b'\n_START_ARTICLE_\nTuilerijska pala\xc4\x8da\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nPo nezgodni smrti Henrika II. leta 1559, je njegova vdova Katarina Medi\xc4\x8dejska (1519-1589) na\xc4\x8drtovala novo pala\xc4\x8do. Prodala je srednjeve\xc5\xa1ki H\xc3\xb4tel des Tournelles, kjer je umrl njen mo\xc5\xbe in za\xc4\x8dela leta 1564 graditi Tuilerisjo pala\xc4\x8do s pomo\xc4\x8djo arhitekta Philiberta de l\'Orma. Ime izvira iz imena za \xc5\xbearilno pe\xc4\x8d ali tuileries, ki je pred tem stala na tem mestu. Pala\xc4\x8da je bila sestavljena iz vrste dolgih, ozkih stavb. V \xc4\x8dasu vladavine Henrika IV. (1589-1610) je bila stavba raz\xc5\xa1irjena na jug in se pridru\xc5\xbeila dolgi re\xc4\x8dni galeriji, Grande Galerie, ki je segala vse do starej\xc5\xa1e pala\xc4\x8de Louvre na vzhodu.\n_START_SECTION_\nLudvik XIV.\n_START_PARAGRAPH_\nV \xc4\x8dasu vladavine Ludvika XIV. so bile v pala\xc4\x8di izvedene ve\xc4\x8dje spremembe. Od 1659 do 1661 je bila raz\xc5\xa1irjena na sever z dodatkom gledali\xc5\xa1\xc4\x8da, Th\xc3\xa9\xc3\xa2tre des Tuileries.  Od 1664 do 1666 sta arhitekt Louis Le Vau in njegov pomo\xc4\x8dnik Fran\xc3\xa7ois d\'Orbay dodala \xc5\xa1e druge pomembne spremembe. Preoblikovala sta fasado Philiberta de l\'Orma in osrednji paviljon, ki ga nadomestila z velikim centralnim stopni\xc5\xa1\xc4\x8dem s kolonadno ve\xc5\xbeo v pritli\xc4\x8dju in Salle des Cents Suisses (dvorana sto \xc5\xa1vicarskih gardistov) v zgornjem nadstropju ter dodala pravokotno kupolo. Novo veliko stopni\xc5\xa1\xc4\x8de je bilo name\xc5\xa1\xc4\x8deno na vhodu v severnem krilu pala\xc4\x8de. Bogato okra\xc5\xa1eni kraljevi apartmaji so bili zgrajeni v ju\xc5\xbenem krilu. Kraljeve sobe v pritli\xc4\x8dju so bile obrnjene proti Louvru, kralji\xc4\x8dine na nadstropju nad njimi s pogledom na vrt. Ob istem \xc4\x8dasu je Ludvikov vrtnar Andr\xc3\xa9 Le Notre preoblikoval  Tuilerije (vrtove). Dvor se je preselil v Tuilerijsko pala\xc4\x8do v novembru 1667, ostal do 1672 in kmalu zatem od\xc5\xa1el v pala\xc4\x8do v Versaillesu.  Tuilerijska pala\xc4\x8da je bila skoraj opu\xc5\xa1\xc4\x8dena in se je uporablja le kot gledali\xc5\xa1\xc4\x8de, njeni vrtovi pa so postali modna sredi\xc5\xa1\xc4\x8de Pari\xc5\xbeanov.\n_START_SECTION_\nLudvik XV.\n_START_PARAGRAPH_\nMlad kralj Ludvik XV. se je preselil iz Versaillesa v Tuilerijsko pala\xc4\x8do 1. januarja 1716, \xc5\xa1tiri mesece po vzponu na prestol. Nazaj v Versaillesu  se je preselil 15. junija 1722, tri mesece pred kronanjem. Obe poteze sta bili narejeni na ukaz regenta, vojvode d\'Orl\xc3\xa9anskega. Kralj je prebival v Tuilerijski pala\xc4\x8di \xc5\xa1e kraj\xc5\xa1e obdobje v 1740-ih.\n_START_SECTION_\nLudvik XVI.