b'\n_START_ARTICLE_\nAnarhizem\n_START_PARAGRAPH_\nAnarhizem je splo\xc5\xa1en izraz, s katerim opisujemo razli\xc4\x8dne politi\xc4\x8dne nazore in dru\xc5\xbebena gibanja, ki zagovarjajo odstranitev hierarhije oziroma vsiljene avtoritete na podro\xc4\x8dju politike, gospodarstva in religije. Te filozofije opredeljujejo anarhijo kot dru\xc5\xbebo, temelje\xc4\x8do na prostovoljnem sodelovanju svobodnih posameznikov. Filozofska anarhisti\xc4\x8dna ideja ne odobrava kaosa ali anomije \xe2\x80\x94 z anarhijo opisuje naravo \xc4\x8dlove\xc5\xa1kih odnosov, ki so namenoma ustanovljeni in vzdr\xc5\xbeevani._NEWLINE_Medtem ko sta individualna svoboda in odpor proti dr\xc5\xbeavi prvotni te\xc5\xbenji anarhizma, ve\xc4\x8dina anarhistov vztraja, da je anarhizem veliko ve\xc4\x8d kot to. Med raznimi anarhisti\xc4\x8dnimi politi\xc4\x8dnimi filozofijami obstajajo velike razlike, tako da se imajo v\xc4\x8dasih tudi skupine z zelo druga\xc4\x8dnimi pogledi za anarhisti\xc4\x8dne. Na to, da so menja zelo razli\xc4\x8dna, na primer ka\xc5\xbeejo razli\xc4\x8dna mnenja o vlogi nasilja v vzgojnem anarhizmu, o primernosti ali neprimernosti uporabe nasilja pri anarhisti\xc4\x8dnem aktivizmu, o individualizmu in kolektivizmu, o odnosih med tehnologijo in hierarhijo, o interpretacijah egalitarnih idej, o za\xc5\xbeelenosti ali neza\xc5\xbeelenosti obstoja organizacij, o izbiri najprimernej\xc5\xa1ega ekonomskega sistema, o odnosu med ateizmom in duhovnostjo.\n_START_SECTION_\nEtimologija in terminologija\n_START_PARAGRAPH_\nBeseda \xc2\xbbanarhizem\xc2\xab\xc2\xa0je sestavljena iz besede anarhija in pripone -izem, ki sta izpeljanki iz gr\xc5\xa1kih \xe1\xbc\x80\xce\xbd\xce\xb1\xcf\x81\xcf\x87\xce\xaf\xce\xb1, anarhija (ta izvira iz besede \xe1\xbc\x84\xce\xbd\xce\xb1\xcf\x81\xcf\x87\xce\xbf\xcf\x82, anarchos, v pomenu \xc2\xbbbrez vladarjev\xc2\xab; iz predpone \xe1\xbc\x80\xce\xbd-, an-, \xc2\xbbbrez\xc2\xab\xc2\xa0in \xe1\xbc\x80\xcf\x81\xcf\x87\xcf\x8c\xcf\x82, arhos, \xc2\xbbvoditelj\xc2\xab, \xc2\xbbvladar\xc2\xab;) in -\xce\xb9\xcf\x83\xce\xbc\xcf\x8c\xcf\x82 ali -\xce\xb9\xcf\x83\xce\xbc\xce\xb1 (-ismos, -isma, iz nedolo\xc4\x8dni\xc5\xa1ke pripone -\xce\xaf\xce\xb6\xce\xb5\xce\xb9\xce\xbd, -izein)._NEWLINE_Najstarej\xc5\xa1i znani zapis je v srednjeve\xc5\xa1ki latin\xc5\xa1\xc4\x8dini iz leta 1539. Z besedo \xc2\xbbanarhist\xc2\xab\xc2\xa0je Maximilien de Robespierre napadal pripadnike levice, ki jih je izkoristil med francosko revolucijo in se jih je kasneje hotel znebiti, \xc4\x8deprav so le redki med njimi zagovarjali ideje dru\xc5\xbebenega upora, zna\xc4\x8dilne za kasnej\xc5\xa1e anarhiste. \xc5\xa0tevilni avtorji zgodnjega 19. stoletja, kot sta William Godwin and Wilhelm Weitling, so prispevali k razvoju doktrine anarhizma