b'\n_START_ARTICLE_\nIvanka \xc4\x8cade\xc5\xbe\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nOsnovno \xc5\xa1olo je obiskovala v rojstnem kraju, polno osemletko pa kon\xc4\x8dala na dopisni \xc5\xa1oli. Kolikor je mogla se je izpopolnjevala kot samouk, napravila \xc5\xa1e strojepisni te\xc4\x8daj, v letih 1989\xe2\x88\x921993 pa je obiskovala duhovno univerzo in svetopisemsko \xc5\xa1olo v Ljubljani. Do 1961 je delala doma na kmetiji, potem pa \xc5\xa1e trideset let do upokojitve v tovarni Eta v Cerknem. Prejela je ve\xc4\x8d nagrad, med njimi za knjigo Bera\xc4\x8deve zgodbe tudi nagrado ob\xc4\x8dine Idrija. _NEWLINE_Pisati je za\xc4\x8dela v tovarni\xc5\xa1kem glasilu, ki mu je ostala zvesta ves \xc4\x8das slu\xc5\xbebovanja, v glasilu Tego pa je leta 1979 dobila prvo nagrado za \xc4\x8drtico Darilo. Bila je redna literarna sodelavka Kme\xc4\x8dkega glasa, v katerem je iz\xc5\xa1lo nad dvajset njenih \xc4\x8drtic; pogosto pa je objavljala tudi v revijah Zdravje, Otrok in dru\xc5\xbeina, Fontana, Obzornik, Avra, Rodna gruda, Antena in Planinski vestnik. V tedniku Slovenske brazde je med marcem 1991 in aprilom 1992 sodelovala s \xc4\x8drticami, ki so izhajale pod skupnim imenom Pesem srca; urednik Branko Gradi\xc5\xa1nik je njeno pisanje ocenil\xc2\xa0\xc2\xbb\xc4\x8cade\xc5\xbeeva ni profesionalna pisateljica, spada pa v krog ljudskih pripovednikov v najbolj\xc5\xa1em pomenu te besede\xc2\xab. Izdala je ve\xc4\x8d knjig. Njena bibliografija trenutno obsega 19 zapisov.'