b'\n_START_ARTICLE_\nBrian Gwynne Horrocks\n_START_SECTION_\nZgodnje \xc5\xbeivljenje in prva svetovna vojna\n_START_PARAGRAPH_\nHorrocks je bil edini sin polkovnika Sir Williama Horrocksa, zdravnika v Kraljevem voja\xc5\xa1kem medicinskem korpusu. Sprva se je \xc5\xa1olal na Uppingham School, angle\xc5\xa1ki samostojni \xc5\xa1oli, nato pa je leta 1913 vstopil v Kraljevi voja\xc5\xa1ki kolid\xc5\xbe Sandhurst. Sprejet je bil s \xc5\xa1estim najslab\xc5\xa1im rezultatom (med 167 uspe\xc5\xa1nimi kandidati), pri \xc4\x8demer so pri njegovi prijavi upo\xc5\xa1tevali tudi dodatnih 200 to\xc4\x8dk za opravljen certifikat \xc4\x8castni\xc5\xa1kega trena\xc5\xbenega korpusa, \xc4\x8desar niso imeli vsi kandidati. Na kolid\xc5\xbeu se je zelo slabo odrezal, zaradi \xc4\x8desar je bil v nevarnosti, da ne bo postal \xc4\x8dastnik, a je to prepre\xc4\x8dil za\xc4\x8detek prve svetovne vojne ._NEWLINE_Tako je bil 8. avgusta 1914 povi\xc5\xa1an v \xc4\x8dastnika 1. bataljona Middlesex Regiment, nakar se je kot drugi poro\xc4\x8dnik pridru\xc5\xbeil Britanskemu ekspedicijskemu korpusu. Ognjeni krst je do\xc5\xbeivel med bitko za Mons. 21. oktobra, med bitko za Armenti\xc3\xa8res, je bil njegov vod obkoljen, pri \xc4\x8demer je bil Horrocks ranjen in zajet. Med okrevanjem v nem\xc5\xa1ki voja\xc5\xa1ki bolni\xc5\xa1nici je bil ve\xc4\x8dkrat zasli\xc5\xa1an, saj so bili Nemci prepri\xc4\x8dani, da Britanci uporabljajo dum-dum strelivo v nasprotju s Haa\xc5\xa1ko konvencijo leta 1899. Nemci mu isto\xc4\x8dasno niso dovolili, da se preoble\xc4\x8de oz. da mu preoble\xc4\x8dejo posteljnino ter njemu in drugemu britanskemu \xc4\x8dastniku niso dodelili osnovnih potreb\xc5\xa1\xc4\x8din. Ker sta bila oba za\xc4\x8dasno paralizirana, sta se morala plaziti na strani\xc5\xa1\xc4\x8de, zaradi \xc4\x8desar so se njune rane vnele. Stanje se je izbolj\xc5\xa1alo, ko je bil izpu\xc5\xa1\xc4\x8den iz bolnice in preme\xc5\xa1\xc4\x8den v vojno ujetni\xc5\xa1ko tabori\xc5\xa1\xc4\x8de. Med prevozom se je spoprijateljil z nem\xc5\xa1kim spremljevalcem; to je pripisal medsebojnemu spo\xc5\xa1tovanju frontnih bojevnikov. 18. decembra 1914 je bil povi\xc5\xa1an v prvega poro\xc4\x8dnika, kljub temu da je bil v vojnem ujetni\xc5\xa1tvu. V tem \xc4\x8dasu je hotel ve\xc4\x8dkrat pobegniti, a je bil vedno zajet; v najbolj\xc5\xa1em poskusu je \xc5\xbee skoraj dosegel nizozemsko mejo. Da bi mu prepre\xc4\x8dili nadaljnje poskuse, so ga Nemci prestavili v tabori\xc5\xa1\xc4\x8de za ujete ruske \xc4\x8dastnike. Horrocks je to izkoristil, da se je nau\xc4\x8dil ru\xc5\xa1\xc4\x8dine. Pozneje, ko je delal v Lordski zbornici, je s svojim znanjem ru\xc5\xa1\xc4\x8dine presenetil Hru\xc5\xa1\xc4\x8dova in Bulganina, ko sta obiskala zbornico. Zaradi svojega obna\xc5\xa1anja v ujetni\xc5\xa1tvu so mu leta 1920 podelili voja\xc5\xa1ki kri\xc5\xbeec (retroaktivno 5. maja 1919)._NEWLINE_Po koncu vojne se je vrnil v domovino, a se ni mogel privaditi civilnemu \xc5\xbeivljenju. Tako se je ve\xc4\x8dkrat odpravil v London na zabave, pri \xc4\x8demer je v \xc5\xa1estih tednih zapravil \xc5\xa1tiriletno pla\xc4\x8do, ki se mu je nabirala med ujetni\xc5\xa1tvom. Kljub temu se je leta 1919 vrnil nazaj v voja\xc5\xa1ko slu\xc5\xbebo, saj so potrebovali ljudi z znanjem ru\xc5\xa1\xc4\x8dine.