b'\n_START_ARTICLE_\nIzraelsko kraljestvo (zdru\xc5\xbeeno)\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nTekstna kritika je pokazala, da sta Samuelovi knjigi zlepljeni iz ve\xc4\x8d razli\xc4\x8dnih izvirnih besedil. Na za\xc4\x8detku prve knjige so najbolj izraziti promonarhisti\xc4\x8dni in protimonarhisti\xc4\x8dni opisi, iz katerih se da rekonstruirati dva razli\xc4\x8dna vira. Protimonarhisti\xc4\x8dni vir opisuje, da je Samuel popolnoma iztrebil Filistejce in hkrati priznava, da je ljudstvo zahtevalo vladarja, za katerega so vidci zbrali Savla._NEWLINE_Promonarhisti\xc4\x8dni vir opisuje bo\xc5\xbeansko Savlovo rojstvo (njegovo ime so kasnej\xc5\xa1i uredniki spremenili v Samuela) in njegov vojni pohod in popolno zmagi nad Amonci. Po zmagi je ljudstvo glasno zahtevalo, naj ga povede proti Filistejcem in ga iz\xc5\xberebalo za kralja.\n_START_SECTION_\nIzvor\n_START_PARAGRAPH_\nPo Knjigi sodnikov so hebrejska plemena pred ustanovitvijo kraljestva \xc5\xbeivela v plemenski zvezi, ki so jo vodili karizmati\xc4\x8dnimi voditelji, imenovani sodniki. Za prvega kralja so sihemski gospodje in ves Bet Mil\xc3\xb3 postavili Abim\xc3\xa9leha. Celemu Izraelu je vladal tri leta, dokler ni bil v bitki pri Teb\xc3\xa9cu ubit._NEWLINE_Po svetopisemskem pisanju je zdru\xc5\xbeeno kraljestvo nastalo, ko se je ve\xc4\x8dina prebivalstva odlo\xc4\x8dila, da bi namesto ohlapne hebrejske plemenske zveze raje imela kralja. V Svetem pismu je re\xc4\x8deno, da je Hebrejce k temu prisilil vedno ve\xc4\x8dji pritisk Filistejcev in drugih sosednjih plemen, in Samuel je za prvega kralja mazilil Savla iz Benjaminove dru\xc5\xbeine. Sveto pismo obravnava kralja kot prekletstvo, ker je \xc4\x8dlovek dobil polo\xc5\xbeaj spo\xc5\xa1tovanja in mo\xc4\x8di, ki po njihovi veri rezerviran za Boga.\n_START_SECTION_\nDr\xc5\xbeavljanska vojna\n_START_PARAGRAPH_\nPo Drugi Samuelovi knjigi je bila Savlova vladavina zaradi neposlu\xc5\xa1nosti do Boga okrnjena in njegovemu kraljestvu je zavladala druga rodbina. Mazoretski tekst pravi, da je Savel vladal samo dve leti, \xc4\x8deprav je to malo verjetno. Sveto pismo za Savla pravi, da je umrl v bitki s Filistejci._NEWLINE_David in Savel sta pred tem postala sovra\xc5\xbenika, vsaj s Savlovega stali\xc5\xa1\xc4\x8da, \xc4\x8deprav viri pi\xc5\xa1ejo, da sta Savlov sin Jonatan in h\xc4\x8derka Mih\xc3\xa1la pomagala Davidu, da je pobegnil pred Savlom, kar je privedlo do kratke sprave pred Savlovo smrtjo. _NEWLINE_Savla je v Izraelu nasledil sin I\xc5\xa1 Bo\xc5\xa1et, ki je vladal samo dve leti, dokler ga niso umorili. David, ki je vladal samo v Judeji, je po zaroti proti I\xc5\xa1 Bo\xc5\xa1etu zavladal tudi v Izreaelu. \xc5\xa0tevilne tekstne kritike in poznavalci Svetega pisma ka\xc5\xbeejo, da