b'\n_START_ARTICLE_\nIvan III. Vasiljevi\xc4\x8d\n_START_SECTION_\nMladost\n_START_PARAGRAPH_\nIvan III. je bil najstarej\xc5\xa1i od petih pre\xc5\xbeivelih sinov moskovskega velikega kneza Vasilja II. Rodil se je v \xc4\x8dasu, ko je njegov o\xc4\x8de branil svojo velikokne\xc5\xbejo oblast proti upornemu stricu in njegovim sinovom. Leta 1446, ko so nasprotniki ujeli njegovega o\xc4\x8deta in ga oslepili, je tudi \xc5\xa1estletni Ivan pri\xc5\xa1el v roke nasprotnikov. Vendar je slepi o\xc4\x8de uspel zbrati svoje prista\xc5\xa1e in premagati nasprotnike; leta 1449 je k vladanju pritegnil devetletnega Ivana. Ivan se je dvanajstleten poro\xc4\x8dil s tversko princeso i formalno vodil pohod na daljni sever proti preostalim o\xc4\x8detovim sovra\xc5\xbenikom. Osemnajstleten se je na jugu uspe\xc5\xa1no bojeval proti Tatarom. Po o\xc4\x8detovi smrti je postal moskovski veliki knez.\n_START_SECTION_\nZdru\xc5\xbeitelj ruskih ozemelj\n_START_PARAGRAPH_\nV \xc4\x8dasu, ko je Ivan III. prevzel oblast, je bilo rusko ozemlje razdrobljeno na \xc5\xa1tevilne kne\xc5\xbeevine. Knezi niso bili enotni, med seboj so se spopadali in mnogi so iskali povezave s sosednjimi Litvanci. Ivan je takoj pokazal svojo odlo\xc4\x8dnost, da misli ruske kne\xc5\xbeevine zdru\xc5\xbeiti s trdo roko._NEWLINE_Potem ko se mu je leta 1463 prvi podredil jaroslavski knez, se je Ivan lotil podrejanja Novgoroda, ki ga je imel za "svojo domovino", pri \xc4\x8demer se je skliceval na Aleksandra Nevskega, ki je bil Ivanov direktni prao\xc4\x8de v 7. kolenu. Novgorod je bil tedaj najbogatej\xc5\xa1e, gospodarsko in kulturno najbolj razvito rusko mesto ("o\xc4\x8de Rusije", \xc4\x8de je bil Kijev "mati Rusije"; 80% prebivalcev je bilo pismenih, medtem ko v Moskvi skoraj ni\xc4\x8d). Proti severu je obvladoval ozemlje vse do Belega morja. Njegovi trgovski interesi so se kri\xc5\xbeali z moskovskimi._NEWLINE_Novgorodu je vladala mo\xc4\x8dna protimoskovska opozicija, ki je s poljsko-litvanskim kraljem Kazimirjem IV. Andrejem sklenila pogodbo o voja\xc5\xa1ki za\xc5\xa1\xc4\x8diti pred Moskvo. Tega Ivan ni mogel trpeti. Leta 1471 je osebno povedel proti Novgorodu veliko vojsko in 14. julija v Korostenski bitki (na desni obali reke \xc5\xa0elon) porazil novgorodsko-litvansko vojsko. V bitki je padlo 12.000 vojakov, pre\xc5\xbeivele prista\xc5\xa1e Litvancev pa je kruto kaznoval. S\xc3\xa1mo mesto Novgorod so tedaj enake usode re\xc5\xa1ili sve\xc4\x8deniki, ki so prosili Ivana, naj ustavi vojsko. Novgorodska republika je pri\xc5\xa1la v skoraj popolno odvisnost od Moskve, samouprava, ki ji je ostala, je bila bolj simboli\xc4\x8dna._NEWLINE_A ker Novgorod \xc5\xa1e vedno ni kazal dovolj poni\xc5\xbenosti, je Ivan leta 1475 dva meseca osebno sodil svojim nasprotnikom v mestu (zaradi prete\xc5\xbeno izmi\xc5\xa1ljenih obto\xc5\xbeb). Leta 1478 ga je ponovno obkolil z vojsko in