\n_START_SECTION_\nRusija\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1919 so Horrocksa premestili v Rusijo kot del zavezni\xc5\xa1ke intervencije med rusko dr\xc5\xbeavljansko vojno. Potem, ko je 19. aprila pristal v Vladivostoku, je bil dodeljen britanskemu \xc5\xa1tabu. Da bi nadomestili vra\xc4\x8dajo\xc4\x8do se \xc4\x8ce\xc5\xa1koslova\xc5\xa1ko legijo, so Britanci pospe\xc5\xa1eno urili nove ruske vojake. Za to so imeli na voljo le dva pehotna bataljona in dve manj\xc5\xa1i administrativni enoti; en bataljon je bil namenjen za pehotno urjenje in oboro\xc5\xbeevanje Rusov z britansko voja\xc5\xa1ko opremo, medtem ko je bil drugi bataljon zadol\xc5\xbeen za komunikacijsko usposabljanje._NEWLINE_Horrocksova prva naloga, skupaj s skupino 13 britanskih \xc4\x8dastnikov in 30 vojakov, je bila varovanje vlaka s 27 vagoni artilerijskih granat; vlak so varovali ve\xc4\x8d kot mesec dni na vo\xc5\xbenji iz Vladivostoka v Omsk. Ker je edini znal ru\xc5\xa1\xc4\x8dino, je Horrocks predstavljal komunikacijsko vez med Britanci in Rusi. Tako je moral na vsaki postaji prepre\xc4\x8diti, da bi mu ruski postajena\xc4\x8delniki zasegli vagone. Med postankom v Man\xc4\x8duliju je prisotnost britanskih \xc4\x8dastnikov povzro\xc4\x8dila skoraj\xc5\xa1nji dvoboj med dvema koza\xc5\xa1kima \xc4\x8dastnikoma. Horrocks je sprejel pro\xc5\xa1njo, da je sekundant, a sta bila Kozaka prej aretirana. Uspelo pa mu je prepre\xc4\x8diti, da bi \xc5\xa1la Kozaka pred sodi\xc5\xa1\xc4\x8de, ko se je skliceval na svojo slabo ru\xc5\xa1\xc4\x8dino kot vzrok nesporazuma. 20. maja je vlak prispel v Omsk z vsem tovorom._NEWLINE_Njegova naslednja zadol\xc5\xbeitev je bila v Jekaterinburgu v Uralu, kjer je postal namestnik poveljnika pod\xc4\x8dastni\xc5\xa1ke \xc5\xa1ole, ki je bila dodeljena Anglo-ruski brigadi. Ta polo\xc5\xbeaj mu ni ustrezal, saj je moral odpustiti skoraj tretjino prvotnega kadra zaradi medicinskih razlogov, hkrati pa se je moral boriti za oskrbo s strani Bele garde. Kljub temu mu je zrasel ugled med vojaki, hkrati pa je pri\xc4\x8del ob\xc4\x8dudovati ruske vojake._NEWLINE_Kljub temu, da so bili Britanci kmalu zatem odpoklicani nazaj domov, sta Horrocks in George Hayes ostala v Rusiji, kjer sta bila svetovalca pri 1. sibirski armadi. Beli armadi se je pridru\xc5\xbeil pri njenem umiku v Vladivostok. 7. januarja 1919 ga je v mestu Krasnojarsk zajela Rde\xc4\x8da armada; po tem je 10 mesecev pre\xc5\xbeivel v vojnem ujetni\xc5\xa1tvu in v tem \xc4\x8dasu prebolel hud tifus. Britanska vlada je zagotovila njegovo izpustitev in tako je 29. oktobra zapustil Rusijo na krovu lahke kri\xc5\xbearke HMS Delhi.