b'\n_START_ARTICLE_\nPavel Ruski\n_START_SECTION_\nMladost in \xc4\x8das do zasedbe prestola\n_START_PARAGRAPH_\nPavel je bil sin velikega kneza Petra Fjodorovi\xc4\x8da, kasnej\xc5\xa1ega carja Petra III., in njegove \xc5\xbeene Katarine Aleksejevne, kasnej\xc5\xa1e carice Katarine II. (Peter III., je Pavla, druga\xc4\x8de kot ostale Katarinine otroke, priznal za svojega biolo\xc5\xa1kega sina)._NEWLINE_Pavla so takoj po rojstvu lo\xc4\x8dili od matere; rasel je na dvoru svoje stare tete cesarice Elizabete. Elizabeta je nekaj \xc4\x8dasa o njem razmi\xc5\xa1ljala celo kot o svojem nasledniku, namesto Petra, nad katerim je bila razo\xc4\x8darana. Leto pred Elizabetino smrtjo je postal Pavlov vzgojitelj Katarinin zaupni svetovalec Nikita Ivanovi\xc4\x8d Panin._NEWLINE_Pavel je bil z izbuljenimi, medlimi o\xc4\x8dmi neprijetnega videza, bo\xc5\xbejasten, obraz pa so mu pa\xc4\x8dili pogosti tiki. Med njim in materjo nikdar ni bilo ljube\xc4\x8dega odnosa. Ko pa je Katarina po Petrovi smrti postala carica, mu je odrekla vsako pozornost in naklonjenost. Pavla je kmalu za\xc4\x8delo zanimati, kako da ima Katarina oblast, ki po vseh pravilih pripada njemu. Mrzil je mater in \xc5\xa1e bolj njenega ljubimca Grigorija Orlova ter idealiziral o\xc4\x8deta, ki se mu je ubit prikazoval v no\xc4\x8dnih morah._NEWLINE_Leta 1773 mu je Katarina na predlog pruskega kralja Friderika II. dolo\xc4\x8dila za \xc5\xbeeno nem\xc5\xa1ko princeso Wilhelmino von Hessen Darmstadt, ki pa ji Pavel ni hotel nakloniti pozornosti. Na\xc5\xa1la si je ljubimca, zanosila in po rojstvu mrtve deklice tudi sama umrla. Slabo leto po njeni smrti je Katarina Pavla poro\xc4\x8dila z lepo Sofijo Dorotheo von W\xc3\xbcrttemberg (pravoslavno Marija Fjodorovna), ki je pokazala veliko \xc5\xbeeljo, da se v\xc5\xbeivi v novo okolje, se nau\xc4\x8di rusko in postane Pavlova dobra \xc5\xbeena. Sedaj je posku\xc5\xa1ala Katarina napraviti iz Pavla vladarja, a bilo je mnogo prepozno. Zanimalo ga je samo urjenje njegovih vojakov, pri \xc4\x8demer je \xc5\xa1e prekosil svojega o\xc4\x8deta. Koncem leta 1777 je Marija Fjodorovna rodila sina Aleksandra. Bil je mo\xc4\x8dan in bister. Katarina je prevzela njegovo vzgojo in v njem \xc5\xbee videla svojega naslednika. Leto kasneje se je rodil sin Konstantin, ki pa je bil slaboten._NEWLINE_Leta 1783 je Katarina dolo\xc4\x8dila Pavlu in Mariji za bivanje posestvo Gat\xc4\x8dina, kjer je Pavel, odmaknjen od osrednjih dogajanj v Petrogradu, vzdr\xc5\xbeeval svoj mali dvor, se ukvarjal z vodenjem posestva in uril na pruski na\xc4\x8din svoje privatno vojsko v pruskih uniformah. Obdajal se je z ljudmi z roba ruske dru\xc5\xbebe. Mrzil je sinova, ki sta \xc5\xbeivela pri babici in jo obo\xc5\xbeevala. Aleksander je zrasel v visokega atletskega mladeni\xc4\x8da._NEWLINE_Koncem leta 1796 je Katarina za\xc4\x8dutila, da se njeno \xc5\xbeivljenje izteka. Na svoj god, 24. (13.) novembra, je nameravala objaviti dokument, s katerim bi prepustila prestol vnuku Aleksandru, toda 16. (5.) novembra je do\xc5\xbeivela mo\xc5\xbegansko kap. Vsi so vedeli za pripravljeni dokument, Aleksander bi ga moral le objaviti in bi postal car. Toda Aleksander tega ni storil. Pavel, sprva neodlo\xc4\x8den, je naslednji dan vendarle pri\xc5\xa1el v Zimski dvorec. Vsi so se mu klanjali kot carju, tudi sinova Aleksander in Konstantin. Pavlu je postalo jasno, da so ga sprejeli kot carja. Na\xc5\xa1el je pripravljeni dokument in ga se\xc5\xbegal. Carica je \xc5\xa1e isti dan umrla in Pavel je pri dvain\xc5\xa1tiridesetih postal car Rusije.