b'\n_START_ARTICLE_\nSamnitske vojne\n_START_SECTION_\nOzadje\n_START_PARAGRAPH_\nSamnitski gorjani so si ve\xc4\x8d stoletij prizadevali, da bi si na silo utrli pot do ravnin med Apenini  in sredozemsko obalo. Etru\xc5\xa1\xc4\x8dani in Latinci so jim to vedno uspe\xc5\xa1no prepre\xc4\x8dili, zato se niso \xc5\xa1irili proti Laciju, ampak proti vzhodu in jugovzhodu. V Kampaniji so se  navadili na bolj udobno \xc5\xbeivljenje in postali manj bojeviti in zato slab\xc5\xa1e pripravljeni na vojno kot njihovi hribovski sorodniki. Sredi 4. stoletja pr. n. \xc5\xa1t. so svoje civilizirane predhodnike v Kampaniji preplavili Samniti z Apeninov. Dlje proti vzhodu in jugu so Lukanci in Bruti pritiskali na gr\xc5\xa1ke kolonije v Veliki Gr\xc4\x8diji. Vse so zanimali predvsem pa\xc5\xa1niki za njihovo \xc5\xbeivino, ki so bili \xc5\xbee zasedeni. Gr\xc5\xa1ki kolonisti so na pomo\xc4\x8d poklicali Epir, Kampanjci pa Rim, ki je njihovi pro\xc5\xa1nji ustregel. _NEWLINE_Diodor in Livij poro\xc4\x8data, da so Rim in Samniti leta 354 pr. n. \xc5\xa1t. sklenili mirovno pogodbo, mirovnih pogojev pa ne navajata. Sodobni zgodovinarji domnevajo, da so za mejo med svojima interesnima sferama dolo\xc4\x8dili reko Liris.\n_START_SECTION_\nPrva samnitska vojna (343-341 pr. n. \xc5\xa1t.)\n_START_PARAGRAPH_\nEdini ohranjeni vir, ki opisuje celoten potek prve samnitskeo vojno, je Livij. Dve zmagi iz tega obdobja sta tudi na seznamu rimskih zmag  Fasti Triumphales, objavljenem okoli leta 12 pr. n \xc5\xa1t.. Nekatere dogodke, ki jih opisuje Livij, opisujejo tudi drugi avtorji.\n_START_SECTION_\nLivijev opis dogodkov\n_START_PARAGRAPH_\nPo Liviju se prva samnitska vojna ni za\xc4\x8dela zaradi neposredne sovra\xc5\xbenosti med Rimom in Samniti, ampak zaradi drugih dogodkov. Vojno je spro\xc5\xbeil neizzvan napad Samnitov na Sidicine, pleme v severni Kampaniji s sredi\xc5\xa1\xc4\x8dem v Teanu Sidicinu. Ker se jim Sidicini sami niso mogli upreti, so za pomo\xc4\x8d zaprosili Kampanjce. _NEWLINE_Kampanjsko ligo je vodila mestna  dr\xc5\xbeava Kapua, ki je bila zaradi bogastva Kampanije najbolj razko\xc5\xa1no mesto anti\xc4\x8dne Italije. Sidicini so, tako kot Samniti, govorili oksijski jezik. Livij pi\xc5\xa1e, da so bojeviti Samniti na sadicinskem ozemlju premagali Kampanjce in nato obrnili svojo pozornost proti Kampaniji. Najprej so zasedli hribovje Tifata nad Kapuo in se nato spustili v dolino med hribi in Kapuo. Tam so \xc5\xa1e drugi\xc4\x8d porazili Kampanjce in jih pregnali za obzidje Kapue. Drugi poraz je prisilil Kampanjce, da so zaprosili za pomo\xc4\x8d Rimljane._NEWLINE_V Rimu so kampanjskim ambasadorjem dovolili vstop v senat, kjer so v svojem govoru predlagali zavezni\xc5\xa1tvo med Rimom in Kapuo. Omenili so, da bi njihovo veliko bogastvo koristilo Rimu, in poudarili, da mirovna pogodba s Samniti Rima ne zavezuje, da ne bi mogli skleniti pogodbe tudi s Kampanjci. Rim so opozorili, da bodo brez njihove pomo\xc4\x8di Kampanijo osvojili Samniti, Kampanjci pa bodo morali v tem primeru podpreti Samnite, namesto da bi podprli Rimljane. Po razpravi o njihovem predlogu je senat sklenil, da pogodbe s Samniti ne more razdreti in je njihov predlog zavrnil. Ko so ambasadorji izvedeli za njihov sklep, so skladno z navodili Kampanijo in Kapuo brezpogojno predali Rimljanom. Senatorji so po njihovi brezpogojni vdaji sklenili, da morajo Kampanijo