ga to pot popolnoma podredil Moskvi. Kljub temu je \xc5\xa1e naprej prihajalo do ob\xc4\x8dasnih ponovnih uporov in posledi\xc4\x8dno Ivanovih \xc4\x8distk. S \xc4\x8dasom je mesto izgubilo tudi svojo ekonomsko mo\xc4\x8d._NEWLINE_Leta 1474 je Ivan kupil kne\xc5\xbeevino Rostov._NEWLINE_Leta 1483 je knez Rjazana (sicer sin Ivanove sestre Ane), takoj ko je nasledil o\xc4\x8deta, Ivanu priznal popolno vazalno odvisnost (formalno je vladal \xc5\xa1e do leta 1500)._NEWLINE_Leta 1485 je Ivan zasedel kne\xc5\xbeevino Tver, kjer je zavladal Ivanov najstarej\xc5\xa1i sin, tudi Ivan._NEWLINE_Leta 1489 se je Ivan zavzel nekdanjo avtonomno pokrajino republike Novgorod, Vjatko (danes Kirov)._NEWLINE_Pskov je pokazal pripravljenost, da sodeluje z Ivanom proti njegovi sovra\xc5\xbenikom, in je tako ohranil suverenost._NEWLINE_Ivan tudi do svojih bratov ni bil prizanesljivej\xc5\xa1i. Leta 1472, po smrti brata Jurija, je odvzel njegovim naslednikom mesta Dmitrov, Mo\xc5\xbeajsk in Serpuhov. Leta 1481 je umrl njegov brat Andrej Mlaj\xc5\xa1i, knez Vologodski in zapustil svojo kne\xc5\xbeevino Ivanu._NEWLINE_Leta 1491 je Ivan obto\xc5\xbeil svojega brata Andreja Starej\xc5\xa1ega, da spletkari z Litvo, in ga vrgel v temnico. Andrej je leta 1493 v je\xc4\x8di umrl, Ivan pa je, po solzah na njegovem pogrebu, priklju\xc4\x8dil njegove posesti (Ugli\xc4\x8d, Zvenigorod, Mo\xc5\xbeajsk) Veliki moskovski kne\xc5\xbeevini. Tako je leta 1494, po smrti zadnjega brata Borisa, ostal Ivan III. edini gospodar ruskih ozemelj._NEWLINE_Raziskovalne in osvajalne odprave, ki so se na Ivanov ukaz za\xc4\x8dele leta 1465 v smeri Urala, je leta 1500 zaklju\xc4\x8dil Semjon Kurbski z osvojitvijo pore\xc4\x8dja reke Pe\xc4\x8dore in Severnega Urala (pokrajina Jugra).\n_START_SECTION_\nZunanja politika\n_START_PARAGRAPH_\nOdnosi Velike moskovske kne\xc5\xbeevine s sosedi so bili v \xc4\x8dasu vladanja Ivana III. zelo zapleteni in nejasni. Zlata horda na vzhodu, od katere je bila Moskovska kne\xc5\xbeevina formalno vazalsko odvisna, je bila zaradi notranjih sporov dovolj \xc5\xa1ibka, da ji Ivan ni pla\xc4\x8deval davkov, vendar dovolj nevarna, da se je moral vesti do nje zelo previdno in diplomatsko. S kanom Krimskega kanata na jugu, Mengli I. Gerajem, ki se je tudi posku\xc5\xa1al otresti nadvlade Zlate horde, je imel Ivan ve\xc4\x8dinoma dobre odnose in je z njim sodeloval. Litva na zahodu, v personalni uniji s Poljsko, pa je bila za Moskovsko kne\xc5\xbeevino zelo mote\xc4\x8da, saj je zasedala velik del nekdanjih ruskih ozemelj in je ob za\xc4\x8detku Ivanove dobe segala vse do bli\xc5\xbeine Moskve._NEWLINE_Kazanski kan Ahmed bin K\xc3\xbcch\xc3\xbck, ki se je imel za vodjo razpadajo\xc4\x8de Zlate horde, je leta 1472 prvi\xc4\x8d posku\xc5\xa1al z vojsko od Ivana iztirjati davek, a je odnehal, ko ga je na reki Oki pri\xc4\x8dakala dobro razporejena ruska vojska. Potem