kasnej\xc5\xa1ih generacij, vendar sebe in svojih nazorov niso opisovali s tem izrazom._NEWLINE_Anarhisti\xc4\x8dna filozofija doslej \xc5\xa1e ni na\xc5\xa1la enotnega in nespornega poimenovanja za cilj svojega nazora \xe2\x88\x92 to je za dru\xc5\xbebeni red, v katerem ne bi bilo prisilne avtoritete. Ta dru\xc5\xbebeni red obi\xc4\x8dajno nosi ime anarhija in tudi ve\xc4\x8dina dana\xc5\xa1njih anarhistov uporablja oznako anarhija, \xc4\x8deprav so nekateri anarhisti zanj iskali tudi druga\xc4\x8dne izraze kakr\xc5\xa1na sta npr. akracija in libertarni socializem.\n_START_SECTION_\nAkracija\n_START_PARAGRAPH_\nDa bi se izognili spornemu izrazu anarhija, so nekateri anarhisti \xc5\xbee v 19. stoletju skovali novo oznako: akracija, ki je sestavljena iz osnov a v pomenu \xc2\xbbbrez\xc2\xab\xc2\xa0in kratein v pomenu \xc2\xbbgospodovanje\xc2\xab. Akracija torej pomeni dru\xc5\xbebeno ureditev brez gospodovanja oziroma despotizma. Gospodovanje ne obsega zgolj vsiljevanja prednosti v socialni hierarhiji, ampak tudi sporadi\xc4\x8dno nasilje, ki je zna\xc4\x8dilno za anomijo. Uporaba izraza akracija je kljub ve\xc4\x8dji ustreznosti ostala omejena tudi med samimi anarhisti, kjer so jo uporabljali predvsem anarho-kolektivisti. Poleg tega se izraz akratija/akracija danes pogosto uporablja tudi v pomenu razuzdanosti, pomanjkanja samoobvladovanja, s \xc4\x8dimer anarhisti\xc4\x8dna ureditev ni povezana.\n_START_SECTION_\nLibertarni socializem in libertarni komunizem\n_START_PARAGRAPH_\nIzraza anarhija in akracija izhajata iz uporabe negativne definicije. Zato so nekateri anarhisti za cilj svoje politi\xc4\x8dne ureditve \xc5\xbee v 19. stoletju pri\xc4\x8deli iskati pozitivne vsebine. Pri oznaki libertarni socializem je libertarnost potrebno razumeti v kontinentalnem evropskem duhu (v anglo-sa\xc5\xa1kem svetu je bil izraz libertarizem vezan na idejo ekonomskega liberalizma). Toda tak\xc5\xa1na definicija je preozka, saj je nesprejemljiva za individualisti\xc4\x8dne anarhiste, kakr\xc5\xa1ni so bili Stirner, Warren ali Thucker. \xc5\xa0e o\xc5\xbeji pomen nosi oznaka anarho-komunizem, za katero se je zavzemal Peter Kropotkin.\n_START_SECTION_\nPredhodniki anarhizma\n_START_PARAGRAPH_\nAnarhisti\xc4\x8dni primitivisti trdijo, da je najdalj\xc5\xa1e odbobje pred zapisano zgodovino bilo organizirano po anarhisti\xc4\x8dnih na\xc4\x8delih, vendar za to nimamo zanesljivih antropolo\xc5\xa1kih potrditev. Akefalne dru\xc5\xbebene ureditve namre\xc4\x8d v dana\xc5\xa1njih rodovnih ureditvah sre\xc4\x8damo zelo redko._NEWLINE_Prva znana omemba izraza anarhija v politi\xc4\x8dnem smislu se okrog leta 467 pr. n. \xc5\xa1t. pojavi v dramski igri Sedmerica proti Tebam, ki jo je spisal dramatik Ajshil. V tej igri Antigona zavestno ne upo\xc5\xa1teva