b'\n_START_ARTICLE_\nNaumbur\xc5\xa1ka stolnica\n_START_SECTION_\nGrad Naumburg\n_START_PARAGRAPH_\nV obdobju okoli leta 1000 je Ekkehard I (\xe2\x80\xa0 1002) mejni grof Mei\xc3\x9fena, verjetno najmo\xc4\x8dnej\xc5\xa1i \xc4\x8dlovek na vzhodni meji nem\xc5\xa1kega cesarstva, zgradil, na 25 m visoki vzpetini na desnem bregu reke Saale, blizu ustja z Unstrutom, svoj nov sede\xc5\xbe, tako imenovan neweburg ali Nuwenburg in pozneje Naumburg. Primerna lokacija na kri\xc5\xbei\xc5\xa1\xc4\x8du ve\xc4\x8d trgovskih poti je bila verjetno odlo\xc4\x8dilna za izbiro tega kraja._NEWLINE_Njegova sinova Hermann in Ekkehard II. sta v zahodnem delu kmalu ustanovila majhno, posve\xc4\x8deno samostansko cerkev svete Marije, ki je omenjena leta 1021 v Mersebur\xc5\xa1ki \xc5\xa1kofovski kroniki kot praepositura noviter fundata. Leta 1028 je kralj Konrad II. premestil, na poziv dveh bratov, \xc5\xa1kofijo Zeitz v Naumburg. Prenos je potrdil pape\xc5\xbe Janez XIX. decembra 1028. Razlog za to je bila negotovost Zeitza, kjer je ostal samostan.\n_START_SECTION_\nZgodnjeromanska stavba\n_START_PARAGRAPH_\nKmalu po odobritvi premestitve \xc5\xa1kofije iz Zeitza v Naumburg, verjetno spomladi 1029, se je takoj na vzhodni strani samostanske cerkve za\xc4\x8dela gradnja prve zgodnje romanske stolnice Naumburg. Posve\xc4\x8dena je bila med mandatom mersebur\xc5\xa1kega \xc5\xa1kofa Hunolda, ki je vladal med letoma 1036 in 1050, verjetno pred letom 1044. Patrocinij Petra in Pavla je prevzela od cerkve v Zeitzu._NEWLINE_Med izkopavanji so na\xc5\xa1li temelje prve stolnice pod dana\xc5\xa1njo. Prva Naumbur\xc5\xa1ka stolnica je bila triladijska, bazilika v obliki latinskega kri\xc5\xbea, manj\xc5\xa1a od sedanje. Njen kor ni ravno dosegel vzhodnega konca pozno romanskega kora. Stranski zidovi sta se na zahodu kon\xc4\x8dali v majhnih kvadratnih stolpih, katerih temelji so pribli\xc5\xbeno 7 m vzhodno od zgodnjegotske zahodne korne pregrade. Med stolpi je bil majhen, z apsido zaprt kor s kripto pod njim. Stolpi so bili povezani z ravnim zahodnim zidom, tako da kor ni bil viden. Glavni portal je bil zelo verjetno \xc5\xbee takrat v ju\xc5\xbeni kon\xc4\x8dni steni transepta. Okoli leta 1160/70 je stolnica dobila dvoransko kripto. Ta kripta je bila prevzeta okoli leta 1210 v nastajajo\xc4\x8di novi stolnici._NEWLINE_Na mestu dana\xc5\xa1njega zahodnega kora je prvotno stala samostanska cerkev svete Marije. V zahodnih stolpih so bili ohranjeni ostanki njenih zidov\n_START_SECTION_\nPoznoromanska novogradnja\n_START_PARAGRAPH_\nPod \xc5\xa1kofom Engelhardom (1207-1242) se je leta 1210 za\xc4\x8dela graditi poznoromanska stavba. Za\xc4\x8dela se je v ladji, verjetno zato, ker so bili vzhodni deli stolnice v povezavi s kripte pred kratkim obse\xc5\xbeno obnovljeni. Vendar pa je bila nova stavba dolge ladje kmalu opu\xc5\xa1\xc4\x8dena. Namesto tega so za\xc4\x8deli z gradnjo novih vzhodnih delov stolnice in nato postopoma gradili novo stavbo na zahod. Nova stolnica, ki \xc5\xa1e danes obstaja, je obokana bazilika s snopastimi stebri in vzhodnim korom, vzhodnim transeptom in izlo\xc4\x8denim kri\xc5\xbei\xc5\xa1\xc4\x8dem ter tridelno kripto. Kon\xc4\x8dna posvetitev stolnice je potekala, po izvoru iz 18. stoletja, 29. junija 1242.