b'\n_START_ARTICLE_\nKraljeva pala\xc4\x8da, Madrid\n_START_SECTION_\nZgodovina zgradbe\n_START_PARAGRAPH_\nNeposredni predhodnik dana\xc5\xa1nje kraljeve pala\xc4\x8de je bil kraljevi Alcazar, trdnjava zgrajena na istem mestu, kjer baro\xc4\x8dna stavba stoji \xc5\xa1e danes. Bil je predmet \xc5\xa1tevilnih obnov (zlasti fasadnih), ker je kralj Henrik III. Kastilijski naredil eno izmed najbolj priljubljenih rezidenc. Njegov sin Janez II. je zgradil Capilla Real in ve\xc4\x8d depandans. V \xc4\x8dasu vojne za kastiljsko nasledstvo (1476), so \xc4\x8dete Joanne la Beltraneja Alcazar oblegale in ga hudo po\xc5\xa1kodovale._NEWLINE_Ko je habsbur\xc5\xa1ki cesar Karel V. leta 1516 zasedel prestol, se je zavezal za veliko obnovo. Alcazar je v renesan\xc4\x8dnem slogu preoblikoval iz zastarelega srednjeve\xc5\xa1kega bivali\xc5\xa1\xc4\x8da v pala\xc4\x8do primerno za njegov dvor. Filip II. je nadaljeval delo in dal poseben poudarek okrasju stavbe, ki so ga izdelovali obrtniki iz Italije, Francije in Nizozemske. Najpomembnej\xc5\xa1i prispevki tega monarha sta Zlati stolp in Kraljeva oro\xc5\xbearna, poru\xc5\xa1ena leta 1894. Poznej\xc5\xa1i habsbur\xc5\xa1ki vladarji (Filip III., IV. in Karel II.) so nadaljevali projekt Filipa II., zlasti v zvezi s tlorisom stavbe in fasade._NEWLINE_Ko je Filip V. \xc5\xa0panski, Bourbon, zasedel prestol v \xc5\xa0paniji leta 1700, je bil Alc\xc3\xa1zar strog v primerjavi s pala\xc4\x8do v Versaillesu, kjer je novi kralj pre\xc5\xbeivel svoje otro\xc5\xa1tvo in je za\xc4\x8del niz preureditev s Teodorom Ardemansom in Ren\xc3\xa9 Carlierjem. Glavne sobe so bile preurejene v slogu francoskih pala\xc4\x8d po zgledu kraljice Marie Luise Savojske in princese Ursins._NEWLINE_Nekaj podrobnosti o notranjosti pala\xc4\x8de so znane, obstaja tudi nekaj dokumentiranje o vrtovih in zunanjosti. Ena risba, ki jo je izdelal Cornelius Vermeyen leta 1534, prikazuje pravokotne stavbe, srednjeve\xc5\xa1kega videza, ki so bile strukturirane okoli razli\xc4\x8dnih depandans, kot so Capilla Real de los Trast\xc3\xa1mara, Patio del Rey na zahodu in Patio de la Reina proti vzhodu. Terase (dvori\xc5\xa1\xc4\x8da) so bile ve\xc4\x8d let odprte za javnost in so gostile tr\xc5\xbenico na prostem. Risba izpostavlja tudi umetni\xc5\xa1ko galerijo Alcazarja z deli Tintoretta, Veroneseja, Ribera, Boscha, S\xc3\xa1nchez Coella, Van Dycka, El Greca, Annibale Carracci, Leonarda da Vincija, Guida Renija, Rafaela, Jacopo Bassana in Correggia ter mnoge druge, ki so se izgubile v po\xc5\xbearu 1734.\n_START_SECTION_\nBaro\xc4\x8dna pala\xc4\x8da\n_START_PARAGRAPH_\nNa bo\xc5\xbei\xc4\x8dni ve\xc4\x8der leta 1734 je Alc\xc3\xa1zar uni\xc4\x8dil po\xc5\xbear, ki je izviral iz prostorov francoskega slikarja Jeana Ranca. Niso ga zaznali dovolj hitro, saj so opozorilne zvonove zamenjali s prazni\xc4\x8dnimi. Zaradi strahu pred roparji so bila vrata stavbe zaprta, kar je oviralo re\xc5\xa1evanje. Veliko umetnin Diega Vel\xc3\xa1zqueza je bilo izgubljenih. Las