b"\n_START_ARTICLE_\nLjubezenski soneti\n_START_PARAGRAPH_\nLjubezenski soneti (Pre\xc5\xa1eren jih v rokopisu imenuje Ljubeznjeni sonetje) so cikel \xc5\xa1estih Pre\xc5\xa1ernovih sonetov in predstavljajo za\xc4\x8detke Pre\xc5\xa1ernovega sonetizma. Prvi (O\xc4\x8detov na\xc5\xa1ih imenitna dela), drugi (Vrh sonca sije soncov cela \xc4\x8deda), tretji (Tak kakor hrepeni oko \xc4\x8dolnarja) in peti (Kupido! Ti in tvoja lepa starka) sonet so iz\xc5\xa1li v drugem zvezku Kranjske \xc4\x8dbelice (1831), \xc4\x8detrti sonet (Dve sestri videle so zmoti vdane) pa je iz\xc5\xa1el v tretjem zvezku Kranjske \xc4\x8dbelice (1832). Soneti so obliko cikla dobili leta 1847 v Poezijah, kjer jim je Pre\xc5\xa1eren dodal \xc5\xa1e \xc5\xa1esti sonet (Je od vesel'ga \xc4\x8dasa teklo leto), stojijo pa pred Sonetnim vencem. Soneti v nobeni od objav nimajo naslova, naslov Ljubeznjeni sonetje se pojavi zgolj v cenzurnem rokopisu Poezij, kjer je pre\xc4\x8drtan. Zapisani so v prvoosebni pripovedi in za\xc4\x8denjajo obdobje Pre\xc5\xa1ernove ljubezenske lirike._NEWLINE_Predstavljajo vse faze Pre\xc5\xa1ernovega ljubezenskega do\xc5\xbeivljanja (dvorjenje\xe2\x80\x93\xc4\x8da\xc5\xa1\xc4\x8denje\xe2\x80\x93hrepenenje\xe2\x80\x93upanje\xe2\x80\x93strah\xe2\x80\x93odpoved ljubezenskim idealom). V prvem sonetu se Pre\xc5\xa1eren odpove pisanju epike in napove pisanje osebnoizpovedne ljubezenske lirike; opevanje lepih Kranjic in \xc4\x8da\xc5\xa1\xc4\x8denje \xc2\xbbneusmiljene device\xc2\xab. V drugem sonetu opeva lepoto dekleta, s katero jo povzdigne nad vse vrstnice. Hrepenenje po ljubezni \xc2\xbbneusmiljene device\xc2\xab\xc2\xa0 prevladuje v tretjem sonetu. V \xc4\x8detrtem sonetu se pesnik ob pogledu na dve sestri spomni na stare ljubezenske rane in zbe\xc5\xbei. Dvorjenje in \xc4\x8da\xc5\xa1\xc4\x8denje dekleta se v tem sonetu spreobrneta v ob\xc4\x8dutje strahu in negotovosti. V petem sonetu se pesnik ironi\xc4\x8dno odpoveduje dvorjenju, saj mu ta ne prina\xc5\xa1a \xc5\xbeelene ljubezni, po kateri hrepeni.\n_START_SECTION_\nOkoli\xc5\xa1\xc4\x8dine nastanka\n_START_PARAGRAPH_\nV \xc4\x8dasu nastajanja cikla je Pre\xc5\xa1eren preu\xc4\x8deval italijansko in \xc5\xa1pansko poezijo. Poseben vpliv na Pre\xc5\xa1ernovo ustvarjanje je imel Petrarka, saj se je Pre\xc5\xa1eren s  prebiranjem njegovih sonetov seznanil s samo pesni\xc5\xa1ko obliko in jo tako reko\xc4\x8d prenesel v slovenski prostor, kjer je bil sonet dotlej redek. Vzporedno s prevzemanjem pesni\xc5\xa1ke oblike se spremeni tudi Pre\xc5\xa1ernovo pojmovanje ljubezni kot pesni\xc5\xa1kega motiva. Prenehal je namre\xc4\x8d pisati prilo\xc5\xbenostne pesmi, v katerih je prevladoval motiv \xc2\xbbprevzetnega dekleta\xc2\xab.\n_START_SECTION_\n1. sonet\n_START_PARAGRAPH_\nO\xc4\x8detov na\xc5\xa1ih imenitna dela je programski sonet, v katerem Pre\xc5\xa1eren \xc5\xbeeli poudariti, da ni pripovedni pesnik, temve\xc4\x8d lirik. Iz tretje kitice (\xc2\xbbPreslabe peti boje vam slove\xc4\x8de, poj\xc3\xb3 Kranj\xc3\xadc lepoto moje strune, in tvojo \xc4\x8dast, neusmiljena devica!