b'\n_START_ARTICLE_\nHilary Putnam\n_START_SECTION_\nOtro\xc5\xa1tvo in \xc5\xa1olanje\n_START_PARAGRAPH_\nRodil se je v \xc4\x8cikagu leta 1926. Njegov o\xc4\x8de, Samuel Putnam, je bil strokovnjak na podro\xc4\x8dju romanskih jezikov, kolumnist in prevajalec. Med letoma 1936 in 1946 je pisal za The Daily Worker, publikacijo Ameri\xc5\xa1ke komunisti\xc4\x8dne stranke. Njegova mama, Riva Putnam, je bila Judinja. Z dru\xc5\xbeino je do leta 1934 \xc5\xbeivel v Franciji, potem pa so se vrnili v ZDA in ustalili v Filadelfiji. Tam je obiskoval Central High School (Centralno srednjo \xc5\xa1olo). Na Pensilvanski univerzi (University of Pennsylvania) je \xc5\xa1tudiral matematiko in filozofijo. Tam je diplomiral in postal \xc4\x8dlan Philomateanske dru\xc5\xbebe (Philomathean Society), ene najstarej\xc5\xa1ih ameri\xc5\xa1kih visoko\xc5\xa1olskih literarnih zdru\xc5\xbeb. Na Harvardsko univerzo je \xc5\xa1el, da bi tam delal za svojo diplomsko nalogo iz filozofije. Leta 1951 je na filozofskem oddelku (UCLA\'s Philosophy Department) Harvardske univerze prejel doktorat za doktorsko nalogo z naslovom\xc2\xa0\xc2\xbbThe Meaning of the Concept of Probability in Application to Finite Sequences\xc2\xab. Putnamov u\xc4\x8ditelj, Hans Reichenbach (njegov mentor pri doktorski nalogi), je bil vodilna osebnostna podro\xc4\x8dju logi\xc4\x8dnega pozitivizma.\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje po \xc5\xa1olanju in zakon\n_START_PARAGRAPH_\nPo kratkotrajnem pou\xc4\x8devanju na Princetonu in MIT (Massachusetts Institute of Technology), se je, z \xc5\xbeeno Ruth Anno, leta 1965 preselil v Harvard, kjer je prevzel mesto profesorja filozofije na Wellesleyski univerzi (Wellesley College). Ruth Anna je bila kot Putnam iz pol judovske in pol katoli\xc5\xa1ke dru\xc5\xbeine, svoje otroke pa sta vzgajala v judovski veri, \xc4\x8deprav po besedah Ruth Anne nista imela veliko znanja o judovskih obi\xc4\x8dajih. Zato sta se za\xc4\x8dela izobra\xc5\xbeevati na tem podro\xc4\x8dju in postala aktivna na tem podro\xc4\x8dju. Leta 1994 je imel Hilary svojo Bar micva|Bar micvo, njegova soproga pa \xc5\xa1tiri leta kasneje.\n_START_SECTION_\nDelo in politi\xc4\x8dna aktivnost\n_START_PARAGRAPH_\nPutnam je bil dobro sprejet profesor na Harvardu. V skladu z dru\xc5\xbeinsko tradicijo je bil tudi politi\xc4\x8dno aktiven. V \xc5\xa1estdesetih in zgodnjih sedemdesetih letih dvajsetega stoletja je bil aktiven zagovornik dr\xc5\xbeavljanskih pravic in nasprotnik ameri\xc5\xa1kemu voja\xc5\xa1kemu posredovanju v Vietnamu. Leta 1963 je organiziral enega prvih protivojnih \xc5\xa1tudentskih odborov na MIT-u. Hilary je postal uradni fakultativni svetovalec \xc5\xa0tudentov za demokrati\xc4\x8dno dru\xc5\xbebo (Students for a Democratic Society) in leta 1968 postal \xc4\x8dlan Progresivnega delavskega odbora (Progressive Labor Party). _NEWLINE_Leta 1965 je bil izvoljen za \xc4\x8dlana Ameri\xc5\xa1ke akademije umetnosti in znanosti. Po letu 1968 so bile njegove politi\xc4\x8dne