b'\n_START_ARTICLE_\nHughes XF-11\n_START_PARAGRAPH_\nHughes XF-11 je bilo prototipno voja\xc5\xa1ko izvidni\xc5\xa1ko (vohunsko) letalo, ki ga je izdelal ameri\xc5\xa1ki milijonar Howard Hughes za Kopensko vojsko ZDA. V celoti kovinsko letalo je imelo trikolesno podvozje, dva motorja, dvojni trup in enojna krila, pritrjena visoko, ter pilotsko kabino pod tlakom. V splo\xc5\xa1nem je bilo podobno letalu Lockheed P-38 Lightning, ki se je proslavilo med 2. svetovno vojno. XF-11 je imel sicer ve\xc4\x8dji razpon kril in precej vi\xc5\xa1je razmerje med razponom kril in srednjim presekom kril._NEWLINE_V XF-11 so vgradili dva 28-valjna zra\xc4\x8dno hlajena zvezdasta motorja Pratt & Whitney R-4360 z dvema nasproti vrte\xc4\x8dima se propelerjema s \xc5\xa1tirimi listi podjetja Hamilton-Standard._NEWLINE_Letalo naj bi bilo zelo hitro in naj bi imelo velik dolet. Vojska je izvorno naro\xc4\x8dila 100 letal za fotografsko izvidni\xc5\xa1tvo. Naro\xc4\x8dilo so proti koncu vojne prekinili, tako da je Hughes ostal z dvema prototipoma._NEWLINE_Prvi prototip (44-70155) se je 7. julija 1946 na svojem prvem poletu uni\xc4\x8dil. Pu\xc5\xa1\xc4\x8danje olja je povzro\xc4\x8dilo, da se je pokvaril nadzor propelerja desnega motorja. Poleg tega se je drugi propeler za\xc4\x8del vrteti v nasprotno smer, tako da je letalo za\xc4\x8delo mo\xc4\x8dno kolebati v desno stran in ga je bilo skoraj nemogo\xc4\x8de nadzirati. Hughes, ki je sam pilotiral letalo, se je odlo\xc4\x8dil, da bo zasilno pristal na golfi\xc5\xa1\xc4\x8du v bli\xc5\xbeni Beverly Hillsa v Los Angelesu. Slabih 300 m pred ciljem je letalo nenadoma izgubilo vi\xc5\xa1ino in udarilo v tri hi\xc5\xa1e. Pri tem so skoraj umrli trije ljudje, tretja hi\xc5\xa1a je bila zaradi po\xc5\xbeara popolnoma uni\xc4\x8dena in Hughes se je skoraj ubil. Hughes pri poletu sploh ni upo\xc5\xa1teval strogih predpisov Vojnega letalstva ZDA za preskusne polete. Namesto 6000 galon goriva je, na primer, imel le 1200 galon, letel je z uvle\xc4\x8denimi kolesi in tudi trajanje leta je podalj\xc5\xa1al za slabo uro._NEWLINE_Drugi prototip (44-70156) je poletel 5. aprila 1947, ko si je Hughes opomogel od hudih po\xc5\xa1kodb. Nasprotno vrte\xc4\x8da propelerja sta se pokazala za nezanesljiva, tako da so v drugi prototip vgradili obi\xc4\x8dajna propelerja. Preskusni polet je potekal mirno in letalo se je pokazalo kot stabilno in nadzorljivo pri velikih hitrostih. Pri manj\xc5\xa1ih hitrostih je bilo manj stabilno. Tako Vojno letalstvo ni hotelo zapravljati denarja zanj, saj je podobno letalo Boeing B-50 Superfortress \xc5\xbee bilo na razpolago, z enakimi sposobnostmi in mnogo cenej\xc5\xa1e.\n_START_SECTION_\nZanimivosti\n_START_PARAGRAPH_\nV kasnej\xc5\xa1em \xc4\x8dasu so to letalo poimenovali turbopropelerski SR-71, saj je predstavljalo vi\xc5\xa1ek tehnologije na tem podro\xc4\x8dju letalstva. \xc4\x8ceprav letalo ni nikoli pri\xc5\xa1lo v uporabo Vojnega letalstva, je s svojo izredno \xc4\x8disto obliko in nizkim vle\xc4\x8dnim obrisom, ter dolgimi, ravnimi krili navdihnil konstrukcijo letala Lockheed U-2, izdelanega desetletje kasneje.'