b'\n_START_ARTICLE_\nFriedrich Schiller\n_START_SECTION_\nOtro\xc5\xa1ka leta, \xc5\xa1olanje in prvi uspehi\n_START_PARAGRAPH_\nFriedrich Schiller se je rodil leta 1759 v Marbachu, W\xc3\xbcrttemberg kot drugi izmed \xc5\xa1estih otrok in edini sin o\xc4\x8detu Johannu Casparju Schillerju, ki je bil oficir in ranocelnik, ter mami Elisabethi Dorothei Schiller, rojeni Kodwei\xce\xb2. Zaradi o\xc4\x8detove slu\xc5\xbebe se je leta 1763 dru\xc5\xbeina preselila v Lorch, kmalu po rojstvu Friedrichove sestre Luise pa v Ludwigsburg, kjer je leta 1766 Schiller pri\xc4\x8del s \xc5\xa1olanjem na tamkaj\xc5\xa1nji humanisti\xc4\x8dni gimnaziji. V tem \xc4\x8dasu je \xc5\xbee napisal prvi dve gledali\xc5\xa1ki deli Absalon (Absalon) in Kristjani (Die Christen), ki pa se \xc5\xbeal nista ohranili._NEWLINE_Leta 1773 je vojvoda Baden-W\xc3\xbcrttenberga Karl Eugen ustanovil voja\xc5\xa1ko \xc5\xa1olo, saj je \xc5\xbeelel na ta na\xc4\x8din pove\xc4\x8dati \xc5\xa1tevilo sposobnih oficirjev. Sinovi oficirjev in uradnikov, med katerimi je bil tudi Schiller, so se morali vpisati na Karlovo voja\xc5\xa1ko akademijo. Schiller je pri\xc4\x8del s \xc5\xa1tudijem prava. Zaradi strogega voja\xc5\xa1kega urjenja je \xc5\xa1e pri petnajstih letih mo\xc4\x8dil posteljo ter bil zaradi tega dvakrat mo\xc4\x8dno kaznovan. Kljub vsemu pa je s tovari\xc5\xa1i skrivaj njuhal tobak ter prebiral prepovedana literarna dela. Ko so akademijo leta 1775 z gradu Solitude prestavili v center mesta Stuttgart, je Schiller namesto prava pri\xc4\x8del s \xc5\xa1tudijem medicine. Ob tem ni izgubil zanimanja za literaturo. Prebiral je predvsem dela viharnikov (Sturm und Drang) ter pesmi Klopstocka, ob njih pa dela Plutarha, Shakespearja, Voltaira in Rousseauja. V tem letu je napisal dramo \xc5\xa0tudent iz Nassava (Der Student aus Nassau), ki se prav tako ni ohranila, ter prvo objavljeno pesem Ve\xc4\x8der (Der Abend). Po sedmih letih pedantne voja\xc5\xa1ke discipline, ki je narekovala dneve brez po\xc4\x8ditka, komaj kaj prostega \xc4\x8dasa in celo nadzorovane sprehode s star\xc5\xa1i, je Schiller leta 1780 z dizertacijo Poskus razprave o povezavi med \xc4\x8dlove\xc5\xa1kim nagonom in duhom (Versuch \xc3\xbcber den Zusammenhang der thierischen Natur des Menschen mit seiner geistigen) kon\xc4\x8dal \xc5\xa1tudij medicine. Kot \xc5\xa1tabni zdravnik je \xc5\xa1e dve leti \xc5\xbeivel v njegovi\xc2\xa0\xc2\xbbjami preizku\xc5\xa1enj\xc2\xab, kot je Stuttgart sam imenoval._NEWLINE_\xc5\xa0e kot gojenec voja\xc5\xa1ke akademije je pri\xc4\x8del Schiller leta 1777 s pisanjem drame Razbojniki (Die R\xc3\xa4uber), ki jo je zaklju\xc4\x8dil in anonimno natisnil leta 1781. Stro\xc5\xa1ke tiska je moral poravnati sam. Premiero Razbojnikov si je 13. januarja 1782 v gledali\xc5\xa1\xc4\x8du v Mannheimu, ki ga je takrat vodil Wolfgang Heribert von Dalberg, kljub prepovedi vojvode skupaj s prijateljem Streicherjem ogledal tudi Schiller, zaradi \xc4\x8desar je moral na ukaz vojvode \xc5\xa1tirinajst dni pre\xc5\xbeiveti v priporu, vojvoda pa mu je prepovedal tudi pisanje komedij in \xe2\x80\x9epodobnih re\xc4\x8di\xe2\x80\x9c. Svobodnja\xc5\xa1ka mladina je na jugu Nem\xc4\x8dije pokazala svoje navdu\xc5\xa1enje nad delom z ustanavljanjem \xc5\xa1tevilnih razbojni\xc5\xa1kih tolp.