b'\n_START_ARTICLE_\nUmm Qais\n_START_SECTION_\nZgodovina Gadare\n_START_PARAGRAPH_\nGadara (hebrejsko: \xd7\x92\xd7\x93\xd7\xa8\xd7\x94, Gad\xca\xbeara, ali \xd7\x92\xd7\x93\xd7\xa8, Gader; gr\xc5\xa1ko: \xce\x93\xce\xac\xce\xb4\xce\xb1\xcf\x81\xce\xb1 G\xc3\xa1dara) je bila v obrambnem polo\xc5\xbeaju na grebenu, ki je dostopen na vzhodu, a ga na drugih treh straneh varujejo strme bre\xc5\xbeine. Bilo je dobro preskrbljeno z vodo, z dostopom do izvira in zbiralnikov Ain Qais._NEWLINE_\xc4\x8clan Dekapolisa je bila Gadara sredi\xc5\xa1\xc4\x8de gr\xc5\xa1ke kulture v regiji, ki velja za eno najbolj heleniziranih in je u\xc5\xbeivala poseben politi\xc4\x8dni in verski status. Do 3. stoletja pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem je imelo mesto ve\xc4\x8d kulturnega pomena. Gr\xc5\xa1ki zgodovinar Polibij opisuje Gadaro kot iz  leta 218 pr. n. \xc5\xa1t. kot \xc2\xbbnajmo\xc4\x8dnej\xc5\xa1o od vseh krajev v regiji\xc2\xab. Kljub temu je kapitulirala kmalu zatem, ko ga je oblegal sirijski selevkidski kralj Antioh III.. Pod Selevkidi so mesto poznali tudi kot Antiohijo (starogr\xc5\xa1ko \xce\x91\xce\xbd\xcf\x84\xce\xb9\xcf\x8c\xcf\x87\xce\xb5\xce\xb9\xce\xb1) ali Antiohijo Semiramis (starogr\xc5\xa1ko \xe1\xbc\x88\xce\xbd\xcf\x84\xce\xb9\xcf\x8c\xcf\x87\xce\xb5\xce\xb9\xce\xb1 \xce\xa3\xce\xb5\xce\xbc\xce\xaf\xcf\x81\xce\xb1\xce\xbc\xce\xb9\xcf\x82, Anti\xc3\xb3kheia Sem\xc3\xadramis) in kot Seleucia (starogr\xc5\xa1ko \xce\xa3\xce\xb5\xce\xbb\xce\xb5\xcf\x8d\xce\xba\xce\xb5\xce\xb9\xce\xb1) . Pokrajina je pre\xc5\xa1la izpod nadzora selevkidskih kraljev Sirije in Ptolemajcev iz Egipta. Aleksander Jannaeus je zajel in po\xc5\xa1kodoval Gadaro. V za\xc4\x8detku 1. stoletja pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem je Gadara rodila svojega najslavnej\xc5\xa1ega sina Meleagerja. Bil je eden najbolj ob\xc4\x8dudovanih helenisti\xc4\x8dnih gr\xc5\xa1kih pesnikov, ne le zaradi lastnih del, temve\xc4\x8d tudi zaradi njegove antologije drugih pesnikov, ki so bili osnova velike zbirke, znane kot Gr\xc5\xa1ka antologija. Leta 63 pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem, ko je rimski general Pompej obmo\xc4\x8dje postavil pod rimski nadzor, je obudil Gadaro in jo postavil med pol avtonomna mesta rimskega Dekapolisa in nasproti nabatejski \xc5\xa1iritvi. Toda Avgust ga je leta 30 pr. n. \xc5\xa1t. dal pod nadzor \xc5\xbeidovskega kralja Heroda. Zgodovinar Jo\xc5\xbeef Flavij pripoveduje, da je Gadara po smrti kralja Heroda leta 4 pr. n. \xc5\xa1t. postala del rimske province Sirije. _NEWLINE_Gadara je bila rojstni kraj satirika Menipa (okoli leta 1-50 n. \xc5\xa1t.), su\xc5\xbenja, ki je postal cini\xc4\x8dni filozof in se je v me\xc5\xa1anici proze in verza satiri\xc4\x8dno nor\xc4\x8deval iz \xc4\x8dlove\xc5\xa1tva. Njegova dela niso ohranjena, ampak sta jih posnemala Varon in Lukijan._NEWLINE_Jo\xc5\xbeef Flavij trdi, da je bila okoli leta 66, na za\xc4\x8detku judovskega upora proti Rimljanom, dr\xc5\xbeava okoli Gadare opusto\xc5\xa1ena: [9]_NEWLINE_ \xc2\xbbTako je Vespazijan pri\xc5\xa1el do mesta Gadara. Vstopil je vanj in usmrtil vso mladino. Rimljani se niso usmilili  nobene starosti. Po\xc5\xbeigal je mesto in vse vile okoli njega.\xc2\xab _NEWLINE_Gadarci so ujeli nekatere najbolj drzne Jude, od katerih je bilo nekaj usmr\xc4\x8denih, drugi pa zaprti. Nekateri v mestu so se predali cesarju Vespazijanu, ki je tam postavil garnizon. Rimski akvadukt iz 2. stoletja je Gadaro oskrboval s pitno vodo preko kanata, dolgega 170 km. Njegov najdalj\xc5\xa1i podzemni odsek, dolg 94 km, je najdalj\xc5\xa1i znani predor iz anti\xc4\x8dnih \xc4\x8dasov. Gadara je bila v vzhodnem rimskem cesarstvu \xc5\xa1e naprej pomembno mesto in bila dolgo sede\xc5\xbe kr\xc5\xa1\xc4\x8danskega \xc5\xa1kofa. Z osvojitvijo Arabcev je po bitki pri Jarmuku leta 636 pri\xc5\xa1la pod muslimansko oblast. Okoli leta 747 jo je mo\xc4\x8dno uni\xc4\x8dil potres