in Kapuo kot svojo posest braniti pred napadi Samnitov._NEWLINE_K Samnitom so poslali odposlance, ki so jih seznanili s sklepi senata in zahtevali, da v skladu z mirovno pogodbo ne napadajo ozemelj, ki so postala rimska posest. V imenu senata in rimskega ljudstva so samnitski Dr\xc5\xbeavni zbor uradno opozorili, da sta Kampanija in Kapua odslej rimski. Odposlanci so dobili brezkompromisen odgovor, da se Samniti ne bodo vojskovali samo proti Kapui, ampak da bo njihova vojska napadla in opusto\xc5\xa1ila tudi Kampanijo. Ko so novice pri\xc5\xa1le do Rima, so Rimljani v Samnij poslali svoje feciale z zahtevo, da obnovijo mirovno pogodbo. Ko so Samniti njihovo zahtevo zavrnili, jim je Rim uradno napovedal vojno.\n_START_SECTION_\nSodobni pogledi\n_START_PARAGRAPH_\nTo\xc4\x8dnost Livijevih spisov je za sodobne zgodovinarje sporna. Pripravljeni so sprejeti, da je njegova poenostavljena pripoved o tem, kako je pri\xc5\xa1lo do vojne med Sidicini, Kampanjci in Samniti, vsaj v obrisih zgodovinsko to\xc4\x8dna. Motiv za vdor Samnitov bi lahko bila sidicinska trdnjava Teanum, ki je nadzirala za regijo pomembno prometno kri\xc5\xbei\xc5\xa1\xc4\x8de. _NEWLINE_Livij zatem pi\xc5\xa1e, da bi se prva samnitska vojna lahko za\xc4\x8dela po naklju\xc4\x8dju. Sidicini so \xc5\xbeiveli na samnitski strani mejne reke Liris. Glede na to, da se je rimsko-samnitska mirovna pogodba nana\xc5\xa1ala samo na srednji tok reke Liris in ne tudi na spodnjega, Rimljani verjetno niso bili pretirano zaskrbljeni nad usodo Sidicinov. Samniti so se z njimi lahko vojskovali brez strahu, da bi se v vojno vme\xc5\xa1ali Rimljani. Edini nepredvidljivi nasprotnik so bili Kampanjci, ki bi jih spodbudili Rimljani._NEWLINE_Mnogo zgodovinarjev s te\xc5\xbeavo sprejema zgodovinskost obiska kampanjske delegacije v Rimu, zlasti zato, ker Livij pravilno opisuje, da so se Kampanjci brezpogojno vdali Rimu. Zavezni\xc5\xa1tvo Kapue in Rima leta 343 pr. n. \xc5\xa1t. je manj sporno, ker tak\xc5\xa1en odnos potrjuje cela prva samnitska vojna.  _NEWLINE_Zgodovinarji so ugotovili podobnosti med dogodki, ki so pripeljali do prve samnite vojne in dogodki, ki so, po Tukididu, povzro\xc4\x8dili pelopone\xc5\xa1ko vojno, vendar obstajajo tudi razlike.\n_START_SECTION_\nTri rimske zmage\n_START_PARAGRAPH_\nPo Liviju sta od\xc5\xa1la na pohod proti Samnitom oba rimska konzula za leto 343 pr. n. \xc5\xa1t.. Mark Valerij Korv je s svojo vojsko odmar\xc5\xa1iral v Kampanijo, Avl Kornelij Kos pa v Samnij in se utaboril v Satikuli na meji Kampanije. Rimljani so zmagali v treh bitkah s Samniti. V prvi je po celodnevnem trdem boju pri Kumi na Flegrejskih poljih zmagal Valerij.  Druga bitka, v kateri so Samniti posku\xc5\xa1ali zvabiti konzula Kornelija Kosa in njegovo vojsko v past na gorskem prelazu, se je skoraj kon\xc4\x8dala s katastrofalnim porazom Rimljanov. Rimljane je re\xc5\xa1il Publij Decij Mus, eden od Kornelijevih voja\xc5\xa1kih tribunov, ki je z manj\xc5\xa1im oddelkom vojakov posku\xc5\xa1al osvojiti vrh hriba, s \xc4\x8dimer je odvrnil pozornost  Samnitov in omogo\xc4\x8dil rimski vojski beg iz pasti. Rimljani so se pono\xc4\x8di umaknili na varno in naslednje jutro nepri\xc4\x8dakovano napadli Samnite in jih premagali. Samniti se kljub temu niso vdali. Zbrali so vse svoje sile in za\xc4\x8deli oblegati Suesulo na vzhodnem robu Kampanije. Mark Valerij je za seboj pustil