b'\n_START_ARTICLE_\nDolgopecljati brest\n_START_SECTION_\nOpis\n_START_PARAGRAPH_\nDolgopecljati brest je ni\xc5\xbeinska in nekoliko bolj celinska vrsta, ki v vi\xc5\xa1ino dose\xc5\xbee najve\xc4\x8d do 35 metrov in dose\xc5\xbee starost okoli 200, izjemoma celo 300 let. Najbolje uspeva na sve\xc5\xbeih globokih, pe\xc5\xa1\xc4\x8denih ali ilovnatih tleh v ni\xc5\xbeinskih gozdovih ob vodotokih in celo na ob\xc4\x8dasno poplavljenih tleh, uspeva tudi v globokih zmerno suhih tleh, pojavlja pa se celo v gozdnih stepah do nadmorske vi\xc5\xa1ine okoli 300 metrov. Odporen je proti mrazu, su\xc5\xa1e pa ne prena\xc5\xa1a dobro. Za rast potrebuje nekoliko ve\xc4\x8d svetlobe kot poljski in gorski brest. Koreninski sistem je plitev, a mo\xc4\x8dan, na prsni vi\xc5\xa1ini pa deblo lahko dose\xc5\xbee premer do 2 m. Drevesna skorja je sprva gladka. kasneje pa razpoka na tanke sive luske, ki s starostjo postajajo sivo-rjave, skorja pod njimi pa rde\xc4\x8dkasto-rjava. Stara drevesa imajo mo\xc4\x8dno razbrazdano skorjo, ki je podobna drugim vrstam brestov. Listi so tanki, enostavni, narobe jaj\xc4\x8dasti ali elipti\xc4\x8dni z zna\xc4\x8dilno asimetri\xc4\x8dno bazo. V dol\xc5\xbeino dose\xc5\xbeejo do 10 cm, v \xc5\xa1irino pa okoli 7 cm. Imajo dvakrat napiljen listni rob. Spodnja stran listov je pora\xc5\xa1\xc4\x8dena z gostimi, kratkimi dla\xc4\x8dicami. Drevo listje odvr\xc5\xbee zgodaj v jeseni, hitreje kot ostale vrste brestov. Cvetovi dolgopecljatega bresta so smetanaste barve, obojespolni in se opra\xc5\xa1ujejo z vetrom. Na veje so name\xc5\xa1\xc4\x8deni z dolgimi peclji, ki povpre\xc4\x8dno merijo okoli 2 cm. Drevo cveti pred olistanjem. Plod je krilati ore\xc5\xa1ek, ki zgodaj dozori, semena pa so dobro kaliva in se razna\xc5\xa1ajo z vetrom ali vodotoki. V dol\xc5\xbeino ore\xc5\xa1ki merijo okoli 1,5 cm, v \xc5\xa1irino pa okoli 1 cm. Sposobnost odganjanja novih poganjkov iz panjev je omejena.\n_START_SECTION_\nRaz\xc5\xa1irjenost in uporabnost\n_START_PARAGRAPH_\nDolgopecljati brest je samonikel po celotni srednji in vzhodni Evropi. Njegov areal zavzema obmo\xc4\x8dje od Urala do vzhodne Francije in od ju\xc5\xbene Finske do Kavkaza ter Bosne in Hercegovine. _NEWLINE_Dolgopecljati brest gospodarsko ni preve\xc4\x8d pomembna drevesna vrsta, saj je njegov les zaradi pre\xc4\x8dne zrnatosti te\xc5\xbeaven za strojno obdelavo. Poleg tega je les manj gost kot pri drugih vrstah brestov, prav tako pa ni preve\xc4\x8d primeren za kurjavo. Zaradi hitre rasti in okrasnih lastnosti, pa tudi zato, ker dobro prena\xc5\xa1a zbitost prsti, vi\xc5\xa1je koncentracije soli za posipanje cest in onesna\xc5\xbeen zrak, ga pogosto sadijo v mestih. V primerjavi z drugimi vrstami brestov, je dolgopecljati brest manj dovzeten za holandsko bolezen brestov, predvsem v zahodni Evropi, kjer podlubniki iz rodu Scolytus, ki so vektorji za raz\xc5\xa1irjanje bolezni redkeje napadajo dolgopecljati brest in pogosteje poljski brest._NEWLINE_Vrsta Ulmus laevis taksonomsko ni deljena na podvrste in varietete. _NEWLINE_Obstoj dolgopecljatega bresta  je zaradi uni\xc4\x8devanja naravnega habitata ogro\xc5\xbeen, predvsem z vidika genetske raznolikosti vrste. Na uni\xc4\x8devanje habitata v najve\xc4\x8dji meri vpliva izsu\xc5\xa1evanje obvodnih ekosistemov za potrebe kmetijstva. Posledi\xc4\x8dno postajajo sestoji dolgopecljatega bresta majhni, kar vrsto dodatno izpostavlja negativnim u\xc4\x8dinkom genetskega zdrsa.'