b'\n_START_ARTICLE_\nSveti Sava\n_START_SECTION_\nMladost\n_START_PARAGRAPH_\nRastko (Rastislav) Nemanji\xc4\x87 je bil rojen leta 1169 ali 1174 v Gradini, sedanji Podgorici, \xc4\x8crna Gora. Bil je najmlaj\xc5\xa1i sin velikega kneza \xc5\xa0tefana Nemanje in Ane (Anastazije) Srbske. Imel je brata Vukana in \xc5\xa0tefana. Nemanjevi otroci so bili dele\xc5\xbei dobre vzgoje po bizantinskem vzoru, ker je imelo Bizantinsko cesarstvo v tedanji Srbiji velik politi\xc4\x8dni, kulturni in verski vpliv. _NEWLINE_\xc5\xbde zelo zgodaj (okoli 1190) je bil imenovan za kneza Huma, pokrajine med Neretvo in Dubrovnikom. Imel je svoj dvor z magnati (velmo\xc5\xbee),  visokimi uradniki in izbranimi lokalnimi plemi\xc4\x8di. Naslov kneza ni bil zgolj \xc4\x8dasten, ampak prakti\xc4\x8dna \xc5\xa1ola dr\xc5\xbeavne uprave. V Humu je pred njim vladal njegov stric Miroslav, ki je obdr\xc5\xbeal najmanj Polimje z Bijelim Poljem. Rastko je po dveh letih vladanja v jeseni 1192 ali malo kasneje od\xc5\xa1el v samostan na Atos. Ker so bili ato\xc5\xa1ki menihi pogosti obiskovalci srbskega dvora, se je Rastko morda ravno zaradi njihovih izku\xc5\xa1enj odlo\xc4\x8dil za odhod. Oblast v Humu je verjetno ponovno prevzel stric Miroslav.\n_START_SECTION_\nAtos\n_START_PARAGRAPH_\nPo prihodu na Atos je vstopil v ruski samostan sv. Pantelejmona, kjer je dobil mona\xc5\xa1ko ima Sava (Sabba).  Po izro\xc4\x8dilu je bil njegov mentor ruski menih, ki je pred tem z drugimi ato\xc5\xa1kimi menihi \xc5\xbee obiskal srbski dvor. Iz ruskega samostana je od\xc5\xa1el v gr\xc5\xa1ki samostan Vatoped, kjer je ostal sedem let in se dobro seznanil z gr\xc5\xa1ko teolo\xc5\xa1ko in cerkveno upravno literaturo. Mlada leta, ki jih je pre\xc5\xbeivel na Atosu, so imela pomemben vpliv na  oblikovanje njegove osebnosti. V samostanu je tudi odkril modele, po katerih je nameraval organizirati samostansko in cerkveno \xc5\xbeivljenje v Srbiji._NEWLINE_O\xc4\x8de ga je posku\xc5\xa1al pregovoriti, naj se vrne v Srbijo.  Sava mu je na to odgovoril: "Kot kr\xc5\xa1\xc4\x8danski suveren si dosegel vse, kar si lahko dosegel, zdaj pa pridi in se mi pridru\xc5\xbei v pravem kr\xc5\xa1\xc4\x8danskem \xc5\xbeivljenju". \xc5\xa0tefan Namanja je upo\xc5\xa1teval sinov nasvet. 25. marca 1196 je v Studenici sklical skup\xc5\xa1\xc4\x8dino in odstopil. Prestol je predal srednjemu sinu \xc5\xa0tefanu in naslednji dan skupaj z \xc5\xbeeno Ano opravil samostanske zaobljube. Dobil je samostansko ime Simeon in do odhoda na Atos jeseni 1197 ostal v Studenici. Njegov prihod na Atos je bil prijeten tako za Savo kot za meni\xc5\xa1ko skupnost, ker je bil radodaren donator. O\xc4\x8de in sin sta se s soglasjem igumana samostana Vatoped pozno jeseni 1197 odpravila na potovanje po Atosu, da bi se seznanila z vsemi cerkvami in svetimi mesti. _NEWLINE_Sveti Sava je med obiskom pri bizantinskem cesarju  Alekseju III. Angelu omenil zanemarjeni  in opu\xc5\xa1\xc4\x8deni samostan Hilandar in ga prosil za dovoljenje, da ga skupaj z o\xc4\x8detom obnovita in prepustita samostanu Vatoped. Cesar mu je ustregel in \xc5\xa0tefanu Nemanji (Simeonu) poslal posebno pismo in veliko vsoto denarja. Sava je nato zaprosil ato\xc5\xa1kega protosa za podporo, da bi samostan Hilandar postal last srbskih menihov.  Vsi ato\xc5\xa1ki samostani, razen Vatopeda, so Savin predlog podprli. Julija 1198 je Aleksej III. izdal listino, s katero Savi in Simeonu (in srbskim menihom na Atosu)  ni prepustil samo samostana Hilandar, ampak tudi druge opu\xc5\xa1\xc4\x8dene samostane v Milisu.  