b'\n_START_ARTICLE_\nLipicanec\n_START_SECTION_\nZna\xc4\x8dilnosti pasme\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xbdrebci so visoki (viher) 155-158 cm, kobile 153-158 cm, glava je srednje velika, suha, zmerno konveksnega profila. O\xc4\x8di so velike, temne, \xc5\xbeivahnega pogleda, u\xc5\xa1esa srednje velika, nozdrvi velike. Vrat je srednje dolg, visoko nasajen, uslo\xc4\x8den in dobro omi\xc5\xa1i\xc4\x8den. Telo je dolgo, \xc5\xa1iroko in globoko, noge so \xc4\x8dvrste in suhe._NEWLINE_Lipicanec ima \xc5\xbeivahen temperament, je dobro u\xc4\x8dljiv, primeren za izvajanje klasi\xc4\x8dnih dresurnih elementov in tudi za vse oblike konjeni\xc5\xa1kega udejstvovanja pod sedlom in v vpregi. Pasma je dobro plodna, dolgo\xc5\xbeiva, dobro izkori\xc5\xa1\xc4\x8da krmo.\n_START_SECTION_\nBarva lipicancev\n_START_PARAGRAPH_\nLipicanci niso pravi beli konji, s starostjo osivijo do skoraj povsem bele barve. Do pred 200 leti so bili lahko tudi \xc4\x8drni, rjavi, z belimi lisami, nakar so za\xc4\x8deli odbirati \xc5\xbeivali, ki so se rodile temne (najpogosteje \xc4\x8drne barve) in ki so s staranjem osivele. To sivenje ali depigmentacija je tako mo\xc4\x8dno, da so v starosti med pet in sedem let konji beli._NEWLINE_Povzro\xc4\x8danje sivenja s starostjo je avtosomalno dominantna lastnost, ki jo povzro\xc4\x8da delovanje gena sintaksin-17 (STX17) na 25. kromosomu. Osivelost povzro\xc4\x8da 4,6 kb dolga duplikacija v 6. intronu tega gena. Duplikacija deluje cis-regulatorno (pomeni da vpliva na sosednje gene) in je povezana z visokim dele\xc5\xbeem pojavljanja melanomov, vpliva na hitro izgubo pigmentacije v melanocitih. Konji, ki jih ne uvr\xc5\xa1\xc4\x8damo med sivce, so homozigotno recesivni, torej gg. Sivci imajo vsaj en dominantni alel G. Tradicionalno ima \xc4\x8dreda v Lipici vedno enega \xc4\x8drnega lipicanca (gg).\n_START_SECTION_\nZgodovina Lipice\n_START_PARAGRAPH_\nKobilarno je ustanovil avstrijski nadvojvoda Karel, takratni regent \xc5\xa0tajerske, Koro\xc5\xa1ke, Kranjske, Istre in Trsta. V kobilarni je \xc5\xbeelel vzrediti dovolj elegantnih, voznih in jahalnih konj za konju\xc5\xa1nice v Gradcu, kjer je imel svojo rezidenco. Leta 1578 je za lokacijo izbral zapu\xc5\xa1\xc4\x8deni letni dvorec tr\xc5\xbea\xc5\xa1kega \xc5\xa1kofa v Lipici. Pogodbo o prevzemu posesti je podpisal 19. maja 1580, leta 1594 je kobilarna odkupila \xc5\xa1e bli\xc5\xbenje posestvo Jurija Bo\xc5\xbei\xc4\x8da, kjer je danes igri\xc5\xa1\xc4\x8de za golf._NEWLINE_V Lipici so zgradili hleve in stanovanjske stavbe ter uredili travnike in pa\xc5\xa1nike. V ta namen so nava\xc5\xbeali zemljo iz \xc5\xa1tevilnih kra\xc5\xa1kih dolin, zato Lipico \xc5\xa1e dandanes imenujejo \xc2\xbbzeleno oazo na kamnitem Krasu\xc2\xab. Nato so za\xc4\x8deli \xc5\xa1e pogozdovat. Vse to je bilo nekako urejeno v petih letih, ker je \xc5\xbee v letu 1585 prvi upravnik kobilarne, Slovenec Franc Jurko, nadvojvodi sporo\xc4\x8dil, da je zagotovljen nadaljnji in nemoten obstoj kobilarne. Prve \xc5\xa1panske konje, 24 plemenskih kobil in 6 plemenskih \xc5\xberebcev, so nabavili \xc5\xbee v letu 1581. \xc5\xa0panske konje so kupovali tudi kasneje. Do ve\xc4\x8djega vpliva je pri\xc5\xa1el v letu 1701 kupljeni \xc5\xberebec Cordova. Kupovali so \xc5\xa1e nem\xc5\xa1ke konje, najbolj znan je bil \xc5\xberebec Lipp, pa tudi danske, najve\xc4\x8d v kraljevi kobilarni Frederiksborg. Leta 1816 se je \xc4\x8dredi priklju\xc4\x8dil arabski \xc5\xberebec Siglavy. Po ukazu cesarja Franca II. so uvedli \xc5\xa1e nekaj prete\xc5\xbeno arabskih plemenskih konj._NEWLINE_Celotna \xc4\x8dreda iz Lipice se je med napoleonskimi vojnami za\xc4\x8dasno preselila v mad\xc5\xbearski Sz\xc3\xa9kesfeh\xc3\xa9rvar (22. marec 1797 \xe2\x80\x93 17. oktober 1797) in v Peczko blizu Mez\xc5\x91hegyesa (27. julij 1809 \xe2\x80\x93 1815). Med prvo svetovno vojno so \xc4\x8dredo preselili v Laxenburg pri Dunaju, \xc5\xberebeta pa v \xc4\x8de\xc5\xa1ki Kladruby, evakuacija \xc4\x8drede je bila zaklju\xc4\x8dena 29. maja 1915. Po vojni so vsa \xc5\xberebeta ostala na \xc4\x8de\xc5\xa1kem, medtem ko so ostalo \xc4\x8dredo (109 konj) vrnili v zdaj italijansko Lipico._NEWLINE_Najhuj\xc5\xa1i udarec pa je Lipici prizadela druga svetovna vojna. Po kapitulaciji Italije so jo zasedli Nemci in 12. oktobra 1943 preselili vseh 179 konj v \xc4\x8de\xc5\xa1ki Hostinec. Tu so bili tudi konji iz avstrijske kobilarne Piber, iz nekdanje jugoslovanske dvorne lipicanske kobilarne Demir Kapija, iz nekdanje jugoslovanske arabske kobilarne Du\xc5\xa1anovo pri Skopju in poljske kobilarne Janow. Ob koncu vojne je ameri\xc5\xa1ki general Patton spro\xc5\xbeil re\xc5\xa1evalno akcijo in zavaroval \xc4\x8dredo pred napredujo\xc4\x8do rde\xc4\x8do armado (po dogodkih je posnet Disneyjev film \xc4\x8cude\xc5\xbe belih \xc5\xberebcev iz leta 1963). Ameri\xc4\x8dani so del konj in ves arhiv dali Italiji, precej konj je \xc5\xa1lo v Piber, ki je obnovil in raz\xc5\xa1iril svojo rejo. Lipica, ki je pripadala Jugoslaviji, pa je \xc5\xa1ele v letu 1947 dobila vsega 11 konj, vendar se jim je v ve\xc4\x8d kot tridesetletnem delu posre\xc4\x8dilo kobilarno v celoti obnoviti. Danes ima v svojih hlevih spet predstavnike \xc5\xa1estih izvirnih linij \xc5\xberebcev (najmanj po 4 na linijo) in \xc5\xa1estnajst klasi\xc4\x8dnih rodov kobil (najmanj po 3 vsakega rodu)._NEWLINE_Danes vzreja lipicancev poteka v kobilarnah v Sloveniji, Avstriji, Italiji, Romuniji, Hrva\xc5\xa1ki, na \xc4\x8ce\xc5\xa1kem, Slova\xc5\xa1kem, Mad\xc5\xbearskem, v manj\xc5\xa1em obsegu tudi drugod po svetu.'