\n_START_PARAGRAPH_\n6. oktobra 1789, v \xc4\x8dasu francoske revolucije, so bili  Ludvik XVI. in njegova dru\xc5\xbeina prisiljeni zapustiti Versailles in so pri\xc5\xa1li v pala\xc4\x8do Tuilerije, kjer so jih imeli pod nadzorom. V naslednjih dveh letih je pala\xc4\x8da postala uradna rezidenca kralja._NEWLINE_9. novembra 1789 se je dr\xc5\xbeavna ustavodajna skup\xc5\xa1\xc4\x8dina, nekdaj generalna skup\xc5\xa1\xc4\x8dina (francosko Les \xc3\x89tats-G\xc3\xa9n\xc3\xa9raux de 1789), preselila iz teni\xc5\xa1kega igri\xc5\xa1\xc4\x8da v Versaillesu v Tuilerije, slede\xc4\x8d premiku dvora v Pariz. Tuilerijsko pokrit jahalni center, Salle du Man\xc3\xa8ge (ki je stal na severnem koncu Tuilerij zahodno od pala\xc4\x8de), je bil sede\xc5\xbe kraljeve konjeni\xc5\xa1ke akademije, in je bil najve\xc4\x8dji pokrit prostor v mestu._NEWLINE_Kraljeva dru\xc5\xbeina je posku\xc5\xa1ala pobegniti v mraku 20. junija 1791, vendar je bila ujeta v Varennesu in pripeljana nazaj v Tuilerije. Naslednje leto, 10. avgusta 1792, so v pala\xc4\x8do vdrla oboro\xc5\xbeena drhal, ki je zajela in pobila \xc5\xa1vicarsko gardo, kraljeva dru\xc5\xbeina pa je pobegnila skozi vrtove in se zatekla v zakonodajno skup\xc5\xa1\xc4\x8dino. Pari\xc5\xa1ka nacionalna garda je branila kralja, toda  h\xc4\x8di kralja Ludvika XVI. je trdila, da so bili mnogi stra\xc5\xbearji \xc5\xbee na strani revolucionarjev._NEWLINE_V novembru 1792 se je v Tuilerijski pala\xc4\x8di zgodil incident Armoire de fer. To je bilo odkritje skrivali\xc5\xa1\xc4\x8da v kraljevih apartmajih, ki naj bi vsebovalo tajno korespondenco Ludvika XVI. z razli\xc4\x8dnimi politi\xc4\x8dnimi osebnostmi. Incident je pomenil precej\xc5\xa1en \xc5\xa1kandal, ki je slu\xc5\xbeil diskreditaciji kralja.\n_START_SECTION_\nFrancoska revolucija\n_START_PARAGRAPH_\nV Tuilerijah je bila nastanjena ustavodajna skup\xc5\xa1\xc4\x8dina, njena naslednica nacionalna konvencija, in leta 1795, Svet petstotih (Conseil des Cinq-Cents), direktorat, dokler se leta 1798 niso preselili v Burbonsko pala\xc4\x8do. Leta 1799 je imel v Tuilerijah sede\xc5\xbe Jacobin Club du Man\xc3\xa8ge. Odbor za javno varnost se je sestal v Pavillon de Flore. Dvorjani poznej\xc5\xa1ega obdobja so lahko ob\xc4\x8dudovali vizije no\xc4\x8dne more pala\xc4\x8de v Salle de Spectacle ali gledali\xc5\xa1\xc4\x8du, kjer so potekale \xc5\xa1tevilne seje Konvencije v \xc4\x8dasu vladavine terorja._NEWLINE_Pono\xc4\x8di je ena svetilka razsvetljevala to ogromno zapu\xc5\xa1\xc4\x8deno dvorano, polno stra\xc5\xa1nih spominov. Tu bi pogosto razmi\xc5\xa1ljal, ko sem se ustavil na mestu, kjer je nekdaj tal predsednikov stol, kjer je Boissy d\'Anglas (1756 - 1828 - francoski pisatelj, odvetnik in politik v \xc4\x8dasu revolucije in cesarstva) pozdravil Feraudovo krvavo glavo (Jean Bertrand Feraud, rojen 3. avgusta 1759 v Arreau in ubit 20. maja 1795 v Parizu na nacionalni konvenciji, je bil francoski politik in revolucionar), in kjer je Thuriot ravnodu\xc5\xa1no poslu\xc5\xa1al Robespierrov izbruh: "Predsednik morilcev, \xc5\xa1e enkrat prosim posluh! "V domi\xc5\xa1ljiji sem videl "La Montagne" in "La Plaine" ali le "Marais" in gne\xc4\x8do tribunov; predstavljal sem si, da sem sli\xc5\xa1al vriskanje "tricoteuses" (bojevitih \xc5\xbeensk) in bobne "oddelkov", ki so