Obnova samostana se je  s finan\xc4\x8dno in materialno podporo velikega kneza \xc5\xa0tefana kmalu za\xc4\x8dela. \xc5\xa0tefan je leta 1199 objavil ustanovno listino samostana Hilandar._NEWLINE_Sava je leta 1200 napisal Hilandarski tipik, v katerem je dolo\xc4\x8dil pravila meni\xc5\xa1kega \xc5\xbeivljenja v samostanu. Tipik se je zgledoval po tipiku samostana Matere Bo\xc5\xbeje v Carigradu. Sava je bil tudi ktitor pu\xc5\xa1\xc4\x8davni\xc5\xa1kega doma v Kariesu, sredi\xc5\xa1\xc4\x8du ato\xc5\xa1ke uprave.  Dom je bila namenjen menihom, ki so se odlo\xc4\x8dili za samoto in molitev. Leta 1199 je napisal \xc5\xa1e Karejski tipik. Ob domu je zgradil kapelo, posve\xc4\x8deno svetemu Sabi (Sabbas), katerega ime je dobil po opravljenih samostanskih zaobljubah. Savin o\xc4\x8de je umrl 13. februarja 1199. Po 13. aprilu 1204 je Sava dobil polo\xc5\xbeaj  arhimandrita. _NEWLINE_\xc5\xa0tefan Nemanja je odhodom v samostan prestol prepustil \xc5\xa0tefanu in ne najstarej\xc5\xa1emu sinu Vukanu. Slednji z odlo\xc4\x8ditvijo ni bil zadovoljen in je s pomo\xc4\x8djo ogrskega kralja Emerika izgnal Stefana v Bolgarijo in uzurpiral srbski prestol. \xc5\xa0tefan se je leta 1204 vrnil z vojsko Kumanov, ki jo je dobil od bolgarskega carja Kalojana, in pregnal Vukana v Zeto. Po te\xc5\xbeavah, ki so jih po \xc4\x8detrti kri\xc5\xbearski vojni in padcu Konstantinopla leta 1204 povzro\xc4\x8dali latinski (katoli\xc5\xa1ki) \xc5\xa1kofi in kralj Solunskega kraljestva Bonifacij I. Montferra\xc5\xa1ki, se je Sava pozimi 1205/1206 ali 1206/1207 vrnil v Srbijo in v samostan Studenica prenesel posmrtne ostanke svojega o\xc4\x8deta. Med obiskom je pobotal sprta brata, s \xc4\x8dimer je re\xc5\xa1il dr\xc5\xbeavo pred nadaljevanjem politi\xc4\x8dne krize. Nemanja (Simeon) je bil kanoniziran leta 1206.\n_START_SECTION_\nRazsvetljenstvo\n_START_PARAGRAPH_\nPo \xc5\xa1tirinajstih letih \xc5\xbeivljenja na Atosu, v katerih je pridobil ob\xc5\xa1irno teolo\xc5\xa1ko znanje, je Sava dobil vabilo srbskega dvora, da bi "dvorjane in srbsko ljudstvo podu\xc4\x8dil o kr\xc5\xa1\xc4\x8danskih zakonih in izro\xc4\x8dilu", se pravi da bi jih razsvetlil in izobrazil. Sava je resni\xc4\x8dno za\xc4\x8del Srbe podu\xc4\x8devati o kr\xc5\xa1\xc4\x8danski morali, ljubezni in milosti in hkrati razvijal organizacijo Cerkve. Leta 1206 je postal iguman samostana Studenica in njegov neodvisen status uredil s Studeni\xc5\xa1kim tipikom. Izkoristil je kaos v Bizantinskem cesarstvu, ki je nastal po padcu Konstantiopla v \xc4\x8detrti kri\xc5\xbearski vojni leta 1204. Okrepil vezi z Epirskim despotatom, kjer je bil sede\xc5\xbe Ohridske nad\xc5\xa1kofije, nadrejene Srbski cerkvi, in Ekumenskim konstantinopelskim patriarhatom, ki se je preselil v Nikejo. Studeni\xc5\xa1ki tipik je postal nekak\xc5\xa1en lex specialis, ki je omogo\xc4\x8dil neodvisen polo\xc5\xbeaj studeni\xc5\xa1kega samostana od \xc5\xa0kofije Ra\xc5\xa1ke in Nad\xc5\xa1kofije Ohrid ("Tukaj in zato nima nih\xc4\x8de nobene oblasti, niti \xc5\xa1kof niti kdo drug"). Kanonizacija Nemanje (Simeona) in Studeni\xc5\xa1ki tipik sta bila prva koraka do samostojnosti Srbske  cerkve in povi\xc5\xa1anje srbskega kneza na polo\xc5\xbeaj kralja deset let kasneje._NEWLINE_Leta 1217 se je arhimandrit Sava vrnil na Atos. Njegov odhod del zgodovinarjev razlaga kot upor proti bratu \xc5\xa0tefanu, ki