\n_START_SECTION_\nBeg iz Stuttgarta\n_START_PARAGRAPH_\nV no\xc4\x8di iz 22. na 23. september 1782 je Schiller s prijateljem Andreasom Streicherjem zbe\xc5\xbeal iz Stuttgarta v Mannheim, kjer je Dalbergu predstavil novo dramo Fiescova zarota (Die Verschw\xc3\xb6rung des Fiesco zu Genua). Dalberg je dramo zavrnil, za Schillerja pa je sledilo obdobje potovanj v Frankfurt na Majni, Oggersheim in Bauerbach (Turingija). Za zapise o Schillerjevem begu se lahko zahvalimo Streicherju, ki je napisal knjigo Schillerjev beg iz Stuttgarta in bivanje v Mannheimu od leta 1782 do 1785 (Schillers Flucht von Stuttgart und Aufenthalt in Mannheim von 1782 do 1785). S pomo\xc4\x8djo prijatelja iz \xc5\xa1tudijskih let, Wilhelma von Wolzogna, se je lahko Schiller v decembru 1782 nastanil pri Wolzognovi mami Henrietti von Wolzogen v Bauerbachu, kjer je dokon\xc4\x8dal delo Luise Millerin in pri\xc4\x8del s pisanjem dramati\xc4\x8dne pesmi Don Karlos, ter z dramo Marija Stuart (Maria Stuart). V sosednjem mestecu Meiningen, kjer je Schiller ve\xc4\x8dkrat obiskal knji\xc5\xbenico, je spoznal bibliotekarja in kasneje prijatelja Reinwalda, ki je Schillerja redno zalagal z gradivom, sam pa je kasneje poro\xc4\x8dil Schillerjevo sestro Christophino.\n_START_SECTION_\nMannheim\n_START_PARAGRAPH_\nKljub temu, da je Dalberg Schillerjevo delo \xc5\xbee enkrat zavrnil, je pesnika tokrat julija 1783 povabil v Mannheim, kjer mu je ponudil slu\xc5\xbebo pisca gledali\xc5\xa1kih del. Septembra 1783 je Friedrich zbolel za malarijo, ki je bila zaradi vla\xc5\xbenih tal ob Renu pogost pojav. Poleg slabih izku\xc5\xa1enj iz Mannheima pa so bile seveda tudi dobre. Premiero sta do\xc5\xbeiveli dve njegovi deli, januarja 1784 Fiesco, aprila istega leta pa je bila to Luise Millerin, ki jo je August Wilhelm Iffland kasneje preimenoval v Spletkarstvo in ljubezen (Kabale und Liebe). Schiller je z branjem prvega dejanja Dona Carlosa, ki mu ga je omogo\xc4\x8dila znanka iz Mannheima Charlotte von Kalb, navdu\xc5\xa1il samega vojvodo regije Sachsen\xe2\x80\x93Weimarja Carla Augusta, za kar je od njega v decembru 1784 prejel naziv regijskega svetovalca. Po enem letu pogodbenega dela v gledali\xc5\xa1\xc4\x8du se je Friedrich odlo\xc4\x8dil, da pogodbe ne bo podalj\xc5\xa1al, zaradi \xc4\x8desar je zapadel v globoke dolgove.\n_START_SECTION_\nLeipzig in Dresden\n_START_PARAGRAPH_\nAprila 1785 se je Schiller preselil v Leipzig k prijatelju Christianu Gottfriedu K\xc3\xb6rnerju, ki mu je pomagal prebroditi finan\xc4\x8dno stistko. Schillerjevo prijateljstvo s K\xc3\xb6rnerjem se je razvilo v juniju 1784 iz anonimnega pisma, ki sta ga Schillerju napisala Ludwig Ferdinand Huber in K\xc3\xb6rner. K\xc3\xb6rnerja in njegovega prijatelja Ludwiga Ferdinanda Huberja je dru\xc5\xbeba mo\xc4\x8dno obsojala zaradi stanovsko neprimernega razmerja s sestrama Minno in Doro Stock. V pismu Schillerju sta prijatelja pisala o njunem navdu\xc5\xa1enju nad dramo Spletkarstvo in ljubezen (Kabale und Liebe), s katero sta se zaradi dru\xc5\xbebene kritike lahko identificirala. To pismo je bilo le za\xc4\x8detek dopisovanja. K\xc3\xb6rnerjevo navdu\xc5\xa1enje nad Schillerjevim ustvarjanjem je