b'\n_START_ARTICLE_\nIva (drevo)\n_START_SECTION_\nOpis rastline\n_START_PARAGRAPH_\nTo je listopadno drevo, grm ali pritlikavi grm. Je \xc5\xbeu\xc5\xbekocvetna. Mnoge ive so pionirske, brst je pokrit z 1 luskolistom. Iva je ena izmed vrb s \xc5\xa1irokimi listi. Vrst vrb s \xc5\xa1irokimi listi je pri nas v Sloveniji \xc5\xa1e nekaj, vendar so njihovi predstavniki precej redki, zato je vrba s \xc5\xa1irokimi listi, ki jo najdemo, najve\xc4\x8dkrat prav iva. Je do 10 ali 20 m visoko listopadno drevo ali grm. Ima \xc5\xa1iroko, nepravilno in svetlo kro\xc5\xa1njo ter debele, pokon\xc4\x8dne veje. Koreninski sistem je mo\xc4\x8den. Iva razvije globoko glavno in \xc5\xa1tevilne stranske korenine. Sistem korenin ive je plitev. S staranjem pa lahko razvijejo tudi navpi\xc4\x8dno spu\xc5\xa1\xc4\x8dajo\xc4\x8de korenine. Na dobro prezra\xc4\x8denih tleh lahko ta vrsta drevesa razvije relativno globok, ozko omejen sistem korenin. S pomo\xc4\x8djo morfolo\xc5\xa1kih prilagoditev se tolerirajo tudi kratkotrajne poplave. Skorja je zelenkasto siva in gladka, na starej\xc5\xa1ih deblih do 2 cm debela in plitvo vzdol\xc5\xbeno razpokana. Poganjki so mo\xc4\x8dni, olivno zeleni do rde\xc4\x8dkasti. Brsti so za\xc5\xa1iljeno jaj\xc4\x8dasti, veliki, 5-8mm dolgi, rumeni do rde\xc4\x8dkasti in pokriti z enim samim luskolistom. Premenjalno name\xc5\xa1\xc4\x8deni listi so enostavni, najve\xc4\x8dkrat elipti\xc4\x8dni , 6-12 cm dolgi, 3-6 cm \xc5\xa1iroki, naj\xc5\xa1ir\xc5\xa1i na sredini lista. Listni rob je valovit, na\xc5\xbeagan in nazob\xc4\x8dan, pecelj je dolg 8-20 mm. Zgoraj so temno zeleni ali ble\xc5\xa1\xc4\x8de\xc4\x8di, spodaj so rahlo belo puhasti , v\xc4\x8dasih gladki in imajo dobro izra\xc5\xbeeno o\xc5\xbeilje. Je zelo skromna vrsta. Najbolje sicer raste na globokih, rodovitnih in sve\xc5\xbeih do vla\xc5\xbenih, prepustnih tleh, zelo dobro pa prena\xc5\xa1a tudi revna, plitva in ne preve\xc4\x8d suha rasti\xc5\xa1\xc4\x8da na vseh vrstah mati\xc4\x8dne podlage. Med vrbami prenese najve\xc4\x8d su\xc5\xa1e, po drugi strani pa tudi ob\xc4\x8dasno zastojejo\xc4\x8do vodo in poplavljenost. Njene potrebe po toploti so zelo majhne, zelo odporna je proti nizki zimski temperaturi in proti pozebi. Je svetoljubna vrsta, za rast potrebuje veliko svetlobe.\n_START_SECTION_\nRazmno\xc5\xbeevanje\n_START_PARAGRAPH_\nIva je dvodomna in \xc5\xbeu\xc5\xbekocvetna vrsta, ki cveti marca in aprila. Cveti precej pred olistanjem, zgodaj spomladi v\xc4\x8dasih celo pozimi. Razmno\xc5\xbeuje se s semenom, vegetativno pa s cepljenjem in zelo redko s potaknjenci. Je ena redkih vrb ki jo je zelo te\xc5\xbeko razmno\xc5\xbeevati s potaknjenci._NEWLINE_Splo\xc5\xa1no je vegetativno razmno\xc5\xbeevanje ive slabo. Tako se potaknjenci te\xc5\xbeko zakoreninijo ali pa sploh ne. Nekoliko bolj\xc5\xa1o sposobnost za nadomestno oblikovanje korenin imajo nekateri potaknjenci