je sprejel kraljevsko krono iz Rima. \xc5\xa0tefan je malo pred kronanjem  naredil velik obrat v srbski politiki, se poro\xc4\x8dil z bene\xc5\xa1ko plemkinjo in zaprosil pape\xc5\xbea za krono in moralno podporo. Rim je z ustanovitvijo Latinskega cesarstva na ru\xc5\xa1evinah Bizantinskega cesarstva zelo okrepil svojo mo\xc4\x8d na Balkanu. \xc5\xa0tefan je po bratovem kronanju v \xc5\xbdi\xc4\x8di dobil enak polo\xc5\xbeaj kot drugi evropski kralji in naziv  "prvokronani (prvoven\xc4\x8dani) kralj vseh srbskih de\xc5\xbeel". Po \xc4\x8corovi\xc4\x87u \xc5\xa0tefanove politike ljudstvo ni dobro sprejelo, ker se je v Srbiji \xc5\xbee prijelo pravoslavje. Proti \xc5\xa0tefanu se je dvignil tudi Sava, ki je bil dotlej njegov zvest pokrovitelj in glavni predstavnik pravoslavja in bizantinske cerkvene kulture v Srbiji. Sava je kljub temu, da je med \xc5\xa0tefanovimi pogajanji z Rimom, morda kot znak protesta, zapustil Srbijo, po Stefanovem kronanju obdr\xc5\xbeal dobre stike z bratom. Na drugi strani bi Savin odhod lahko pomenil pripravo za dosego samostojnosti Srbske nad\xc5\xa1kofije. Oba Savina biografa, Domencijan in Teodozij, trdita, da je bil odhod na\xc4\x8drtovan. Pred odhodom iz Studenice je imenoval novega igumana in "uvedel nov samostanski red in uzakonil novo cerkveno ustavo".\n_START_SECTION_\nAvtokefalnost in organiziranje Cerkve\n_START_PARAGRAPH_\nPovi\xc5\xa1anje Srbije v kraljestvo po takratnem razumevanju  \xc5\xa1e ni pomenila popolne neodvisnosti dr\xc5\xbeave: dr\xc5\xbeava je postala popolnoma neodvisna z neodvisnostjo njene Cerkve. Na kralje dr\xc5\xbeav, katerih cerkvene ustanove so bile podrejene Konstantinoplu, so gledali kot na "vladarje ni\xc5\xbejega reda, podrejene vrhovnemu poglavarju pravoslavnega sveta \xe2\x80\x93 bizantinskemu cesarju". Pogoji za dosego avtokefalnosti so bili v Srbiji ve\xc4\x8dinoma izpolnjeni. Imela je veliko \xc5\xa1olanih menihov, urejeno samostanski \xc5\xbeivljenje in stabilno cerkveno hierarhijo. Za Savo je bilo pomembno, da bi poglavarja Srbske cerkve imenoval Konstantinopel in ne Rim._NEWLINE_15. avgusta 1219 je patriarh Manuel I. Konstantinopelski v Nikeji Savo posvetil v prvega nad\xc5\xa1kofa Neodvisne srbske cerkve. S podporo nicejskega cesarja Teodorja I. Laskarisa in brez soglasja latinskega konstantinopelskega patriarha je dobil blagoslov  patriarha in celega konstantinopelskega cerkvenega zbora  za vse srbske \xc5\xa1kofe. V srednjem veku je bila podpora Cerkve pomemben dejavnik za suverenost dr\xc5\xbeave ter politi\xc4\x8dne in nacionalne identitete. Cesar in patriarh sta bila navdu\xc5\xa1ena nad tem, da se je srbska politika obrnila proti Konstantinoplu in ne proti Rimu._NEWLINE_Iz Nikeje se je vrnil na Atos, kjer je bogato obdaril ve\xc4\x8d samostanov. Teodozij pi\xc5\xa1e, da je v Hilandarju takole ogovoril samostansko upravo: "Iguman se mora nau\xc4\x8diti, da mora biti v vseh pogledih zgled vsem drugim, bratje pa se morajo nau\xc4\x8diti, da v bo\xc5\xbejem strahu poslu\xc5\xa1ajo vse, kar iguman re\xc4\x8de". Iz Hilandarja je odpotoval v Solun v samostan Filokal, kjer je ostal nekaj \xc4\x8dasa kot gost solunskega metropolita Konstantina Mezopotamskega. Z njim sta bila \xc5\xbee od mladosti dobra prijetelja. V tem \xc4\x8dasu je prevedel  veliko pravnih dokumentov, potrebnih za njegovo Cerkev._NEWLINE_Po vrnitvi v Srbijo je za\xc4\x8del organizirati Srbsko cerkev, predvsem \xc5\xa1kofije na ob\xc4\x8dutljivi