b"\n_START_ARTICLE_\nJurij Kraigher - \xc5\xbdore\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nJurij Kraigher - \xc5\xbdore se je rodil 3. aprila 1891 v Hra\xc5\xa1\xc4\x8dah pri Postojni kot sedmi otrok materi Ton\xc4\x8dki Doles Kraigher in  edini otrok Jurija Kraigherja (1860\xe2\x80\x931894), materinega drugega mo\xc5\xbea. \xc5\xbdoretovi predniki so se ukvarjali s kro\xc5\xa1njarstvom po de\xc5\xbeelah Kranjski, Koro\xc5\xa1ki in \xc5\xa0tajerski. \xc5\xbdoretov ded Jurij Kraigher (1812\xe2\x80\x931905), potomec furlanske veje Kraigherjev iz hribovskega Ligosulla, se je kon\xc4\x8dno po mnogih kro\xc5\xa1njarskih poteh ustavil leta 1843 v Hra\xc5\xa1\xc4\x8dah pri Postojni in si tam ustvaril dom (Rosina, 2001, 2008). _NEWLINE_Rodbina potomcev priseljenca Jurija Kraigherja se je povsem vrasla v slovensko okolje, v katerem so postali \xc5\xbee v drugem rodu aktivni in ugledni slovenski rodoljubi ne samo v Hra\xc5\xa1\xc4\x8dah, temve\xc4\x8d tudi v slovenskih de\xc5\xbeelah Avstro-Ogrske monarhije. Kar nekaj objav v \xc4\x8dasopisju tedanjega \xc4\x8dasa to dokazuje. V Kmetijskih in rokodelskih novicah (1886, \xc5\xa1t. 10, str. 76) je objavljeno poro\xc4\x8dilo s seje glavnega odbora Cesarsko kraljeve kmetijske dru\xc5\xbebe Kranjske, da je glavni odbor imenoval za novega uda dru\xc5\xbebe Jurija Kraigherja, sina posestnika v Postojni. To je bil \xc5\xbdoretov o\xc4\x8de, star 26 let. V glavni odbor je bil imenovan tudi Jakob Dimnik, narodni u\xc4\x8ditelj v Postojni, mo\xc5\xbe Apolonije Josipine Kraigher, \xc5\xbdoretove tete. Imenitnost in ugled dru\xc5\xbeine Kraigherjev dokazuje tudi objavljeno poro\xc4\x8dilo III. redne velike skup\xc5\xa1\xc4\x8dine Dru\xc5\xbebe sv. Cirila in Metoda na Ptuju 29. julija 1988. Na njej je navedeno, da je imel posvetovalno in glasovalno pravico Alojz Kraigher iz Postojne, de\xc5\xbeelni poslanec, \xc5\xbdoretov stric. Na skup\xc5\xa1\xc4\x8dini so izpostavili \xc5\xa1olsko vpra\xc5\xa1anje kot najbolj pere\xc4\x8de vpra\xc5\xa1anje na Slovenskem z vidika slovenskega rodoljubja (Slovenski narod, 1888). V tistem \xc4\x8dasu je v Ljubljani aktivno delovalo \xc5\xa1e \xc2\xbbPodporno dru\xc5\xa1tvo za slovenske visoko\xc5\xa1olce na Dunaju\xc2\xab\xc2\xa0in zbiralo denar za slovenske \xc5\xa1tudente. V Kmetijskih in rokodelskih novicah (1896, \xc5\xa1t. 03, str. 27) sta med darovalci navedena Peter Kraigher in Alojz Kraigher iz Postojne. Na de\xc5\xbeelno-zborsko mesto je kandidiral Jurij Kraigher, trgovec v Hra\xc5\xa1ah pri Postojni, ki je potem na volitvah oktobra 1893 zmagal na podlagi programa Slovenskega dru\xc5\xa1tva. V  \xc4\x8dasopisu Slovenski narod najdemo tudi zapis, da je bil izvoljen za \xc4\x8dlana novega odbora Slovenskega dru\xc5\xa1tva leta 1893 v Ljubljani Jurij Kraigher iz Hra\xc5\xa1\xc4\x8d. Isto\xc4\x8dasno je bil Ivan Tav\xc4\x8dar izvoljen za predsednika in Ivan Hribar za \xc4\x8dlana, vsi trije \xc4\x8dlani Narodne napredne stranke (Slovenski narod, 1894). \xc5\xbdoretov o\xc4\x8de Jurij je bil tako generacijsko devet let mlaj\xc5\xa1i sopotnik Ivana Hribarja (\xc5\xbeupan Ljubljane 1896\xe2\x80\x931910) in dr. Ivana Tav\xc4\x8darja (pisatelj in \xc5\xbeupan Ljubljane 1910\xe2\x80\x931921). _NEWLINE_Dru\xc5\xbeina \xc5\xbdoretovega strica, Alojza Kraigherja (1849-1903) je \xc5\xa1tela trinajst otrok. Kar nekaj njih in njihovih potomcev je kasneje slovenski javnosti dobro poznanih: Josip Kraigher (1879\xe2\x80\x931962), \xc5\xbdoretov bratranec, ustanovitelj Ljudske knji\xc5\xbenice v Postojni (1905) in odbornik Narodne \xc4\x8ditalnice (Zbornik 100 let Postojne, 2009), sin Stojan Kraigher, padel v NOB leta 1943, Lojz Kraigher (1877\xe2\x80\x931959), \xc5\xbdoretov bratranec, pisatelj, zdravnik in eden od ustanoviteljev slovenske Univerze, ter njegovi sinovi Du\xc5\xa1an Kraigher, narodni heroj, ki je padel v NOB leta 1943, Boris Kraigher, narodni heroj in politik, Uro\xc5\xa1 Kraigher, publicist in urednik, Milo\xc5\xa1 Kraigher, udele\xc5\xbeenec  NOB, pomemben ustvarjalec jugoslovanskega cestnega omre\xc5\xbeja. Tudi otroci \xc5\xbdoretovega bratranca Toneta Kraigherja so bili dru\xc5\xbebeno anga\xc5\xbeirani: Bojan Kraigher - Krajger, ki je padel v NOB leta 1943, dr.Vito Kraigher, turja\xc5\xa1ka \xc5\xbertev leta 1945, Sergej Kraigher, prvoborec in politik, \xc5\xbdiva Kraigher, aktivistka v NOB, ena od utemeljiteljic sodobnega plesa na Slovenskem, ter Mitja Kraigher, borec na sremski fronti. In dalje pisatelj Ivo Brn\xc4\x8di\xc4\x8d, sin \xc5\xbdoretove sestri\xc4\x8dne Lojzke Kraigher, padel v NOB leta 1943, pisateljica Nada Kraigher, udele\xc5\xbeenka NOB, h\xc4\x8di \xc5\xbdoretovega bratranca, pomor\xc5\xa1\xc4\x8daka \xc5\xbdana Kraigherja, Janez Pirnat, akademski kipar, sin Nade Kraigher, in \xc5\xa1e drugi._NEWLINE_Navedeni podatki ka\xc5\xbeejo, da so bili \xc5\xbee v 19. stoletju in pozneje \xc5\xbdoretovi predniki ter \xc4\x8dlani o\xc5\xbeje in \xc5\xa1ir\xc5\xa1e dru\xc5\xbeine s Postojnskega napredni aktivni slovenski rodoljubi in poznani tudi v Ljubljani. Po zgodnji o\xc4\x8detovi smrti so ga vzgajali mati Ton\xc4\x8dka in strici. Zato je razumljivo, da je Jurij Jur\xc4\x8de - \xc5\xbdore vsrkaval napredno miselnost \xc5\xbee od mladih nog in da so doma\xc4\x8di zanj sklenili, da bo \xc5\xa1el \xc5\xa1tudirat ter ga ob finan\xc4\x8dni podpori in spodbudi poslali v Ljubljano. Tu je kon\xc4\x8dal realko in se nato vpisal na tehni\xc4\x8dno visoko \xc5\xa1olo na Dunaju, kjer se je vklju\xc4\x8dil v gibanje Preporod, katerega cilj je bilo razbitje habsbur\xc5\xa1ke monarhije in zedinjenje vseh ju\xc5\xbenoslovanskih narodov.  \xc5\xbdoretovo \xc5\xbeivljenjsko pot so zaznamovali veliki dru\xc5\xbebeni premiki in svetovni dogodki, kar se odra\xc5\xbea tudi v njegovih poimenovanjih: njegovo rojstno ime je Jurij Kraigher, v uradnih arhivskih dokumentih avstro-ogrske monarhije je zapisan kot Georg Kraigher, v ameri\xc5\xa1kem obdobju pa George Kraigher (Avsenak 2008). Za sorodnike in znance je ostal Jur\xc4\x8de ali \xc5\xbdore. _NEWLINE_Za letalstvo je \xc5\xbdoreta navdu\xc5\xa1il njegov sodobnik na Dunaju, Stanko Bloudek (1890\xe2\x80\x931959), kasnej\xc5\xa1i konstrutor slovenskih smu\xc4\x8darskih skakalnic, ki se je takrat \xc5\xbee ukvarjal s konstrukcijo letal kot poklicni letalski konstruktor.  Na dunajskem letali\xc5\xa1\xc4\x8du Aspern je \xc5\xbdore spoznal mehanika in lastnika letala, kateremu je pogosto pomagal pri vzdr\xc5\xbeevanju letala (Avsenak, 2008). Za nadaljnjo kariero poklicnega pilota je bilo to obdobje nabiranja tehni\xc4\x8dnega prakti\xc4\x8dnega znanja nedvomno zelo pomembno.\n_START_SECTION_\nIzbruh prve svetovne vojne\n_START_PARAGRAPH_\nIz objavljenih besedil o Juriju Kraigherju razberemo, da se je Kraigher kmalu po izbruhu I. svetovne vojne javil kot prostovoljec v avstro-ogrsko vojsko. Voja\xc5\xa1ka oblast ga je poslala  v pilotsko \xc5\xa1olo v Aspern, kjer je bila letalska \xc5\xa1ola za Avstro-Ogrske pilote. Po kon\xc4\x8danem enoletnem \xc5\xa1olanju je leta 1915 postal podporo\xc4\x8dnik pilot (Sitar 1985; Ajdi\xc4\x8d 1990; Kladnik 2008). Avsenak pa poro\xc4\x8da, da naj bi bil Kraigher dobil pilotsko dovoljenje za letenje \xc5\xbee leta 1914, ker se je izkazal kot letalski instruktor (Avsenak 2008). Po kon\xc4\x8danem \xc5\xa1olanju so ga v \xc5\xa1oli zaposlili kot u\xc4\x8ditelja letenja in mu tako nehote prepre\xc4\x8dili skrito namero, da prebegne na rusko stran. Na njegovo pro\xc5\xa1njo so ga premestili v operativno enoto na italijansko boji\xc5\xa1\xc4\x8de, na letali\xc5\xa1\xc4\x8de Pergine na Ju\xc5\xbenem Tirolskem. Na izvidni\xc5\xa1kih poletih na letalu tipa Lloyd je \xc5\xbdore vedno imel spremljevalca, ki mu je onemogo\xc4\x8dal udejanjiti njegovo namero o prebegu. (Avsenak, 2008).\n_START_SECTION_\nPrebeg k Italijanom 1915\n_START_PARAGRAPH_\nJeseni 1915 je bil Jurij Kraigher -  na svojo pro\xc5\xa1njo in na podlagi priporo\xc4\x8dila  sprejet v letalsko eskadriljo Flik 7 pod poveljstvom polkovnika Nikolausa von Wagnerja. V tem \xc4\x8dasu je Kraigher izna\xc5\xa1el mo\xc5\xbenost, kako pove\xc4\x8dati bojno mo\xc4\x8d teh letal. Von Wagnerju je predlagal, da bi na dvosedu Lloyd namestili na mesto dodatnega sede\xc5\xbea v letalu posebno dr\xc4\x8do za spu\xc5\xa1\xc4\x8danje bomb in s tem pove\xc4\x8dali u\xc4\x8dinkovitost bojnih poletov. Preizkusi z metom bomb so bili uspe\xc5\xa1ni, zato je Kraigher  zaprosil, da bi mu omogo\xc4\x8dili bombardiranje Asiaga. Wagner mu tega ni dovolil, pa\xc4\x8d pa mu je ukazal bombardiranje \xc5\xbeelezni\xc5\xa1ke postaje v Fondu. Vendar se Kraigher ukaza ni dr\xc5\xbeal. Z letalom Lloyd C. II 41.11 je odletel z letali\xc5\xa1\xc4\x8da Pergine nad Asiago, kjer so ga Italijani ob pristanku letala zajeli. Von Wagner je pojasnil Emilu Uzelcu, generalu avstro-ogrske armade, da so italijanski \xc4\x8dasopisi objavili napihnjen \xc4\x8dlanek o zajetju avstro-ogrskega letala z bombami vred. Kraigher pa je dejansko namenoma pristal z letalom na travniku v bli\xc5\xbeini Asiaga pri Veroni in se predal Italijanom. Pristal je z vso zalogo bomb na letalu, da bi prepri\xc4\x8dal Italijane o verodostojnosti svojega prebega k Italijanom (Varriale,2008; Wagnerjevo pojasnilo citirano iz knjige o generalu Uzelcu).\n_START_SECTION_\nMesec dni pred koncem prve svetovne vojne se \xc5\xbdore kot srbski prostovoljec vklju\xc4\x8di v sklepne boje\n_START_PARAGRAPH_\nItalijanske vojne oblasti so Georga Kraigherja obravnavale kot ujetnika, \xc4\x8deprav jim je kot avstro-ogrski prebe\xc5\xbenik predal nepo\xc5\xa1kodovano letalo. Njegovi pro\xc5\xa1nji, da bi se pridru\xc5\xbeil srbskim prostovoljcem na solunski fronti, niso ustregli. Italijanska politika o\xc4\x8ditno ni \xc5\xbeelela okrepiti polo\xc5\xbeaja Srbov na Balkanu. Vedeli  so, da se pripravlja ustanovitev nove dr\xc5\xbeave. Zato so ga namerno obravnavali kot vojnega ujetnika in ga poslali v ujetni\xc5\xa1ko tabori\xc5\xa1\xc4\x8de. Najprej je bil tabori\xc5\xa1\xc4\x8du v trdnjavi Savona v Vidmu, nato v San Remu, in nazadnje v Nocera Umbra v osrednji Italiji, kamor so ga kazensko dodelili. Poleg obi\xc4\x8dajnih tabori\xc5\xa1\xc4\x8dnih razmer je do\xc5\xbeivljal te\xc5\xbeave tudi zato, ker so ga ujeti avstrijski in mad\xc5\xbearski \xc4\x8dastniki obravnavali kot dezerterja. _NEWLINE_Ko so Italijani kon\xc4\x8dno vendarle za\xc4\x8deli v tabori\xc5\xa1\xc4\x8dih med vojnimi ujetniki nova\xc4\x8diti tudi slovenske prostovoljce za zavezni\xc5\xa1ke srbske voja\xc5\xa1ke enote, je prva skupina srbskih prostovoljcev od\xc5\xa1la na solunsko fronto decembra 1917. Kraigher se je lahko uradno prijavil srbskemu  voja\xc5\xa1kemu predstavni\xc5\xa1tvu v Italiji \xc5\xa1ele po Kongresu podjarmljenih narodov avstro-ogrske monarhije v Rimu,  aprila 1918. Dobil je  \xc4\x8din in\xc5\xbeenirskega podporo\xc4\x8dnika in se mesec dni pred koncem vojne vklju\xc4\x8dil v zaklju\xc4\x8dne boje na solunski fronti skupaj s francoskimi piloti (Ajdi\xc4\x8d 1995, Kladnik 2008, Avsenak 2008).