dolo\xc4\x8denih klonov (npr. Salix caprea\xc2\xa0\xc2\xbbMas\xc2\xab) in potaknjenci hibridov vrbe. Obdelava z rastnimi snovmi potaknjencev izbolj\xc5\xa1a oblikovanje korenin. Prvi poskusi razmno\xc5\xbeevanja v epruveti so bili obetavni._NEWLINE_Cvetovi so enospolni, brez cvetnega odevala, imajo dvobarvno, spodaj svetlej\xc5\xa1o,zgoraj \xc4\x8drno in dolgodlako krovno lusko in rastejo na lo\xc4\x8denih rastlinah. Mo\xc5\xa1ki cvetovi imajo po dva skoraj gola pra\xc5\xa1nika z rumenimi pra\xc5\xa1nicami in so zdru\xc5\xbeeni v jaj\xc4\x8daste, 3-4,5 cm dolge ma\xc4\x8dice. \xc5\xbdenski cvetovi imajo dolgopecljato, dlakavo plodnico, ma\xc4\x8dice so do 6 cm dolge in zelenkaste.Cvetnega odevala ni ali pa je krnasto. Pelod ive je lepljiv. Na podlagi hidrolize je ugotovljeno, da z 29% ka\xc5\xbee na zelo visoko koncentracijo aminokislin. Sade\xc5\xbei in semena ive se razlikujejo glede na zasnovo, velikost in obliko le malo od ostalih salix-vrst._NEWLINE_Morfologija cveta Tako so vrbe dvodomne (dieci\xc4\x8dne) rastline, saj imajo na eni rastlini razvite mo\xc5\xa1ke cvetove, na drugi rastlini pa \xc5\xbeenske cvetove. Cvetove najdemo pri obeh rastlinah v pokon\xc4\x8dnih ali vise\xc4\x8dih ma\xc4\x8dicah sli socvetjih. Med kritosemenke spadajo zato, ker so robovi plodnih listov zrasli v pesti\xc4\x8de in semenske zasnove so v notranjosti pesti\xc4\x8dev, tako je ustvarjena bolj\xc5\xa1a za\xc5\xa1\xc4\x8dita semenskih zasnov. Cvetnega odevala pri ve\xc4\x8dini vrb ne nejdemo, ne pri mo\xc5\xa1kih cvetovih kot tudi ne pri \xc5\xbeenskih cvetovih. Vsak cvet vrb pa je v zalistju luskastega podpornega lista (brakteje)._NEWLINE_Morfologija mo\xc5\xa1kega cveta Mo\xc5\xa1ki cvet je sestavljen iz brakteje, nektarialnih \xc5\xbelez in dveh do dvanajst pra\xc5\xa1nikov. Nektarialne \xc5\xbeleza so pod pra\xc5\xa1niki in izlo\xc4\x8dajo posebne snovi s katerimi privabljajo opra\xc5\xa1evalce. Pra\xc5\xa1nik je setavljen iz pra\xc5\xa1ni\xc4\x8dnih niti ( filamenta ) in iz pra\xc5\xa1nice ( anthere ). Vsaka pra\xc5\xa1nica sestoji iz dveh polpra\xc5\xa1nic ( tek ), ki ju povezuje sterilno tkivo ( konektiv ), v katerem poteka \xc5\xbeila. Vsaka pra\xc5\xa1nica sestoji iz dveh pelodnih vre\xc4\x8dk ( mikrosporangijev ), v katerih nastajajo pelodna zrna ( mikrospore ). Vsaka pelodna vre\xc4\x8dka se odpira na podlagi ene plasti tanj\xc5\xa1ih celic, ki se ob zrelosti pra\xc5\xa1nika pretrgajo. To, za odpiranje pelodnih vre\xc4\x8dk strogo dolo\xc4\x8deno mesto, se imenuje stomium. Pelodna zrna imajo dve ovojnici. Notranja se imenuje intina in sestoji iz pektina in celuloz. Zunanja ovojnica se imenuje eksina, je debela in sestoji iz zelo trpe\xc5\xbenih sporopoleinov. Sporopoleini so terpeni, ki nastajajo z oksidacijo polimerizacijo karatoneidov in njihovih estrov_NEWLINE_Morfologija \xc5\xbeenskega cveta \xc5\xbdenski cvet je sestavljen iz brakteje, nektarialnih \xc5\xbelez in pesti\xc4\x8da. Pesti\xc4\x8d je sestavljen iz plodnice (ovarium), vrata (stylus) in brazde (stigma). Cvetovi so lahko pecljati ali sede\xc4\x8di z enim vratom in dvodelno brazdo. Plodnica je nadrasla. Za nadraslo plodnico je zna\xc4\x8dilno, da je na najvi\xc5\xa1jem mestu na cveti\xc5\xa1\xc4\x8du, vsi drugi elementi pa so na cveti\xc5\xa1\xc4\x8du razporejeni pod njo. Semenska zasnova (ovolum) v plodnici je zgrajena iz osrednjega tkiva (nucelus) in ovojnic (integumentum). Na plodnico se semenska zasnova prira\xc5\xa1\xc4\x8da s pecljem (funikulus).\n_START_SECTION_\nAreal (podro\xc4\x8dje raz\xc5\xa1irjenosti)\n_START_PARAGRAPH_\nNaravno je raz\xc5\xa1irjena po vsej evropi, sega dale\xc4\x8d na sever v Skandinavijo in po sredozemskih gorovjah dale\xc4\x8d na jug. \xc4\x8cez malo Azijo in Kavkaza je raz\xc5\xa1irjena do vzhodne Azije, kjer postopoma preide v sorodne azijske vrste. Raste v svetlih gorskih in drugih gozdovih od ni\xc5\xbein do subalpinskega pasu, v Alpah raste do 2000m nadmorske vi\xc5\xa1ine. Raste tudi po vsej Sloveniji, pogosta je na posekah, pogori\xc5\xa1\xc4\x8dih, po gozdnih robovih, ob vodah in svetlih gozdovih. Najpogostej\xc5\xa1a je v gri\xc4\x8devju in sredogorju, sicer pa raste od ni\xc5\xbein do gozdne meje tako da jo najdemo \xc5\xa1e na 1700m n. v. V Sloveniji je med najpogostej\xc5\xa1imi vrstami vrb in ob enem ena najbolj zna\xc4\x8dinih pionirskih drevesnih vrst saj se skoraj vedno med prvimi pojavi na zara\xc5\xa1\xc4\x8dujo\xc4\x8dih gozdnih povr\xc5\xa1inah. To ji omogo\xc4\x8dajo lahko in hitro kalivo seme, ki ga veter zlahka raznese dale\xc4\x8d na okrog, hitra mladostna rast in rasti\xc5\xa1\xc4\x8dna skromnost. Zna\xc4\x8dilen primer pionirskih lastnosti so ru\xc5\xa1evine nekdanjih vasi na Ko\xc4\x8devskem, ki jih je Iva skoraj popolnoma prerasla.\n_START_SECTION_\nUporabnost\n_START_PARAGRAPH_\nLes je zelo mehek in ga je lahko obdelovati, vendar ga ve\xc4\x8dinoma uporabljajo samo za kurjavo. Skorjo so neko\xc4\x8d uporabljali za strojenje in za \xc4\x8drno barvanje lanenega in bomba\xc5\xbenega prediva. Mlade liste in poganjke zelo rada ob\xc5\xbeira \xc5\xbeivina. Je medonosna vrsta. Opra\xc5\xa1evalce, ve\xc4\x8dinoma \xc4\x8debele, na cvet privabijo medovne \xc5\xbeleze na bazi pra\xc5\xa1nikov ali pesti\xc4\x8dev. Vrbe kot pomembene medonosne vrste dajejo predvsem cvetni prah in propolis. Prav cveto\xc4\x8da iva in njeni kri\xc5\xbeanci spomladi \xc4\x8debelam ponujajo prvo obilnej\xc5\xa1o pa\xc5\xa1o in ivo zaradi njene velike medonosnosti ponekod celo sadijo v nasade. Kot ve\xc4\x8dina drugih vrb ima iva vrsto zdravilnih lastnosti. Najpogostej\xc5\xa1i pripravki s \xc4\x8daji iz lubja, listov in ma\xc4\x8dic in za izvle\xc4\x8dke zadnjih zeli\xc5\xa1\xc4\x8darjev navajajo tudi, da pomagajo pri spolni prerazdra\xc5\xbeenosti. Listja drugih vrb \xc5\xbeivina na splo\xc5\xa1no ne