b'\n_START_ARTICLE_\nPeter Gojnikovi\xc4\x87\n_START_SECTION_\nMladost\n_START_PARAGRAPH_\nRojen je bil med letoma 870 in 874. Njegovo bizantinsko kr\xc5\xa1\xc4\x8dansko ime se razlikuje od poganskih imen njegovih prednikov, kar ka\xc5\xbee, da se je med Srbi raz\xc5\xa1irilo kr\xc5\xa1\xc4\x8danstvo. Ob njegovem rojstvu je v Srbiji vladala oligarhija bratov Mutimirja, Gojnika in Strojimirja, sinov kneza Vlastimirja, v kateri je imel glavno besedo najstarej\xc5\xa1i brat Mutimir. V 880. letih si je prestol prilastil Mutimir in mlaj\xc5\xa1a brata in Strojimirjevega sina Klonimirja, verjetno zaradi izdaje, izgnal v Bolgarijo. Gojnikovega sina Petra je iz politi\xc4\x8dnih razlogov obdr\xc5\xbeal na svojem dvoru. Peter je kmalu zatem pobegnil h knezu Branimirju na Hrva\xc5\xa1ko.\n_START_SECTION_\nDr\xc5\xbeavljanske vojne\n_START_PARAGRAPH_\nMutimir je leta 890 ali 891 umrl in prestol zapustil svojemu najstarej\xc5\xa1emu sinu Pribislavu. Po letu njegove vladavine se je Peter leta 892 vrnil, ga porazil in sam zasedel srbski prestol. Pribislav je z bratoma Branom in \xc5\xa0tefanom pobegnil na Hrva\xc5\xa1ko. Bran se je leta 894 vrnil in se neuspe\xc5\xa1no uprl Petru. Po porazu so ga oslepili, s \xc4\x8dimer so ga po bizantinski tradiciji zaradi invalidnosti izlo\xc4\x8dili iz tekme za prestol. Leta 896 se je iz Bolgarije vrnil Klonimir in s podpora kneza Borisa I. napadel Srbijo. Zavzel je pomembno trdnjavo Dostiniko (Drsnik v ob\xc4\x8dini Klina, Kosovo). Kasneje je bil pora\xc5\xbeen in ubit.\n_START_SECTION_\nZavezni\xc5\xa1tvo z Bolgari\n_START_PARAGRAPH_\nPo ve\xc4\x8d spodletelih poskusih drugih Vlastimirovi\xc4\x87ev, tudi tistih, ki so jih podpirali Bolgari, je bolgarski knez Simeon I. priznal Petra za srbskega vladarja in ga vzel pod svojo za\xc5\xa1\xc4\x8dito. Sledilo je dvajsetletno obdobje miru in srbsko-bolgarskega zavezni\xc5\xa1tva (897\xe2\x80\x93917). Peter verjetno ni bil zadovoljen s podrejenim polo\xc5\xbeajem in je morda sanjal o neodvisnosti. Njegov polo\xc5\xbeaj in nasledstvene vojne s tremi vejami Vlastimirjevih sinov so odigrale klju\xc4\x8dno vlogo v prihajajo\xc4\x8di bolgarsko-bizantinski vojni._NEWLINE_V tem \xc4\x8dasu se je v Srbiji domnevno za\xc4\x8delo \xc5\xa1iriti kr\xc5\xa1\xc4\x8danstvo. Ker je Srbija mejila z Bolgarijo, so misijonarji pri\xc5\xa1li verjetno prav od tam._NEWLINE_Po podatkih v De Administrando Imperio (O upravljanju cesarstva) cesarja Konstantina VII. Porfirogeneta je Peter vladal pod suverenostjo bizantinskega cesarja Leona VI. v dvajset let trajajo\xc4\x8dem miru z Bolgari.