b'\n_START_ARTICLE_\nMichael Dummett\n_START_SECTION_\nIzobrazba\n_START_PARAGRAPH_\nV mladih letih je obiskoval \xc5\xa1olo Sandroyd in fakulteto Winchester College. Odslu\xc5\xbeil je tudi voja\xc5\xa1ki rok od leta 1943 do 1947. Po odslu\xc5\xbeenem voja\xc5\xa1kem roku je \xc5\xa1tudiral na fakulteti Christ Church College v Oxfordu, kjer je diplomiral iz filozofije, politike in ekonomije leta 1950, nato pa je dobil \xc5\xa1tipendijo pri fakulteti All Souls College. To mu je ponudilo prilo\xc5\xbenost, da je delal raziskave brez pritiska, ki pride s pou\xc4\x8devanjem. Od leta 1950 do 1951 je bil tudi pomo\xc4\x8dnik predavatelja filozofije na univerzi v Birminghamu.\n_START_SECTION_\nAkademska kariera\n_START_PARAGRAPH_\nDummett je leta 1979 postal profesor logike na Oxfordu, kjer je ostal do svoje upokojitve leta 1992. V tem \xc4\x8dasu je ohranjal \xc5\xa1tipendijo pri New College, Oxford. Pou\xc4\x8deval je tudi na UC Berkeley ter univerzah Stanford, Princeton in Harvard. Med svojo kariero na Oxfordu je bil imel mentor nekaterim uspe\xc5\xa1nim filozofom, med katere spadajo tudi Peter Carruthers, Adrian Moore, Ian Rumfitt in Crispin Wright.\n_START_SECTION_\nFilozofsko delo\n_START_PARAGRAPH_\nNjegovo prvo delo Frege: Filozofija jezika (1973), napisano skozi mnoga leta, se danes obravnava kot klasika. Knjiga je bila klju\xc4\x8dna pri ponovnem odkrivanju Fregejevega dela in je vplivala na generacijo britanskih filozofov. V svojem dokumentu Realizem iz leta 1963 je populariziral sporen pristop k razumevanju zgodovinskega spora med realisti\xc4\x8dno in drugo nerealisti\xc4\x8dno filozofijo, kot so idealizem, nominalizem in irealizem. Vse slednje je ozna\xc4\x8dil kot anti-realisti\xc4\x8dne in trdil, da je temeljno nesoglasje med realizmom in anti-realizmom narava resnice. Za Dummetta se realizem najbolje razume kot semanti\xc4\x8dni realizem oziroma kot stali\xc5\xa1\xc4\x8de, da je vsak deklarativni stavek svojega jezika dvoumen (resni\xc4\x8den ali neresni\xc4\x8den) in transcendenten dokaz (neodvisen od na\xc5\xa1ih na\xc4\x8dinov spoznavanja), medtem ko anti-realizem zavra\xc4\x8da pogled v prid konceptu zvedljive (ali trdne) resnice. V preteklosti so te razprave razumeli kot nesoglasja glede tega, ali dolo\xc4\x8dena vrsta subjekta objektivno obstaja ali ne. Tako lahko govorimo o (anti) realizmu glede na druge misli, preteklost, prihodnost, univerzalne, matemati\xc4\x8dne entitete (kot so naravno \xc5\xa1tevilo), moralne kategorije, materialni svet ali celo misli. Novost Dummettovega pristopa je bila videti kot da so ti spori kot osnova podobni sporu med institucionizmom in platonizmom v filozofiji matematike.\n_START_SECTION_\nPoliti\xc4\x8dni aktivizem\n_START_PARAGRAPH_\nDummett je bil politi\xc4\x8dno aktiven skozi svoje delo proti rasizmu. V poznih \xc5\xa1estdesetih letih 20. stoletja je za\xc4\x8dasno opustil svojo filozofsko kariero, da bi se lahko posvetil pravicam manj\xc5\xa1in. Verjel je, da je bil takrat klju\xc4\x8den \xc4\x8das za spremembe na tem podro\xc4\x8dju. Delal je tudi na teoriji glasovanja in vpeljavi svojega Quota Borda sistema. Iz tega obdobja je \xc4\x8drpal znanje pri pisanju knjige z naslovom On Immigration and Refugees. V njej govori o tem, kako ve\xc4\x8dina nasprotovanja imigraciji izvira iz rasizma in poudari, da to velja tudi za Zdru\xc5\xbeeno Kraljestvo. Pisal je tudi o presene\xc4\x8denju nad prisotnostjo anti-semitskih in fa\xc5\xa1isti\xc4\x8dnih pogledov v dnevnikih Fregeja, kateremu je posvetil tako velik del svojega poklicnega \xc5\xbeivljenja.\n_START_SECTION_\nVolitve in glasovanje\n_START_PARAGRAPH_\nDummett in Robin Farquharson sta objavila vplivne \xc4\x8dlanke o teoriji glasovanja, v kateri sta izpostavila, da pri tradicionalnih oblikah volitev vedno pride do strate\xc5\xa1kega glasovanja. Napisala sta tudi kraj\xc5\xa1o obliko za la\xc5\xbeje razumevanje javnosti. Leta 1984 je v knjigi Voting procedures prvi\xc4\x8d objavil svoj Quota Borda sistem. QBS je sistem glasovanja v katerem namesto glasovanja za enega kandidata vsak razvrsti kandidate od najbolj za\xc5\xbeeljenega do najmanj za\xc5\xbeeljenega. Tako naj bi pri\xc5\xa1lo do manj strate\xc5\xa1kega glasovanja.\n_START_SECTION_\nSprejetje Rimokatoli\xc5\xa1ke veroizpovedi\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1944 je Dummett sprejel Rimokatoli\xc5\xa1ko veroizpoved. V \xc4\x8dasu svoje kariere je za revijo New Blackfriars napisal veliko \xc4\x8dlankov na temo problemov v sodobni Katoli\xc5\xa1ki Cerkvi. Oktobra 1987, je eden od njegovih prispevkov povrzo\xc4\x8dil precej\xc5\xa1njo polemiko, ko je na videz napadel tokove katoli\xc5\xa1ke veroizpovedi, ki so se po njegovem mnenju oddaljevale od ortodoksnega katolicizma. Namignil je tudi, da Katoli\xc5\xa1ka cerkev \xc5\xbee od samega za\xc4\x8detka u\xc4\x8di neresnice. Dummett je trdil da tega po njegovem mnenju ne bi smeli ve\xc4\x8d tolerirati, \xc4\x8de ho\xc4\x8dejo obdr\xc5\xbeati svoje vernike.'