b'\n_START_ARTICLE_\nTipi vulkanskih izbruhov\n_START_PARAGRAPH_\nVe\xc4\x8d tipov vulkanskih izbruhov, med katerimi se iz ognjenika ali razpoke izlo\xc4\x8di lava, tefra (vulkanski pepel, lapili, vulkanska bomba in vulkanski bloki) in razni plini, razlikujejo vulkanologi. Pogosto so poimenovani po znamenitih vulkanih, kjer so opazili tak\xc5\xa1no vedenje. Nekateri vulkani lahko poka\xc5\xbeejo samo eno zna\xc4\x8dilno vrsto izbruha v \xc4\x8dasu aktivnosti, drugi pa lahko prika\xc5\xbeejo celotno zaporedje vrst v eni eruptivni seriji._NEWLINE_Obstajajo tri razli\xc4\x8dne vrste izbruhov. Najbolj opazni so magmatski izbruhi, ki vklju\xc4\x8dujejo dekompresijo plina v magmi, ki jo poganja naprej. Freatomagmatska erupcija je \xc5\xa1e ena vrsta vulkanskega izbruha, ki jo poganja stiskanje plina v magmi, ki je neposredno nasproten procesu, ki poganja magmatsko aktivnost. Tretji eruptivni tip je freatska erupcija, ki jo poganja pregrevanje pare prek stika z magmo; ti eruptivni tipi pogosto nimajo magmatskega spro\xc5\xa1\xc4\x8danja, temve\xc4\x8d povzro\xc4\x8dajo granulacijo obstoje\xc4\x8dih kamnin._NEWLINE_Znotraj teh \xc5\xa1iroko definiranih eruptivnih tipov je ve\xc4\x8d podtipov. Naj\xc5\xa1ibkej\xc5\xa1i so Havajski in podmorski, nato Strombolski, sledijo Vulcanovi in Surtseyski. Mo\xc4\x8dnej\xc5\xa1e eruptivne vrste so Pelejski izbruhi, sledijo Plinijski izbruhi; najmo\xc4\x8dnej\xc5\xa1i izbruhi se imenujejo "Ultra-Plinijski". Subglacijalni (podledeni\xc5\xa1ki) in freati\xc4\x8dni izbruhi so opredeljeni z njihovim eruptivnim mehanizmom in se razlikujejo po mo\xc4\x8di. Pomembno merilo eruptivne mo\xc4\x8di je vulkanski indeks eksplozivnosti (VEI), lestvica velikosti od 0 do 8, ki je pogosto povezana z eruptivnimi tipi.\n_START_SECTION_\nMagmatske erupcije\n_START_PARAGRAPH_\nMagmatski izbruhi pri eksplozivni dekompresiji zaradi spro\xc5\xa1\xc4\x8danja plina proizvajajo mlade klasti\xc4\x8dne kamnine. Njihova intenzivnost sega od relativno majhnih lavometov na Havajih do katastrofalnih ultraplinijskih erupcijskih stebrov, ki so visoki ve\xc4\x8d kot 30 km, ve\xc4\x8dji od izbruha Vezuva leta 79, ki je pokopal Pompeje.\n_START_SECTION_\nFreatomagmatske erupcije\n_START_PARAGRAPH_\nFreatomagmatske erupcije nastanejo zaradi interakcij med vodo in magmo. Poganjajo jih termi\xc4\x8dne kontrakcije (v nasprotju z magmatskimi izbruhi, ki jih poganja toplotna ekspanzija) magme, ko pride v stik z vodo. Ta temperaturna razlika med obema povzro\xc4\x8da silovite interakcije med vodo in lavo, ki tvorijo izbruh. Rezultati freatomagmatskih erupcij naj bi bili zaradi pravilnosti eruptivnih mehanizmov bolj pravilni in fino zrnati kot izdelki magmatskih izbruhov. _NEWLINE_Obstaja razprava o natan\xc4\x8dni naravi freatomagmatskih erupcij in nekateri znanstveniki menijo, da so lahko reakcije hladilne teko\xc4\x8dine bolj kriti\xc4\x8dne za eksplozivno naravo kot termi\xc4\x8dno kr\xc4\x8denje. Reakcije hladilne teko\xc4\x8dine za gorivo lahko fragmentirajo vulkansko snov s \xc5\xa1irjenjem valov napetosti, pove\xc4\x8danjem razpok in pove\xc4\x8danjem povr\xc5\xa1ine, kar na koncu vodi do hitrega hlajenja in eksplozivnih izbruhov.'