b'\n_START_ARTICLE_\nBenediktinski samostan Osoje\n_START_SECTION_\nUstanovitev samostana\n_START_PARAGRAPH_\nBenediktinski samostan Osoje sta ustanovila okoli leta 1000 bavarski grof Ozi in njegova \xc5\xbeena Irenburga ali Glismod. Ozi je imel posesti v Furlaniji v sedanjem Pordenonu. Njuna sinova sta bila Ozi II. in Poppo. Prvi menihi so pri\xc5\xa1li iz bavarskega samostana Niederaltaich. Prvi opat je bil Wolfram, menih iz Niederaltaich. Ime samostana pa ni niti po ustanovitelju Ozi-ju ali ampak po slovenskem imenu obmo\xc4\x8dja, ki pomeni \xc2\xbbna sen\xc4\x8dni strani\xc2\xab. _NEWLINE_Samostan Osoje je bil sprva dru\xc5\xbeinski samostan po cerkvenem pravu. Z njim so lahko ustanovitelji prosto razpolagali. Leta 1019 je bil Poppo oglejski patriarh in je od svojega brata Ozi-ja II. odkupil Osojski samostan. Tako so pri\xc5\xa1le Osoje pod Oglejsko cerkveno oblast. S tem je bila prekr\xc5\xa1ena stara razmejitev po kateri so po razsodbi Karla velikega leta 811 obmo\xc4\x8dja severno od Drave spadala pod cerkveno oblast Salzburga. V listini iz leta 1028 je cesar Konrad II. potrdil, da je samostan podlo\xc5\xbeen Oglejskim patriarhom, s \xc4\x8demer se je strinjal tudi pape\xc5\xbe in tako je ostalo vse do 13. stoletja._NEWLINE_Drugi opat Samostana Osoje je bil Teuzo, s katerim je povezana legenda o Boleslavu. Med letoma 1081 in 1089 je bil poljski kralj Boleslav II. \xc2\xbbna begu\xc2\xab\xc2\xa0po umoru krakovskega \xc5\xa1kofa Stanislava. Po legendi je do svoje smrti v letih 1081\xe2\x88\x921089, potem ko po spokorni poti v Vatikan, tam od pape\xc5\xbea ni dobil odpu\xc5\xa1\xc4\x8danja, pre\xc5\xbeivel v samostanu Osoje kot \xc2\xbbnemi skesanec\xc2\xab\xc2\xa0ali Mutec osojski. Neslovanski zgodovinarji gotovo ne upo\xc5\xa1tevajo dejstva, da je bil takrat jezik Slovanov \xc5\xa1e dokaj monoliten, in da so samostanski bratje govorili \xc2\xbbslovan\xc5\xa1\xc4\x8dino\xc2\xab\xc2\xa0le v samostanu v Innishenu in v Osoja. Na obeh mestih se je lahko nesre\xc4\x8dni poljski kralj jezikovno po\xc4\x8dutil kot doma in da ga hkrati niso prepoznali kot Poljaka, kar bi ga gotovo v samostanu na \xc4\x8ce\xc5\xa1kem. _NEWLINE_Leta 1096 je samostan kupil posest v Ro\xc5\xbeu, Va\xc5\xa1injah (Wallersbergu) pri Velikovcu ter na Vzhodnem Tirolskem z uradom v Lienzu. Leta 1136 je pri\xc5\xa1lo do spora glede pripadnosti dajatev med Salzbur\xc5\xa1ko nad\xc5\xa1kofijo in Oglejskim patriarhatom, ki je bil re\xc5\xa1en \xc5\xa1ele leta 1212. Okoli leta 1150 je \xc5\xa1tajerski mejni grof Otokar III.   samostanu podaril cerkev Sv. Jakoba v Ro\xc5\xbeu s pravico, da tam samostan nastavi tudi duhovnika. Leta 1233 je samostan pod opatom Henzelinom dokupil posesti v salzbur\xc5\xa1kem Lungavu. Med letoma 1252 in 1263 za \xc4\x8dasa opata Bertolda II., ki prihaja iz samostana Mil\xc5\xa1tat, lahko zaznamo znake odmikanja od Ogleja. Zadnja demonstracija oglejskih pravic je bila izvolitev opata Konrada II. leta 1279. _NEWLINE_Med letoma 1307 in 1314 je bla\xc5\xbeeni opat Werner II. pri\xc4\x8del s posebno metodo zdravljenja. Bolne so zvezali na stol in jih