b"\n_START_ARTICLE_\nKandijsko kraljestvo\n_START_SECTION_\nUstanovitev\n_START_PARAGRAPH_\nMesto Senkadagalapura je bilo mogo\xc4\x8de ustanovljeno \xc5\xbee sredi 14. stoletja med vladavino Vikramabahuja III. iz Gampole (1357-1374). Osrednji \xc5\xa0rilanki so vladali kralji od za\xc4\x8detka 15. do poznega 16. stoletja; s slabitvijo kraljestva Kotte v lu\xc4\x8di portugalskega vpliva na obmo\xc4\x8dje v avtonomni domeni s Senkadagalapuro kot svojo prestolnico. Po uni\xc4\x8denju Vijayabahuja VII. iz Kotteja leta 1521 in kasnej\xc5\xa1i razdelitvi kraljestva Kotte se je Kandi osamosvojil in se izkazal kot resen tekmec vzhodnim in ju\xc5\xbenim kraljestvom.\n_START_SECTION_\nVzpon: 1521\xe2\x80\x931594\n_START_PARAGRAPH_\nPo uni\xc4\x8denju Vijayabahuja VII. leta 1521, je bilo kraljestvo Kotte razdeljeno na tri konkuren\xc4\x8dne dr\xc5\xbeave - Sitawaka, Raigama in kraljestvo Bhuvanekabahuja VII. kraljestvo Kotte. Od teh je Sitawaka, pod dinami\xc4\x8dnim vodstvom Mayadunne, predstavljala najve\xc4\x8djo gro\xc5\xbenjo avtonomiji drugih dr\xc5\xbeav. Leta 1522 so si Kandijci zagotovili portugalsko za\xc5\xa1\xc4\x8dito pred Sitawaki, vendar se je zavezni\xc5\xa1tvo kon\xc4\x8dalo leta 1546, ko so portugalske in kotske sile napadle kraljestvo. Leta 1560 se je Kandi povezal s kraljestvom D\xc5\xbeafna proti Portugalcem._NEWLINE_Obmo\xc4\x8dje Kandija je bilo napadeno dvakrat v 1570-ih in 1580-ih letih, najprej leta 1574, nato pa leta 1581 s strani novega kralja Sitawake Rajasinha I. Rajasinha I., kralj Siwatake - ki je \xc5\xbee dosegel pomembno zmago nad Portugalci v bitki pri Mulleriyavi - je uspel dokon\xc4\x8dno pripojiti kraljestvo; kandijski kralj Karalliyadde Kumara Bandara (tako znan kot Jayavira III.) je pobegnil na sever v kraljestvo D\xc5\xbeafna kraljestvo s svojo h\xc4\x8derko, Kusumasana Devi in njegovim svakom, Yamasinghe Bandaro (mo\xc5\xbe Done Catherine). Oba sta s\xc4\x8dasoma padla pod portugalsko oblast, prevzela kr\xc5\xa1\xc4\x8danstvo in sprejela imena Dona Catherina in Dom Filipe.  V tem \xc4\x8dasu so Portugalci prav tako zahtevali da je Kandijsko kraljestvo navedlo Dharmapalino donacijo iz leta 1580 kot precedens. _NEWLINE_Vlada Sitawake nad Kandijem se je te\xc5\xbeko uveljavila. Wirasundara Mudiyanse, Rajasinhov podkralj na tem obmo\xc4\x8dju, se je kmalu po prvem osvajanju uprl; \xc4\x8deprav je bil njegov upor zatrt, se je zgodil leta 1588 drug. Odpor na koncu zdru\xc5\xbeen okoli Konnappu Bandare, sin Wirasundara, ki je zbe\xc5\xbeal na portugalske otoke po o\xc4\x8detovem umoru, ki so ga izvedli agenti Rajasinhe. Med letoma 1591 in 1594 se je vrnil, zasegel Kandijski prestol pod imenom Vimaladharmasuriya I. in poro\xc4\x8dil Dono Catherino. Z zmago nad Sitawako in Portugalci (ki so kmalu leta 1592 zasedli v Kandi) si je zagotovil