pripomoglo k temu, da je med letoma 1812 in 1816 izdal zbrana Schillerjeva dela._NEWLINE_Schiller je v enem izmed pisem zaupal K\xc3\xb6rnerju, da ga je Johann Christoph Bode vabil k prostozidarjem. K\xc3\xb6rner mu je prostozidarstvo odsvetoval, na njegovo pro\xc5\xa1njo pa je za prostozidarsko lo\xc5\xbeo\xc2\xa0\xc2\xbbK trem me\xc4\x8dem\xc2\xab. (Zu den drei Schwertern) nastala oda Hvalospev radosti (Ode an die Freude). To delo je Schillerja pripeljalo v manj\xc5\xa1e mestece Blasewitz, kjer je spoznal Johanne Justine Segedin, h\xc4\x8der lastnika gostilne, ki se \xc5\xa1e danes imenuje Schillerjev vrt (Schillersgarten). Kot\xc2\xa0\xc2\xbbGustel von Blasewitz\xc2\xab\xc2\xa0jo je v petem prizoru Valen\xc5\xa1tajna (Wallensteins Lager) za vedno ovekove\xc4\x8dil.\n_START_SECTION_\nWeimar\n_START_PARAGRAPH_\n21. julija 1787 je Schiller odpotoval v Weimar, kjer se je spoznal s Herderjem, Wielandom in prvim kantovcem Carlom Leonhardom Reinholdom, ki je Schillerja prepri\xc4\x8dal, da je pri\xc4\x8del s \xc5\xa1tudijo Kanta na podlagi Kantovih spisov iz \xc4\x8dasopisa \xe2\x80\x9eBerlinische Monatschrift\xe2\x80\x9c. V Rudolstadtu je med potovanjem spoznal Charlotte von Lengefeld in njeno sestro Carolino, bolj poznano po imenu Caroline von Wolzogen. Caroline je zaslovela z romanom Lilijska Agnes (Agnes von Lilien), ki ga je objavila v Schillerjevem \xc4\x8dasopisu \xe2\x80\x9eDie Horen\xe2\x80\x9c, kar bi lahko bil vzrok, da so ga dolgo \xc4\x8dasa pripisovali Schillerju samemu._NEWLINE_Dramo Don Karlos, ki jo je Schiller zaklju\xc4\x8dil leta 1787 v gostilni Pri jelenu, danes Schillerjev kot (Gasthof zum Hirsch, danes Schillerecke), je dal \xc5\xa1e v istem letu natisniti. 7. septembra 1788, ko se je Goethe vrnil s potovanja po Italiji, sta se pri dru\xc5\xbeini Lengefeld v Rudolstadtu prvi\xc4\x8d sre\xc4\x8dala Schiller in Goethe, a se iz tega ni takoj razvilo globoko prijateljstvo. Schiller je nadaljeval s pisanjem histori\xc4\x8dnih del. V istem letu je dokon\xc4\x8dal delo Zgodovina padca zdru\xc5\xbeene Nizozemske (Geschichte des Abfalls der Vereinigten Niederlande von der spanischen Regierung), zaradi katerega je v letu 1788 pridobil profesuro na Univerzi v Jeni, in delo Dvanajst pisem o Don Karlosu (Briefe \xc3\xbcber \xe2\x80\x9eDon Karlos\xe2\x80\x9c). Ali je bil Schiller prostozidar ali ne, se ne ve to\xc4\x8dno. Sam je v desetem Pismu o Donu Karlosu zapisal, da ni bil ne iluminat in ne prostozidar, medtem ko sta se dva prostozidarja iz Rudolsadta prito\xc5\xbeevala nad zaprtjem prostozidarske lo\xc5\xbee, v katero je bil vklju\xc4\x8den celo Schiller.\n_START_SECTION_\nProfesor zgodovine v Jeni\n_START_PARAGRAPH_\nSchiller je pri\xc4\x8del leta 1789 s pou\xc4\x8devanjem zgodovine na Univerzi v Jeni, \xc4\x8deprav je bil prvotno zaposlen kot profesor filozofije. Veliko te\xc5\xbeo za pridobitev zaposlitve na univerzi je imelo Schillerjevo omenjeno delo Zgodovina padca zdru\xc5\xbeene Nizozemske, priljubljenost in prepoznavnost zaradi drame Razbojniki, pa mu je zagotovila zanimanje ljudi za njegova predavanja. Tako se je lahko \xc5\xbee po uvodnem predavanju z naslovom\xc2\xa0\xc2\xbbKaj pomeni in kdaj se \xc5\xa1tudira univerzalno zgodovino?