prate\xc5\xbe in s pospe\xc5\xa1enim mar\xc5\xa1em od\xc5\xa1el proti Suesuli. Samniti so se medtem zaradi pomanjkanja zalog in podcenjevanja Rimljanov razpr\xc5\xa1ili in iskali hrano. Valerij je izkoristil prilo\xc5\xbenost in najprej napadel slabo branjen tabor in zatem razgnal iskalce hrane. _NEWLINE_Rimski uspehi so prepri\xc4\x8dali Falerijce, da so svojo pogodbo o \xc5\xa1tiridesetletnem premirju z Rimljani spremenili v trajno, Latinci pa so opustili na\xc4\x8drte za vojno proti Rimu in krenili na vojni pohod proti Pelignom.  Prijateljska mestna dr\xc5\xbeava Kartagina je v Rim poslala delegacijo s \xc4\x8destitkami za zmage in 25 liber te\xc5\xbeko  krono za Jupitrov tempelj. Oba konzula  sta slavila zmago nad Samniti: Valerij 21., Kornelij pa 22. septembra 343 pr. n. \xc5\xa1t.._NEWLINE_Sodobni zgodovinarji dvomijo v zgodovinsko to\xc4\x8dnost Livijevih opisov treh bitk. Ker so njegovi  opisi iz tega obdobja ve\xc4\x8dinoma svobodne rekonstrukcije njegovih virov, ni nobenega razloga, da bi bili ti opisi druga\xc4\x8dni. \xc5\xa0tevilo ubitih Samnitov in koli\xc4\x8dina plena so o\xc4\x8ditno pretirani. Zgodovinarji opozarjajo tudi na \xc5\xa1tevilne podobnosti med zgodbo Publija Decija Musa in dogodkom, ki naj bi se zgodil na Siciliji med prvo punsko vojno leta 258 pr. n. \xc5\xa1t.._NEWLINE_Salmon (1967) je odkril tudi ve\xc4\x8d drugih podobnosti med pohodom leta 343 pr. n. \xc5\xa1t. in kasnej\xc5\xa1imi dogodki, zato m\xc3\xa9ni, da gre za podvajanje. Prva in druga samnitska vojna se za\xc4\x8denjata s Kornelijevim pohodom na Samnij, na\xc4\x8din, kako so se Rimljani ujeli v past, pa  je podoben slavni katastrofi v Kavdinski soteski leta 321 pr. n. \xc5\xa1t.. Sam pohod je podoben pohodu Publija Kornelija Arvina leta 306 pr. n. \xc5\xa1t. in Publija Decija Musa, sina heroja iz Satikule, leta 297 pr. n. \xc5\xa1t..  Salmon tudi m\xc3\xa9ni,  da bi obe zmagi Valerija Korva lahko bili podvajanji rimskih operacij proti Hanibalu na istem ozemlju leta 215 pr. n. \xc5\xa1t.. Rimske uspehe po drugi strani podpira Fasti Triumphales. Po Salomonovih rekonstrukcijah se je v resnici zgodila samo bitka na obrobju Kapue leta 343 pr. n. \xc5\xa1t., ki so je kon\xc4\x8dala s tesno rimsko zmago. _NEWLINE_Oakley (1998) zavra\xc4\x8da njegove trditve o podvajanju in se nagiba k trditvi, da so bile tri bitke. Samniti bi lahko do prihoda Rimljanov osvojili obse\xc5\xbeno ozemlje v Kampaniji. Dve rimski zmagi bi lahko bili izid samnitskih napadov na Kapuo in Kumo, samnitska zaseda pa naj bi odra\xc5\xbeala gorat teren, na katerem se je vojna dogajala. Decijeva zgodba, kakr\xc5\xa1na se je ohranila, se je zgledovala po zgodbi voja\xc5\xa1kega tribuna leta 258 pr. n. \xc5\xa1t., \xc4\x8deprav  bi Decij leta 343 pr. n. \xc5\xa1t. v resnici lahko opravil juna\xc5\xa1ko dejanje, ki je kasneje postalo zgled za polep\xc5\xa1ano zgodbo._NEWLINE_Forsythe (2005) m\xc3\xa9ni, da je epizoda s Kornelijem Kosom in Decijem Musom izmi\xc5\xa1ljena, deloma zato, da bi omogo\xc4\x8dila Decijevo imenovanje za konzula za leto 340 pr. n. \xc5\xa1t.. Decij je pred tem morda res opravil nekaj juna\xc5\xa1kih dejanj, ki so ga kot prvega v njegovi dru\xc5\xbeini privedla do polo\xc5\xbeaja konzula, vendar se podrobnosti o njih niso ohranile. Kasnej\xc5\xa1i letopisci so namesto tega zdru\xc5\xbeili katastrofo v Kavdinski soteski in zgodbo voja\xc5\xa1kega tribuna v povsem izmi\xc5\xa1ljeno zgodbo, ki jo je kasneje povzel Livij.  