hiteli v napad ali v re\xc5\xa1evanje skup\xc5\xa1\xc4\x8dine; in v misli sem si priklical to ali drugo dejanje te mogo\xc4\x8dne drame, katere prizori\xc5\xa1\xc4\x8de je bila ta zlove\xc5\xa1\xc4\x8da dvorana. _NEWLINE_\xe2\x80\x94\xe2\x80\x89Augustin Filon, Recollections of the Empress Eug\xc3\xa9nie,\n_START_SECTION_\nNapoleon\n_START_PARAGRAPH_\nKo je leta 1799 pri\xc5\xa1el na oblast Napoleon Bonaparte, je naredil Tuilerijsko pala\xc4\x8do za uradno rezidenco prvega konzula in kasneje, cesarsko pala\xc4\x8do. Leta 1808 je Napoleon za\xc4\x8del gradnjo severne galerije, ki je bila prav tako povezana z Louvrom, in obdaja obse\xc5\xbeen trg (place)._NEWLINE_Kot Napoleonovo glavno prebivali\xc5\xa1\xc4\x8da, je bila Tuilerijska pala\xc4\x8da preurejena v neoklasi\xc4\x8disti\xc4\x8dnem Empire slogu, delo Perciera in Fontaina in \xc5\xa1e nekaterih najbolj znanih arhitektov, oblikovalcev in izdelovalcev pohi\xc5\xa1tva tistega \xc4\x8dasa._NEWLINE_Leta 1809 je glavni dobavitelj pohi\xc5\xa1tva Jacob-Desmalter, za\xc4\x8del delati na omari za dragulje, namenjeno za cesarico Josephine in njeno veliko spalnico v Tuilerijah (in jo je kmalu uporabljala  Marie-Louise). Zasnoval jo je arhitekt Charles Percier. Ta impresiven kos pohi\xc5\xa1tva je bil okra\xc5\xa1en z ve\xc4\x8d okraski iz pozla\xc4\x8denega brona: centralna plo\xc5\xa1\xc4\x8da prikazuje Rojstvo kraljice Zemlje, ki ji kupidi in boginje pospe\xc5\xa1eno darujejo, ki jo je izdelal Pierre-Philippe Thomire po Chaudetovem reliefu. Jacob-Desmalter je dokon\xc4\x8dal "veliko omaro za nakit leta 1812, z dvema manj\xc5\xa1ima kosoma pohi\xc5\xa1tva v istem slogu, vendar z uporabo lesa iz de\xc5\xbeevnih gozdov Kitajske._NEWLINE_Po Napoleonovi lo\xc4\x8ditvi je Pierre Paul Prud\'hon dobil naro\xc4\x8dilo za oblikovanje stanovanja za njegovo novo \xc5\xbeeno, Marie-Louise. Za poro\xc4\x8dne suite nove cesarice je zasnoval vse pohi\xc5\xa1tvo in notranjo opremo v neogr\xc5\xa1kem slogu.\n_START_SECTION_\nObnova\n_START_PARAGRAPH_\nTuilerijska pala\xc4\x8da je postala kraljeva rezidenca v \xc4\x8dasu Burbonske rastavracije od leta 1814 do 1830. Med Julijsko revolucijo leta 1830, je pala\xc4\x8do \xc5\xbee tretji\xc4\x8d napadla oboro\xc5\xbeena drhal in jo zasedla. \xc5\xa0vicarska garda, name\xc5\xa1\xc4\x8dene v pala\xc4\x8di, ki se je zavedala kaj se je zgodilo leta 1792, je pala\xc4\x8do zapustila. Kralj Ludvik Filip I. jo je vzel za stalno prebivali\xc5\xa1\xc4\x8de do leta 1848, ko je bila 24. februarja spet napadena._NEWLINE_Po dr\xc5\xbeavnem udaru Louis-Napol\xc3\xa9ona Bonaparteja leta 1852 je Tuilerijska pala\xc4\x8da slu\xc5\xbeila kot uradna rezidenca izvr\xc5\xa1ilne veje oblasti in ko je predsednik Louis-Napol\xc3\xa9on Bonaparte postal cesar Napoleon III., se je preselil iz Elizejske pala\xc4\x8de v Tuilerije.