b'\n_START_ARTICLE_\nJosip Vilfan\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nJosip Vilfan je o\xc4\x8de politika Josipa (1878-1955) in ne\xc4\x8dak duhovnika Simona (1802-1881). Osnovno \xc5\xa1olo je obiskoval v \xc5\xa0kofji Loki, nato pa naj bi \xc5\xa1olanje nadaljeval na realki v Gradcu. Nato je kon\xc4\x8dal politehniko na Dunaju (leta 1859 bil prvi prejemnik \xc5\xa1tipendije, ki jo je za \xc5\xa1tudij tehnike ustanovil tr\xc5\xbei\xc5\xa1ki barvar Jakob Peharc) in septembra leta 1861 je stopil v avstrijsko vojno mornarico. Kot pripravnik in nato kadet je slu\xc5\xbeil na raznih ladjah ter v pristani\xc5\xa1kih admiralatih (Pulj, Benetke); leta 1866 je postal zastavnik (poro\xc4\x8dnik) linijske ladje, bil preme\xc5\xa1\xc4\x8den na fregato Donau, na kateri se je udele\xc5\xbeil 20. junija 1866 bitke pri Visu._NEWLINE_Leta 1868 ali 1869 je sprejel (zaradi \xc5\xbeenitvene kavcije) slu\xc5\xbebo kot in\xc5\xbeenir pripravnik pri Ju\xc5\xbeni \xc5\xbeeleznici, ki je gradila pristani\xc5\xa1ke naprave v Trstu, in bil dodeljen tamkaj\xc5\xa1nji gradbeni in\xc5\xa1pekciji. Proti koncu leta 1871 je pre\xc5\xa1el v ogrsko slu\xc5\xbebo k Direkciji za gradnjo \xc5\xbeeleznic, sekcija za gradnjo pristani\xc5\xa1\xc4\x8da na Reki, leta 1874 pa k Pomorski upravi (Seebehorde) v Trstu kot gradbeni pristav. Tu je bil imenovan leta 1884 za in\xc5\xbeenirja, leta 1887 za predstojnika gradbenega vodstva za nove pristani\xc5\xa1ke naprave, leta 1890 za nadin\xc5\xbeenirja, kmalu zatem pa je bil preme\xc5\xa1\xc4\x8den kot vodja pristani\xc5\xa1kih gradbenih del na obmo\xc4\x8dje Dubrovnika in Meljine s sede\xc5\xbeem v Dubrovniku. Spomladi 1895 je bil spet preme\xc5\xa1\xc4\x8den v Trst, leta 1896 postal gradben svetnik in leta 1899 vi\xc5\xa1ji gradbeni svetnik._NEWLINE_V \xc4\x8dasu svojega slu\xc5\xbebovanja je spremljal ali vodil gradnjo pristani\xc5\xa1\xc4\x8d vzdol\xc5\xbe istrske in dalmatinske obale, zlasti Reke in Trsta. V Dubrovniku je po izku\xc5\xa1njah iz Grade\xc5\xbea, kjer so nabagrane nasipine uporabili za asanacije ob Nadi\xc5\xbei, kljub odporu sanitetnih oblasti izvedel asanacije pri Stonu. Ob\xc4\x8dina Ston ga je zato 4. maja 1899 imenovala za \xc4\x8dastnega me\xc5\xa1\xc4\x8dana._NEWLINE_Leta 1902 je dobil patent za le\xc5\xbeaj pri bagerjih, strojih in vozovih za malto, ki je bil zavarovan pred onesna\xc5\xbeenjem; patent je bil v prakti\xc4\x8dni rabi okoli 5 let.'