\n_START_SECTION_\nGradnja zgodnjegotskega zahodnega kora z deli naumbur\xc5\xa1kih mojstrov\n_START_PARAGRAPH_\nVerjetno na pobudo Wettinskega grofa Heinricha von Meissena so za\xc4\x8deli okoli leta 1250 graditi zgodnjegotski zahodni kor, pri \xc4\x8demer so posamezniki za\xc4\x8deli graditi \xc5\xbee okoli leta 1245. Tezo Ernsta Schuberta, da je zahodni kor zamenjal zgodnjeromansko grajsko samostansko cerkev neposredno zahodno od stolnice, je pred kratkim izdelal Holger Kunde z novo razvitimi dokazi. _NEWLINE_Korni kvadrat s \xc5\xa1estdelnim obokom je na zahodu zaprt s 5/8 poligonom. Gradnja je bila verjetno kon\xc4\x8dana okoli leta 1260. Z zahodnim korom se je zgradilo \xc5\xa1e prvo prosto stoje\xc4\x8de nadstropje severozahodnega stolpa stolnice._NEWLINE_Od ladje je zahodni kor razmejen z bogato oblikovano korno pregrado. S svojim reliefom Pasijona in skupino Kri\xc5\xbeanje v portalu je glavno delo mojstrov Naumburga, ki so delali na novih stavbah stolnic v Noyonu, Reimsu in Amiensu in potem morda v Metzu, zagotovo pa v Strasbourgu in Mainzu. Korna pregrada je slu\xc5\xbeila v \xc4\x8dasu vzpostavitve razmejitve cerkve drugim uporabnikom. Skupina Kri\xc5\xbeanje na portalu je zelo pomembna z vidika umetnosti in pobo\xc5\xbenosti. Dobro izdelane, nturalisti\xc4\x8dne kapitele v slepih arkadah in na hrbtni steni kornih klopi celo omogo\xc4\x8dajo botani\xc4\x8dno dolo\xc4\x8ditev razli\xc4\x8dnih predstavljenih rastlin. _NEWLINE_Vladarji in donatorji iz \xc4\x8dasa njene gradnje, so vklju\xc4\x8deni v arkadni friz v zahodnem koru. To sta brata Ekkehard II. (legenda znaka: "ECHARTVS MARCHIO") in Hermann, mejni grof Meissna in njihove \xc5\xbeene, svetovno znana v umetnostni zgodovini Uta in Reglindis. \xc5\xa0tevilke donatorjev posredujejo njihova dr\xc5\xbea in kretnje med stebri in notranjostjo._NEWLINE_Naumbur\xc5\xa1ki mojster ni bil le arhitekt zahodnega kora, ampak verjetno tudi vodilni kipar: verjetno je oblikoval donatorske figure iz grillenburger\xc5\xa1kega pe\xc5\xa1\xc4\x8denjaka in nekaj od njih naredil sam. Med drugim so na vidnem mestu prikazani prvi ustanovitelji stolnice Naumburg, ki so umrli 200 let pred izgradnjo zahodnega kora. Pokopali so jih v predhodnici dana\xc5\xa1nje stolnice in v neposredni bli\xc5\xbeini romanske samostanske cerkve._NEWLINE_Naumburgski \xc5\xa1kof Dietrich II. Iz Meissna vodi v pismu iz leta 1249 enajst imen ustanoviteljev stolnice iz treh generacij: \xc2\xbbHermann marchio, Regelyndis marchionissa, Eckehardus marchio, Uta marchionissa, Syzzo, Conrad, Wilhelmus, Gepa comitissa, Berchta comitissa, Theodoricus, Gerburch comitissa\xc2\xab. V Naumburger Mortuologien se imenujejo \xc5\xa1e trije donatorji: \xc2\xbbTimo Kistritz / K\xc3\xb6stritz, grof Dietmar in grofica Adelheid\xc2\xab. Po prevladujo\xc4\x8dem mnenju dvanajstih donatorskih osebnosti sta bila Hermann in Ekkehard II. dodeljena dru\xc5\xbeini Ekkehardiner in vsi ostali Wettinovim dru\xc5\xbeinam. Na severni strani: grof Dietrich von Brehna, Gepa (ali Adelheid, opatica Gernrode), mejni grof Ekkehard II. in Uta; na ju\xc5\xbeni strani: Gerburg (ali Berchta), Konrad grof von Landsberg (glava in desna roka v 19. stoletju), mejni grof Hermann in Reglindis; v glavi kora: grof Dietmar (znak: "DITMARVS COMES OCCISVS" za grofa Dietricha, ki je bil ubit), Sizzo grof von Kevernburg (znak "SYZZO COMES DO" se