b'\n_START_ARTICLE_\nCerkev svetega Martina, Landshut\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1204 je mesto Landshut ustanovil vojvoda Ludvik I., bavarski vojvoda Kelheimer. Postavil je grad Trausnitz in zgradil cerkvico, kjer je danes cerkev svetega Martina. _NEWLINE_V arheolo\xc5\xa1kih raziskavah leta 1980 so na\xc5\xa1li v vzhodnem delu ladje temelje triladijske poznoromanske bazilike, 50 metrov dolge in 27 metrov \xc5\xa1iroke, na zahodu pa prostostoje\xc4\x8d zvonik s prilo\xc5\xbeeno kapelo.  Ker je bila raven ceste pri obnovi Landshuta po po\xc5\xbearu leta 1342 dvignjena za tri metre, je bilo treba cerkev obnoviti._NEWLINE_To\xc4\x8den datum za\xc4\x8detka gradnje cerkve ni znan, vendar je bila gradnja prvi\xc4\x8d omenjena v mestni kroniki leta 1392. Arhitekt Hans Krumenauer je prvi za\xc4\x8del pripravo dvoranske cerkve pribli\xc5\xbeno leta 1385, leta 1406 je delo nadaljeval Hans von Burghausen. Po njegovi smrti leta 1432 je delo nadaljeval Hans Stethaimer. Kon\xc4\x8dal je dva zahodna oboka glavne ladje in stranske kapele ter za\xc4\x8del okoli leta 1441 graditi znameniti ope\xc4\x8dni stolp z dvonadstropno stransko kapelo na severu in krstilnico na jugu.  Hans Stethaimer je bil verjetno odgovoren za leta 1452 nastali zahodni portal. V celotnem obdobju je gradbi\xc5\xa1\xc4\x8de vodilo pet arhitektov. Gradnja je trajala pribli\xc5\xbeno 110 let. Za gradnjo stolpa so potrebovali 55 let. Cerkev je bila dokon\xc4\x8dno posve\xc4\x8dena leta 1500. Zdru\xc5\xbeuje elemente visoke in pozne gotike._NEWLINE_Kolegijska opatija Moosburg je bila v Landshut (sveti Martin) prenesena leta 1598 na pobudo vojvode Viljema V. in bila tam do leta 1803. Leta 1937 je na zahtevo kardinala Faulhaberga pape\xc5\xbe Pij XI. ponovno vzpostavil kolegij.\n_START_SECTION_\nMaterial\n_START_PARAGRAPH_\nRazen klesanih sestavnih delov (portali, frizi, krogovi\xc4\x8dje in fiale), ki so izdelani iz naravnega kamna, je cerkev zgrajena iz opeke, ki je povezana z apneno malto. Temelji so postavljeni na 5000 borovih pilotih, ki so popolnoma v podzemni vodi, da ne bi zgnili.\n_START_SECTION_\nLadja in kor\n_START_PARAGRAPH_\nCerkev svetega Martina je triladijska dvoranska cerkev z devetimi oboki. Med globokimi oporniki na stenah stranskih ladij so zgrajene kapele. Na tretjem in sedmem oboku sta na obeh straneh portala z baldahini z bogato okra\xc5\xa1enimi nadstre\xc5\xa1ki iz kamna. Stranske stene ladje so razdeljene na dve coni: stene s kapelami so \xc5\xa1iroko podprte s petrebrastim obokom, nad njimi so \xc5\xa1tiridelna okna s krogovi\xc4\x8djem, ki zapolnjujejo stene med oporniki in so skoraj popolnoma presvetljene. Na vrhu, pod napu\xc5\xa1\xc4\x8dem, je friz iz krogovi\xc4\x8dja. Na koncu glavne ladje je \xc5\xa1tiriobo\xc4\x8dni kor; njegova stena je podobna tisti v ladji, vendar veliko manj globoka. Razmiki med oporniki imajo le majhne, odprte obokane ni\xc5\xa1e za epitafe in nagrobnike. Na ju\xc5\xbeni strani je zakristija. Njeni zahodni okni s \xc5\xa1ilastimi portali sta gotski, vzhodna dela z apsido imata baro\xc4\x8dne sestavine. Na severni strani kora je Magdalenina kapela, ki je obdelana z lo\xc4\x8denimi kornimi klopmi in kotno fialo. V kotu med korom in ladijsko severno steno je poligonalno stopni\xc5\xa1\xc4\x8de stolpa.