b'\n_START_ARTICLE_\nJ\xc3\xb3zsef Kiss\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nJ\xc3\xb3zsef Kiss se je rodil v mad\xc5\xbearski dru\xc5\xbeini, o\xc4\x8de je bil vrtnar na voja\xc5\xa1ki akademiji v Bratislavi (takrat imenovani Pozsony). Ob izbruhu 1. svetovne vojne je zapustil srednjo \xc5\xa1olo in se prostovoljno prijavil v vojsko. Slu\xc5\xbeil je v 72. pehotnem regimentu v Karpatih proti ruski vojski, od koder se je vrnil hudo ranjen po boju 26. oktobra 1914. Med okrevanjem se je prijavil v avstro-ogrsko vojno letalstvo in bil sprejet. Usposabljanje v Wiener-Neustadtu je zaklju\xc4\x8dil aprila 1916 kot pod\xc4\x8dastni\xc5\xa1ki pilot. Zaradi nedokon\xc4\x8dane srednje \xc5\xa1ole, ne\xc4\x8dastni\xc5\xa1kega in neplemi\xc5\xa1kega porekla so mu vso vojno odrekali \xc4\x8dastni\xc5\xa1ki naziv, ki ga je dobil \xc5\xa1ele posmrtno. Tako so ga poslali v novoustanovljeni Flik 22 na izvidni\xc5\xa1ke polete v dvosedih Hansa-Brandenburg C.I. Vendar se je Kiss tudi tako izkazal za enega najbolj\xc5\xa1ih pilotov. Svojo prvo zmago je dosegel 20. junija 1916, ko je sestrelil italijanskega Farmana na pobo\xc4\x8dju Strme pe\xc4\x8di. \xc5\xa0ele ko je prisilil dva bombnika Caproni v prisilni pristanek in s tem postal letalski as, so mu dodelili enosedi lovec Hansa-Brandenburg D.I. Do 11. septembra 1916 si je nabral \xc5\xbee 7 zra\xc4\x8dnih zmag, od tega je 4 prisilil v pristanek in zajetje._NEWLINE_Tako so ga premestili v lovski Flik 55j v lovcih Albatros D.III, vendar so mu tudi kot enemu najbolj\xc5\xa1ih asov avstro-ogrskega letalstva odrekali \xc4\x8dastni\xc5\xa1ki naziv, kaj \xc5\xa1ele poveljstvo. Ob njemu sta v Flik 55j letela \xc5\xa1e letalska asa Julius Arigi in Josef von Maier in trojica je kmalu postala znana kot Cesarjeva eskadrilja (Kaiser Staffel). Kiss je na boke svojega lovca naslikal veliko belo \xc4\x8drko K, njegovo letenje pa je bilo \xc5\xbee na meji poguma in norosti. Podajal se je v boje, ki bi se jim tudi drugi asi raje izognili, bil je neusmiljen in brezoseben. Kljub temu pa je svoje nasprotnike \xc5\xa1e vedno raje prisilil k pristanku, kot pobil. Blizu letali\xc5\xa1\xc4\x8da je v mestecu Pergine na\xc5\xa1el svojo ljubezen Enrico Bonecker in jo redno obiskoval. V bojih je bil dvakrat ranjen, \xc5\xa1e posebej hudo drugi\xc4\x8d, ko je konec januarja 1918 od krogle v trebuh skoraj umrl. Kirur\xc5\xa1ko so mu odstranili del \xc4\x8drevesja, okrevanje pa je bilo po\xc4\x8dasno in bole\xc4\x8de. Dva meseca kasneje je znova sedel v kabino svojega lovca, vendar do smrti ni dosegel ve\xc4\x8d nobene zra\xc4\x8dne zmage. V tem \xc4\x8dasu je bil vodilni letalski as avstro-ogrskega letalstva, blizu sta mu bila samo Julius Arigi iz Flik 55j in Istvan Fejes iz Flik 51j. Bolj kot za nove zra\xc4\x8dne zmage si je prizadeval za spo\xc5\xa1tovanje s strani nadrejenih in za napredovanje v \xc4\x8dastnika._NEWLINE_24. maja 1918 je njegova eskadrilja nedale\xc4\x8d od svojega letali\xc5\xa1\xc4\x8da naletela na 66. eskadriljo britanskega RFC v letalih Sopwith Camel, kjer ga je sestrelil kanadski letalski as, poro\xc4\x8dnik Gerald Birks. Kiss je bil posmrtno napredovan v poro\xc4\x8dnika in ostal edini pod\xc4\x8dastnik avstro-ogrske vojske, ki je bil napredovan na tak na\xc4\x8din. Njegov pogreb je potekal na letali\xc5\xa1\xc4\x8du Pergine Valsugana, kamor je prihrumela velika formacija italijanskih, francoskih in britanskih pilotov v paradni formaciji, ki so odvrgli pogrebni venec s trakom "Zadnji pozdrav na\xc5\xa1emu pogumnemu nasprotniku"._NEWLINE_Enrica Bonecker se ni nikoli poro\xc4\x8dila in vsak dan obiskovala njegov grob \xc5\xa1e naslednjih 52 let.'