\n_START_SECTION_\nDrugo cesarstvo\n_START_PARAGRAPH_\nV \xc4\x8dasu drugega imperija je bila Tuileriska pala\xc4\x8da, po ropanju in \xc5\xa1kodi, ki je nastala v \xc4\x8dasu revolucije leta 1848, temeljito obnovljena in preurejena. Nekaj veli\xc4\x8dastnih dr\xc5\xbeavni\xc5\xa1kih sob je bilo oblikovano in bogato okra\xc5\xa1eno in so slu\xc5\xbeile kot sredi\xc5\xa1\xc4\x8de pozornosti na slovesnostih in ceremonijah drugega cesarstva, kot je bil obisk kraljice Viktorije v Franciji leta 1855. Drugo cesarstvo je tudi zaklju\xc4\x8dilo severno krilo Louvra ob rue de Rivoli, ki povezuje Tuilerijsko pala\xc4\x8do s preostalim Louvrom in tako kon\xc4\x8dno oblikovalo ogromen kompleks Louvre-Tuileries, katerega glavni na\xc4\x8drt je bil predviden tri stoletja prej. Prej Place du Carrousel so o\xc4\x8distili starih hi\xc5\xa1, ki so posegale v kompleks._NEWLINE_Izrazite stre\xc5\xa1ne linije pala\xc4\x8de in zlasti njene \xc5\xa1tirikotne centralne kupole so bile vpliven prototip drugega Empire sloga, sprejetega za pala\xc4\x8de in poslovne stavbe, kot tudi rezidence v Veliki Britaniji in Severni Ameriki.\n_START_SECTION_\nNotranjost\n_START_PARAGRAPH_\nZasebni apartmaji, ki jih je uporabljal Napoleon III. v pritli\xc4\x8dju ju\xc5\xbenega krila pala\xc4\x8de, so bili opremljeni z "razburljivimi pozla\xc4\x8denimi omarami v slogu prvega imperija", ki so se ohranile na "previsoki temperaturi" cesarja. Cesarica Eug\xc3\xa9nie je imela svoje stanovanje zgoraj in je bilo povezano s cesarjevim z zavitim stopni\xc5\xa1\xc4\x8dem, z mezaninom, ki ga je zasedal zakladnik, in ki je obsegal osem od enajstih sob na bel etage vrtne strani ju\xc5\xbenega krila. Tuilerijska pala\xc4\x8da je bila v tem druga\xc4\x8dna od Versaillesa, kjer so bili kraljevi in kralji\xc4\x8dini apartmaji v istem nadstropju in so bili kraljevi ve\xc4\x8dji od obeh._NEWLINE_Dr\xc5\xbeavni\xc5\xa1ke sobe - proti Carrouselu ali vzhodu, stran v ju\xc5\xbenem krilu so uporabljali razli\xc4\x8dno, odvisno od pomembnosti. \xc4\x8ce je \xc5\xa1lo za neformalno ve\xc4\x8derjo, bi se gospodinjstvo zbralo v zasebni dnevni sobi ali Salon d\'Apollon, ki je lo\xc4\x8dena od Salle de Mar\xc3\xa9chaux v osrednjem paviljonu, ki je bila soba prvega konzula ali Salon Blanc. Gost bi nadaljeval skozi prestolno sobo na ve\xc4\x8derjo v salon Ludvika XIV. Gala ve\xc4\x8derje pa so potekale v ve\xc4\x8djem Galerie de Diane, najju\xc5\xbenej\xc5\xa1em izmed dr\xc5\xbeavni\xc5\xa1kih apartmajev. \xc4\x8ce je bil ples dr\xc5\xbeavni\xc5\xa1ki, potem so osve\xc5\xbeilne pija\xc4\x8de stregli v Galerie in procesija cesarskih gostov bi od tam od\xc5\xa1la do Salle de Mar\xc3\xa9chaux, ki je zasedala prostor dveh celih nadstropij osrednjega Pavillon de L\'Horloge in je slu\xc5\xbeila kot dvorana. _NEWLINE_Malo uporabljano severno krilo pala\xc4\x8de, v katerem je bila kapela, Galerie de la Paix in Salle de Spectacle so uporabljali samo za predstave, kot je bila Auberjeva kantata uprizorjena zve\xc4\x8der v \xc4\x8dasu civilne poroke Napoleonu in Eugenie, 29. julija 1853  ali za najpomembnej\xc5\xa1e dogodke, kot je bilo sre\xc4\x8danje vladarjev, ki so se udele\xc5\xbeili svetovne razstave 10. junija 1867. Salle de Spectacle je bila uporabljena tudi kot bolni\xc5\xa1nica v \xc4\x8dasu francosko-pruske vojne. _NEWLINE_Najju\xc5\xbenej\xc5\xa1i paviljon je bil Pavillon de Flore in je slu\xc5\xbeil kot zaodrje do pala\xc4\x8de, do njega je pripeljal servisni hodnik. Od tod se je pri\xc5\xa1lo v kleti osvetljene z ne\xc5\xa1teto plinskimi svetilkami, in do koder so pripeljali hrano iz kuhinje pod Rue de Rivoli.