b'\n_START_ARTICLE_\nElisabeth K\xc3\xbcbler-Ross\n_START_SECTION_\nOtro\xc5\xa1tvo\n_START_PARAGRAPH_\nElisabeth K\xc3\xbcbler-Ross se je rodila 8. julija 1926 kot ena izmed troj\xc4\x8dic (s sestrama Evo in Eriko) star\xc5\xa1ema Ernstu in Emmi Villiger-K\xc3\xbcbler. V \xc5\xa1estem razredu je imela \xc5\xbeeljo postati zdravnica, njen o\xc4\x8de pa jo je silil, da bi delala kot sekretarka v njegovi odvetni\xc5\xa1ki pisarni. Elisabeth je pri \xc5\xa1estnajstih zapustila domovino in pobegnila v Nem\xc4\x8dijo, kjer se je zaposlila kot kuharica, zidarka, kroja\xc4\x8dica ter asistentka v o\xc4\x8desni kliniki. V tem \xc4\x8dasu se je tudi seznanila z delom v bolnicah, kjer je pomagala beguncem.\n_START_SECTION_\nPo drugi svetovni vojni\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1945 je Elisabeth za\xc4\x8dela potovati po Evropi v \xc5\xbeelji, da bi postala zdravnica. V uni\xc4\x8deni Evropi je obiskala mnoge dr\xc5\xbeave, katere je vojna prizadela najhuje, in tam pomagala vzpostaviti klinike za prvo pomo\xc4\x8d. Kasneje pa za\xc4\x8dela skrbeti za begunce in tiste, ki so pre\xc5\xbeiveli koncentracijska tabori\xc5\xa1\xc4\x8da. Po obisku tabora Majdanek na Poljskem se je odlo\xc4\x8dila, da \xc5\xbeeli postati psihiatrinja, saj bi lahko pomagala ljudem se soo\xc4\x8diti s smrtjo. Leta 1953 je pri\xc4\x8dela s \xc5\xa1tudiranjem na medicinski univerzi v Zurichu (kon\xc4\x8dala leta 1957), kjer je tudi spoznala svojega bodo\xc4\x8dega mo\xc5\xbea, judovsko-ameri\xc5\xa1kega nevropatologa Emanuela Rossa. Leta 1958 sta se poro\xc4\x8dila in preselila v New York.\n_START_SECTION_\nAkademski del\n_START_PARAGRAPH_\nPo preselitvi je postala raziskovalna sodelavka v Manhattanski dr\xc5\xbeavni bolnici, kjer jo je \xc5\xa1okiral na\xc4\x8din ravnanja z umirajo\xc4\x8dimi bolniki, katere so preprosto ignorirali zaradi bojazni pred zasvojenostjo od protibole\xc4\x8dinskih zdravil. K\xc3\xbcbler-Ross je za\xc4\x8del zanimati postopek umiranja, zato je za\xc4\x8dela govoriti s pacienti, da bi jih bolje razumela. Po dveh letih je dobila dovoljenje za svetovanje in pomo\xc4\x8d umirajo\xc4\x8dim._NEWLINE_1961 je postala ameri\xc5\xa1ka dr\xc5\xbeavljanka in leto kasneje sta skupaj z mo\xc5\xbeem od\xc5\xa1la delat na medicinski center univerze Colorado v Denverju kot profesorja psihiatrije. K\xc3\xbcbler-Ross je nekega dne povabila 16-letno dekle na predavanje, ki je umiralo zaradi levkemije. \xc5\xa0tudenti niso bili vajeni tak\xc5\xa1nega na\xc4\x8dina pou\xc4\x8devanja, a je ravno za to postala zelo znana._NEWLINE_Leta 1965 se je pridru\xc5\xbeila fakulteti na medicinski \xc5\xa1oli Univerze v Chicagu, kjer je bila zaposlena kot docent za psihiatrijo. Medtem so jo tam nekateri \xc5\xa1tudenti teologije prosili za pomo\xc4\x8d pri raziskovalnem projektu smrti, zato je za\xc4\x8dela izvajati intimne razgovore z bolniki z boleznimi pred bolni\xc5\xa1kimi uslu\xc5\xbebenci, \xc5\xa1tudenti medicine in \xc5\xa1tudenti teologije. V