Meninas so re\xc5\xa1ili tako, da so jo vrgli skozi okno. Na sre\xc4\x8do je bilo veliko kosov ohranjenih, ker je kralj odredil, da velik del zbirke preselijo v pala\xc4\x8do Buen Retiro tik pred po\xc5\xbearom. Po\xc5\xbear je trajal \xc5\xa1tiri dni in popolnoma uni\xc4\x8dil stari Alcazar, katerega zadnje stene so bile dokon\xc4\x8dno poru\xc5\xa1ene leta 1738._NEWLINE_Filippo Juvarra je nadziral delo na novi pala\xc4\x8di. Italijanski arhitekt je na\xc4\x8drtoval razko\xc5\xa1en projekt ogromnih razse\xc5\xbenosti, ki ga je navdihnil Berninijev na\xc4\x8drt za Louvre. Ta na\xc4\x8drt ni bil realiziran zaradi zgodnje smrti Juvarra je v januarju 1736. Njegov u\xc4\x8denec, Giambattista Sacchetti, znan tudi kot Juan Bautista Sacchetti ali Giovanni Battista Sacchetti, je bil izbran za nadaljevanje dela svojega mentorja. Zasnoval je strukturo okoli velikega kvadratnega dvori\xc5\xa1\xc4\x8da in razre\xc5\xa1il te\xc5\xbeave z ustvarjanjem \xc5\xa1trle\xc4\x8dih stavbnih kril._NEWLINE_Leta 1760 je Karel III. pozval sicilskega neoklasicisti\xc4\x8dnega arhitekta Francesco Sabatinija za pove\xc4\x8davo stavbe. Prvotna ideja je bila, da oblikuje Plaza de la Armeria s serijo galerij in arkadami, ki bi se prilagajale za razli\xc4\x8dne namene in gradnjo dveh kril okoli istega trga. Kon\xc4\x8dan je bil le jugovzhodni stolp znan kot la de San Gil. Sabatini je predvidel tudi raz\xc5\xa1iritev severne strani z veliko fasado, ko odmev sloga stavbe in vklju\xc4\x8dil tri kvadratna dvori\xc5\xa1\xc4\x8da nekoliko manj\xc5\xa1a od velikega osrednjega dvori\xc5\xa1\xc4\x8da. Delo na tem podro\xc4\x8dju \xc5\xa1iritve se je za\xc4\x8delo hitro, vendar je bilo kmalu prekinjeno in pustilo temelje zakopane pod platformo, na kateri so bili pozneje zgrajeni kraljevski hlevi. Te so poru\xc5\xa1ili v 20. stoletju in jih nadomestili z vrtovi Sabatini. Karel III. je zasedel pala\xc4\x8do leta 1764. Ferdinand VII. \xc5\xa0panski, ki je pre\xc5\xbeivel ve\xc4\x8d let v zaporu v Ch\xc3\xa2teau de Valen\xc3\xa7ay, je za\xc4\x8del najbolj temeljito prenovo pala\xc4\x8de v 19. stoletju. Cilj te prenove je bil obrniti staromoden italijanski slog stavbe v sodoben francoski slog pala\xc4\x8de. Vendar pa je njegov vnuk Alfonz XII. predlagal, da preuredijo pala\xc4\x8do v viktorijanskem slogu prebivali\xc5\xa1\xc4\x8da. Na\xc4\x8drte je zasnoval arhitekt Jos\xc3\xa9 Segundo de Lema. Rekonstruiral je ve\xc4\x8d sob, kjer je nadomestil marmorna tla s parketom in dodal stilno pohi\xc5\xa1tvo._NEWLINE_Z obnovami v dvajsetem stoletju so popravili nastalo \xc5\xa1kodo iz \xc4\x8dasa dr\xc5\xbeavljanskih vojn v \xc5\xa0paniji, popravili ali vnovi\xc4\x8d izdelali okraske in zamenjali po\xc5\xa1kodovane zidove zvesto slede\xc4\x8d originalom.