b'\n_START_ARTICLE_\nViljem iz Tira\n_START_SECTION_\nMladost\n_START_PARAGRAPH_\nRojen je bil v Jeruzalemu v drugi generaciji otrok evropskih kri\xc5\xbearjev. Star\xc5\xa1i so bili verjetno  Francozi ali Italijani ali celo Normani s Sicilije, prav gotovo pa niso bili plemi\xc4\x8di. Kot otrok se je \xc5\xa1olal v Jeruzalemu v latinskem, morda tudi v gr\xc5\xa1kem in arabskem jeziku. V cerkev je vstopil \xc5\xbee kot otrok in okrog leta 1146 od\xc5\xa1el na \xc5\xa1olanje v Evropo. _NEWLINE_V Parizu in Orleansu je okrog deset let \xc5\xa1tudiral svobodne umetnosti in teologijo, klasike in matematiko. Zatem je v Bologni \xc5\xa1tudiral \xc5\xa1e civilno in kanonsko pravo.\n_START_SECTION_\nVersko in politi\xc4\x8dno \xc5\xbeivljenje v Jeruzalemu\n_START_PARAGRAPH_\nPo vrnitvi v Sveto de\xc5\xbeelo leta 1165 je postal kanonik katedrale v Akri. \xc4\x8cez dve leti ga je kralj Amalrik I. imenoval za arhidiakona katedrale v Tiru. Leta 1168 ga je kralj poslal na diplomatsko misijo k bizantinskemu cesarju Manuelu I. Komnenu, da bi z njim sklenil pogodbo, s katero bi oba vladarja skupno napadla Egipt. Leta 1169 je od\xc5\xa1el v Rim, da bi se obranil obto\xc5\xbeb Friderika de la Rochea, nad\xc5\xa1kofa iz Tira. Vsebina obto\xc5\xbeb ni znana, verjetno pa je bila povezana z Viljemovimi izredno visokimi dohodki, ki so bili posledica njegovih dobrih zvez s kraljem._NEWLINE_Po vrnitvi iz Rima leta 1170 je postal hi\xc5\xa1ni u\xc4\x8ditelj Amalrikovega sina Baldvina IV. in kmalu odkril, da je Baldvin gobav. Pribli\xc5\xbeno v tistem \xc4\x8dasu je pod kraljevim pokroviteljstvom za\xc4\x8del pisati kroniko Jeruzalemskega kraljestva. Kralj Amalrik je leta 1174 umrl. Nasledil ga je bolni sin Baldvin IV, ki je bil kljub bolezni uspe\xc5\xa1en vladar. Mlademu kralju so za regenta postavili Rajmonda III Tripolijskega, Viljema pa so imenovali za kanclerja Jeruzalema in arhidiakona Nazareta. 6. junija 1175 je postal nad\xc5\xa1kof Tira in dobil nadzor nad ve\xc4\x8dino pomembnih cerkvenih in dr\xc5\xbeavnih zadev. _NEWLINE_Leta 1179 je z delegacijo Svete de\xc5\xbeele od\xc5\xa1el v Rim na tretji lateranski koncil. V delegaciji so bili tudi nad\xc5\xa1kof iz Cezareje Heraklius, \xc5\xa1kof Akre in Viljemov naslednik Joscius,  \xc5\xa1kofi Sebasteje, Betlehema in Tripolija ter opat sionskega samostana v Jeruzalemu. Kljub temu, da so bili v delegaciji najvi\xc5\xa1ji cerkveni predstavniki vseh kri\xc5\xbearskih dr\xc5\xbeav, pape\xc5\xbea Aleksandra III. niso mogli prepri\xc4\x8dati, naj spro\xc5\xbei novo kri\xc5\xbearsko vojno. Pape\xc5\xbe je Viljema zadr\xc5\xbeal v Rimu in ga kot diplomata poslal v Bizanc k cesarju Manuelu urejat diplomatske zadeve, leta 1180 pa se je vrnil Jeruzalem. Ra\xc4\x8dunal je, da bo po smrti jeruzalemskega patriarha sam zasedel njegovo mesto, toda kraljevi dvor se je v njegovi odsotnosti razdelil v dva tabora._NEWLINE_Za Veliko no\xc4\x8d leta 1180 sta kralj Baldvin IV. in njegova mati Agneza Kurtenejska prepre\xc4\x8dila poskus Rajmonda III. Tripolijskega in Bohemonda III. Antio\xc5\xa1kega, da bi ovdovelo kraljevo sestro Sibilo poro\xc4\x8dila z Baldvinom Ibelinskim, plemi\xc4\x8dem iz svoje stranke.  