za\xc4\x8detku je medicinska skupnost zavrnila njene seminarje, vendar so s\xc4\x8dasoma postali tako obiskani, da\xc2\xa0 jih je bilo treba premakniti v veliki avditorij. Danes so te\xc4\x8daji o smrti in umiranju vklju\xc4\x8deni v u\xc4\x8dne na\xc4\x8drte za medicinske \xc5\xa1ole._NEWLINE_Ti intervjuji, pa tudi drugi, so postali osnova knji\xc5\xbeice o smrti in umiranju K\xc3\xbcbler-Rossa, kjer je identificirala in opisala pet psiholo\xc5\xa1kih stopenj - poznane kot stopnje \xc5\xbealovanja. Knjiga je postala priljubljena zunaj medicinske skupnosti in je pomagala odpreti razprave o smrti v kulturi, ki je bila navadno nelagodna s temo._NEWLINE_K\xc3\xbcbler-Ross je opustila pou\xc4\x8devanje v sredini sedemdesetih, potem ko je Univerza v Chicagu za\xc4\x8dela dvomiti o veljavnosti njenega dela kot resni\xc4\x8dne medicinske raziskave. \xc5\xa0la je v zasebno prakso in vztrajala pri pisanju, nadaljevala je tudi z govori o smrti in tranzicijah v naslednje \xc5\xbeivljenje. Intervjuji z bolniki, ki so imeli bli\xc5\xbenje izku\xc5\xa1nje s smrtjo, so jo pripeljali do raziskovanja \xc5\xbeivljenja po smrti. Ker se je Elisabeth za\xc4\x8dela prosto pogovarjati o izku\xc5\xa1njah in duhovnih vodnikih zunaj telesa, je medicinska skupnost izgubila zanimanje v njeno delo in njeno verodostojnost. _NEWLINE_Kljub temu so jo leta 1999 v reviji Time poimenovali za enega izmed 100 najve\xc4\x8djih mislecev vsega \xc4\x8dasa.\n_START_SECTION_\nOsebni projekti\n_START_PARAGRAPH_\nV zgodnjih \xc5\xa1estdesetih je rodila sina (kasneje tudi h\xc4\x8der Barbaro), ki ji je predstavljal motivacijo za raziskovanje smrti otrok. _NEWLINE_Leta 1977 sta z mo\xc5\xbeem odkupila 40 hektarjev zemlje v Escondidu, Kalifornija, kjer je ustanovila Shanti Niaya ali dom miru. Tam je za\xc4\x8dela s predavanji o smrti in pomagala umirajo\xc4\x8dim ter njihovim dru\xc5\xbeinam, kar je povzro\xc4\x8dilo napetost v njenem zakonu ter privedlo do lo\xc4\x8ditve leta 1979. V tem \xc4\x8dasu so jo tudi odslovili univerze, zato je vso svojo mo\xc4\x8d vlo\xc5\xbeila v dom miru, ki pa je bil tar\xc4\x8da kritik sploh s strani verskih organizacij zaradi seksualnih odnosov z duhovi ipd._NEWLINE_Leta 1985 je posku\xc5\xa1ala odpreti dom za otroke oku\xc5\xbeene s HIV v Virginiji, vendar je ve\xc4\x8dina prebivalcev tega obmo\xc4\x8dja podpisala peticijo za zaprtje domu, saj so se bali morebitne oku\xc5\xbebe. 1994 je center zgorel v po\xc5\xbearu, sumijo pa njene nasprotnike raziskavi AIDSa. Takrat je pogorela vsa njena lastnina razen lastnega domu, kjer je nadaljevala z na\xc4\x8drtovanjem svojih projektov.\n_START_SECTION_\nSmrt\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1995 je do\xc5\xbeivela vrsto kapi, ki so ji paralizirale levo polovico obraza. V istem letu se je zaprl tudi dom miru. Do konca \xc5\xbeivljenja je bila v invalidskem vozi\xc4\x8dku in od leta 2002 do 2004 v bolnici, kjer je do\xc4\x8dakala smrt pri starosti 78.