je bil za umor odgovoren David, vendar so si kasneje izmislili njegovo nedol\xc5\xbenost, s katero so njegovo dejanje prikrili. _NEWLINE_Ob koncu \xc4\x8detrtega leta Davidovega vladanja so izraelski uporniki v Hebronu za novega kralja imenovali Davidovega sina Absaloma. David je pobegnil iz Jeruzalema na vzhod preko Jordana. Po mnenju ve\xc4\x8dine arheologov ni \xc5\xa1lo za pravi upor Izraela proti mogo\xc4\x8dnemu kraljestvu, ampak za ponovno vzpostavitev oblasti nad revno, zaostalo in redko naseljeno regijo. _NEWLINE_Tekstna kritika ka\xc5\xbee, da ta del svetopisemskega besedila in ve\xc4\x8dina preostalega dela druge Samuelove knjige izhajata iz enega samega vira, znanega kot Zgodovina Davidovega dvora.  Vir sicer odra\xc5\xbea politi\xc4\x8dno pristranskost kasnej\xc5\xa1ega Judejskega kraljestva po propadu Izraela, vendar je nekoliko bolj nepristranski od kraljestvu naklonjenih in nasprotnih virov v zgodnej\xc5\xa1ih delih besedila. Izrael in Judeja sta v tem besedilu opisana kot precej razli\xc4\x8dni kraljestvi._NEWLINE_David je nazadnje spro\xc5\xbeil protinapad in zmagal, vendar je pri tem izgubil sina Absaloma. Po ponovnem prevzemu oblasti v Judeji se je vrnil na zahodni breg Jordana. Izraelci so se mu kasneje \xc5\xa1e ve\xc4\x8dkrat uprli, vendar je vse upore uspe\xc5\xa1no zatrl.\n_START_SECTION_\nZlata doba\n_START_PARAGRAPH_\nDavid je po dr\xc5\xbeavljanski vojni s Savlom ustvaril mo\xc4\x8dno zdru\xc5\xbeeno kraljestvo in vladal pribli\xc5\xbeno od leta 1000 do 961 pr. n. \xc5\xa1t.. Njegov naslednik Salomon, ki je vladal od leta 961 do 922 pr. n. \xc5\xa1t. je ohranil enotno monarhijo._NEWLINE_David, tretji kralj Izraela, je leta 1006 pr. n. \xc5\xa1t. prestolnico kraljestva prestavil v Jeruzalem. Pred tem je bila prestolnica Davidove Judeje Hebron, I\xc5\xa1 Bo\xc5\xa1etovega Izraela pa Mahanaim. \xc5\xa0e pred tem je bila prestolnica Savlovega zdru\xc5\xbeenega kraljestva Gibea. _NEWLINE_David je vodil nekaj uspe\xc5\xa1nih vojnih pohodov proti sovra\xc5\xbenikom Izraela. Porazil je sosednja ljudstva, vklju\xc4\x8dno s Filistejci, in zavaroval meje kraljestva. Izrael je zrasel v mo\xc4\x8dno regionalno silo. Pod Davidovo dinastijo je Zdru\xc5\xbeeno kraljestvo do\xc5\xbeivelo razcvet in doseglo premo\xc4\x8d nad svojimi sosedi. _NEWLINE_Pod Davidovim naslednikom Salomonom se je za\xc4\x8delo obdobje miru, blaginje in kulturnega razvoja. V tem \xc4\x8dasu je bilo zgrajeno veliko javnih zgradb in Prvi jeruzalemski tempelj. _NEWLINE_Po svetopisemskih poro\xc4\x8dilih je Davidu kon\xc4\x8dno uspelo resni\xc4\x8dno poenotenje Judeje in Izraela. Nekateri sodobni arheologi so prepri\xc4\x8dani, da se je v tem obdobju nemoteno nadaljeval obstoj  dveh razli\xc4\x8dnih kulturnih in geografski entitet \xe2\x80\x93 judejske in izraelske.  