\n_START_SECTION_\nNezadovoljstvo z razmerami v novi dr\xc5\xbeavi SHS in izselitev v Zdru\xc5\xbeene dr\xc5\xbeave Amerike\n_START_PARAGRAPH_\nV Kraljevini Srbov, Hrvatov in Slovencev je Jurij Kraigher do leta 1921 slu\xc5\xbeboval kot poro\xc4\x8dnik srbskega letalstva na letali\xc5\xa1\xc4\x8dih v Novem sadu in Sarajevu. Vendar so se vojne oblasti ma\xc4\x8dehovsko vedle do srbskih prostovoljcev, ki so ostali vklju\xc4\x8deni v njihovo vojno letalstvo. Vsa pomembna mesta v novo nastalem srbskem letalstvu so prioritetno zasedli biv\xc5\xa1i avstro-ogrski \xc4\x8dastniki. Prostovoljci so bili na stranskem tiru, \xc5\xa1e posebej morda Kraigher. V novi dr\xc5\xbeavi je namre\xc4\x8d postal vrhovni poveljnik kraljevega letalstva prav general  Emil Uzelac, ki je bil v \xc4\x8dasu Kraigherjevega prebega k Italijanom poveljnik avstro-ogrskega letalstva in ga je seveda takrat obsojal kot dezerterja. Kraigher je izstopil iz vojske in se vrnil na rodno Primorsko. Njegova o\xc5\xbeja domovina ni bila vklju\xc4\x8dena v novo dr\xc5\xbeavo. Tu je zaradi razmer, v katerih so \xc5\xbeiveli Slovenci na Primorskem pod Italijo, do\xc5\xbeivel \xc5\xa1e eno veliko razo\xc4\x8daranje. Odnos italijanskega fa\xc5\xa1izma do Slovencev je, vsaj simboli\xc4\x8dno, zamejilo leto 1920 s po\xc5\xbeigom slovenskega Narodnega doma v Trstu. \xc5\xbdore se je odlo\xc4\x8dil za emigracijo,  se leta 1921 vkrcal v Trstu na parnik in se izselil v Zdru\xc5\xbeene dr\xc5\xbeave Amerike (Avsenak 2008, Ajdi\xc4\x8d 1995, Kladnik 2008, Sitar 1985).\n_START_SECTION_\nPriseljenec Jurij Kraigher postane slovit ameri\xc5\xa1ki pilot George Kraigher\n_START_PARAGRAPH_\nTako kot mnogi izseljenci v tistem \xc4\x8dasu, se je tudi Jurij Kraigher moral znajti in najti zaposlitev. Ker je imel dovolj izku\xc5\xa1enj na podro\xc4\x8dju letalstva, je kmalu na\xc5\xa1el zaposlitev v letalski industriji. V letih 1921 \xe2\x80\x93 1925 je bil zaposlen kot delavec na teko\xc4\x8dem traku v monta\xc5\xbenem oddelku letalske firme Curtiss in Wright Aeronautical na Long Islandu v New Yorku. Izkazal se je s svojim znanjem in prakti\xc4\x8dno spretnostjo na podro\xc4\x8dju letalstva in kmalu napredoval od mehanika-monta\xc5\xbeerja do poskusnega pilota. Leta 1925 sta s prijateljem kupila rabljeno letalo in kot aerotaxista preva\xc5\xbeala potnike. Zaslu\xc5\xbeek o\xc4\x8ditno ni bil dovolj primeren, da bi lahko s to dejavnostjo pre\xc5\xbeivela, zato sta letalo prodala. Kraigher si je na\xc5\xa1el novo zaposlitev kot pilot pri firmi Brock&Weymouth v Philadelphiji, ki je na podlagi fotogrametrije za potrebe ameri\xc5\xa1ke vlade opravljala kartografiranje Arizone in drugih predelov Amerike. Delo aerokartografiranja je bilo zelo enoli\xc4\x8dno in Kraigher je iskal nove izzive. Leta 1929 se je prijavil na razpis za pilota v novoustanovljeni letalski dru\xc5\xbebi Pan American Airways. V firmi je bil najprej  po\xc5\xa1tni in nato potni\xc5\xa1ki pilot na rednih letalskih linijah med Mehiko ter srednjeameri\xc5\xa1kimi republikami Panamo in Kubo. Na teh poletih se je spet izkazal kot spreten in izku\xc5\xa1en pilot, ki je obvladal tudi no\xc4\x8dno navigacijo ter bil sposoben pristajati v najte\xc5\xbejih vremenskih razmerah. Tako je ameri\xc5\xa1ko \xc4\x8dasopisje ob\xc5\xa1irno poro\xc4\x8dalo o primeru iz leta 1929, ko je George Kraigher s te\xc5\xbeko po\xc5\xa1kodovanim letalom brez pre\xc4\x8dnih krmil varno pristal s potniki in posadko na letali\xc5\xa1\xc4\x8du Tampico. Leta 1931 so ga imenovali za kapetana letala z ve\xc4\x8d piloti in za vodjo pilotov dru\xc5\xbebe na trimotornih potni\xc5\xa1kih letalih. Do leta 1938 je \xc5\xa1e vedno izvajal polete in  v tem obdobju  zaslovel kot utemeljitelj transkontinentalnih letalskih povezav (Avsenak, 2008) .\n_START_SECTION_\nNa evropski turneji, izumi in prekcelinski poleti\n_START_PARAGRAPH_\nDru\xc5\xbeba Pan American Airways je Kraigherja leta 1930 poslala v Evropo, da bi si ogledal evropske dose\xc5\xbeke na podro\xc4\x8dju letalske industrije in zbral podatke o posodobitvah navigacijskih naprav. To je bil \xc4\x8das gospodarske krize, razoro\xc5\xbeitvene konference v \xc5\xbdenevi, Hitlerjevega vzpona na mesto nem\xc5\xa1kega kanclerja in izstopa Nem\xc4\x8dije iz Dru\xc5\xa1tva narodov. Kraigher je obiskal pomembne evropske letalske industrijske centre v Parizu, Berlinu in Rimu ter na\xc5\xa1el tudi \xc4\x8das za obisk rodne doma\xc4\x8dije v Hra\xc5\xa1\xc4\x8dah pri  Postojni. _NEWLINE_Po vrnitvi v ZDA je Kraigher leta 1932 izumil posebno opti\xc4\x8dno napravo, ki je omogo\xc4\x8dala usklajeno delovanje motorjev na letalih z ve\xc4\x8d motorji. Naprava je hkrati odpravila nevarne in za potnike neprijetne vibracije na letalu. Pomembna novost je