b'\n_START_ARTICLE_\nCerkev sv. Primo\xc5\xbea in Felicijana, \xc4\x8crna pri Kamniku\n_START_SECTION_\nZgodovina gradnje\n_START_PARAGRAPH_\nNa mestu sedanje cerkve sv. Primo\xc5\xbea in Felicijana je vsaj v 11. stoletju \xc5\xbee stala enoladijska romanska cerkev sv. Radegunde z ravno zaklju\xc4\x8denim prezbiterijem. Sondiranja leta 1982 so pokazala, da so v zidovih dana\xc5\xa1nje cerkve \xc5\xa1e ohranjeni njeni ostanki. V prvi polovici 13. stoletja so zahodno od cerkve postavili prostostoje\xc4\x8d zvonik. _NEWLINE_Viri cerkev prvi\xc4\x8d omenjajo leta 1396 kot kapelo. V listini, ki je tudi  prva pri\xc4\x8da romanj, je Pape\xc5\xbe Bonifacij IX.  9. julija tega leta podaril vsem obiskovalcem, ki so prispevali za cerkev, odpustke. \xc5\xbde takrat so tu hranili svetinje rimskih mu\xc4\x8dencev iz dobe cesarja Dioklecijana \xe2\x80\x93 svetega Primo\xc5\xbea in Felicijana._NEWLINE_Cerkev je bila v dokumentih v zvezi z odpustki ponovno omenjena leta 1475, kar pa bi se lahko nana\xc5\xa1alo tudi na posvetitev cerkve (po morebitnem tur\xc5\xa1kem one\xc4\x8da\xc5\xa1\xc4\x8denju). Okrog leta 1471, v \xc4\x8dasu tur\xc5\xa1kih vpadov, so namre\xc4\x8d kamni\xc5\xa1ki me\xc5\xa1\xc4\x8dani relikvije prenesli na varno v cerkev sv. Jakoba v utrjenem Kamniku. Lahko pa bi se omemba nana\xc5\xa1ala tudi na dokon\xc4\x8danje pomembnej\xc5\xa1e gradbene faze, saj so tedaj \xc5\xbee gradili novo cerkev. Negotovost glede \xc4\x8dasa njenega dokon\xc4\x8danja povzro\xc4\x8da letnica na ladijskem oboku, ki jo strokovnjaki berejo kot 1472 ali 1459 ali 1479. Glede na druge dvoranske cerkve na Gorenjskem in glede na slogovni zna\xc4\x8daj stavbne plastike je najbolj verjetna letnica 1479. Listina, v kateri je posvetitev cerkve izrecno omenjena, je datirana z letnico 1492. Do leta 1507 so k ladji dogradili prezbiterij in kasneje k prezbiteriju tudi zakristijo. S tem je cerkev v glavnem dobila dana\xc5\xa1nji izgled. Bila je tudi \xc5\xbee poslikana.\n_START_SECTION_\nZgradba\n_START_PARAGRAPH_\nCerkev, ki je na zahodu prislonjena ob stari zvonik, obsega dvoladijsko dvoransko stavbo z zvezdastimi oboki, s korom (prezbiterijem) in zakristijo. Vrsta \xc5\xa1tirih stebrov deli prostor za vernike v dve ladji s po petimi obo\xc4\x8dnimi polami (travejami), vsaka je obokana z osmerorogeljno zvezdo. Tlak je v zadnji traveji dvignjen za stopnico. Na vzhodu se ladja nadaljuje v nekoliko o\xc5\xbeji prezbiterij (kor), katerega os je skupaj s slavolo\xc4\x8dno steno za kakih 5 stoponj zamaknjena proti severu. Prezbiterij je zgoraj zaklju\xc4\x8den z rombastim obokom, katerega zna\xc4\x8dilnost je, da potekajo pre\xc4\x8dna rebra neprekinjeno po vsej \xc5\xa1irini. Prezbiterij je na ju\xc5\xbeni strani okrepljen s tremi zunanjimi oporniki, na severni strani pa je obenj naslonjena zakristija. V nasprotju z raz\xc4\x8dlenjeno zunanjostjo prezbiterija pa je ostenje ladje na zunanji strani gladko, predira ga le pet \xc5\xa1ilastih oken in vhodni portal._NEWLINE_Cerkev je pomembna tudi zardi dokaj kvalitetne stavbne plastike: stebri imajo preproste kapitele v obliki prstanov, ki so okra\xc5\xa1eni z listnim ornamentom, vsa stikali\xc5\xa1\xc4\x8da reber pa so prekrita s sklepniki, med katerimi so tudi figuralni.