b'\n_START_ARTICLE_\nPape\xc5\xbe Urban VI.\n_START_SECTION_\nMladost\n_START_PARAGRAPH_\nBartolomeo Prignano se je rodil v Neaplju  v Neapeljskem kraljestvu 1318. Menijo, da njegov o\xc4\x8de Nikolaj (Nicol\xc3\xb2) izhaja iz Pise, od koder se je umaknil iz politi\xc4\x8dnih nagibov in je pripadal trgovsko-obrtni\xc5\xa1kemu razredu; mati Marjeta (Margherita) Brancaccio pa je pripadala plemi\xc5\xa1ki neapeljski rodovini. Po nekaterih poro\xc4\x8dilih je treba iskati njegov rojstni kraj bolj na vzhodu; ob izvolitvi za pape\xc5\xbea naj bi imel 60 let in naj bi za\xc4\x8del cerkveno kariero na pape\xc5\xa1kem dvoru v Avignonu. _NEWLINE__NEWLINE_Dr\xc5\xbei vsekakor, da je bil Bartolomej Prignano dele\xc5\xbeen odli\xc4\x8dne izobrazbe, kar mu je omogo\xc4\x8dilo napredovanje v cerkveni karieri. \xc5\xa0tudiral je kanonsko pravo na Neapeljski univerzi in njegova pravna podkovanost mu je omogo\xc4\x8dila visoke slu\xc5\xbebe ne le znotraj Cerkve, ampak tudi na sami Neapeljski univerzi. Kot doktor kanonskega prava je 1360 Bartolomej prevzel slu\xc5\xbebo univerzitetnega rektorja. Kot ne\xc4\x8dak Inocenca VI. je postal pape\xc5\xbeev vice-kancler; kot diakon in kanonik v neapeljski stolnici pa je istega leta 1360 postal generalni vikar nad\xc5\xa1kofa Bertranda ter sprejel ve\xc4\x8d nadarbin v Neaplju in okolici. 22. marca 1363 ga je Urban V. imenoval za nad\xc5\xa1kofa v Acerenzi v Neapeljskem kraljestvu; 14. aprila 1377 pa ga je Gregor XI. imenoval za barijskega nad\xc5\xa1kofa. To so bili zgolj naslovi s pripadajo\xc4\x8dimi nadarbinami; ko se je namre\xc4\x8d naselil v Avignonu, je ostal tam do Gregorjevi vrnitvi v Rim 1377, kjer mu je zaupal vodstvo pape\xc5\xa1ke pisarne, s tem da je vicekancler Pietro di Pamplona ostal v Avignonu; nad\xc5\xa1kof je opravljal to nalogo na odli\xc4\x8den na\xc4\x8din.\n_START_SECTION_\nPape\xc5\xbe\n_START_PARAGRAPH_\nGregor XI. je slutil bli\xc5\xbeino smrti in predvideval nerede, ki bodo lahko sledili zaradi italijanskega nacionalizma v Rimu, republikanske protipape\xc5\xa1ke in protifrancoske usmerjenosti ljudstva ter nesloge v kardinalskem zboru, ki ga je sestavljala francoska ve\xc4\x8dina; zato je z bulo Periculis et detrimentis z dne 19. marca 1378 samo za ta primer dolo\xc4\x8dil glede pape\xc5\xa1kih volitev, da naj jih kardinali izvedejo le z navadno ve\xc4\x8dino. Po njegovi smrti \xe2\x80\x93 kjerkoli ga bo doletela \xe2\x80\x93 naj tam navzo\xc4\x8di kardinali takoj izvolijo njegovega naslednika ne \xc4\x8dakajo\xc4\x8d ostalih. Na smrtni postelji je \xc5\xa1e rotil kardinale, naj bodo slo\xc5\xbeni in enotni. Pape\xc5\xbe Gregor je torej umrl v Rimu v no\xc4\x8di med 26. in 27. marcem 1378. _NEWLINE__NEWLINE_Kardinali, ki so se po 75 letih spet zbrali na konklave v Rimu, so se zna\xc5\xa1li v zelo neprijetnem polo\xc5\xbeaju. Za\xc4\x8deli so volitve, ne da bi \xc4\x8dakali prihod kardinalov iz Avignona. Od zbora, v katerem so imeli ve\xc4\x8dino Francozi, je nahujskana nacionalisti\xc4\x8dno nastrojena mno\xc5\xbeica zahtevala, da za novega pape\xc5\xbea izbere \xc4\x8dloveka po njihovem okusu: _NEWLINE_Romano, Romano, lo vogliamo, o almeno italiano!