b"\n_START_ARTICLE_\nKarel IX. Francoski\n_START_SECTION_\nOtro\xc5\xa1tvo\n_START_PARAGRAPH_\nKarel Maksimiljan je bil rojen na kraljevem dvoru Ch\xc3\xa2teau de Saint-Germain-en-Laye kot tretji sin kralja Henrika II. in Katarine Medici. Po bratu Ludviku III., ki je umrl leto pred tem, je podedoval naslov vojvoda Orleanskega. 5. decembra 1560 je na prestolu Francije v starosti desetih let nasledil svojega brata Franca II., sprva pod regentstvom svoje matere in pod vodstvom Navarskega kralja Antona Burbona, vojvoda Vend\xc3\xb4mskega (1519-1562).\n_START_SECTION_\nVerske vojne\n_START_PARAGRAPH_\nVladavino Karla IX. so zaznamovale verske vojne, ki so razklale narod med seboj. Protestantski hugenoti so imeli svoje pripadnike med plemstvom, medtem ko je njihove sovra\xc5\xbenike, kasneje organizirane v katoli\xc5\xa1ki ligi, vodila Hi\xc5\xa1a Gui\xc5\xa1kih. Regentka Katarina, sicer katoli\xc4\x8danka, je posku\xc5\xa1ala ubrati srednji tok med obema frakcijama s poskusom ohranitve miru in \xc5\xa1iritve kraljevske oblasti. Z amboi\xc5\xa1kim ediktom, podpisanim 19. maja 1563 na gradu Ch\xc3\xa2teau d'Amboise se je kon\xc4\x8dala prva od ve\xc4\x8d verskih vojn._NEWLINE_Po uspe\xc5\xa1ni ponovni osvojitvi Le Havra iz rok Angle\xc5\xbeev je Karel IX. avgusta 1563 formalno razglasil konec regentstva, kljub temu je imela Katarina Medici \xc5\xa1e vedno glavno vlogo v politiki in velik vpliv nanj. Marca naslednjega leta sta se odpravila na pot po kraljestvu, ki je trajala dve leti. V tem \xc4\x8dasu je Karel IX. izdal roussillonski edikt, s katerim je 1. januar razglasil za prvi dan v letu po vsej Franciji._NEWLINE_Vojna je ponovno izbuhnila v letu 1567 po poro\xc4\x8dilih ikonoklazma v Flandriji, kjer je Karel podprl katolike. Hugenoti so v strahu pred katoli\xc5\xa1kim napadom nanje posku\xc5\xa1ali pri Meauxu ugrabiti kralja, dan kasneje pa izvedli pokol nad katoli\xc5\xa1kimi duhovniki v N\xc3\xaemesu. Po bitki za Saint-Denis 10. novembra, ki je videla tako poraz hugenotov kot smrt kraljevega glavnega poveljnika de Montmorencyja, se je 23. marca 1568 s podpisom longjumeauskega miru kon\xc4\x8dala druga verska vojna. Z okrnjenjem privilegijev hugenotov je sledil preklic in nadaljevanje vojne, v kateri so Nizozemska republika, Anglija in Navara posredovale na strani protestantov, medtem ko so \xc5\xa0panija, Toskana in pape\xc5\xbe podprli katoli\xc4\x8dane. Na koncu je kraljevi dolg in njegova \xc5\xbeelja poiskati mirno re\xc5\xa1itev avgusta 1570 privedla s saintgermainskim mirom do \xc5\xa1e enega premirja, ki je ponovno uvedel koncesije za hugenote._NEWLINE_26. novembra 1570 se je Karel IX. poro\xc4\x8dil z avstrijsko nadvojvodinjo Elizabeto Habsbur\xc5\xa1ko, s katero je imel h\xc4\x8der Marijo Elizabeto Valoi\xc5\xa1ko (1572-1578). Leta 1573 je s svojo ljubico Marie Touchet dobil nezakonskega sina Karla Valoi\xc5\xa1kega, vojvoda Angoul\xc3\xaamskega._NEWLINE_Po miru v Saint-Germainu je kralj postopno padel pod