\n_START_SECTION_\nUni\xc4\x8denje Tuileries\n_START_PARAGRAPH_\nDokon\xc4\x8danje dolgo na\xc4\x8drtovanega Louvre-Tuilerijskega kompleksa se ni zgodilo. 23. maja 1871 on 7. uri zve\xc4\x8der, v \xc4\x8dasu zatiranja Pari\xc5\xa1ke komune, je 12 mo\xc5\xbe po naro\xc4\x8dilu Julesa Bergereta, nekdanjega glavnega voja\xc5\xa1kega poveljnika komune, za\xc5\xbegala Tuilerije, z uporabo nafte, teko\xc4\x8dega katrana in terpentina. Po\xc5\xbear je trajal 48 ur in temeljito uni\xc4\x8dil pala\xc4\x8do, razen ju\xc5\xbenega dela Pavillon de Flore  (ostala so tudi vrata \xc4\x8dasti, Arc de Triomphe du Carrousel, kot tudi temelji). Kupolo so razstrelili z eksplozivom, podstavljenim v osrednjem paviljonu, ki je eksplodiral zaradi po\xc5\xbeara. Med opazovanje tega je Bergeret poslal sporo\xc4\x8dilo Odboru za javno varnost: \xc2\xbbZadnji sledovi kraljevine so izginili. \xc5\xbdelim si, da to isto doleti vse javne stavbe v Parizu\xc2\xab.  \xc5\xa0ele 25. maja so pari\xc5\xa1ki gasilci in 26. bataljon Chasseurs d\'Afrique uspeli pogasiti ogenj. Knji\xc5\xbenico in druge dele Louvra so za\xc5\xbegali Communardi in jih popolnoma uni\xc4\x8dili. Muzej sam je bil \xc4\x8dude\xc5\xbeno re\xc5\xa1en._NEWLINE_Ru\xc5\xa1evine Tuilerijske pala\xc4\x8de so stala na mestu 11 let. \xc4\x8ceprav je strehe in notranjost pala\xc4\x8de popolnoma uni\xc4\x8dil po\xc5\xbear, je kamnita lupina pala\xc4\x8de ostala nedotaknjena in obnova je bila mo\xc5\xbena. Druge spomenike v Parizu, ki so ji za\xc5\xbegali Communardi, kot so mestne hi\xc5\xa1e, so obnovili leta 1870. S precej obotavljanja se je tretja republika na koncu odlo\xc4\x8dila, da ne bo obnovila ru\xc5\xa1evin Tuilerijske pala\xc4\x8de, ki je postala simbol nekdanjih kraljevih in cesarskih re\xc5\xbeimov. Dele Louvra, ki so bil prav tako uni\xc4\x8deni v po\xc5\xbearu so obnovili v prvotnem slogu.\n_START_SECTION_\nRu\xc5\xa1enje\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1882 je francoska narodna skup\xc5\xa1\xc4\x8dina glasovala za ru\xc5\xa1enje ru\xc5\xa1evin, ki so bile prodane  samostojnemu podjetniku za vsoto 33.300 zlatih frankov (pribli\xc5\xbeno US $ 130.000 v letu 2005), kljub protestom barona Haussmanna in drugih \xc4\x8dlanov francoskih umetni\xc5\xa1kih in arhitekturnih krogov, ki so ru\xc5\xa1enju nasprotovali, \xc4\x8de\xc5\xa1 da je to zlo\xc4\x8din proti francoski umetnosti in zgodovini. Ru\xc5\xa1enje se je za\xc4\x8delo februarja 1883 in zaklju\xc4\x8dilo 30. septembra 1883. Kosi kamna in marmorja iz pala\xc4\x8de so bili prodani zasebnemu podjetniku Achillu Picartu kot spominki in celo za gradnjo gradu na Korziki, v bli\xc5\xbeini Ajaccia (Chateau de la Punta), ki je v bistvu rekonstrukcija Pavillon de Bullant. Pediment z dvori\xc5\xa1\xc4\x8da osrednjega paviljona je mogo\xc4\x8de videti na pari\xc5\xa1kem trgu Georges Cain, nekaj z dvori\xc5\xa1\xc4\x8da je v vrtu Trocadero. Drugi deli so v Louvru, muzeju dekorativnih umetnosti in v \xc5\xa1olah za arhitekturo, likovno umetnost in mostovih in cestah.