b'\n_START_ARTICLE_\nYolanda Blanco\n_START_SECTION_\nMladost\n_START_PARAGRAPH_\nMed letoma 1970-1971 je obiskovala univerzo Universidad Nacional Aut\xc3\xb3noma de Nicaragua v Le\xc3\xb3nu. Med \xc5\xa1tudijem je skupaj z drugimi uveljavljenimi nikaragvanskimi pesnicami pripravljala pouk poezije.  Leta 1978 je morala potem, ko so v dom njene dru\xc5\xbeine neupravi\xc4\x8deno vdrli sandinisti, prebegniti iz dr\xc5\xbeave. Odpravila se je v Venezuelo. Kljub temu, da se je v pesni\xc5\xa1tvu uveljavila \xc5\xbee v 80. letih 20. stoletja, ji sandinisti\xc4\x8dni re\xc5\xbeim ni namenjal pozornosti, saj ni bila \xc4\x8dlanica re\xc5\xbeimske stranke.  Kasneje je na univerzi Universidad Central de Venezuela diplomirala v knji\xc5\xbeevnosti. Delovala je v knji\xc5\xbeevnem kro\xc5\xbeku \xc2\xbbCalicanto\xc2\xab\xc2\xa0venezuelske pisateljice Angele Palacios, dejavna pa je bila tudi na drugih podro\xc4\x8djih venezuelske poezije. Leta 2005 je za svojo knjigo De lo urbano y lo sagrado prejela nagrado Mariane Sans\xc3\xb3n Arg\xc3\xbcello, ki jo vsakoletno podeljuje Zveza nikaragvanskih pesnic (ANIDE)._NEWLINE_Je pripadnica novega rodu nikaragvanskih pesnic, ki so v poezijo tega naroda po 70. letih 20. stoletja vpeljale novo energijo._NEWLINE_Trenutno biva v New Yorku, kjer je zaposlena kot prevajalka, ukvarja pa se tudi z daoizmom.'