\xc2\xab\xc2\xa0(Was hei\xc3\x9ft und zu welchem Ende studiert man Universalgeschichte?) iz prenapolnjene male predavalnice prestavil v veliko._NEWLINE_Istega leta se je Friedrich spoprijateljil z Wilhelmom von Humboldtom; iz\xc5\xa1el je roman Videc duhov (Der Geisterseher), na obisku pri svoji sestri Christophini in svaku Reinwaldu v Meiningenu je spoznal vojvodo Georga I., ki je Schillerju podelil naziv dvornega svetnika, sre\xc4\x8da pa se mu je po\xc5\xa1teno nasmehnila, ko se je 22. februarja 1790 v zdaj\xc5\xa1nji\xc2\xa0\xc2\xbbSchillerjevi cerkvi\xc2\xab\xc2\xa0v Jeni poro\xc4\x8dil s Charlotte von Lengefeld. \xc5\xbde eno leto kasneje se jima je rodil prvi otrok Karl Friedrich Ludwig. Vse to so bili znaki, da se bo marsikaj v njegovem \xc5\xbeivljenju, na dru\xc5\xbeinskem in slu\xc5\xbebenem podro\xc4\x8dju, obrnilo na bolje.\n_START_SECTION_\nBolezen in zanimanje za Kanta\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xbde eno leto kasneje pa je Schiller zbolel za tuberkolozo. Kolaps njegovega zdravja sta spremljala ka\xc5\xa1elj in ve\xc4\x8dkratne izgube zavesti in da bi mu omogo\xc4\x8dila pre\xc5\xbeivetje, sta mu decembra 1791 graf Heinrich von Schimmerlmann ter Friedrich Christian von Augustenburg zagotovila letno rento v vi\xc5\xa1ini 1000 talarjev, ki se mu je izpla\xc4\x8devala pet let. Kljub bolezni mu je uspelo dokon\xc4\x8dati Zgodovino tridesetletne vojne (Die Geschichte des Drei\xce\xb2igj\xc3\xa4hrigen Krieges), Novo Thalio (Neue Thalia) ter O tragi\xc4\x8dni umetnosti (\xc3\x9cber die tragische Kunst)._NEWLINE_Leta 1794 je Schiller spoznal zalo\xc5\xbenika Friedricha Cotto, ki je bil pripravljen izdajati mese\xc4\x8dnik \xe2\x80\x9eDie Horen\xe2\x80\x9c in \xe2\x80\x9eMusenalmanach\xe2\x80\x9c. Rezultat Friedrichovega zanimanja za Kantovo filozofijo, predvsem za filozofijo o estetiki, ki jo je Kant obravnaval v svojem delu Kritika razsodnosti (Kritik der Urteilskraft), so bile \xc5\xa1tevilne \xc5\xa1tudije, kot npr. O milini in dostojanstvu (\xc3\x9cber Anmut und W\xc3\xbcrde) in O estetski vzgoji \xc4\x8dloveka (\xc3\x9cber die \xc3\xa4sthetische Erziehung des Menschen)._NEWLINE_Zaradi Razbojnikov so Schillerja leta 1792 poleg Friedricha Gottlieba Klobstocka, Johanna Heinricha Campeja, Johanna Heinricha Pestalozzija, Georga Washingtona in Tadeusza Ko\xc5\x9bciuszka izbrali za \xc4\x8dastnega dr\xc5\xbeavljana Francoske republike. Verjetno je ve\xc4\x8d k temu nazivu prispeval Schillerjev sloves upornika, kot pa njegovo delo. Proti francoski revoluciji ni bil negativno nastrojen, je pa zelo hitro spredvidel na\xc4\x8din vladanja jakobincev, ki je bil naravnan proti svobodi ljudstva in proti ljudstvu samem.\n_START_SECTION_\nPrijateljstvo z Goethejem\n_START_PARAGRAPH_\nGoethe je Schillerju dovolil sodelovati pri nastajanju mese\xc4\x8dnika \xe2\x80\x9eDie Horen\xe2\x80\x9c in iz tega sodelovanja, se je razvilo prijateljstvo ter dopisovanje. Septembra 1794 je \xc5\xbeivel Schiller celo dva tedna pri Goetheju, kjer se je moral navaditi na njegov tempo \xc5\xbeivljenja. Spalo se je do opoldneva, delalo pa se je pono\xc4\x8di. Goethe je vedel, da je Schiller zelo konservativen, zato je dva tedna pred njim skrival svojo \xc5\xbeivljenjsko sopotnico Christiane