b'\n_START_ARTICLE_\nBalustrada\n_START_PARAGRAPH_\nBalustrada (fran. balustrade, ograja, naslon iz stebri\xc4\x8dkov; ital. balaustrata, ni\xc5\xbeji zid) je v arhikteturi izraz za ograjo na balkonu ali stopni\xc5\xa1\xc4\x8du._NEWLINE_Balustrada je doprsni ali tudi ni\xc5\xbeji zid na balkonu, stopni\xc5\xa1\xc4\x8du ali terasi, oprt na vrsto okroglih ali mnogorobih stebri\xc4\x8dkov.\n_START_SECTION_\nStruktura\n_START_PARAGRAPH_\nOgraja je sestavljena iz vertikalnih nosilcev (stebri\xc4\x8dkov) - mnogokotni ali okrogli profilirani, ki se imenujejo balustri, podno\xc5\xbeja, zgornje prirobnice, naslona in podstavka (piedestal).\n_START_SECTION_\nUporaba\n_START_PARAGRAPH_\nBalustradne ograje se uporabljajo kot dekoracija vrta, pala\xc4\x8d, cerkev in dekoracijo doma za balkone in terase. Tovrstne zunanje stopni\xc5\xa1\xc4\x8dne ograje so \xc5\xa1e posebej priljubljen.\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nZa\xc4\x8detki segajo v antiko. V poznem gotskem obdobju severno od Alp, so na\xc5\xa1li ograje s krogovi\xc4\x8djem obi\xc4\x8dajno na zunanji arhitekturi cerkva. V sredozemski regiji, predvsem v Italiji in Dalmaciji, so bile pogoste tudi pri profanih objektih za ograditev verande._NEWLINE_Pogosto so se balustradne ograje uporabljale v renesansi, baroku in rokokoju kot okrasni in funkcionalni arhitekturni element. Raznolikost oblik se je pove\xc4\x8dala v 19. stoletju z uporabo litega betona v umetni\xc5\xa1ko predelane oblike. V 20. stoletju je vpliv Bauhaus in nove stvarnosti spodbujal uporabo preprostih geometrijskih oblik, namenjenih ograjam na stopni\xc5\xa1\xc4\x8dih, na verandah in fasadah.'