dr\xc5\xbeavnih zakonov in pokoplje telo brata Polinejka, ki je umrl na strani pora\xc5\xbeenih v bitki za Tebe. _NEWLINE_V Anti\xc4\x8dni Gr\xc4\x8diji se je prvi\xc4\x8d pojavil tudi primer anarhizma kot filozofskega ideala. Ohranjeno je Aristipovo mnenje, da misleci ne bi smeli odstopiti svoje svobode dr\xc5\xbeavi, stoicisti\xc4\x8dni filozof Zenon iz Kitija pa je utemeljil stoicizem, ki je izklju\xc4\x8deval vsako zunanjo prisilo. Zenonova zapu\xc5\xa1\xc4\x8dina je bila ohranjena le v raznih citatih, zato poznamo le izseke iz njegove filozofije. Zenon je zavra\xc4\x8dal vsemogo\xc4\x8dnost dr\xc5\xbeave, njenih posegov in organizacije, in razglasil suverenost moralnih zakonov posameznika. Znotraj gr\xc5\xa1ke filozofije je Zenonova vizija svobodne dru\xc5\xbebe brez vlade nasprotna dr\xc5\xbeavni utopiji Platonove Dr\xc5\xbeave. \xc4\x8ceprav je narava \xc4\x8dloveka oskrbela z instinktom \xc4\x8dlovekove samoohranitve, ga je hkrati oskrbela tudi z instinktom socialnosti, ki prepre\xc4\x8duje, da bi instinkt \xc4\x8dlovekove samoohranitve le-tega zapeljal v egoizem. \xc4\x8ce bi ljudje dovolj preudarno sledili svojim naravnim instinktom, se bodo ne glede na meje zdru\xc5\xbeili v tako imenovanem Kozmosu, ki bo odpravil potrebo po sodi\xc5\xa1\xc4\x8dih ali policiji, templjih ali denarju, ki ga bo nadomestilo svobodno obdarovanje skozi blagovno izmenjavo. Zenon je predhodnik anarho-kolektivizma. _NEWLINE_Medtem ko so bili stoiki veliki racionalisti, lahko dolo\xc4\x8dene proanarhisti\xc4\x8dne poteze najdemo \xc5\xbee v mitolo\xc5\xa1kem in religioznem izro\xc4\x8dilu starih ljudstev, ki vsebuje zgodbe o uporih proti mogo\xc4\x8dnim oblastnikom: tako so npr. titani napadli Olimp, Prometej se je uprl Zevsu in Satan oblastnemu Jahveju \xe2\x88\x92 slednjega mnogi anarhisti dojemajo kot metaforo za ljubosumnega, ma\xc5\xa1\xc4\x8devalnega in zlega despota. _NEWLINE_Anarhisti\xc4\x8dne tendence v duhovnosti so bile zna\xc4\x8dilne tako za staro Kitajsko kot za zgodnje-kr\xc5\xa1\xc4\x8dansko Sredozemlje ter srednjeve\xc5\xa1ko Evropo. Na Kitajskem se je pojavil daoizem, ki je izoblikoval tudi nekatera jasna izhodi\xc5\xa1\xc4\x8da anarhisti\xc4\x8dnega spiritualizma. Tako naj bi \xc5\xbee Laozi previdno dejal, da idealni voditelj ne vlada. Njegov nasvet pravi, da\xc2\xa0\xc2\xbbne obo\xc5\xbeuj ugledne\xc5\xbeev, saj potem ljudje med seboj ne bodo tekmovali. Ne ceni redkih zakladov, saj potem ljudje ne bodo kradli\xc2\xab. V delu Daoded\xc5\xbeing je tudi Dao omenjen skoraj kot anarhist: \xc2\xbbObla\xc4\x8di, hrani vse stvari, pa jim le no\xc4\x8de biti gospodar.