ceni preve\xc4\x8d, listi in mladi poganjki ive pa so zanje v\xc4\x8dasih prava poslastica. \xc5\xbde v preteklosti so jih rade ob\xc5\xbeirale koze, o \xc4\x8demer pri\xc4\x8da tudi ivino latinsko ime Salix caprea, ki prihaja iz izraza capreus, latinsko to pomeni kozji. Gotovo ne po naklju\xc4\x8dju je na prvi znani risbi ive skupaj z njo narisana tudi koza, kako ob\xc5\xbeira njene liste. Angle\xc5\xbei vrsto imenujejo goat willow, kozja vrba. V katoli\xc5\xa1kih regijah je iva znana tudi kot palmova vrba. Njene veje ko \xc5\xa1e nimajo ma\xc4\x8dic, se blagoslovijo na cvetno nedeljo in razdelijo vernikom, kar bi jih naj varovalo pred nesre\xc4\x8do. Notranjost lubja je u\xc5\xbeitna, surova ali prekuhana. Jo posu\xc5\xa1imo, zmeljemo v prah in dodamo k moki. U\xc5\xbeitni so tudi mladi poganjki.\n_START_SECTION_\nZdravilne lastnosti\n_START_PARAGRAPH_\nSve\xc5\xbee lubje vseh vrst tega rodu vsebuje salicin, ki se verjetno razgradi v salicijsko kislino (podobna aspirinu) v \xc4\x8dlove\xc5\xa1kem telesu. Izvle\xc4\x8dek iz listov se uporablja kot zdravilo proti prehladom. Destilirana voda iz cvetov je afrodizijak, krepilen in kot po\xc5\xbeivilo. Uporablja se samo za zdravljanje glavobolov. Estrakte ive porabljali kot zdravilo proti prhljaju in mastnim lasem.\n_START_SECTION_\nGenetska variabilnost\n_START_PARAGRAPH_\nGenetske raziskave vrb so pomembne iz ve\xc4\x8d vidikov, vendar je najbolj v ospredju gospodarski pomen. S pomo\xc4\x8djo genetskih raziskav razvr\xc5\xa1\xc4\x8dujejo vrste glede na njihovo sorodnost v vi\xc5\xa1je taksonomske skupine, preu\xc4\x8dujejo polimorfizem in vzroke polimorfizma. Ve\xc4\x8dina genetskih raziskav v rodu Salicaceae je bila opravljena na rodu Populus, vrbe so bile nekako potisnjene v ozadje. ._NEWLINE_V Evropi je potekala raziskava v kateri so raziskovali s pomo\xc4\x8djo PCR-RFLP ona\xc4\x8devalcev, raznolikost kloroplastne DNK pri 24 populacijah vrb iv po celi Evropi. Odkrili so veliko variabilnost med populacijami. Vzrokov za to je ve\xc4\x8d: 1. Zemljepisna lega in zadnja ledena doba ki je izrinila in prepre\xc4\x8dila stik mnogih populacij iv. 2. Velika hitrost ponovne kolonizacije in mo\xc5\xbenost razkropitve na vse strani. 3. Veliko \xc5\xa1tevilo mutacij. 4. Ekstenzivno kri\xc5\xbeanje z drugimi vrstami vrb._NEWLINE_V primerjavi z drugimi drevesnimi vrstami ka\xc5\xbee salix caprea zelo veliko stopnjo kloroplastne DNA variabilnosti. Podobne raziskave so potekale pri poljskem javorju, gorskem javorju, \xc4\x8drni jel\xc5\xa1i, brezi, dobu, kjer so na\xc5\xa1li 5 in 17 haplotipov in deferenciacije med populacijami so bile visoke pri ve\xc4\x8dini vrst. Pri ivi pa so zaznali 28 haplotipov in malo variacij zaradi raznolikosti pri populacijah. Podobno se da odkriti tudi pri drugih vrstah iz dru\xc5\xbeine salicaceae. Trepetlika ima 21 haplotipov. Visoka razmerja nadomestitev lahko privedejo do nerazumljivega