svoj polo\xc5\xbeaj._NEWLINE_Strate\xc5\xa1ka situacija na \xc5\xa0rilanki se je dramati\xc4\x8dno spremenila, ko se je Vimaladharmasurya I. dvignil na oblast. Na severu so Portugalci leta 1591 odstavili kralja Puviraja Pandarama kraljestva D\xc5\xbeafna in namestili njegovega sina Ethirimana Cinkama kot njim privr\xc5\xbeenega kralja. Leta 1594 Rajasinha I. umre in kraljestvo Sitawaka razpade. Kandi je ostala edina domorodna oblast zunaj evropske prevlade. Leta 1595 je Vimaladharmasurya prinesel relikvijo Budov zob - tradicionalni simbol kraljeve in verske oblasti med Singalci - v Kandi in ta vstopi v dolgo obdobje iz\xc4\x8drpavajo\xc4\x8dega bojevanja s Portugalci, ki se za\xc4\x8dne s kampanjo za Danture.\n_START_SECTION_\nKonsolidacija in medsebojni vpliv z Nizozemci: 1594\xe2\x80\x931739\n_START_PARAGRAPH_\nV \xc4\x8dasu preostale vladavine Vimaladharmasurya se je nadaljevala sovra\xc5\xbenost med portugalskim in kandijskim ljudstvom. Kandijce so med letoma 1594 in 1596 vodili Domingos Correa in pozneje Simao Correa._NEWLINE_Odnosi med Nizozemsko republiko in Kandijci so se za\xc4\x8deli 2. junija 1602, ko je nizozemski raziskovalec Joris van Spilbergen prispel v Santhamuruthu na vzhodni obali \xc5\xa0rilanke.  Kasneje istega leta je Nizozemska vzhodnoindijska dru\xc5\xbeba  poslala Sebalda de Weerta v Kandi, da bi se pogajal o sporazumu. Obisk se je kon\xc4\x8dal s katastrofo ko so bili gostje u\xc5\xbealjeni nad vedenjem kandijskih gostiteljev, sledil je prepir in de Weert in ve\xc4\x8d njegovih spremljevalcev so ubili._NEWLINE_Vimaladharmasurya je umrl leta 1604. Prestol je prenesel na svojega bratranca Senarat, ki je bil tedaj duhovnik, vendar je zapustil sanghe in se poro\xc4\x8dil z Dono Catherino. Leta 1611 so portugalske sile zasedle Kandi v imenu Mayadunne iz Uya in \xc5\xa1e enkrat po\xc5\xbegale mesto.  Leta 1619 je bil Cankili II. umaknjen in kraljestvo je padlo pod Portugalski imperij. Kljub neuspehu je Senarata leto 1612 pre\xc5\xbeivel kot kralj, to je bila pogodba z Nizozemsko vzhodnoindijsko dru\xc5\xbebo. Ko je pri\xc5\xa1la pomo\xc4\x8d v obliki omenjene dru\xc5\xbebe, ki je prispela leta 1620, ni uspel zavarovati Trincomalee in so ga zasedli Portugalci._NEWLINE_Portugalci so okrepili svoj polo\xc5\xbeaj v 1620-ih z gradnjo utrdb na Kalutari, Trincomalee, Batikaloi, in v Sabaragamuwi ter nadgradili utrdbe v Kolombu, Galle in Manikkadawari. Katastrofalen poraz v bitki pri Randeniweli 2. avgusta 1630, v katerem je bil ubit portugalski kapetan-general Constantino De Sa de Noronha je povzro\xc4\x8dil, da so velike dele portugalskega Cejlona preplavili Kandijci.  