b'\n_START_ARTICLE_\nTridentinski koncil\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xa0e preden je izbruhnil nem\xc5\xa1ki novoverski vihar, so se od vsepovsod, zlasti pa iz Italije, sli\xc5\xa1ali resni pozivi k temeljiti cerkveni prenovi. Peti lateranski koncil je spro\xc5\xbeil marsikak\xc5\xa1no odli\xc4\x8dno pobudo za prenovo in capite et in membris; vendar Leon X. ni bil \xc4\x8dlovek, ki bil sposoben izvesti potrebne reforme; bil je preve\xc4\x8d renesan\xc4\x8den \xc4\x8dlovek, vdan umetnosti in zabavi. Po koncilu \xe2\x80\x93 ko je vse ostalo po starem \xe2\x80\x93 je menil, da ni vzroka za zaskrbljenost; vendar je bilo vzrokov za vznemirjenost cela kopica. Ni \xc5\xa1lo toliko za popravilo nauka, kot za ureditev in spremembo lahko\xc5\xbeivega \xc5\xbeivljenja klerikov in vernikov, k \xc4\x8demur so \xc5\xbee dalj \xc4\x8dasa pozivali najuglednej\xc5\xa1i kr\xc5\xa1\xc4\x8danski u\xc4\x8denjaki tistega \xc4\x8dasa, kot sta bila Erazem Rotterdamski in Toma\xc5\xbe Mor._NEWLINE__NEWLINE_Spovednik cesarja Karla V., fran\xc4\x8di\xc5\xa1kan Glapion (\xe2\x80\xa01522) je bil eden najglasnej\xc5\xa1ih klicarjev, ki je menil, da lahko ozdravijo cerkvene rane le na ekumenskem koncilu in da je\xc2\xa0\xc2\xbbLuter Bo\xc5\xbeji bi\xc4\x8d, ki ga je Bog poslal nad gre\xc5\xa1ne ljudi\xc2\xab. Hadrijanu VI. (1522-23) je zgodnja smrt prepre\xc4\x8dila, da ni mogel sklicati na\xc4\x8drtovanega koncila. Tudi njegovega naslednika Klemena VII. (1523-34) je zmedeni mednarodni polo\xc5\xbeaj oviral pri izpeljavi obljubljenega na\xc4\x8drta za sklic koncila._NEWLINE_Pavel III. (1534-49) je takoj po izvolitvi poklical na posvet nem\xc5\xa1kega apostolskega nuncija Pavla Vergeriusa; zaradi morebitne naklonjenosti reformatorjem je le-ta nasprotoval sklicanju. Kljub temu pape\xc5\xbe ni odnehal in je po posvetovanju z u\xc4\x8denimi teologi sklical najprej za 1536 koncil v Mantovi, na katerega pa nih\xc4\x8de ni pri\xc5\xa1el; za 1538 enako brezuspe\xc5\xa1no v Vicenzo. Kon\xc4\x8dno je sklical vesoljni cerkveni zbor v Trident za 1542, in kon\xc4\x8dno za 1545._NEWLINE__NEWLINE_Luteranci pa s tem niso bili zadovoljni; hoteli so namre\xc4\x8d koncil, ki bo \xc2\xbbsvoboden\xc2\xab - tj\xc2\xa0\xc2\xbbbrez pape\xc5\xbea\xc2\xab\xc2\xa0sklicani koncil, saj so menili, da je\xc2\xa0\xc2\xbbrimsko pape\xc5\xa1tvo utemeljil hudi\xc4\x8d\xc2\xab; poleg tega so hoteli \xc2\xbbkr\xc5\xa1\xc4\x8danski\xc2\xab koncil, kjer bi imeli glasovi laikov enako veljavo kot klerikov, \xc4\x8detudi bi bili to \xc5\xa1kofje; nazadnje pa naj bi potekal "v nem\xc5\xa1kem cesarstvu" - da bi se nem\xc5\xa1ki nacionalisti zavarovali pred vplivom Italijanov in drugih narodov. Ker je Trident (danes Trento) bil mestece na tlu Svetorimskega cesarstva, je na neki na\xc4\x8din ustrezal tako Nemcem kot Italijanom, ki bi se ob nevarnosti hitro mogli umakniti domov. \xc5\xa0pancem, ki so bili "cesarska stranka", je Trident tudi ustrezal; u\xc5\xbealjeni pa so bili Francozi, in se sej skorajda niso udele\xc5\xbeevali. Angle\xc5\xbeem je pa udele\xc5\xbebo onemogo\xc4\x8dil kralj Henrik VIII., ki je \xc5\xbee 1534 odtrgal Anglijo od katoli\xc5\xa1ke Cerkve._NEWLINE__NEWLINE_Kljub tem velikim oviram in protestantskemu voja\xc5\xa1kemu napredovanju se je ob mali udele\xc5\xbebi koncil le za\xc4\x8del 13. decembra 1545, a kon\xc4\x8dal je delo z lepim \xc5\xa1tevilom 255 koncilskih o\xc4\x8detov 18 let pozneje. Cesar je \xc5\xbeelel, da bi takoj za\xc4\x8deli s potrebnimi reformami, pape\xc5\xbe pa, da bi najprej razjasnili verska in nravna vpra\xc5\xa1anja. Tako je pri\xc5\xa1lo do kompromisa in za\xc4\x8delo se je temeljito delo na obeh podro\xc4\x8djih obenem.