Vulpius, njuno divjo zvezo, ter njunega petletnega sina. Christiane je v teh dveh tednih postala skupaj s sinom nevidna. Schiller je o odnosu med\xc2\xa0\xc2\xbbMademoiselle Vulpius\xc2\xab\xc2\xa0in Goethejem zapisal, da je to Goethejeva edina \xc5\xa1ibka to\xc4\x8dka in v enem izmed njunih pisem kritiziral pojmovanje Goethejeve predstave o sre\xc4\x8di. Goetheja, ki je lahko bil zelo\xc2\xa0\xc2\xbbnesramen\xc2\xab\xc2\xa0tudi do svojih prijateljev, je motila predvsem Schillerjeva naklonjenost kartam in tobaku. Anekdota, da lahko Schiller pesni le ob vonju gnilih jabolk, prihaja ravno iz Goethejevih ust._NEWLINE_Rezultat sodelovanja dveh pesnikov, je bil leta 1795 mese\xc4\x8dnik\xc2\xa0\xc2\xbbDie Horen\xc2\xab. Pri pisanju in izdaji tega \xc4\x8dasopisa, so sodelovali najbolj znani pisatelji in filozofi takratnih \xc4\x8dasov, med katere \xc5\xa1tejemo Herderja, Fichteja, Augusta Wilhelma Schlegla, brata Humboldt, Johanna Heinricha Vo\xce\xb2a in Friedricha H\xc3\xb6lderlina. Schiller je kljub zavzetosti pri delu s \xc4\x8dasopisom, zaklju\xc4\x8dil z razpravo O naivnem in sentimentalnem pesnenju (\xc3\x9cber naive und sentimentalische Dichtung). Poleg \xc4\x8dasopisa \xe2\x80\x9eDie Horen\xe2\x80\x9c, je od leta 1796 do 1800 izhajal \xe2\x80\x9eMusenalmanach\xe2\x80\x9c, kjer so prav tako sodelovali Goethe, Herder, Tieck, H\xc3\xb6lderlin in August Wilhelm Schlegel. V drugem letnik \xe2\x80\x9eMusenalmanacha\xe2\x80\x9c so iz\xc5\xa1li distihi Schillerja in Goetheja \xe2\x80\x9eXenien\xe2\x80\x9c, v katerih pesnika kritizirata literarne nepravilnosti svojih \xc4\x8dasov. Izraz\xc2\xa0\xc2\xbbXenien\xc2\xab\xc2\xa0prihaja iz gr\xc5\xa1kega jezika in pomeni\xc2\xa0\xc2\xbbdarila gostov\xc2\xab, Goethe pa je ta izraz uporabil ironi\xc4\x8dno. Leto 1797 je poznano kot leto balad, saj je Schiller v tem letu napisal Potaplja\xc4\x8da (Der Taucher), Rokavico (Der Handschuh), Polikratesov prstan (Der Ring des Polykrates), Boj z zmajem (Der Kampf mit dem Drachen) in druge. Uspehi na delovnem podro\xc4\x8dju ter delovna vnema, so se prepletali z malo manj, v\xc4\x8dasih pa tudi z malo bolj prijetnimi dogodki v zasebnosti. Eno leto prej, torej 1796, sta umrla Schillerjeva sestra Nanette in njegov o\xc4\x8de, rodil pa se je njegov drugi sin Ernst Friedrich Wilhelm.\n_START_SECTION_\nSelitev v Weimar z dru\xc5\xbeino\n_START_PARAGRAPH_\nPo tem, ko se je 11. Oktobra 1799 rodila Friedrichova h\xc4\x8derka Caroline Henriette Luise, so se Schillerjevi 3. decembra preselili v Weimar, kjer so jim 16. Novembra 1802 podelili listino, ki je dru\xc5\xbeino povzdignila v plemi\xc5\xa1ki stan. Od sedaj naprej, se je pesnik imenoval Friedrich von Schiller. V istem letu je umrla Friedrichova mati._NEWLINE_Motivacije za pisanje pa le ni izgubil. Dokon\xc4\x8dal je dramati\xc4\x8dno delo Valen\xc5\xa1tajn (Wallenstein), Zvon\xc4\x8dkovo pesem (Das Lied von der Glocke), leta 1800 je dokon\xc4\x8dal dramo Maria Stuart (Maria Stuart), leta 1801 tragedijo Devica Orleanska (Die Jungfrau von Orleans), izdana pa je bila tudi pesem Prihod novega stoletja (Der Antritt des neuen Jahrhungderts)._NEWLINE_Leta 1803 je zaklju\xc4\x8dil s pisanjem Neveste iz Messina (Die Braut von Messina), 18. Februarja 1804 Viljama Tella (Wilhelm Tell), ki je njegovo zadnje zaklju\xc4\x8deno delo, za\xc4\x8del pa je \xc5\xbee s pisanjem Demetriusa (Demetrius), ki ga ni ve\xc4\x8d uspel dokon\xc4\x8dati. 25. Julija 1804 se je rodila Friedrichova h\xc4\x8derka Emilia Friederike Henriette, sam pa je vedno pogosteje bolehal.