Njihova morebitna politi\xc4\x8dna zdru\xc5\xbeitev ni imela nobenega prakti\xc4\x8dnega vpliva na odnose med obema ljudstvoma. _NEWLINE_Izraelsko kraljestvo je preraslo v cesarstvo in obvladovalo \xc5\xa1tevilne \xc5\xa1ibke vazalne dr\xc5\xbeave, vklju\xc4\x8dno s Palestino, Moabom, Edomom in Amonom, in \xc5\xa1tevilne aramejske mestne dr\xc5\xbeave (Aramejska Coba in Aramejski Damask). Po svetopisemskih virih se je cesarstvo raztezalo od Sredozemskega morja do Velike arabske pu\xc5\xa1\xc4\x8dave in od Rde\xc4\x8dega morja do Evfrata. Nekateri sodobni arheologi so prepri\xc4\x8dani, da ozemlje cesarstva brez feni\xc4\x8danskega ozemlja ob Sredozemskem morju, ni presegalo 34.000 km\xc2\xb2. Od tega je Izraelsko kraljestvo obsegalo 24.000 km\xc2\xb2._NEWLINE_Davida je po smrti nasledil sin Salomon, ki je pridobil kraljestvo na nekoliko sporen na\xc4\x8din po umoru svojega starej\xc5\xa1ega brata Adon\xc3\xadja.  Med njegovo vladavino je kraljestvo do\xc5\xbeivelo obdobje miru, kakr\xc5\xa1nega \xc5\xa1e ni bilo. _NEWLINE_David in Salomon sta v Svetem pismu prikazana kor sklenitelja mo\xc4\x8dnega zavezni\xc5\xa1tva s Tirskim kraljestvom. Tiru sta odstopila nekaj svojega ozemlja in v zameno dobila \xc5\xa1tevilne mojstre obrti, izku\xc5\xa1ene delavce, denar, dragulje, cedrovino in druge dobrine. S pomo\xc4\x8djo tirskega denarja in arhitektov  sta bila zgrajena tudi Davidova pala\xc4\x8da in Salomonov tempelj. _NEWLINE_Salomon naj bi obnovil tudi \xc5\xa1tevilna velika mesta, vklju\xc4\x8dno z Megidom, Hazorjem in Gezerjem. Arheologi so med izkopavanjem omenjenih mest odkrili nekaj elementov, na primer mestna vrata s \xc5\xa1estimi prostori in pala\xc4\x8de iz klesanega kamna, ki so jih pripisali ravno Salomonovemu obnovitvenemu programu. Med kasnej\xc5\xa1imi izkopavanji v Megidu je postalo jasno, da so zgradbe iz razli\xc4\x8dnih in kasnej\xc5\xa1ih obdobij. Yigael Yadin je naknadno ugotovil, da je hleve, za katere so bili prepri\xc4\x8dani,  da so pripadali Salomonovi veliki \xc4\x8dredi konj, v resnici zgradil kralj Ahab v 9. stoletju pr. n. \xc5\xa1t..\n_START_SECTION_\nKonec zdru\xc5\xbeenega kraljestva\n_START_PARAGRAPH_\nPo Salomonovi smrti okoli leta 926 pr. n. \xc5\xa1t. so napetosti med  desetimi plemeni v severnem delu kraljestva in njegovim ju\xc5\xbenim delom, v katerem je dominiral Jeruzalem, dosegle vreli\xc5\xa1\xc4\x8de. Ko se je Salomonov sin in naslednik  Robo\xc3\xa1m  netaktno odzval na prito\xc5\xbebe severnih plemen, se je zdru\xc5\xbeeno kraljestvo Izraela in Judeje  razcepilo na Izraelsko kraljestvo s Samarijo na severu in Judejsko kraljestvo z Jeruzalemom na jugu. Robo\xc3\xa1m  je obdr\xc5\xbeal oblast v Judeji, v Izraelu pa je po volji ljudstva zavladal Neb\xc3\xa1tov sin Jerobe\xc3\xa1m. Ve\xc4\x8dina nehebrejskih  provinc je dobila samostojnost. _NEWLINE_Izraelsko krajestvo (tudi Severno kraljestvo ali Samarija) je bilo neodvisno do leta 722 pr. n. \xc5\xa1t., ko ga je podjarmilo Asirsko cesarstvo. Judejsko  (ali Ju\xc5\xbeno kraljestvo) je ostalo neodvisno do leta 586 pr. n. \xc5\xa1t., ko ga je podjarmilo Babilonsko cesarstvo.