\n_START_SECTION_\nStolp in kapele\n_START_PARAGRAPH_\nNa zahodni fasadi stoji 130,08 m visok ope\xc4\x8dni stolp, ki ima tudi preddverje zahodnega portala. Njegovih devet nadstropij se zo\xc5\xbeuje navzgor in so razdeljena z lizenami v trakove, s slepimi arkadami in po\xc5\xa1evno stoje\xc4\x8dimi zunanjimi oporniki. Na prehodu iz kvadratnega v osmerokotni tloris v \xc4\x8detrtem nadstropju se raz\xc5\xa1iri tudi s \xc5\xa1tirimi vitkimi, \xc5\xa1esterokotnimi stolpi za stopni\xc5\xa1\xc4\x8de. Kljub temu da imajo vsi spiralno stopni\xc5\xa1\xc4\x8de, je mogo\xc4\x8de vi\xc5\xa1je le s pomo\xc4\x8djo pol\xc5\xbea v jugovzhodnem kotu, ki jasno prevladuje nad drugimi. Dva filigranska okvirja krone (iz spodnjega dela raste osem fial) obkro\xc5\xbeata osmerokotni zvonik. V pritli\xc4\x8dju stolpa so na obeh straneh kapele; Altdorferkapelle in krstilnica obdajata zahodno stran. Njeni dve nadstropji z okni s krogovi\xc4\x8djem deli \xc5\xa1ir\xc5\xa1i friz.\n_START_SECTION_\nLadja in kor\n_START_PARAGRAPH_\nGlavna ladja je sestavljena iz devetih obokov, razdeljenih na \xc5\xa1tiri pole. Vsakih devet kvadratnih pol se ujema z obema stranskima ladjama. Medtem ko se ju\xc5\xbena stranska ladja ravno zaklju\xc4\x8di, ima severna na koncu Magdalenino kapelo. Najzahodnej\xc5\xa1i obok ladje popolnoma zaseda empora z orglami, ki sloni na treh koni\xc4\x8dastih lokih. Velike arkade v ladji imajo okvir z brsti\xc4\x8di. Profilirani slu\xc5\xbeniki z imposti in cvetli\xc4\x8dnimi kapiteli na vitkih, osmerokotnih stebrih v ladji se dvigujejo proti rebrastemu, zvezdastemu oboku. Stranski ladji imata zvezdast obok s kro\xc5\xbenimi sklepniki. Ti oboki niso neprekinjeni; posamezen obok je lo\xc4\x8den s profiliranim membranskim lokom. Stene sedijo na slu\xc5\xbenikih, ki sprejmejo profil rebrastega oboka in so prekinjeni na vrhu loka ter imajo na vi\xc5\xa1ini kapele figuralni baldahin. Kot protiute\xc5\xbe nasprotnim prosto stoje\xc4\x8dim stebrom so na vzdol\xc5\xbenih stenah kapel le ravne stene. Oboki kapel imajo razli\xc4\x8dne mre\xc5\xbene oblike. Slavolok lo\xc4\x8duje glavno ladjo od kora. Tam izra\xc5\xa1\xc4\x8dajo trapezaste stene neposredno v mre\xc5\xbeast obok, ki se kon\xc4\x8da s kri\xc5\xbeanjem reber._NEWLINE_V arhitekturi ladje so elementi visoke in pozne gotike povezani. Poseben u\xc4\x8dinek izhaja predvsem iz mo\xc4\x8dne vertikalnosti posameznih komponent, kot je zna\xc4\x8dilno za visoko gotsko arhitekturo. Na vi\xc5\xa1ini 22 metrov imajo stebri ladje \xc5\xa1irino le enega metra, zato delujejo skoraj kot privid. Stebri imajo \xc5\xa1e vedno profilirane zidce in cvetli\xc4\x8dne kapitele, ki dolo\xc4\x8dajo pomembne