Zgodbi se razlikujeta po tem, da so v izvirni zgodbi Rimljani do\xc5\xbeiveli poraz in smrt, v drugi zgodbi pa noben Decijev vojak ni bil ubit in Rimljani so slavili veliko zmago.\n_START_SECTION_\nKonec vojne\n_START_PARAGRAPH_\nO bojih v letu 342 pr. n. \xc5\xa1t. viri ne poro\xc4\x8dajo in se namesto tega osredoto\xc4\x8dajo na upor dela voja\xc5\xa1tva. Po najpogostej\xc5\xa1i razli\xc4\x8dici nadaljevanja vojne so Kampanjci zaprosili Rim za voja\xc5\xa1ke garnizije, ki bi jih \xc4\x8dez zimo \xc5\xa1\xc4\x8ditile pred Samniti. Razko\xc5\xa1no \xc5\xbeivljenje Kampanjcev je rimske vojake tako premamilo, da so sklenili sami prevzeti oblast v Kampaniji. Na\xc4\x8drt sta \xc5\xa1e pred izvedbo odkrila konzula za leto 342 pr. n. \xc5\xa1t. Kvint Servil Ahaja in Gaj Marcij Rutil. Zarotniki so v strahu pred kaznijo ustanovili svojo vojsko in krenili proti  Rimu.  Marku Valeriju Korvu, imenovanemu za diktatorja do re\xc5\xa1itve krize,  je uspelo prepri\xc4\x8dati upornike, da brez prelivanja krvi odlo\xc5\xbeijo oro\xc5\xbeje, in uvesti vrsto gospodarskih, voja\xc5\xa1kih in politi\xc4\x8dnih reform za re\xc5\xa1evanje njihovih te\xc5\xbeav. _NEWLINE_Zgodovina upora je med sodobnimi zgodovinarji sporna. C\xc3\xa9lo pripoved so si morda izmislili zato, da bi pripravili osnovo za pomembne reforme, ki so jih uvedli v tistem letu. Reforme so vklju\xc4\x8devale tudi tako imenovane Genucijeve zakone (Leges Genuciae), ki so dolo\xc4\x8dali, da nih\xc4\x8de ne more biti izvoljen na isti polo\xc5\xbeaj v manj kot deset letih. Iz seznama konzulov, \xc4\x8de od\xc5\xa1tejemo obdobja kriz, je razvidno, da so zakone tudi izvajali. Izvajali so tudi pravilo, da mora biti eden od konzulov plebejec._NEWLINE_Livij pi\xc5\xa1e, da je leta 341 pr. n. \xc5\xa1t. eden od rimskih voja\xc5\xa1kih tribunov, Lucij Emilij Mamerk, vkorakal na samnitsko ozemlje, vendar ni naletel na noben odpor.  Za\xc4\x8del je pleniti, dokler ga niso samnitski odposlanci zaprosili za mir.  Samnitski odposlanci so med predstavitvijo svojih zahtev v rimskem senatu poudarili svojo  nekdanjo pogodbo z Rimljani, ki so jo, v nasprotju s Kampanjci, sklenili v obdobju miru. Poudarili so tudi, da nameravajo v vojno proti Sidicinom, ki niso rimski zavezniki. Pretor Tiberij Emilij jim je v imenu senata odgovoril, da je Rim pripravljen obnoviti nekdanjo pogodbo in jim poleg tega obljubil, da se Rim ne bo vme\xc5\xa1aval v vojno ali mir med Samniti in Sidicini in da se bo rimska vojska umaknila iz Samnija._NEWLINE_Posledice Emilijeve invazije  v Samnij bi lahko bile pretirane. Mogo\xc4\x8de je tudi, da so si ga v celoti izmislili kasnej\xc5\xa1i pisci, da bi konec vojne prikazali za Rim primerno zmagoslavno. Na skope omembe pretorjev v virih za 4. stoletje pr. n. \xc5\xa1t. se na splo\xc5\xa1no gleda kot na verodostojne, zato je mogo\xc4\x8de, da je bil Emilij resni\xc4\x8dno vpleten v mirovna pogajanja s Samniti. Prva samnitska vojna se je torej kon\xc4\x8dala z mirovnimi pogajanji, v katerih nobena stran ni prevladala. Rimljani so morali sprejeti, da Sidicini spadajo na interesno podro\xc4\x8dje Samnitov, velika pridobitev zanje pa je bilo zavezni\xc5\xa1tvo s Kampanjci. Bogastvo Kampanije in njeni vojaki so za Rimsko republiko pomenili veliko okrepitev.