Notranja nestabilnost je \xc5\xa1e enkrat prepre\xc4\x8dila Kandijcem zavarovati svoje pridobitve in v \xc4\x8dasu Senaratove smrti leta 1635 je ni\xc5\xbeinska \xc5\xa0rilanka \xc5\xa1e enkrat padla pod portugalski nadzor._NEWLINE_Prestol je zdaj pre\xc5\xa1el na Senaratovega sina Rajasinha II., ki je vodil Kandijce do velike zmage nad Portugalci pri Gannoruwi 28. marca 1638. Navzo\xc4\x8dnost Portugalske na \xc5\xa0rilanki je bila zelo oslabljena. V maju istega leta je Rajasinha sklenil obse\xc5\xbeno zavezni\xc5\xa1tvo z Nizozemci, ki so zdaj nadzorovali Batavijo. Batticaloo in Trinidad, ki so padli leta 1639, Galle leta 1640 in kandijske sile so zasegle portugalska ozemlja na celini._NEWLINE_Odnosi med Nizozemci in Kandijci so bili te\xc5\xbeki od za\xc4\x8detka in zveza je razpadla v 1640-ih. Obe strani sta ponovno zdru\xc5\xbeili mo\xc4\x8di v 1650-ih za boj s Portugalsko, a je kon\xc4\x8dni prelom pri\xc5\xa1el leta 1656 po padcu Kolomba in kon\xc4\x8dnem izgonu Portugalcev iz \xc5\xa0rilanke. Rajasinha je zahteval, da se trdnjava preda Kandijcem v ru\xc5\xa1enje; novembra so Nizozemci to zavrnili in odpeljali kralja in njegovo vojsko iz bli\xc5\xbeine. Rajasinhova dr\xc5\xbea nad lastnim prebivalstvom je bil \xc5\xa1ibka, vrstili so se upori v 1664 in 1671, kar so izkoristili Nizozemci in zavzeli velike dele Sabaragamuwa leta 1665, kot tudi Kalpitiya, Kottiyar, Batticaloa in Trincomalee. Zaseg pristani\xc5\xa1\xc4\x8d je bil resen udarec Kandijskemu kraljestvu - ne samo, da so bila nizozemska gospodarstva zdaj bolj ali manj povezana z ozemljem, ki so ga imeli Portugalci, tudi vsa trgovina je bila zdaj v nizozemskih rokah. Rajasinha se je posku\xc5\xa1al pogajati o zavezni\xc5\xa1tvu s Francozi, ki so zasegli Trincomalee, vendar so jih Nizozemci izgnali leta 1672. Kandijske akcije leta 1675 in 1684 so ponovno prinesle nekaj ozemlja, vendar jih v \xc4\x8dasu Rajasinhove smrti leta 1687 se nobeno mesto ni vrnilo pod nadzor Kandijcev. _NEWLINE_Rajasinhov sin je zasedel prestol kot Vimaladharmasuriya II. in njegovih dvajset let vladanja (1687-1707) se je izkazalo za relativno mirno. Trgovinska vojna je izbruhnila leta 1701, ko so Kandijci zapirali svoje meje z nizozemskimi ozemlji, da bi spodbudili trgovino prek pristani\xc5\xa1\xc4\x8d Puttalam in Kottiyar. Posledica tega je bila, da so Nizozemci izgubili nadzor nad trgovino z ore\xc5\xa1\xc4\x8dki palme areka (Areca catechu); do leta 1707 so se ponovno odprle kandijske meje in zaprli obe pristani\xc5\xa1\xc4\x8di. Po smrti Vimaladharmasurya ga je nasledil njegov sin, ki je vladal kot Vira Narendra Sinha. V ravninskih de\xc5\xbeelah se je v 1720-ih in 1730-ih zgodilo ve\xc4\x8d proti nizozemskih vstaj; Kandijci so napovedali vojno Nizozemcem leta 1736 in zasegli nekaj ozemlja. Sovra\xc5\xa1tvo se je okrepilo z imenovanjem Gustaafa Willema van Imhoffa kot guvernerja, leta 1737 pa so bili nizozemski in Kandijci ponovno v miru.