_NEWLINE_Ho\xc4\x8demo Rimljana, Rimljana, ali vsaj Italijana!_NEWLINE_Preden so kardinali od\xc5\xa1li volit 7. aprila, jim je rimska republikanska oblast zagrozila, da jim ne morejo jam\xc4\x8diti varnosti, \xc4\x8de ne bodo izvolili kardinala italijanske narodnosti, saj nimajo zadosti varnostnikov. Drhal je celo no\xc4\x8d zvonila z zvonovi Bazilike sv. Petra, glasno razgrajala ter celo z oro\xc5\xbejem groze\xc4\x8d vdrla v konklave. Navzo\xc4\x8dih je bilo 16 kardinalov od 23, od teh 11 Francozov, 4 Italijani in en \xc5\xa0panec. Zaradi takega nezasli\xc5\xa1anega pritiska se je kardinalski zbor hitro odlo\xc4\x8dil kljub prej\xc5\xa1njemu nagibanju k francoskemu kandidatu \xc5\xbee 8. aprila za Bartolomeja Prignana, ki sicer ni bil ne kardinal in ne Rimljan, ampak je bil vsaj Italijan. Izvolitve pa si niso upali razglasiti, ker ni bil navzo\xc4\x8d in niso vedeli, ali bo izvolitev sprejel, pa tudi ni bil Rimljan. Ker je drhal vdrla v konklave, je nekdo ogrnil s pape\xc5\xa1kim pla\xc5\xa1\xc4\x8dem starega in priljubljenega kardinala Tebaldeschija, ki je bil Rimljan \xe2\x80\x93 in s tem pomiril razdra\xc5\xbeeno mno\xc5\xbeico. Kardinali so se ta \xc4\x8das lahko umaknili na varno v Angelski grad ali v svoje pala\xc4\x8de po Rimu. _NEWLINE_Ume\xc5\xa1\xc4\x8den in kronan kot Urban VI. je bil na Veliko no\xc4\x8d, 18. aprila 1378, ko so mu izrazili vdanost vsi kardinali. To je bil zadnji pape\xc5\xbe, ki ni bil \xc4\x8dlan kardinalskega zbora. Kmalu pa je hudo razo\xc4\x8daral ne le svoje nasprotnike, ampak tudi svoje privr\xc5\xbeence, volivce in prijatelje. Bil je sicer strog do sebe in je imel velike darove \xe2\x80\x93 nosil je tudi spokorni pas; vendar se je za\xc4\x8del obna\xc5\xa1ati, ko da mu je \xc4\x8dast stopila v glavo: postal je pikolovsko natan\xc4\x8den, \xc5\xbeiv\xc4\x8den in brezobziren ter sumni\xc4\x8dav do ljudi, pa tudi do svojih sodelavcev in kardinalov. Skozi enajst let je vladal diktatorsko in se je z nasilnimi, grobimi in nepremi\xc5\xa1ljenimi potezami ter \xc4\x8dustvenimi izbruhi zameril tako kuriji kot vladarjem.