postavili na sonce. Tri krogle iz gorskega kristala, ki so delovala kot pove\xc4\x8devalno steklo, so pacienta potegnile v globok spanec, iz katerega so se zbudili ozdravljeni. Stol se sedaj uporablja kot sede\xc5\xbe za duhovnika pri bogoslu\xc5\xbeju. Edina ohranjena kristalna krogla pa je v \xc5\xa1kofijskem muzeju. O tem je pisal tudi  Valvasor   v Topographia Arhiducatus Carinthiae. _NEWLINE_Med letoma 1343 \xe2\x80\x93 1354 je samostan vodil opat Volkmar. Leta 1348 je Koro\xc5\xa1ko prizadel mo\xc4\x8dan potres, ki je naredil veliko \xc5\xa1kodo (zdrs dela pobo\xc4\x8dja Dobra\xc4\x8da) je \xc5\xa1kodil tudi samostanu, vendar je samemu samostanu bilo prizaneseno. Leta 1351 je vojvoda Albrecht II. pridobil v last samostansko cerkveno posest Gra\xc4\x8de (Beljak) (Gratschach) pri Beljaku z lovskim gradom \xe2\x80\x93 kasneje Grad Vaj\xc5\xa1kra (Landskrona). Leta 1401 je opat Ulrik I. (1392 \xe2\x80\x93 1437) prejel od pape\xc5\xbea Bonifacija IX. mitro in pontifikalije. S tem se je potrjevanje s strani oglejskih patriarhov kon\xc4\x8dalo. Med 1430 \xe2\x80\x93 1437 je Samostan Osoje je pod vodstvom opata Andreja I.. Imel je malo pristojnosti, ki bi mu prina\xc5\xa1ale prihodke, zato mu je vojvoda Friderik podelil pravice ni\xc5\xbejega sodstva. 1444 je samostan pridobil cerkev sv. Jakoba v Trgu (Feldkirchen), ki hkrati patrocinij benediktincev nad sv. Ulrikom. V \xc4\x8dasu 1437 \xe2\x80\x93 1454 je kot opat zelo slabo gospodaril Ulrik III. , ki je pripeljal samostan v finan\xc4\x8dne te\xc5\xbeave. Leta 1457 je kralj Friderik III. za administratorja samostana dolo\xc4\x8dil velikega mojstra Jurijevega vite\xc5\xa1kega reda iz Mil\xc5\xa1tata. Vendar je salzbur\xc5\xa1ki \xc5\xa1kof prepre\xc4\x8deval, da bi Osoje pri\xc5\xa1lo v posest Vite\xc5\xa1kega reda. V obdobju 1462 \xe2\x80\x93 1472 je opat Avgu\xc5\xa1tin izbolj\xc5\xa1al gospodarski polo\xc5\xbeaj in pridobil cesarjevo soglasje, da je uvedel nove dav\xc5\xa1\xc4\x8dine. _NEWLINE_V \xc4\x8dasu med 1473 \xe2\x80\x93 1484 za \xc4\x8dasa opata Lenarta Zorna so Osoje do\xc5\xbeivele nekaj dramati\xc4\x8dnih dogodkov: tur\xc5\xa1ko pusto\xc5\xa1enje, kme\xc4\x8dki upor in po\xc5\xbear cerkve. 1476 se je zgodil prvi Tur\xc5\xa1ki vpad in drugi leta 1478. Tega leta je vzplamtel tudi kme\xc4\x8dki upor proti novim davkom. 1484 pride na dan rojstnega dne opata do velikega po\xc5\xbeara. Opat Daniel Krachenberg (1484 \xe2\x80\x93 1496) je za\xc4\x8del odpravljati \xc5\xa1kodo, ki jo je povzro\xc4\x8dil po\xc5\xbear na cerkvi in samostanu. 1490 je samostan pridobil Grad Tiffen. Leta 1492 je pri\xc5\xa1lo do ponovnega Tur\xc5\xa1kega vpada. Po legendi so menihi pobegnili proti zahodu in so bili pobiti ob jezeru. Nato je samostan vodil opat Erazem Trotter, ki je dokon\xc4\x8dal prenovo cerkve in samostana in leta 1500 posvetil \xc5\xa1e danes stoje\xc4\x8do cerkev v gotskem stilu. Nekaj let kasneje je bil kot darilo prejet \xc5\xa1e gotski krilni oltar. Med letoma 1510 \xe2\x80\x93 1523, ko je samostan vodil opat Wolfgang Gaispacher, je nastala podru\xc5\xbeni\xc4\x8dna cerkev Bo\xc5\xbejega vstajenja