b'\n_START_ARTICLE_\nHenry Sidgwick\n_START_SECTION_\nDru\xc5\xbeina\n_START_PARAGRAPH_\nRodil se je v mestu Skipton v Yorkshiru, o\xc4\x8detu Reverendu Williamu Sidgwicku (umrl leta 1841) in materi Mary Sidgwick (rojena Crofts, umrla leta 1879). Dru\xc5\xbeina Sidgwick je bila na tem obmo\xc4\x8dju zelo znana in uspe\xc5\xa1na, saj so imeli v lasti najstarej\xc5\xa1e proizvodno podjetje v mestu, ki se je ukvarjalo s predenjem bomba\xc5\xbea s posebnimi predilnimi mlini. Njegov o\xc4\x8de je bil ravnatelj osnovne \xc5\xa1ole Ermysted\'s Grammar School v Skiptonu. Umrl je, ko je bil Henry star komaj tri leta. Imel je mlaj\xc5\xa1ega brata Arthurja in sestro Mary (znano tudi pod vzdevkom Minnie) ter starej\xc5\xa1ega brata Williama, ki se je izobra\xc5\xbeeval za in\xc5\xa1truktorja univerze v Oxfordu.\n_START_SECTION_\n\xc5\xa0olanje\n_START_PARAGRAPH_\nHenry je najprej obiskoval \xc5\xa1olo Rugby, kasneje pa Kolid\xc5\xbe Trinity (Univerza v Cambridgeu). V \xc4\x8dasu univerze je postal \xc4\x8dlan intelektualne dru\xc5\xbebe Cambridge Apostles. Kot \xc5\xa1tudent je bil zelo uspe\xc5\xa1en na podro\xc4\x8dju matematike in klasi\xc4\x8dne filologije, v tretjem letniku dodiplomskega \xc5\xa1tudija matematike je bil dele\xc5\xbeen prvovrstnega spo\xc5\xa1tovanja (postal je 33. Wrangler na univerzi Cambridge), dobil je presti\xc5\xbeno nagrado za poezijo (Chancellor\'s Gold Medal) in postal Senior Classic tj. najbolj\xc5\xa1i \xc5\xa1tudent klasi\xc4\x8dne filologije. Leta 1859 je diplomiral in oktobra istega leta kot podiplomski \xc5\xa1tudent dobil zaposlitev in posebno \xc5\xa1tipendijo na Kolid\xc5\xbeu Trinity (Univerza v Cambridgeu), kjer je pou\xc4\x8deval klasi\xc4\x8dno filologijo. Leta 1869 je namesto klasi\xc4\x8dne filologije za\xc4\x8del pou\xc4\x8devati nravstveno (moralno filozofijo). Istega leta se je odpovedal pla\xc4\x8dilu za svoje delo, saj se je opredeljeval kot \xc4\x8dlan Anglikanske Cerkve in zaradi tega ni imel \xc4\x8diste vesti. Vseeno je nadaljeval s pou\xc4\x8devanjem in bil leta 1875 imenovan za predavatelja politi\xc4\x8dne in nravstvene filozofije, ter bil leta 1881 razgla\xc5\xa1en za prostovoljnega \xc4\x8dlana. Leta 1883 je dosegel vi\xc5\xa1jo filozofsko profesuro (Knightbridge Professor of Philosophy), v letu 1885 pa so ga zopet zaposlili in mu dodelili \xc5\xa1tipendijo, saj so se cerkvena pravila omilila.\n_START_SECTION_\nDelo\n_START_PARAGRAPH_\nIzdal je delo The Methods of Ethics (1874), s katerim si je pridobil ugled in spo\xc5\xa1tovanje tudi izven univerze. Leta 1876 se je poro\xc4\x8dil z Eleanor Mildred Balfour, ki je bila sestra njegovega nekdanjega u\xc4\x8denca Arthurja Balfourja. Bil je eden glavnih ustanoviteljev Dru\xc5\xa1tva za psihi\xc4\x8dne raziskave (Society for Psychical Research) in \xc4\x8dlan Metafizi\xc4\x8dnega dru\xc5\xa1tva (Metaphysical society). Prav tako je zagovarjal in zastopal vi\xc5\xa1jo in bolj\xc5\xa1o izobrazbo \xc5\xbeensk. Spodbujal