\n_START_SECTION_\nZopet doma\n_START_PARAGRAPH_\nHorrocks se je pridru\xc5\xbeil svojemu polku, ki je bil nastanjen v Nem\xc4\x8diji kot del Britanske vojske na Renu, nato pa je bil preme\xc5\xa1\xc4\x8den na Irsko, kjer je sodeloval v irski osamosvojitveni vojni. Tam se je moral ukvarjati s preiskavami oro\xc5\xbeja in izogibanjem zasedam in cestnim blokadam, kar je ozna\xc4\x8dil\xc2\xa0\xc2\xbbza najbolj neprijetno obliko vojskovanja\xc2\xab. Nato je bil njegov polk za kraj\xc5\xa1i \xc4\x8das preme\xc5\xa1\xc4\x8den v \xc5\xa0lezijo, kjer je miril napetosti med Poljaki in Nemci._NEWLINE_Po vrnitvi v Veliko Britanijo se je Horrocks pri\xc4\x8del ukvarjati z modernim peterobojem. Uspe\xc5\xa1no je nastopal na voja\xc5\xa1kih tekmovanjih, tako da je bil izbran za \xc4\x8dlana britanske olimpijske ekipe za poletne olimpijske igre leta 1924 v Parizu; med 38 nastopajo\xc4\x8dimi je dosegel 20 mesto. Potem je prevzel polo\xc5\xbeaj adjutanta 9. bataljona polka Middlesex, del Teritorialne vojske (1926\xe2\x80\x941930) in bil \xc5\xa1tudent na \xc5\xa0tabnem kolid\xc5\xbeu Camberley (1931\xe2\x80\x941932), \xc5\xa1tabni stotnik v Vojni pisarni (1934\xe2\x80\x941936), brigadni major 5. pehotne brigade (1936\xe2\x80\x941938) in in\xc5\xa1tuktor na \xc5\xa0tabnem kolid\xc5\xbeu. Slu\xc5\xbeenje v Teritorialni vojski je Horrocks ozna\xc4\x8dil kot eno najbolj veselih obdobij v \xc5\xbeivljenju, hkrati pa je pridobil izku\xc5\xa1nje z vodenjem rezervistov, kar je izkoristil med drugo svetovno vojno. Leta 1935 je postal brevetni major, nakar je bil naslednje leto dokon\xc4\x8dno povi\xc5\xa1an v majorja; leta 1937 pa je prejel povi\xc5\xa1anje v brevetnega podpolkovnika._NEWLINE_Leta 1928 se je poro\xc4\x8dil z Nancy Kitchin, h\xc4\x8derko arhitekta pri lokalnem vladnem odboru. Imela sta le eno h\xc4\x8derko, Gillian, ki se je utopila leta 1979 med plavanjem v Temzi.\n_START_SECTION_\nDruga svetovna vojna\n_START_PARAGRAPH_\nOb pri\xc4\x8detku druge svetovne vojne je Horrocks delal kot in\xc5\xa1truktor na \xc5\xa0tabnem kolid\xc5\xbeu, kjer je bil od leta 1938. Potem, ko je decembra 1939 pomagal zasnovati kraj\xc5\xa1i \xc4\x8dastni\xc5\xa1ki te\xc4\x8daj, je bil povzdignjen v nadomestnega podpolkovnika. Maja 1940 je bil prestavljen v Francijo, kjer je postal poveljnik 2. bataljona Middlesex polka; to je bil mitralje\xc5\xa1ki bataljon, ki je bil neposredno dodeljen 3. pehotni diviziji (tej je poveljeval generalmajor Bernard Montgomery). Takratna britanska doktrina je namre\xc4\x8d narekovala, da so te\xc5\xbekomitralje\xc5\xa1ke enote pod neposrednim poveljstvom divizije oz. korpusa, ne da bi organsko vklju\xc4\x8dili te\xc5\xbeke mitraljeze neposredno v podrejene enote._NEWLINE_Bataljonu se je pridru\xc5\xbeil med njegovim umikom proti Dunkirku in \xc5\xbee po 17 dneh si je zagotovil ob\xc4\x8dudovanje poveljstva; posledi\xc4\x8dno so ga za\xc4\x8dasno povi\xc5\xa1ali v brigadirja in ga postavili za poveljnika 11. pehotne brigade. Brigadni predhodni poveljnik, Kenneth Anderson, je bil povi\xc5\xa1an v poveljnika 3. pehotne divizije med operacijo Dinamo. Isto\xc4\x8dasno je bil Alan Brooke, poveljnik 2. korpusa, odpoklican v Anglijo in njegov polo\xc5\xbeaj je zasedel