\xc2\xab Zhuangzi je kar naravnost podvomil o vsakr\xc5\xa1ni vladi in zatrdil, da so vlade prepreke k \xc4\x8dlove\xc5\xa1ki sre\xc4\x8di, saj da je slednja odvisna od svobode posameznikov, da spontano izrazijo svojo naravo. _NEWLINE_Nekak\xc5\xa1en spiritualni anarhizem se je pojavil tudi v zgodnjem kr\xc5\xa1\xc4\x8danstvu, zlasti med nekaterimi gnostiki. Kr\xc5\xa1\xc4\x8danski u\xc4\x8ditelj Irenej tako na podro\xc4\x8dju Lyona omenja delovanje pneumatikov (\xc2\xbbpoduhovljenih\xc2\xab), ki niso poznali prave cerkvene hierarhije, saj funkcije \xc5\xbeupnikov, \xc5\xa1kofov, bralcev svetih besedil in prerokovalcev niso bile stalne, ampak so bile za vsak obred znova dolo\xc4\x8dene z \xc5\xberebom izmed vsega ob\xc4\x8destva, tako mo\xc5\xa1kega kot \xc5\xbeenskega. \xc5\xa0e en gnostik - Karpokrat - naj bi pridigal \xc5\xbeivljenje, podobno libertarnemu komunizmu. Tak\xc5\xa1ne anarhisti\xc4\x8dne tendence so se lahko razvile iz nekaterih mest v Novi zavezi, kakr\xc5\xa1no npr. zasledimo v Pismu Gala\xc4\x8danom:\xc2\xa0\xc2\xbbToda, \xc4\x8de se daste voditi Duhu, niste pod postavo.\xc2\xab\xc2\xa0(Gal. 5:18). Max Nettlau navaja vrsto primerov iz srednjega veka, kjer najdemo zametke anarhizma: sekta \xc2\xbbBratje in sestre svobodnega duha\xc2\xab\xc2\xa0je posku\xc5\xa1ala \xc5\xbeiveti neomejeni libertarni komunizem, v 14. stoletju so jim sledili \xc2\xbbKlompdraggers\xc2\xab, v 16. stoletju amsterdamski \xc2\xbblibertini\xc2\xab, Petr Chel\xc4\x8dicky je v 15. stoletju nasprotoval razrednim razlikam, privilegijem plemstva in duhov\xc5\xa1\xc4\x8dine ter se zavzemal za pravice \xc5\xbeensk, adamiti so se zavzemali za preprosto \xc5\xbeivljenje, seksualno svobodo in kult golote. Elementov anarhisti\xc4\x8dnega razpolo\xc5\xbeenja pa ne najdemo le pri \xc4\x8de\xc5\xa1kih husitih (in adamitih), ampak tudi pri prekr\xc5\xa1\xc4\x8devalcih iz 16. stoletja. Thomas M\xc3\xbcntzer je svojo religiozno revolucijo raz\xc5\xa1iril \xc5\xa1e na dru\xc5\xbebeno revolucijo, to je na uni\xc4\x8denje obstoje\xc4\x8dega reda in njegovo nadomestitev z Bo\xc5\xbejim kraljestvom na Zemlji. M\xc3\xbcntzer je avtoritarnega Luthra obto\xc5\xbeil, da z zbli\xc5\xbeevanjem z oblastjo pritrjuje Pilatu, ne pa Kristusu, sam pa se je zavzemal za to, da ljudje postanemo bogovi in je leta 1525 vodil veliki kme\xc4\x8dki upor proti oblasti knezov. M\xc3\xbcntzer je kljub porazu spro\xc5\xbeil pravo gibanje prekr\xc5\xa1\xc4\x8devalcev. Bertrand Russell je v svoji knjigi Zgodovina zahodne filozofije zapisal, da so prekr\xc5\xa1\xc4\x8devalci zavra\xc4\x8dali vse zakone, ker so verjeli, da bo vsakega dobrega \xc4\x8dloveka vodil sveti duh (ta premisa je vodila do komunizma). _NEWLINE_Gerrard Winstanley, ki je vodil gibanje The Diggers, je v 17. stoletju izdal bro\xc5\xa1uro v kateri je pozival k skupni lastnini in dru\xc5\xbebeni in ekonomski organizaciji v malih agrarnih skupnostih, velja za predhodnika modernega anarhizma. Okrog sebe je zbral \xc5\xa1tirideset ljudi, ki so na kme\xc4\x8dkem posestvu ustvarili svojo komuno. Winstanley je nasprotoval vsiljeni avtoriteti.