b'\n_START_ARTICLE_\nStanko Arko\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nArko je leta 1914 diplomiral na dunajski visoki veterinarski \xc5\xa1oli. Po koncu vojne je bil Maistrov borec za severno mejo, nato pa je kot veterinar slu\xc5\xbeboval v Ljubljani, na Rakeku, Prevaljah, \xc4\x8cabru (Hrva\xc5\xa1ka) in Novem Sadu. Po drugi svetovni vojni je bil pomo\xc4\x8dnik direktorja za proizvodnjo cepiv in zdravil v Beogradu, okrajni veterinar v Postojni, nato je delal na veterinarskem oddelku ministrstva za kmetijstvo in gozdarstvo v Ljubljani in nazadnje na Veterinarskem znanstvenem zavodu v Ljubljani. Ukvarjal se je tudi z kinologijo. Napisal je ve\xc4\x8d \xc4\x8dlankov in strokovnih knjig, predvsem o kuncih. Bil pa je tudi urednik \xc4\x8dasopisa \xc5\xbdivinorejec.'