\n_START_SECTION_\nZahodni razkol\n_START_PARAGRAPH_\nVse je kazalo, da se bodo razmere umirile, ko so asprotovanja med njim in kardinali prerasla v upor. Vsi francoski kardinali, ki so se jim kasneje pridru\xc5\xbeili tudi trije italijanski, so od\xc5\xa1li iz Rima pod pretvezo, \xc4\x8de\xc5\xa1 da njihovemu zdravju \xc5\xa1koduje \xc2\xbbpu\xc5\xa1\xc4\x8davski in nezdravi Rim, ter da bi mogli zadihati veselje mesta na Roni\xc2\xab. Ko so pri\xc5\xa1li v Anagni, so vsemu kr\xc5\xa1\xc4\x8danskemu svetu poslali sporo\xc4\x8dilo: zaradi oboro\xc5\xbeenega nasilja rimske sodrge se kardinali v konklavu niso mogli svobodno odlo\xc4\x8dati, zato razgla\xc5\xa1ajo izvolitev Urbana VI. za neveljavno. Poleg tega so kardinali zatrdili, da Urban zaradi du\xc5\xa1evnih motenj ni sposoben za najvi\xc5\xa1jo slu\xc5\xbebo v Cerkvi; \xc4\x8de namre\xc4\x8d pape\xc5\xbe ni pri\xc5\xa1teven, po cerkvenem pravu ne more ve\xc4\x8d opravljati svoje slu\xc5\xbebe. _NEWLINE_20. septembra 1378 so v Fondiju na ozemlju Neapeljskega kraljestva izvolili drugega \xc2\xbbzakonitega\xc2\xab\xc2\xa0pape\xc5\xbea, \xc5\xbeenevskega kardinala Roberta, ki si je izbral ime Klemen VII.. Tudi nekateri italijanski kardinali, ki pri volitvah niso sodelovali, so ga priznali za pape\xc5\xbea. Kljub pomirjevalnim pobudam sv. Katarine Sienske se je Urban VI. odzval neobvladano: imenoval je 29 kardinalov razli\xc4\x8dnih narodnosti in s pomo\xc4\x8djo najemnika Alberika Barbianskega _NEWLINE_29. aprila 1379 porazil pri Marinu Klemenovo vojsko. Klemen VII. se je takoj odpravil v Avignon, kjer si je uredil svoj pape\xc5\xa1ki sede\xc5\xbe \xe2\x80\x93 in tako je pri\xc5\xa1lo do zahodnega razkola, ki je trajal skoraj \xc5\xa1tiri desetletja. Francija, Neapelj, Savoja, \xc5\xa0panija in Portugalska, kakor tudi Sicilija in \xc5\xa0kotska, so priznavali Klemena; Sveto rimsko cesarstvo, srednja Italija, Anglija, Ogrska, Skandinavija, Poljska in druge slovanske de\xc5\xbeele pa so priznavali Urbana. To nenaravno stanje je trajalo skoraj \xc5\xa1tiri desetletja (1378-1417) in prizadejalo ugledu pape\xc5\xa1tva nepopravljivo \xc5\xa1kodo. Dvojni pape\xc5\xa1ki dvor je terjal nove dajatve in tudi podelitve nadarbin so postale podvr\xc5\xbeene podkupovanju. _NEWLINE_Razkol je v kr\xc5\xa1\xc4\x8danstvo vnesel nepopisno zmedo; nih\xc4\x8de ni vedel, kdo je pravi pape\xc5\xbe in kon\xc4\x8dalo se je z medsebojnim izob\xc4\x8denjem, da je bilo tako reko\xc4\x8d celo kr\xc5\xa1\xc4\x8danstvo izob\xc4\x8deno. Tudi veliki ljudje tistega \xc4\x8dasa so se razli\xc4\x8dno odlo\xc4\x8dali: npr. sv. Katarina Sienska (1347-1380) in sv. Katarina \xc5\xa0vedska (1331-1381) sta zagovarjali Urbana, medtem ko so smatrali za zakonitega pape\xc5\xbea Klemena sv. Vincenc Fererski (1350-1419), bl. Peter Luksembur\xc5\xa1ki (1369-1387) in sv. Koleta  (1381-1447)._NEWLINE_Med seboj so bili razdeljeni narodi in \xc5\xa1kofije. Nekateri redovi so imeli dva vrhovna predstojnika, enega pod rimskim, drugega pod avignonskim pape\xc5\xbeem. Kakor tega vpra\xc5\xa1anja niso mogli razre\xc5\xa1iti sodobniki, tako ga vse do danes