\n_START_SECTION_\nZunanjost pala\xc4\x8de\n_START_PARAGRAPH_\nGlavno pro\xc4\x8delje pala\xc4\x8de sestavljajo dvonadstropna rustikalna kamnita baza, iz katere se dvigajo toskanski in kompozitni pilastri uokvirjajo\xc4\x8d okna treh glavnih eta\xc5\xbe. Zgoraj je skrit venec, ki obkro\xc5\xbea stavbo in je omejen z velikimi balustradami. Balustrade so bile okra\xc5\xa1ene s serijo kipov svetnikov in kraljev, pa so bili ti preselili drugam pod vladavino Karla III., da bi imela stavba bolj klasi\xc4\x8den videz._NEWLINE_Obnova fasade leta 1973 je vrnila nekaj kipov, delno obnavljen videz oblikovanja Sachettija. V prvotnem na\xc4\x8drtu je Sachetti postavil \xc5\xa1tirinajst vaze vzdol\xc5\xbe balustrade s kipi azte\xc5\xa1kega vladarja Moctezuma II. in inkovskega vladarja Atahualpa, delo Juan Pascual de Mena in Domingo Mart\xc3\xadnez. Predstavitev Honoriusa, Teodozija I., Hadrijana in Trajana so zasedali kote treh krakov fasade v bli\xc5\xbeini baz pilastrov. Kartu\xc5\xa1a s klasi\xc4\x8dnimi figurami je bila centralno vzdol\xc5\xbe balustrade._NEWLINE_Mnogi kipi, ki so krasili pala\xc4\x8do v \xc4\x8dasu Ferdinanda VI. so delo Juana Dominga Olivierija in njegove delavnice. Bil je tudi avtor mnogih mask in drugih alegori\xc4\x8dnih figur iz gr\xc5\xa1ke mitologije, ki zdaj zasedajo manj vidna mesta.\n_START_SECTION_\nPlaza de la Armer\xc3\xada\n_START_PARAGRAPH_\nDana\xc5\xa1nji trg je iz leta 1892, izdelan po na\xc4\x8drtu arhitekta Enrique Mar\xc3\xada Repull\xc3\xa9s. Vendar pa zgodovina tega trga sega v leto 1553, v katerem je Filip II. naro\xc4\x8dil stavbo kraljeve konju\xc5\xa1nice._NEWLINE_Katedrala Almudena se spogleduje s pala\xc4\x8do \xc4\x8dez trg. Zunanjost je neoklasicisti\xc4\x8dna, da se ujema z okolico, medtem ko je njena notranjost neogotska. Gradnjo je financiral kralj Alfonz XII. Gradnja cerkve se je za\xc4\x8dela leta 1878 in bila kon\xc4\x8dana leta 1992._NEWLINE_Narciso Pascual Colomer, arhitekt, ki je oblikoval Plaza de Oriente, je zasnoval postavitev plaza leta 1879, vendar pa se zamisel ni uresni\xc4\x8dila. Dana\xc5\xa1nja Plaza de la Armeria je bila ve\xc4\x8d desetletij uporabljena kot anteplaza de armas. Sachetti je posku\xc5\xa1ali zgraditi katedralo kot dokon\xc4\x8danje venca Manzanares in predlagal zdru\xc5\xbeiti to stavbo s kraljevo pala\xc4\x8do v en sam blok. Oba projekta sta bila prezrta od Karla III._NEWLINE_\xc3\x81ngel Fern\xc3\xa1ndez de los R\xc3\xados je leta 1868 predlagal oblikovanje velike zelene povr\xc5\xa1ine, ki bi potekala po vsem Plaza de Oriente, da bi dobili bolj\xc5\xa1i pogled na kraljevo pala\xc4\x8do. Desetletje pozneje je Segundo de Lema dodal stopni\xc5\xa1\xc4\x8de v originalni Fern\xc3\xa1ndezovi obliki, ki je privedla do zamisli Francisca de Cubas dati ve\xc4\x8dji pomen nastajajo\xc4\x8di katedrali Almudena.