meji z rimskokatoli\xc5\xa1kim Zahodom. Na zboru v \xc5\xbdi\xc4\x8di leta 1219 "je med svojimi u\xc4\x8denci izbral boga razumevajo\xc4\x8de in bogaboje\xc4\x8de mo\xc5\xbee, ki so vladali po nebe\xc5\xa1kih zakonih in izro\xc4\x8dilu svetih apostolov  in v duhu svetih o\xc4\x8detov. Posvetil jih je in imenoval za \xc5\xa1kofe" (Domencijan). Sava je novoimenovanim \xc5\xa1kofom izro\xc4\x8dil pravne knjige in jih poslal v \xc5\xa1kofije po celi Srbiji. Natan\xc4\x8dno \xc5\xa1tevilo novoustanovljenih \xc5\xa1kofij ni znano.  Pod njegovo upravo so bile \xc5\xa1kofije Zeta (Zetska),  s sede\xc5\xbeem v samostanu nadangela Mihaela na Prevlaki pri Kotorju, Hum (Humska) s sede\xc5\xbeem v samostanu Svete matere Bo\xc5\xbeje v Stonu, Dobar Bosna s sede\xc5\xbeem v samostanu svetega Nikolaja na Limu, Moravica s sede\xc5\xbeem v samostanu svetega Ahilija v Moravi\xc5\xa1ki krajini, Budimlja s sede\xc5\xbeem v samostanu sv. Jurija,  Toplica s sede\xc5\xbeem v samostanu sv. Nikolaja, Hvosno s sede\xc5\xbeem v samostanu sv. Matere Bo\xc5\xbeje v Hvosenski krajini, \xc5\xbdi\xc4\x8da s sede\xc5\xbeem v \xc5\xbdi\xc4\x8di ki je bila hkrati sede\xc5\xbe Srbske cerkve, Ra\xc5\xa1ka s sede\xc5\xbeem v samostanu apostolov Petra in Pavla v Pe\xc4\x8di, Lipljan s sede\xc5\xbeem v Lipljanu in Prizren s sede\xc5\xbeem v Prizrenu. Isto leto je objavil tudi prvo srbsko ustavo -  Zakonopravilo ali Nomokanon Svetega Save. Srbija je s tem dosegla politi\xc4\x8dno in versko neodvisnost._NEWLINE_Savino organiziranje \xc5\xa1kofij je bilo zelo energi\xc4\x8dno, predvsem zato, ker so imele jasen nacionalen zna\xc4\x8daj. Gr\xc5\xa1kega \xc5\xa1kofa v Prizrenu, na primer,  je zamenjal s srbskim, kar ni bil samo odraz njegovega bojevitega duha. Sede\xc5\xbei novih \xc5\xa1kofij so bili zelo skrbno izbrani z namenom, da bi pravoslavje postalo dr\xc5\xbeavna vera. Sede\xc5\xbe nad\xc5\xa1kofije v \xc5\xbdi\xc4\x8di, nadarbini kralja Stefana, Ras (prestolnica)  in Studenica niso bile dale\xc4\x8d od ogrskih meja. \xc5\xa0kofija Dabar na Limu   na meji z Bosno je delovala kot pravoslavni element za zatiranje bogumilskega u\xc4\x8denja. \xc5\xa0kofiji Zeta na Prevlaki, ki je bila izven same Zete, in \xc5\xa1kofija Hum v Stonu  sta bili na skrajnem robu kraljestva in ustanovljeni o\xc4\x8ditno zato, da bi se spopadali s Katoli\xc5\xa1ko akcijo, ki se je \xc5\xa1irila predvsem iz \xc5\xa1kofij Kotor in Dubrovnik. Pred  tem so bili tudi pravoslavni samostani pod nadzorom katoli\xc5\xa1ke nad\xc5\xa1kofije Bar. Po Savini reorgnizaciji so se za\xc4\x8dele spremembe v nasprotno smer. Sava je v tem pogledu deloval skladno in brezobzirno. Bogomilstvo je prepovedal \xc5\xbee njegov o\xc4\x8de Nemanja, Sava, prepri\xc4\x8dan ato\xc5\xa1ki latinofob, pa je prepre\xc4\x8deval in slabil vplive katoli\xc5\xa1tva. Sava je s svojim zgledom in pou\xc4\x8devanjem dvignil tudi splo\xc5\xa1no kulturno raven svojega naroda, razvil \xc4\x8dlove\xc5\xa1ke vrednote in smisel za dr\xc5\xbeavljanske obveznosti. Srbsko dr\xc5\xbeavo pod Nemanji\xc4\x87i je fizi\xc4\x8dno ustvaril Nemanja, duhovno pa Sveti Sava.