b"\n_START_ARTICLE_\nRoald Amundsen\n_START_SECTION_\nPrve odprave\n_START_PARAGRAPH_\nPridru\xc5\xbeil se je Belgijski antarkti\xc4\x8dni odpravi (1897\xe2\x80\x931899) kot drugi \xc4\x8dastnik. Odpravo je vodil Adrien de Gerlache, njihova ladja Belgica pa je postala prva, ki je prezimila na Antarktiki. Zdravnik odprave je bil Ameri\xc4\x8dan Frederick Cook, ki je posadko najverjetneje re\xc5\xa1il pred skorbutom. To je bilo koristno opozorilo za poznej\xc5\xa1e Amundsenove odprave._NEWLINE_Leta 1903 je Amundsen prevzel vodstvo prve odprave, ki je preplula Severozahodni prehod med Atlantskim in Tihim oceanom. Posadko, ki je plula na ladji Gj\xc3\xb8a, je poleg Amundsena sestavljalo \xc5\xa1e \xc5\xa1est mo\xc5\xbe. Potovali so prek Baffinovega zaliva, Lancastersko in Peelovo morsko o\xc5\xbeino ter skozi preliva Jamesa Rossa in Rae. Na kraju z dana\xc5\xa1njim imenom Gjoa Haven v kanadski provinci Nunavut so pre\xc5\xbeiveli dve zimi in raziskovali ozemlja in ledena prostranstva Arktike._NEWLINE_Medtem je Amundsen raziskoval ljudstvo Netsilik, ki je \xc5\xbeivelo v bli\xc5\xbeini. Od njih se je u\xc4\x8dil ve\xc5\xa1\xc4\x8din pre\xc5\xbeivetja na Arktiki, kmalu prevzel njihovo obleko ter se nau\xc4\x8dil potovanja s pasjo vprego. Z nadaljnjo plovbo proti jugu Viktorijinega otoka (Victoria Island) je ladja 17. avgusta 1905 zapustila Arkti\xc4\x8dno oto\xc4\x8dje, vendar so morali \xc5\xa1e enkrat prezimiti. 800 km oddaljeni Eagle City je imel telegrafsko postajo, zato je Amundsen po kopnem odpotoval tja in nazaj, da bi oddal sporo\xc4\x8dilo o uspehu. Leta 1906 so pripluli v Nome na Aljaski. Prehoda ve\xc4\x8dje ladje niso mogle nikoli uporabljati, saj je ponekod na poti globina morja le en meter.\n_START_SECTION_\nOdprava na ju\xc5\xbeni te\xc4\x8daj\n_START_PARAGRAPH_\nZatem se je Amundsen odlo\xc4\x8dil, da bo osvojil Severni te\xc4\x8daj, vendar si je leta 1909, ko sta ga prehitela Ameri\xc4\x8dana Frederick Cook in Robert Peary, premislil. Na ladji Fram (Naprej) je leta 1910 odplul proti Antarktiki. 14. januarja 1911 so prispeli v Zaliv kitov na Rossovi ledeni polici, kjer je postavil svoje tabori\xc5\xa1\xc4\x8de in ga poimenoval Framheim (Framov dom), skoraj 100 kilometrov bli\xc5\xbee te\xc4\x8daju kot tabori\xc5\xa1\xc4\x8de odprave njegovega tekmeca Roberta Scotta. Ta se je odlo\xc4\x8dil, da pojde po poti Ernesta Shackletona prek Ledenika Beardmore na Antarkti\xc4\x8dno visoko planoto, Amundsen pa je moral poiskati novo, lastno pot prek Transantarkti\xc4\x8dnega gorovja._NEWLINE_Med februarjem in marcem so \xc4\x8dlani odprave postavljali skladi\xc5\xa1\xc4\x8da s hrano na 80\xc2\xb0, 81\xc2\xb0 in 82\xc2\xb0 ju\xc5\xbene zemljepisne \xc5\xa1irine. Tako so dobili izku\xc5\xa1nje s pogoji in opremo, potrebnimi na Antarktiki. Med prezimovanjem so izbolj\xc5\xa1evali svojo opremo, predvsem sani._NEWLINE_Pot proti te\xc4\x8daju je Amundsen pri\xc4\x8del 20. oktobra 1911. Spremljali so ga Olav Bjaaland, Helmer Hanssen, Sverre Hassel in Oscar Wisting. Odprava je dosegla cilj 14. decembra, 35 dni pred Scottom. Svoj tabor na ju\xc5\xbenem