niso mogli razjasniti ne pravniki ne zgodovinarji; mnogi od njih so postavljali pod vpra\xc5\xa1aj veljavnost pape\xc5\xa1kih volitev pod takim nasiljem in pritiskom. Dana\xc5\xa1nji uradni seznam navaja med zakonitimi pape\xc5\xbei Urbana VI. in njegove naslednike, Klemena VII. in njegovega naslednika Benedikta XIII. pa med protipape\xc5\xbee. O rimski pape\xc5\xa1ki veji ne vemo veliko, ker jim \xc5\xa1e ni uspelo urediti finan\xc4\x8dnega in arhivskega sistema, medtem ko je avinjonska veja imela sedemdesetletno do podrobnosti izdelano izro\xc4\x8dilo. _NEWLINE__NEWLINE_Urban VI. je takoj po nastopu razkola na hitro imenoval 29 kardinalov, vendar je v takih okoli\xc5\xa1\xc4\x8dinah sprejelo to \xc4\x8dast le 22 kardinalov, med katerimi je bilo 20 Italijanov in le 2 Francoza. Sicer pa je njegov pontifikat potekal v znamenju stalnih sporov z neapeljsko kraljico Ivano in s kardinali, ki so te\xc5\xbeko prena\xc5\xa1ali njegove nerazsodne nastope. \xc5\xa0est kardinalov in oglejskega \xc5\xa1kofa, ki so mu bili prej zvesti, vendar so se mu zaradi njegovih nespametnih potez postavili po robu, se mu izneverili in ga hoteli postaviti pod varstvo, je dal razlastiti, zapreti, mu\xc4\x8diti in usmrtiti, \xc4\x8de\xc5\xa1 da so zoper njega kovali zaroto. Ta surovost in sadizem je \xc5\xa1e pet drugih kardinalov nagnila, da so pre\xc5\xa1li na stran pape\xc5\xbea Klemena. Ko so nem\xc5\xa1ki knezi zahtevali njegov odstop zaradi nesposobnosti za vzvi\xc5\xa1eno slu\xc5\xbebo, je odgovoril z napovedjo kri\xc5\xbearske vojne zoper avinjonskega protipape\xc5\xbea.\n_START_SECTION_\nPape\xc5\xbe Urban in Slovenci\n_START_PARAGRAPH_\n6. marca 1382 je Urban VI. ukazal kostanjevi\xc5\xa1kemu opatu, naj poskrbi, da bo sti\xc5\xa1ka opatija pri\xc5\xa1la do vseh tistih posesti in dohodkov, ki so jih opatje razdelili laikom in klerikom.\n_START_SECTION_\nSmrt in spomin\n_START_PARAGRAPH_\nPape\xc5\xbe Urban VI. je obdol\xc5\xbeil kraljico Ivano herezije in razkola ter jo odstavil - pozneje je bila umorjena, - in na njeno mesto postavil za naslednika Karla III. Neapeljskega, ki je nosil tudi ogrsko-hrva\xc5\xa1ko krono pod imenom Karel II. Dra\xc4\x8dki. S svojo nerazsodnostjo pa si je pape\xc5\xbe nakopal njegovo smrtno sovra\xc5\xa1tvo in se je moral be\xc5\xbee\xc4\x8d pred zaroto seliti iz kraja v kraj. V Rim je lahko vstopil \xc5\xa1ele septembra 1388 - ko so tudi Karla umorili. _NEWLINE__NEWLINE_Takrat je napovedal sveto leto 1390, ki ga pa ni do\xc4\x8dakal. Umrl je v Rimu 15. oktobra 1389, verjetno zastrupljen. _NEWLINE__NEWLINE_Pokopan je v Baziliki svetega Petra.\n_START_SECTION_\nOdlikovanja\n_START_PARAGRAPH_\nPape\xc5\xbe Grego XI. je prejel odlikovanje Vrhovnega Kristusovega reda in je s tem postal veliki mojster vrhovnega Kristusovega reda.'