se je povezal s poljsko-litvanskim kraljem Kazimirjem IV. Andrejem in leta 1480 poskusil znova. Med tem je Ivan sklenil zavezni\xc5\xa1tvo z Mengli Gerajem. Ahmed je jeseni 1480 prodrl z veliko vojsko, 150.000 mo\xc5\xbemi in s topovi, do Oke in Ugre, kjer ga je spet pri\xc4\x8dakovala velika Ivanova vojska. Med tem ko je \xc4\x8dakal, da se mu s svojo vojsko priklju\xc4\x8di poljski kralj, pa je Mengli Geraj napadel Kijev in onemogo\xc4\x8dil Kazimirju, da bi \xc5\xa1el na pomo\xc4\x8d svojemu zavezniku. Tako tudi to pot ni pri\xc5\xa1lo do spopada glavnin obeh vojska. Decembra so se Mongoli umaknili. Odtlej Ivan ni ve\xc4\x8d \xc4\x8dutil mongolskega pritiska; v diplomatskih stikih se je za\xc4\x8del vesti kot samostojen vladar - samodr\xc5\xbeec. Spopadi med Poljsko-Litvo, Zlato hordo in Krimskim kanatom pa so se nadaljevali. Leta 1487 je Kazanski kanat pri\xc5\xa1el v odvisnost od Moskve._NEWLINE_Leta 1492 je umrl poljski kralj Kazimir IV.; zveza med Poljsko in Litvo je za\xc4\x8dasno razpadla. V Litvi ga je nasledil njegov mlaj\xc5\xa1i sin, Aleksander. Ivan III. je ob tej prilo\xc5\xbenosti zasedel nekaj ozemlja ob zgornji Oki in Ugri ter okrog Vjazme in dal svojo h\xc4\x8derko Heleno Aleksandru za \xc5\xbeeno. Ni pa hotel z zetom v boj proti svojemu zavezniku Mengli Geraju. Aleksander se je z Mengli Gerajem spopadel sam in do\xc5\xbeivel v Moldaviji hud poraz._NEWLINE_Ivan menda ni bil zadovoljen z odnosom Aleksandra do Helene in leta 1500 sta Ivan in Mengli Geraj ponovno napadla, Ivan Litvo in Mengli Geraj Kijev. Aleksander, ki je leta 1501 zaradi bratove smrti postal tudi poljski kralj, je leta 1503 sklenil z Ivanom mir, s katerim je Ivan dobil nekdanjo \xc4\x8cernigovsko in del Smolenske kne\xc5\xbeevine, brez mesta Smolensk. Moskovska dr\xc5\xbeava je tedaj segala od tod do Finlandije, Belega in Pe\xc4\x8dorskega morja ter do (vklju\xc4\x8dno) Severnega Urala.\n_START_SECTION_\nPoroka z bizantinsko princeso. Avtoritarni na\xc4\x8din vladanja.\n_START_PARAGRAPH_\nS posredovanjem pape\xc5\xbea Pavla II. se je Ivan leta 1472 poro\xc4\x8dil z bizantinsko princeso Sofijo (ali Zoe), ki je pred tem \xc5\xbeivela z o\xc4\x8detom Tomom Paleologom_NEWLINE__NEWLINE_v pregnanstvu v Rimu. Ponosno in korpulentno princeso so Moskov\xc4\x8dani in Ivan slavnostno sprejeli. S seboj je pripeljala mno\xc5\xbeico knjig, rokopisov in ikon ter \xc5\xa1tevilne gr\xc5\xa1ke in italijanske strokovnjake, umetnike in diplomate, od katerih se je Moskva nau\xc4\x8dila mnogih strokovnih znanj in dr\xc5\xbeavni\xc5\xa1kih modrosti. Dobila je naziv moskovske velike kneginje, ruska vladarska dinastija pa je po bizantinskem vzoru za svoj grb prevzela dvoglavega orla. Ruski dvorni ceremonial je za\xc4\x8del posnemati bizantinskega._NEWLINE_Ivan se je za\xc4\x8del \xc4\x8dutiti za voditelja pravoslavja in naslednika bizantinskih cesarjev, pa tudi