aktivnosti usmerjene v PLP. Harvardska uprava je obravnavala njegove politi\xc4\x8dne aktivnosti kot mote\xc4\x8de in poskusila cenzurirati Putnama, zato je Putnam leta 1972 trajno prekinil vezi s PLP. Leta 1997 je v Bostonu opisal svojo vpletenost v PLP kot napako._NEWLINE_Leta 1976 je bil izvoljen za predsednika Ameri\xc5\xa1kega filozofskega zdru\xc5\xbeenja (American Philosophical Association). Kljub prekinitvi s svojo radikalno preteklostjo, Putnam ni nikoli opustil svojih prepri\xc4\x8danj, da imajo akademiki dolo\xc4\x8deno socialno in eti\xc4\x8dno odgovornost do dru\xc5\xbebe. \xc5\xa0e naprej je bil direkten in progresiven v svojih pogledih na politiko, kot je izra\xc5\xbeeno v \xc4\x8dlankih "How Not to Solve Ethical Problems" (1983) and "Education for Democracy" (1993).\n_START_SECTION_\nNjegovo delo danes in upokojitev\n_START_PARAGRAPH_\nPutnam je \xc4\x8dlan Britanske akademije (British Academy). Junija 2000 se je upokojil, vendar od leta 2009 letno pripravi seminar na Univerzi Tel Aviv (Tel Aviv University). Njegov opus vsebuje pet knjig z zbranimi deli, sedem knjig in ve\xc4\x8d kot 200 \xc4\x8dlankov. Njegovo zanimanje za judovsko vero ga je navdihnilo za izdajo nekaj zadnjih knjig in spisov na to temo. Je tudi soavtor nekaj knjig in spisov njegove \xc5\xbeene na temo ameri\xc5\xa1kega pragmati\xc4\x8dnega gibanja v zadnjih letih devetnajstega stoletja._NEWLINE_Maja 2014 je za\xc4\x8del pisati tudi svoj blog, ki je dostopen na: http://putnamphil.blogspot.com\n_START_SECTION_\nVe\xc4\x8dkratna uresni\xc4\x8dljivost in funkcionalizem\n_START_PARAGRAPH_\nPutnamova najbolj znana dela temeljijo na filozofiji duha. Njegovi najbolj opazni izvirni prispevki na tem podro\xc4\x8dju so bili predstavljeni v nekaj klju\xc4\x8dnih \xc4\x8dlankih, objavljenih v poznih 1960-ih, ki izpostavljajo hipotezo o ve\xc4\x8dkratni uresni\xc4\x8dljivosti (multiple realizability). V teh dokumentih Putnam nasprotuje znameniti tipi\xc4\x8dni teoriji identitete (type-identity theory). Po njegovih besedah naj bi bole\xc4\x8dina ustrezala popolnoma druga\xc4\x8dnim fizi\xc4\x8dnim stanjem \xc5\xbeiv\xc4\x8dnega sistema v druga\xc4\x8dnih organizmih, kot je navedeno v prej omenjeni teoriji, vsi pa ob\xc4\x8dutijo enako mentalno stanje med bole\xc4\x8dino (being in pain)._NEWLINE_Da bi ilustriral svojo tezo navede primere iz \xc5\xbeivalskega sveta. Spra\xc5\xa1uje se, \xc4\x8de je verjetno, da se mo\xc5\xbeganske strukture razli\xc4\x8dnih vrst \xc5\xbeivali zavedajo bole\xc4\x8dine ali drugih du\xc5\xa1evnih stanj enako. \xc4\x8ce nimajo enakih mo\xc5\xbeganskih struktur, potem ne morajo imeti enakih du\xc5\xa1evnih stanj in lastnosti. Odgovor na to uganko je, da v razli\xc4\x8dnih \xc5\xbeivalskih vrstah razli\xc4\x8dna fizi\xc4\x8dna stanja prepoznavajo du\xc5\xa1evna stanja. Putnam je nato svojo trditev premaknil \xc5\xa1e en korak naprej. Za\xc4\x8del se je spra\xc5\xa1evati tudi o \xc5\xbeiv\xc4\x8dnih sistemih morebitnih Nezemljanov, pametnih robotov in drugih