Montgomery. Ko se je vrnil v Veliko Britanijo, je prevzel poveljstvo 9. pehotne brigade z nalogo, da odbije morebitno nem\xc5\xa1ko invazijo. Po kraj\xc5\xa1em obdobju kot general\xc5\xa1tabni brigadir v Zahodnem poveljstvu je bil 25. junija 1941 povi\xc5\xa1an v v.d. generalmajorja in poveljnika 44. pehotne divizije. Predhodno pa je bil 29. maja 1941 povi\xc5\xa1an v polnega polkovnika (retroaktivno z 1. julijem 1940)._NEWLINE_Leta 1942 je bil Horrocks postavljen za poveljnika novoustanovljene 9. oklepne divizije in 27. junija je dobil za\xc4\x8dasni \xc4\x8din generalmajorja. Horrocks, pehotni \xc4\x8dastnik brez izku\xc5\xa1enj s konjenico, je bil nenavadna izbira za poveljnika oklepne divizije. Uvedel je strogo urjenje, pri \xc4\x8demer je organiziral \xc5\xa1tevilne vaje, da bi izbolj\xc5\xa1al bojno sposobnost divizije in hkrati pridobil ve\xc4\x8d znanja s podro\xc4\x8dja oklepnega bojevanja. Kljub temu, da ni nikoli poveljeval diviziji v boju, je bil povi\xc5\xa1an v v.d. generalporo\xc4\x8dnika in bil poslan v Egipt, da bi prevzel poveljstvo 13. korpusa, ki je bil v sestavi 8. armade (le-ta je bila pod poveljstvom Montgomeryja). To se je zgodilo potem, ko sta poveljstvo v Severni Afriki prevzela general Harold Alexander in generalporo\xc4\x8dnik Montgomery in se odlo\xc4\x8dila, da odstranita nesposobne poveljnike; za\xc4\x8dela sta z odstranitvijo Auchinlecka. Montgomery je tako vpoklical poznane \xc4\x8dastnike, med drugim tudi Horrocksa, ki ga je ozna\xc4\x8dil za\xc2\xa0\xc2\xbbnatanko tisto, kar je rabil za prihajajo\xc4\x8do slu\xc5\xbebo\xc2\xab.\n_START_SECTION_\nSeverna Afrika\n_START_PARAGRAPH_\nOb prihodu v Severno Afriko je bil Horrocksov korpus poslan na greben Alam el Halfa, kjer so pri\xc4\x8dakovali napad Nem\xc5\xa1kega afri\xc5\xa1kega korpusa. Montgomery mu je ob tem naro\xc4\x8dil, da ustavi Rommlov napad,\xc2\xa0\xc2\xbbne da bi se uni\xc4\x8dil\xc2\xab, saj je hotel prihraniti \xc4\x8dim ve\xc4\x8d sil za na\xc4\x8drtovano drugo bitko za El Alamein. Horrocks se je tako pripravil na popolnoma defenzivno bitko, pri \xc4\x8demer je vkopal svoje tanke okoli grebena. Ko so jih Nemci napadli 30. avgusta, le-ti niso uspeli zvabiti britanskih tankov pred svoje 88 mm topove; to je bila taktika, ki se je izkazala v prej\xc5\xa1njih bitkah. Britanci so odgovorili z mo\xc4\x8dnim artilerijskim ognjem in letalskimi napadi Pu\xc5\xa1\xc4\x8davskega vojnega letalstva. Bitka se je kon\xc4\x8dala z nem\xc5\xa1kim zavzetjem hriba Himeihat (pirova zmaga), ki pa ga zavezniki niso ve\xc4\x8d hoteli ponovno osvojiti po spodletelem napadu 2. novozelandske divizije. Zaradi uspe\xc5\xa1nega odpora je morala vojakov zrasla in Horrocks je prejel pohvale tudi od svojega podrejenega brigadirja Robertsa za njegovo\xc2\xa0\xc2\xbb\xc4\x8dudovito zmo\xc5\xbenost zbujanja samozavesti in navdu\xc5\xa1enja, kamorkoli gre\xc2\xab. Tudi Montgomery ga je pohvalil, saj si\xc2\xa0\xc2\xbb[on] zaslu\xc5\xbei veliko pohvalo za njegovo akcijo na tisti dan\xc2\xab._NEWLINE_Horrocksu so tako ponudili poveljstvo 