b'\n_START_ARTICLE_\nBizantinska umetnost\n_START_PARAGRAPH_\nBizantinska umetnost je umetni\xc5\xa1ka produkcija in izra\xc5\xbeanje Vzhodnega rimskega cesarstva (Bizanca - Konstantinopla). Zdru\xc5\xbeuje starokr\xc5\xa1\xc4\x8danske, maloazijske in aleksandrijske elemente.\n_START_SECTION_\nZgodnja bizantinska umetnost\n_START_PARAGRAPH_\nZa zgodnje bizantinsko obdobje so zna\xc4\x8dilne monumentalne gradnje v Efezu, Betlehemu, Filipih in predvsem v Konstantinoplu. Glavni problem v arhitekturi je bil povezan s starokr\xc5\xa1\xc4\x8dansko baziliko in rimsko centralno stavbo._NEWLINE_Najpomembnej\xc5\xa1i spomeniki bizantinske umetnosti so v Italiji v Raveni, ki je leta 402 postala prestolnica Zahodnega rimskega cesarstva in v \xc4\x8dasu cesarja Justinijana (od 554) sede\xc5\xbe bizantinske oblasti v Italiji. Bazilika San Vitale v Raveni (zgrajena v letih 526 - 547) ima osmerokotni tloris preko katerega se razteza osrednji del kupole. Glavna ladja je zapleteno povezana s stransko ladjo in to z vrsto polkro\xc5\xbenih ni\xc5\xa1. Cerkev takega tlorisa s kupolo prevladuje v  Vzhodni pravoslavni cerkvi vse od Justinijana, kot je na zahodu prevladoval bazilikalen tip cerkve. _NEWLINE_Mozaik, kot na\xc4\x8din za okrasitev zidov v rimski umetnosti, je imel v Bizancu posebno pozornost in postal povsod prisoten v imperialnih in verskih objektih._NEWLINE_Bazilika San Vitale ima na obeh straneh oltarja \xc4\x8dudovite mozaike (Cesar s spremstvom in Cesarica s spremstvom), ki simbolizirajo in izra\xc5\xbeajo mo\xc4\x8d in slavo cesarskega dvora. Ka\xc5\xbeejo bizantinski ideal lepote: - visoke suhe figure, ovalne glave s prodornimi o\xc4\x8dmi, obokane obrvi, dolg in tanek nos, majhna usta, majhna stopala v primerjavi z velikostjo telesa in bogato okra\xc5\xa1ena obleka. Prizor je brez gibanja. Liki v teh mozaikih so tipizirani, stati\xc4\x8dni, ceremonialni, z velikimi o\xc4\x8dmi in zlatim ozadjem (Nebo je v zgodnjem kr\xc5\xa1\xc4\x8danstvu vedno barve zlata)._NEWLINE_Edini ohranjeni zgodnje bizantinski spomenik na Hrva\xc5\xa1kem je Eufrazijeva triladijska bazilika v Pore\xc4\x8du iz 5. stoletja, z mozaiki iz 6. stoletja (na primer Portret \xc5\xa1kofa Eufrazija). Sama bazilika je najstarej\xc5\xa1i primer triapsidalne cerkve na zahodu; zunaj poligonalna, znotraj polkro\xc5\xbena (stranske apside so utopljene v zidove, kar bo postalo zna\xc4\x8dilnost predromanike in romanike). Nova je bila tudi tehnika gradnje z zidanjem s plo\xc5\xa1\xc4\x8dami iz lomljenca. Mozaiki ka\xc5\xbeejo prelomnico v prikazovanju - figurativni liki s frontalno pozicijo, izrazito plo\xc5\xa1\xc4\x8date in simetri\xc4\x8dne ter mirne in dostojanstvene dr\xc5\xbee._NEWLINE_Cerkev Hagija Sofija (zgrajena 532 do 537) je ena najbolj znanih stavb v Konstantinoplu (danes Carigradu) iz tega obdobja. Tloris je kombinacija vzdol\xc5\xbene bazilike centralnega tipa s kupolo na sredini. Takrat najve\xc4\x8djo kupolo na svetu podpirata dve pol kupoli in sferni (kro\xc5\xbeni) trikotniki imenovanih pendentivi. Kupola ima okna in ble\xc5\xa1\xc4\x8de\xc4\x8de mozaike, tako se zdi, kot da je brez te\xc5\xbee. Zunanjost je zaprta z ravnimi geometrijskimi plo\xc5\xa1\xc4\x8dami, medtem ko je notranjost popolnoma dematerializirana z marmornim opa\xc5\xbeem