\n_START_SECTION_\nNavzo\xc4\x8dnost\n_START_PARAGRAPH_\nPape\xc5\xbe ni bil osebno navzo\xc4\x8d pri zasedanjih in sejah in pravzaprav ni bil del koncila; vendar so njegovi odposlanci in predsedniki zagotavljali, da je njegovo mnenje bilo vedno upo\xc5\xa1tevano: tako ni bilo nevarnosti, da bi ponovno o\xc5\xbeivel konciliarizem, ki je u\xc4\x8dil, da je koncil nad pape\xc5\xbeem._NEWLINE__NEWLINE_Na koncilu je sodelovalo 700 \xc5\xa1kofov; vendar je koncil za\xc4\x8del delo s komaj 31 \xc5\xa1kofi in 50 teologi. Nadalje je bilo na vsaki seji navzo\xc4\x8dih vsaj po 40 \xc5\xa1kofov; glasovalno pravico so imeli tudi vrhovni redovni predstojniki. Na koncu, leta 1563, je zasedalo 270 \xc5\xa1kofov in velika ve\xc4\x8dina so bili Italijani, ki so navadno delili pape\xc5\xbeeva stali\xc5\xa1\xc4\x8da._NEWLINE__NEWLINE_Koncilski o\xc4\x8detje so sklenili, da bodo glasovali posami\xc4\x8dno in ne kot na Konstan\xc5\xa1kem koncilu, ko je imela vsaka narodnost po en glas in tako je kon\xc4\x8dno glasovalo 187 italijanskih, 32 \xc5\xa1panskih, 28 francoskih in 2 nem\xc5\xa1ka \xc5\xa1kofa. Italijani so torej imeli absolutno ve\xc4\x8dino in zato je pape\xc5\xbe brez te\xc5\xbeave potrdil sklepe koncila, ki so s tem za\xc4\x8deli veljati.\n_START_SECTION_\nNekateri sklepi\n_START_PARAGRAPH_\nTridentinski koncil velja za enega najva\xc5\xbenej\xc5\xa1ih v zgodovini Cerkve, saj so na njem sprejeli odlo\xc4\x8ditve, ki so mo\xc4\x8dno posegale na razli\xc4\x8dna podro\xc4\x8dja vsakdanjega \xc5\xbeivljenja.\n_START_SECTION_\nZakonska zveza\n_START_PARAGRAPH_\nSklepi zbora so med drugim obravnavali spolno \xc5\xbeivljenje in znova naznanili, kot so to storili sto let pred tem na koncilu v Firencah (gl. Florentinski koncil), da je zakon zakrament in ga nih\xc4\x8de ne more razveljaviti. Poroka je postala zapovedan javen in slovesen obred pod nadzorom Cerkve. Z dodatnima ukrepoma so poskusili uveljaviti svetost zakona: tako imenovane skrivne, tj. brez ustreznih formalnosti sklenjene zakonske zveze naj bi ne bile ve\xc4\x8d veljavne, pred samo poroko pa naj bi bili oklici, trikratno naznanilo v cerkvi, pri sami poroki pa naj bi bile prisotne tri pri\xc4\x8de, med njimi duhovnik, ki pozna \xc5\xbeenina in nevesto._NEWLINE_Novost je bilo dolo\xc4\x8dilo, da morata mlada pred poroko dobiti dovoljenje star\xc5\xa1ev. O tem so razpravljali tudi na nekaterih prej\xc5\xa1njih koncilih, vendar tega niso dosledno spo\xc5\xa1tovali povsod; po novem pa so to dolo\xc4\x8dilo postavili na stopnjo cerkvene postave._NEWLINE_Drugo poglavje tridentinskih sklepov je obravnavalo problem duhovni\xc5\xa1kih zakonov. Duhovnikom so znova ukazali, da so se dol\xc5\xbeni dr\xc5\xbeati zaobljube devi\xc5\xa1tva v najstro\xc5\xbeji obliki. Med drugim so razpravljali o pohuj\xc5\xa1ljivi knji\xc5\xbeevnosti in posledi\xc4\x8dno se je Boccacciov Dekameron zna\xc5\xa1el na seznamu (t. i. Indeksu) prepovedanih knjig. Prav tako so strogo obsodili upodabljanje telesne golote v likovni umetnosti.\n_START_SECTION_\nIzobrazba duhovnikov\n_START_PARAGRAPH_\nDuhovniki so morali biti primerno izobra\xc5\xbeeni. \xc5\xa0tudij teologije je zato do\xc5\xbeivel velik razcvet. V ta namen je pape\xc5\xbe potrdil nov meni\xc5\xa1ki red: Jezusovo dru\xc5\xbebo ali jezuite.\n_START_SECTION_\nMati\xc4\x8dne knjige\n_START_PARAGRAPH_\nDa bi izbolj\xc5\xa1ali pregled nad verniki so uvedli mati\xc4\x8dne knjige, v katere so vpisovali vsa rojstva, poroke in smrti.'