b'\n_START_ARTICLE_\nIvan Nepomuk Zore\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nIvan Nepomuk Zore se je rodil v dru\xc5\xbeini ko\xc4\x8darja, Janezu in Heleni Zore (rojeni Srebernjak). Obiskoval je gimnazijo v Ljubljani (1904-1908) in Kranju (1908-1913) ter nato \xc5\xa1tudiral bogoslovje v Ljubljani in bil 1916 posve\xc4\x8den. Nato je kaplanoval v \xc5\xa0entvidu pri Sti\xc4\x8dni. Septembra 1918 je vstopil v jezuitski noviciat v \xc5\xa0entandra\xc5\xbeu v Labotski dolini na Koro\xc5\xa1kem (nem. St. Andr\xc3\xa4 im Lavanttal), od 1919\xe2\x80\x931925 nadaljeval \xc5\xa1tudij filozofije in teologije v Enghienu (Belgija), se vrnil v Ljubljano in doktoriral 1930 iz teologije, 1931 pa iz filozofije na Gregorianski univerzi v Rimu. V Ljubljani je 1926\xe2\x80\x931929 urejal Glasnik S. J., v Beogradu  ustanavljal jezuitsko redovno hi\xc5\xa1o in \xc5\xbeupnijo sv. Petra (1929-1931). Leta 1931 od\xc5\xa1el za profesorja dogmatike v nad\xc5\xa1kofijsko bogoslovje v Sarajevo, kjer je bil tudi rektor. Od 1935\xe2\x80\x931937 je u\xc4\x8dil dogmatiko na katoli\xc5\xa1ki univerzi v Lublinu (Poljska), nato \xc5\xbeivel v Rimu kot profesor dogmatike na Gregoriani (1950\xe2\x80\x931968) in svetovalec za \xc5\xa1tudijske zadeve pri generalni kuriji jezuitov, zlasti pri izdelavi pravil Ratio studiorum superiorum. Ob patru Antonu Pre\xc5\xa1ernu je tudi on ve\xc4\x8dkrat posredoval v zadevah Slovencev, tudi slovenskih \xc5\xa1kofov pri vatikanskih uradih. Med vojno, ko je opravljal slu\xc5\xbebo cenzorja knjig, je bil ozna\xc4\x8den za nasprotnika Nezavisne dr\xc5\xbeave Hrva\xc5\xa1ke. Po upokojitvi 1971 se vrnil v Slovenijo in \xc5\xbeivel v Mariboru.'