potencialnih \xc5\xbeivljenjskih oblikah, ki temeljijo na siliciju. Zatrjeval je, da te hipoteti\xc4\x8dni subjekti, ne bi smeli biti obravnavani, kot da ne morejo \xc4\x8dutiti bole\xc4\x8dine, samo zato ker nimajo enake nevro-kemije kot ljudje. Putnam je zaklju\xc4\x8dil, da so zagovorniki tipi\xc4\x8dne teorije identitete ustvarjali ambiciozne in neverjetne domneve, ki bi jih lahko ovrgli z enim primerom njegove ve\xc4\x8dkratne uresni\xc4\x8dljivosti. Ta argument se v\xc4\x8dasih ozna\xc4\x8duje kot "verjetnost argumenta\xc2\xab. _NEWLINE_Putnam je oblikoval dopolnilno utemeljitev, ki temelji na funkcionalnem izomorfizmu (ang. functional isomorphism). Pojem funkcionalni izomorfizem je definiral kot\xc2\xa0: \xc2\xbbDva sistema sta funkcionalno izomorfisti\xc4\x8dna, \xc4\x8de obstaja korespondenca med stanji v enem in stanji v drugem sistemu, ki vzdr\xc5\xbeujejo funkcionalne odnose.\xc2\xab V primeru dveh ra\xc4\x8dunalnikov, sta ti dve napravi funkcionalno izomorfisti\xc4\x8dni samo, \xc4\x8de so zaporedni odnosi med stanji v prvem prezrcaljeni v zaporedne odnose med stanji v drugem ra\xc4\x8dunalniku. Funkcionalni izomorfizem nakazuje ve\xc4\x8dkratno uresni\xc4\x8dljivost. Ta utemeljitev se v\xc4\x8dasih ozna\xc4\x8duje kot "a priori argument"._NEWLINE_Jerry Fodor, Putnam, in drugi so skupaj s tem efektivnim argumentom proti tipi\xc4\x8dni teoriji identitete zabele\xc5\xbeili, da ve\xc4\x8dkratna uresni\xc4\x8dljivost nakazuje, da je vsaka razlaga ni\xc5\xbeje ravni vi\xc5\xa1je uvr\xc5\xa1\xc4\x8denih mentalnih pojavov pomanjkljivo abstraktna in presplo\xc5\xa1na. Funkcionalizem, ki opredeljuje du\xc5\xa1evne vrste s funkcionalnimi vrstami, ki so ozna\xc4\x8dene le iz vidika vzrokov in u\xc4\x8dinkov, povzetih iz mikrofizike, zato se je zdela bolj\xc5\xa1a razlaga povezava med du\xc5\xa1o in telesom. Dejstvo pa je, da obstajajo funkcionalne vrste, kot so mi\xc5\xa1elovke, programska oprema in knji\xc5\xbene police, ki so ve\xc4\x8dkratno realizirane na fizi\xc4\x8dnem nivoju.\n_START_SECTION_\nZavrnitev funkcionalizma\n_START_PARAGRAPH_\nV poznih 1980-ih je Putnam opustil svojo zavezanost funkcionalizmu in drugim ra\xc4\x8dunskim teorijam uma (duha/du\xc5\xa1e). Njegova sprememba mnenja je bila sprva posledica te\xc5\xbeav, ki jih imajo ra\xc4\x8dunske teorije pri pojasnjevanju dolo\xc4\x8denih intuicij s spo\xc5\xa1tovanjem do vsebine du\xc5\xa1evnega eksternalizma. To je tudi ponazoril s svojim lastnim eksperimentom Twin Earth thought experiment (Miselni poskus parne Zemlje). Prav tako je leta 1988 razvil posebno utemeljitev proti funkcionalizmu, ki temelji na Fodorjevi posplo\xc5\xa1eni verziji ve\xc4\x8dkratne uresni\xc4\x8dljivosti. Putnam je trdil, da naj bi psihi\xc4\x8dne vrste bile ve\xc4\x8dkratno uresni\xc4\x8dljive preko funkcionalnih vrst. Argument za funkcionalizem je, da je lahko enako mentalno stanje izvr\xc5\xa1ijo razli\xc4\x8dna stanja univerzalnega Turnigovega stroja (Universal Turning machine)._NEWLINE_Kljub Putnamovi