\n_START_SECTION_\nMed seboj nepovezani \xc2\xbbanarhisti\xc2\xab\xc2\xa0iz 18. stoletja\n_START_PARAGRAPH_\nPrvi moderni avtor, ki je objavil dalj\xc5\xa1o razpravo, ki zagovarja brez-vladje, je bil William Godwin v delu \xc2\xbbRaziskava o na\xc4\x8delih politi\xc4\x8dne pravi\xc4\x8dnosti\xc2\xab\xc2\xa0(Enquiry Concerning Political Justice) iz leta 1793. Pri omenjeni razpravi gre namre\xc4\x8d za prvo koherentno in celovito predstavitev anarhisti\xc4\x8dnih idej, zaradi \xc4\x8desar pri mnogih velja za za\xc4\x8detnika filozofskega anarhizma in to kljub temu, da v tem delu Godwin pri povzemanju Lockea uporabi izraz anarhija le v slab\xc5\xa1alnem pomenu anomije. Godwin v njej dokazuje, da obstoj dr\xc5\xbeave in lastnine vodi v velika prelivanja krvi in zatiranje. Velika neenakost povzro\xc4\x8da poglabljanje rev\xc5\xa1\xc4\x8dine, nezasli\xc5\xa1ano bogatenje in predrznost bogatih. Zaradi tega so \xc4\x8dlovekovi zakoni in njih izvr\xc5\xa1evanje krivi\xc4\x8dni. Toda Godwin ostro zavrne mo\xc5\xbenost re\xc5\xa1itve v revoluciji, ki jo ima le za novo obliko tiranije, v kateri strasti zameglijo razum. Toda obenem nasprotuje institutu dr\xc5\xbeave, kjer gre v vsakem primeru za tiranijo \xe2\x88\x92 republike in despotisti\xc4\x8dne de\xc5\xbeele se med seboj lo\xc4\x8dijo le po stopnji tiranije. Godwin se nasprotno zavzema za to, da bi na splo\xc5\xa1nih volitvah postopoma oblikovali skup\xc5\xa1\xc4\x8dine in svete, ki bi pri urejanju dru\xc5\xbebe namesto ukazov izdajali povabila, ki bi bila, \xc4\x8de bi le bila dovolj razumna, tudi sprejeta. Tako bi se dr\xc5\xbeavnost postopoma razkrojila._NEWLINE_Proanarhisti\xc4\x8dne tendence so bile v 18. stoletju bolj kot v Angliji mo\xc4\x8dne v Franciji, ki je tedaj postopoma prihajala v vse ve\xc4\x8djo dru\xc5\xbebeno krizo. Nekateri plebejski duhovniki, ki so sodo\xc5\xbeivljali bridko \xc5\xbeivljenje in jezo svojih vernikov, so se postavili na proanarhisti\xc4\x8dna stali\xc5\xa1\xc4\x8da. \xc5\xbde Jean Meslier (1664-1729) je postal ateist in je verjetno \xc5\xa1ele po letu 1718 obsodil vsakr\xc5\xa1no oblast, zahteval je ukinitev lastnine, ker da ta podpira dr\xc5\xbeavo, pa tudi religije, ker podpira Cerkev, lastnino pa naj bi po njegovem nadomestila skupnost dobrin. Podobne proanarhisti\xc4\x8dne tendence najdemo tudi pri Dom Deschampesu (1716-1774), ki je kritiziral lastnino, medsebojno razdeljenost ljudi in tiranijo, in ki se je zavzemal za oblikovanje nove dru\xc5\xbebene ureditve brez gospodarjev in zakonov, kjer bi obstajala dru\xc5\xbebena enakost, red pa naj bi namesto na vsiljenih zakonih temeljil na obi\xc4\x8dajih. Med vidnej\xc5\xa1imi intelektualci se je na koncu svojega \xc5\xbeivljenja proanarhizmu pribli\xc5\xbeal Denis Diderot (1713-1784). Pod vplivom Dom Deschampesa se je pri\xc4\x8del zavzemati za dru\xc5\xbebo, v kateri ni vladarjev, lastnine in zakonov, leta 1780 pa je obsodil hlap\xc4\x8devanje svojim gospodarjem in se zaradi tega celo sprl s svojim prijateljem Grimmom.