vizualne sestavine meje obokov. Vendar pa so ti strukturni elementi le slabo razviti. To ustvarja vtis, da se stebri in kapiteli nadaljujejo brez prekinitve v obok. Zaradi vrste stebrov na prihajajo\xc4\x8dega obiskovalca delujejo kot neprekinjen zid, ki komaj omogo\xc4\x8da vpogled v stranski ladji. Tako steber ne le pove\xc4\x8da vertikalno razse\xc5\xbenost prostora, temve\xc4\x8d tudi vidno lo\xc4\x8duje osrednjo in stranski ladji. Tudi kor igra klju\xc4\x8dno vlogo pri opremljanju notranjosti. Spominja na arhitekturo bera\xc5\xa1kih redov iz 13. in 14. stoletja, ki je podobna slogovno konservativnim korom Hansa Krumenauerja (med drugim v karmeli\xc4\x8danski cerkvi v Straubingu in stolnici v Passauu) . Njegova vi\xc5\xa1ina ustreza polkratniku \xc5\xa1irine. Poleg tega ima visoka okna s krogovi\xc4\x8djem, ki zapolnjujejo skoraj celotno stensko povr\xc5\xa1ino. V povezavi s posredno svetlobo stranskih ladij spu\xc5\xa1\xc4\x8dajo korna okna v ladjo veliko svetlobe. Ta u\xc4\x8dinek je okrepljen s kratkim ladijskim obokom. Poznogotska zna\xc4\x8dilnost modela je uporaba kapel v stranskih ladjah, ki ga je uvedel Hans von Burghausen na Bavarskem .\n_START_SECTION_\nMagdalenina kapela\n_START_PARAGRAPH_\nHkrati z glavnim korom je nastala Magdalenina kapela, ki je v vzhodnem podalj\xc5\xa1ku severne stranske ladje in je odprta proti slednji s slavolokom. Zaradi stopnic v stolp v kotu med korom in steno glavne ladje se je preboj iz osi preselil na sever. Prostor je sestavljen iz dveh majhnih, pravokotnih obokov, mre\xc5\xbeasti obok v obliki diamanta ima na steni vgrajen tabernakelj.\n_START_SECTION_\nKapele\n_START_PARAGRAPH_\nKletne kapele na obeh straneh stolpa so profilirane, s \xc5\xa1iljastimi loki v zahodni steni ladje. Notranji videz je odlo\xc4\x8dilno vplival na asimetri\xc4\x8dnost tlorisa, ki ga ustvarijo zaobljeni zahodni vogali._NEWLINE_Ju\xc5\xbena krstilnica je v zgornjem nadstropju neobokana, v pritli\xc4\x8dju pa opremljena z rebrastim obokom._NEWLINE_Severna, posve\xc4\x8dena leta 1495, Altdorfer- ali Antoniuskapelle, ima na obeh nadstropjih bolj zapleten mre\xc5\xbeast obok. Okrogli sklepniki dajejo  informacije o poimenovanju in ustanovitelju kapele: ka\xc5\xbeejo orla kot simbol nekdanje \xc5\xa1kofije Chiemsee in \xc5\xa1kofa Georga Altdorferja iz Chiemseeja, ki je pri\xc5\xa1el iz Landshuta. V kapeli je tudi njegov epitaf, ne pa tudi njegov grob.\n_START_SECTION_\nZahodni portal\n_START_PARAGRAPH_\nMed stopni\xc4\x8dasto nara\xc5\xa1\xc4\x8dajo\xc4\x8dimi \xc5\xa1tevilnimi oporniki so glavna vrata potisnjena na zahodno stran stolpa. Datirajo v leto 1452.  Koni\xc4\x8dast lok se odpira proti verandi v mo\xc4\x8dno profiliranem valovitem okvirju (ogee), ki je prekrit z brsti\xc4\x8di in okronan s fialo; zadaj je ograja prebodena s tri- in \xc5\xa1tiriperesno deteljico. V \xc5\xbeloti dejanskega portala, ki je v predprostoru, so na podstavkih figure kot v trumeauju.