v Osojskih turah. Kasneje pa je pridobila \xc5\xa1e sedaj veljavni patronat sv. Antona Padovanskega. _NEWLINE_Med 1528 \xe2\x80\x93 1555 je vladal opat Andrej Hasenberger, ki se je ukvarjal z gradnjo jadrnic na jezeru in na eni leta 1552 celo sprejel cesarja Karla V. Sledil je opat Peter Gr\xc3\xb6blacher (1556-1587), ki je izgubil samostanske posesti na Vzhodnem Tirolskem, in bil tudi odstavljen zaradi nekr\xc5\xa1\xc4\x8danskega na\xc4\x8dina \xc5\xbeivljenja. Njega je nasledil njegov biolo\xc5\xa1ki brat Zaharija Gr\xc3\xb6blacher (1587-1593), ki je zapisal zgodovino samostana v \xc2\xbbDie Annales Ossiacensis\xc2\xab, ter knjigo opatov. Salzbur\xc5\xa1ki nad\xc5\xa1kof ga je prisilil, da je odstopil. Opat Adam Schr\xc3\xb6tl (1593-1595) iz \xc5\xa0ent Pavla v Labotu, si je trudil ponovno uvesti red in disciplino v samostanu. Opat Ga\xc5\xa1par Rainer (1995-1616) je samostan odre\xc5\xa1il iz dolgov in v Osojskih turah zgradil nov dvor. Opat Jurij Wilhelm Schweitzer (1622-1628) je verjetno dal obnoviti zahodno krilo in zgraditi novo zgradbo za prelate. 1624 je samostan pridobil mestno hi\xc5\xa1o v Celovcu, ki ima \xc5\xa1e danes na portalu samostanski grb na Dunajski cesti. Samostan je 1628 pridobil Grad Pr\xc3\xa4grad. Opat Friderik Hirschberger (1642 \xe2\x80\x93 1656) je prodal posest v Lungau in samostan re\xc5\xa1il dolgov. V \xc4\x8dasu opata Kri\xc5\xa1tofa Caponig-a  (1656-1682) so menihi iskali bolj zdravo mesto in leta 1672 kupili Grad Vernberk (Wernberg). _NEWLINE_Izgled samostana v letu 1680 nam podrobneje predstavi zgodovinar Valvasor. V \xc4\x8dasu 1682 \xe2\x80\x93 1725 je samostan vodil opat Edmund Ibelbacher, ki je bil zelo spo\xc5\xa1tovan zunaj samostanskih uradov. Kot visitator salzbur\xc5\xa1ke kongregacije benediktincev je bil tudi rektor Univerze v Salzburgu. Bil je tudi zastopnik koro\xc5\xa1kih de\xc5\xbeelnih stanov na cesarskem dvoru. Opat Ibelbacher je leta 1689 organiziral proslavitev 1000-letnice samostana, vendar je gotovo, da leta 689 samostana \xc5\xa1e ni bilo._NEWLINE__NEWLINE_Za \xc4\x8dasa opata Virgila Gleissenberger-rja (1725 \xe2\x80\x93 1737)  je samostan do\xc5\xbeivel razcvet. Ne more sprejeti vseh novincev, tako veliko je zanimanje. Bil je navdu\xc5\xa1en graditelj, saj je obnovil samostansko knji\xc5\xbenico in leta 1726 pri\xc4\x8del z izgradnjo \xc5\xbeupni\xc5\xa1\xc4\x8da \xc5\xa0ent Jakoba v Ro\xc5\xbeu. V gradu Wernberg je postavil kapelo. Znan pa je tudi kot pesnik. Je avtor epa o usodi poljskega kralja Boleslava II. Naslednji opat Herman Ludinger (Herman III.) (1737 \xe2\x80\x93 1753) je leta 1746 zaklju\xc4\x8dil prenovo baro\xc4\x8dno zasnovane cerkve.