\n_START_SECTION_\nPrvo romanje\n_START_PARAGRAPH_\nPo kronanju ne\xc4\x8daka \xc5\xa0tefana Radoslava, sina \xc5\xa0tefana Prvokronanega, je Sava leta 1229 od\xc5\xa1el na romanje v Palestino. Obiskal je skoraj vse svete kraje in jih bogato obdaril. Jeruzalemski patriarh Atanazij in drugi cerkveni prelati, predvsem menihi, so ga toplo sprejeli. Na poti domov je obiskal Nikejo in bizantinskega cesarja Ivana Vataca (vladal 1221\xe2\x80\x931254). V Nikeji je ostal nekaj dni in se nato odpravil na Atos in od tam preko Soluna v Srbijo. V Mar Sabi so mu podarili ikono Triroke Matere Bo\xc5\xbeje (Trojeru\xc4\x8dica), ikono doje\xc4\x8de Matere Bo\xc5\xbeje in pastirsko palico Sabasa (Save) Posve\xc4\x8denega. Darila je poklonil Hilandarju. Po kratkem postanku v Studenici, je na Atosu sklenil  \xc5\xa1tiri leta dolgo \xc5\xa1tudijsko potovanje v Palestino in na Srednji vzhod.\n_START_SECTION_\nDrugo romanje in smrt\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1234 je kralja Radoslava nasledil brat Vladislav. Po kronanju se je Sava odpravil na drugo potovanje v Sveto de\xc5\xbeelo. Pred tem je za svojega naslednika na \xc4\x8delu Srbske nad\xc5\xa1kofije  imenoval svojega zvestega u\xc4\x8denca Arsenijo Sremca. Domancijan pravi, da je prav njega izbral zaradi videnja in tudi zato, ker je bil "manj zloben in bolj pravi\xc4\x8den od drugih, se vedno bal Boga in ubogal njegove zapovedi". Savina  izbira je bila modra in premi\xc5\xa1ljena, ker se je zavedal, da je usoda Srbske cerkve odvisna predvsem od osebnosti njegovega naslednika._NEWLINE_Potovanje je za\xc4\x8del v Budvi, od koder je odplul v Brindisi in od tam v Akro. Na poti je do\xc5\xbeivel ve\xc4\x8d neprijetnih dogodkov, na primer napad piratov na odprtem morju, ki se je sre\xc4\x8dno kon\xc4\x8dal. V Akri je bil nastanjen v samotanu, posve\xc4\x8denemu sv. Juriju, ki ga je pred tem kupil od Latincev. Od tam je od\xc5\xa1el v Jeruzalem v samostan sv. Janeza Apostola. Po dalj\xc5\xa1em postanku je ponovno obiskal patriarha Atanazija.  Iz Jeruzalema je odpotoval v Aleksandrijo, kjer je obiskal patriarha Nikolaja, s katerim sta si izmenjala darila._NEWLINE_Po obisku sveti\xc5\xa1\xc4\x8d v Egiptu se je vrnil v Jeruzalem in od tam od\xc5\xa1el na Sinaj, kjer je pre\xc5\xbeivel postni \xc4\x8das. Po kraj\xc5\xa1em postanku v Jeruzalemu je od\xc5\xa1el v Antiohijo, od tam preko Armenije v Anatolijo in na "Sirsko morje" in od tam z ladjo nazaj v Antiohijo.  Na ladji je zbolel in ni mogel jesti. Po dolgi plovbi iz Antiohije v Konstantinopel se je za nekaj \xc4\x8dasa ustavil v mestu. Od tam se je sprva nameraval preko Atosa vrniti domov, potem pa se je premislil in se odlo\xc4\x8dil za obisk bolgarske prestolnice T\xc7\x8ernovo, kjer ste ga toplo sprejela car Ivan Asen II., tast srbskega kralja Vladislava, in bolgarski patriarh Joakim. Tako kot povsod, je tudi v Bolgariji bogato obdaril cerkve in samostane. Bolgarskemu patriarhatu je podaril slavnostna duhovni\xc5\xa1ka obla\xc4\x8dila, zlate knjige, z dragulji in biseri okra\xc5\xa1en sve\xc4\x8dnik in razli\xc4\x8dne posode. V T\xc7\x8ernovo je pri\xc5\xa1el utrujen in bolan.   Spoznal je, da ne bo ve\xc4\x8d dolgo \xc5\xbeivel, zato je v Srbijo poslal del svojega spremstva z darili in vsem, kar je kupil po poti. Domencijan je zapisal, da je umrl s sobote na nedeljo, najverjetneje 14. januarja (po starem koledarju 27. januarja) 1235._NEWLINE_Sava je bil z vsem spo\xc5\xa1tovanjem pokopan v cerkvi \xc5\xa0tiridesetih mu\xc4\x8denikov. Kralj Vladislav je kasneje k svojemu tastu, carju Asenu, poslal dve delegaciji z zahtevo, da se njegove posmrtne ostanke prenese v domovino, vendar mu car tega ni odobril.  Tretji\xc4\x8d je sam obiskal svojega tasta in nazadnje dobil dovoljenje, da se relikvija prenese v Srbijo. 