je testiranje \xc5\xbeensk in na univerzi v Cambridgeu nudil priprave na izpite. S pomo\xc4\x8djo Anne Clough je razvil Newnham College v sklopu univerze Cambridge. Njegova \xc5\xbeena, Eleanor Sidgwick, je po smrti Anne Clough (1892) postala ravnateljica Newnham College-a. Leta 1880 so univerzi dogradili severno dvorano, kamor se je Sidgwick preselil z \xc5\xbeeno in tam \xc5\xbeivel do svoje smrti. Ves ta \xc4\x8das si je prizadeval za dobrobit univerze.\n_START_SECTION_\nSmrt\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1900 je zbolel za rakom, zato se je bil prisiljen odpovedati profesorskemu poklicu ter nekaj mesecev pozneje umrl. Pokopan je na Terling All Saints Churchyard, Terling, Essex, skupaj z \xc5\xbeeno. Po njem je poimenovan The Sidgwick Site, del Univerze v Cambridgeu.\n_START_SECTION_\nDelovanje\n_START_PARAGRAPH_\nSidgwick je veljal za znanega u\xc4\x8ditelja. Zanimal se je za fizi\xc4\x8dne fenomene, a se je ve\xc4\x8dinoma osredoto\xc4\x8dal na religijo in filozofijo. Odra\xc5\xa1\xc4\x8dal je pod vplivom angle\xc5\xa1ke Cerkve, od katere se je kasneje oddaljil in se v letu 1862 oklical za teista, neodvisnega od ustanovljenih religij. Na kr\xc5\xa1\xc4\x8danstvo je gledal kot na \xe2\x80\x9cnepogre\xc5\xa1ljivo in nenadomestljivo - iz sociolo\xc5\xa1kega vidika,\xe2\x80\x9d in se z njim nikoli ni versko poistovetil. V politi\xc4\x8dni ekonomiji je bil zagovornik utilitarizma. Njegovo delo so zaznamovale raziskave prvih na\xc4\x8del, tako kot razlikovanje pozitivnega in normativnega sklepanja ter s kriti\xc4\x8dno analizo, ki pa ni vedno konstruktivna. Nanj je med drugim vplival tudi Alfred Marshall, ustanovitelj Cambri\xc5\xa1ke ekonomske \xc5\xa1ole. Na podro\xc4\x8dju filozofije se je Sidgwick osredoto\xc4\x8dal na etiko, \xc5\xa1e posebno na prou\xc4\x8devanje intuitivnih na\xc4\x8del ravnanja in zdravo-razumne morale. Ta podro\xc4\x8dja obravnava v delu The Methods of Ethics (1874). Sidgwickovo stali\xc5\xa1\xc4\x8de bi lahko opisali kot eti\xc4\x8dni hedonizem, ki pa ni egoisti\xc4\x8den in se zato razlo\xc4\x8duje kot univerzalisti\xc4\x8den (razli\xc4\x8dica utilitarizma). V Sidgwickovem pogledu je eno glavnih eti\xc4\x8dnih vpra\xc5\xa1anj to, ali se lastni interesi in dol\xc5\xbenosti vedno ujemajo. Trdi, da se v veliki meri ujemajo, a da ni dokazljivo, da si nikoli ne bi nasprotovali. Sistem kaznovanja in nagrajevanja se s filozofsko etiko, po Sidgwickovem mnenju, ne skladajo. Z drugimi besedami, obstaja t. i. dualizem prakti\xc4\x8dnega razloga.\n_START_SECTION_\n"The Methods of Ethics"\n_START_PARAGRAPH_\nV \xc4\x8dasu svojega \xc5\xbeivljenja je napisal knjigo z naslovom The Methods of Ethics (slovensko, \xe2\x80\x9cMetode Etike\xe2\x80\x9d). V delu opisuje tri metode etike: egoizem, intuicijska morala in utilitarizem. Prva razli\xc4\x8dica knjige je bila natisnjena leta 1874 v Londonu, sledile pa so ponovne izdaje v letih 1877, 1884, 1890, 1893, 1901 in 1907.'