b'\n_START_ARTICLE_\nBaldahin\n_START_PARAGRAPH_\nBaldahin (italijansko baldacchino, nem\xc5\xa1\xc4\x8dine Baldachin) je kro\xc5\xa1nja, ki je navadno name\xc5\xa1\xc4\x8dena nad oltarjem ali prestolom. V za\xc4\x8detku je bila kro\xc5\xa1nja iz blaga, v drugih primerih je trajna arhitekturna zna\xc4\x8dilnost, zlasti nad visokimi oltarji v stolnicah, kjer se taka struktura imenuje ciborij. \xc4\x8castna tkanina je preprostej\xc5\xa1a tkanina, ki visi navpi\xc4\x8dno za prestolom in navadno tvori kro\xc5\xa1njo (nadstre\xc5\xa1ek). Uporablja se lahko tudi za podobne nadstre\xc5\xa1ke v notranjosti, na primer nad le\xc5\xbei\xc5\xa1\xc4\x8di in za procesijska nosila, ki se uporabljajo pri formalnih dr\xc5\xbeavnih slovesnostih, kot so kronanje, ki jih dr\xc5\xbeijo \xc5\xa1tirje ali ve\xc4\x8d mo\xc5\xa1kih na palicah, pritrjenih na vogalih tkanine._NEWLINE_Baldac (srednjeve\xc5\xa1ka latinska beseda za Bagdad) je bila prvotno vrsta iz Bagdada uvo\xc5\xbeeno svileno blago, od katerega izhaja ime, v angle\xc5\xa1\xc4\x8dini kot baudekin ali drugo \xc4\x8drkovanje. Matthew Paris je zapisal, da je Henrik III. Angle\xc5\xa1ki nosil obla\xc4\x8dilo de preciosissimo baldekino na slovesnosti v Westminstrski opatiji leta 1247 . Beseda za tkanino je postala beseda za sve\xc4\x8dane nadstre\xc5\xa1ke, izdelane iz tkanine.\n_START_SECTION_\nDr\xc5\xbeavni\xc5\xa1ke nadstre\xc5\xa1nice\n_START_PARAGRAPH_\nV srednjem veku se je nad sede\xc5\xbeem osebe, ki je bila zadosti visoko, kot simbol oblasti visela dostojanstvena dr\xc5\xbeavni\xc5\xa1ka kro\xc5\xa1nja (nadstre\xc5\xa1ek) (ali "posestvena"), sveto platno ali dr\xc5\xbeavni\xc5\xa1ko blago. Sede\xc5\xbe pod tak\xc5\xa1nim nadstre\xc5\xa1kom bi se obi\xc4\x8dajno dvigal nad podijem. Tkanina nad sede\xc5\xbeem se navadno nadaljuje navzdol do tal za sede\xc5\xbeem. Tak sede\xc5\xbe so imeli cesarji in kralji, vladajo\xc4\x8di vojvode in \xc5\xa1kofje. V iluminiranem rokopisu iz 15. stoletja je Veliki mojster Hospitalcev na Rodosu sedel na stolu, da bi prejel predstavitveno kopijo avtorjeve knjige. Njegov sede\xc5\xbe je bil postavljen na podiju, ki ga je pokrivala preproga in bil podprt z bogato vezenim dosalom (francosko dos). Pod njegovimi nogami je blazina, taka kot je za\xc5\xa1\xc4\x8ditila noge francoskega kralja, ko je predsedoval v lit de justice. Francoski kralj je bil v \xc4\x8dasu kronanja tudi pokrit s prenosno kro\xc5\xa1njo, ki jo je na palicah nosilo ve\xc4\x8d francoskih aristokratov. Zlasti Devica Marija je zelo pogosto prikazana sede\xc4\x8d pod \xc4\x8dastno kro\xc5\xa1njo na srednjeve\xc5\xa1kih in renesan\xc4\x8dnih slikah, kjer je prikazana na prestolu s svetniki._NEWLINE_Kro\xc5\xa1nja je bila pogosto zgolj razko\xc5\xa1na tkanina, pogosto uvo\xc5\xbeena in z bogatimi