\n_START_SECTION_\nZgodovinskost vojne\n_START_PARAGRAPH_\nZaradi \xc5\xa1tevilnih te\xc5\xbeav z Livijevimi zapisi in dejstva, da je Diodor sploh ne omenja, nekateri zgodovinarji menijo, da vojne sploh ni bilo, novej\xc5\xa1i zgodovinarji pa so sprejeli samo njeno osnovno zgodovinskost. Noben rimski zgodovinar si ne bi izmislil tak\xc5\xa1nega niza dogodkov, neprijetnih za Rim. Livija je o\xc4\x8ditno zbegala pot, ki je rimske zaveznike Samnite privedla med njihove nasprotnike. Prav tako je malo verjetno, da so imeli Rimljani po letu 341 pr. n. \xc5\xa1t. v Kampaniji tako prevladujo\xc4\x8d polo\xc5\xbeaj brez odpora Samnitov. Glede na to, da Diodor zanemarja tudi \xc5\xa1tevilne druge dogodke v zgodnji rimski zgodovini, na primer prva leta druge samnitske vojne, njegovo neomenjanje prve samnitske vojne ne more biti dokaz, da je ni bilo.\n_START_SECTION_\nDruga ali velika samnitska vojna (326-304 pr. n. \xc5\xa1t.)\n_START_PARAGRAPH_\nKo so si Rimljani opomogli od prve samnitske vojne, so za\xc4\x8deli razmi\xc5\xa1ljati o novi vojni in za\xc4\x8deli v Samniju ustanavljati svoje kolonije. Samniti jim sprva niso napovedali vojne, ampak so namesto tega zasedli Neapolis. Z Neapelj\xc4\x8dani so sklenili pogodbo, da jim bodo pomagali pri \xc5\xa1irjenju ozemlja v notranjost celine in v ta namen v mestu namestili voja\xc5\xa1ko posadko. Mestna aristokracija se je po\xc4\x8dutila ogro\xc5\xbeeno in leta 327 pr. n. \xc5\xa1t. je izbruhnila vojna med Samniti s hribov in Samniti s kampanjskih ravnic. Slednji so poklicali na pomo\xc4\x8d Rimljane, kar je spro\xc5\xbeilo drugo samnitsko vojno, ki je trajala ve\xc4\x8d kot dvajset let._NEWLINE_Rimljani so se \xc5\xbee na za\xc4\x8detku vojne soo\xc4\x8dili s Samniti ob srednjem toku reke Liris in v prvi polovici vojne utrpeli ve\xc4\x8d hudih porazov. V drugi polovici vojne so si opomogli in se reorganizirali  in nazadnje zmagali._NEWLINE_Leta 321 pr. n. \xc5\xa1t. so Samniti zaradi rimskih voja\xc5\xa1kih uspehov zaprosili za mir. Ker so bili mirovni pogoji preostri, so jih zavrnili in vojna se je nadaljevala._NEWLINE_V istem letu sta oba konzula, Tit Veturij Kalvin in Spirij Postumij Albin, z vojsko vdrla v Samnij in se ujela v past na gorskem prelazu, znanem kot Kavdinski prevoj, s katerega nista mogla ne naprej ne nazaj. Zavedala sta se, da bi bila v spopadu njuna vojska popolnoma uni\xc4\x8dena, zato sta sprejela poni\xc5\xbeujo\xc4\x8de mirovne pogoje, ki jih je postavil  samnitski poveljnik  Gaj Poncij. Vojaki so morali odlo\xc5\xbeiti oro\xc5\xbeje in v jarmih osramo\xc4\x8deno zapustiti boji\xc5\xa1\xc4\x8de. Jarmi so bili narejeni iz njihovih kopij, kar je pomenilo dodatno poni\xc5\xbeanje, saj je izguba kopja za rimskega vojaka pomenila najve\xc4\x8djo sramoto. _NEWLINE_\xc5\xa0eststo konjenikov sta morala predati za talce in se zavezati za petletno premirje z zelo ugodnimi pogoji za Samnite. Rimski zgodovinarji so kasneje posku\xc5\xa1ali poni\xc5\xbeanje zanikati in si izmi\xc5\xa1ljali zgodbe o rimski zavrnitvi miru in ma\xc5\xa1\xc4\x8devanju Samnitom._NEWLINE_Vojna je za pet let zastala. Rim je \xc4\x8dakal na iztek pogodbe in z ve\xc4\x8djim nova\xc4\x8denjem krepil svojo vojsko. _NEWLINE_Leta 320 in 319 pr. n. \xc5\xa1t. so se Rimljani vrnili, da bi se Samnitom ma\xc5\xa1\xc4\x8devali za poni\xc5\xbeanje, in jih porazili. Livij je rimsko zmago opisal kot eno od najve\xc4\x8djih v rimski zgodovini. Leta 