b'\n_START_ARTICLE_\nAvignonski most\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nMost se razteza \xc4\x8dez Rono med Avignonom in Villeneuve-les-Avignon. Zgrajen je bil med letoma 1177 in 1185 v prvotni dol\xc5\xbeini okoli 900 m. Most, ki ga je leta 1226 med obleganjem Avignona uni\xc4\x8dil Ludvik VIII. Francoski, je bil v za\xc4\x8detku leta 1234 obnovljen. Zgodovinarji menijo da je bil prvotni most sestavljen iz lesene nadgradnje podprte s kamnitimi stebri in naredili pri obnovi most v celoti iz kamna.  Most je le 4,9 m \xc5\xa1irok, vklju\xc4\x8dno z ograjo ob straneh. Loki, ki so bili odgovorni za propad ko je reka poplavljala, so bili v\xc4\x8dasih nadome\xc5\xa1\xc4\x8deni z za\xc4\x8dasnimi lesenimi konstrukcijami, nato pa kon\xc4\x8dno narejeni v kamnu._NEWLINE_Most je bil v slabem stanju \xc5\xbee v 17. stoletju. Od leta 1644 so mostu manjkali \xc5\xbee \xc5\xa1tirje loki in kon\xc4\x8dno je katastrofalna poplava leta 1669 odnesla velik del konstrukcije. Od takrat so se njegovi ohranjeni loki zaporedoma sesuli ali poru\xc5\xa1ili, od za\xc4\x8detnih 22 so ostali le \xc5\xa1tirje loki._NEWLINE_Loki so segmentni in ne polkro\xc5\xbeni, kot so bili obi\xc4\x8dajni za rimske mostove. Od preostalih lokov ima najve\xc4\x8dji razpon 35,8 m, med tretjim in \xc4\x8detrtim stebrom. Stebri so obdani z braniki tako gorvodno kot v smeri toka. To povzro\xc4\x8da izpodjedanje dna okoli stebrov, kar je ena izmed glavnih gro\xc5\xbeenj za stabilnost kamnitih mostov.\n_START_SECTION_\nLegenda svetega B\xc3\xa9n\xc3\xa9zeta\n_START_PARAGRAPH_\nPovod za gradnjo mostu je pripoved svetega B\xc3\xa9n\xc3\xa9zeta, pastirskega fanta iz zaselka Villard v Ard\xc3\xa8che, ki je (po legendi), medtem ko je pasel svojo \xc4\x8dredo, sli\xc5\xa1al glas Jezusa Kristusa in ga prosil za izgradnjo mostu \xc4\x8dez reko. \xc4\x8ceprav je bil na za\xc4\x8detku tar\xc4\x8da posmeha, je dramati\xc4\x8dno "pokazal" svoj bo\xc5\xbeanski navdih s \xc4\x8dude\xc5\xbenim dvigom ogromnega bloka kamna. Dobil je podporo za svoj projekt in oblikovali mostno bratov\xc5\xa1\xc4\x8dino za nadzor nad gradnjo. Po njegovi smrti so njegove posmrtne ostanke pokopali kar v samem mostu, v majhni kapelici, ki stoji na enem od ohranjenih stebrov mostu na strani Avignona.\n_START_SECTION_\nKapela svetega Nikolaja\n_START_PARAGRAPH_\nKapela svetega Nikolaja stoji na plo\xc5\xa1\xc4\x8dadi na gorvodni strani drugega stebra (med drugim in tretjim lokom). Mostna kapela je do\xc5\xbeivela \xc5\xa1tevilne faze rekonstrukcij in obnov. Zdaj je razdeljena na dve eta\xc5\xbei, vsaka z ladjo in apsido. Zgornja eta\xc5\xbea je na nivoju plo\xc5\xa1\xc4\x8dadi mostu in o\xc5\xbei \xc5\xa1irino pe\xc5\xa1poti na 1,75 m. Spodnja eta\xc5\xbea je dostopna z nizom stopnic, ki se spu\xc5\xa1\xc4\x8dajo z mosta._NEWLINE_Zunanjost kapele ka\xc5\xbee dokaze o obnovitvenih delih z zazidanimi okni na jugovzhodni steni. Ladja je prekrita s kamnitimi stre\xc5\xa1niki, ki nalegajo na vrsti konzol. Poligonalna apsida ima ravno streho in sedi nad branikom stebra._NEWLINE_Spodnja kapela z apsido okra\xc5\xa1ena s petimi oboki izvira iz druge polovice 12. stoletja. Pozneje, morda \xc5\xbee v 13. stoletju, ko se je nivo mostu dvignil, so tla podprta z rebrastim \xc5\xa1tiristranskim obokom, ki je vstavljen v podporno strukturo. Preprosta pravokotna zgornja kapela s sod\xc4\x8dkasto obokano streho je bila posve\xc4\x8dena leta 1411. V spodnji kapeli so nastala stranska vrata kot kamnose\xc5\xa1ko delo, ko je bil ob dvigu mostu blokiran prvotni vhod. Leta 1513 je bila dodana peterokotna