b'\n_START_ARTICLE_\nAdiabena\n_START_SECTION_\nLokacija\n_START_PARAGRAPH_\nAdiabena je obsegala del Asirije med rekama Veliki Zab (Lycus) in Mali Zab (Caprus), \xc4\x8deprav Amian Marcelin trdi, da so ji pripadale tudi Ninive, Ekbatana in Gavgamela. Uradno je bila nekaj stoletij odvisna od Partskega cesarstva, od 1. stoletja pr. n. \xc5\xa1t. pa je bila neodvisna. V talmudskih spisih se imenuje \xd7\x97\xd7\x93\xd7\x99\xd7\x99\xd7\x91, \xd7\x97\xd7\x93\xd7\x99\xd7\x99\xd7\xa3 in  \xd7\x94\xd7\x93\xd7\x99\xd7\x99\xd7\x91, kar ustreza sirski obliki njenega imena Hadyab ali Hedayab. Glavno mesto dr\xc5\xbeave je bila Arbela (Arba-ilu), kjer je imel svojo \xc5\xa1olo Bar Ukba, ali v bli\xc5\xbeini Hazaha, katerega so Arabci kasneje tudi imenovali Arbela. V Kiddushin 72a se z Adiabeno istoveti svetopisemski Habor, v  Yerushalmi Megillah i. 71b pa Rifat.\n_START_SECTION_\nPrebivalstvo\n_START_PARAGRAPH_\nV zgodnji antiki je bila Adiabena del Asirskega cesartva, naseljena z Asirci. Kasneje je imela me\xc5\xa1ano prebivalstvo. Po Pliniju so bila v regiji naseljena \xc5\xa1tiri plemena: Oronti, Alani, Azoni in Siliki. Jo\xc5\xbeef Flavij v Judovskih starinah  pi\xc5\xa1e, da je bilo v kraljestvu poleg Asircev tudi veliko Judov, kar jr privedlo do ustanovitve prominentne rabinske akademije v Arbeli. V sasanidskem obdobju so v politi\xc4\x8dno ospredje pri\xc5\xa1li Perzijci. Kasneje je Adiabena postala nad\xc5\xa1kofija s sede\xc5\xbeem metropolita v Arbeli. _NEWLINE_Iz imen adiabenskih vladarjev je Ernst Herzfeld zaklju\xc4\x8dil, da so bili \xc4\x8dlani vladarske hi\xc5\xa1e sakskega/skitskega porekla.   Kasnej\xc5\xa1e jezikoslovne \xc5\xa1tudije iranskih nare\xc4\x8dij so pokazale, da gre za pogosta imena zahodnega srednjega Irana. _NEWLINE_Domneva se, da je adiabensko vladarsko dru\xc5\xbeino, ki je zbe\xc5\xbeala pred invazijo cesarja Trajana, zamenjala Amatunska dinastija, ki je vladala na ozemlju med Urmijskim jezerom in jezerom Van.\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nV antiki je bila Adiabena integralni del Asirije.\n_START_SECTION_\nAhemenidsko obdobje\n_START_PARAGRAPH_\nIzgleda, da je bila Adiabena v ahemenidskem obdobju  vazalna dr\xc5\xbeava perzijskih \xc5\xa1ahov. V njej so ves \xc4\x8das vladali \xc4\x8dlani Ahemenidske dinastije. Arda\xc5\xa1ir III., ki je vladal od 628 do 630 n. \xc5\xa1t., se je pred prihodom nsa perzijski prestol naslavljal s \xc2\xbbkralj Had\xc5\xbeaba\xc2\xab. Voja\xc5\xa1ka enota Deset tiso\xc4\x8d, sestavljena ve\xc4\x8dinoma iz gr\xc5\xa1kih najemnikov, se je po porazu v bitki pri Kunaksi skozi Adiabeno umaknila proti \xc4\x8crnemu morju.\n_START_SECTION_\nHelenisti\xc4\x8dno obdobje\n_START_PARAGRAPH_\nV tem obdobju je bila majhno kraljestvo z vrsto domorodnih vladarjev, verjetno odvisno najprej od Makedonskega in nato Selevkidskega cesarstva.\n_START_SECTION_\nPartsko obdobje\n_START_PARAGRAPH_\nPo helenisti\xc4\x8dnem obdobju je Adiabena postala vazalna dr\xc5\xbeava Partskega cesarstva. V 1. stoletju pr. n. \xc5\xa1t. in 1. stoletju n. \xc5\xa1t. je med vladanjem niza kraljev, za\xc4\x8den\xc5\xa1i z Monobazom I. in njegovim sinom Izatom I., je pridobila nekaj veljave. Za kralja Monobaza I. je znano, da je bil zaveznik haracenskega kralja Abeneriga in da je na njegovem dvoru nekaj \xc4\x8dasa \xc5\xbeivel njegov sin Izat II. bar Monobaz, ki se je zatem poro\xc4\x8dil z Abenerigovo h\xc4\x8derko Simaho. Adiabenski kralji so imeli nekaj vpliva tudi na manj\xc5\xa1a kraljestva na obrobju Partskega cesarstva.