\xc2\xab) je razvidno, da Pre\xc5\xa1eren napoveduje trubadursko opevanje lepih Kranjic in slavljenje \xc2\xbbneusmiljene device\xc2\xab, ki ni Kranjica. Kot v prej\xc5\xa1njih pesmih je tu \xc5\xa1e prisoten motiv neuresni\xc4\x8dene ljubezni, spremeni pa se pesnikov odziv na njo. Humorno nor\xc4\x8devanje in razo\xc4\x8daranje nadomesti s \xc4\x8da\xc5\xa1\xc4\x8denjem ljubljene \xc5\xbeenske. V izrazju lahko opazimo sledove petrarkizma (npr. \xc2\xbbz o\xc4\x8di nebe\xc5\xa1kih vr\xc5\xbeena pu\xc5\xa1ica\xc2\xab). \xc5\xbdenske rime enajstercev so razporejene v sestav ABBA / ABBA / CDE / CDE. Med kvartinami in tercinami je vzpostavljena antiteza (zgodovinska epika\xc2\xa0: ljubezenska lirika).\n_START_SECTION_\n2. sonet\n_START_PARAGRAPH_\nSonetu bi lahko rekli sonet \xc4\x8da\xc5\xa1\xc4\x8denja, saj je v njem mo\xc4\x8dno izpostavljeno dvorjenje. Pre\xc5\xa1eren naj bi tukaj dopolnil domislek Petrarkovega 218. soneta, v katerem Lavra zatemnjuje s svojo lepoto druge \xc5\xbeenske, kakor sonce ob zori zvezde.  Kvartini \xc4\x8detrtega soneta pripovedujeta tole alegorijo: Zemlja pono\xc4\x8di rada gleda zvezde na nebu, ker sonca pono\xc4\x8di ni (\xc2\xbbod sonca, ljubga svojga, zapu\xc5\xa1ena jih zemlja celo no\xc4\x8d z veseljam gleda\xc2\xab). Ob son\xc4\x8dnem vzhodu pozabi na zvezde in vidi samo \xc5\xa1e sonce, ki ga povzdigne nad vse zvezde. To alegori\xc4\x8dno zgodbo pesnik prenese v osebno ljubezensko zgodbo. Pesnik rad ogleduje lepe Ljubljan\xc4\x8danke (zvezde), a ko pride ona (sonce), na njih pozabi in vidi le njo, (\xc2\xbbAl dragi taka mo\xc4\x8d je \xc4\x8dezme dana, de pri\xc4\x8do nje sem slep za vse device\xc2\xab). V tem sonetu je  prisoten tudi anti\xc4\x8dni vpliv, saj je verz \xc2\xbbkar zvezd nebo, deklet ima Ljubljana\xc2\xab preveden Ovidijev stih \xc2\xbbQuot coelum stellas, tot habet tua Roma puellas\xc2\xab. Rime v tercinah so CDD / CEE.  Med kvartinami in tercinami je opazna simetrija (zemlja=pesnik, sonce=ona, zvezde=Ljubljan\xc4\x8danke).\n_START_SECTION_\n3. sonet\n_START_PARAGRAPH_\nSonet bi lahko ozna\xc4\x8dili kot sonet hrepenenja. V kvartinah pesnik pripoveduje pripoved iz anti\xc4\x8dne mitologije: \xc4\x8colnar se znajde v neurju in se z zadnjim upanjem obra\xc4\x8da na zvezdi Dioskuri (to sta Kastor in Poluks). Njuna lu\xc4\x8d je mornarjem oznanjala lepo vreme ali konec nevihte. V tercinah prenese misel o odre\xc5\xa1ilnih zvezdah na njene o\xc4\x8di (\xc2\xbbtak, draga deklica! zvezd tvojih \xc4\x8dakam, tak\xc3\xb3 in bolj \xc5\xa1e \xc4\x8dakam hrepene\xc4\x8de, o\xc4\x8di zagledat tvojih sv\xc3\xadtle \xc5\xbearke\xc2\xab). Njen pogled bi pesniku prinesel \xc5\xbeeleni mir in sre\xc4\x8do. To je prvi Pre\xc5\xa1ernov sonet, v katerem daje ljubezni mo\xc5\xbenost, da prese\xc5\xbee meje erotike in za\xc4\x8denja dobivati \xc5\xbeivljenjsko funkcijo, v kateri ima ljubezen izredni, skoraj osrednji pomen \xc5\xbeivljenja. Pre\xc5\xa1eren je tokrat za rimanje tercin izbral strukturo CDE / CDE.\n_START_SECTION_\n4. sonet\n_START_PARAGRAPH_\nV Kranjski \xc4\x8dbelici (1832) je imel sonet naslov Strah, kar ustreza tematiki soneta. V ospredju ni ve\xc4\x8d ljubezensko dvorjenje, temve\xc4\x8d strah in negotovost. Sonet je sestavljen iz dveh konkretnih pesnikovih do\xc5\xbeivljanj. V kvartinah pesnik opisuje nenadno sre\xc4\x8danje z dvema Ljubljan\xc4\x8dankama, ki zbudita v njem strah, da bi se mu mogle obnoviti stare ljubezenske rane, zato zbe\xc5\xbei.  