\n_START_SECTION_\nPlaza de Oriente\n_START_PARAGRAPH_\nPlaza de Oriente je pravokoten park, ki povezuje vzhodno fasado Kraljeve pala\xc4\x8de z Teatro Real. Vzhodna stran trga je ukrivljena in obrobljena z ve\xc4\x8d sosednjimi stavbami. \xc4\x8ceprav je bil trg del Sacchettijevega na\xc4\x8drta za pala\xc4\x8do, se je gradnja za\xc4\x8dela \xc5\xa1ele 1808, ko je kralj Jo\xc5\xbeef Bonaparte, ki je odredil ru\xc5\xa1enje pribli\xc5\xbeno 60 srednjeve\xc5\xa1kih struktur, tudi cerkev, samostan in Kraljevo knji\xc5\xbenico, ki se je nahajala na ob strani. Jo\xc5\xbeef je umrl, preden je bila kon\xc4\x8dana gradnja, ki jo je kon\xc4\x8dala kraljica Isabella II. z arhitektom Narciso Pascual Colomerjem, ki je ustvaril kon\xc4\x8dni na\xc4\x8drt leta 1844._NEWLINE_Pe\xc5\xa1pot razdeli trg v tri glavne enote: Centralne vrtove, vrtove Cabo Noval in vrtove Lepanto. Centralni vrtovi so razporejeni v mre\xc5\xbei okrog osrednjega spomenika Filipa IV., po baro\xc4\x8dnem modelu vrta. Sestavljeni so iz sedmih gredic, vsaka je obrobljena z \xc5\xbeivo mejo in majhnimi cipresami, tiso in magnolijo in enoletnimi cveticami. Na severu in jugu meje stojijo vrste kipov, popularno znane kot gotski kralji - skulpture, ki predstavljajo pet vizigotskih vladarjev in petnajst vladarjev zgodnjih kr\xc5\xa1\xc4\x8danskih kraljestev v Reconquista. Izrklesani so iz apnenca in so del serije, posve\xc4\x8dene vsej monarhiji \xc5\xa0panije. Bili so narejeni za dekoracijo Palacio Real med letoma 1750 in 1753. In\xc5\xbeenirji so ugotovili da so kipi prete\xc5\xbeki za balustrade pala\xc4\x8de, tako da so ostali na tleh, kjer je pomanjkanje finih podrobnosti o\xc4\x8ditna. Preostanek kipov je v vrtovih Sabatini.\n_START_SECTION_\nVrtovi Campo del Moro\n_START_PARAGRAPH_\nTi vrtovi so tako poimenovani zato, ker je muslimanski voditelj Ali ben Jusuf domnevno med poskusom reconqueste Madrida leta 1109, tukaj taboril s svojimi vojaki. Prve izbolj\xc5\xa1ave je odredil kralj Filipa IV., ki je dal zgraditi fontane in zasaditev razli\xc4\x8dne vrste vegetacije, vendar celoten izgled ostal v veliki meri zanemarjen. Med gradnjo pala\xc4\x8de, so razli\xc4\x8dni projekti krajine s temelji posegli na vrtove kraljeve pala\xc4\x8de La Granja de San Ildefonso, a je pomanjkanje sredstev oviralo nadaljnje izbolj\xc5\xa1anje do vladavine Isabele II., ko se je za\xc4\x8delo resno delati. Po okusu tistega \xc4\x8dasa je park zasnovan v stilu romantike. Fontane so prinesli iz kraljeve pala\xc4\x8de v Aranjuezu in so name\xc5\xa1\xc4\x8dene in usklajene z ukrivljenimi potmi. S padcem Isabele II. so vrtovi trpeli obdobje opu\xc5\xa1\xc4\x8danja in zanemarjanja, v katerem so bili izgubljeni deli projekta. Pod regentko Mario Christino Avstrijsko so se za\xc4\x8dela sanacijska dela, ki so ustvarila sedanjo obliko postavitve angle\xc5\xa1kih vrtovih 19. stoletja.\n_START_SECTION_\nVrtovi Sabatini\n_START_PARAGRAPH_\nVrtovi Sabatini le\xc5\xbeijo na severni strani Palacio Real in se raz\xc5\xa1irijo na calle de Bailen in Cuesta de San Vicente. Vrt sledi simetri\xc4\x8dnemu francoskemu oblikovanju. Delo se je za\xc4\x8delo leta 1933 v \xc4\x8dasu republikanske vlade. \xc4\x8ceprav jih je zasnoval arhitekt Zaragozan Fernando Garc\xc3\xada Mercadal, so jih poimenovali Francesco Sabatini, ki je oblikoval kraljeve konju\xc5\xa1nice, ki so tukaj stale pred tem. Ti vrtovi imajo velik pravokotni ribnik, ki je obdan s \xc5\xa1tirimi fontanami in kipi \xc5\xa1panskih kraljev, ki so bili prvotno namenjeni za krono v Kraljevi pala\xc4\x8di. Geometrijsko ume\xc5\xa1\xc4\x8denih je \xc5\xa1e ve\xc4\x8d fontan. _NEWLINE_Republikanska vlada je pod Francom zgradila vrt in ga pod nadzor kraljeve dru\xc5\xbeine, javnosti ni bilo dovoljeno v vrtove do 1978, ko so jih odprl kralj Juan Carlos I..