apsida na gotskih stebrih, ki dodajajo zgornjo kapelo._NEWLINE_Leta 1670, po opustitvi mostu, so relikvije svetega B\xc3\xa9n\xc3\xa9zeta prenesli na H\xc3\xb4pital du Pont (tako imenovan H\xc3\xb4pital St. Benezet) znotraj mestnega obzidja ob vhodnem poslopju._NEWLINE_Most je bil tudi mesto obo\xc5\xbeevanje \xc4\x8dolnarjev, katerih zavetnik je bil sveti Nikolaj. Prvotno so ga \xc4\x8dastili v Nikolajevi kapeli na samem mostu (kjer je bilo pokopano telo svetega B\xc3\xa9n\xc3\xa9zeta), vendar je zaradi propada mostu ta postala te\xc5\xbeko dostopna. Leta 1715 je Bratov\xc5\xa1\xc4\x8dina \xc4\x8dolnarjev zgradila kapelo na kopnem ob mostu na strani Avignona, zunaj obzidja ob vhodnih vratih. Ta kapela je bila uni\xc4\x8dena ob ve\xc4\x8dji poplavi Rone leta 1856. Prebivali\xc5\xa1\xc4\x8de za \xc4\x8duvaja je bilo zgrajeno na ostankih v \xc4\x8dasu obnovitvenih del z za\xc4\x8detkom okoli 1878. Prebivali\xc5\xa1\xc4\x8de je bilo poru\xc5\xa1eno v okviru obnovitvenih del na mostu in vhodnih vratih, opravljenih v 1980-ih.\n_START_SECTION_\nVhodna vrata\n_START_PARAGRAPH_\nMost je imel velik strate\xc5\xa1ki pomen, saj ko je bil zgrajen, je bil edini re\xc4\x8dni prehod med Lyonom in Sredozemskim morjem. Bil je tudi edini re\xc4\x8dni prehod med  grofijo Venaissin, enklavo, ki jo je nadzoroval pape\xc5\xbe in Francijo pod nadzorom kralja. Zato sta bili skrbno varovani obe strani reke. Na desnem bregu, pod nadzorom francoske krone, je nadzor vr\xc5\xa1ila trdnjava Tour Philippe-le-Bel, ki je bila zgrajena v za\xc4\x8detku 14. stoletja. Na strani Avignona se je iz mosta \xc5\xa1lo skozi velika vhodna vrata v obzidju, zgrajena v 14. stoletju (z velikimi spremembami v 15. stoletju) in preko rampe (sedaj uni\xc4\x8dene), ki je vodila v mesto. _NEWLINE_Med letoma 1265 in 1309 je bil zgrajen drugi kamniti most preko Rone, 40 km gorvodno od Avignona, kar je sedaj Pont-Saint-Esprit, takrat pa znan kot Saint-Saturnin-du-Port. Most Pont-Saint-Esprit je prvotno imel 20 lokov in dol\xc5\xbeino 900 m. \xc4\x8ceprav je zdaj nekoliko spremenjen, je srednjeve\xc5\xa1ki most ohranjen do dana\xc5\xa1njih dni._NEWLINE_Z razpadom mostu Saint-Benezet \xc4\x8dez Rono v Avignonu, je bilo pre\xc4\x8dkanje reke omogo\xc4\x8deno s trajektom do 19. stoletja. Med letoma 1806 in 1819 je bil preko obeh vej reke zgrajen leseni most. Odsek med Avignon in Ile de la Barthelasse je leta 1843 nadomestil vise\xc4\x8di most, vendar je bil leseni odsek med otokom in Villeneuveom nadome\xc5\xa1\xc4\x8den \xc5\xa1ele 1905-1910. _NEWLINE_Kapela svetega Nikolaja in \xc5\xa1tirje ohranjeni loki so od leta 1840 tudi francoski Monument historique.\n_START_SECTION_\nHipoteza o rimskem mostu\n_START_PARAGRAPH_\nStrokovnjaki razpravljajo o tem ali je pred izgradnjo mostu Saint Benezet v 12. stoletju morda \xc5\xbee obstajal most. O predhodniku je prvi poro\xc4\x8dal Henri Revoil na francoski arheolo\xc5\xa1ki konferenci, ki je potekala v Avignonu leta 1882. Njegov glavni argument temelji na videzu kamna ob vzno\xc5\xbeju \xc5\xa1tirih ohranjenih lokov. Ob zelo nizki vodi, so vidni kamniti bloki, ki so ve\xc4\x8dji kot tisti zgoraj in nimajo funkcije ter so tuji obstoje\xc4\x8demu mostu. Slog zidu, ki ga je opisal Revoil, je bil od prej\xc5\xa1njega mostu bodisi iz poznorimskega ali karolin\xc5\xa1kega obdobja. [25] [26] Leta 1892 je Louis Rochetin objavil \xc4\x8dlanek v katerem predlaga, da so kamniti bloki na dnu prvega loka in tisti, na obeh straneh drugega loka, ki podpirajo kapele, ostanki za\xc4\x8detnih kamnov starej\xc5\xa1ega rimskega loka._NEWLINE_Denis-Marcel