\n_START_SECTION_\nK\xc3\xbcbler-Ross model\n_START_PARAGRAPH_\nStopnje \xc5\xbealosti in \xc5\xbealovanja so univerzalne in jih do\xc5\xbeivljajo vsi ljudje vendar ne na enak na\xc4\x8din. \xc5\xbdalovanje se pojavlja kot odgovor na lastno terminalno bolezen posameznika, izgubo tesnega razmerja ali smrt bli\xc5\xbenjega (bitja, \xc4\x8dloveka ali \xc5\xbeivali). Obstaja pet stopenj \xc5\xbealovanja, ki jih Elisabeth kot avtorica omenja v svoji knjigi O smrti in umiranju: 1. zavra\xc4\x8danje in izolacija, 2. jeza, 3. pogajanje, 4. depresija in 5. sprejemanje._NEWLINE_Ljudje teh faz ne do\xc5\xbeivljamo enakovredno, saj je odvisno od okolice ter posameznikovega dojemanja situacije. Zgoraj na\xc5\xa1tete faze so napisane v vrstnem redu, v katerem se pojavijo napogosteje, sprejemljiva so pa tudi odstopanja (druga\xc4\x8den vrstni red, izvzeta faza ipd.)._NEWLINE_1. Zavra\xc4\x8danje in izolacija_NEWLINE_Prvi odziv na spoznavanje terminske bolezni, izgube ali smrti bli\xc5\xbenjega je zanikanje resni\xc4\x8dnosti. To je normalna reakcija, da racionaliziramo vsa \xc4\x8dustva. Je obrambni mehanizem, ki brani neposreden \xc5\xa1ok zaradi izgube, ki nas v tistem trenutku ovira. Blokiramo racionalno razmi\xc5\xa1ljanje ter posku\xc5\xa1amo potla\xc4\x8diti dejstva. Za\xc4\x8denjamo verjeti, da je \xc5\xbeivljenje brez pomena in brez vrednosti._NEWLINE_2. Jeza_NEWLINE_Kmalu za tem se realnost in njena bole\xc4\x8dina ponovno pojavita, na kar \xc5\xa1e nismo pripravljeni. Intenzivna \xc4\x8dustva se odvrnejo od na\xc5\xa1ega ranljivega jedra, preusmerijo in izrazijo z jezo. Namenjena ne\xc5\xbenim objektom, popolnim tujcem, prijateljem ali dru\xc5\xbeini. Po\xc4\x8dutimo se krivi za svojo jezo, kar nas \xc5\xa1e bolj razjezi. V tem obdobju so zato lahko posamezniki precej nevarni za ljudi okrog sebe.  _NEWLINE_3. Pogajanje_NEWLINE_Skrivoma se posku\xc5\xa1amo pogajati z bogom ali vi\xc5\xa1jo silo, da bi prestavili neizogibno in spremljajo\xc4\x8do bole\xc4\x8dino. Ta \xc5\xa1ibka obramba nas \xc5\xa1\xc4\x8diti pred bole\xc4\x8do resni\xc4\x8dnostjo. Je na\xc4\x8din izogibanja realnosti in zavla\xc4\x8devanja. Marsikdaj za\xc4\x8dnejo ljudje prelagati krivdo nase in od tod izhajajo vpra\xc5\xa1anja npr.: \xc2\xbbkaj bi bilo, \xc4\x8de bi to storil/a druga\xc4\x8de\xc2\xab._NEWLINE_4. Depresija_NEWLINE_Obstajata dve vrsti depresije, ki sta povezani z \xc5\xbealovanjem. Prva je reakcija na prakti\xc4\x8dne posledice v zvezi z izgubo, ki prevladuje nad \xc5\xbealostjo in ob\xc5\xbealovanjem. Skrbimo za stro\xc5\xa1ke in pokop in da smo v na\xc5\xa1i \xc5\xbealosti porabili manj \xc4\x8dasa z drugimi, ki so odvisni od nas. Ta faza se lahko olaj\xc5\xa1a z enostavnim pojasnilom in zanesljivostjo. Ljudje potrebujejo le\xc2\xa0 nekaj prijaznih besed. Druga vrsta depresije je bolj subtilna in bolj zasebna. To je na\xc5\xa1a tiha priprava, da se lo\xc4\x8dimo od pokojnika._NEWLINE_5. Sprejemanje_NEWLINE_Doseganje te stopnje \xc5\xbealovanja je v redkost, katere marsikdo ne dose\xc5\xbee, in je tudi edina faza, ki ima stalno pozicijo (zadnjo). V tej fazi ljudje pridejo do spoznanja, da je preteklost nesprejemljiva in nimajo vpliva na dogajanje ter sprejmejo trenutno stanje tak\xc5\xa1no kot je. Da bi pri\xc5\xa1li do tega spoznanja lahko traja ve\xc4\x8d let in velikokrat niti ne dose\xc5\xbeejo te faze zaradi podalj\xc5\xa1ane faze depresije, posledica katere so viska nagnjenja k samomorilnem vedenju.