bil tudi Kraigherjev  program za tipizirano pristajanje letala, ki ga je izdelal za svoje pilote leta 1936. Ta program so pozneje prevzela vsa vija\xc4\x8dna potni\xc5\xa1ka letala po svetu. _NEWLINE_Ko je Pan American Airways dobila takrat najhitrej\xc5\xa1a potni\xc5\xa1ka letala Lockheed Electra, je Kraigher leta 1937 s posadko opravil znameniti \xc5\xa1estdnevni polet na relaciji Brownswille (Teksas) \xe2\x80\x93 Cristobal \xe2\x80\x93 Lima \xe2\x80\x93 Santiago de Chile \xe2\x80\x93 Buenos Aires \xe2\x80\x93 Rio de Janeiro. Let na tej zra\xc4\x8dni poti je bil dolg 13.500\xc2\xa0km in potrebno je bilo preleteti  nad 6.000 metrov visoke Ande. Za ta let je dru\xc5\xbeba sicer na\xc4\x8drtovala deset dni, Kraigher pa ga je opravil v \xc5\xa1estih dneh. S tem letom se je zapisal v zgodovino ameri\xc5\xa1kih prekcelinskih in medcelinskih letalskih poletov.  Postavil je tudi nov hitrostni rekord za potni\xc5\xa1ka letala na relaciji Porto Alegre \xe2\x80\x93 Rio de Janeiro. Seveda je spet napredoval, postal je operativni direktor za sektor zahodnega oddelka dru\xc5\xbebe Pan American (Western Division). Proti koncu leta 1941 je postal tehni\xc4\x8dni direktor oddelka Pan American Africa. To podjetje je bilo sicer civilno, a je imelo oddelek s posebno vladno nalogo: oskrbovanje zavezni\xc5\xa1kih enot na afri\xc5\xa1kih in azijskih boji\xc5\xa1\xc4\x8dih. Vendar je tudi \xc5\xa1e kot direktor ostal zvest pilotiranju in je dvakrat sodeloval na poletih v Sovjetsko zvezo: prvi\xc4\x8d iz Kaira preko Teherana v Kujbi\xc5\xa1ev in drugi\xc4\x8d, ko je dosegel izjemen dose\xc5\xbeek na zahtevni progi z Aljaske prek polarnih predelov Beringovega morja in Ohotska na Daljnem vzhodu Rusije do Moskve (Avsenak, 2008).\n_START_SECTION_\nKraigher zgradi hi\xc5\xa1o v Brownswillu po na\xc4\x8drtu  arhitekta Richarda Neutre\n_START_PARAGRAPH_\nV Ameriki se je Kraigher sre\xc4\x8dal tudi z arhitektom Richardom Neutro, ki je pred prvo vojno prav tako kot Jurij Kraigher \xc5\xa1tudiral tehniko na Dunaju. Tudi Neutra se je leta 1923 izselil v Ameriko in tam postal eden prvih in pomembnih ameri\xc5\xa1kih arhitektov modernizma. Hi\xc5\xa1a v modernem stilu, ki jo je leta 1937 za Kraigherja zgradil v Brownswillu ob mehi\xc5\xa1ki meji, je takrat veljala in \xc5\xa1e danes velja za izjemen dose\xc5\xbeek modernisti\xc4\x8dnega sloga v ZDA.#   Podrobnej\xc5\xa1e podatke o hi\xc5\xa1i opisuje Thomas S. Hives (Breznik 2008).# Ker se Kraigher po kon\xc4\x8dani vojni ni vrnil v Brownswille, je hi\xc5\xa1o leta 1946 prodal. Hi\xc5\xa1a je zaradi pomanjkljivega vzdr\xc5\xbeevanja za\xc4\x8dela propadati.  Leta 1999 jo je kupilo mesto Brownswille z namenom restavriranja. Danes ima hi\xc5\xa1a z nazivom \xc2\xbbThe Kraigher House\xc2\xab\xc2\xa0status arhitekturnega muzeja#. _NEWLINE_Jurij George Kraigher je po drugi svetovni vojni \xc5\xbeivel na posestvu blizu Litchfielda v dr\xc5\xbeavi  Connecticut, v hi\xc5\xa1i, ki jo je prav tako na\xc4\x8drtoval Richard Neutra. O\xc4\x8ditno je njegova arhitektura zadovoljevala Kraigherjev ob\xc4\x8dutek za lepoto in kulturo bivanja. Kot je zapisano na blogu KCMODERN je arhitektura Neutre odli\xc4\x8dno dopolnjevala tudi Kraigherjev  smisel za avanture.\n_START_SECTION_\nPan  American Airways in z njim tudi Kraigher se vklju\xc4\x8dita v drugo svetovno vojno\n_START_PARAGRAPH_\nV aprilu leta 1942 so v dru\xc5\xbebi Pan American Airways predstavniki ameri\xc5\xa1kega vojnega  letalstva nanova\xc4\x8dili pilote. Kraigher se je prostovoljno javil in dodelili so ga transportnemu poveljstvu ameri\xc5\xa1kih letalskih sil. Dobil je \xc4\x8din podpolkovnika in je letal s te\xc5\xbekimi transportnimi letali med Ameriko in Anglijo. Preva\xc5\xbeali so opremo in letalsko osebje za potrebe ameri\xc5\xa1kih letalskih baz, s katerih so Ameri\xc4\x8dani bombardirali strate\xc5\xa1ke cilje na ozemljih Avstrije, Jugoslavije, Mad\xc5\xbearske, Romunije in ju\xc5\xbene Nem\xc4\x8dije. Po kapitulaciji Italije leta 1943 so Georga Kraigherja dodelili  ameri\xc5\xa1kim sredozemskim letalskim silam pod vodstvom  generala Ira Eakerja v \xc5\xa1tab v Caserti v Italiji in ga januarja 1943 imenovali za polkovnika._NEWLINE_Med poleti nad ozemljem Balkana so Nemci sestrelili veliko zavezni\xc5\xa1kih letal, po podatkih nad 2.000 pilotov. Zato je maja leta 1944 general Eaker ustanovil poseben oddelek za re\xc5\xa1evanje zavezni\xc5\xa1kih pilotov. Za poveljnika tega oddelka je imenoval Georga Kraigherja, ki je sodeloval tudi osebno kot pilot v okoli sedemdesetih re\xc5\xa1evalnih poletih. Ameri\xc4\x8dani so re\xc5\xa1evali pilote tako z ozemlja, ki so ga nadzorovali partizani kot tudi z ozemlja, ki je bilo pod nadzorom \xc4\x8detnikov. _NEWLINE_\xc5\xbdore Jurij George Kraigher je bil tudi kontaktna oseba generala Eakerja za zvezo s Titom. S kopilotom poro\xc4\x8dnikom Robertom Crawfordom in \xc5\xa1e enim \xc4\x8dastnikom je bil 24. maja leta 1944  poslan v Vrhovni \xc5\xa1tab partizanske vojske v Drvar. Dogovoril naj bi se za organizacijo preskrbe partizanov z opremo, sanitetnim materialom itd. Tu je ob sre\xc4\x8danju s Titom do\xc5\xbeivel nem\xc5\xa1ki desant na Drvar. Iz dokumentov je razvidno, da je na nem\xc5\xa1ki strani  desant na\xc4\x8drtoval med drugimi