zavrnitvi funkcionalizma, se je njegov razcvet nadaljeval in so ga misleci, kot so David Marr, Daniel Dennett, Jerry Fodor in David Lewis, so ga razvili v \xc5\xa1tevilnih razli\xc4\x8dicah. Funkcionalizem je bil eden od temeljev za razvoj moderne kognitivne znanosti in je danes eden od prevladujo\xc4\x8dih teorij uma (du\xc5\xa1e/duha) v filozofiji._NEWLINE_Leta 2012 je Putnam sprejel spremenjeno razli\xc4\x8dico funkcionalizma, imenovano "liberalni funkcionalizem". Liberalni funkcionalisti menijo, da kar je pomembno za zavest in du\xc5\xa1evne lastnosti na splo\xc5\xa1no je pravica do funkcionalnih zmogljivosti. Specifikacija teh zmogljivosti se sklicuje na to, kar je zunaj  mo\xc5\xbeganov organizma in lahko vsebuje namerne idiome.\n_START_SECTION_\nSemanti\xc4\x8dni eksternalizem\n_START_PARAGRAPH_\nPutnam je veliko prispeval tudi v filozofiji jezika. Najbolj znana na tem podro\xc4\x8dju je njegova trditev je: \xc2\xbbpomen preprosto ni v glavi.\xc2\xab To je ilustriral s svojim miselnim poskusom \xc2\xbbTwin Earth\xc2\xab, da bi dokazal da okoljski dejavniki igrajo pomembno vlogo pri dolo\xc4\x8danju pomena. Poskus ka\xc5\xbee, da je na Zemljini dvoj\xc4\x8dici (Twin Earth) vse enako kot na originalni Zemlji, le da so njena jezera, reke in oceani napolnjeni s snovjo XYZ, medtem ko so na originalu z vodo (H2O). Posledi\xc4\x8dno ima beseda \xc2\xbbvoda\xc2\xab\xc2\xa0na Zemlji in Zemljini dvoj\xc4\x8dici druga\xc4\x8den pomen (ko je ta beseda uporabljena za snov XYZ na fizi\xc4\x8dno enaki Zemljini dvoj\xc4\x8dici ima druga\xc4\x8den pomen kot na Zemlji, ko je uporabljena za snov H2O). Beseda je fizi\xc4\x8dno neprepoznavna, ko izre\xc4\x8demo \xc4\x8drke v besedi, ki imajo tudi druga\xc4\x8den pomen zaradi druga\xc4\x8dnega pomena besede, pomen ne more biti dolo\xc4\x8den izklju\xc4\x8dno s tem, kar je v na\xc5\xa1i glavi. _NEWLINE_To je vodilo Putnama, da je privzel razli\xc4\x8dico semanti\xc4\x8dnega eksternalizma z obzirnostjo do pomena in du\xc5\xa1evne vsebine. Kasnej\xc5\xa1i filozof, ki se je ukvarjal s filozofijo du\xc5\xa1e in jezika, Donald Davidson, je kljub mnogim druga\xc4\x8dnih mnenjih, napisal, da semanti\xc4\x8dni eksternalizem predstavlja proti subjektivisti\xc4\x8dno revolucijo v filozofskem pogledu na svet. Po Descartesovem \xc4\x8dasu so se filozofi ukvarjali z dokazovanjem znanja, ki je temeljilo na subjektivnih izku\xc5\xa1njah. Davidson pravi, da se lahko zahvalimo Putnamu in nekaterim drugim filozofom, da bo filozofija zdaj vzela objektivno podro\xc4\x8dje za svoje in se za\xc4\x8dela spra\xc5\xa1evati o domnevnih resnicah, ki temeljijo na subjektinih izku\xc5\xa1njah.