6. maja (po starem koledarju 19. maja) 1237 so ga v prisotnosti kralja, nad\xc5\xa1kofa, \xc5\xa1kofov, igumanov in \xc5\xa1tevilnega plemstva pokopali v samostanu Mile\xc5\xa1eva. Sava je bil kasneje kanoniziran. Njegove relikvije veljajo za \xc4\x8dudodelne. Njegov kult se je ohranil skozi ves srednji vek in osmansko okupacijo.\n_START_SECTION_\nZapu\xc5\xa1\xc4\x8dina in kult\n_START_PARAGRAPH_\nSveti Sava je za\xc5\xa1\xc4\x8ditnik srbskega ljudstva: \xc4\x8dastijo ga kot za\xc5\xa1\xc4\x8ditnika cerkva, dru\xc5\xbein, \xc5\xa1ol in obrtnikov. Njegov praznik \xc4\x8dastijo tudi Grki, Bolgari, Romuni in Rusi. Velja za o\xc4\x8deta srbskega izobra\xc5\xbeevanja in knji\xc5\xbeevnosti. Napisal je \xc5\xbdivljenje Svetega Simeona (o\xc4\x8de Stefan Nemanja), prvi srbski \xc5\xbeivljenjepis svetnika. Dali so mu ve\xc4\x8d \xc4\x8dastnih nazivov, kot so "O\xc4\x8de" in "razsvetitelj". Srbski narod je na osnovi Savinega verskega kulta ustvaril \xc5\xa1tevilne pesmi, pripovedi in legende o njegovem \xc5\xbeivljenju, delu, zaslugah, dobroti, po\xc5\xa1tenosti in modrosti. Po Dimitriju Bogdanovi\xc4\x87u "so njegove relikvije postale tema politi\xc4\x8dnega kulta in \xc5\xbeari\xc5\xa1\xc4\x8de osvobodilne misli, nevarne za tujo (osmansko) vladavino. Njegove relikvije so bile zato se\xc5\xbegane, nepokor\xc5\xa1\xc4\x8dina ljudstva pa s tem ni izginila." Srbska pravoslavna cerkev ga \xc4\x8dasti 27. januarja (po starem koledarju 14. januarja).\n_START_SECTION_\nBiografije\n_START_PARAGRAPH_\nPrvo kratko biografijo Svetega Save je napisal  njegov naslednik, nad\xc5\xa1kog Arsenije. Transkript je ohranjen v rokopisu na pergamentu iz  13. ali 14. stoletja. Ato\xc5\xa1ki menih Domencijan (okoli 1210-po 1264) je napisal  \xc5\xbdivljenje sv. Save leta 1253 in ga podaril srbskemu kralju \xc5\xa0tefanu Uro\xc5\xa1u I. (vladal 1243\xe2\x80\x931276). Ta biografija opisuje Savino \xc5\xbeivljenje od rojstva do njegovega pogreba  v T\xc7\x8ernovem.  Teodozij  (1246\xe2\x80\x931328), tudi ato\xc5\xa1ki menih, je napisal \xc5\xbdivljenje sv. Save v Hilandarju na koncu 13. stoletja. Njegova biografija temelji na Domencijanovi, vendar je toplej\xc5\xa1a in vsebuje elemente biografij svetnikov. Teodozijev opis dogodkov daje vtis romana, vendar ne izkrivlja zgodovinskega poteka dogodkov. Katoli\xc5\xa1ki \xc5\xa1kof Ivan Mrnavi\xc4\x87, sodobnik srbskega patriarha Pajsija, je v Rimu leta 1630\xe2\x80\x931631 objavil biografijo sv. Save, ki vsebuje veliko zgodovinskih neto\xc4\x8dnosti. Ohranjenih je veliko prepisov Domencijanove biografije in \xc5\xa1e veliko ve\xc4\x8d prepisov Teodozijeve.\n_START_SECTION_\nRelikvije\n_START_PARAGRAPH_\nPrisotnost relikvij sv. Save v Srbiji je imela cerkveno-verski in politi\xc4\x8dni pomen, zlasti v osmanskem obdobju. Leta 1377 je bil v prisotnosti Savinih relikvij za kralja kronan bosanski ban Tvrtko I. Kotromani\xc4\x87. Leta 1448 se je humski vojvoda Stefan Vuk\xc4\x8di\xc4\x87 Kosa\xc4\x8da  za\xc4\x8del predstavljati  kot  "herzog (vojvoda) sv. Save". Savin kult je zdru\xc5\xbeeval vse ju\xc5\xbenoslovanske narode, zlasti pravoslavne Srbe, medtem ko je bil njegov grob romarsko mesto tudi za katolike in muslimane. Tuja pisca  Jean Sesno (1547) in Catherine Zen (1550) sta zapisala, da so muslimani spo\xc5\xa1tovali grobnico sv. Save in se ga bali. Benedicto Ramberti (1553) je zapisal, da so Turki in Judje samostanu Mile\xc5\xa1eva dali ve\xc4\x8d milo\xc5\xa1\xc4\x8dine kot Srbi.