vpliv admirala Gasparda de Colignyja, ki je v \xc4\x8dasu vojne po bitki pri Jarnacu in usmrtitvi Cond\xc3\xa9jskega princa Ludvika I. Burbona postal vodja hugenotov. Kraljico mati je postalo strah nepreverjene mo\xc4\x8di Colignyja zlasti zaradi njegovega zavezni\xc5\xa1tva z Anglijo in Nizozemsko. Prav tako je Colignyja sovra\xc5\xbeil Henrik I., vojvod Gui\xc5\xa1ki, ki je obto\xc5\xbeil admirala, da je odredil usmrtiti njegovega o\xc4\x8deta Franca Gui\xc5\xa1kega med obleganjem Orl\xc3\xa9ansa leta 1562._NEWLINE_V \xc4\x8dasu mirovnega sporazuma je bila dogovorjena poroka med Karlovo sestro Margareto Valoi\xc5\xa1ko (1553-1615) in Henrikom Navarskim, prestolonaslednikom navarskega kralja in enim vodilnih hugenotov. \xc5\xa0tevilno hugenotsko plemstvo vklju\xc4\x8dno z admiralom Colignyjem se je zbralo v Parizu za poroko, ki je bila dolo\xc4\x8dena za 18. avgust 1572. 22. avgusta je propadel poskus umora Colignyja, kar je Pariz spravilo v stanje strahu, ko so se tako hugenoti kot katoli\xc4\x8dani bali napada svojega nasprotnika. V tej situaciji je v zgodnjih jutranjih urah 24. avgusta 1572 od\xc5\xa1el vojvod Gui\xc5\xa1ki, da bi ma\xc5\xa1\xc4\x8deval svojega o\xc4\x8deta, h Colignyju in ga ubil. Iznaka\xc5\xbeeno truplo je Pari\xc5\xbeane spodbodlo do te mere, da se je smrt Colignyja sprevrgla v pokol hugenotov, ki je trajal \xc5\xa1e pet dni. Henrik Navarski se je uspel izogniti smrti s spreobrnitvijo v katoli\xc5\xa1ko vero._NEWLINE_\xc4\x8ceprav je pokol resno oslabil mo\xc4\x8d hugenotov, je ponovno pod\xc5\xbegal vojno, ki se je kon\xc4\x8dala z Ediktom v Bulonjskem gozdu julija 1573, ki je podelil hugenotom amnestijo in omejeno versko svobodo. Kljub temu so hugenoti leto kasneje izvedli sicer neuspeli udar v Sant-Germainu, uspe\xc5\xa1ne pa so bile vstaje v Normandiji, Poitouju in dolini Rone, kar je vodilo k \xc5\xa1e eni verski vojni.\n_START_SECTION_\nPropad in smrt\n_START_PARAGRAPH_\nKralju je kot pri\xc4\x8di grozot pokola, ki ga ni niti odobril niti napovedal, njegova krhka du\xc5\xa1evna in telesna konstitucija ob\xc4\x8dutno oslabila. Njegovo razpolo\xc5\xbeenje se je menjavalo od skrajnegs hvaljenja pokola do vzklikov o krikih umorjenih hugenotov, ki mu \xc5\xa1e vedno zvonijo v u\xc5\xa1esih. Besen je pri vsem tem izmenoma obto\xc5\xbeeval enkrat sebe, drugi\xc4\x8d kraljico mater. Slednja se je na to odzvala z razglasitvijo, da ima sina za norca._NEWLINE_Njegovo zdravstveno stanje se je s tuberkolozo do spomladi 1574 mo\xc4\x8dno poslab\xc5\xa1alo. Na svoj zadnji dan 30. maja je k sebi poklical Henrika Navarskega, ga objel in se od njega poslovil s pro\xc5\xa1njo, naj poskrbi za njegovo \xc5\xbeeno in h\xc4\x8der._NEWLINE_Karel IX. je umrl 30. maja 1574 na gradu Ch\xc3\xa2teau de Vincennes. Ker je bil njegov mlaj\xc5\xa1i brat Henrik, vojvod An\xc5\xbeujski, nedavno izvoljen za poljskega kralja, odsoten, je njuna mati Katarina ponovno prevzela regentstvo vse do Henrikove vrnitve v Francijo."