\n_START_SECTION_\nNajakari in prihod Britancev: 1739\xe2\x80\x931803\n_START_PARAGRAPH_\nNaslednja kriza se je pojavila ob smrti Narendrasinha leta 1739. Kralj je imel enega sina singalca - Unambuve Bandara, vendar je bilo nasledstvo na prestolu rezervirano izklju\xc4\x8dno za tistega s predniki po materini in o\xc4\x8detovi strani, Unambuveova mati pa je bila iz ni\xc5\xbeje kaste. S podporo bhikkhuja Weliwita Sarankara, je krona pre\xc5\xa1la na brata ene izmed vi\xc5\xa1jih Narendrasinhovih \xc5\xbeena, \xc4\x8dlana telugu govore\xc4\x8dega in tamilsko govore\xc4\x8de dinastije Najak iz ju\xc5\xbene Indije.  Sri Vijaya Rajasinho je bil kronan kasneje istega leta._NEWLINE_Odnosi med Singalci, vklju\xc4\x8dno s kandijsko aristokracijo in Najakarci, so ostali napeti v 18. in zgodnjem 19. stoletju. \xc5\xbde v \xc4\x8dasu vladavine Narendrasinha so poskusi imenovanj Najakarsov na pomembne polo\xc5\xbeaje na dvoru naleteli na upor, vklju\xc4\x8dno z enim leta 1732. Najakarsko plemstvo \xe2\x80\x93 ki je ve\xc4\x8dinoma izklju\xc4\x8devalo in monopoliziralo dostop do kralja - je delovalo, kot da so privilegirani nad avtohtono aristokracijo, mo\xc4\x8dnih adigarsov. V \xc4\x8dasu vladavina Sri Vijaya Rajasinhe (1739-1747) je bil relativen mir, njegov naslednik Kirti Sri Rajasinha pa je moral obravnavati dva velika upora. Prvi\xc4\x8d leta 1749, ki je bil usmerjen v njegovega o\xc4\x8deta Narenapp; drugi\xc4\x8d leta 1760, veliko bolj nevarna vstaja, ki ga je posku\xc5\xa1alo zamenjati s siamskim princem.  Kljub temu je dinastija Najakar vladala, podprla pokroviteljstvo budizma in kandijsko kulturo._NEWLINE_V \xc4\x8dasu vladavine Sri Vijaya Rajasinha in Kirti Sri Rajasinha so Kandijci za\xc4\x8deli \xc5\xa1tevilne racije in vpade na nizozemska ozemlja, vklju\xc4\x8dno s priklju\xc4\x8ditvijo vasi v letih 1741, 1743 in 1745. Nizozemski guvernerji, podrejeni Batavii, so imeli stroga naro\xc4\x8dila izogibati se konfliktu s kraljestvom, ne da bi pri tem odstopili od svojih privilegijev, vklju\xc4\x8dno z monopolom trgovanja s cimetom. Leta 1761 je Kirti Sri Rajasinha za\xc4\x8del mo\xc4\x8dan vdor v ni\xc5\xbeinsko pokrajino, ki ga je pripeljala do Matare in Hanwella ter \xc5\xa1tevilnih mejnih okro\xc5\xbeij. Izkazalo se je za katastrofo; Nizozemci so leta 1762 ponovno prevzeli Matara in Hanwella, leta 1763 pa zasegli mesto in Chilaw, nato pa se v notranjost preselili v dvodelni invaziji. Kandijci so evakuirali Senkadagalo, ki so jo Nizozemci po\xc5\xbegali; izkr\xc4\x8dili so tudi kmetijska zemlji\xc5\xa1\xc4\x8da, kar je leta 1764 postavilo kraljestvo na rob lakote. Kirti Sri Rajasinha je leta 1762 zaprosil za pomo\xc4\x8d britanske oblasti, a ni uspel zagotoviti zavezni\xc5\xa1tva. Do leta 1765 so Nizozemci lahko sklenili pogodbo glede vrnitve ne samo obmejnih okro\xc5\xbeij, ampak vseh obalnih pokrajin; tako