\n_START_SECTION_\nRazpustitev samostana\n_START_PARAGRAPH_\nV \xc4\x8dasu opata Romana Zusnerja (1753 \xe2\x80\x93 1783) se je kon\xc4\x8dala skoraj osemstoletna zgodovina samostana benediktincev v Osojah. Po cesarskem odloku Jo\xc5\xbeefa II.  je bil samostan zaprt spomladi leta 1783. Nekaj menihov se je preselilo v samostan \xc5\xa0ent Pavel v Labotu. Opat Zusner pa se je preselil kot nad\xc5\xbeupnik v \xc5\xa0ent Jakob v Ro\xc5\xbeu. Samostanska cerkev je postala farna cerkev, samostan pa je bil najprej dodeljen Verskemu skladu in nato je postal dr\xc5\xbeavna last. Leta 1816 je bil poru\xc5\xa1en drugi samostanski dvor s kri\xc5\xbenim hodnikom. Samostan je v naslednjih letih slu\xc5\xbeil kot voja\xc5\xa1ka postojanka oziroma kasarna Dragonarjev (1872-1879) in dr\xc5\xbeavna \xc5\xbereb\xc4\x8darna (1884-1915). Med prvo svetovno vojno je bila v samostanskem gradu voja\xc5\xa1ka bolnica. V letih 1918-20 je samostan zasedla italijanska vojska. _NEWLINE_Maja 1920 je bila ponovno vzpostavljena \xc5\xbereb\xc4\x8darna. Del zgradbe so v letih 1924\xe2\x88\x921927 imeli v najemu korarji avgu\xc5\xa1tincev iz Neustift na Tirolskem. Po priklju\xc4\x8ditvi Avstrije Nem\xc5\xa1kemu rajhu 1938 je zgradbo prevzel Urad za gozdove Nem\xc5\xa1kega rajha. Med drugo svetovno vojno je zgradba slu\xc5\xbeila kot hospic, tabori\xc5\xa1\xc4\x8de za voja\xc5\xa1ko usposabljanje in za po\xc4\x8ditek letalcev. V hlevih pa je bilo tabori\xc5\xa1\xc4\x8de vojnih ujetnikov. Po letu 1945 so se za nekaj \xc4\x8dasa nastanile britanske \xc4\x8dete. Zgradbo samostana je leta 1947 prevzel urad Avstrijskih zveznih gozdov in prepre\xc4\x8dil poru\xc5\xa1enje. V letih 1974/75 sta bila samostanska cerkev in samostanska zgradba restavrirana oz. obnovljena. Glavni trakt samostana je bil predelan v hotel. Leta 1995 je pri\xc5\xa1el samostan v last Koro\xc5\xa1ke de\xc5\xbeele in je od leta 2001 v upravljanju dru\xc5\xbebe za upravljanje dr\xc5\xbeavnih nepremi\xc4\x8dnin.\n_START_SECTION_\nOdvetni\xc5\xa1ke pravice\n_START_PARAGRAPH_\nOb ustanovitvi leta 1024 je imel odvetni\xc5\xa1tvo nad samostanom rod ustanoviteljev. Prvi je bil bavarski grof Ozi I. iz rodu Otokarjev, ki ga je nasledil sin Ozi II.. Zadnji neposredni potomec je bil grof Oto von Cordenons, ki je svojo lastnino in tudi odvetni\xc5\xa1tvo prepustil svojemu sorodniku grofu Otokarju III. \xc5\xa0tajerskemu. Iz Otokarjev je odvetni\xc5\xa1tvo \xc5\xa1lo leta 1192 na Babenber\xc5\xbeane. Leta 1246 odvetni\xc5\xa1tvo nad samostanom pridobijo  Habsbur\xc5\xbeani. Leta 1305 je odvetni\xc5\xa1tvo nad samostanom pridobil Majnhard grof Ortenbur\xc5\xa1ki. Grofje Ortenbur\xc5\xa1ki so odvetni\xc5\xa1tvo ohranili do izumrtja 1418, ko odvetni\xc5\xa1tvo preide za kratek \xc4\x8das na koro\xc5\xa1kega vojvodo in grofa Majnharda II. Gori\xc5\xa1ko-Tirolskega in po letu 1460 spet na Habsbur\xc5\xbeane.\n_START_SECTION_\nCerkev\n_START_PARAGRAPH_\nNekdanji samostan in cerkev Marijinega vnebovzetja je obdana proti jezeru z obrambnim zidom iz poznega 15. stoletja. Na ju\xc5\xbeni strani je bil prej kri\xc5\xbeni hodnik, ki je bil leta 1816 podrt. Cerkev je v bistvu romanska. Po hudem po\xc5\xbearu leta 1484 je bila obnovljena v gotiki. Pod opatom Hermannom Ludingerjem je bila od leta 1737 do 1744 obnovljena baro\xc4\x8dno, kar je v bistvu sedanja podoba._NEWLINE_Je \xc5\xa1tiriobo\xc4\x8dna, dvoranska cerkev, s korom in tremi romanskimi apsidami. Na jugu je transept povezan s kapelo, zakristija je na vzhodu. Na severozahodu cerkve je krstilnica. Na severni strani