Pre\xc5\xa1eren je za rimanje tercin izbral kombinacijo rim CDE / EDC.  V sonetu je poudarek na pesnikovem osebnem do\xc5\xbeivetju, pojavljati se za\xc4\x8dne osebna metaforika.\n_START_SECTION_\n5. sonet\n_START_PARAGRAPH_\nV sonetu se pesnik odpoveduje dvorjenju in \xc4\x8da\xc5\xa1\xc4\x8denju ter hrepenenju po ljubezni. \xc4\x8ca\xc5\xa1\xc4\x8denje in dvorjenje se pesniku zazdita nesmiselna, saj ne prina\xc5\xa1ata pozornosti dekleta oz. \xc5\xbeelene ljubezni. Sledi odpoved ljubezenskih idealom in ironi\xc4\x8dno razmi\xc5\xa1ljanje o \xc2\xbbbrezskrbnem \xc5\xbeivljenju\xc2\xab: Denar bom slu\xc5\xbeil s pravdami, zapil pa ga bom skupaj s prijatelji in ob tem pozabil na vse skrbi. Pesnik humorno prevzame realisti\xc4\x8dno razmi\xc5\xa1ljanje o minljivosti \xc5\xbeivljenja. Peti sonet je torej vsebinsko nasprotje prvim trem sonetom cikla. V sonetu je mo\xc4\x8dno izpostavljen antipetrarkizem, ki se ka\xc5\xbee v eksplicitni, \xc5\xbee kar programski formulaciji (\xc2\xbbne bom pel vajne hvale brez pla\xc4\x8dila do konca dni, ko siromak Petrarka\xc2\xab). Pre\xc5\xa1eren za tercetno rimanje izbere kombinacijo rim CDC / DCD. Opazni so tudi premiki v jeziku, saj Pre\xc5\xa1eren ne uporablja ve\xc4\x8d visoke retorike, temve\xc4\x8d se usmeri k pogovorni frazeologiji (prim. \xc2\xbbne b\xc3\xb3ta dalje me za nos vodila\xc2\xab, \xc2\xbbsit sem \xe2\x80\xa6  vajne tlake\xc2\xab).\n_START_SECTION_\nNeusmiljena devica\n_START_PARAGRAPH_\nPre\xc5\xa1eren je cikel  Ljubeznjeni sonetje namenil \xc5\xbeenski, ki jo ozna\xc4\x8di kot \xc2\xbbneusmiljena devica\xc2\xab. Mnenja literarnih zgodovinarjev glede konkretne \xc5\xbeenske so  razli\xc4\x8dna. Avgust \xc5\xbdigon meni, da so prvi trije soneti cikla namenjeni Mariji Johani Khlun iz Gradca, do katere je Pre\xc5\xa1eren gojil eroti\xc4\x8dne simpatije med letoma 1829 in 1831. France Kidri\xc4\x8d (1978: 45\xe2\x80\x9346) meni, da je Pre\xc5\xa1ernov navdih za nastanek cikla neznana petnajstletna ali \xc5\xa1estnajstletna Ljubljan\xc4\x8danka. Anton Slodnjak (1974: 59)  se strinja z \xc5\xbdigonom. Khlunova in Pre\xc5\xa1eren naj bi se obiskovala in si po\xc5\xa1iljala pisma. V tretji kitici prvega soneta (O\xc4\x8detov na\xc5\xa1ih imenitna dela) naj bi pesnik pokazal na vir svoje ljubezenske poezije: \xc2\xbbPreslabe peti boje vam slove\xc4\x8de, poj\xc3\xb3 Kranj\xc3\xadc lepoto moje strune, in tvojo \xc4\x8dast, neusmiljena devica!\xc2\xab: pesnik cikel posve\xc4\x8da lepim Ljubljan\xc4\x8dankam in \xc2\xbbneusmiljeni devici\xc2\xab, ki ni Ljubljan\xc4\x8danka. _NEWLINE_Slodnjak (1979: 232) meni, da Pre\xc5\xa1eren v \xc4\x8detrtem sonetu  (Dve sestri videle so zmoti vdane) opisuje Julijano Primic in njeno h\xc4\x8di Julijo. Svoje mnenje pojasnjuje z zunanjo karakteristiko Julijane in Julije Primic, ki jo je Ana Jelov\xc5\xa1kova sporo\xc4\x8dila h\xc4\x8deri Ernestini: \xc2\xbbJulija je bila plavolaska, imela je modre o\xc4\x8di, zelo lepo ko\xc5\xbeo in ro\xc5\xbeasta lica, po postavi pa je bila majhna in ne\xc5\xbene rasti, pravo nasprotje svoje matere, ki je bila lepa, stasita \xc5\xbeena.\xc2\xab"