b'\n_START_ARTICLE_\nVirus hepatitisa B\n_START_SECTION_\nRazvrstitev\n_START_PARAGRAPH_\nVirus hepatitisa B spada v rod ortohepadnavirusov, ki zajema \xc5\xa1e tri vrste: virus hepatitisa evropske tekunice, virus hepatitisa svizca in virus hepatitisa volnate opice. Spada v dru\xc5\xbeino hepadnavirusov, kamor sodi tudi rod avihepadnavirusov. Red tej dru\xc5\xbeini virusov \xc5\xa1e ni dodeljen. Viruse, podobne virusu hepatitisu B, so odkrili pri vseh opicah Starega sveta (pri orangutanih, gibonih, gorilah in \xc5\xa1impanzih) ter pri eno opici Novega sveta (pri volnati opici), kar ka\xc5\xbee na to, da je virus pri prvakih \xc5\xbee dolgo prisoten._NEWLINE_Virus je na osnovi antigenskih epitopov, ki jih izra\xc5\xbea na povr\xc5\xa1ini virusne ovojnice, nadalje razvr\xc5\xa1\xc4\x8den v 4 serotipe (adr, adw, ayr, ayw) ter na osnovi razli\xc4\x8dic nukleotidnega zaporedja genoma na 8 genotipov (A\xe2\x80\x93H). Za genotipe je zna\xc4\x8dilna razli\xc4\x8dna porazdelitev po svetu in so osnova za zasledovanje evolucije in prena\xc5\xa1anja virusa. Od genotipa so odvisni tudi resnost bolezni, njen potek in verjetnost zapletov ter tudi odziv na zdravljenje in verjetno tudi na cepljenje.\n_START_SECTION_\nZgradba\n_START_PARAGRAPH_\nVirus hepatitisa B spada v dru\xc5\xbeino hepadnavirusov. Virusni delec oziroma virion sestoji iz zunanje lipidne ovojnice, ki obdaja beljakovinsko ikozaedri\xc4\x8dn nukleokapsido. Znotraj kapside se nahajata virusna DNK ter encim DNK-polimeraza, ki izkazuje aktivnost reverzne transkriptaze, kar je podobnost z retrovirusi. V zunanji ovojnici se nahajajo beljakovine, ki so pomembne za vstop v gostiteljeve celice ter izstop iz nje. Gre za enega najmanj\xc5\xa1ih \xc5\xbeivalskih virusov z ovojnico, saj meri v premer le 42\xc2\xa0nm. Virus pa obstaja tudi v dveh fleomorfnih oblikah, in sicer v obliki nitastih (filamentoznih) in kroglastih (sferi\xc4\x8dnih) delcev, ki ne vsebujejo virusnega jedra s kapsido. Ti delci niso ku\xc5\xbeni in so sestavljeni iz lipidov in beljakovine, ki sicer tvori povr\xc5\xa1ino viriona in se imenuje povr\xc5\xa1inski antigen (HBsAg) ter se tvori v prese\xc5\xbenih koli\xc4\x8dinah tekom virusnega \xc5\xbeivljenjskega ciklusa.\n_START_SECTION_\nVelikost\n_START_PARAGRAPH_\nDednino virusa hepatitisa B predstavlja kro\xc5\xbena DNK, vendar ima dolo\xc4\x8dene posebnosti, saj ni popolnoma dvojnoveri\xc5\xbena. En konec verige polne dol\xc5\xbeine je povezan z virusno DNK-polimerazo. Genom meri v dol\xc5\xbeino 3020\xe2\x80\x933320 nukleotidov (veriga polne dol\xc5\xbeine) oziroma 1700\xe2\x80\x932800 nukleotidov (veriga kratke dol\xc5\xbeine).\n_START_SECTION_\nGeni\n_START_PARAGRAPH_\nVirusna DNK je v jedru gostiteljeve celice zaznavna kmalu po oku\xc5\xbebi celice. Delno dvojnoveri\xc5\xbena DNK postane popolnoma dvojnoveri\xc5\xbena z dopolnitvijo pozitivno usmerjene verige ter z odstranitvijo beljakovinske molekule iz negativno usmerjene verige ter kratkega zaporedja RNK iz pozitivno usmerjene verige. Nekodirajo\xc4\x8de baze na koncih negativno usmerjene verige se odstranijo in konca se zdru\xc5\xbeita._NEWLINE_Poznani so 4 geni, ki jih zapisuje DNK virusa hepatitisa B: C, X, P in S. Gen C zapisuje sredi\xc4\x8dno beljakovino (HBcAg); za njegovim za\xc4\x8detnim kodonom se nahaja za\xc4\x8detni kodon AUG znotraj istega bralnega okvirja, s katerim se za\xc4\x8dne proizvodnja predsredi\xc4\x8dne (pre-core) beljakovine. S proteoliti\xc4\x8dno cepitvijo predsredi\xc4\x8dne beljakovine nastane HBeAg. DNK-polimerazo zapisuje gen P. Gen S zapisuje povr\xc5\xa1insko beljakovino (HBsAg). Gen za HBsAg je dolg odprti bralni okvir in vsebuje 3 za\xc4\x8detne kodone ATG znotraj istega okvirja. S tem je gen razdeljen na 3 razdelke: pre-S1, pre-S2 in S. Zaradi ve\xc4\x8d za\xc4\x8detnih kodonov lahko nastanejo 3 razli\xc4\x8dno dolgi polipeptidi, ki se imenujejo veliki, srednji in mali(pre-S1 + pre-S2 + S, pre-S2 + S in S). Vloga beljakovine, ki jo zapisuje gen X, \xc5\xa1e ni znana._NEWLINE_V genomu virusa hepatitisa B so prepoznali tudi ve\xc4\x8d nekodirajo\xc4\x8dih predelov RNK: HBV-PREalfa, HBV-PREbeta in HBV-RNK-enkapsidacijski signal epsilon.\n_START_SECTION_\nGenotipi\n_START_PARAGRAPH_\nPoznamo \xc5\xa1tiri glavne serotipe virusa hepatitisa B, in sicer adr, adw, ayr, ayw. Razvrstitev v serotipe temelji na razlikah v epitopih njihovih beljakovin v ovojnici. Nadalje poznamo glede na razlike v nukleotidnem zaporedju v virusovem genomu 8 genotipov (A\xe2\x80\x93H). Posamezni genotipi so razli\xc4\x8dno zemljepisno razporejeni, kar omogo\xc4\x8da sledenje evolucije in prenosa virusa. Genotip vpliva na resnost in potek bolezni, na verjetnost zapletov ter na odzivnost na cepiva in zdravila.'