tudi avstrijski stotnik Franz Kraigher, ki je bil pri voja\xc5\xa1ki tajni slu\xc5\xbebi 'Obramba v tujini \xe2\x80\x93 jugovzhod' s sede\xc5\xbeem v Beogradu (Eberhardt Kraigher 2008). Franz Kraigher je imel tesne zveze s \xc4\x8detni\xc5\xa1kim generalom Mihajlovi\xc4\x87em. Ta ga je obvestil, da je Tito zapustil vrhovni \xc5\xa1tab v Jajcu in se preselil v Drvar. Na podlagi njegovih podatkov so Nemci izvedli voja\xc5\xa1ko operacijo 'Konji\xc4\x8dev skok' \xe2\x80\x93 napad na Drvar, v kateri je izgubil \xc5\xbeivljenje Kraigherjev kopilot poro\xc4\x8dnik Robert Crawford. Odkriti dokumenti tudi ka\xc5\xbeejo, da je bil Franz Kraigher potomec koro\xc5\xa1ke veje Kraigherjev, torej verjetno \xc5\xbdoretov daljnji sorodnik izpred ve\xc4\x8d generacij (Kranjc, 2004)._NEWLINE_V \xc4\x8dasu desanta je \xc5\xbdoretu Kraigherju 28. maja 1944 uspelo poleteti z zasilnega letali\xc5\xa1\xc4\x8da Ti\xc4\x8devo, ju\xc5\xbeno od Drvarja, v Caserto v italijo, kjer je generalu Eakerju poro\xc4\x8dal o razmerah v Drvarju. Ta je nato poslal partizanom letalsko podporo. Mar\xc5\xa1al Tito je medtem preko letali\xc5\xa1\xc4\x8da v Kupresu priletel 3. junija v Bari ter od tam z britanskim ru\xc5\xa1ilcem na otok Vis (tako Eberhardt Kraigher 2008; naveden vir: Kriessmann, 1996). Ajdi\xc4\x8d (1990) pa navaja natan\xc4\x8dnej\xc5\xa1o pot Jurija Georga Kraigherja, ki naj bi se mu uspelo re\xc5\xa1iti z majhnim letalom auster. Z njim da je poletel s skritega zasilnega letali\xc5\xa1\xc4\x8da z livade Uvala blizu kraja Potoci do jadranske obale, od koder so zavezniki vzdr\xc5\xbeevali zvezo z letali\xc5\xa1\xc4\x8dem na Visu. Z otoka Visa je poletel v Caserto s Titovim obvestilom Eakerju o neuspelem nem\xc5\xa1kem desantu na Drvar. Za svoje zasluge je Jurij George \xc5\xbdore Kraigher \xc5\xa1e pred koncem druge svetovne vojne, 12. februarja 1945, na osnovi odlo\xc4\x8ditve AVNOJ-a, prejel odlikovanje  Orden partizanske zvezde I. reda .\n_START_SECTION_\nAmer\xc5\xa1ki viri o Georgu Kraigherju\n_START_PARAGRAPH_\nOpisi razli\xc4\x8dnih ameri\xc5\xa1kih avtorjev dogodkov, ki so povezani z delovanjem Georga Kraigherja, kljub manj\xc5\xa1im razlikam v posameznostih ka\xc5\xbeejo na verodostojnost Kraigherjevih dejavnosti in zasluge v drugi svetovni vojni ter njegovega sodelovanja v narodnoosvobodilnim boju Jugoslavije. _NEWLINE_Mened\xc5\xbeer firme  Pan American Airways  Sanford B. Kaufmann  v svojih spominih opisuje sre\xc4\x8danja z Georgom Kraigherjem, s katerim se je sre\xc4\x8dal \xc5\xbee pred vojno v letalski bazi Pan American Airwaiys v Brownswillu. Uradno ga je obiskal zaradi predvidne reorganizacije dru\xc5\xbebe, saj je bil Kraigher tu odgovorni mened\xc5\xbeer, vodja operacij in \xc5\xa1ef pilot  za Mexican Airline. Skupaj sta pre\xc5\xbeivela nekaj dni, preden sta poletela z letalom tipa  Ford Trimotor v Mexico City. Tesnej\xc5\xa1e prijateljske stike sta s Kraigherjem navezala, ko sta kar nekaj dni jezdila po okolici Brownswilla in obujala skupne spomine.  Kaufmann ga imenuje 'dobri stari George, ki je vse \xc5\xbeivljenje imel rad konje'. _NEWLINE_Kaufmann v svojih spominih v poglavju 'Pan American vstopi v vojno' podrobneje opisuje, kako je poveljstvo ameri\xc5\xa1kih zra\xc4\x8dnih sil zbiralo pri dru\xc5\xbebi 60 pilotov prostovoljcev za polete z letali DC-3. Ta letala so namre\xc4\x8d lahko pristajala in vzletala tudi na travnatih povr\xc5\xa1inah. Preuredili so jih v 'cargo' letala za polete v okviru strogo zaupnega vladnega projekta  za polete na liniji Miami \xe2\x80\x93 ju\xc5\xbena Amerika \xe2\x80\x93 Afrika. Med prostovoljci je bil tudi Jurij, George Kraigher, kot je bilo \xc5\xbdoretovo ameri\xc5\xa1ko ime. Zaradi njegovih izku\xc5\xa1enj na dolgih poletih so ga zadol\xc5\xbeili za organizacijo tega projekta. Vedeli so, da je bil nasprotnik Nemcev \xc5\xbee v \xc4\x8dasu prve svetovne vojne, ko je bil kot pilot vklju\xc4\x8den v srbsko vojno letalstvo. Vedeli so tudi, da dobro pozna Balkan in da je bila med partizani v gorah Srbije tudi njegova sestra, kot zmotno navaja avtor#. Zato so ga na njegovo izrecno \xc5\xbeeljo takoj vklju\xc4\x8dili v vojne operacije, mu dodelili \xc4\x8din polkovnika in ga postavili za vodjo ameri\xc5\xa1ke letalske baze v ju\xc5\xbeni Italiji. Tu je bila tudi baza za re\xc5\xa1evanje sestreljenih zavezni\xc5\xa1kih pilotov v gorah Jugoslavije. Kraigher je imel stike s Titovimi partizani kakor tudi z Mihajlovi\xc4\x87evimi \xc4\x8detniki. Kaufmann je opisal Mihajlovi\xc4\x87a kot srbskega aristokrata, ki pa so mu Britanci odrekli podporo in podpirali Hrvata Tita._NEWLINE_V zvezi z napadom Nemcev na Drvar Kaufmann v svojih spominih navaja tudi humorno anekdoto, ki mu jo je posredoval George Kraigher. Ob Kraigherjevem obisku v Drvarju ga je Tito povabil na praznovanje svojega rojstnega dne.  Na slovesnosti naj bi bil Tito priporo\xc4\x8dil gostom, da se ne sla\xc4\x8dijo, ko gredo po\xc4\x8divat, \xc4\x8de\xc5\xa1 da je v primeru napada Nemcev zelo malo \xc4\x8dasa za umik. In res, \xc5\xbee navsezgodaj zjutraj je Titov adjutant zbudil goste in jih obvestil o za\xc4\x8detku napada. Jurij se je v hitrici zna\xc5\xa1el z obleko v roki na cesti. Toda spomnil se je, da je v sobi pozabil steklenico viskija, ki jo je Titu za rojstni dan prinesel iz Italije. Vrnil se je v hi\xc5\xa1o po viski, se oblekel in stekel za drugimi.  