lahko prevede kot Syzzo, grof Turingije ali grof Syzzo, ustanovitelj ), Wilhelm grof von Camburg (znak: "WILHELMVS PRI VNVS FVNDATORVM") in Timo grof von Kistritz (znak: "TIMO DE KISTERICZ QVI DEDIT ECCLESY SEPTEM VILLA"). Osem mo\xc5\xa1kih in \xc5\xa1tiri \xc5\xbeenske iz nem\xc5\xa1ke aristokracije, donatorji prve stolnice in povezani z graditeljem \xc5\xa1kofom Dietrichom II. Posebnost likov je v realisti\xc4\x8dnem upodobitvi obla\xc4\x8dil iz lodna in usnja in oro\xc5\xbeje._NEWLINE_Edinstvena predstavitev laikov na mestu, ki je bilo sicer rezervirano le za svetnike, je bilo mogo\xc4\x8de razlo\xc5\xbeiti z njihovimi visokimi zaslugami za stolnico. Kipi v zahodnem koru Naumburga so nadomestili donatorske grobnice, ki so jih morali opustiti v \xc4\x8dasu poznoromanske gradnje stolnice. Tako bi bilo poskrbljeno za nadaljevanje spominskih slovesnosti za donatorje in samostansko cerkev. Heinz Wie\xc3\x9fner pripisuje pojav donatorskih oseb mejnemu grofu Heinrichu, ki jo je ustvaril kot umetni\xc5\xa1ki prikaz svojega pokroviteljstva nad stolnico. S tem bi pojasnili tudi prisotnost laikov v notranjosti kora \xc5\xa1kofove cerkve. Razli\xc4\x8dica donatorjev se je pojavila \xc5\xa1ele v 16. stoletju._NEWLINE_Dve deli iz delavnice Naumbur\xc5\xa1kega mojstra so v visokem koru: grob \xc5\xa1kofa Dietricha II. (prej imenovan grob \xc5\xa1kofa Hildewardsa) in kip diakona z bralnim pultom v naravni velikosti.\n_START_SECTION_\nVisokogotska raz\xc5\xa1iritev vzhodnega kora\n_START_PARAGRAPH_\nOkoli leta 1330 je poznoromansko apsido nadomestil visokogotski, pre\xc4\x8dno pravokotni korni obok 6/10. Tu so bile postavljene ve\xc4\x8dje figure za\xc5\xa1\xc4\x8ditnika stolnice, ki so bile ve\xc4\x8dkrat obnovljene in restavrirane. Velika umetni\xc5\xa1ka vrednost so vitraji v oknih, od katerih so nekateri izvirali \xc5\xbee od gradnje kora. Prikazujejo pametne in neumne device, kreposti in preroke, pasijon, Marijine prizore, apostoli in preroki pa so upodobljeni tudi na zelo kakovostnih steklih iz prve tretjine 15. stoletja._NEWLINE_Posebnost je predstavitev dveh opic, ki igrata \xc5\xa1ah v kapitelu na severni steni vzhodnega kora. _NEWLINE_Vzhodna korna pregrada je najstarej\xc5\xa1i ohranjen tak primer. Zgrajena je bila okoli leta 1230 kot del poznoromanske stolnice. V srednjem oboku je oltar iz 19. stoletja, ob strani pa se po strmih stopnicsh, skozi dvoje majhnih vrat pride do kora.\n_START_SECTION_\nPoznogotske spremembe\n_START_PARAGRAPH_\nZgornja nadstropja severozahodnega stolpa so bila zgrajena v 14. in 15. stoletju. Najverjetneje po po\xc5\xbearu leta 1532 so bili zgornji deli vzhodnih stolpov obnovljeni in okra\xc5\xa1eni s poznogotskimi elementi.\n_START_SECTION_\nKasnej\xc5\xa1e spremembe in restvratorska dela\n_START_PARAGRAPH_\nNameren po\xc5\xbear je mo\xc4\x8dno po\xc5\xa1kodoval stolnico leta 1532. Po\xc5\xbear je uni\xc4\x8dil strehe, velik del opreme in velike povr\xc5\xa1ine zidov. \xc5\xa0koda po po\xc5\xbearu je bila dokon\xc4\x8dno odpravljena \xc5\xa1ele v 19. stoletju._NEWLINE_Leta 1711 in 1713 so vzhodni stolpi dobili baro\xc4\x8dne strehe z lanterno. Prvotno so imeli najverjetneje osemstranske \xc5\xa1otorske strehe, podobne tistim v sosednji mestni cerkvi v Freyburgu. Bogata baro\xc4\x8dna dekoracija iz 1730-ih je bila odpravljena s