geografi\xc4\x8dnega vzorca. Prisotnost skupnih haplotipov med Salix capreo, S. cinereo, S. aurito, S. purpureo, S. atrocinereo and S. appendiculato ter odsotnost S. albe, S. eleagnos in S. fragilis, najbr\xc5\xbe ka\xc5\xbee da je hibridizacija potekala med Salix caprea z najprej navedenimi in ne kasneje navedenimi. Ko si rastlinske vrste delijo haplotipe je te\xc5\xbeko dolo\xc4\x8diti v katreo vrsto spada originalni haplotip. Ampak je zelo verjetno, da so vsi haplotipi najdeni v salix caprei tudi nastali v njej, ker je v drugih vrstah najdeno veliko haplotipov ki so orginalni v salix caprei. To pa seveda zelo vpliva na genetsko strukturo vrst in ima podoben u\xc4\x8dinek na pove\xc4\x8dano populacijo ali imigracijo. Ponavljajo\xc4\x8de menjavanje genov med vrstami pa privede do ve\xc4\x8djega \xc5\xa1t. haplotipov in velike stopnje genetske variabilnosti, kot je to pri salix caprea._NEWLINE_V raziskavi, ki je obravnavala bolezen vrb,vrbjo rjo, so uporabili podtaknjence vrbe ive, da bi ugotovili zanesljivost tistih iv ki so bile imune na to bolezen. Ker ukoreninjenje podtaknjencev klonov vrbe Ive ni uspelo, so uporabili druge metode. Desetim izbranim ivam, ki so se jim ravno za\xc4\x8deli razvijati listi, so jim porezali veje in te veje odnesli v prostor kjer so se razvijale in rastle pri 20 do 22 stopinj celzija, osvetljene in obdane s toplimi beloobarvanami fluorescentinimi tulci.. Nekej rastlin, ampak manj\xc5\xa1ina je odmrlo \xc5\xbee v prvem mesecu, ampak samo z rastlinami ki so zrasle z oskrbo je bilo to povzro\xc4\x8deno z bakterijsko oku\xc5\xbebo. Dva klona sta z lahkoto pre\xc5\xbeivela. Pet klonov je pri\xc5\xbeivelo \xc5\xa1ele potem ko so naredili ve\xc4\x8d poskusov s \xc5\xa1e ve\xc4\x8djim \xc5\xa1tevilom primerkov. Trije kloni pa niso uspeli. Kloni iv so bili zelo odvisni od genotipa, vendar so rezultati pokazali da so te metode zelo u\xc4\x8dinkovite._NEWLINE_Pri ivi je znanih ve\xc4\x8d razli\xc4\x8dnih oblik, ki jih razlikujejo predvsem po obliki in velikosti listov. Med varietetami je najpogostej\xc5\xa1a Salix caprea var. sphacelata, ki se v ve\xc4\x8d znakih razlikuje od osnovnega tipa in jo obi\xc4\x8dajno najdemo v ve\xc4\x8djih nadmorskih vi\xc5\xa1inah po vsej Evropi. Razen vrbe \xc5\xbealujke in njej podobnih vrb in kri\xc5\xbeancev s pove\xc5\xa1enimi vejami vrbe niso ravno med najbolj iskanimi okrasnimi drevesi, toda iva, sajena v skupini, zgodaj spomladi z mo\xc4\x8dnimi kontrasti, ki jih ustvari s svojimi srebrnimi in rumenimi ma\xc4\x8dicami nadvse prijetno po\xc5\xbeivi temno in sivo pokrajino. Znani mo\xc4\x8dno cveto\xc4\x8di okrasni obliki sta salix caprea Atlas s srebrno skorjo in Salix caprea Silberglans z ozko kro\xc5\xa1njo.