\n_START_SECTION_\nBolgarsko-bizantinska vojna, \xc5\xa1irjenje proti zahodu in smrt\n_START_PARAGRAPH_\n11. maja 912 je bizantinski cesar Leon VI. Modri umrl. Nasledil ga je brat Aleksander III., ki je bil nepriljubljen, bolan in morda alkoholik. Vladal je do svoje smrti 6. junija 913. Njegova smrt je bila idealna prilo\xc5\xbenost za Simeona I. Bolgarskega, ki je z vojsko \xc4\x8dakal v Trakiji, da napade Bizantinsko cesarstvo. Avgusta 913 se je z vojsko pojavil pred konstantinopelskim obzidjem in zahteval bizantinsko krono. Simeon je bil za razliko od Borisa I. \xc5\xa1olan v Konstantinoplu in je imel bizantinsko ideologijo. Pri\xc4\x8dakoval je, da bo kot rimski cesar vladal zdru\xc5\xbeenemu bolgarsko-bizantinskemu cesarstvu. Patriarh Nikolaj Mistik je priznal Simeona za bolgarskega cesarja in poro\xc4\x8dil njegovo h\xc4\x8derko s Konstantinom VII.. Februarja 914 je Konstantinova mati Zoa Korbonopsina imenovala Nikolaja za regenta in mu dovolila, da je ostal na polo\xc5\xbeaju patriarha. Skupaj sta preklicala Simeonov cesarski naslov in poroko. Odlo\xc4\x8ditev je Simeona raztogotila in je sklenil osvojiti Trakijo. Bizantinci so bili prisiljeni poiskati zaveznike, zato so poslali delegacije k Ogrom, Pe\xc4\x8denegom in Srbom._NEWLINE_Peter, ki je mel kot bolgarski vazal zavarovane svoje vzhodne meje, se je obrnil proti zahodu, da bi prevzel oblast v tamkaj\xc5\xa1njih slovanskih kne\xc5\xbeevinah. Porazil je Ti\xc5\xa1emirja Bosanskega in priklju\xc4\x8dil dolino Bosne. Potem je za\xc4\x8del prodirati v dolino Neretve in priklju\xc4\x8dil Neretvane in, zgleda, naletel na odpor vladarja Zahumlja (s Trebinjem in ve\xc4\x8dino Duklje) Mihaela Vi\xc5\xa1evi\xc4\x87a, ki je bil pomemben bolgarski zaveznik. Peter se je na Neretvi sre\xc4\x8dal z dra\xc5\xa1kim strategom Leonom Rabduhusom, ki mu je ponudil denar in ve\xc4\x8djo neodvisnost v zameno za poveljevanje vojski, v kateri so bili tudi Turki in Ogri, ki bi napadla Simeona. Peter se je s ponudbo verjetno strinjal, kar pa ni povsem dokazano. Ko je Mihael Vi\xc5\xa1evi\xc4\x87 izvedel za mo\xc5\xbeno zavezni\xc5\xa1tvo Srbov in Bizantincev, je na to opozoril Simeona._NEWLINE_Leta 917 je bizantinska vojska pod poveljstvom Leona Fokasa Mlaj\xc5\xa1ega napadla Bolgarijo in bila v bitki pri Aheloju 20. avgusta 917 prepri\xc4\x8dljivo pora\xc5\xbeena. Simeon je po zmagi poslal vojsko pod poveljstvom Branovega sina Pavleta v Srbijo, da bi zasedel srbski prestol, vendar mu to ni uspelo. Simeon je nato v lov na Petra, ki ga je vezala prisega zvestobe, poslal generala Marmaisa in Teodorja Sigrica. Generala sta ga ujela in privedla v Bolgarijo, kjer so ga vrgli v je\xc4\x8do. Manj kot leto kasneje je umrl. Pokopali so ga v cerkvi sv. Petra in Pavla v srbski prestolnici Stari Ras. Simeon je za njegovega naslednika imenoval Branovega sina Pavleta.'