10. oklepnega korpusa v na\xc4\x8drtovani bitki za El Alamein, a je to zavrnil, saj je bil prepri\xc4\x8dan, da je generalmajor Herbert Lumsden, konjeni\xc5\xa1ki \xc4\x8dastnik, bolj primeren za tako poveljstvo. Tako je obdr\xc5\xbeal poveljstvo nad 13. korpusom, pri \xc4\x8demer je dobil nalogo, da izvede slepilni napad na jug, da bi preslepil sile osi; glavni napad na severu pa bi tako izvedla britanski 30. in 10. oklepni korpus. Tudi tokrat mu je Montgomery prepovedal ve\xc4\x8dje tankovske izgube, zato je 13. korpus izvedel manj\xc5\xa1e napade. Britanci so tako zmagali v drugi bitki za El Alamein; posledi\xc4\x8dno je bil Horrocksov korpus postavljen v rezervo in zmanj\xc5\xa1an v velikosti, medtem ko je preostala 8. armada zasledovala umikajo\xc4\x8de se nem\xc5\xa1ko-italijanske enote. Nekaj \xc4\x8dasa je imel pod svojim poveljstvom le enoto za odstranjevanje, ki je \xc4\x8distila razbitine na boji\xc5\xa1\xc4\x8du. Decembra pa je vseeno prevzel poveljstvo 10. korpusa, ki je bil konica napada 8. armade, saj je bil Lumsden razre\xc5\xa1en zaradi slabega poveljevanja. 31. decembra 1942 pa je bil imenovan za spremljevalca reda za zasluge._NEWLINE_Po padcu Tripolija januarja 1943 so se preostale enote sil osi umaknile na predhodno pripravljene obrambne polo\xc5\xbeaje v ju\xc5\xbeni Tuniziji, ki so se nahajali pred Marethovo linijo, ki jo je zgradila Francija pred vojno. Marca 1943 je Horrocks izvedel enega svojih najbolj uspe\xc5\xa1nih napadov. Njegov korpus (v sestavi je imel britansko 1. oklepno divizijo, brigado Svobodnih francoskih sil, dodelili pa so mu \xc5\xa1e Novozelandski korpus, ki je imel v sestavi novozelandsko 2. divizijo in britansko 8. oklepno brigado) je dobil ukaz, da napade v sklopu operacije Supercharge II, potem ko je 30. korpus neuspe\xc5\xa1no napadel nem\xc5\xa1ke polo\xc5\xbeaje. Horrocks je izvedel bo\xc4\x8dni napad preko prelaza, za katerega so Nemci mislili, da je nepremagljivo zavarovan, s \xc4\x8dimer je ogrozil celotno linijo; s tem je povzro\xc4\x8dil umik sil osi na druge obrambne polo\xc5\xbeaje. V boju so bile uni\xc4\x8dene tri italijanske divizije, medtem ko so nem\xc5\xa1ke 15. tankovska, 21. tankovska in 164. pehotna divizija utrpele te\xc5\xbeke izgube. Horrocks je bil po bitki preme\xc5\xa1\xc4\x8den v 1. armado, kjer je prevzel poveljstvo 9. korpusa, saj se je predhodni poveljnik, John Crocker, po\xc5\xa1kodoval med urjenjem. Korpusu je poveljeval med zadnjo zavezni\xc5\xa1ko ofenzivo v Tuniziji med aprilom in majem 1943, pri \xc4\x8demer je zavzel Tunis, kjer so se predali ostanki Armadne skupine Afrika. Za svoje zasluge je bil 24. junija omenjen v poro\xc4\x8dilih in za svoje poveljstvo v Tuniziji je bil 5. avgusta imenovan za spremljevalca reda kopeli; hkrati pa je prejel za\xc4\x8dasni \xc4\x8din generalporo\xc4\x8dnika in vojnega polnega generalmajorja._NEWLINE_Junija 1943 je bil huje ranjen med letalskim napadom na Bizerte, kjer je opazoval vajo za operacijo Plaz, na\xc4\x8drtovano zavezni\xc5\xa1ko invazijo na Salerno. Krogle iz nem\xc5\xa1kega lovca so ga zadele v prsni ko\xc5\xa1 in po\xc5\xa1kodovale plju\xc4\x8da, \xc5\xbeelodec in \xc4\x8drevesje. Prestal je pet operacij in nato pre\xc5\xbeivel 14 mesecev v bolni\xc5\xa1nici. Posledice te po\xc5\xa1kodbe je \xc4\x8dutil do konca \xc5\xbeivljenja in so bile glavni razlog za njegovo pred\xc4\x8dasno upokojitev.