b'\n_START_ARTICLE_\nObelisk\n_START_PARAGRAPH_\nObel\xc3\xadsk (starogr\xc5\xa1ko o\xce\xb2\xce\xb5\xce\xbb\xce\xb9\xcf\x83\xce\xbao\xcf\x82 obeliskos iz  o\xce\xb2\xce\xb5\xce\xbbo\xcf\x82 obelos \xe2\x88\x92 kopje; \xc5\xa1iljast steber) je visok monoliten kamnit spomenik kvadratnega prereza, ki se na vrhu zaklju\xc4\x8di s piramido. Razvili so ga stari Egip\xc4\x8dani. Kot simbol je vplival na mnoge kasnej\xc5\xa1e oblike objektov, kot so stolp, minaret, zvonik, televizijski stolp  in podobno._NEWLINE_V zgodovini so izstopajo\xc4\x8de vitke zgradbe ozna\xc4\x8devale spominske in kultne objekte in imele zato simbolen pomen. Sodobne podobne zgradbe pa imajo druga\xc4\x8den pomen (televizijski stolpi) in so zaradi sodobnih vrst materiala in in\xc5\xbeenirskih dose\xc5\xbekov tudi zelo visoke. Egip\xc4\x8danskemu obelisku je najbolj podoben CN Tower v Torontu, Kanada.\n_START_SECTION_\nRazvoj besede\n_START_PARAGRAPH_\nTujka, ki je k nam v uporabo pri\xc5\xa1la v 19. stoletju, je po vsej verjetnosti prevzeta po zgledu in nem\xc5\xa1ke besede Obelisk, ta pa iz latinske obeliscus, ki je prevzeta iz gr\xc5\xa1ke besede obeliskos, kar je manj\xc5\xa1alnica besede obelos v pomenu \xc5\xa1iljast steber.\n_START_SECTION_\nAsirija\n_START_PARAGRAPH_\nObeliski kot spomeniki so znani tudi iz asirske civilizacije, kjer so bili postavljeni kot javni spomeniki, ki so spominjali na dose\xc5\xbeke asirskega kralja. _NEWLINE_Britanski muzej ima tri asirske obeliske: _NEWLINE_Beli obelisk (imenovan zaradi svoje barve) je odkril Hormuzd Rassam leta 1853 v Ninivah. Obelisk je postavil A\xc5\xa1urnasirpal I. (1050\xe2\x88\x921031 pr. n. \xc5\xa1t.) ali A\xc5\xa1urnasirpal II. (883\xe2\x88\x92859 pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem). Na obelisku je napis, ki se nana\xc5\xa1a na kraljev zaseg blaga, ljudi in \xc4\x8dred, ki jih je pripeljal nazaj v mesto A\xc5\xa1ur. Reliefi na obelisku prikazujejo voja\xc5\xa1ko dejavnost, lov, zmago, bankete in prizore poklona kralju. _NEWLINE_Rassamov obelisk, imenovan po najditelju Hormuzdu Rassamu, je bil na trdnjavi Nimrud (starodavni Kalhu). Postavil ga je A\xc5\xa1urnasirpal II., ohranjeni so le deli, ki upodabljajo prizore poklona kralju iz Sirije in zahoda. _NEWLINE_\xc4\x8crni obelisk je odkril sir Austen Henry Layard leta 1846 na trdnjavi Kalhu. Obelisk je postavil \xc5\xa0almaneser III. Reliefi prikazujejo poklon kralju, upodobljena sta tudi dva umirjena vladarja, izraelski Jehu in gilzanski Sua, ki se poklanjata kralju. Reliefi na obelisku imajo spremljevalne epigrafe, poleg teh pa tudi dalj\xc5\xa1i napis o eni najnovej\xc5\xa1ih razli\xc4\x8dic analov \xc5\xa0almanasarja III., ki zajema obdobje od nastopa oblasti do njegovega 33. leta vladanja.\n_START_SECTION_\nAksumitsko kraljestvo\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xa0tevilni obeliski so bili vklesani v starodavnem Aksumitskem kraljestvu, danes na severu Etiopije. Najbolj znan je (24 m visok) Obelisk Aksum. Izklesan je bil okoli 4. stoletja na\xc5\xa1ega \xc5\xa1tetja, a je propadel in se zlomil v tri dele. Takega so na\xc5\xa1li italijanski vojaki leta 1935, po koncu druge italijansko-abesinske vojne, izropali in odpeljali v Rim leta 1937, kjer je stal na trgu Porta Capena. Italija bi ga po dogovoru v sporazumu Zdru\xc5\xbeenih narodov 1947 morala vrniti, vendar ni potrdila sporazuma do leta 1997. Leta 2003 je italijanska vlada naredila prve korake za njegovo vrnitev, leta 2008 pa je bil kon\xc4\x8dno ponovno postavljen. _NEWLINE_Najve\xc4\x8dji znan obelisk, Velika stela iz Aksuma, zdaj prevrnjen, visok 33 m in 3 x 2 metra na dnu (520 ton), je eden najve\xc4\x8djih posami\xc4\x8dnih kosov kamna, ki so ga kdaj izdelali v zgodovini \xc4\x8dlove\xc5\xa1tva in je verjetno padel med postavljanjem ali kmalu po tem, saj je pokril velik del mno\xc5\xbei\xc4\x8dnega grobi\xc5\xa1\xc4\x8da pod njim. Obeliski, pravilno imenovani stele se ne kon\xc4\x8dajo s piramido in so jih uporabljali za ozna\xc4\x8devanje grobov in podzemnih pogrebnih komor. Najve\xc4\x8dji so bili pri kraljevih grobnicah in so okra\xc5\xa1eni z ve\xc4\x8dnadstropnimi la\xc5\xbenimi okni in vrati, plemstvo pa naj bi imelo manj\xc5\xa1e. Poleg le nekaj ve\xc4\x8djih, stoje\xc4\x8dih, je na stotine manj\xc5\xa1ih stel.\n_START_SECTION_\nBizantinski\n_START_PARAGRAPH_\nObelisk na trgu Sultanahmet, hipodrom Konstantinopla. Zgradil ga je Konstantin VII. (905\xe2\x88\x92959) iz porfirja in je bil prvotno pokrit s pozla\xc4\x8denimi bronastimi plo\xc5\xa1\xc4\x8dami.\n_START_SECTION_\nPredkolumbovski\n_START_PARAGRAPH_\nPrazgodovinski Tello obelisk, najden leta 1919 na Chav\xc3\xadn de Huantar v Peruju, je monolit \xe2\x88\x92 stela z razse\xc5\xbenostmi obeliska. Izklesan je v nizkem reliefu s simboli Chav\xc3\xadna, kot so pasovi zob in \xc5\xbeivalske glave. Dolgo je bil shranjen v Narodnem arheolo\xc5\xa1kem, antropolo\xc5\xa1kem in zgodovinskem muzeju (Museo Nacional de Arqueolog\xc3\xada, Antropolog\xc3\xada e Historia del Per\xc3\xba) v Limi, od julija 2008 je v arheolo\xc5\xa1kem muzeju (Museo Nacional de Chav\xc3\xadn), ki se imenuje po arheologu Juliu C. Tellu, ki ga je odkril in mu pravijo o\xc4\x8de perujske arheologije. Bil je prvi ameri\xc5\xa1ki avtohtoni arheolog.'