te\xc4\x8daju je Amundsen poimenoval Polheim (Dom te\xc4\x8daja). Scott je kasneje razo\xc4\x8daran na\xc5\xa1el Amundsenov \xc5\xa1otor in pismo._NEWLINE_Amundsenov uspeh lahko pripi\xc5\xa1emo njegovim izku\xc5\xa1njam, dobri pripravi in uporabi najbolj\xc5\xa1ih vpre\xc5\xbenih psov. Kot \xc4\x8disto nasprotje nesre\xc4\x8dni Scottovi odpravi se je Amundsenova izkazala za teko\xc4\x8do, brez posebnih dogodkov._NEWLINE_\xc4\x8ceprav so s seboj imeli okoren brez\xc5\xbei\xc4\x8dni telegraf, ki je bil edina mo\xc5\xbenost sporazumevanja s svetom neposredno s te\xc4\x8daja, Amundsenov uspeh ni bil javno objavljen vse do 7. marca 1912. Popisal ga je v knjigi Ju\xc5\xbeni te\xc4\x8daj: Poro\xc4\x8dilo o norve\xc5\xa1ki antarkti\xc4\x8dni odpravi s Framom, 1910-1912._NEWLINE_Podrobno preu\xc4\x8devanje podatkov, zapisanih v dnevnikih odprave, je pokazalo, da je v resnici pri\xc5\xa1la v bli\xc5\xbeino 200 metrov do to\xc4\x8dne to\xc4\x8dke te\xc4\x8daja. Analiza podatkov Scottove odprave pa pravi, da se oni te\xc4\x8daju niso pribli\xc5\xbeali bolj kot na 450 m.\n_START_SECTION_\nPoznej\xc5\xa1e \xc5\xbeivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1918 je Amundsen pri\xc4\x8del z odpravo na novi ladji Maud, ki naj bi raziskala Severovzhodni prehod. Ta odprava ni dosegla svojih ciljev in je bila ozna\xc4\x8dena za neuspe\xc5\xa1no. Leta 1925 je z Ameri\xc4\x8danom Lincolnom Ellsworthom in \xc5\xa1e \xc5\xa1tirimi \xc4\x8dlani posadke v dveh letalih letel do 87\xc2\xb0 44' severne zemljepisne \xc5\xa1irine. To je bila najsevernej\xc5\xa1a to\xc4\x8dka, dose\xc5\xbeena z letalom dotlej._NEWLINE_Leta 1926 so Amundsen, Ellsworth in italijanski letalski in\xc5\xbeenir Umberto Nobile prvi preleteli Arktiko v zrakoplovu Norge (Norve\xc5\xa1ka), ki ga je na\xc4\x8drtoval Nobile. Otok Spitsbergen v oto\xc4\x8dju Spitsbergi so zapustili 11. maja 1926 in na Aljaski pristali dva dni zatem. Ker so bile vse tri predhodne trditve o prihodu na Severni te\xc4\x8daj (Frederick Cook leta 1908, Robert Peary 1909 in Richard Evelyn Byrd 1926, le nekaj dni pred Amundsenom) sporne, so \xc4\x8dlani posadke Norge prvi raziskovalci, ki so potrjeno dosegli Severni te\xc4\x8daj._NEWLINE_Amundsen je leta 1928 odletel na re\xc5\xa1evanje italijanske arkti\xc4\x8dne odprave pod vodstvom Nobileja, katerega naslednji zrakoplov Italia je do\xc5\xbeivel nesre\xc4\x8do. 18. junija je Amundsen izginil. Nekaj tednov zatem so na obali v bli\xc5\xbeini mesta Troms\xc3\xb8 na\xc5\xa1li dele letala, v katerem je letel, v obliki re\xc5\xa1ilnega splava. Najverjetneje je letalo strmoglavilo, Amundsen pa je umrl v nesre\xc4\x8di ali kmalu zatem.\n_START_SECTION_\nDose\xc5\xbeki\n_START_PARAGRAPH_\nPreplul je ves Severozahodni prehod severno od Amerike na poti od Atlantskega oceana do Beringovega preliva (ta pot je trajala od junija 1903 do avgusta 1906). Prvi je dosegel Ju\xc5\xbeni te\xc4\x8daj 14. decembra 1911. Preplul je tudi Severovzhodni prehod severno od Evrope in Azije na poti iz Norve\xc5\xa1ke do Beringovega morja (1918-1921) ter preletel Severni te\xc4\x8daj 21. maja 1923."