Sibilo sta zatem namesto z Baldvinom poro\xc4\x8dila s pri\xc5\xa1lekom Gujem Lusinjanskim, katerega starej\xc5\xa1i brat Amalrik je na dvoru \xc5\xbee imel visok polo\xc5\xbeaj. Poroka je razkol na dvoru \xc5\xa1e poglobila. _NEWLINE_Jeruzalemski patriarh je 6. oktobra 1180 umrl in med Viljemom in Heraklijem iz Cezareje se je za\xc4\x8dela borba za njegovo nasledstvo. Po izobrazbi in po zaslugah sta bila zelo izena\xc4\x8dena, vendar je imel Viljem kot kraljev prijatelj in njegov hi\xc5\xa1ni u\xc4\x8ditelj ve\xc4\x8d politi\xc4\x8dnega vpliva. Na volitvah se je nato zgodilo nekaj podobnega, kot na volitvah leta 1157: kralj se je uklonil volji svoje matere in za patriarha imenoval Heraklija.  Na dvoru se je \xc5\xa1u\xc5\xa1ljalo, da je bil Heraklij izbran zato, ker je bil kralji\xc4\x8din ljubimec, zgodovinar Bernard Hamilton pa je te govorice v celoti ovrgel.  _NEWLINE_Viljem je ostal tirski nad\xc5\xa1kof in jeruzalemski kancler, kralj in Rajmond Tripolijski pa sta se pobotala. Heraklij je leta 1184 Viljema verjetno ekskomuniciral, vendar to ni potrjeno, saj so njegovo izob\xc4\x8denje prvi\xc4\x8d omenili \xc5\xa1ele v 13. stoletju. Kakorkoli \xc5\xbee, njegov vpliv se je po letu 1185, ko je na prestol pri\xc5\xa1el Baldvin V., mo\xc4\x8dno zmanj\xc5\xa1al, isto\xc4\x8dasno pa je verjetno tudi zbolel. Kasneje so zapisali, da je umrl je 29. septembra, katerega leta pa ne. Najbolj verjetno je umrl leta 1185, ker se je maja 1185 v Tiru pojavil nov nad\xc5\xa1kof, oktobra 1186 pa v Jeruzalemu nov kancler.\n_START_SECTION_\nDelo\n_START_PARAGRAPH_\nViljem je napisal poro\xc4\x8dilo z lateranskega koncila, na katerem je prisostvoval, in zgodovino Svete de\xc5\xbeele od Mohameda do leta 1184 (Historia oziroma Gesta orientalium principum). Nobeno delo se ni ohranilo. _NEWLINE_Njegovo veliko delo je nedokon\xc4\x8dana kronika v 23 knjigah. Kronika se za\xc4\x8denja z Omarjevo osvojitvijo Sirije, ve\xc4\x8dina prispevkov pa se nana\xc5\xa1a na prvi kri\xc5\xbearski pohod in politi\xc4\x8dno zgodovino Jeruzalemskega kraljestva. \xc4\x8ceprav je za vir podatkov uporabljal tudi starej\xc5\xa1a dela, na primer Kroniko prvega kri\xc5\xbearskega pohoda Fulka Chartre\xc5\xa1kega in druge neimenovane vire, je njegova kronika bogat primarni vir podatkov. Po Viljemovi smrti se je kronika veliko prevajala in \xc5\xa1irila po Evropi. Kopijo kronike sta imela tudi Jakob Vitryjski in Matej Pari\xc5\xa1ki in sta jo vklju\xc4\x8dila v svoji kroniki. Najbolj raz\xc5\xa1irjen je bil prevod v srednjeve\xc5\xa1ko franco\xc5\xa1\xc4\x8dino, ki je v 13. stoletju do\xc5\xbeivel mnogo prepisov ve\xc4\x8dinoma neznanih avtorjev. Neznan renesan\xc4\x8dni avtor je kroniko iz stare franco\xc5\xa1\xc4\x8dine prevedel nazaj v latin\xc5\xa1\xc4\x8dino, ker ni vedel, da latinska razli\xc4\x8dica kronike \xc5\xbee obstoja. V 15. stoletju je William Caxton prevedel kroniko iz stare franco\xc5\xa1\xc4\x8dine tudi v srednjeve\xc5\xa1ko angle\xc5\xa1\xc4\x8dino._NEWLINE_To\xc4\x8den naslov Viljemove kronike ni znan. V sodobnem \xc4\x8dasu se najpogosteje uporablja naslov Historia rerum in partibus transmarinis gestarum, kar bi se lahko prevedlo v Zgodovina dogodkov v de\xc5\xbeelah onkraj morja. Latinski izvirnik je bil ve\xc4\x8dkrat objavljen v raznih knjigah, na primer v Patrologia Latina in Recueil des historiens des croisades. Standardno pre\xc4\x8di\xc5\xa1\xc4\x8deno latinsko razli\xc4\x8dico je izdal R. B. C. Huygens z naslovom Willelmi Tyrensis Archiepiscopi Chronicon (Kronika nad\xc5\xa1kofa Viljema iz Tira) leta 1986 v Corpus Christianorum.'