\n_START_SECTION_\nSe\xc5\xbeig relikvij\n_START_PARAGRAPH_\nKo so se Srbi v Banatu leta 1594 uprli  Turkom, so na svojih vojnih zastavah upodobili sv. Savo. Turki so se zato ma\xc5\xa1\xc4\x8devali  s se\xc5\xbeigom relikvij sv. Save na gri\xc4\x8du Vra\xc4\x8dar v Beogradu. Kod\xc5\xbea Sinan Pa\xc5\xa1a, vrhovni poveljnik tur\xc5\xa1ke vojske, je ukazal, da se relikvije iz Mile\xc5\xa1eva prenesejo v Beograd, kjer so jih 27. prila se\xc5\xbegali. Menih Ni\xc4\x87ifor iz samostana Fenek je zapisal, da je se\xc5\xbeigu sledilo "silovito nasilje proti duhov\xc5\xa1\xc4\x8dini in opusto\xc5\xa1enje samostanov".  Turki so si prizadevali simboli\xc4\x8dno in fizi\xc4\x8dno  zatreti srbsko \xc5\xbeeljo po svobodi,  ki je postajala vse bolj o\xc4\x8ditna. Dogodek je spro\xc5\xbeil pove\xc4\x8danje uporni\xc5\xa1ke dejavnosti vse do popolnega zatrtja upora leta 1595.  Savina leva  roka naj bi se ohranila in je zdaj v samostanu Mile\xc5\xa1eva._NEWLINE_V bli\xc5\xbeini kraja, kjer so bile Savine relikvije se\xc5\xbegane, so leta 1930 za\xc4\x8deli graditi cerkev, ki je bila dokon\xc4\x8dana leta 2004. Cerkev Svetega Save je ena od najve\xc4\x8djih cerkva na svetu.\n_START_SECTION_\nCerkve, posve\xc4\x8dene Svetemu Savi\n_START_PARAGRAPH_\nSvetemu Savi je posve\xc4\x8denih veliko cerkva. Prvo mu je \xc5\xbee na za\xc4\x8detku 14. stoletja posvetil srbski nad\xc5\xa1kof Nikodim I. (slu\xc5\xbeboval 1316\xe2\x80\x931324). Helena Bolgarska, \xc5\xbeena carja Stefana Du\xc5\xa1ana (vladal  1331\xe2\x80\x931355), je na vrhu stolpa v Kariesu postavila kapelo, posve\xc4\x8deno sv. Simeonu in sv. Savi. Njima je posve\xc4\x8dena tudi ena od cerkva v samostanu Pantelejmon in cerkev v Solunu. Savi je posve\xc4\x8denih veliko cerkva v Srbiji, Bosni in Hercegovini, Hrva\xc5\xa1ki, \xc4\x8crni gori in v srbskih izseljenskih skupnostih.\n_START_SECTION_\nUpodobitve\n_START_PARAGRAPH_\nV Srbiji ni skoraj nobene cerkve, ki ne bi imela podobe Svetega Save. Najpogosteje je upodobljen kot arhierej ali skupaj z o\xc4\x8detom, sv. Simeonom. Najpomembne\xc5\xa1e Savine freske so v samostanih Studenica, Mile\xc5\xa1eva, Pe\xc4\x87,  Mora\xc4\x8da,  Arilje,  Sopo\xc4\x87ani, De\xc4\x8dani, Hilandar, Bogorodica Ljevi\xc5\xa1ka, Psa\xc4\x8da, Lesnovo, Markov samostan, Mateji\xc4\x87, Nagori\xc4\x8dano, Nikita, Andrija\xc5\xa1, Bela Crkva, Baljevac, Pavlica, Ljubostinja, Resava, Koporin, Prohor P\xc4\x8dinjski, Rudenica, Blagove\xc5\xa1tenje in sv. Nikolaj v Ov\xc4\x8darju, Je\xc5\xbeevica, Poganovo in drugih. V De\xc4\x8danih, Pe\xc4\x87i in Orahovici je upodobljen z dinastijo Nemanji\xc4\x87._NEWLINE_Prenos njegovih relikvij je upodobljen v cerkvi samostana Gradac in samostanu Pe\xc4\x87. V slednjem je tudi prizor, na katerem Sava imenuje svojega naslednika Arsenija. V cerkvi sv. Jurija v samostanu Pe\xc4\x87 je upodobljen Savin zbor. Ikonograf Georgije Mitrofanovi\xc4\x87 je naslikal dogodke iz \xc5\xbdivljenja sv. Save v obednici samostana Hilandar. "Srbska \xc4\x8dudodelca" Sava in Simeon v Zboru nadangelov v Moskovskem. V kapeli samostana Rila v Bolgariji je upodobljeno \xc5\xbdivljenje sv. Save v osmih prizorih, v samostanu sv. Pantelejmona na Atosu pa je upodobljen kot menih._NEWLINE_Skupaj s sv. Simeonom je podobljen na ikoni iz 14. stoletja, ki jo hrani Narodni muzej Srbije v Beogradu. Druga je v Narodnem muzeju  umetnosti Romunije v Bukare\xc5\xa1ti. Oba sta upodobljena na nekaj deset ikonah v Hilandarju, v samostanih Lepavina in Krka in na triptihu v Orahovici. Na ikoni v Mora\xc4\x8di je razen na prizorih iz njegovega \xc5\xbeivljenja upodobljen tudi s sv. Simeonom, knezom \xc5\xa0tefanom in sv. Cirilom Filozofom. _NEWLINE_Grafi\xc4\x8dne ilustracije sv. Save so v starih srbskih tiskanih knjigah: Trioade (1566), Zbornik Jakova iz Kamene Reke (1566) in Sabornik Bo\xc5\xbeidarja Vukovi\xc4\x87a (1546), v katerem je prikazan skupaj s sv. Simeonom.   