnej\xc5\xa1i pomorski bazi Jugoslovanske kraljeve vojne mornarice. V teh dneh sta bila tam \xc5\xa1e ru\xc5\xa1ilca Beograd in Dubrovnik. Med posadkami na ladjah je vladal nered, saj o poteku vojne niso imeli dovolj objektivnih informacij, \xc5\xa1irile pa so se tudi la\xc5\xbei in propaganda. Po razglasitvi NDH 10. aprila 1941 je veliko hrva\xc5\xa1kih \xc4\x8dastnikov in mornarjev z ladjami vred prestopilo na njeno stran. Topni\xc4\x8darji na ru\xc5\xa1ilcu Zagreb so bili v stalni pripravljenosti, saj je bila mo\xc5\xbenost sovra\xc5\xbenih letalskih napadov velika. Po objavi kapitulacije jugoslovanske vojske je kapitan ru\xc5\xa1ilca Zagreb Nikola Krizomali 17. aprila 1941 sklical \xc4\x8dastnike in jih seznanil z zahtevo, da morajo ladjo nepo\xc5\xa1kodovano predati italijanski vojski. Prvi ladijski \xc4\x8dastnik Nikola Ljuti\xc4\x87 je predlagal, da ru\xc5\xa1ilec potopijo, s \xc4\x8dimer sta se takoj strinjala \xc4\x8dastnika in nekdanja so\xc5\xa1olca mornari\xc5\xa1ke akademije Sergej Ma\xc5\xa1era in Milan Spasi\xc4\x87, nato pa \xc5\xa1e kapitan. Prvega \xc4\x8dastnika Ljuti\xc4\x87a je kapitan zadol\xc5\xbeil, da evakuira posadko, Ma\xc5\xa1era in Spasi\xc4\x87 pa sta bila zadol\xc5\xbeena za miniranje ladje. Ko so bile \xc5\xbee pri\xc5\xbegane v\xc5\xbeigalne vrvice, sta Ma\xc5\xa1era in Spasi\xc4\x87 zavrnila kapitanov ukaz evakuacije v \xc4\x8doln in ostala na krovu. Po dveh eksplozijah je bil ru\xc5\xa1ilec Zagreb mo\xc4\x8dno uni\xc4\x8den, potonil na plitvo dno zaliva. Trupla Sergeja Ma\xc5\xa1ere niso na\xc5\xa1li, na\xc5\xa1li so pa truplo Milana Spasi\xc4\x87a. Pogrebna slovesnost za pokojnima \xc4\x8dastnikoma je bila 19. aprila 1941, na mornari\xc5\xa1kem pokopali\xc5\xa1\xc4\x8du v Savini pri Hercegnovem, z voja\xc5\xa1kimi \xc4\x8dastmi, v prisotnosti oddelka italijanske vojske in \xc5\xa1tevilnih doma\xc4\x8dinov. \xc5\xa0ele 24. aprila, sedem dni po smrti, so v zalivu na\xc5\xa1li tudi telo (torzo) Sergeja Ma\xc5\xa1ere._NEWLINE_Leta 1973 sta bila Ma\xc5\xa1era in Spasi\xc4\x87 razgla\xc5\xa1ena za narodna heroja Jugoslavije. Pomorski muzej v Piranu \xc5\xbee od leta 1967 nosi ime po Sergeju Ma\xc5\xa1eri.'