b'\n_START_ARTICLE_\nVida Fakin\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nPo maturi v Ljubljani je \xc5\xa1tudirala germanistiko in hkrati \xc5\xa1tiri leta obiskovala \xc5\xa1olo izraznega plesa Mete Vidmar. Nastopala je s samostojnimi plesnimi \xc5\xa1tudijami in pisala plesne kritike. Leta 1941 se je poro\xc4\x8dila s pisateljem, pesnikom in dramatikom Igorjem Torkarjem. Leta 1943 se jima je rodila h\xc4\x8derka Mojca, kasneje poro\xc4\x8dena \xc5\xa0uklje. V letih 1944 in 1945 je obiskovala risarsko \xc5\xa1olo Franca Gor\xc5\xa1eta v Ljubljani. Po 2. svetovni vojni se je odlo\xc4\x8dila za \xc5\xa1tudij slikarstva na novo ustanovljeni Akademiji upodabljajo\xc4\x8dih umetnosti (AUU) v Ljubljani (danes Akademija za likovno umetnost in oblikovanje v Ljubljani), kjer je leta 1949 diplomirala. Leta 1953 je opravila profesorski izpit za likovnega pedagoga in nato kot profesorica pou\xc4\x8devala likovni pouk in umetnostno zgodovino. Kot \xc4\x8dlanica Likovne komisije pri republi\xc5\xa1ki Zvezi prijateljev mladine za estetsko vzgojo otrok, je s skupino izbranih likovnih pedagogov pri likovnem pouku posredovala otrokom in u\xc4\x8diteljem najmodernej\xc5\xa1e metode likovne vzgoje od osnove \xc5\xa1ole do gimnazijskih razredov, kar je bilo pionirsko delo.\n_START_SECTION_\nDelo\n_START_PARAGRAPH_\nSlikarkin likovni svet se vklju\xc4\x8duje v intimisti\xc4\x8dni del slovenske umetnosti. V njenih podobah so nostalgi\xc4\x8dna razpolo\xc5\xbeenja, posameznim stvaritvam je dala sanjski nadih. Svoje slikarstvo je \xc5\xbee zgodaj zaznamovala z elementi surrealizma in fantastike.  _NEWLINE_Njeni v zraku lebde\xc4\x8di, skrivnostni kozolci v kompozicijskem pogledu dosledno in prepri\xc4\x8dljivo odsevajo surrealisti\xc4\x8dno videnje. Slikarka je ustvarila bogat umetni\xc5\xa1ki opus, zrasel iz slovenskih korenin, ki prera\xc5\xa1\xc4\x8da meje doma\xc4\x8dijske miselnosti in se dotika eksisten\xc4\x8dnih materialnih in duhovnih vpra\xc5\xa1anj \xc5\xa1ir\xc5\xa1ega prostora. Njeno delo izra\xc5\xbea dualizem, ki je dualizem sveta in \xc4\x8dloveka, dualizem sanjske lirike in groze\xc4\x8de katastrofe. V pejsa\xc5\xbeih, ki spominjajo na zamotane podobe iz sanj se soo\xc4\x8data liri\xc4\x8den, v mehko zaobljene holme polo\xc5\xbeen doma\xc4\x8d svet in stra\xc5\xa1ljivo tuja povr\xc5\xa1ina neznanih, neobljudenih planetov s kraterji in mrtvo luno ali redkeje brezdu\xc5\xa1nim temnim mestom. Med njima se s plahutajo\xc4\x8dimi krili spreletavajo kozolci, kot docela slikarkin simbol, ki nosi sporo\xc4\x8dilo o lebde\xc4\x8di, izginevajo\xc4\x8di lepoti. Slikarkina dela so barvito izjemno kultivirana in bogato izpovedno sporo\xc4\x8dilna. Manj poznani so \xc5\xa1e slikarkini portreti in avtoportreti, ki ka\xc5\xbeejo izrazit dar za to zvrst likovnega izra\xc5\xbeanja. Svoja dela je predstavila na 12 samostojnih in 32 skupinskih razstavah.\n_START_SECTION_\nCikli\n_START_PARAGRAPH_\nObraz ve\xc4\x8dera 1965 - 66, Dve pokrajini 1972 \xe2\x80\x93 89 in drugi.\n_START_SECTION_\nNagrade\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1983 je prejela \xc5\xbdupan\xc4\x8di\xc4\x8devo nagrado.'