b'\n_START_ARTICLE_\nGottlieb Franz Schneiter\n_START_SECTION_\nMladost in delo v Avstro-Ogrski\n_START_PARAGRAPH_\nGottlieb Franz Schneiter je odra\xc5\xa1\xc4\x8dal v predmestju Brienza v kantonu Bern. Njegov o\xc4\x8de je bil pleskar, sam pa se je v Bernu izu\xc4\x8dil za klju\xc4\x8davni\xc4\x8darja. Zanimanje za ta poklic mu je zbudil mehanik, ki je imel delavnico v hi\xc5\xa1i njegovega o\xc4\x8deta._NEWLINE_Svojo prvo zaposlitev je dobil ob gradnji predora Simplon, nato se je zaposlil kot klju\xc4\x8davni\xc4\x8dar v oddelku za parne turbine pri podjetju Sulzer v Winterthuru. S prihranjenim denarjem se je vpisal na \xc5\xa1tiriletni tehnikum v Burgdorfu in leta 1910 kon\xc4\x8dal izobra\xc5\xbeevanje z odli\xc4\x8dnim uspehom. Leta 1910 se je nato zaposlil pri podjetju Andritz v Gradcu, takrat pomembnem izdelovalcu vodnih turbin. Dodelili so ga v konstrukcijski biro kot pomo\xc4\x8dnika ing. Sch\xc3\xb6nbacha._NEWLINE_Ko se je leta 1912 Sch\xc3\xb6nbach preselil v Ljubljano, kjer je pri podjetju T\xc3\xb6nnies prevzel mesto tehni\xc4\x8dnega vodje, je \xc5\xa1e istega leta k sebi povabil tudi Schneiterja. Ko je leta 1914 Sch\xc3\xb6nbach od\xc5\xa1el na fronto, je njegovo mesto v turbinski konstrukciji podjetja T\xc3\xb6nnies prevzel Schneiter. Tu je ostal do leta 1917, ko je zaradi pomanjkanja naro\xc4\x8dil in slabih \xc5\xbeivljenjskih pogojev od\xc5\xa1el na Ogrsko, kjer se je v Sombotelu zaposlil pri podjetju Pohl in tam nadaljeval s konstruiranjem vodnih turbin. Po koncu prve svetovne vojne se je vrnil v Ljubljano, kjer je bil pri\xc4\x8da likvidaciji podjetja T\xc3\xb6nnies in ustanovitvi podjetja Strojne tovarne in livarne, v katerem je prevzel mesto vodje turbinske konstrukcije.\n_START_SECTION_\nPodjetnik v \xc5\xa0kofji Loki\n_START_PARAGRAPH_\nSpor v podjetju Strojne tovarne in livarne, ki je nastal zaradi Schneiterjeve zahteve po bolj\xc5\xa1ih ulitkih, je pospe\xc5\xa1il njegovo odlo\xc4\x8ditev, da zapusti to podjetje. Leta 1922 je odpovedal slu\xc5\xbebo in se z dru\xc5\xbeino preselil v \xc5\xa0kofjo Loko, kjer je ustanovil svoje podjetje In\xc5\xbe. F. Schneiter, strojno stavbena delavnica, spec. turbine in regulatorji. Delo v novem podjetju je steklo leta 1923, v njem pa je bilo sprva zaposlenih 5 ljudi (vklju\xc4\x8dno s Schneiterjem in njegovo \xc5\xbeeno, ki je v podjetju delala kot knjigovodkinja in tajnica). Zaradi Schneiterjevega strokovnega ugleda in uspe\xc5\xa1nega tr\xc5\xbeenja je podjetje \xc5\xbee od za\xc4\x8detka naprej uspe\xc5\xa1no poslovalo. Z nara\xc5\xa1\xc4\x8danjem \xc5\xa1tevila naro\xc4\x8dil je raslo tudi \xc5\xa1tevilo zaposlenih. Leta 1925 se je v Schneiterjevem podjetju zaposlil tudi Ivan Okorn, ki je kmalu postal vodja obrata in je to delovno mesto nato obdr\xc5\xbeal do likvidacije podjetja leta 1949._NEWLINE_Ker po mnenju jugoslovanske oblasti \xc5\xa1vicarski tehnikum Schneiterju ni dajal zadostne kvalifikacije za naziv in\xc5\xbeenir, mu v novem podjetju niso dovolili izdelovati in podpisovati t. i. koncesijskih na\xc4\x8drtov, tj. tehni\xc4\x8dno dokumentacijo, dodano k pro\xc5\xa1njam za energetsko kori\xc5\xa1\xc4\x8denje vodotokov in za postavitev vodnih turbin. Schneiter je moral za to delo najemati poobla\xc5\xa1\xc4\x8dene in\xc5\xbeenirje zunaj podjetja. Oblast ga je tudi prisilila, da je iz imena podjetja odstranil in\xc5\xbeenirski naziv, ker da ta pripada le ljudem z akademsko izobrazbo. Zato se je podjetje kmalu preimenovalo v G. F. Schneiter, \xc5\xa0kofja Loka, podjetje za gradnjo vodnih turbin._NEWLINE_Da bi bilo njegovo podjetje manj odvisno od sezonskega nihanja naro\xc4\x8dil za vodne turbine, se je Schneiter v za\xc4\x8detku tridesetih let odlo\xc4\x8dil raz\xc5\xa1iriti proizvodni program s hladilnimi napravami, ki jih do takrat na jugoslovanskem trgu ni proizvajal \xc5\xa1e nih\xc4\x8de. Leta 1933 je Schneiter ob pomo\xc4\x8di Ivana Okorna izdelal prvi hladilni kompresor. Schneiterjeve hladilne naprave so nato na jugoslovanskem trgu takoj do\xc5\xbeivele velik uspeh, tr\xc5\xbeili pa so jih pod blagovno znamko Juhlad.\n_START_SECTION_\nVrnitev v \xc5\xa0vico\n_START_PARAGRAPH_\nPo nacionalizaciji njegovega podjetja leta 1945 se je Schneiter vrnil nazaj v \xc5\xa0vico. V Sloveniji so si nato s pomo\xc4\x8djo strokovnih kadrov in tehni\xc4\x8dne dokumentacije njegovega podjetja pomagali pri zagonu proizvodnje vodnih turbin v Litostroju, v petdesetih letih 20. stoletja pa tudi pri ponovnem zagonu proizvodnje hladilnih naprav v \xc5\xa0kofji Loki (LTH)._NEWLINE_Schneiter se je po vrnitvi v \xc5\xa0vico zaposlil v oddelku za tla\xc4\x8dne cevovode pri podjetju Escher Wyss v Z\xc3\xbcrichu. Upokojil se je leta 1957, naslednje leto pa je v starosti 74 let umrl zaradi gripe. Pokopali so ga v rojstnem kraju, na nagrobnik pa so mu vklesali besedo Turbinenbauer, tj. izdelovalec turbin.'