\n_START_SECTION_\nFrancoska revolucija\n_START_PARAGRAPH_\nZa \xc2\xbbanarhiste\xc2\xab\xc2\xa0iz 18. stoletja je bilo v nasprotju s predhodnimi prekr\xc5\xa1\xc4\x8devalci in kasnej\xc5\xa1imi anarhisti na splo\xc5\xa1no zna\xc4\x8dilno, da med seboj niso bili povezani, da niso ustvarili dru\xc5\xbebenega gibanja za dosego anarhije. Izjema je babuvisti\xc4\x8dno gibanje, ki ga je v \xc4\x8dasu francoske revolucije ustvaril revolucionar Fran\xc3\xa7ois-No\xc3\xabl Babeuf, za babuvisti\xc4\x8dno gibanje pa je Silvain Mar\xc3\xa9chal spisal Manifest enakih, v katerem se pojavi poziv\xc2\xa0\xc2\xbbIzginite, sovra\xc5\xbene razlike med vladarji in vladanimi!\xc2\xab, in v katerem je obrazlo\xc5\xbeen naiven tip anarho-komunisti\xc4\x8dne ureditve. S porazom francoske revolucije in z Godwinovo smrtjo so proanarhisti\xc4\x8dne ideje za nekaj \xc4\x8dasa zamrle. Povsem na novo in v novih okoli\xc5\xa1\xc4\x8dinah so se \xc5\xa1ele \xc4\x8dez \xc5\xa1tiri desetletja pojavile s Proudhonom.\n_START_SECTION_\nRazvoj anarhisti\xc4\x8dne misli\n_START_PARAGRAPH_\nPierre-Joseph Proudhon (1809-1865) velja za o\xc4\x8deta modernega anarhizma in za o\xc4\x8deta mutualizma. Bil je prvi, ki je v \xc5\xa1tiridesetih letih 19. stoletja za oznako protidr\xc5\xbeavnega politi\xc4\x8dnega gibanja in brezoblastne dru\xc5\xbebene ureditve pri\xc4\x8del uporabljati pojem anarhije. \xc4\x8ceprav je bil socialist, je bil obenem skrajni individualist, ki mu komunisti\xc4\x8dne ideje niso bile v\xc5\xa1e\xc4\x8d. Zato je v svojem mutualizmu zdru\xc5\xbeeval na\xc4\x8deli enakopravnosti in vzajemnosti. Znan je njegov rek\xc2\xa0\xc2\xbbLastnina je tatvina!\xc2\xab, vendar s to izjavo Proudhon ni mislil vse lastnine, ampak le njeno zlorabo. Hotel je prepre\xc4\x8diti obrestovanje kapitala in njegovo grabljenje, medtem ko je v lastnini sicer videl najbolj\xc5\xa1o za\xc5\xa1\xc4\x8dito pred posegi oblasti. Zavzel se je za uvedbo samoupravljanja, za ljudske izmenjalne banke, v katerih bi se menjali delavski \xc4\x8deki z nominalnim \xc5\xa1tevilom (kasneje ponderiranih) ur. Razredno ureditev in dr\xc5\xbeavno oblast z javno upravo bi bilo potrebno ukiniti ter ustvariti civilno milico. Toda Proudhon se je kmalu odrekel anarhizmu in ponovno pristal na zmerni etatizem. _NEWLINE_Mihail Bakunin (1814-1876) se je anarhisti\xc4\x8dnim idejam zares zapisal \xc5\xa1ele proti koncu \xc5\xbeivljenja. Njegovo mnenje je bilo, da je lastnina dr\xc5\xbeavna institucija, in da bo ukinitev dr\xc5\xbeave sama po sebi ukinila tudi zasebno lastnino s kapitalizmom vred, v nasprotju z Proudhonom pa se je oprijel anarhisti\xc4\x8dnega kolektivizma, to je brezdr\xc5\xbeavne dru\xc5\xbebene ureditve s prepovedjo politi\xc4\x8dnih strank in s kolektivno lastnino, v kateri bi obstajale svobodne kmetijske in industrijske asociacije. Bakunin je ostro kritiziral avtoritarni socializem Karla Marxa in obenem podprl sindikalni boj kot naravno organizacijo mno\xc5\xbeic, s \xc4\x8dimer je odprl pot oblikovanju anarho-sindikalizma. Bakunin je v svojem aktivizmu naredil dve ve\xc4\x8dji napaki. Bakunin, ki razen v obdobju pod vplivom Ne\xc4\x8dajeva ni bil naklonjen nasilju, je podprl Ne\xc4\x8dajeve teroristi\xc4\x8dne ideje in razvil idejo o tajni ekstremisti\xc4\x8dni revolucionarni organizaciji. \xc4\x8ceprav se je nazadnje sku\xc5\xa1al od distancirati od Ne\xc4\x8dajeva, je s prvo idejo spro\xc5\xbeil val anarhisti\xc4\x8dnega terorizma (Propaganda z delom), s pomo\xc4\x8djo druge ideje pa je kasneje Lenin oblikoval avtoritarno bolj\xc5\xa1evisti\xc4\x8dno organizacijo. Bakunin ni izdelal zanesljive teorije o anarho-kolektivisti\xc4\x8dni dru\xc5\xbebi, to so storili Cesar de Paepe, Serrano Y Oteiza, Jose Llunas in Anselmo Lorenzo. _NEWLINE_Peter Kropotkin (1842-1921) je utemeljil teorijo anarho-komunizma. Svoje poglede je utemeljil na zakonu vzajemne pomo\xc4\x8di in se zavzel za skupno lastnino proizvodnih sredstev, za gospodarsko in komunalno samoupravo ter za odpravljanje delitve dela. V sami Rusiji je bil Kropotkin med mnogimi anarhisti ozna\xc4\x8den za \xc2\xbbdesni\xc4\x8darja\xc2\xab, zato je bil tam precej izoliran. Po eni strani je bil plemi\xc5\xa1kega porekla, po drugi je zagovarjal obstoj delavskih organizacij in je bil v svoji dialektiki prepri\xc4\x8dan, da je tehni\xc4\x8dna razvitost pomemben predpogoj za ustvaritev anarhisti\xc4\x8dne dru\xc5\xbebe. Zato je menil, da Rusija zaradi zaostalosti \xc5\xa1e ni pripravljena na revolucijo ter je predlagal, naj se raje preoblikuje v federalno republiko po zgledu ZDA. Med prvo svetovno vojno je v nasprotju z nepristranskostjo ve\xc4\x8dine anarhistov podprl Antanto. Poleg tega se je po za\xc4\x8detnem zagonu odpovedal propagandi z delom, \xc4\x8deprav je sicer zagovarjal revolucijo. \xc4\x8ceprav je bil v anarhisti\xc4\x8dnem gibanju izolirana \xc4\x8drna ovca, je bil najbolj plodovit anarhisti\xc4\x8dni pisec, njegova dela pa so postala idejna podlaga anarho-komunisti\xc4\x8dnega gibanja. Poleg Kropotkina so v njegovem \xc4\x8dasu delovali \xc5\xa1e Malatesta in Landauer, pa tudi pacifisti\xc4\x8dni in religiozni Tolstoj, ki ga pogojno pri\xc5\xa1tevamo med anarhiste.'