Kmalu je ugotovil, da ga prena\xc5\xa1anje galone (3,78 litra) viskija ovira pri begu, zato je steklenico zakopal pod starim hrastom. Z zasilnega skritega letali\xc5\xa1\xc4\x8da je z majhnim letalom poletel v Italijo. Kraigher nadaljuje, da je  zgodbo o zakopani steklenici pozneje pripovedoval Randolphu Churchilu, sinu britanskega premierja, ki je bil v Titovem \xc5\xa1tabu oficir za zvezo. Randolph je ob neki drugi priliki obiska Drvarja steklenico viskija dejansko na\xc5\xa1el \xe2\x80\x93 in vso tudi do konca izpraznil (Kaufmann, 1995). _NEWLINE_Walter R. Roberts opisuje napad na Drvar z nekaj ve\xc4\x8d podrobnostmi, podprto s konkretnimi podatki. 25. maja 1944 so Nemci spro\xc5\xbeili \xc5\xbee sedemnajsto ofenzivo s \xc5\xa1ifro 'Konji\xc4\x8dev skok' (Knight's Move, R\xc3\xb6sselsprung)#.  Ameri\xc4\x8dani v tistem \xc4\x8dasu \xc5\xa1e niso imeli v Titovem \xc5\xa1tabu svojega oficirja za zvezo tako kot so ga imeli Britanci. Ameri\xc5\xa1ka vojska je imela v Drvarju le vremensko postajo, ki so jo vzdr\xc5\xbeevali kapetan in trije pripadniki ameri\xc5\xa1ke vojske. O razmerah na Balkanu sta iz Drvarja poro\xc4\x8dala dopisnika Pribi\xc4\x87evi\xc4\x87 za Times in Talbot za Reuters  ter dva fotografa. Oba dopisnika sta se \xc5\xbee 9. maja v Titovem glavnem \xc5\xa1tabu sre\xc4\x8dala s predstavniki britanske misije, v kateri je bil oficir za zvezo Randolph Churcil. Oba novinarja so Nemci ujeli, vendar je Pribi\xc4\x87evi\xc4\x87u uspelo pobegniti k zaveznikom. O desantu in o svojem pobegu je objavil poro\xc4\x8dilo v New York Timesu 26. Junija 1944. _NEWLINE_Walter R.Roberts navaja, da je bil  v \xc4\x8dasu nem\xc5\xa1kega desanta na Drvar v Titovem glavnem \xc5\xa1tabu tudi polkovnik George Kraigher kot odposlanec generala Eakerja, da bi se dogovoril za potrebno ameri\xc5\xa1ko pomo\xc4\x8d partizanom. Na predve\xc4\x8der napada Nemcev je bil Kraigher gost na ve\xc4\x8derji pri Titu. Kraigherjev spremljevalec poro\xc4\x8dnik Robert W. Crawford je naslednji dan v boju z Nemci padel, polkovniku Kraigherju pa se je uspelo umaknil z majhnim letalom 28. maja \xc5\xa1e z nekim britanskim letalskim oficirjem do obale, od tam pa z britanskim ru\xc5\xa1ilcem na otok Vis, kamor so evakuirali zavezniki Tita. Nemci  so bili zadovoljni z uspe\xc5\xa1nostjo svoje sedemnajste ofenzive na Drvar in so na Dunaju pripravili razstavo Titove mar\xc5\xa1alske uniforme#. V poro\xc4\x8dilu so izrazili dvom, da se je Titu uspelo umakniti iz obro\xc4\x8da (Roberts, 1987). _NEWLINE_Georga Kraigherja je opisal tudi William M. Larry. Avtor navaja, da je bilo leta 1944 sestreljenih 350 zavezni\xc5\xa1kih letal na ozemljih, ki so bila pod nadzorom partizanov ali \xc4\x8detnikov. Britanska vlada je sicer priznala jugoslovansko vlado v Londonu, vendar je za\xc4\x8dela podpirati jugoslovanske \xc2\xbbgverilce\xc2\xab\xc2\xa0\xc5\xa1ele v letu 1943, potem ko so njena letala \xc5\xbee odvrgla 23 ton opreme \xc4\x8detnikom. Ker je britanska vlada dobila sporo\xc4\x8dila, da \xc4\x8detniki niso izvajali akcij proti Nemcem, je premier Winston Churchill  poslal k partizanom voja\xc5\xa1ko misijo pod vodstvom F.W.D. Deakina. Njegova poro\xc4\x8dila in poro\xc4\x8dila brigadirja Macleana, da so \xc4\x8detniki dobljeno oro\xc5\xbeje in opremo uporabljali v spopadih s partizani namesto proti Nemcem, so pripeljala do ustavitve pomo\xc4\x8di \xc4\x8detnikom in do izklju\xc4\x8dne podpore partizanom. Tak zasuk v politiki zaveznikov je uradno potrdila tudi zavezni\xc5\xa1ka konferenca v Teheranu decembra 1943. _NEWLINE_Zaradi velikega \xc5\xa1tevila sestreljenih pilotov je postala prioritetna naloga 60. zavezni\xc5\xa1ke skupine (60th Group) evakuacija teh pilotov. Poveljnik sredozemskih zavezni\xc5\xa1kih sil  general Ira C. Eaker je naro\xc4\x8dil poveljstvu Petnajste skupine zra\xc4\x8dnih sil, da ustanovi posebno enoto za re\xc5\xa1evanje pilotov (Air Crew Rescue Unit \xe2\x80\x93 ACRU) in jo usposobi za lociranje ter re\xc5\xa1evanje sestreljenih pilotov na Balkanu. Za vodjo enote je imenoval polkovnika Georga Kraigherja, ki je bil \xc5\xbee deloval kot prostovoljec v \xc5\xa1tabu ameri\xc5\xa1kih zra\xc4\x8dnih sil za transport. Takoj na za\xc4\x8detku kariere vojnega pilota je Kraigher imel klju\xc4\x8dno vlogo pri organizaciji poletov na relaciji: Miami \xe2\x80\x93 srednji vzhod ter polete preko Brazilije do zahodne Afrike. Njegovo imenovanje so strokovno utemeljili s podatki, da je Kraigher v Pan American Airways \xc5\xbee leta 1930 v \xc4\x8dasu, ko je bil v Brownswillu  (Teksas) mened\xc5\xbeer za letalske linijske polete na relaciji Brownswille \xe2\x80\x93 Mexico City uvedel polete s pomo\xc4\x8djo instrumentov. Kraigherja so voja\xc5\xa1ke oblasti poznale \xc5\xbee od leta 1941, ko je ameri\xc5\xa1ka vlada redne linije poletov Pan American Airway na afri\xc5\xa1ko celino vklju\xc4\x8dila v projekt za voja\xc5\xa1ke potrebe ameri\xc5\xa1kih zra\xc4\x8dnih sil. _NEWLINE_Enota za re\xc5\xa1evanje zavezni\xc5\xa1kih pilotov z Balkana je imela nalogo zbiranja podatkov o kraju, kjer se nahajajo sestreljeni piloti ter njihovo re\xc5\xa1evanje, ne pa tudi zbiranja