vzorci, kot  brokat, vendar ima lahko heraldi\xc4\x8dne elemente. Francoski kralji so pogosto prikazani z modrim blagom z vzorcem z zlatim fleur-de-lys (lilijami). Margaret Beaufort, mati Henrika VII. na portretu anonimnega umetnika, c. 1500, moli pod posestni\xc5\xa1ko kro\xc5\xa1njo; vidimo, da je dosal, stenska obloga iz pozla\xc4\x8denega usnja in baldahin nad glavo (Tudorska ro\xc5\xbea v sredi\xc5\xa1\xc4\x8du) podpirajo vrvice s stropa. Grbi, vezeni ali tkani v tapiserijo, so iz Anglije (deljeno kot po navadi s Francijo) in znak Beaufortov._NEWLINE_V\xc4\x8dasih, tako kot v predstavitveni miniaturi  Rogierja van der Weydna Jean Wauquelin predstavlja njegovo \xc2\xbbChroniques de Hainaut\xc2\xab\xc2\xa0Filipa Dobrega, se nadstre\xc5\xa1ek nadaljuje nad sede\xc5\xbeem in nato do tal. Poleti leta 1520 je potekal sestanek med Francem I. Francoskim in Henrikom VIII. Angle\xc5\xa1kim, kjer je razko\xc5\xa1ni prikaz bogastva in mo\xc4\x8di kraj sre\xc4\x8danja z imenom Field of Cloth of Gold. Nadstre\xc5\xa1ek se lahko \xc5\xa1e vedno vidi v ve\xc4\x8dini formalnih prestolnih sob.\n_START_SECTION_\nDr\xc5\xbeavni\xc5\xa1ke postelje\n_START_PARAGRAPH_\nDr\xc5\xbeavni\xc5\xa1ka postelja, namenjena sprejemu pomembnih obiskovalcev in ustvarjanju dedi\xc4\x8dev pred izbrano javnostjo in ni bila namenjena za spanje, [2] se je razvila v drugi polovici sedemnajstega stoletja. Razvila je srednjeve\xc5\xa1ko tradicijo sprejemanja obiskovalcev v spalnici, postala zadnja in najbolj zasebna soba standardne suite sob v baro\xc4\x8dnem stanovanju. Ludvik XIV. je razvil rituale sprejemanja v svoji dr\xc5\xbeavni\xc5\xa1ki spalnici, petit lever, na katerem je lahko prisostvovala le pe\xc5\xa1\xc4\x8dica dvorne elite. Drugi evropski monarhi so kmalu posnemali to prakso; celo njegov najhuj\xc5\xa1i sovra\xc5\xbenik, Viljem III. Angle\xc5\xa1ki je imel svoje "slu\xc5\xbeabnike spalnice" za znak \xc4\x8dasti._NEWLINE_Dr\xc5\xbeavni\xc5\xa1ka postelja, lit \xc3\xa0 la Duchesse - njena nadstre\xc5\xa1nica brez vidnih znakov - je bila dostavljena za uporabo kraljici Marie Leszczinske v  Versajski pala\xc4\x8di, kot sredi\xc5\xa1\xc4\x8de novega dekorja za kraljico med letoma 1730-35. Vzorec je bil hitro prepoznan kot baldahin, ki slu\xc5\xbei svoji \xc4\x8dastni funkciji; postelja se lahko zlahka nadomesti s pozla\xc4\x8denim prestolom. Kraljice v Franciji so pre\xc5\xbeivele veliko \xc4\x8dasa v svoji sobi, kjer so zjutraj sprejele dvorne gospe in imele zasebne sprejeme. Do takrat, ko je Marija Antoaneta pobegnila iz spalnice, take dr\xc5\xbeavni\xc5\xa1ke postelje, ki jih je utele\xc5\xa1ala [[bontongg, je \xc5\xbee bila izven uporabe. Dr\xc5\xbeavni\xc5\xa1ka postelja s kupolastim baldahinom, ki ga je leta 1775-76 oblikoval Robert Adam za lady Child v Osterley Parku in drugo posteljo, ki jo je Thomas Chippendale poslal siru Edwinu Lascellesu v Harewood House, Yorkshire leta 1773 [2], sta dve zadnji le\xc5\xbei\xc5\xa1\xc4\x8di v Angliji, namenjeni za glavno nadstropje dr\xc5\xbeavni\xc5\xa1ke spalnice v ne kraljevem prebivali\xc5\xa1\xc4\x8du.