b'\n_START_ARTICLE_\nVasilij Aleksandrovi\xc4\x8d Perovski\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nPerovski se je po \xc5\xa1tudiju na moskovski univerzi leta 1811 pridru\xc5\xbeil spremstvu carja Aleksandra I. Med umikom proti Moskvi po borodinski bitki so ga zajeli Francozi. Do leta 1814 je ostal v vojnem ujetni\xc5\xa1tvu v Parizu._NEWLINE_V letu 1828 je bil resno ranjen v vojni s Tur\xc4\x8dijo._NEWLINE_Perovskega so leta 1833 imenovali za voja\xc5\xa1kega gubernatorja Orenburga. Leta 1839 je vodil invazijo na Hivski kanat, predvsem zaradi osvoboditve su\xc5\xbenjev, ki so jih ugrabljali in prodajali turkmenski plenilci z ruskih meja na Kaspijskem morju, in tudi kot poskus raz\xc5\xa1iritve mej Ruskega imperija, Britanski imperij pa se je v tem \xc4\x8dasu leta 1839 zapletel v 1. anglo-afgansko vojno. Ekspedicijske sile Perovskega so \xc5\xa1tele 5200 pripadnikov pehote in 10000 kamel. Zaradi slabega na\xc4\x8drtovanja in delno ponesre\xc4\x8di so krenile na pot novembra 1839 v eno izmed najhuj\xc5\xa1ih zim, tako da so se bile 1. februarja 1840 primorane vrniti. V Orenburg so se vrnile maja tega leta in utrpele ve\xc4\x8d kot 1000 \xc5\xbertev brez samega izstreljenega strela._NEWLINE_Perovski je leta 1842 prenehal slu\xc5\xbebovati kot gubernator. Leta 1851 je to slu\xc5\xbebeno mesto spet prevzel. Njegove kampanje v Osrednji Aziji (sedanji osrednji Kazahstan) proti Hivskemu in Kokandskemu kanatu so bile veliko bolj uspe\xc5\xa1ne. Po uspe\xc5\xa1nem zaobleganju kokandske trdnjave Ak-Me\xc4\x8det leta 1853, so jo poimenovali po njem. Njegov voja\xc5\xa1ki uspeh je prisilil Hivski kanat, da je leta 1854 podpisal premirje z Ruskim imperijem.\n_START_SECTION_\nPriznanja\n_START_PARAGRAPH_\nZa svoje dose\xc5\xbeke je bil leta 1855 poimenovan za grofa.'