\n_START_SECTION_\nStranska portala\n_START_PARAGRAPH_\nStranska portala na obeh straneh tretjega in sedmega oboka stranske ladje z bogato izrezljanim baldahinom sta podobna zahodnemu portalu. \xc4\x8cas nastanka je sporen. Severozahodni portal je starej\xc5\xa1i od leta 1429. Za preostale tri portale domnevajo, da spadajo v obdobje 1450\xe2\x80\x931480, s tem da je zahodni portal najmlaj\xc5\xa1i. _NEWLINE_Portali po namenu: Kme\xc4\x8dki portal (Bauernportal) na jugozahodu (do 1480/90) in Nevestin portal (Brautportal) na severovzhodu (1465) imata klinast konzolni baldahin s figurami pod vencem in za\xc5\xa1iljenim lokom; okra\xc5\xa1en tabernakelj s fialo uokvirja predprostor v fasadi. Nadstre\xc5\xa1ka Krstnega portala (Taufportal) na jugovzhodu (okoli 1450/55) in Me\xc5\xa1\xc4\x8danskega (B\xc3\xbcrger) ali Linbrunnerportal na severozahodu (1429) sta odprta z dvojnim koni\xc4\x8dastim lokom, ki uokvirja valoviti okvir, in tlorisom v obliki \xc5\xbeage.\n_START_SECTION_\nOprema\n_START_PARAGRAPH_\nZa starobavarski prostor je oltar v apsidi redkost, sveti\xc5\xa1\xc4\x8de in okrasno \xc4\x8delo sta popolnoma izrezljana iz pe\xc5\xa1\xc4\x8denjaka. Napis na hrbtni strani ka\xc5\xbee, da je oltar nastal okoli leta 1424. Kipar je bil verjetno Hans Stethaimer, ki je tudi vodil gradnjo cerkve svetega Martina. Leta 1664 oltar v baro\xc4\x8dnem slogu ni bil kon\xc4\x8dan isto\xc4\x8dasno s cerkvijo. Ve\xc4\x8dkrat se je uporabljal kot osnova za retable Johanna de Paya in Jeroma M\xc3\xbcnderleina. Pri ponovni gotizaciji leta 1857 je bil odstranjen baro\xc4\x8dni del in poskusili so obnoviti prvotni videz poznogotskega oltarja. Oltar je sestavljen iz menze z enim okrasom krogovi\xc4\x8dja in \xc4\x8detverolistom z ovijalkami. Na nizki predeli je oblikovan visoki relief polfigur apostolov, prerokov in cerkvenih o\xc4\x8detov v \xc4\x8detverolistnem okvirju. \xc5\xa0irok profil okvirja meji na oltarno sveti\xc5\xa1\xc4\x8de. Razdeljeno je na dva registra, figure in reliefi so iz \xc5\xbegane gline. Dana\xc5\xa1nji ve\xc4\x8dbarvni kamen je iz 19. stoletja; prvotne gotske figure in reliefi so bili pobarvani. Osem polnih figur pod kro\xc5\xa1njami stoji v spodnjem registru, kjer sta tabernakelj in spremljajo\xc4\x8di angelski relief. Je del prvotnega gotskega oltarja in je posebnost \xc4\x8dasa. Zgornji register ima pet reliefov: cerkveni zavetnik svetega Martina, neogotsko Oznanjenje in dve polji \xc4\x8ca\xc5\xa1\xc4\x8denja svetih Treh kraljev. Dva velika, osmerokotna stolpi\xc4\x8da s tabernakeljskima ni\xc5\xa1ama in kronana s fialo sta na sredi oltarja in tri druge podobe okrasnega \xc4\x8dela z osrednjo skupino Kri\xc5\xbeanja. Tudi hrbtna stran oltarja je dovr\xc5\xa1eno klesana. Upodobljene osebe nosijo \xc5\xa1tevilne transparente z besedili, povezanimi z evharistijo. V obmo\xc4\x8dju predele so tako kot pri sprednjih polfigure prerokov in apostolov. V zgornjem registru so gotski kipi apostolov, ki stojijo na okra\xc5\xa1enih konzolah in ka\xc5\xbeejo preroke.'