je bilo kraljestvo odrezano od zunanjega sveta. Odnosi med Nizozemci in Kandijci so ostali mirni vse do izgona prvih z otoka leta 1796._NEWLINE_\xc4\x8ceprav je ve\xc4\x8d britanskih vojakov in duhovnikov pristalo na \xc5\xa0rilanki \xc5\xbee v 1590-ih, [18] je najbolj znan Robert Knox, ki je objavil An Historical Relation of the Island Ceylon (Zgodovinsko razmerje na otoku Ceylon) in temelji na njegovih izku\xc5\xa1njah v \xc4\x8dasu vladavine Rajasinghe II. leta 1681. Sto let kasneje se je britanska vpletenost v zadeve \xc5\xa0rilanke za\xc4\x8dela resno, ko je admiral Edward Hughes za\xc4\x8del resno z zasegom Trincomaleeja, kot del splo\xc5\xa1nih britansko-nizozemskih sovra\xc5\xbenosti v ameri\xc5\xa1ki vojni za neodvisnost._NEWLINE_Nemir francoske revolucije se je raz\xc5\xa1iril na Nizozemsko do leta 1795, nizozemski Cejlon pa je nastopil v \xc4\x8dasu Batavianske republike med naslednjim konfliktom. Britanci so hitro aneksirali nizozemske posesti v \xc5\xa0rilanki, zavzeli Trincomalee (ki je bil vrnjen Nizozemcem leta 1794) med 28. in 31. avgustom, Batikaloo 18. septembra in D\xc5\xbeafno 28. septembra. Migastenne Disawa, kandijski veleposlanik, je izpogajal pogodbo v Madrasu, ki je zagotavljala vra\xc4\x8danje velikega dela vzhodne obale Kandijcem februarja 1796; do 15. tega meseca je padel Kolombo in kon\xc4\x8dala se je nizozemska vlada na otoku._NEWLINE_Kirti Sri Rajasinha je umrl sredi teh dogodkov januarja 1796, nasledil ga je njegov brat Sri Rajadhi Rajasinha. Novi kralj je zavrnil pogoje Migastenove pogodbe ter prikraj\xc5\xa1al kraljestvo prilo\xc5\xbenosti, da ponovno pridobi zemlji\xc5\xa1\xc4\x8da, ki jih je prej\xc5\xa1nja generacija izgubila.  To se je izkazalo za usodno odlo\xc4\x8ditev; Britanci so takoj za\xc4\x8deli organizirati nove pridobitve, vzpostavili sisteme vladanja, izobra\xc5\xbeevanja in pravi\xc4\x8dnosti. Z imenovanjem Frederika Northa (1798-1805) kot prvega britanskega guvernerja Cejlona je bilo vse upanje, da bodo Kandyanci ponovno vzeli svoja vzhodna ozemlja, v bistvu izginili._NEWLINE_Sri Rajadhi Rajasinha je umrl 26. julija 1798 brez dedi\xc4\x8da. Britanska vzhodnoindijska dru\xc5\xbeba in krona sta kontrolirali otok od 1798 do nastanka britanske kronske kolonije Cejlon leta 1802. nad kraljem je bedela mo\xc4\x8dna prva ministrica Pilima Talawe, ki se je zdaj dolo\xc4\x8dila mladega nekronanega kralja, 18-letnega Konnasamija kot Sri Vikrama Rajasinha. Muttusami, zet Sri Rajadhi Rajasinha, je tako zahteval prestol v Kandiju, a ga je Pilima Talawe aretirala. Sri Vickrama Rajasinha je hotel prestol zase in se z Britanci sre\xc4\x8dal v Avissawelli med letoma 1799 in 1801. Pogajanja z razli\xc4\x8dnimi variantami so bila zavrnjena._NEWLINE_Teritoriji, ki so jih \xc5\xa1e vedno imeli Nizozemci na otoku, so bili formalno