b'\n_START_ARTICLE_\nAnton Urbas\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nPo kon\xc4\x8danem \xc5\xa1tudiju bogoslovja v Ljubljani je bil 1844 posve\xc4\x8den v duhovnika. Kot kaplan je slu\xc5\xbeboval v Kovorju (do 1846), v Smledniku (1847), v Planini pri Rakeku (1848) in v  Sostrem (do 1850); kot beneficiat na Gori\xc4\x8dici pri Ihanu (1851-1859), kot \xc5\xbeupnik v Zagorju ob Savi (1860-1973), na Dobovcu (1874-1876) ter kot stolni \xc5\xbeupnik in kanonik v Ljubljani (1877-1899). _NEWLINE_Bavil se je tudi z raziskovanjem jam. Jeseni 1848 je organiziral in vodil prvo ekspedicijo v Planinsko jamo, tu prodrl do soto\xc4\x8dja Pivke in Raka in v piv\xc5\xa1kem rokavu zasledil \xc4\x8dlove\xc5\xa1ke ribice. Raziskal je tudi Vranjo jamo. Na druge kra\xc5\xa1ke jame, kot so \xc5\xa0kratovka pod Hasbergom, ponori Pod Stenami, izviri pri Gr\xc4\x8darevcu, jame pri Kali\xc5\xa1ah in hkrati na svoje izsledke v obmo\xc4\x8dju Planinskega polja je opozoril s \xc4\x8dlankom Die Grotten mid Abgr\xc3\xbcnde bei Planina (1849), malo zatem se je na Urbasove raziskave oprl geograf in krasoslovec  A. Schmidl. _NEWLINE_Ukvarjal se je tudi z vpra\xc5\xa1anji s podro\xc4\x8dja fizike, geologije in teologije ter napisal bro\xc5\xa1ure: Magnetizem, elektrika, toplota in svetloba (samozalo\xc5\xbeba,1876, hkrati iz\xc5\xa1la tudi v nem\xc5\xa1\xc4\x8d.); Die Reiche der hi. drei K\xc3\xb6nige  (1884); Die Geologie and das Paradies (1889).'