b'\n_START_ARTICLE_\nVizigotski zakonik\n_START_PARAGRAPH_\nVizigotski zakonik (latinsko Forvm Ivdicvm ali Liber Ivdiciorvm, \xc5\xa1pansko Libro de los Juicios) je zbirka zakonov, ki jo je sestavil hispanski vizigotski kralj Hindasvint v drugem letu svojega vladanja (642/643). Zakonik je pregledal in dopolnil njegov sin Rekesvint in ga objavil okoli leta 654, zato je znan tudi kot Rekesvintov zakonik._NEWLINE_Zakonik so dopolnjevali tudi kralji Vamba, Ervig, Egika in verjetno Vitica. Z njim se je dokon\xc4\x8dno ukinila dvojna zakonodaja, od katerih je ena veljala za Hispanorimljane, druga pa za Vizigote. Podlo\xc5\xbeniki Vizigotskega kraljestva so se prenehali deliti na Rimljane (latinsko Romani) in Gote (latinsko Gothi) in postali Hispani (latinsko Hispani). Za Gote so do takrat veljali zakoni, zbrani leta 475 v Evrikovem zakoniku (Codex Euricianus), za Rimljane pa rimsko pravo, ki ga je leta 506 poenotil Alarik II. v Alarikovem brevirju (Breviarium Alaricianum)._NEWLINE_Zakonik je bi v veljavi zelo dolgo. Samostanski zapisi iz 10. stoletja iz Galicije omenjajo, da so se z njim urejale dru\xc5\xbeinske in politi\xc4\x8dne zadeve, dedovanje ter varstvo ovdovelih \xc5\xbeena in sirot. Ti zakoni so imeli v kombinaciji s cerkvenimi kanoni zelo mo\xc4\x8dan teokratski zna\xc4\x8daj._NEWLINE_Mavri so po zasedbi Iberskega polotoka obdr\xc5\xbeali Vizigotski zakonik, ker je bilo kristjanom v predmetih, ki se niso neposredno dotikali osvajalcev, na primer pobiranje davkov, dovoljeno uporabljati svoje zakone. Ko je Ferdinand III. Kastiljski leta 1241 osvojil Cordobo, je odredil, da se zakonik z nekaterimi spremembami prevede iz latin\xc5\xa1\xc4\x8dine v kastilj\xc5\xa1\xc4\x8dino. Pod imenom Fuero Juzgo se je uporabljal kot lokalni zakonik v nekaterih delih Iberskega polotoka._NEWLINE_Katalonski prevod zakonika je najstarej\xc5\xa1i odkriti dokument, pisan v katalonskem jeziku.'