\n_START_SECTION_\nKraljeva dru\xc5\xbeina se spreobrne v judaizem\n_START_PARAGRAPH_\nIzat II., sin Monobaza I., in njegova \xc5\xbeena Helena Adiabenska sta pred prihodom na prestol med bivanjem v Haraks Spasinu prestopila v judaizem. Pribli\xc5\xbeno isto\xc4\x8dasno se je spreobrnila tudi njegova mati Helena._NEWLINE_V tem obdobju je v Partskem cesarstvu vladal kaos z nizom kraljev in protikraljev, ki so se hitro menjavali na perzijskem prestolu. Artaban II. Partski, ki je bil kralj Atropatene, je zamenjal Voloneza I., ki je bil vzgojen v Rimu in zato nenaklonjen doma\xc4\x8demu perzijskemu prebivalstvu. Artaban je moral kmalu zatem pred rivalskim kraljem Tiridatom III. pogegniti v Hirkanijo. Leta 36 se je vrnil in se v strahu pred zaroto zatekel na Izatov dvor. Izat, ki je bil  o\xc4\x8ditno dovolj mo\xc4\x8dan, da je vrnil Artabana na perzijski prestol, je za uslugo   dobil nekaj kraljevskih \xc4\x8dasti in mesto Nisibis. Okoli leta 40 se je na ra\xc4\x8dun svojega polbrata Vardana I. na prestol povzpel Artabanov posvojenec Gotarz II..  Leta 49 je rimski cesar Klavdij poslal iz Rima Vononovega sina Meherdata Mitridata, da bi prevzel partski prestol. Izat je igral dvojno vlogo, \xc4\x8deprav je bil na videz na Gotarzovi strani. Nekaj let kasneje je Vologes I. nameraval napasti Adiabeno in kaznovati Izata, vendar se je moral zaradi napada Dahov in Skitov vrniti v domovino._NEWLINE_Izata II. je na prestolu zamenjal starej\xc5\xa1i brat Monobaz II.. Leta 61 je poslal kontingent vojakov v Armenijo, da bi podprli partskega kandidata za armenski prestol  Tiridata proti Tigranu, ki je vdrl na ozemle Adiabene. Monobazovo vojsko so v Tigranocerti odbili. Med Parti in Rimom je bil leta 63 v Randei sklenjem mir. Parti so proti koncu 60. in na za\xc4\x8detku 70. let podprli Jude v njihovem uporu proti Rimskemu imperiju.\n_START_SECTION_\nRimsko medvladje\n_START_PARAGRAPH_\nGlavni Trajanov nasprotnik v Mezopotamiji leta 115 je bil Meharasp, zadnji kralj neodvisne Adiabene. Trajan ga je napadel in po njegovem porazu Adiabeno priklju\xc4\x8dil k rimski provinci Asiriji. Leta 117 se je njegov naslednik Hadrijan umaknil iz  Asirije, Mezopotamije in Armenije. _NEWLINE_Poleti leta 195 je Mezopotamijo napadel Septimij Sever in leta 196 pred Adiabeno izgubil tri divizije. Kasij Dion pi\xc5\xa1e, da je Arbelo osvojil Karakala  leta 216.  Preiskal je vsa tamkaj\xc5\xa1nja grobi\xc5\xa1\xc4\x8da, da bi odkril grobove arsakidskih kraljev, in med iskanjem uni\xc4\x8dil veliko grobov anti\xc4\x8dnih kraljev.\n_START_SECTION_\nProvinca Sasanidskega cesarstva\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 224 so Parte strmoglavili Sasanidi. Fevdalci, ki so ostali zvesti Partom, so se upirali prodiranju Sasanidov v Adiabeno in Atropateno. Zaradi njihovega odpora in verskih razlik se Adiabena nikoli ni obravnavala kot integralni del Irana, tudi med sasanidsko vladavino, ki je trajala ve\xc4\x8d stoletij. _NEWLINE_Po odhodu Rimljanov je v 4. stoletju glavna vera v Adiabeni postalo  kr\xc5\xa1\xc4\x8danstvo. Njeni prebivalci, ve\xc4\x8dinoma asirski kristjani, so raje kot na stran zoroastrijanskih sasanidov stopili na stran kr\xc5\xa1\xc4\x8danskega Rima. Med bizantinsko-sasanidskimi vojnami je bila v regiji bizantinska vojska, meje nekdanje province pa so kljub temu ostale tak\xc5\xa1ne, kot so bile. Adiabena je ostala provinca Perzijskega cesarstva do islamske osvojitve Perzije.'