\n_START_SECTION_\nFreske\n_START_PARAGRAPH_\nUmetnostno zgodovinsko so v cerkvi najpomembnej\xc5\xa1e freske, ki po splo\xc5\xa1nem mnenju sodijo med najzanimivej\xc5\xa1e in najkvalitetnej\xc5\xa1e stenske poslikave v Sloveniji._NEWLINE_Ju\xc5\xbeno steno ladje prekriva dvanajst prizorov iz Marijinega \xc5\xbeivljenja, po \xc5\xa1tirje na eni stenski poli. Med njimi je ikonografsko zlasti zanimiv prizor Marijinega tkanja tempeljskega zastora, ki je v stenskem slikarstvu izjemno redko upodobljeni motiv. V ostenju ob treh oknih je \xc5\xa1est celopostavnih figur svetnic. Zgoraj pod obokom so v naslikanem krogovi\xc4\x8dju simboli evangelistov ter kranjski de\xc5\xbeelni in cesarski grb, v spodnjem pasu pa predstavlja redkost upodobitev pod stopnicami spe\xc4\x8dega Ale\xc5\xa1a, zavetnika romarjev._NEWLINE_Poslikava severne stene se za\xc4\x8dne nad pevskim korom z upodobitvijo pokola nedol\xc5\xbenih otrok. Nadaljuje se s prikazom legende o pohodu svetih treh kraljev, od slovesa od Heroda do poklona Jezusu; slikar je vklju\xc4\x8dil \xc5\xa1tevilne \xc5\xbeanrske detajle (kuhar s ko\xc5\xa1aro z jajci, vojaki, spremljevalec, ki pije iz \xc4\x8dutare...). Sledi t. i. ku\xc5\xbena slika ali slika nadlog, ki so te\xc5\xbeile Slovence v za\xc4\x8detku 16. stoletja (od tur\xc5\xa1kih vdorov, kobilic, bolezni, roparjev do upanja v bo\xc5\xbeje posredovanje); slika je kombinirana s Kristusom Trpinom in Marijo, ki s svojim palijem \xc5\xa1\xc4\x8diti predstavnike tedanje dru\xc5\xbebe (na Marijini levi je med predstavniki posvetne dru\xc5\xbebe razpoznaven cesar Maksimilijan I.). Naprej proti vzhodu je v iluzionisti\xc4\x8dno naslikani ni\xc5\xa1i upodobljen sveti Erazem._NEWLINE_V naslikanem okviru Erazmove podobe je letnica 1504, ki datira leto poslikave. Te\xc5\xbee je razlo\xc5\xbeiti monogram poleg nje, sestavljen iz \xc4\x8drk VF. Zelo verjetno je to podpis slikarja Vida,_NEWLINE_ki je v prvih dveh desetletjih 16. stoletja deloval v Kamniku in je morda identi\xc4\x8den z mojstrom kranjskega oltarja; mnenja strokovnjakov se pri tem razhajajo._NEWLINE_Freske so v zadnjih dveh stoletjih restavrirali trikrat: leta 1840 (Kurz pl. Goldenstein), leta 1912 (Matej Sternen) in leta 1963 (Izidor Mol\xc3\xa8 s sodelavci). Verjetno pa so bile prvi\xc4\x8d restavrirane \xc5\xbee leta 1592, na kar napeljuje monogram EW, podpis ljubljanskega slikarja Eliasa Wolfa starej\xc5\xa1ega, ki se nahaja ob letnici 1592 na borduri pod pohodom treh kraljev. Njegova preslikava je najo\xc4\x8ditnej\xc5\xa1a