\n_START_SECTION_\nZadnja leta\n_START_PARAGRAPH_\nFebruarja 1805 se je Schillerjevo zdravstveno stanje tako poslab\xc5\xa1alo, da se nikakor ni mogel ve\xc4\x8d pozdraviti. A \xc5\xa1e tik pred smrtjo je zaklju\xc4\x8dil prevod Jean Racinove klasi\xc4\x8dne tragedije Ph\xc3\xa8dre (1677). 1. maja je zadnji\xc4\x8d s svojim prijateljem Goethejem obiskal gledali\xc5\xa1\xc4\x8de, le devet dni zatem, 9. maja, pa je komaj 46. letni umetnik zaradi plju\xc4\x8dnice, ki se je razvila iz tuberkuloze umrl. Obdukcija je pokazala, da je bila leva polovica njegovih plju\xc4\x8d popolnoma uni\xc4\x8dena, prav tako ledvice, vranica in \xc5\xbeol\xc4\x8dnik sta bila mo\xc4\x8dno pove\xc4\x8dana, srce pa se je skr\xc4\x8dilo. Na smrtni postelji je Schillerja ovekove\xc4\x8dil slikar Ferdinand Jagemann, posmrtno masko pa je odtisnil Johann Christian Ludwig Klauer._NEWLINE_Schillerja so pokopali na Jakobovem pokopali\xc5\xa1\xc4\x8du (Jacobsfriedhof) v Weimarju, ker pa identifikacija posmrtnih ostankov ni bila ve\xc4\x8d mogo\xc4\x8da, so tiste, ki so bili najverjetneje od pesnika, prestavili v knji\xc5\xbenico Anne Amalie. Jeseni 1826, si je Goethe\xc2\xa0\xc2\xbbizposodil\xc2\xab\xc2\xa0Schillerjevo lobanjo iz knji\xc5\xbenice, da bi ob pogledu nanjo napisal pesem. Nastala je pesem Ob pogledu na Schillerjevo lobanjo (Bei Betrachtung von Schillers Sch\xc3\xa4del). 16. decembra 1827 so Schillerjeve posmrtne ostanke prestavili v kne\xc5\xbejo grobnico, kjer je \xc5\xbeelel biti\xc2\xa0\xc2\xbbob Schillerju\xc2\xab\xc2\xa0pokopan tudi Goethe.\n_START_SECTION_\nSchillerjevi posmrtni ostanki\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1911 so v grobnici, kjer so pokopali Schillerja na\xc5\xa1li \xc5\xa1e eno lobanjo, za katero so domnevali, da je njegova. Med strokovnjaki so sledili leta in leta dolgi prepiri, katera lobanja je prava in ker se niso mogli zediniti, sta Radio osrednje Nem\xc4\x8dije (der Mitteldeutscher Rundfunk MDR) in Fundacija weimarske klasike (die Klassik Stiftung Weimar) pri\xc4\x8dela z iskanjem Schillerjeve lobanje ("Der Friedrich-Schiller-Code"). Raziskave leta 2008 so pokazale, da nobena izmed teh dveh lobanj ne pripada Schillerju. Zanesljive rezultate so znanstveniki dobili na podlagi primerjav DNA Schillerjevih sester z obema lobanjama iz kne\xc5\xbeje grobnice. Neodvisno drug od drugega, se ujemajo rezultati raziskav dveh razli\xc4\x8dnih laboratorijev, tako da tudi rekonstrukcija obraza ne bi ni\xc4\x8d spremenila in ker so preiskave skeleta pokazale, da se niti ena izmed kosti ne ujema z DNA katere izmed lobanj, pripadajo pa najmanj trem razli\xc4\x8dnim ljudem, so se pri Fundaciji weimarske klasike (die Klassik Stiftung Weimar) odlo\xc4\x8dili, da vrnejo prazno Schillerjevo krsto v kne\xc5\xbejo grobnico, lobanje pa ne bodo ve\xc4\x8d iskali. Znanstveniki Univerze v Freiburgu so po neuspelem pregledu celotne zbirke lobanj Univerze Eberharda Karla v T\xc3\xbcbingenu raziskave zaklju\xc4\x8dili.