odstopljene Britancem v pogodbi iz Amiensa iz leta 1802, vendar je angle\xc5\xa1ka dru\xc5\xbeba \xc5\xa1e vedno ohranila monopol nad trgovino. Britanski agenti so bili odgovorni za donosno ribi\xc5\xa1tvo z biseri, planta\xc5\xbee bomba\xc5\xbea, sol in tobak. Prva tri leta je vlada prejela 396.000 \xc2\xa3 iz ribi\xc5\xa1tva z biseri. To je nadomestilo ni\xc5\xbejo ceno cimeta zaradi nizozemskih zalog v Amsterdamu._NEWLINE_Med nara\xc5\xa1\xc4\x8dajo\xc4\x8do napetostjo so se zadeve zaostrile, ko je bila skupina Mavrov pridr\xc5\xbeana in pretepena s strani agentov Pilime Talawe. 31. januarja 1803 je britanska vojska, ki jo je vodil general Hay Macdowall, od\xc5\xa1la v Kandi in ugotovila, da je ta evakuiran. Britanska vojska je postavila Muttusamija, vendar se ga Kandijci niso bali. Britanci so bili obkro\xc5\xbeeni s sovra\xc5\xbenimi ljudmi, brez hrane in trpeli od bolezni. Macdowall je zbolel in zadol\xc5\xbeil majorja Davieja. Britanci so zapustili Kandi z bolniki, ki so jih pustili za sabo in so umrli. Kandijske sile so ustavile umik na reki Mahavali, usmrtili Muttusamija in vse britanske zapornike, razen Davieja in tri druge. Ta Kandijska vojna je trajala dve leti in je postala najdalj\xc5\xa1e in najintenzivnej\xc5\xa1e obdobje vladarskih vojn, ker je guverner Severa nadaljeval s po\xc5\xa1iljanjem sil na meje.\n_START_SECTION_\nAneksija in upor: 1803\xe2\x80\x931817\n_START_PARAGRAPH_\nSri Wickrama Rajasinha je vse bolj nepravi\xc4\x8dno in muhasto vladal, kar je povzro\xc4\x8dilo resne nemire med prebivalstvom. Velik upor leta 1808 v Seven Korales ga skoraj spravil ob prestol. Mo\xc4\x8dna Pilima Talawe se je uprla leta 1810, ko je bil ujet in usmr\xc4\x8den. Leta 1814 je kralj odredil v Kandiju za Ehelepola Adigarja, Dissava iz Sabaragumama. Ehelepola, ki je sumil na past, je to zavrnil; v ma\xc5\xa1\xc4\x8devanju je kralj njegovo \xc5\xbeeno in tri otroke usmrtil. Ljudstvo se je zdaj obrnilo proti kralju.  Kralj je bil tudi med duhov\xc5\xa1\xc4\x8dino zelo nepriljubljen zaradi nenadnih in brutalnih zasegov njihove zemlje in dragocenosti._NEWLINE_Novembra 1814 so na ozemlju Kandija deset britanskih oseb ujeli in pohabili. Guverner Robert Brownrigg je premaknil nekaj britanskih sil, ki so se januarja 1815 preselile iz obalnih utrdb, pod vodstvom doma\xc4\x8dih sil pod Ehelepolo. Molligoda, naslednik Ehelepola v Sabaragumuwu in Dissava iz Four Korales, sta februarja pre\xc5\xa1la k Britancem; 18. februarja so zasegli Kandi in Sri Wickrama Rajasinghe 18. februarja ujeli. Njegov sin je umrl brez otrok leta 1843, in linija Najakar se je kon\xc4\x8dala._NEWLINE_2. marca 1815 so se britanski predstavniki, med njimi Robert Brownrigg in John D'Oyly, sre\xc4\x8dali s plemstvom kraljestva in sklenili na konferenci sporazum pod imenom Kandijska