Pomembne upodobitve so tudi na bakrorezih. Enega od njih je izdelal Zaharija Orfelin (1726\xe2\x80\x931785).  V Hilandarju sta tudi dva lesoreza sv. Save in sv. Simeona, ki dr\xc5\xbeita ikono Triroke Matere Bo\xc5\xbeje.  Lik sv. Save je ja \xc5\xa1tevilnih liturgi\xc4\x8dnih kovinskih in tekstilnih predmetih, iluminacijah, rokopisih in tiskanih knjigah.\n_START_SECTION_\nPesni\xc5\xa1tvo\n_START_PARAGRAPH_\nMe srbske pesmi, ki opevajo Svetega Savo, spadajo Pod ikono Svetega Save in Solze Svetega Save  Jovana Jovanovi\xc4\x87a Zmaja (1833\xe2\x80\x931904), Sveti Sava in Srbkinjica Vojislava Ili\xc4\x87a (1860\xe2\x80\x931894), Svetemu Savi  Milorada Popovi\xc4\x87a \xc5\xa0ap\xc4\x8danina (1841\xe2\x80\x931895), Pred ikono Svetega Save,  Pepel Svetega Save in  Sveti Sava na golgoti Alekse \xc5\xa0anti\xc4\x87a (1868\xe2\x80\x931924),  Sveti Sava Vojislava Ili\xc4\x87a mlaj\xc5\xa1ega (1877\xe2\x80\x931944), Prosvetitelj Sava, Besede Svetega Save in Pesem Svetemu Savi Nikolaja Velimirovi\xc4\x87a (1881\xe2\x80\x931956), Sveti Sava Milana Petrovi\xc4\x87a (1902\xe2\x80\x931963), Potovanje Svetega Save Vaska Popa  (1922\xe2\x80\x931991),  Svetemu Savi  Mom\xc4\x8dila Te\xc5\xa1i\xc4\x87a, Savin monolog Desanke Maksimovi\xc4\x87 (1898\xe2\x80\x931993), Zgodba o Svetem Savi  Matije Be\xc4\x87kovi\xc4\x8da (1939-), Uspavanka Mi\xc4\x87e Jeli\xc4\x87a Grnovi\xc4\x87a in druge.\n_START_SECTION_\nDonator\n_START_PARAGRAPH_\nSava Sava je ustanavljal in obnavljal cerkve in samostane, kjerkoli se je ustavil. V samostanu Vatoped je \xc5\xbee pred o\xc4\x8detovim prihodom (1197) ustanovil tri kapele (paraklisi). Samostan je pokril s svin\xc4\x8deno streho in veljal za drugega ktitorja, ki je samostanu podaril tudi dragocene cerkvene umetni\xc5\xa1ke predmete. Z o\xc4\x8detom sta bila velika druga ktitorja samostanov Iviron in Velika lavra in cerkva v Kariesu. Za Savo in Simeona je bil najpomembnej\xc5\xa1i Hilandar. Sava je zatem ustanovil celico v Kariesu in leta 1199 postal ktitor treh ato\xc5\xa1kih samostanov: Karakala, Ksiropotama in Filoteja. Leta 1197 je veliko doniral samostanu Svete matere Bo\xc5\xbeje v Konstantinoplu in samostanu Filokalu v Solunu._NEWLINE_Po vrnitvi v Srbijo leta 1206 je nadaljeval svoje delo. Poslikal je cerkev Matere Bo\xc5\xbeje v Studenici in ustanovil dva pu\xc5\xa1\xc4\x8davni\xc5\xa1ka domova blizu Studenice. Njego najpomembnej\xc5\xa1e  arhitekturno delo je Dom svetega Odre\xc5\xa1enika, imenovan \xc5\xbdi\xc4\x8da, v katerem je bil prvi sede\xc5\xbe Srbske nad\xc5\xa1kofije.  V Pe\xc4\x87i je zgradil cerkev Svetih apostolov, vklju\xc4\x8den pa je bil tudi v gradnjo samostana Mile\xc5\xa1eva. V Palestini je na Gori Sinaj ustanovil samostan sv. Janeza Apostola kot zaveti\xc5\xa1\xc4\x8de za srbske romarje. Ve\xc4\x8d samostanom v Palestini, Solunu in zlasti Hilandarju je daroval tudi zlato. Njegova ktitorska dejavnost je bila odraz njegove globoke pobo\xc5\xbenosti in  iskrene pripadnosti kr\xc5\xa1\xc4\x8danskim idealom.'