\n_START_SECTION_\nObnova pala\xc4\x8de Tuileries\n_START_PARAGRAPH_\nOd leta 2003 je Comit\xc3\xa9 national pour la reconstruction des Tuileries  predlagal obnovo Tuilerijske pala\xc4\x8de. Ta prizadevanja so bila podobna predlogu rekonstrukcije Berlinskega mestnega gradu (Berliner Stadtschloss). Obstaja ve\xc4\x8d razlogov za obnovo Tuilerijske pala\xc4\x8de. Odkar je bila leta 1883 uni\xc4\x8dena, se znana perspektiva Elizejskih poljan, ki se je kon\xc4\x8dala na veli\xc4\x8dastno fasado Tuilerijske pala\xc4\x8de, sedaj  kon\xc4\x8da na Arc de Triomphe du Carrousel, prej osredoto\xc4\x8dena na Tuilerije, zdaj zaseda velik prazen prostor. Louvre, s svojo piramido na eni strani in Axe historique na trgu Concorde-Elizejske poljane-Slavolok zmage na drugi strani, niso poravnani na isti osi._NEWLINE_Arc de Triomphe du Carrousel naklju\xc4\x8dno stoji v bli\xc5\xbeini kri\xc5\xbei\xc5\xa1\xc4\x8da dveh osi. Tuilerijska pala\xc4\x8da, ki je bila name\xc5\xa1\xc4\x8dena na sti\xc4\x8di\xc5\xa1\xc4\x8du teh dveh divergentnih osi je pomagala prikriti to krivljenje osi. Arhitekti trdijo, da bi obnova Tuilerijske pala\xc4\x8de omogo\xc4\x8dila ponovno vzpostavitev harmonije teh dveh osi. Tudi Tuilerije bi obnovili v prvoten namen, ki je bil pala\xc4\x8dni vrt._NEWLINE_Prav tako je treba poudariti, da muzej Louvre (Mus\xc3\xa9e du Louvre) potrebuje raz\xc5\xa1iritev svojega tlorisa, da bi lahko prikazal vse svoje zbirke in \xc4\x8de bi bila Tuilerijska pala\xc4\x8da obnovljena bi se Louvre raz\xc5\xa1iril v obnovljeno pala\xc4\x8do. Predlagajo tudi obnovo dr\xc5\xbeavni\xc5\xa1kih apartmajev iz drugega cesarstva, kakr\xc5\xa1na so bila leta 1871. Vsi na\xc4\x8drti pala\xc4\x8de in \xc5\xa1tevilne fotografije so shranjene v Narodnem arhivu (Arhivu nationales). Poleg tega je vse pohi\xc5\xa1tvo in slike iz pala\xc4\x8de pre\xc5\xbeivelo po\xc5\xbear leta 1871, ker so jih leta 1870, na za\xc4\x8detku francosko-pruske vojne odstranili in shranili na varnih lokacijah._NEWLINE_Danes je pohi\xc5\xa1tvo in slike \xc5\xa1e vedno v skladi\xc5\xa1\xc4\x8dih in niso na ogled javnosti zaradi pomanjkanja prostora v Louvru.\n_START_SECTION_\nStro\xc5\xa1ki\n_START_PARAGRAPH_\nV letu 2006 je bila obnova pala\xc4\x8de ocenjena na 300 milijonov evrov. Na\xc4\x8drt je bil, da se financiranje projekta izvede iz javnim razpisom, zasebnim kapitalom in denarjem francoske vlade. Francoski predsednik v tistem \xc4\x8dasu, Jacques Chirac, je pozval k razpravi o tej temi. Nekdanji predsednik Charles de Gaulle je tudi podprl obnovo, reko\xc4\x8d, da bi bil \xc2\xbbto biser v sredi\xc5\xa1\xc4\x8du Pariza.\xc2\xab'