\n_START_SECTION_\nBazilika svetega Petra\n_START_PARAGRAPH_\nPape\xc5\xbe Urban VIII. je naro\xc4\x8dil  Berniniju, da oblikuje in zgradi veliko strukturo, ki bi bila postavljena nad glavnim oltarjem, ki naj bi bil nad grobnico sv. Petra v novi cerkvi sv. Petra. Nadstre\xc5\xa1ek v bronu posnema tkanino, kot tudi \xc5\xa1tevilna naknadna posnemanja. Ta znana in spektakularna zna\xc4\x8dilnost se obi\xc4\x8dajno imenuje "Baldacchino", \xc4\x8deprav je to ciborij._NEWLINE_Berninijevo oblikovanje Baldacchina ima velikanske solomonove stebre, navdihnjene s stebri, ki so obkro\xc5\xbeali oltar starega svetega Petra. Te stebre je prvotno podaril Konstantin I., in napa\xc4\x8dna tradicija trdi, da so bili stebri iz Jeruzalemskega templja. Najni\xc5\xbeji deli \xc5\xa1tirih stebrov Berninijevega Baldachina imajo vija\xc4\x8dni utor, srednji in zgornji del stebrov pa sta prekrita z olj\xc4\x8dnimi in lovorovimi vejami, z mno\xc5\xbeico \xc4\x8debel in majhnimi putti. Dru\xc5\xbeinski grb pape\xc5\xbea Urbana VIII., tisti iz dru\xc5\xbeine Barberini, s svojimi znaki \xc4\x8debelami, so na dnu vsakega stebra._NEWLINE_Vse to se zdru\xc5\xbei, da ustvari ob\xc4\x8dutek dvigovanja.\n_START_SECTION_\nProcesijska nadstre\xc5\xa1nica\n_START_PARAGRAPH_\nBaldahin se lahko uporablja tudi v uradnih procesijah, vklju\xc4\x8dno s kraljevim prihodom, kronanjem ali pogrebno procesijo, in ozna\xc4\x8dujejo elitni status posameznika, nad katerim se nosi. Izvor tak\xc5\xa1ne emblemati\xc4\x8dne uporabe v Evropi je bil na dvoru neoasirske dr\xc5\xbeave, in je bila sprejeta v Atenah v poznem 7. st. pr. n. \xc5\xa1t., vendar se je v poznem 5. stoletju omejila na uporabo \xc5\xbeensk (primerjaj de\xc5\xbenik). [4]_NEWLINE_Tak\xc5\xa1ni nadstre\xc5\xa1ki so lahko narejeni iz \xc4\x8desarkoli do te\xc5\xbekega brokata ali celo iz manj fleksibilnih materialov, podpirajo pa jih drogovi, pritrjeni na voz ali jih nosijo ljudje, ki hodijo na vsaki strani. Egip\xc4\x8danskega faraona na primer, so tako v \xc5\xbeivljenju in smrti spremljali s takim nadstre\xc5\xa1kom._NEWLINE_Francisco Franco, vladar \xc5\xa0panije od leta 1939 do 1975, je pogosto hodil pod baldahinom, potem ko je uradno razglasil \xc5\xa0panijo za monarhijo \xe2\x80\x93 privilegij primeren regentu.\n_START_SECTION_\nPriimek Baldacchino\n_START_PARAGRAPH_\nPriimek Baldacchino prihaja od obrtnikov, ki so v\xc4\x8dasih izdelovali baldahine. Priimek najdemo predvsem na otokih Malta in Sicilija, zlasti v Agrigentu in Naru.'