\n_START_SECTION_\nSchiller in zgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nShillerjevo zanimanje za zgodovino je v celoti zaznamovano s spektrom idej razsvetljenstva (Aufkl\xc3\xa4rung), ki jih je dodelal ter razvil v svojih spisih o estetiki - O estetski vzgoji \xc4\x8dlove\xc5\xa1tva (\xc3\x9cber die \xc3\xa4sthetische Erziehung des Menschen) ter O naivnem in sentamentalnem pesnjenju (\xc3\x9cber naive und sentimentalische Dichtung). Estetiziranje zgodovine kot znanosti, antropolo\xc5\xa1ki preobrat, obravnavanje \xc4\x8dloveka kot objekt zgodovine, razvoj vzgojne funkcije zgodovine ter proklamacija metode zgodovinske analogije so tisti klju\xc4\x8dni elementi, ki so v Schillerjevih delih Zgodovina padca zdru\xc5\xbeene Nizozemske in Zgodovina tridesetletne vojne prispevali k nadaljnjemu razvoju Schillerjevega histori\xc4\x8dnega razmi\xc5\xa1ljanja in k nastanku klasi\xc4\x8dne zgodovinske drame.\n_START_SECTION_\nSchillerjev prispevek h knji\xc5\xbeevnosti\n_START_PARAGRAPH_\nSchiller je \xc5\xbeivel v \xc4\x8dasu francoske revolucije, med absolutizmom in med za\xc4\x8detki demokracije. Me\xc5\xa1\xc4\x8dani niso imeli mo\xc5\xbenosti oz. znanja ustvariti in izraziti lastno mnenje, zato je to funkcijo prevzela literatura in prispevala k njihovi samopodobi. Patos in senzibilnost Schillerjevih del sta do leta 1785 izraz razvoja \xc4\x8dlove\xc4\x8dnosti, ki je veliko nasprotje dotakratne aristokracije. Zvrst, ki to najbolje prika\xc5\xbee je me\xc5\xa1\xc4\x8danska \xc5\xbealoigra._NEWLINE_Po obdobju od leta 1785 pa vse do 1795, v katerem so nastala dela kot je npr. drama Don Carlos, ali pa temeljne razprave literarne teorije O estetski vzgoji \xc4\x8dloveka (\xc3\x9cber die \xc3\xa4sthetische Erziehung des Menschen) ter O naivnem in sentimentalnem pesnjenju (\xc3\x9cber naive und sentimentalische Dichtung), so med letoma 1795 in 1805 \xc5\xbee nastajale drame, ki jih ume\xc5\xa1\xc4\x8damo v ti. weimarski klasicizem. Temeljni namen teh je bil uresni\xc4\x8diti idejo o estetski vzgoji \xc4\x8dloveka, torej zdru\xc5\xbeiti ob\xc4\x8dutke z razumom. Z menjavanjem idili\xc4\x8dnosti in dramati\xc4\x8dnosti je Schiller \xc5\xbeelel izoblikovati esteti\xc4\x8dnega \xc4\x8dloveka, ki bi bil temelj prehoda sedanjega stanja dr\xc5\xbeave v razumno dr\xc5\xbeavo, hkrati pa je bil to program proti francoski revoluciji ter sedanji politiki._NEWLINE_Schillerjeva filozofija pisanja torej ni bila le napisati jezikovno in slogovno bogato dramo, kot so npr. Razbojniki (Die R\xc3\xa4uber), Don Karlos (Don Carlos), Devica Orleanska (Die Jungfrau von Orleans) ali Viljem Tell (Wilhelm Tell), ampak predvsem ta, da bi nem\xc5\xa1ko govore\xc4\x8dim bralcem pribli\xc5\xbeal razum, humanitarne ideale ter ideale svobode. Kot je Schiller sam napisal, je\xc2\xa0\xc2\xbbprispevek k pravi politi\xc4\x8dni svobodi najbolj izpopolnjena umetnost\xc2\xab\xc2\xa0(O estetski vzgoji \xc4\x8dloveka, drugo pismo).