\n_START_SECTION_\nEvropa\n_START_PARAGRAPH_\nPo dobrem letu odsotnosti je Horrocks obvestil Alana Brooka, na\xc4\x8delnika Imperialnega general\xc5\xa1taba, da si\xc2\xa0\xc2\xbbzelo \xc5\xbeeli dobiti drug korpus\xc2\xab. Tako je avgusta 1944 prevzel za\xc4\x8dasni \xc4\x8din generalporo\xc4\x8dnika, nakar je bil poslan v Francijo, kjer je prevzel poveljstvo 30. korpusa, ki je bil vpleten v bitko za Falaise; nasproti je imel nem\xc5\xa1ko 7. in 5. tankovsko armado. Montgomery je zamenjal predhodnega poveljnika, Gerarda Bucknalla, zaradi neuspe\xc5\xa1nega poveljevanja med operacijo Overlord. Njegov korpus je nadaljeval s prodorom proti Belgiji, kjer je osvobodil Bruselj; v najbolj\xc5\xa1em dnevu je korpusu uspelo prevoziti 250 milj. Zaradi te\xc5\xbeav v oskrbovanju je bil Horrocks preusmerjen, da zavzame Antwerpen in tako skraj\xc5\xa1a zavezni\xc5\xa1ke oskrbovalne linije v Zahodni Evropi. Mesto in pristani\xc5\xa1\xc4\x8de je osvobodila 11. oklepna divizija, medtem ko je Montgomery zaustavil Horrocksa severno od mesta zaradi pomanjkanja oskrbe. Po vojni je Horrocks izrazil prepri\xc4\x8danje, da bi takrat lahko prevozil \xc5\xa1e dodatnih 100 milj, \xc4\x8deprav se ne ve, \xc4\x8de bi mu to uspelo dose\xc4\x8di zaradi zastojev. Zavezni\xc5\xa1ka obve\xc5\xa1\xc4\x8devalna slu\xc5\xbeba je spregledala dejstvo, da je nasproti 39. korpusu le ena nem\xc5\xa1ka divizija. Toda premor so izkoristili tudi Nemci, da so se reorganizirali okoli reke \xc5\xa0elde. Nadaljnji zavezni\xc5\xa1ki prodor pa je pri\xc4\x8dela ovirati Studentova 1. padalska armada. Zavezniki so izsilili prehod preko reke \xc5\xa1ele po enomese\xc4\x8dni bitki za \xc5\xa0eldo, ki je padla na ramena 1. kanadske armade. Med septembrom je bil 30. korpus spet preusmerjen drugam, tokrat na vzhod._NEWLINE_Montgomery je septembra spro\xc5\xbeil operacijo Market Garden, katere glavni cilj je bilo zavzetje mostov preko Rena in tako omogo\xc4\x8diti napredovanje v nem\xc5\xa1ko industrijsko sredi\xc5\xa1\xc4\x8de. 30. korpus naj bi tako predstavljal udarno konico 21. armadne skupine, ki naj bi napredovala po koridorju, ki bi ga vzpostavili ameri\xc5\xa1ki, britanski in poljski padalci vzdol\xc5\xbe edine ceste in hkrati zavarovali vse mostove. V \xc5\xa1tirih dneh naj bi Horrocks tako prispel v Arnhem, kjer bi se zdru\xc5\xbeil z britansko 1. zra\xc4\x8dnoprevozno divizijo._NEWLINE_Toda v resnici korpus ni nikoli prispel v Arnhem, \xc4\x8deprav je 1. zra\xc4\x8dnoprevozna divizija dr\xc5\xbeala Arnhem \xc5\xa1e dodatnih pet dni; 21. septembra so bile skoraj tri \xc4\x8detrtine divizije uni\xc4\x8dene ali zajete. Povojne analize so del krivde pripisale tudi Horrocksovemu korpusu, saj se niso zavedali \xc4\x8dasovne omejitve, hkrati