315 pr. n. \xc5\xa1t. so Rimljani po ponovnem izbruhu sovra\xc5\xbenosti do\xc5\xbeiveli katastrofalen poraz v bitki pri Lavtuli._NEWLINE_Izgleda, da se je vojna po letu 314 pr. n. \xc5\xa1t. umirila in nekaj samnitskih mest je z Rimom sklenilo mir. Ponoven zagon je dobila leta 311 pr. n. \xc5\xa1t., ko so se Samnitom po pribli\xc5\xbeno \xc5\xa1tirideset let trajajo\xc4\x8dem miru pridru\xc5\xbeila etru\xc5\xa1\xc4\x8danska mesta. _NEWLINE_Rimljani so po prvem \xc5\xa1oku nenehno premagovali oba nasprotnika in vojna se je sprevrgla v tekmovanje za prevlado nad velikim delom Italije. Od leta 311 do 304 pr. n. \xc5\xa1t. so Rimljani in njihovi zavezniki izbojevali niz zmag proti Etru\xc5\xa1\xc4\x8danom (leta 310 pr. n. \xc5\xa1t. v Perusii) in Samnitom. Leta 308 pr. n. \xc5\xa1t. so Etru\xc5\xa1\xc4\x8dani zaprosili za mir in ga dobili pod zelo ostrimi pogoji. Leta 304 pr. n. \xc5\xa1t. so mir sklenili tudi Samniti. Mirovni pogoji so bili tudi zanje verjetno ostri, vendar ne usodni. Mir je trajal do leta 298 pr. n. \xc5\xa1t.._NEWLINE_Anti\xc4\x8dni viri navajajo, da je Rim sprva uporabljal hoplitsko taktiko, ki so si jo je sposodili od Etru\xc5\xa1\xc4\x8danov, in je temeljila na falangi.  Kasneje so od Samnitov privzeli manipelski sistem vojskovanja, ki se je o\xc4\x8ditno izkazal kot bolj uspe\xc5\xa1en. Manipelska formacija je bila podobna \xc5\xa1ahovnici, na kateri so bili med kvadrati vojakov prazni kvadratni prostori. Tak\xc5\xa1na formacija je bila na razgibanem terenu mnogo bolj gibljiva in se je ohranila do Marijevih reform leta 107 pr. n. \xc5\xa1t.._NEWLINE_V tem obdobju je Rim ustanovil skromno vojno mornarico, zgradil svoje prve voja\xc5\xa1ke ceste (Via Appia iz Rima v Kapuo se je za\xc4\x8dela graditi leta 312 pr. n. \xc5\xa1t., Via Valeria iz Rima proti severovzhodu pa leta 306 pr. n. \xc5\xa1t.) in iz leta v leto pove\xc4\x8deval \xc5\xa1tevilo nabornikov, kar je razvidno iz pove\xc4\x8danja \xc5\xa1tevila izvoljenih voja\xc5\xa1kih tribunov s \xc5\xa1est na \xc5\xa1estnajst. _NEWLINE_V obdobju 334-295 pr. n. \xc5\xa1t. je Rim na samnitskem ozemlju ustanovil trinajst kolonij in na priklju\xc4\x8denem ozemlju ustvaril \xc5\xa1est novih rustikalnih plemen. V zadnjih letih vojne so Rimljani raz\xc5\xa1irili svojo oblast tudi na severno Etrurijo in Umbrijo. Uspe\xc5\xa1ni rimski vojni pohodi so ve\xc4\x8d mest prisilili v zavezni\xc5\xa1tvo z Rimom.\n_START_SECTION_\nTretja samnitska vojna (298-290 pr. n. \xc5\xa1t.)\n_START_PARAGRAPH_\nRimljani so v medvojnih letih \xc5\xa1e naprej \xc5\xa1irili svojo oblast v srednji Italiji. Leta 304 pr. n. \xc5\xa1t. so na kratkem vojnem pohodu zdrobili Ekve. Sosednja abru\xc5\xa1ka plemena (Marsi, Peligni, Marukini in Frentani) so \xc5\xa1e isto leto sklenila stalno zavezni\xc5\xa1tvo z Rimom. Vestini so enako zavezni\xc5\xa1tvo sklenili leta 302 pr. n. \xc5\xa1t.. Rim je nove pridobitve utrdil z ustanovitvijo kolonij Sora, Alba Fucens in Karseoli. Sovra\xc5\xbenosti z Etru\xc5\xa1\xc4\x8dani so se ponovno za\xc4\x8dele leta 302 pr. n. \xc5\xa1t.. Rimljani so leta 299 pr. n. \xc5\xa1t. zasedli umbrijsko mesto Nekvinum, tako da so se na za\xc4\x8detku tretje samnitske vojne leta 298 pr. n. \xc5\xa1t. ponovno vojskovali na ve\xc4\x8d frontah. _NEWLINE_Tretja samnitska vojna je bila prvi poskus italskih plemen, da bi se skupaj uprla rimski nadoblasti. Samnitom so