puristi\xc4\x8dno obnovo od leta 1874 do leta 1878. Po letu 1884 je bil jugozahodni stolp dokon\xc4\x8dan v neogotskem slogu. Stolpne \xc4\x8delade so tudi iz poznega 19. stoletja. Slikar stekel Otto Linnemann je leta 1903 ustvaril pet oken in leta 1926 enega v stranski ladji z grbom. Dokumenti so v Linnemannovem arhivu._NEWLINE_Od leta 1936 do 1940 je bil objekt ob kri\xc5\xbenem hodniku zgrajen brez spremljajo\xc4\x8dih arheolo\xc5\xa1kih raziskav, zgrajena pa je bila tudi stolpna stavba med kapelo Treh kraljev in Marijino cerkvijo. Med letoma 1960 in 1968 je bila stolnica popolnoma popravljena. Izvedena so bila obse\xc5\xbena izkopavanja. Po letu 1989 so na novo pokrili vse strehe cerkve in kapele Treh kraljev.\n_START_SECTION_\nOstanki starej\xc5\xa1e klavzure na severni strani\n_START_PARAGRAPH_\nStarej\xc5\xa1e samostanske stavbe in kri\xc5\xbeni hodnik so bili severno od cerkve. Deli vzhodnega krila klavzure zgodnje romanske stolnice so izkopali v letih 1961-1965. Ohranjeni obokani stropi in rebrasti deli na severni steni cerkve in ostanki kapele stolnih kanonikov izvirajo iz poznoromanske novogradnje klavzure, ki je bila neznano kdaj ukinjena, verjetno v 18. stoletju.\n_START_SECTION_\nPoznoromanski kri\xc5\xbeni hodnik\n_START_PARAGRAPH_\nNa ju\xc5\xbeni strani stolnice je druga, ve\xc4\x8dinoma poznoromanska klavzura. Ker JE ni bilo mogo\xc4\x8de najti leta 1244, je morala biti zgrajena v drugi polovici 1240-ih. Iz okoli leta 1270 so na\xc5\xa1li rebrast obok. Medtem ko so bili vzhodni in severni trakti v veliki meri ohranjeni v poznoromanski obliki, so v zahodnih in ju\xc5\xbenih krakih pre\xc5\xbeiveli le ostanki. Ta krila so ve\xc4\x8dinoma visoka- in poznogotska, v 19. stoletju pa so bila bistveno spremenjena. Izvirni obstoj dveh klavzur je izjemen in povezan z obema samostanoma v cerkvi. Severni samostan je najverjetneje slu\xc5\xbeil najprej za kapitelj stolnice, potem za Marijino samostansko cerkev, potem ko je bil ju\xc5\xbeen zgrajen za duhovnike stolnice.\n_START_SECTION_\nPoznoromansko preddverje\n_START_PARAGRAPH_\nPri ju\xc5\xbenem kraku transepta je dodano dvonadstropno, poznoromansko preddverje. To prvotno ni bilo predvideno. Lomljenje reber oboka in vzhodne stene je vsaj delno posledica poznej\xc5\xa1ega vstavljanja v danem kontekstu stavbe.\n_START_SECTION_\nKapela Treh kraljev\n_START_PARAGRAPH_\nPoznogotska kapela Treh kraljev na vzhodni strani samostana je bila zaklju\xc4\x8dena leta 1416. Graditelj kapele je bil \xc5\xa1kof Gerhard II. Goch (1409-1422). V po\xc5\xbearu leta 1532 je utrpela te\xc5\xbeke po\xc5\xa1kodbe in je bila potem uporabljena vsaj v kleti za razli\xc4\x8dne posvetne namene (skladi\xc5\xa1\xc4\x8de, pripor, gasilski dom, itd.). Glede na izkopavanja je bila na tem mestu zgodnja kapela iz 11. stoletja, od katere so nekateri ostali deli v severozahodnem kotu. Bila je le malo manj\xc5\xa1a in dvonadstropna. Spodnji prostor je imel na vzhodu mo\xc4\x8dno umaknjeno, majhno apsido in je slu\xc5\xbeil kot zasebna kapela naumbur\xc5\xa1kega \xc5\xa1kofa. Poznogotska novogradnja je dvonadstropna in dvoobo\xc4\x8dna. Spodnja, kasneje ve\xc4\x8dkrat spremenjena kapela, je bila posve\xc4\x8dena svetemu Nikolaju, zgornji prostor z zvezdnim obokom pa je bil posve\xc4\x8den verjetno svetim Trem kraljem. Zunaj na vzhodni steni je skupina slik, ki prikazujejo \xc4\x8ca\xc5\xa1\xc4\x8denje magov. V kapeli je prikazan Kristusov cikel iz umetni\xc5\xa1ke zbirke kanonika Immanuela Christiana Leberechta iz Ampacha, ki so ga po njegovih specifikacijah ustvarili razli\xc4\x8dni umetniki iz kroga Nazarencev.