\n_START_SECTION_\nMo\xc5\xbegani v kadi\n_START_PARAGRAPH_\nNa podro\xc4\x8dju epistemologije je Putnam znan po svojem miselnem poskusu "Mo\xc5\xbegani v kadi" (Brain in a vat) \xe2\x80\x93 modernizirana razli\xc4\x8dica Descartesove hipoteze o zlobnem demonu. Zlobni znanstvenik bi lahko teoreti\xc4\x8dno \xc4\x8dloveku odstranil mo\xc5\xbegane in jih vzdr\xc5\xbeeval v visokotehnolo\xc5\xa1ki posodi, ter vanje s signali projiciral slike in dogodke tako, da bi se nam ti zdeli pristni in sploh ne bi opazili, da smo le mo\xc5\xbegani v kadi._NEWLINE_To razlo\xc5\xbei tako, da ne moramo koherentno trditi, da smo breztelesni \xc2\xbbmo\xc5\xbegani v kadi\xc2\xab, ki jih upravlja zloben znanstvenik (v originalu mad scientist)._NEWLINE_To sledi iz preproste teorije. Besede se vedno nana\xc5\xa1ajo na vrste stvari, za katere so bile izra\xc5\xbeene, vrste stvari pa je poimenoval uporabnik ali njegovi predniki glede na svoje izku\xc5\xa1nje z njimi. Torej, \xc4\x8de bi neka oseba, na primer Marija, bila mo\xc5\xbegani v kadi, bi vse izku\xc5\xa1nje pridobila po napravah, po katerih bi potekali signali, ki bi jih ustvaril nori znanstvenik. Iz tega sledi, da se Marijina ideja o njenih mo\xc5\xbeganih ne bi nana\xc5\xa1ala na njene mo\xc5\xbegane (ne bi bila prava), saj ne ne bi nikoli mogla videti (torej izkusiti), kako izgledajo njeni mo\xc5\xbegani v resnici. Videla bi sliko mo\xc5\xbeganov, ki bi ji jo skozi \xc2\xbbnapeljavo\xc2\xab prikazal zlobni znanstvenik. Podobno se tudi njena ideja o kadi ne bi nana\xc5\xa1ala na pravo kad, ampak na sliko, ki bi ji jo znanstvenik vtisnil v mo\xc5\xbegane. Torej, \xc4\x8de je Marija mo\xc5\xbegani v kadi, in bi rekla: \xc2\xbbJaz sem mo\xc5\xbegani v kadi,\xc2\xab bi v bistvu rekla: \xc2\xbbJaz sem slika mo\xc5\xbeganov v sliki kadi,\xc2\xab kar ni logi\xc4\x8dno, je nerazumljivo. _NEWLINE_Po drugi stani pa, \xc4\x8de Marija niso mo\xc5\xbegani v kadi, potem je tudi, \xc4\x8de re\xc4\x8de, da je mo\xc5\xbegani v kadi, nelogi\xc4\x8dno, le da tokrat to re\xc4\x8de, ker misli, da to je. To izhaja iz epistemologi\xc4\x8dnega eksternalizma: znanje ali razlaga sta odvisna od faktorjev zunaj na\xc5\xa1ih misli in nista zaznamovana samo od znotraj. _NEWLINE_Putnam je pojasnil, da je bila njegova glavna tar\xc4\x8da v tej utemeljitvi metafizi\xc4\x8dni realizem in ne skepticizem. Realizem te vrste domneva obstoj razkola med tem, kako si \xc4\x8dlovek zami\xc5\xa1lja svet in kak\xc5\xa1en ta svet dejansko je, skepti\xc4\x8dni scenarij, kot je zgoraj naveden (ali pa Descartesov scenarij o zlobnem demonu) pa predstavlja velik izziv. Putnam z razlago, da je tak scenarij nemogo\xc4\x8d, posku\xc5\xa1a dokazati, da je razkol med \xc4\x8dlove\xc5\xa1kim zami\xc5\xa1ljanjem sveta in dejanskim svetom absurden. Pravi, da \xc4\x8dlovek ne mora gledati na resni\xc4\x8dnost skozi Bo\xc5\xbeje o\xc4\x8di, ampak je omejen na pojmovne sheme. Putnam torej pravi, da je razmi\xc5\xa1ljanje po metafizi\xc4\x8dnem realizmu napa\xc4\x8dno.\n_START_SECTION_\nDrugo\n_START_PARAGRAPH_\nPutnam je bil zelo dejaven tudi na drugih podro\xc4\x8djih, kot so matematika in ra\xc4\x8dunalni\xc5\xa1tvo, tudi v filozofiji matematike, neopragmatizmu in ontologiji.\n_START_SECTION_\nDela/Literartura\n_START_PARAGRAPH_\nNjegov opus obsega 20 knjig (nobena ni prevedena v sloven\xc5\xa1\xc4\x8dino) in 198 \xc4\x8dlankov.'