konvencija. Rezultat sporazuma je omogo\xc4\x8dil za\xc5\xa1\xc4\x8dito budizma in ohranitev lokalnih vladnih sistemov pod vodstvom britanskega guvernerja v Kolombu in pod nadzorom britanskih agentov v Sabaragumu, Tri Korale in Uva. V praksi pa so se lokalni \xc5\xa1efi, kot sta Ehelepola in Molligoda, zelo zavedali, da so bili na koncu odgovorni Britancem._NEWLINE_Upor je izbruhnil leta 1817 v Wellassi, hitro se je raz\xc5\xa1iril na Uva in Walpane. Keppitipola, Dissave iz Uve, je bil poslan, da zatre vstajo, a se je namesto tega pridru\xc5\xbeil upornikom. Do julija so se vsi kandijski poveljniki, razen Molligoda, pridru\xc5\xbeili uporu; ve\xc4\x8d jih je bilo ujetih in 1. novembra se je upor kon\xc4\x8dal. Voditelji so bili obsojeni 26. novembra 1817. Konvencija je postala ni\xc4\x8dna in neveljavna, Britanci pa so za\xc4\x8deli razbijati mo\xc4\x8d plemstva. \xc4\x8ceprav so se leta 1820, 1823 in 1824 pojavile manj\xc5\xa1e vstaje, nobena od njih ni resno grozila britanski vladi v visokogorju.\n_START_SECTION_\nKralj\n_START_PARAGRAPH_\nV skladu s kandijskim upravnim sistemom je bil kralj vodja vseh podro\xc4\x8dij. Znan je bil tudi kot \xc2\xbbLankeshwara Thrisinhaladheeshwara\xc2\xab. Sprejet je bil kot kralj vse de\xc5\xbeele in je bil zato znan kot \xc2\xbbBhupathi\xc2\xab. \xc4\x8ceprav je bil kralj imenovan \xc2\xbbAdeeshwara\xc2\xab, je moral vladati po nasvetih budisti\xc4\x8dnih duhovnikov in voditeljev. V nasprotnem primeru bi se ljudje uprli. Vikrama Rajasinha se je moral predati Britancem samo zato, ker je ignoriral nasvet budisti\xc4\x8dnih duhovnikov in voditeljev in ni sledil starodavnim tradicijam._NEWLINE_Kandijski kralji so postali vladarji celega otoka z Vimaladharmasurijo I.\n_START_SECTION_\nMaha Adigars\n_START_PARAGRAPH_\nOsebe je postavil v naziv in pisarno kralj, ti imenovani pa so postali kraljev svet ministrov. Isto\xc4\x8dasno so obstajali Adigarji in najstarej\xc5\xa1i od Adigarjev je bil znan kot Maha Adikarm ali prvi Adikar; podobno kot polo\xc5\xbeaj dana\xc5\xa1njega predsednika vlade. Adigar je bil fevdalni naziv, povezan z visokim polo\xc5\xbeajem med obstojem Kandijskega kraljestva. Ni imel \xc4\x8dasovne omejitve, ker je dobil mesto volji kralja, kar pomeni za njegovega \xc5\xbeivljenja. Polo\xc5\xbeaj ni bil deden, \xc4\x8deprav so bili lahko imenovani \xc4\x8dlani iste dru\xc5\xbeine.\n_START_SECTION_\nRate Mahaththayas\n_START_PARAGRAPH_\nRate Mahatmya je bil fevdalni naslov Kandijskega kraljestva, ki je postal del britanske kolonialne uprave v Kandiju in Osrednji regiji Cejlon._NEWLINE_Osebe, ki jih je v naziv in pisarno imenoval kralj, so predstavljale vodstvo lokalne administracije, znanke kot Korale, administrativne enote kraljestva pa Dissava. Tudi ti niso imeli \xc4\x8dasovne omejitve. Polo\xc5\xbeaj ni bil deden..