\n_START_SECTION_\nArheolo\xc5\xa1ki dokazi\n_START_PARAGRAPH_\nArheologa Israel Finkelstein in Neil Silberman, avtorja knjige The Bible Unearthed  (Izkopana Biblija), trdita, da ideja o zdru\xc5\xbeenem kraljestvu ni zgodovinska, ampak \xc2\xbbplod mo\xc4\x8dnega verskega in reformisti\xc4\x8dnega gibanja, ki je verjetno temeljil na nekaterih zgodovinskih dejstvih\xc2\xab. Finkelstein in Silberman se v eni od kasnej\xc5\xa1ih raziskav tudi ne strinjata, da sta bila David in Salomon resni\xc4\x8dna kralja Judeje okrog 10. stoletja pr. n. \xc5\xa1t., ker je prva neodvisna omemba Izraelskega kraljestva nastala okrog leta 890 pr. n. \xc5\xa1t., Judejskega kraljestva pa okrog leta 750 pr. n. \xc5\xa1t.. Njuno trditev podpira Tubb, ki trdi, da je zdru\xc5\xbeeno kraljestvo stvaritev Zlate dobe, napisane v babilonskem su\xc5\xbeenjstvu. Tubb sprejema zgodovinskost Davida in Salomona, vendar opozarja, da ju je treba gledati \xc2\xbbkot lokalna ljudska junaka in ne kot vladarja mednarodnega slovesa\xc2\xab._NEWLINE_Adele Berlin in Marc Zvi Brettler sta avtorja eseja, ki temelji na delu Michaela D. Coogan in Carol A. Newsom in navaja, da arheolo\xc5\xa1ki dokazi potrjujejo zgodovinskost pripovedi o pove\xc4\x8danju centralizirane oblasti v Izraelu v 10. stoletju pr. n. \xc5\xa1t..  Tekstna analiza Svetega pisma \xc2\xbbrazkriva nekaj arhivskih in drugih podrobnosti, ki se lahko pove\xc5\xbeejo z arheolo\xc5\xa1kimi dokazi in so v skladu z okvirom dogodkov v opisu. Skepti\xc4\x8dnost nekaterih sodobnih zgodovinarjev, ki trdijo, da so svetopisemske pripovedi o zdru\xc5\xbeenem kraljestvu popolnoma izmi\xc5\xa1ljene, se zato zdi neupravi\xc4\x8dena\xc2\xab. Kuhrt ugotavlja splo\xc5\xa1no pomanjkanje arheolo\xc5\xa1kih dokazov za zdru\xc5\xbeeno kraljestvo in zaklju\xc4\x8duje: \xc2\xbbIz \xc4\x8dasa zdru\xc5\xbeenega kraljestva ni nobenih kraljevih napisov (pisnega gradiva je v celoti zelo malo) in niti ene omembe  Davida ali Salomona\xe2\x80\xa6 Proti temu je treba postaviti dokaze za  znaten razvoj in rast ve\xc4\x8d mest, ki so verodostojno povezani z 10. stoletju pr. n. \xc5\xa1t.\xc2\xab. Kenneth Kitchen v svojem pregledu dokazov zaklju\xc4\x8duje nekaj podobnega in trdi, da je \xc2\xbbfizi\xc4\x8dna arheologija Kanaana 10. stoletja pr. n. \xc5\xa1t. skladna s prej\xc5\xa1njim obstojem zdru\xc5\xbeene dr\xc5\xbeave na njegovem ozemlju\xc2\xab.'