obve\xc5\xa1\xc4\x8devalnih podatkov ali vzpostavljanja zvez s partizani ali \xc4\x8detniki. Kraigher je takoj po prevzemu vodenja samostojne re\xc5\xa1evalne enote oblikoval dve skupini za re\xc5\xa1evanje sestreljenih zavezni\xc5\xa1kih pilotov. Prva skupina je re\xc5\xa1evala pilote, ki so bili sestreljeni nad ozemljem, ki so ga kontrolirali Titovi partizani, druga pa nad ozemljem pod kontrolo Mihajlovi\xc4\x87evih \xc4\x8detnikov. Tej drugi skupini je poveljeval Georg S. Musulin, ki je bil nekaj mesecev pred tem oficir za zvezo v Mihajlovi\xc4\x87evem glavnem \xc5\xa1tabu Pranjane (55 milj ju\xc5\xbeno od Beograda). Ta skupina je v misiji s \xc5\xa1ifro Halyard 27. decembra 1944 z dvema letaloma C-47 re\xc5\xa1ila 20 ameri\xc5\xa1kih pilotov in dva ameri\xc5\xa1ka dr\xc5\xbeavljana. Letali sta pristali na zamrzlem zasilnem letali\xc5\xa1\xc4\x8du pri Bunari. Eno letalo je pilotiral Georg Kraigher, drugo pa poro\xc4\x8dnik John L. Dunn. Misija je pomembna tudi zato, ker je bila pomo\xc4\x8d zavezni\xc5\xa1kih sil Mihajlovi\xc4\x87u na pritisk britanskih zaveznikov prekinjena leta 1944, vendar so misijo Halyard kljub vsemu izpeljali. V vseh misijah Haylard od 9. avgusta do 27. decembra 1944 so re\xc5\xa1ili in evakuirali iz Srbije 417 oseb, od tega 343 ameri\xc5\xa1kih pilotov (Larry, 1995)._NEWLINE_Nekaj zanimivih podrobnosti o Halyardovi misiji opisuje tudi poro\xc4\x8dnik Richard M. Kelly. Re\xc5\xa1evalna ekipa v misiji pod \xc5\xa1ifro 'Halyard' je bila sestavljena julija 1944 v okviru re\xc5\xa1evalne enote, ki ji je poveljeval polkovnik George Kraigher. Jugoslovanska ambasada v Zdru\xc5\xbeenih dr\xc5\xbeavah je namre\xc4\x8d ujela na radiu Mihajlovi\xc4\x87evo sporo\xc4\x8dilo, da je zbral ve\xc4\x8dje \xc5\xa1tevilo ameri\xc5\xa1kih pilotov na ozemlju, ki ga je nadzoroval. Sporo\xc4\x8dil je, da je pripravljen sprejeti ameri\xc5\xa1ko re\xc5\xa1evalno ekipo in jim ponuditi vsestransko pomo\xc4\x8d. Akcijo re\xc5\xa1evanja pilotov so pripravili in izvedli Ameri\xc4\x8dani George Kraigher, poveljnik enote ACRU, poveljujo\xc4\x8di \xc4\x8dastnik ene re\xc5\xa1evalne skupine Georg S.Musulin ter Michael Rajacich in Arthur Jibilian (Kelly, 1946)._NEWLINE_Novinar David Ratcliffe(1989) je v publikaciji Prouty's Military Experiences 1941-1963, objavil intervju, v katerem polkovnik L. Fletcher Prouty opisuje svoje voja\xc5\xa1ke izku\xc5\xa1nje iz druge svetovne vojne. Mnoge izku\xc5\xa1nje je delil s polkovnikom Georgom Kraigherjem. Ozna\xc4\x8dil ga je za zanimivega \xc4\x8dloveka, ki je bil kot pilot klen, zelo vzdr\xc5\xbeljiv in izredno izobra\xc5\xbeen letalski operater, od katerega se je veliko nau\xc4\x8dil. _NEWLINE_Artur Jibilian, veteran Urada za strate\xc5\xa1ke slu\xc5\xbebe#, je poleg kratke biografije polkovnika Georga Kraigherja zelo podrobno opisal misijo Halyard, v kateri so re\xc5\xa1ili 50 sestreljenih ameri\xc5\xa1kih pilotov iz vasi Pranjana. Vas je blizu Gornjega Milanovca, na ravnici Galovi\xc4\x87i, kjer je med drugo svetovno vojno bilo zasilno letali\xc5\xa1\xc4\x8de pod nadzorom \xc4\x8detnikov. V misiji s \xc5\xa1ifro Halyard, v kateri so sodelovali Kraigher, Musulin#, Rajacic in Jibilian, so pilote od tam uspe\xc5\xa1no evakuirali v sedmih dneh. To je bila zadnja misija re\xc5\xa1evanja pilotov s \xc4\x8detni\xc5\xa1kega ozemlja, izvedena \xc5\xa1e 27. decembra 1944, torej po sklepu teheranske konference o prekinitvi pomo\xc4\x8di Mihajlovi\xc4\x87u. Zato je polkovnik Kraigher, ko je zaprosil za  poveljstvo re\xc5\xa1evanja nad \xc4\x8detni\xc5\xa1kim teritorijem sestreljenih pilotov, povzro\xc4\x8dil med zavezniki kar nekaj politi\xc4\x8dnih dilem. Postavilo se je vpra\xc5\xa1anje, ali lahko \xc5\xa1e imenujejo Mihajlovi\xc4\x87a za kolaboranta, \xc4\x8de z njegovo pomo\xc4\x8djo re\xc5\xa1ujejo pilote pred Nemci. Britanci in Rusi so namre\xc4\x8d ostro nasprotovali , da bi se spu\xc5\xa1\xc4\x8dali v re\xc5\xa1evanje pilotov s \xc4\x8detni\xc5\xa1kega teritorija. Zato so vsi piloti dobili navodilo, naj se izogibajo stikom s \xc4\x8detniki in poi\xc5\xa1\xc4\x8dejo stik s partizani. O vlogi Mihajlovi\xc4\x87a med drugo svetovno vojno zgodovinarji \xc5\xa1e vedno razpravljajo, znano pa je, da so Ameri\xc4\x8dani Mihajlovi\xc4\x87a posthumno odlikovali z redom Legije zaslug (Legion of Merit, 2005) za njegov prispevek pri re\xc5\xa1evanju ameri\xc5\xa1kih pilotov, Srbi pa so mu postavili spomenik na Ravni gori#.\n_START_SECTION_\nKraigherjeva poklicna pot po kon\xc4\x8dani vojni in \xc5\xbeivljenje s konji na posestvu Litchfield\n_START_PARAGRAPH_\nJurij Georg Kraigher \xe2\x80\x93 \xc5\xbdore je ostal aktiven voja\xc5\xa1ki pilot do leta 1947, ko je vojsko zapustil in se zaposlil v ameri\xc5\xa1kem podjetju Aeroservis. Deloval je na podro\xc4\x8dju aerofotogrametrije ter letalske magnetometrije. Leta 1948 je postal direktor in v.d. generalnega direktorja letalskega oddelka pri dru\xc5\xbebi Arabien Oil Co. v New Yorku in v Dahranu v Saudski Arabiji. Leta 1957 se je upokojil, a je nekaj \xc4\x8dasa pri dru\xc5\xbebi ostal svetovalec. Nato se je ustalil na svojem posestvu v bli\xc5\xbeini Litchfielda, v dr\xc5\xbeavi Connecticut, ZDA._NEWLINE_Domovino in sorodnike je ve\xc4\x8dkrat obiskal: leta 1945 je bil s kapetanom Johnom Blatnikom verjetno v \xc4\x8crnomlju (Kranjc 2000), leta 1962 je obiskal tudi Aeroklub Postojna#, leta 1965 je bil za en mesec na obisku pri sorodnikih (Avsenak 2008) in leta 1982#, dve leti pred smrtjo, ponovno obiskal sorodnike. V \xc4\x8dasu obiska Aerokluba Postojna se je dogovarjal z Notranjskim muzejem, ponujal denarno pomo\xc4\x8d in gradivo o sebi, pa do sklepnega dogovora o ureditvi take zbirke ni pri\xc5\xa1lo.  