\n_START_SECTION_\nDisava\n_START_PARAGRAPH_\nDissava je bila fevdalna in kolonialna slu\xc5\xbeba v \xc5\xa0rilanki. Izhajajo\xc4\x8d iz singalskih kraljestev, je bila ohranjena pod zaporednimi evropskimi kolonialnimi silami in sicer pod portugalskim imperijem, nizozemsko vzhodnoindijsko dru\xc5\xbebo in britanskim imperijem._NEWLINE_Osebe je imenoval kralj in so bile poobla\xc5\xa1\xc4\x8dene za vodenje administracije velike pokrajine kraljestva, znane kot Dissava in bili kraljevi osebni predstavniki, dav\xc4\x8dni zbiralci na tem obmo\xc4\x8dju. V dana\xc5\xa1njem \xc4\x8dasu kot kombinacija predsednika vlade in guvernerja \xc5\xa0rilanke.\n_START_SECTION_\nDiyawadana Nilame\n_START_PARAGRAPH_\nDiyawadana Nilame je bil zadol\xc5\xbeen za varovanje in izvajanje ritualov za Budovo sveto relikvijo.Odgovoren je bil za nadzor vseh vidikov Sri Dalada Maligawa. Ena od njegovih glavnih dol\xc5\xbenosti je bila organizirati letno procesijo, Esala Perahero.\n_START_SECTION_\nZakon\n_START_PARAGRAPH_\nKandijsko kraljestvo je imelo svoj zakon. Nekateri aneksirani deli so imeli \xc5\xa0rilan\xc5\xa1ki zakon skupaj s splo\xc5\xa1nim pravom, rimsko nizozemski zakon in zakon \xc2\xbbThesawalamei\xc2\xab.\n_START_SECTION_\nVojska\n_START_PARAGRAPH_\nKar zadeva vojsko, so bili vsi lokalni poveljniki na voja\xc5\xa1kih potovanjih po kraljestvu. Ve\xc4\x8dji del vojske so sestavljali lokalni kme\xc4\x8dki naborniki, ki so se urili okoli dvajset dni in delovali v lo\xc4\x8denih enotah pogosto brez stika z drugimi. Eden od razlogov nesposobnosti vladarja, da bi zadr\xc5\xbeal ozemlje, ki so ga zajeli, je bila slaba logisti\xc4\x8dna podpora, saj se je veliko vojakov vrnilo v bazo, da bi dopolnili svoje zaloge, ko jih je zmanjkalo. _NEWLINE_Interakcija z Evropejci je pripeljala do uvedbe mu\xc5\xa1ket in drugih vrst oro\xc5\xbeja oro\xc5\xbeja, tako da sta bili leta 1760 lok in pu\xc5\xa1\xc4\x8dice zastarela. Kandijski oro\xc5\xbearji so bili specializirani za proizvodnjo lahkih pu\xc5\xa1k z manj\xc5\xa1imi odprtinami od evropskih pu\xc5\xa1k, s podalj\xc5\xa1ki za natan\xc4\x8dnost. Kandijci so tako razvil edinstveno obliko ro\xc4\x8dnega topa, kodithuwakkuwa.  Te inovacije so omogo\xc4\x8dile kraljestvu, da proizvaja te\xc5\xbeko topni\xc5\xa1tvo po obsegu in kakovosti evropskih sil.\n_START_SECTION_\nGospodarstvo\n_START_PARAGRAPH_\nV \xc4\x8dasu vladavine Vimaladharmasuriya I. so naredili veliko korakov za razvoj in izbolj\xc5\xa1anje gospodarstva. Ukrepali so za izbolj\xc5\xa1anje \xc5\xbeelezarske industrije v provinci Uva in kmetijstva na krajih, kot so Kothmale, Walapane, Harispaththuwa, Uva, Hewaheta, Udunuwara, Yatinuwara in Ududumbara._NEWLINE_Uvoz je obsegal svilo, \xc4\x8daj in sladkor, medtem ko so izva\xc5\xbeali cimeta, poper in ore\xc5\xa1\xc4\x8dke palme areka."