se pridru\xc5\xbeili Etru\xc5\xa1\xc4\x8dani in Umbri in na severu Galci._NEWLINE_Rimljani so za leto 298 pr. n. \xc5\xa1t. izvolili konzula Lucija Kornelija Scipiona Barbata in Gneja Fulvija Maksima Centumala. Sarkofag prvega se je ohranil. Na njem je napis, da je \xc2\xbbosvojil Tavrazijo in Cizavno v Samniju, podjarmil celo Lukanijo in osvobodil talce\xc2\xab. Napis ne navaja, kdaj se je to zgodilo, zelo verjetno pa med njegovim konzulstvom, ko je bil na vi\xc5\xa1ku svoje politi\xc4\x8dne kariere. Datiranje napisa je sporno, ker se ocene gibljejo od srednje tretjine 3. stoletja pr. n. \xc5\xa1t. do zgodnjega 2. stoletja pr. n. \xc5\xa1t.. \xc4\x8cetudi je pravilen najmlaj\xc5\xa1i datum, je napis \xc5\xa1e vedno najstarej\xc5\xa1e ohranjeno pri\xc4\x8devanje o samnitskih vojnah, medtem ko za najstarej\xc5\xa1ega ni nobenih zagotovil, da ni izkrivljen._NEWLINE_Po Liviju in Dioniziju iz Halikarnasa je vojno spro\xc5\xbeil napad Samnitov na Lukane. Ker se jim Lukani niso mogli upreti, so v Rim poslali odposlance in talce in zaprosili za zavezni\xc5\xa1tvo. Rimljani so se odlo\xc4\x8dili, da jim ustre\xc5\xbeejo, in k Samitom poslali svoje feciale z zahtevo, da so umaknejo iz Lukanije. Samniti so zahtevo zavrnili in vojna se je za\xc4\x8dela. Po Dionizijevem mnenju je bil pravi vzrok za za\xc4\x8detek vojne strah Rimljanov  pred mo\xc4\x8djo, ki bi jo Samniti dobili s podjarmljenjem Lukanov. Rim je morda tudi premi\xc5\xa1ljeno iskal novo vojno s Samniti s sklepanjem zavezni\xc5\xa1tev s svojimi sovra\xc5\xbeniki._NEWLINE_Livij pi\xc5\xa1e, da sta si konzula Scipion in Fulvij razdelila voja\xc5\xa1ko poveljstvo: Scipion je prevzel Etrurijo, Fulvij pa Samnij. Scipion je s svojo vojsko od\xc5\xa1el proti Volateri, kjer se je neuspe\xc5\xa1no spopadel z Etru\xc5\xa1\xc4\x8dani in se nato umaknil v Faleri, kjer se je utaboril in za\xc4\x8del pleniti etru\xc5\xa1\xc4\x8dansko pode\xc5\xbeelje. Fulvij je medtem zmagal v bitkah s Samiti v Bovianu in kasneje v Avfideni. Zmagi je proslavil s triumfom. \xc5\xbde omenjeni Scipionov nagrobni napis pravi, da se je vojskoval Samniti, vendar ne v Bovianu in Avfideni, ampak v Tavraziji in Cizavni. Tavrazija je bila zelo verjetno v dolini reke Tamarro, lokacija Cisavne pa ni znana. Dogajanja \xc5\xa1e bolj zapletejo Fasti Capitolini, po katerih je Fulvij slavil zmage tako proti Samnitom kot proti Etru\xc5\xa1\xc4\x8danom. _NEWLINE_Zaradi teh nasprotij je nemogo\xc4\x8de natan\xc4\x8dno uskladiti razpolo\xc5\xbeljive vire. Sodobni zgodovinarji dajejo prednost Scipionovemu nagrobnemu napisu kot najstarej\xc5\xa1emu razpolo\xc5\xbeljivemu viru. Razen tega je Livijeva pripoved problemati\xc4\x8dna, \xc5\xa1e posebej zavzetje Boviana v prvem letu vojne. Zgodovinarji so v preteklih letih predlagali ve\xc4\x8d razli\xc4\x8dnih alternativnih scenarijev, v katerih sta eden ali oba konzula vodila kampanjo proti Samnitom in Etru\xc5\xa1\xc4\x8danom. S trenutno razpolo\xc5\xbeljivimi dokazi noben scenarij ni dal dokon\xc4\x8dnega zaklju\xc4\x8dka._NEWLINE_Rimljani so za leto 297 pr. n. \xc5\xa1t. izvolili konzula Kvinta Fabija Maksima Rulijana in Publija Decija Musa. Oba sta spadala med najbolj izku\xc5\xa1ene rimskimi generale. Po Liviju so volitve za leto 297 pr. n. \xc5\xa1t. potekale v senci govoric, da so Etru\xc5\xa1\xc4\x8dani in Samniti zbrali ogromni vojski in da Etru\xc5\xa1\xc4\x8dani