transepta, na kri\xc5\xbeanju ladij, je na zunanji strani majhen stolp iz 15. stoletja. Okna v ladji so pravokotna in baro\xc4\x8dna. V severnem transeptu je gotsko obokano okno. Zahodna fasada je bila zgrajena v drugi \xc4\x8detrtini 18. stoletja. Zahodni vhod je ravno padel, bronasta vrata so iz leta 1974._NEWLINE_Stavba je dolga 31 m, \xc5\xa1iroka 14 m in visoka 10,3 m brez stolpa. Glavna ladja je \xc5\xa1iroka 5,5 m. Romansko-gotski stolp je bil dolgo \xc4\x8dasa v nevarnosti, da se poru\xc5\xa1i zaradi mehke podlage, kar so sanirali \xc5\xa1ele leta 1948. Stolp ima neogotsko \xc4\x8deladasto strejo s strmimi zatrepi iz leta 1889.\n_START_SECTION_\n\xc5\xa0tukatura in poslikava\n_START_PARAGRAPH_\nNotranjost je bogato okra\xc5\xa1ena s \xc5\xa1tukaturo. Pokriva oboke, rebra, konzole, stebre, loke in galerije. Prihaja iz delavnice Wessobrunn, verjetno mojstra Jakoba Kopfa. To so listni okraski, ki so bili ob njihovi namestitvi \xc5\xbee zastareli. So pa tudi sodobne rocaille. \xc5\xa0tukatura je v losos rde\xc4\x8di, svetlo rumeni, modrikasto vijoli\xc4\x8dni in smaragdni zeleni._NEWLINE_V obokih in stenah ladje so v odprtih prostorih freske Josefa Ferdinanda Fromillerja. Samo deloma so iz njegove delavnice, kar pojasnjuje razli\xc4\x8dno kakovost. Kor ima v oboku Bo\xc5\xbeje oko, na ju\xc5\xbeni steni, na severni steni Poroka Device. Prehod predstavlja navidezno arhitekturo poslikane kupole, Bog O\xc4\x8de in sveti Duh. Na stenah je Kristusovo rojstvo in \xc4\x8da\xc5\xa1\xc4\x8denje._NEWLINE_Nad ladjo so tri obokane freske, dve manj\xc5\xa1i z mu\xc4\x8deni\xc5\xa1tvom svete Katarine in ve\xc4\x8dja sveta Margareta. Preko dveh obokov je Marijino vnebovzetje._NEWLINE_Na stenah glavne ladje je ve\xc4\x8d Benediktincev: Anselm, Rupert, Hermann, Ildefons, Peter, Damjan in Gregor. Na stranskih ladjah nad okni so barve upodobitve Boleslavove legende._NEWLINE_V severni ladji je na steni Predstavitev Jezusa v templju, v oboku Marija ro\xc5\xbenega venca z Dominikom in Katarino Siensko, pokop in spremenjenje svetega Sebastijana. Ju\xc5\xbena stranska ladja prikazuje na steni Marijin tempelj, Kristusov krst in umor otrok v Bethlehemu. Poleg tega, v psevdo kupoli, angel plava z Veronikino znojno krpo._NEWLINE_Na prospektu orgel so kralj David, sveta Cecilija in bla\xc5\xbeena Mati in opata Wernerja tri \xc4\x8darobne krogle.\n_START_SECTION_\nStavbe\n_START_PARAGRAPH_\nZgradbe samostana so jugozahodno ob cerkvi. Ohranjen je le nekdanji zahodni dvorec, vzhodno krilo s samostanom je bilo poru\xc5\xa1eno leta 1816. Skoraj kvadratno dvori\xc5\xa1\xc4\x8de je dostojanstveno in ga obkro\xc5\xbeajo dvo- in trinadstropna krila traktov s kontinuiranim slemenom in kapno vi\xc5\xa1ino. Prehodi so proti severu, vzhodu in zahodu, glavni je zahodni portal. Dvori\xc5\xa1\xc4\x8de in zunanje fasade segajo v 19. stoletje._NEWLINE_Trinadstropna zahodno krilo s pogledom na jezero je prvi prelatov trakt in je bil zgrajen pod opatom Georgom Wilhelmom pred letom 1628. Od 1741 do 1749 je bil trakt obnovljen. Zunanjost ima osrednji rizalit s petimi okni, ki imajo trikotni