\n_START_SECTION_\nKraljeva knji\xc5\xbenica\n_START_PARAGRAPH_\nKraljeva knji\xc5\xbenica je bila ustanovljena v \xc4\x8dasu regentstva Marije Kristine, s predmeti, ki jih je kraljeva dru\xc5\xbeina nabrala v stoletjih. Ve\xc4\x8dina polic sta kupila Karel IV. in Alfonz XII._NEWLINE_Posebnosti iz zbirke so: Knjiga ur Isabelle I. Kastiljske, Kodeks \xc4\x8dasa Alfonza XI. Kastiljskega, Biblija Do\xc3\xb1a Mar\xc3\xada de Molina in Fiestas reales, posve\xc4\x8dena Ferdinandu VI. od Farinellija. V knji\xc5\xbenici hranijo tudi pomembne zemljevide, ki analizirajo obseg kraljestev v okviru \xc5\xa1panskega imperija. Prikazan je tudi izbor najbolj\xc5\xa1ih medalj iz Royal Collection._NEWLINE_Knji\xc5\xbene platnice dokazujejo evolucijo knjigove\xc5\xa1tva. Primeri v obsegajo rokoko v zlatu s kovinsko \xc4\x8dipko, neoklasicisti\xc4\x8dne v ve\xc4\x8d barvah in romanti\xc4\x8dne z gotskimi in renesan\xc4\x8dnimi motivi._NEWLINE_Arhiv kraljeve pala\xc4\x8de vsebuje pribli\xc5\xbeno dvajset tiso\xc4\x8d \xc4\x8dlankov, od katastrofalnega desetletja (1823-1833) z razglasitvijo druge \xc5\xa1panske republike leta 1931. Poleg tega ima nekaj partitur glasbenikov kraljeve kapele, privilegije razli\xc4\x8dnih kraljev, ustanovni red kraljevega samostana San Lorenzo de El Escorial, testament Filipa II. in korespondenco ve\xc4\x8dina kraljev dru\xc5\xbeine Bourbon.\n_START_SECTION_\nKraljeva lekarna\n_START_PARAGRAPH_\nV \xc4\x8dasu vladavine Filipa II. je kraljeva lekarna postala privesek dvora in urejala dobavo zdravil. To vlogo ima \xc5\xa1e danes. Stekleni\xc4\x8dke so bile narejene v tovarnah La Granja de San Ildefonso in Buen Retiro, obstajajo pa tudi druge iz 17. stoletja iz lon\xc4\x8darstva Talavera de la Reina.\n_START_SECTION_\nKraljeva oro\xc5\xbearna\n_START_PARAGRAPH_\nSkupaj S Kraljevo oro\xc5\xbearno iz Dunaja, je ta oro\xc5\xbearna veljala za eno najbolj\xc5\xa1ih na svetu in je sestavljena iz kosov \xc5\xa1e iz 15. stoletja. Zbirka vsebuje kose turnirske opreme Karla V. in Filipa II., narejene v Milanu in Augsburgu. Med najbolj znamenitimi kosi so polni oklep in oro\xc5\xbeje cesarja Karla V., ki ga je uporabljal v bitki za M\xc3\xbchlberg in ki ga je upodobil Tizian v svojem znamenitem konjeni\xc5\xa1kem portretu danes v Museo del Prado. Na \xc5\xbealost so deli zbirke med \xc5\xa0pansko vojno za neovisnost in med \xc5\xa1pansko dr\xc5\xbeavljansko vojno izgubili. Vseeno oro\xc5\xbearna ohranja nekatere najbolj pomembne izdelke te umetnosti v Evropi in po svetu, tudi ve\xc4\x8d del Filippo Negrolija, enega najbolj znanih oblikovalcev v oro\xc5\xbearskem cehu.'