\n_START_SECTION_\nKot ruski car\n_START_PARAGRAPH_\nPavel je najprej preklical odlok Petra Velikega iz leta 1722, ki daje vsakokratnemu carju pravico, da izbere svojega naslednika. Nadomestil ga je s poimenskim zaporedjem mo\xc5\xa1kih naslednikov rodbine Romanov. Dvor je bil kar naenkrat poln vojakov. Dotlej nepomembni ljudje so oholo izdajali ukaze._NEWLINE_Pavel je dal sve\xc4\x8dano prinesti krsto Petra III. iz grobnice v samostanu Aleksandra Nevskega v Zimski dvorec, jo postaviti ob krsto Katarine Velike pod napis "lo\xc4\x8dena v \xc5\xbeivljenju, zdru\xc5\xbeena v smrti" in ukazal, da ves Petrograd defilira mimo krst. V ostrem mrazu in snegu je priredil prenos krst v katedralo Petra in Pavla; v pogrebnem sprevodu so morali sodelovati udele\xc5\xbeenci prevrata iz leta 1762, vsi \xc5\xbee mo\xc4\x8dno stari; za krstama je Aleksej Orlov na blazini nosil krono Petra III. Potem so morali odstraniti Potemkinov grob iz cerkve svete Katarine v Hersonu in zavre\xc4\x8di njegov kosti._NEWLINE_Dvor je spremenil v kasarno. Kot neko\xc4\x8d pred carji so se morali vsi, ki so ga sre\xc4\x8dali, ustaviti in poklekniti. Prepovedal je modne zadeve, ki jih je prinesla francoska revolucija: okrogle klobuke, frake, telovnike, visoke ogrlice, dalje besede dru\xc5\xbeba, dr\xc5\xbeavljan. Prepovedal je uvoz glasbenih instrumentov in knjig iz Evrope._NEWLINE_Njegove poteze v notranji in zunanji politiki so bile prenagljene, nestanovitne in nasprotujo\xc4\x8de si, velikokrat gnane z \xc5\xbeeljo, da uni\xc4\x8di vse, kar je ustvarila Katarina. Ponovno je vzpostavil centralizirane urade, ki jih je Katarina leta 1775 ukinila, pove\xc4\x8dal birokratski nadzor na lokalnih nivojih. Izpustil je mnoge politi\xc4\x8dne zapornike. Zmanj\xc5\xa1al je obremenitve kmetov in sku\xc5\xa1al omejiti pristojnosti plemstva, s \xc4\x8demer je vzbudil njihovo sovra\xc5\xbenost. Poostril je disciplino v vojski, vna\xc5\xa1al vanjo pruske navade in s tem proti sebi obrnil predvsem presti\xc5\xbene polke._NEWLINE_V zunanji politiki je za\xc4\x8del miroljubno; umaknil je rusko vojsko (1796) z evropskih boji\xc5\xa1\xc4\x8d. Toda ker je Napoleon nadaljeval z osvajanjem Evrope, je spet vstopil v vojno na strani protifrancoskih sil (1798), poslal ladje v Jonsko morje in nekaj \xc4\x8det na Nizozemsko. V voja\xc5\xa1ko slu\xc5\xbebo je spet poklical generala Suvorova (ki ga je pred tem izgnal, ker je ta slabo govoril o Pavlovih posegih v vojsko) in ga poslal z vojsko v Italijo. Potem pa se je sprl z Avstrijci, umaknil svoje \xc4\x8dete in za\xc4\x8del z Napoleonom razgovore, naperjene proti Angliji in njenemu gospodarstvu. Koncem leta 1800 je bila tako Rusija v nerodnem polo\xc5\xbeaju: uradno je bila v vojni s Francijo, neuradno v vojni z Veliko Britanijo, brez diplomatskih odnosov z Avstrijo in tik pred tem, da po\xc5\xa1lje svojo vojsko v kanate centralne Azije z namenom, da prodre v Indijo, ki je bila pod oblastjo Britancev. Ravno to pa je bil verjetno razlog, da so Angle\xc5\xbei spomladi leta 1801 za\xc4\x8dela plesti spletke v zvezi s Pavlovo odstranitvijo._NEWLINE_Pavel je zaslutil, da se nekaj pripravlja; dal je zapreti svojega podkanclerja Panina in prekinil odnose z Angle\xc5\xbei. A bilo je pozno, okolica ga je imela za norega. Zarotniki so uspeli pritegniti Aleksandra k nameri, da v korist dr\xc5\xbeave odstranijo o\xc4\x8deta s polo\xc5\xbeaja. Pavel je izvedel tudi za to in pri\xc5\xa1el na idejo, da bi zaprl svojo \xc5\xbeeno, Aleksandra z \xc5\xbeeno, Konstatnina in \xc5\xa1e veliko \xc4\x8dlanov cesarske rodbine, spremenil zaporedje nasledstva in zapustil krono kakemu holsteinskemu sorodniku. 23. (11.) marca 1801 so zarotniki vdrli v Pavlovo spalnico in od njega zahtevali, da se odpove prestolu. Ni jasno, kaj se je dogajalo, a kon\xc4\x8dalo se je tako, da je Pavel oble\xc5\xbeal zadavljen z oficirsko e\xc5\xa1arpo._NEWLINE_Prestolonaslednik Aleksander je menda v eni od sosednjih sob \xc4\x8dakal na izid. Ko je izvedel zanj, se je zgrozil in sprva ni hotel prevzeti krone. Zato je Pavlova vdova zahtevala krono zase. Na koncu so oficirji vendarle uspeli zlomiti Aleksandrov odpor in zjutraj je bil progla\xc5\xa1en za carja. Za\xc4\x8delo se je novo obdobje v ruski zgodovini.'