pa so zavezni\xc5\xa1ke obve\xc5\xa1\xc4\x8devalne slu\xc5\xbebe zelo slabo ocenile nem\xc5\xa1ke sile. Tako so spregledali ostanke dveh SS-tankovskih divizij, ki sta bili poslani na podro\xc4\x8dje Arnhema na reorganizacijo in so na\xc5\xa1teli le\xc2\xa0\xc2\xbbnekaj pehotnih enot in med 50 in 100 tankov\xc2\xab\xc2\xa0na Nizozemskem. Serija protinapadov Armadne skupine B (pod poveljstvom feldmar\xc5\xa1ala Modla) je prisilila Horrocksov korpus v obrambo, s \xc4\x8dimer so zadr\xc5\xbeali britanski prodor proti Arnhemu in jih prisilili, da so okrepili izpostavljena boka. Neprimerno zemlji\xc5\xa1\xc4\x8de je prisililo Britance, da je predhodna Gardna oklepna divizija napredovala le po eni ozki cesti, ki se je nahajala na nasipu nad ravno, poplavljeno pokrajino. Nadaljnji zastoj pri napredovanju se je pojavil \xc5\xbee prvi dan, ko ameri\xc5\xa1ki 508. padalski pehotni polk ni uspel zase\xc4\x8di mostu v Nijmegnu in je tako moral Horrocksov korpus pomagati v bojih za osvojitev. A Horrocks ni bil nikoli napaden zaradi svojega vodenja med to operacijo, ampak je prejel pohvale. Tako je v tem \xc4\x8dasu ameri\xc5\xa1ka 82. zra\xc4\x8dnoprevozna divizija pri\xc5\xa1la pod poveljstvo njegovega korpusa in poveljnik divizije, James M. Gavin, je pozneje zapisal:_NEWLINE_Bil je pravi general in njegove odlike poveljevanja so bile ve\xc4\x8dje, kot sem kdaj videl. Med mojimi predavanji na ameri\xc5\xa1ki voja\xc5\xa1ki \xc5\xa1oli sem velikokrat dejal, da je bil general Horrocks najbolj\xc5\xa1i general, kar sem ga sre\xc4\x8dal med vojno in najbolj\xc5\xa1i poveljnik korpusa._NEWLINE_\xe2\x80\x94\xe2\x80\x89James Gavin_NEWLINE_Zgodaj leta 1945 je 30. korpus sodeloval v operaciji Veritable, s katero so kon\xc4\x8dno prisilili nem\xc5\xa1ke sile k umiku nazaj \xc4\x8dez Ren. Med operacijo je korpus izrabil svojo \xc5\xa1tevil\xc4\x8dno artilerijsko oboro\xc5\xbeitev in za kraj\xc5\xa1i \xc4\x8das je imel v svoji sestavi 9 divizij. Pred operacijo je Horrocks sprejel ponudbo Bombni\xc5\xa1kega poveljstva RAF, da napade mesto Cleves in tako omogo\xc4\x8di napad 15. \xc5\xa1kotske divizije. Bombniki so odvrgli 1384 ton mo\xc4\x8dnega eksploziva, ki je popolnoma uni\xc4\x8dil mesto. Pozneje je Horrocks priznal, da je bila to\xc2\xa0\xc2\xbbnajhuj\xc5\xa1a odlo\xc4\x8ditev, ki jo je do takrat kdajkoli sprejel v \xc5\xbeivljenju\xc2\xab\xc2\xa0in da se je po\xc4\x8dutil\xc2\xa0\xc2\xbbfizi\xc4\x8dno bolan\xc2\xab, ko je videl leteli formacijo bombnikov. Operacija Veritable je bila uspe\xc5\xa1na, saj je 30. korpus prodrl v Nem\xc4\x8dijo in 26. aprila zavzel Bremen. Ob tem so osvobodili tudi tabori\xc5\xa1\xc4\x8de Stalag X-B. Do konca vojne je korpus dosegel Cuxhaven._NEWLINE_Horrocks je bil \xc5\xa1e dvakrat omenjen v poro\xc4\x8dilih zaradi svojih zaslug (22. marca in 9. avgusta 1945) in 5. julija je bil imenovan za vite\xc5\xa1kega poveljnika reda britanskega imperija. Poleg tega je prejel \xc5\xa1e odlikovanja drugih zavezni\xc5\xa1kih dr\xc5\xbeav: Belgije, Francije, Nizozemske, Gr\xc4\x8dije in ZDA.'