in mozaiki, ki mu dajejo slikarski zna\xc4\x8daj. _NEWLINE_V poznej\xc5\xa1ih obdobjih bizantinske arhitekture se pojavlja ve\xc4\x8d tipov cerkva, manj\xc5\xa1ajo se velike glavne ladje (ki prevladujejo v zlati dobi), na pomenu pridobiva zunanja obdelava volumna, kjer se pojavljajo tudi okrasne dekoracije iz opeke (na primer: Cerkev sv. Luke v Fokidi, Gr\xc4\x8dija ali Sv. Panteleimon v Skopju, Makedonija)._NEWLINE__NEWLINE_Notranje stene cerkva krasijo poleg mozaikov tudi freske, glavna ladja je poudarjena z ikonostasom. Ikonostas je korna pregrada, ki lo\xc4\x8duje sveti\xc5\xa1\xc4\x8de od ostalega prostora cerkve in je sestavljena iz kamnitih plutejev ali ikon. Ikone so prenosljive slike na platnu ali bolj pogosto, na leseni podlagi. Narejene so po zelo strogih pravilih prikazovanja likov - po njih poimenovanih ikonografskih pravilih. _NEWLINE_Kiparstvo je bilo iz bizantinske umetnosti izrinjeno, razen male plastike iz slonove kosti in kovin (lo\xc5\xa1\xc4\x8d), izrazito plo\xc5\xa1\xc4\x8date.\n_START_SECTION_\nIkonoklazem\n_START_PARAGRAPH_\nVerniki so \xc4\x8dastili ikone in kipe, jih poljubljali in molili pred njimi, saj so verjeli, da so tako molitve bolj u\xc4\x8dinkovite - kar so verski voditelji razumeli kot nadaljevanje poganskega malikovanja. Tako je nastal velik spor med ikonoborci (nasprotniki ikon) in ikonofili (podporniki ikon), kar se je zaklju\xc4\x8dilo leta 726 s prepovedjo uporabe ikon, kar je odredil cesar Leon III.. To je bil \xc4\x8das katastrofalnih konfliktov, uni\xc4\x8denja mozaikov in fresk, opusto\xc5\xa1enja samostanov, pa tudi preganjanje duhovnikov in ikonofilov, kar se imenuje era ikonoklazma. Bizantinsko cesarstvo se je ves \xc4\x8das branilo pred napadi islamskih narodov, zato je bil ta zakon politi\xc4\x8dne narave, kar se je ujemalo z islamsko prepovedjo prikazovanja svetni\xc5\xa1kih likov. _NEWLINE_Opu\xc5\xa1\xc4\x8danje verskih motivov so nadomestili pode\xc5\xbeelski motivi, motivi iz narave, lov, vsakdanji ali abstraktni okraski. Razcvet posvetne umetnosti se najbolj jasno odra\xc5\xbea v okrasju kraljevih pala\xc4\x8d (plo\xc5\xa1\xc4\x8dice, preproge, ...), ker so vladarji tekmovali v razko\xc5\xa1ju z islamskimi bagdadskimi kalifi. _NEWLINE_Leta 843 se je spor kon\xc4\x8dal z zmago \xc4\x8dastilcev slik, nakar se je pod makedonsko dinastijo razmahnilo slikarstvo.\n_START_SECTION_\nSrednje bizantinska umetnost\n_START_PARAGRAPH_\nSrednje bizantinska umetnost je trajala od 867 - 1185 leta. Nov razcvet je do\xc5\xbeivela pod makedonsko in komnensko dinastijo. Arhitektura se je odra\xc5\xbeala v centralnih stavbah - kri\xc5\xbeno-kupolne cerkve in stavbe v osmih oporah. V mozaikih so izra\xc5\xbeene upodobitve iz nove zaveze s podobo Pantokratorja v kupoli. Namesto iluzionisti\xc4\x8dnega ozadja je prevladala zlata podlaga. Figure so bile kompaktne in ploskovite._NEWLINE_V knji\xc5\xbenem slikarstvu je poleg ikonografskih motivov nastalo ve\xc4\x8d celostranskih upodobitev v dvorskih rokopisih in miniaturah (psalter in rokopis z deli Gregorija Nazian\xc5\xa1kega v Parizu), pogosto v strogem slogu, pa tudi poljudne v meni\xc5\xa1kem slikarstvu.