\n_START_SECTION_\nLiterarna dela\n_START_PARAGRAPH_\nElisabeth K\xc3\xbcbler-Ross, je objavila 26 knjig, ki so zdaj na voljo v 34 jezikih. Prodanih je ve\xc4\x8d kot 10 milijonov izvodov njenih knjig._NEWLINE_-1969: On death and dying_NEWLINE_-1972: Life Lessons: Two Experts on Death and Dying Teach Us About the Mysteries of Life and Living_NEWLINE_-1974: Questions and Answers on Death and Dying: A Companion Volume to On Death and Dying _NEWLINE_-1975: Death: The Final Stage of Growth_NEWLINE_-1978: To Live Until We Say Good Bye_NEWLINE_-1979: Carta para un ni\xc3\xb1o con cancer_NEWLINE_-1982: Living with Death and Dying_NEWLINE_-1982: Remember the Secret_NEWLINE_-1983: The Tunnel and the Light: Essential Insights on Living and Dying_NEWLINE_-1983: On Children and Death: A Touching and Inspired about How Children and Their Parents Can and Do\xe2\x80\xa6_NEWLINE_-1984: On life after death _NEWLINE_-1986: AIDS: The Ultimate Challenge_NEWLINE_-1987: Working It Through_NEWLINE_-1991: On life and death_NEWLINE_-1991: Erf\xc3\xbclltes Leben - w\xc3\xbcrdiges Sterben_NEWLINE_-1994: The wheel of life:a memoir of living and dying_NEWLINE_-1994: Healing at the End of This Century_NEWLINE_-1995: Death Is Of Vital Importance: On Life, Death, And Life After Death_NEWLINE_-1995: The Meaning of Suffering_NEWLINE_-1995: Say Yes to It_NEWLINE_-1995: Healing in Our Time_NEWLINE_-1996: The Cocoon & the Butterfly_NEWLINE_-1997: The wheel of life _NEWLINE_-2005: Is There Life After Death?_NEWLINE_-2005: On Grief and Grieving: Finding the Meaning of Grief Through the Five Stages of Loss_NEWLINE_-2011: Death and Life - With Commentary from the Hereafter by Elisabeth K\xc3\xbcbler-Ross_NEWLINE_Dela prevedena v slove\xc5\xa1\xc4\x8dino: The wheel of life (Kolo \xc5\xbeivljenja), On life after death (O smrti in \xc5\xbeivljenju po njej), Life after life (\xc5\xbdivljenje po \xc5\xbeivljenju)._NEWLINE_V svojem revolucionarnem delu \xc2\xbbO smrti in \xc5\xbeivljenju po njej\xc2\xab\xc2\xa0(1984), je razpravljala o skrbi in podpori za hudo bolne, njihove dru\xc5\xbeine, \xc5\xbealostne in vse, ki se borijo z u\xc4\x8dinki izgube._NEWLINE_Prav tako je sodelovala pri nastanku naslednjih del: \xc2\xa0_NEWLINE_-1975: Life After Life: The Investigation of a Phenomenon - Survival of Bodily Death ,_NEWLINE_-1976: The Human Encounter With Death Reincarnation: The Phoenix Fire Mystery,_NEWLINE_-1991: Morning Has Been All Night Coming: A Journey of Self-Discovery,_NEWLINE_-1992: The Grieving Child in_NEWLINE_-2000: Children Who Have Lived Before: Reincarnation Today.'