cerkveni veljaki so mu to vlogo priznavali_NEWLINE_._NEWLINE_Kremelj je postal simbol ruske veli\xc4\x8dine in sinonim za rusko oblast. V letih 1475-79 je bolonjski arhitekt Aristotel Fioravento, ki je pri\xc5\xa1el v Moskvo s Sofijinimi strokovnjaki, v Kremlju zgradil Uspensko katedralo, tedaj najpomembnej\xc5\xa1o cerkev v Rusiji; imela je 5 apsid in 5 kupol, v njej so pokopavali metropolite._NEWLINE_Ivan je v primerjavi s prej\xc5\xa1njimi vladarji ruskih kne\xc5\xbeevin mo\xc4\x8dno spremenil na\xc4\x8din vladanja. Oblast je prevzel popolnoma v svoje roke. Bojarjem je odvzel zemljo in pristojnosti in centraliziral upravljanje. Tiste, ki jih je sumil nepokor\xc5\xa1\xc4\x8dine, je hitro odstranil. Posesti je delil glede na zasluge in lojalnost. _NEWLINE_Leta 1497 je izdal zbornik sodnih zakonov (Sudebnik), ki je zaradi obilice telesnih kazni in mu\xc4\x8denj, namenjenih pridobivanju dokazov, korak nazaj v primerjavi s prej\xc5\xa1njo Rusko pravico. Zakon je vpeljal sodne dvoboje, v katerih naj bi se izkazala resnica._NEWLINE_Ivan je ustvaril mo\xc4\x8dno vojsko opremljeno s pu\xc5\xa1kami in topovi. Vpeljal je diplomatsko slu\xc5\xbebo. _NEWLINE_Ni se mnogo bojeval. Raje se je pogajal in spletkaril. Bil je pobo\xc5\xbeen in licemeren.Vsi so se ga neznansko bali (\xc5\xbee njemu so pripisovali vzdevek "Grozni"). Zgodilo se je, da je na sre\xc4\x8danjih z bojarji zaspal in nih\xc4\x8de se ni upal premakniti, da ga ne bi zbudil. Leta 1500 je uni\xc4\x8dil najmo\xc4\x8dnej\xc5\xa1e bojarske rodbine. Vzdr\xc5\xbeeval je stike z mnogimi tujimi vladarji, cesarjema Svetega rimskega cesarstva Friderikom III. in Maksimilijanom I., mad\xc5\xbearskim kraljem Matijo Korvinom, rimskim pape\xc5\xbeem in celo v Carigradu, pri sultanu Bajazidu II., je imel stalnega poslanca.\n_START_SECTION_\nTe\xc5\xbeave z nasledstvom\n_START_PARAGRAPH_\nIvan je bil trdno odlo\xc4\x8den kon\xc4\x8dati tradicijo rodbinskih bojev za nasledstvo. Sina Ivana, ki ga je imel iz prvega zakona, je zelo zgodaj proglasil za svojega naslednika. Vendar je ta leta 1490 umrl za putiko (zdravil ga je judovski zdravnik, ki ga je pripeljal brat velike kneginje Sofije, kar je Ivanu vzbujalo neprijetne sume). Po smrti prvega sina se dolgo \xc4\x8dasa ni mogel odlo\xc4\x8diti med svojim vnukom, Ivanovim sinom Dimitijem (*1483), in svojim mlaj\xc5\xa1im sinom iz drugega zakona, Vasilijem. Leta 1498 se je odlo\xc4\x8dil za Dimitrija in ga proglasil za velikega kneza - naslednika. Spletke v zvezi z nasledstvom pa so se na dvoru nadaljevale. Vme\xc5\xa1avali sta se tudi obe materi. Leta 1502 se je Ivan premislil. Dimitrija je poslal v temnico (tam je leta 1509 umrl), Vasilija pa proglasil za naslednika. V oporoki je Vasilijevega brata Jurija zadol\xc5\xbeil, da v primeru Vasilijeve smrti prepusti polo\xc5\xbeaj velikega kneza tistemu Vasilijevemu sinu, ki ga bo Vasilij dolo\xc4\x8dil.'