in je bila opu\xc5\xa1\xc4\x8den._NEWLINE_Starodavne zidove je mogo\xc4\x8de zaslediti skoraj v celotnem krogu 3 km. Ena od rimskih cest je tekla proti vzhodu do \xe1\xb8\x8cer\xe2\x80\x9bah, akvadukt je bil sleden do bazena \xe1\xb8\xb2hab, pribli\xc5\xbeno 20 milj severno od \xe1\xb8\x8cer\xe2\x80\x9bah. Med ru\xc5\xa1evinami so \xc2\xbbkopeli, dve gledali\xc5\xa1\xc4\x8di, hipodrom, ulice s kolonadami in pod Rimljani, akvadukti\xc2\xab\xc2\xa0 tempelj, bazilika in druge zgradbe, ki pripovedujejo o neko\xc4\x8d \xc4\x8dudovitem mestu. Tlakovana ulica z dvojno kolonado je tekla od vzhoda do zahoda. Kolesnice starodavnih vozil v tlakovani cesti so \xc5\xa1e vedno vidne._NEWLINE_Druga\xc4\x8dno mesto, imenovano "Gader" (sic) je omenjeno v Jeruzalemu Talmudu (Erubin 5:7) in Tosefti (Erubin 6:13) v sobotnem dnevu hoje od Hamatta, mesteca, ki le\xc5\xbei znotraj ene svetopisemske milje, ju\xc5\xbeno do mesta Tiberija.\n_START_SECTION_\nGadara v evangeliju\n_START_PARAGRAPH_\nExorcizem demoniaca Gerasene, pogosto znan kot \xc4\x8cude\xc5\xbe (Gadarene) svinje in Exorcizem Legije, je eden izmed \xc4\x8dude\xc5\xbeev, ki jih je storil Jezus po Novi zavezi. Zgodba prikazuje, da je Jezus izganjal demona ali demone iz \xc4\x8dloveka in v \xc4\x8dredo pra\xc5\xa1i\xc4\x8dev, zaradi \xc4\x8desar je pra\xc5\xa1i\xc4\x8d zbe\xc5\xbeal po hribu v jezero in utonil._NEWLINE_Zgodba se pojavlja v treh sinopti\xc4\x8dnih evangelijih, ne pa v Janezovem evangeliju. Vsi zapisi vklju\xc4\x8dujejo Jezusovo izganjanje demonov, ki sta bila v Markove in Lukovem skupaj opredeljena kot "Legija"._NEWLINE_Zgodbo sta svetnika Avgu\xc5\xa1tin iz Hipona in Toma\xc5\xbe Akvinski razlagala tako, da pomeni, da kristjani nimajo dol\xc5\xbenosti do \xc5\xbeivali. To je bilo sporno v razpravah o kr\xc5\xa1\xc4\x8danstvu in pravicah \xc5\xbeivali.\n_START_SECTION_\nCerkvena zgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nStarodavna Gadara je bila dovolj pomembna, da je postala naslovna \xc5\xa1kofija metropolitanske nad\xc5\xa1kofije Scythopolis, glavnega mesta rimske provincije Palestine Secunda, vendar je, skupaj z mestom, po muslimanskih osvajanjih zbledela.\n_START_SECTION_\nNaslovna \xc5\xa1kofija\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xa0kofija je bila nominalno obnovljena najpozneje v 15. stoletju kot naslovna \xc5\xa1kofija Gadar\xc3\xa6 v latin\xc5\xa1\xc4\x8dini, v Curiate v italijan\xc5\xa1\xc4\x8dini, od leta 1925 preimenovana izklju\xc4\x8dno v Gadara.\n_START_SECTION_\nArheologija\n_START_PARAGRAPH_\nUlrich Seetzen je leta 1806 prepoznal Umm Qais za starodavno mesto Gadara. Leta 2017 so arheologi odkrili starodavni tempelj, ki je bil zgrajen v helenisti\xc4\x8dni dobi v 3. stoletju pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem. Za tempelj velja, da je bil posve\xc4\x8den Pozejdonu. Na najdi\xc5\xa1\xc4\x8du so na\xc5\xa1li tudi helenisti\xc4\x8dno lon\xc4\x8denino. Tempelj, zgrajen po zasnovi distil in antis, je sestavljen iz pronaosa, podija in naosa, svete sobe templja. Poleg tega so arheologi odkrili tudi mre\xc5\xbeo vodnih predorov v sredi\xc5\xa1\xc4\x8du starodavnega mesta, ki so lo\xc4\x8deni od zunanjega predora, ki so ga pred tem odkrili pred desetletji.\n_START_SECTION_\nTurizem\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xa0tevilni obiskovalci se v Umm Qais pripeljejo na enodnevne izlete iz prestolnice Aman, pribli\xc5\xbeno 110 kilometrov na jug, da bi videli njegove obse\xc5\xbene ru\xc5\xa1evine in u\xc5\xbeivali v panoramskem razgledu. Vidi se Galilejsko jezero in Tiberija v Izraelu in \xc4\x8dez dolino reke Jarmuk je ju\xc5\xbeni konec Golanske planote, Sirija, pod izraelsko okupacijo od \xc5\xa1estdnevne vojne leta 1967. Gora Hermon, ki meji na Libanon, se v jasnih dneh vidi v daljavi._NEWLINE_V Beit Rousan - prej hi\xc5\xa1a osmanskega guvernerja in zdaj del kompleksa - so razstavljeni gr\xc5\xa1ki kipi in kr\xc5\xa1\xc4\x8danski mozaiki.'