pediment. Marmorni portal je ozna\xc4\x8den z letnico 1749 in vodi v lo\xc4\x8dna vrata. V prvem nadstropju tega krila je prin\xc4\x8deva dvorana. Severni in ju\xc5\xbeni hodniki so okra\xc5\xa1eni z barvnim stropom iz srede 18. stoletja. Na ju\xc5\xbenem koncu trakta je stopni\xc5\xa1\xc4\x8de._NEWLINE_Prin\xc4\x8deva dvorana je bila okra\xc5\xa1ena z ob\xc4\x8dutljivo poznobaro\xc4\x8dno \xc5\xa1tukaturo in freskami Josefa Ferdinanda Fromillerja. Na stropu je pokrovitelj koro\xc5\xa1kih posesti, zastopnik cesarja Karla VI. Stene je opremil Byiller z baro\xc4\x8dno psevdo-arhitekturo. Poslikane ni\xc5\xa1e predstavljajo 14 Habsbur\xc5\xbeanov, ki so bili pomembni za samostan ali posesti. Nad vrati sta dve sliki: vojvoda na kne\xc5\xbejem kamnu in darilo Celovca do stanov cesarja Maksimilijana I. V kotih dvorane so utrjeno mesto Celovec, Osojski samostan, koro\xc5\xa1ki grb in grb opata Hermana Ludingerja._NEWLINE_Ju\xc5\xbeno krilo ima izredno baro\xc4\x8dno dvori\xc5\xa1\xc4\x8dno fasado: centralni rizalit s podstavkom, s korintskim pilastrom in trikotnim zatrepom, z listjem in pasovi kot okras. Marmorni portal je iz leta 1741. Na severni in vzhodni steni sta son\xc4\x8dni uri iz baro\xc4\x8dnega obdobja. V notranjosti krila je stopni\xc5\xa1\xc4\x8de iz \xc4\x8dasa opata Hermanna Ludingerja. V prvem nadstropju je Benediktinska dvorana s Fromillerjevo iluzionisti\xc4\x8dno sliko. Stropno ogledalo je upodobljeno kot odprto nebo s podobo sv. Benedikta na nebu. V kotih so predstavitve \xc5\xa1tirih glavnih vrlin._NEWLINE_V zahodnem kotu je nekdanja glasbena soba. Tudi ta je opremljena s Fromillerjevimi freskami, ki so jih ponovno odkrili \xc5\xa1ele leta 1943. Slike v ukrivljenih \xc5\xa1tukaturnih okvirih prikazujejo prizore Jezusova spremenitev, Petrovo kesanje, Janez na Patmosu, Elijah s krokarjem in Mojzes z gore\xc4\x8dim grmom. Poleg tega so grbi kartu\xc5\xa1 Osojskega samostana in opata Hermanna Ludingerja._NEWLINE_Vzhodno krilo je bilo nekdaj povezovalni trakt do drugega opatijskega dvori\xc5\xa1\xc4\x8da, ki je bilo poru\xc5\xa1eno leta 1816. Ima okroglast obok in kapitele. Stranska vrata imajo kamnit podboj. V prvem nadstropju je nekdanji refektorij. To je dolga soba z veliko \xc5\xa1tuka na stropu, \xc5\xa1tukaturnimi frizi in venci, ki obdajajo vrata. Ta del izvira iz konca 17. stoletja. Mo\xc4\x8dno plasti\xc4\x8dna dekoracija iz \xc5\xa1tukature z akantovimi listi, angeli, geniji, listnimi okvirji in kartu\xc5\xa1ami datira iz leta 1680. Skupaj 16 medaljonov ima slike iz 17. stoletja, ki prikazujejo bibli\xc4\x8dne prizore hrane. V sredinskem polju je platno, ki prikazuje Kristusovo vstajenje, morda Antona Zellerja in datira v prvo polovico 18. stoletja. Dograjena vrata segajo v 18. stoletje. V pritli\xc4\x8dju so sosednje sobe, ki imajo poznogotske zvezdaste oboke iz za\xc4\x8detka 16. stoletja._NEWLINE_Severno krilo ima prehod do cerkve. Prehod ima kamniti portal v obliki ko\xc5\xa1are iz za\xc4\x8detka 19. stoletja. Prehod ima oboke med trakovi \xc4\x8dez pre\xc5\xa1ane polovi\xc4\x8dne stebre. Notranjost je iz konca 18. stoletja.'