\n_START_SECTION_\nEkolo\xc5\xa1ki pomen vrbe Ive\n_START_PARAGRAPH_\nVrbe so zna\xc4\x8dilne pionirske vrste, to pomeni, da naseljujejo lokacije, ki so za uspe\xc5\xa1no rast drugih, predvsem lesnatih rastlin, neprimerne. Naseljujejo tako degradirana podro\xc4\x8dja kot tudi podro\xc4\x8dja, kjer lahko opazujemo pojav stalnih motenj, npr na re\xc4\x8dnih in hodourni\xc5\xa1kih bregovih, poseljuje mo\xc4\x8dvirne povr\xc5\xa1ine in lokacije z ekstremno nizkimi temperaturami in mrazi\xc5\xa1\xc4\x8dne kotanje ter povr\xc5\xa1ine z majhnimi koli\xc4\x8dinami zemlje. Vrbe so pomembne pri obnavljanju opusto\xc5\xa1enih terenov._NEWLINE_Nekateri gozdovi so propadli zaradi mo\xc4\x8dnega pritiska velikih rastlinojedcev, ki so ob\xc5\xbeirali drevesa. Posledica takega uni\xc4\x8denja je naselitev nekaterih pionirskih vrst kot so trepetlika (populus tremula), breza (Betula pendula) in puhasta breza (Betula pubescens). Kot primer se je tak\xc5\xa1en proces odvijal v narodnem parku Bialowieza na Poljskem. Po tem ko je propadel smrekov gozd, je na pomo\xc4\x8d prisko\xc4\x8dila vrba iva in pomagala obnoviti gozd. Iva je zapolnila vsa podro\xc4\x8dja ki so bila uni\xc4\x8dena zaradi rastlinojedcev, ki so uni\xc4\x8dili ve\xc4\x8dino dreves in podrasti v letih 1892 \xe2\x80\x93 1915. Takrat se je iva pojavila tudi na podro\xc4\x8djih ki so bila prej brez gozda. Tu so se pojavile velike populacije zdravih iv, z rastjo ki je tipi\xc4\x8dna za gozdna drevesa, in so dosegala visoko vi\xc5\xa1ino. Ive so za\xc4\x8dele odmirati ko so dosegle starost okoli 50 do 60 let. Nekatera posamezna drevesa pa so do\xc5\xbeivela starost 74 let. Proces izumiranja vrb na tem podro\xc4\x8dju, opazovan 19 let z ozna\xc4\x8denimi drevesi, je potekal zelo hitro. \xc5\xa0e posebej v prvih 10 letih opazovanja dreves. Sledilo je skoraj popolno izginotje vrb iv v narodnem parku Bialowieza. Smrt posameznih dreves je bila v ve\xc4\x8djem \xc5\xa1tevilu zaradi oslabitve njihovega zdravja in zmanj\xc5\xa1anega prirastka v zadnjih 4-9 letih \xc5\xbeivljenja. Zara\xc5\xa1\xc4\x8dat so se za\xc4\x8dela drevesa kot so navadni beli gaber, lipovec, gorski javor ter gorski brest. In odsotnost druge generacije pionirskih vrst ka\xc5\xbee na konec regeneracije gozda v narodnem parku Bialowieza na Poljskem._NEWLINE_Na severni strani gorovja Breitenberg, v nadmorski vi\xc5\xa1ini 550-650 m so na ve\xc4\x8dji golose\xc4\x8dni povr\xc5\xa1ini leta 1947 pogozdovali z brezo, smreko, bukvijo in borom. \xc4\x8cez \xc4\x8das je na povr\xc5\xa1ini prevladala breza. Kot naravni spremljevalec breze se je pojavila iva, v ni\xc5\xbejih legah v dru\xc5\xbebi s trepetliko. Iva se je pojavila v obliki poldrevesa in drevesa. Iva na tem podro\xc4\x8dju je avtohtona in se razmno\xc5\xbeuje skoraj izklju\xc4\x8dno s semenjem. Zna\xc4\x8dilno je, da je na tem podro\xc4\x8dju zastopana sklenjena populacija ive, prete\xc5\xbeno v drevesni obliki. ORTMANN poudarja, da se iva odli\xc4\x8dno uveljavlja na posekah sredogorja, skupaj z brezo, jesenom, trepetliko kot pionirska oblika gozdov iglavcev.'