Marie, v svoji knjigi o mostu, objavljeni leta 1953, v kateri je skrbno v celoti pregledal vse dosedanje publikacije, v zadnjem poglavju pi\xc5\xa1e v podporo hipotezi da so zgodnej\xc5\xa1i most zgradili Gallo-Rimljani proti koncu rimske okupacije. Meni tudi, da baze ohranjenih stebrov pripadajo zgodnej\xc5\xa1emu mostu in da so polkro\xc5\xbeni loki iz rimskega obdobja ustvarili nivo cesti\xc5\xa1\xc4\x8da vi\xc5\xa1je od vrha ohranjene kapele. Marie tudi domneva, da se je ta most zru\xc5\xa1il v naslednjih sedmih stoletjih in da je most Benezet iz 12. stoletja sestavljen iz vozi\xc5\xa1\xc4\x8da podprtega z lesenimi piloti, ki so povezovali uni\xc4\x8dene rimske stebre. Piloti so bili potrebni, ker je bila razlika med rimskimi kamnitimi stebri prevelika, da bi jo lahko premostili z lesenimi tramovi brez vmesne podpore. Vi\xc5\xa1ina Benezetovega mostu bi bila na nivoju spodnje kapele. _NEWLINE_Nadaljnja podpora obstoju rimskega mostu je v Perrotovem \xc4\x8dlanku, objavljenem leta 1971. V \xc4\x8dlanku je opisana raziskava iz leta 1969 izvedena na ohranjenih sledovih stebrov v kraku reke na strani Villeneuva, pred njihovim popolnim uni\xc4\x8denjem s strani Compagnie Nationale du Rh\xc3\xb4ne (CNR). \xc4\x8clanek vsebuje tudi dolg odstavek iz neobjavljenega poro\xc4\x8dila gospoda Mathiana, in\xc5\xbeenirja, ki je delal za CNR na raziskavi leta 1965, na \xc5\xa1tirih nedotaknjenih stebrih na avignonski strani reke. Ta raziskava je odkrila plast lesa, vsaj 20 cm debelega, pod temelji vsakega od \xc5\xa1tirih stebrov. Vzorec lesa je datiral Centre National de la Recherche scientifique (CNRS) z radiokarbonsko tehniko med leta 290 in 530, kar ustreza koncu rimskega imperija. V raziskavi uni\xc4\x8denih stebrov v kanalu Villeneuve, steber (naveden pod \xc5\xa1tevilko 14) vsebuje lesene tramove znotraj zidu. Vzorec tega lesa je datiran do leta 890. Med poglabljanjem kanala na strani Villeneuva so pobrali ostanke treh velikih lesenih kolov, od katerih sta dva \xc5\xa1e vedno imela \xc5\xbeelezne konice. Te vzorce lesa so poslali na datiranje, vendar v \xc4\x8dasu objave \xc4\x8dlanka rezultati \xc5\xa1e niso bili znani. _NEWLINE_Arheolog Dominique Carru po prejemu radiokarbonske datacije vzorca lesa prav tako meni, da je zelo verjetno, da je pred tem datumom most \xc5\xbee obstajal. To ni omenjeno v ohranjeni kroniki iz visokega srednjega veka ], saj bi most lahko prispeval k razvoju mestnega sredi\xc5\xa1\xc4\x8da na desnem bregu Rone nasproti Avignona, ki je podoben tistim na drugih lokacijah v doline Rone, kot Trinquetaille nasprotni Arlesa in Saint-Romain-en-Gal v bli\xc5\xbeini Vienne. Ni dokazov o pomembnem zgodnjem naselju v bli\xc5\xbeini mostu. Glavni cesta vzhod-zahod v rimskem obdobju je \xc5\xa1la skozi Tarascon-Beaucaire, 20 km ju\xc5\xbeneje in pre\xc4\x8dkala reko pri Avignonu, kjer je ta kar \xc5\xa1iroka in spreminja tok.\n_START_SECTION_\nPesem "Sur le Pont d\'Avignon"\n_START_PARAGRAPH_\nMost je postal svetovno znan s pesmijo Sur le Pont d\'Avignon (Na Avignonskem mostu). Zgodnej\xc5\xa1a pesem z istim naslovom je bila priljubljena v 16. in 17. stoletju. Melodijo je objavil Ottaviano Petrucci v svoji Harmonice Musices Odhecaton leta 1503-4. Skladatelj 16. stoletja, Pierre Certon, je uporabil melodijo v pesmi z naslovom Sus Le Pont d\'Avignon. Sodobna razli\xc4\x8dica pesmi je iz sredine 19. stoletja, ko jo je Adolphe Adam vklju\xc4\x8dil v op\xc3\xa9ra comique Le Sourd ou l\'Auberge pleine, ki je bila prvi\xc4\x8d izvedena v Parizu leta 1853. Operi je priredba Desforgesove komedije iz leta 1790. [36'