\n_START_SECTION_\nRecepcija Schillerjevih del\n_START_PARAGRAPH_\nSchillerjevih del niso brali le v Nem\xc4\x8diji. Dobro so bila sprejeta in brana tudi drugje po Evropi, kot recimo v \xc5\xa1e nezedinjeni Italiji ali v caristi\xc4\x8dni Rusiji. Razlika je bila le v tem, kako so pesnika dojemali v tujini. Nekaterim je predstavljal pesnika svobode, nekateri pa so v njem videli zavetnika me\xc5\xa1\xc4\x8danske olike. Zaradi njegove mo\xc4\x8di izra\xc5\xbeanja je veliko katera izmed njegovih zapisanih besed in dialogov postala krilatica. Leta 1859 so 100. obletnico Schillerjevega rojstva praznovali po vsej Evropi in v ZDA._NEWLINE_Branje Schillerja je v 19. stol. in v za\xc4\x8detkih 20. stol postalo vse bolj popredmeteno in manj literatni u\xc5\xbeitek. Schillerja se je ve\xc4\x8dina bralcev dotaknila \xc5\xbee zaradi tega, ker so njegova dela postala s \xc5\xa1olsko reformo v 19. stol. obvezno \xc4\x8dtivo, vse bolj pa je predstavljal\xc2\xa0\xc2\xbbzlato rezervo\xc2\xab\xc2\xa0pri socialnem vzponu. Kot pesnika svobode, so ga zelo cenili v delavskem gibanju in pri zdru\xc5\xbeenju za izobra\xc5\xbeevanje delavcev nem\xc5\xa1kega govornega podro\xc4\x8dja._NEWLINE_Po Hitljerjevem vzponu so posku\xc5\xa1ali Schillerja prikazati kot\xc2\xa0\xc2\xbbnem\xc5\xa1kega pesnika\xc2\xab, a \xc5\xbee 1941 je Hitler prepovedal uprizoritev Viljema Tella ter Dona Karlosa._NEWLINE_V NDR je veljal Schiller za naprednej\xc5\xa1ega me\xc5\xa1\xc4\x8dana, ki je utrl pot komunizmu, zato so se trudili, da bi ga ideolo\xc5\xa1ko vklju\xc4\x8dili medse. Leta 1959 so ob 200. obletnici Schillerjevega rojstva prirejali praznovanja, a v kasnej\xc5\xa1ih obdobjih, tudi v NDR \xc5\xbee niso ve\xc4\x8d uprizarjali preve\xc4\x8d svobodnja\xc5\xa1kih del kot je recimo Don Karlos._NEWLINE_Ob 150. letnici smrti Schillerja je Thomas Mann tik pred svojo smrtjo maja 1955 pripravil govor z naslovom Poskus o Schillerju (Versuch \xc3\xbcber Schiller), ki so mu lahko prisluhnili na obeh straneh takrat \xc5\xa1e razdvojene Nem\xc4\x8dije. Govor ni bil le neke vrste izpoved ljubezni Schillerju, ampak predvsem poziv ljudstvu, ki se iz prej\xc5\xa1njih dveh vojn ni veliko nau\xc4\x8dilo. V Weimarju je ob isti obletnici pripravil govor takratni minister za kulturo NDR, Johannes R. Becher._NEWLINE_V Schillerjevem letu 2005 se je izkazalo, da so Schillerjeva dela v zdru\xc5\xbeeni Nem\xc4\x8diji cenjena le zaradi obletnice in ne zaradi individualnih interesov bralcev ali gledalcev. Literarna zgodovina, ki se navezuje predvsem na Schillerja je sicer napredovala, a v medijih je bil njegov spominski dan obravnavan le zgolj biografsko. Nad recitiranjem Schillerjevih tekstov so poslu\xc5\xa1alci navdu\xc5\xa1eni, parodije in moderno predelani teksti pa le niso mogli imeti posebnega efekta, saj \xc5\xbee originali niso bili poznani med ob\xc4\x8dinstvom. Dandanes med gledalci ali med bralci ne obstaja ve\xc4\x8d tip me\xc5\xa1\xc4\x8danskega intelektualca, ki bi si Schillerjeva dela vtisnil v spomin ali jih samoumevno razumel._NEWLINE_Vse zgoraj napisano je posebej zanimivo za literarne sociologe. Ameri\xc5\xa1ki zgodovinar Eugen Rosenstock-Huessy je povedal, da so mlaj\xc5\xa1e generacije po velikih socialnih spremembah in pod njihovim vplivom iz spomina izgubile veliko znanja o kulturi izpred 130 let. V letu 2007 so Schillerjeva dela dobro poznana le v malo\xc5\xa1tevilnih kulturni\xc5\xa1kih elitah, a vseeno bolje, kot so Schillerjevi sodobniki poznali baro\xc4\x8dno literaturo.'