obto\xc5\xbeujejo svoje voditelje, ker niso sklenili zavezni\xc5\xa1tva z Galci. Rimljani so se zato obrnili na Rulijana, ki je svojo izvolitev pogojeval z izvolitvijo Publija Decija za njegovega kolega. Livijevega pisanja o govoricah se z razpolo\xc5\xbeljivimi podatki ne da niti potrditi niti ovre\xc4\x8di._NEWLINE_Za dogodke v letu 297 pr. n. \xc5\xa1t. je edini vir Livij, ki pi\xc5\xa1e, da so v Rim pri\xc5\xa1li odposlanci Sutrija, Nepeta in Falere z novicami, da so jih Etru\xc5\xa1\xc4\x8dani snubili za sklenitev miru. Oba konzula sta na osnovi teh novic od\xc5\xa1la na pohod proti Samnitom: Fabij preko Sore, Decij pa preko ozemlja Sidicinov. Samnitska vojska je bila skrita v dolini pri Tafernu, vendar so jo Rimljani odkrili in porazili. Decij se je medtem utaboril v Maleventu, kjer je porazil apulijsko vojsko in nato vkorakav v Samnij.  Oba konzula sta nato pet mesecev pusto\xc5\xa1ila po Samniju. Fabij je osvojil Cimetro, katere lokacija ni znana. Livij trdi, da v tem letu ni bilo ve\xc4\x8djih te\xc5\xbeav, \xc4\x8desar razpolo\xc5\xbeljivi vzporedni viri ne potrjujejo. Fabijeva pot preko Sore v Tifernum je zapletena, vendar ne nepremagljiva. Pojava apulijske vojske v Maleventu je presenetljiva, saj po sklenitvi miru leta 312 pr. n. \xc5\xa1t. nih\xc4\x8de ni omenjal sovra\xc5\xbenosti med Apulijo in Rimom. Apulci so bili glede zavezni\xc5\xa1tva z Rimom morda razdeljeni ali pa jih je izzval  Scipionov vojni pohod v preteklem letu. Decijev pohod se je zgledoval po vzorcih preteklega rimskega vojskovanja v jugovzhodni Italiji. Njegova vojska je morda prezimila v Apuliji. V tistem letu noben konzul ni dosegel kak\xc5\xa1ne pomembne zmage ali prodrl globoko v Samnij, ker ni dokumentiran noben triumf._NEWLINE_Ko so Rimljani spoznali, da so se Samnitom pridru\xc5\xbeili Etru\xc5\xa1\xc4\x8dani in Galci v severni Italiji, so se vznemirili. Do tedaj so izkori\xc5\xa1\xc4\x8dali prednost slabih komunikacij med sovra\xc5\xbeniki, zdaj pa so se soo\xc4\x8dili z vsemi naenkrat.  Nekaj olaj\xc5\xa1anja jim je prinesla zmaga nad Samniti na jugu, klju\xc4\x8dno zmago pa so dosegli \xc5\xa1ele leta 295 pr. n. \xc5\xa1t. v bitki pri Sentinu v Umbriji v srednji Italiji, v kateri je bilo udele\xc5\xbeenih ve\xc4\x8d vojakov kot v kateri koli prej\xc5\xa1nji bitki v Italiji. Rimljani so se na za\xc4\x8detku bitke umaknili pred napadom Galcev na bojnih vozovih, potem pa so se zbrali in  zmleli Samnite in Galce. Zmago so jim prinesle predvsem samodisciplina vojakov, kakovost legij in njihovo voja\xc5\xa1ko vodstvo. _NEWLINE_Trdovratni Samniti so se kljub porazu vojskovali do dokon\xc4\x8dnega poraza leta 291 pr. n. \xc5\xa1t., po katerem je bilo vsako upiranje brezupno. Naslednje leto so sklenili mir pod bolj ugodnimi pogoji kot bi jih dobil kak\xc5\xa1en manj trmast nasprotnik._NEWLINE_Kampanijska mesta, tako italska kot gr\xc5\xa1ka, preko katerih se je Rim vklju\xc4\x8dil v vojno, na primer Kapua, so postala rimski zavezniki z razli\xc4\x8dno stopnjo neodvisnosti. V Kampaniji in na vzhodnih mejah Samnija so Rimljani ustanovili svoje voja\xc5\xa1ke kolonije._NEWLINE_Po veliki rimski zmagi pri Sentinu se je vojna po\xc4\x8dasi umirila in se leta 282 pr. n. \xc5\xa1t. kon\xc4\x8dala. Rim je zdaj obvladoval ves Apeninski polotok razen gr\xc5\xa1kih mest na skrajnem jugu  in doline Pada, katero so \xc5\xa1e vedno zasedali Galci.'