\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdupnijska Marijina cerkev\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xbdupnijska Marijina cerkev je jugozahodno od stolnice na ju\xc5\xbenem delu kri\xc5\xbenega hodnika. \xc4\x8ceprav je bila njena predhodnica delno izkopana, starost \xc5\xa1e ni dolo\xc4\x8dena. Ohranjeni so kor in ostanki zunanjih zidov visoke gotske stavbe, ki je bila prvi\xc4\x8d dokumentirana leta 1343. Cerkev je bila verjetno ustanovljena skupaj s \xc5\xa1kofovsko cerkvijo kot \xc5\xbeupnijska cerkev stolni\xc4\x8dne skupnosti. Po po\xc5\xbearu leta 1532 je ostala ru\xc5\xa1evina. Zimska cerkvena dvorana je bila zgrajena namesto ladje \xc5\xa1ele okoli predzadnjega stoletja kot telovadnica. V okviru dr\xc5\xbeavne razstave leta 2011 je Marienkirche dobila tudi orgle.\n_START_SECTION_\nOprema\n_START_PARAGRAPH_\nOd opreme stolnice ni ostalo veliko, nenazadnje tudi zaradi po\xc5\xbeara leta 1532, \xc5\xa1vedske okupacije in posegov baro\xc4\x8dne preobrazbe stolnice. Nekaj obstoje\xc4\x8dih delov opreme je delno zadr\xc5\xbeanih v stolnici, deloma v novo opremljenem stolni\xc4\x8dnem skladi\xc5\xa1\xc4\x8du.\n_START_SECTION_\nOltar\n_START_PARAGRAPH_\nNaumburg\xc5\xa1ka stolnica ima \xc5\xa1e nekaj oltarjev. V visokem koru je glavni oltar. Nad menzo je postavljen kamnit retabel, ki je iz nekdanjega oltarja svetega Feliksa in Adauctusa. Oltar z razpelom je bil obi\xc4\x8dajno v ladji. V 19. stoletju ga je zamenjal majhen oltar v srednjem oboku korne pregrade. Dva druga oltarja stojita na vzhodnih stenah transepta. Na oltarju v severnem transeptu je postavljen retable iz delavnice Georga Lembergerja, na ju\xc5\xbenem pa Marijin retabel iz obdobja okoli 1500. Naslednji oltar je na zahodnem koncu ju\xc5\xbene stranske ladje._NEWLINE_Glavni oltar je ohranjen tudi v zahodnem koru. Naslednji stoji v zahodni korni pregradi. Poleg tega je v kapelah ohranjenih \xc5\xa1e ve\xc4\x8d oltarjev._NEWLINE_Ve\xc4\x8dina retablov je bila s\xc4\x8dasoma izgubljena. Ostanki opreme so danes prikazani v stolni\xc4\x8dnem arhivu.\n_START_SECTION_\nKipi\n_START_PARAGRAPH_\nPoleg kipov iz delavnice Naumbur\xc5\xa1kega mojstra, so v stolnici tudi druge pomembne skulpture. Posebej velja omeniti kip svete Elizabete Turin\xc5\xa1ke v kapeli v pritli\xc4\x8dju severozahodnega stolpa iz okoli leta 1235. To je ena najstarej\xc5\xa1ih slikovnih predstav svetnikov.\n_START_SECTION_\nBralni pult\n_START_PARAGRAPH_\nV kri\xc5\xbei\xc5\xa1\xc4\x8du je \xc5\xa1e nekaj klopi, od katerih so nekatere iz poznoromanske stolnice. Omeniti je treba tudi klopi iz za\xc4\x8detka 15. stoletja. Poleg tega se v stolnici hrani klop okoli leta 1260, ki je bila morda ena od prvotnih zna\xc4\x8dilnosti zahodnega kora._NEWLINE_V sredi starih klopi so trije bralni pulti iz 15. stoletja. Dva sta oblikovana za bralca in urednik z nasprotno urejenimi pulti. En je samostojen bralni pult. Pod delovnimi plo\xc5\xa1\xc4\x8dami vseh pultov so vgrajene delno zaprte naprave za shranjevanje pripomo\xc4\x8dkov.'