v figurah konja srednjega kralja in njegovega spremljevalca, ki s svojo plasti\xc4\x8dnostjo in izrednim realizmom dale\xc4\x8d presegata slogovno stopnjo umetnosti na prehodu v renesanso, ki sicer dolo\xc4\x8da ostalo poslikavo._NEWLINE_Kakor koli, freske pri sv. Primo\xc5\xbeu so izjemna ikonografska celota, ki zlasti po svoji vsebini bogati dotedanjo vsakdanjo resni\xc4\x8dnost gotskega realizma na Slovenskem. Tipi, kretnje, izrazi sodelujo\xc4\x8dih oseb so novi. Prizori iz Marijinega \xc5\xbeivljenja vklju\xc4\x8dujejo veliko intimnosti in ku\xc5\xbena slika pove veliko o stiskah takratnega \xc5\xbeivljenja. Freske so kljub \xc5\xa1tevilnim restavracijam in derestavracijam ohranila tudi veliko svojega prvotnega slogovnega zna\xc4\x8daja. .\n_START_SECTION_\nOprema in kasnej\xc5\xa1e spremembe\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1597 je tedanji kamni\xc5\xa1ki \xc5\xbeupnik prosil patriarha iz Ogleja, naj dovoli, da relikvije dveh svetnikov prenesejo nazaj v cerkev sv. Primo\xc5\xbea in Felicijana. Odgovor je pri\xc5\xa1el \xc5\xa1ele leta 1628, ko je bilo odrejeno, naj del svetinj ostane v fran\xc4\x8di\xc5\xa1kanski cerkvi v Kamniku, drugi del pa naj se v slovesni procesiji odnese na goro in polo\xc5\xbei na staro mesto. Tedaj so v cerkev postavili veliki, v lesu rezljani, pozla\xc4\x8deni oltar, kakovosten primerek dekorativnega manierizma, ki je eden najstarej\xc5\xa1ih zlatih oltarjev na Slovenskem; izdelavo pripisujejo G. B. Costi._NEWLINE_Ikonografsko je zanimiva na platno slikana podoba iz leta 1632, ki v 24 prizorih ilustrira legendo o mu\xc4\x8deni\xc5\xa1tvu sv. Primo\xc5\xbea in Felicijana._NEWLINE_V letih 1655 in 1656 je cerkev dobila stranska zlata oltarja, ki stojita ob slavolo\xc4\x8dni steni in sta delo lokalnih rezbarjev. So\xc4\x8dasni oltar, ki hrani relikvije cerkvenih zavetnikov, je izdelek drugega mojstra; danes stoji v zahodnem delu ju\xc5\xbene ladje pod kamnitim gotskim baldahinom; ta je kamnose\xc5\xa1ko delo prve kamni\xc5\xa1ke stavbarnice in je izjemen primerek nagrobne arhitekture na Slovenskem._NEWLINE_Leta 1680 so bile na zidani pevski kor postavljene orgle, delo mojstra Janeza Fullerja; so najstarej\xc5\xa1i tak in\xc5\xa1trument znanega avtorja na Slovenskem._NEWLINE_V prvi polovici 18. stoletja so preoblikovali portale in nekaj oken, vstavili nov kor ter zgradili \xc5\xa1e en zvonik, ki je prostostoje\xc4\x8d. Tedaj so nastale tudi korne klopi in pri\xc5\xbenica. Znani ljubljanski baro\xc4\x8dni slikar Valentin Metzinger je za pri\xc5\xbenico, po naro\xc4\x8dilu kamni\xc5\xa1kega \xc5\xbeupnika in ljubljanskega akademika Maksimilijana Leopolda Raspa, leta 1742 naslikal 6 tabel s podobami evangelistov in Marije. Med njimi izstopa cvetli\xc4\x8dno tiho\xc5\xbeitje z monogramom Maksimilijana Leopolda Raspa.   Delo Valentina Mezingerja je tudi poslikava klopi v prezbiteriju.'