b'\n_START_ARTICLE_\nMaestro Piero\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nRazen podrobnosti, ki jih lahko izlu\xc5\xa1\xc4\x8dimo iz notnih zapisov (najverjetneje vsebujejo tudi portret samega skladatlja), je o njegovem \xc5\xbeiveljenju malo znanega. Na bolonjski ilustraciji iz prve polovice 14. stoletja je prikazan kot 50-60 let star mo\xc5\xbe, zato je verjetno rojen pred letom 1300. Za razliko od mnogih skladateljev trecenta ni bil florentinec, ker se ne pojavlja v kroniki Filippa Villanija, ki vsebuje vse tamkaj\xc5\xa1nje aktivne glasbenike 14. stoletja. Mo\xc5\xbeno je, da je bil Piero doma v Assisiju, znano pa je, da je potoval v Milano in Verono ter slu\xc5\xbeboval pri dru\xc5\xbeinah Visconti in della Scala. Obstaja mo\xc5\xbenost, da je v Padovi slu\xc5\xbeboval pri Antoniu della Scala skupaj s skladateljem Giovannijem da Cascia (Giovanni da Firenze), preden je od\xc5\xa1el v Verono. V tem obdobju je sodeloval tudi s skladateljem Jacopom iz Bologne. Ti trije skladatelji so med seboj tekmovali v izdelavi enakega madrigalnega besedila in u\xc4\x8dinkoviti izdelavi madrigalnega ciklusa: datum tega tekmovanja je bil leta 1349 ali kasneje, vsekakot pa ob koncu Pierovega \xc5\xbeivljenja. Po letu 1351 ni nobene sledi o delovanju Piera ali Giovannija iz Cascie; eden ali oba skladatelja sta morda umrla v epidemiji kuge, ki je tedaj razsajala v severni Italiji.\n_START_SECTION_\nGlasba in vplivi\n_START_PARAGRAPH_\nDo danes se je ohranilo osem Pierovih skladb, dodatni dve cacciista mu pripisani zaradi stilnih podobnosti. Vseh osem skladb je posvetnih: 6 madrigalov in 2 caccii, vse so bile ohranjene v knji\xc5\xbenici Biblioteca Nazionale v Firencah. Dve deli sta ohranjeni tudi v kodeksu Rossi._NEWLINE_V Pierovih madrigalih najdemo najzgodnej\xc5\xa1e oblike kanona. Madrigali so dvoglasni, 2 caccii pa sta triglasni. Njegovo delo se razlikuje od dela sodobnikov zaradi pogoste uporabe kanona, posebno v ritornello pasa\xc5\xbeah njegovih madrigalov.'