Leta 1960 se je Josip Broz Tito udele\xc5\xbeil zasedanja Generalne skup\xc5\xa1\xc4\x8dine OZN in na\xc5\xa1el je tudi \xc4\x8das, da je sprejel pilota in vojnega veterana Jurija Kraigherja \xe2\x80\x93 \xc5\xbdoreta (\xc4\x8cmak 2010)._NEWLINE_Na posestvu se je z vso ljubeznijo povsem posvetil konjem. Tu je tudi umrl 17. septembra 1984 v starosti 93 let. Thomas W. Ennis# je v New York Timesu obvestil ameri\xc5\xa1ko javnost o smrti  93. letnega Jurija Kraigherja, pilota v dveh vojnah, in bralcem predstavil njegov pomen  za dru\xc5\xbebo Pan American Airways ter za ameri\xc5\xa1ko letalstvo. O Kraigherjevi smrti je poro\xc4\x8dal tudi lokalni \xc4\x8dasopis The Litchfield Enquirer#. Neraziskano ostaja vpra\xc5\xa1anje, ali je Kraigher  dosegel v ameri\xc5\xa1kih zra\xc4\x8dnih silah naslovni \xc4\x8din generalmajorja ameri\xc5\xa1kega vojnega letalstva (Kranjc 2000; Avsenak 2008) - dve zvezdici, ali pa \xc4\x8din 'brigadnega generala' (ena zvezdica).\n_START_SECTION_\nOpomba\n_START_PARAGRAPH_\nBesedilo in slikovno gradivo je bilo objavljeno v reviji 'Svobodna misel', leto 2010, letnik XIX., \xc5\xa1t. 20, 21 in 22. \xc4\x8clanek je ponatisnjen s soglasjem uredni\xc5\xa1tva Svobodne misli, dodatno pa je objavljen tudi seznam literature. Besedilo sta zbrala in oblikovala Breda Krajger Krofli\xc4\x8d ter Marjan Krofli\xc4\x8d.\n_START_SECTION_\nSpomini ing. Svetozarja Stefanovi\xc4\x87a na Jurija Georga Kraigherja (2012)\n_START_PARAGRAPH_\nOb branju revije Svobodna misel (\xc5\xa1t. 20, 21, 22, okt. - dec. 2010) sem v prispevkih o znamenitem slovensko-ameri\xc5\xa1kem pilotu Juriju Kraigherju \xc5\xbdoretu na objavljenih fotografijah pilota Georga Kraigherja takoj prepoznal, \xc4\x8deprav je minilo od sre\xc4\x8danj z njim \xc5\xbee 68 let. Podpisani sem bil kot 19 letni mladeni\xc4\x8d leta 1944 in 1945 dodeljen kontroli letenja na letali\xc5\xa1\xc4\x8du Zemun kot signalizator. Leta 1944 sem imel priliko se seznaniti z ameri\xc5\xa1kim pilotom Jurijem Georgom Kraigherjem, vodjem skupine ameri\xc5\xa1kih pilotov, ki so re\xc5\xa1evali sestreljene ameri\xc5\xa1ke pilote z ozemlja Jugoslavije. _NEWLINE_Po osvoboditvi Beograda in delov Srbije jeseni 1944 je Georg Kraigher (pod tem imenom smo ga fantje na kontroli letenja poznali) z no\xc4\x8dnimi poleti iz Barija (Italija), redno na 14 dni v mesecih december 1944 in januar, februar 1945, priletel na zemunsko letali\xc5\xa1\xc4\x8de. Na liniji Bari-Beograd 1944/45 je George Kraigher pilotiral dvomotorec 17 ali B 24, tip aviona Mitchel Boing, 2 stabilizatorja (G. Kraigher \xe2\x80\x93 levi pilot plus posadka). _NEWLINE_Preva\xc5\xbeal je ozdravljene in tudi smrtno ranjene jugoslovanske partizane in civiliste, ki so \xc5\xbeeleli umreti v domovini. Vsi ranjenci so bili z letali\xc5\xa1\xc4\x8da prepeljani v beograjsko voja\xc5\xa1ko bolni\xc5\xa1nico, katere direktor je bil takrat general dr. Isidor Papo, kirurg, med NOB partizanski zdravnik in vodja partizanske sanitete pri glavnem \xc5\xa1tabu NOV IN POJ._NEWLINE_Po pristanku na letali\xc5\xa1\xc4\x8du je Kraigher z nami mladeni\xc4\x8di vedno govoril srbohrva\xc5\xa1ko. Imeli smo ga za dobri\xc4\x8dino, saj nam je vedno poklanjal drobna darila kot so \xc4\x8dokolada, cigareti, tablete za razku\xc5\xbeevanje vode, obveze in kompas. Vse je bilo spakirano v posebni \xc5\xa1katli, obliti z voskom in tako odporno proti vlagi ali vodi._NEWLINE__NEWLINE_Vsako no\xc4\x8d v teh mesecih, ko je bilo najavljeno letalo z ranjenci, smo skrbeli za varen pristanek. Ob dolgih no\xc4\x8deh \xc4\x8dakanja na letala smo kontrolorji prepevali tudi svojo pesem, za katero pa \xc5\xbeal ne poznam ne avtorja besedila, ne avtorja melodije. \xc5\xa0e danes, v letu 2012, se je po 68 letih dobro spominjam:_NEWLINE_Tamo vani \xc2\xa0na pisti,_NEWLINE_gde vetar duva svu no\xc4\x87,_NEWLINE_sedimo i \xc4\x87ekamo Douglase Dacote (C-45)_NEWLINE_kad \xc4\x87e nam do\xc4\x87._NEWLINE_A kada se Douglas pojavi,_NEWLINE_mi palimo slovo T-e_NEWLINE_i ALDIS lampom _NEWLINE_dajemo Morsejeve znakove._NEWLINE_A kada se zadnji Douglas spusti,_NEWLINE_mi gasimo slovo T-e_NEWLINE_i dok vetar dalje fiju\xc4\x87e,_NEWLINE__NEWLINE_mi idemo na spavanje._NEWLINE_Ing. Svetozar Stefanovi\xc4\x87, Ljubljana, 2012\n_START_SECTION_\nOdlikovanja\n_START_PARAGRAPH_\nJurij George Kraigher \xe2\x80\x93 \xc5\xbdore je za svoja dejanja v obeh svetovnih vojnah prejel ve\xc4\x8d odlikovanj: jugoslovansko odlikovanje, Medalja Petra Kara\xc4\x91or\xc4\x91evi\xc4\x87a; ameri\xc5\xa1ka odlikovanja, Letalska medalja s tremi hrastovimi listi, Red srebrne zvezde za zasluge, Red legije za posebne zasluge; odlikovanje Predsedstva antifa\xc5\xa1isti\xc4\x8dnega sveta narodne osvoboditve Jugoslavije \xc5\xa1e pred koncem II. svetovne vojne,  12. februarja 1945 - Orden partizanske zvezde I. reda (\xc5\xa1t. 1364)"