b'\n_START_ARTICLE_\nDramatika\n_START_PARAGRAPH_\nDram\xc3\xa1tika je samostojna knji\xc5\xbena zvrst, ki se od drugih (lirike in epike) lo\xc4\x8di po tem, da ne vsebuje notranjih do\xc5\xbeivetij junakov (\xc4\x8dustev, razmi\xc5\xa1ljanj, do\xc5\xbeivljanje dogodkov ipd.) in ne vsebuje opisa kraja in \xc4\x8dasa dogajanja, ampak je omejena samo na samogovor (monolog), dvogovor (dialog) ali mnogogovor (polilog). Torej je celotno besedilo dramatike napisano v premem govoru posameznih oseb. Pisatelj besedilu lahko doda samo odrske pripombe (didaskalije), zato da na kratko naka\xc5\xbee videz oseb, prostor, \xc4\x8das, premike na odru ipd., ostalo pa si mora bralec predstavljati sam na podlagi dvogovorov med osebami.\n_START_SECTION_\nSplo\xc5\xa1no o dramatiki\n_START_PARAGRAPH_\nBeseda dram\xc3\xa1tika je gr\xc5\xa1kega izvora, izhaja iz glagola dr\xc3\xa1o, kar pomeni del\xc3\xbajem, in je iz njega beseda dr\xc3\xa1ma tudi izpeljana, to pa nakazuje dolo\xc4\x8deno vrsto dramatskega dela. Pisatelj, ki pi\xc5\xa1e dramska dela, se imenuje dramatik oziroma dramati\xc4\x8darka._NEWLINE_Drame so po ve\xc4\x8dini razdeljene na dejanja, ta pa so sestavljena iz prizorov ali nastopov. Kratke igre so po navadi enodejanke, dalj\xc5\xa1e pa imajo poljubno \xc5\xa1tevilo dejanj, med njimi najbolj navadne so tridejanke in petdejanke. Drame imajo lahko pred prvim dejanjem prolog (predgovor oziroma uvodni prizor), po zadnjem dejanju pa lahko sledi \xc5\xa1e epilog (zaklju\xc4\x8dna beseda).\n_START_SECTION_\nZunanja zgradba drame\n_START_PARAGRAPH_\nZunanja sestava drame se ka\xc5\xbee v knji\xc5\xbeni obliki drame, in sicer v besedilu oziroma tekstu (lat. textum, sestava). Besedilo v drami je dvojno: dramski premi govor in igrske opisne opazke.\n_START_SECTION_\nNotranja zgradba drame\n_START_PARAGRAPH_\nNotranja sestava drame oziroma kompozicija (lat. componere = sestaviti) se ka\xc5\xbee v notranji obliki drame. Njena osnova je delovanje oziroma akcija (lat. actio, delovanje). \xc5\xbde  Aristotel je v svoji znameniti Poetiki (Peri poetik\xc3\xa8s), povsem pojasnjevalnem delu o dramatiki, ugotovil, da ima tragedija dva dela: desis, zavozlanje dramskega vozla, in lysis, razvozlanje tega vozla. Oba dela sta med seboj lo\xc4\x8dena po preobratu oziroma peripetiji (gr. perip\xc3\xa9teia, nenaden preobrat)._NEWLINE_Pozneje so mnogi knji\xc5\xbeevni pojasnjevalci Aristotelova razpravljanja o drami raz\xc5\xa1irili in izpopolnili. Nemec Gustav Freytag je v svojem delu Tehnika drame (Technik des Dramas) postavil t. i. dramski trikotnik, ki \xc5\xa1e danes pojasnjuje zamotano obliko dramskih umetnin._NEWLINE_V splo\xc5\xa1nem lahko vsako dramo raz\xc4\x8dlenimo glede na stopnjevanje.\n_START_SECTION_\nVrste dramskega pesni\xc5\xa1tva\n_START_PARAGRAPH_\nPo tem, ali je drama namenjena govorjenju ali uglasbitvi, lo\xc4\x8dimo govorne drame in glasbene drame. V\xc4\x8dasih se tudi pri govorni drami dodajo nekateri pevski ali glasbeni vlo\xc5\xbeki, nasprotno pa tudi glasbena dela lahko vsebujejo dolo\xc4\x8dena mesta z govorjenjem. Najizrazitej\xc5\xa1o povezavo govorne in glasbene drame predstavlja melodrama (gr. m\xc3\xa9los, petje). To je govorna drama, ki jo spremlja samostojna glasba, da povzdigne u\xc4\x8dinek govorjene besede.\n_START_SECTION_\nGovorne drame\n_START_PARAGRAPH_\nGovorne drame delimo po vsebini na igre s tragi\xc4\x8dno vsebino in na igre z veselo vsebino.\n_START_SECTION_\nGlasbene drame\n_START_PARAGRAPH_\nGlasbene ali muzikalne drame so dramska dela, zdru\xc5\xbeena z glasbo. Njihovo besedilo se prepeva. Delimo jih na take z resno vsebino in na take z veselo vsebino.\n_START_SECTION_\nGlasbena dela z veselo vsebino\n_START_PARAGRAPH_\nMed glasbenimi deli z veselo vsebino je najbolj raz\xc5\xa1irjena opereta.\n_START_SECTION_\nVir\n_START_PARAGRAPH_\nSilva Trdina:Besedna umetnost: 2. Literarna teorija. Ljubljana: Mladinska knjiga, 1958   in  ve\xc4\x8d izdaj. (COBISS)'