b'\n_START_ARTICLE_\nBranko Rozman\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nRozman je leta 1943 kot dijak stopil v vrste domobrancev in se skupaj z njimi 1945 umaknil na Koro\xc5\xa1ko, od koder se je izselil v Argentino in tam kon\xc4\x8dal \xc5\xa1tudij bogoslovja. Posve\xc4\x8den je bil leta 1952 v Buenos Airesu. Leta 1955 pa je doktoriral v Adrogu\xc3\xa9ju. Po letu 1965 je bil duhovnik med na\xc5\xa1imi zdomci v M\xc3\xbcnchnu ter urednik celov\xc5\xa1ke mese\xc4\x8dne revije Na\xc5\xa1a lu\xc4\x8d. V tem \xc4\x8dasu je pripravil miniaturno izdajo pesmi, do tedaj v domovini \xc5\xa1e zamol\xc4\x8danega pesnika F. Balanti\xc4\x8da, ki je iz\xc5\xa1la v Clevelandu, 1967. Leta 1991 se je vrnil v Slovenijo._NEWLINE_Rozman je s pesmimi sodeloval v zborniku begunske poezije Na\xc5\xa1a pesem (Rim, 1947]) in izseljenskem periodi\xc4\x8dnem tisku Zbornik svobodne Slovenije, Duhovno \xc5\xbeivljenje, Meddobje, Katoli\xc5\xa1ki misijoni, samozalo\xc5\xbebi pa so iz\xc5\xa1le z naslovom Na steni spi \xc4\x8das (Rim, 1954). Rozman je poleg pesmi objavljal tudi kratko prozo, uveljavil pa se je zlasti kot dramatik: \xc4\x8clovek, ki je umoril Boga (1959), Obsodili so Kristusa (1962) in Roka za steno (1957)._NEWLINE_Njegov kraj\xc5\xa1i \xc5\xbeivljenjepis je mo\xc4\x8d prebrati tudi na strani Mohorjeve dru\xc5\xbebe._NEWLINE_Rozman je napisal tudi \xc5\xa1tevilne \xc4\x8dlanke z duhovno in dru\xc5\xbebeno problematiko, tako je znan njegov \xc4\x8dlanek V Rogu le\xc5\xbeimo pobiti, ki ga je leta 1968 priob\xc4\x8dil v Buenos Airesu pod psevdonimom Toma\xc5\xbe Kova\xc4\x8d._NEWLINE_Umrl je 31. januarja 2011 v Duhovni\xc5\xa1kem domu v Ljubljani. Pokopan je bil 4. februarja istega leta na ljubljanskih \xc5\xbdalah; pogreb je vodil \xc5\xa1kof Anton Jamnik.'