\n_START_SECTION_\nPozno bizantinska umetnost\n_START_PARAGRAPH_\nNa za\xc4\x8detku 10. stoletja se je povsem udoma\xc4\x8dila tipi\xc4\x8dna stavba Bizanca - cerkev v tlorisu gr\xc5\xa1kega kri\xc5\xbea (enako krak kri\xc5\xbe), ki je bil v osnovi kvadrat. Kupole so pove\xc4\x8dale - povi\xc5\xa1ale - svoj spodnji okvir, na katerem so nastala okna in tako osvetlila stavbo, ki je sicer v celoti zgrajena brez oken v zidovih (Hosios Lukas, Nea Moni, Samostan Dafni). _NEWLINE_ _NEWLINE_Tak tip cerkve je tudi Stolnica svetega Marka, Benetke (1063), ki ni bila pod vladavino bizantinskega cesarstva, vendar je bila pod njegovim neposrednim umetni\xc5\xa1kim vplivom. Ima osnovo gr\xc5\xa1kega kri\xc5\xbea, kvadratno osnovo in kupolo nad osrednjim kvadratom in nad vsakim krakom kri\xc5\xbea - lastnosti bizantinske gradnje. Bene\xc5\xa1ke kupole nimajo obro\xc4\x8da, temve\xc4\x8d so oblo\xc5\xbeene z lesenimi strehami. Notranjost je zelo prostorna in okra\xc5\xa1ena z mozaiki._NEWLINE_\xc4\x8ceprav je bizantinska umetnost, zaradi svojega dolgega trajanja, navidezno stati\xc4\x8dna in nespremenjena, pa so vseeno opazne nekatere razlike. Tako ima v \xc4\x8dasu komnenske dinastije videz romanike, umetnosti na Zahodu: horizontalno stremljenje, na\xc4\x8delo zdru\xc5\xbeevanja relativno neodvisnih delov, ploskovito slikarstvo enostavne kompozicije, ... medtem ko umetnost v dobi Paleologa te\xc5\xbei h gradnji v vi\xc5\xa1ino, pripovednemu slikarstvu, izra\xc5\xbeanju ob\xc4\x8dutkov, ... kar spominja na gotiko. _NEWLINE_Pozno bizantinska umetnost je nastajala po prihodu dinastije Paleologov (po 1261) in ustvarila mnoge arhitekturne spomenike predvsem po balkanskih de\xc5\xbeelah. Predvsem zunanje stene so bile pobarvane in dekorirane, stavbe so postale vitkej\xc5\xa1e. Stensko slikarstvo je postalo bolj plasti\xc4\x8dno, figure so bolj \xc5\xbeive, spremenilo se je tudi ozadje. Zelo pomembni so mozaiki v cerkvi Hora (Kahrie d\xc5\xbeamija) v Carigradu (1310-1320), cikli fresk v cerkvah Peribleptos in Pantanassa v Mistri (Gr\xc4\x8dija), samostanih na Atosu in v Srbiji._NEWLINE_V 13. stoletju, Carigrad pade v roke kri\xc5\xbearjem, ki ustanovijo Latinsko cesarstvo, kar vodi k bolj intenzivnemu razvoju umetni\xc5\xa1kega delovanja na obrobju bizantinskega cesarstva, v Makedoniji, Srbiji in Rusiji. V Srbiji nastanejo cerkve Ra\xc5\xa1ke \xc5\xa1ole, v kateri se \xc4\x8duti romanski vpliv, medtem ko je cerkev samostana Gra\xc4\x8danica na Kosovu (1315), zaradi svoje vi\xc5\xa1ine, spominja na gotsko stavbo. Ima predprostor povezan z osrednjim obmo\xc4\x8djem kvadratnega tlorisa (gr\xc5\xa1ki kri\xc5\xbe), ki je od zunaj poudarjen s \xc5\xa1tirimi manj\xc5\xa1imi kupolami, iz katerih se na sredini bo\xc4\x8di peta, najvi\xc5\xa1ja in najve\xc4\x8dja - sijajen ritem ni\xc5\xbejih in vi\xc5\xa1jih teles, ki skoraj izhajajo iz kvadratne podlage._NEWLINE_Ko se je  Vzhodna pravoslavna cerkev v celoti raz\xc5\xa1irila na ozemlju dana\xc5\xa1nje Rusije, se je za\xc4\x8delo vse bolj graditi iz lesa in tip bizantinske cerkve se je spremenil. Kupola je postala vi\xc5\xa1ja, ve\xc4\x8dja in bolj razko\xc5\xa1na, poleg tega so se namno\xc5\xbeile (uvedli so obliko \xc5\xbearnice zaradi pove\xc4\x8danja odpornosti na sneg). Najbolj reprezentativni primer take bizantinske arhitekture je cerkev svetega Vasilija bla\xc5\xbeenega v Moskvi (1555 - 1561).'