b'\n_START_ARTICLE_\nParica\n_START_PARAGRAPH_\nParica je v osnovi dvojna izolirana prepletena \xc5\xbeica, ki je nastala za potrebe telefonskih komunikacij. Njen glavni namen je izbolj\xc5\xa1anje kvalitete signala z zmanj\xc5\xa1anjem koli\xc4\x8dine motenj iz okolja ter sosednjih paric. Je eden najstarej\xc5\xa1ih prenosnih medijev za po\xc5\xa1iljanje sporo\xc4\x8dil. _NEWLINE_Poznamo UTP in STP._NEWLINE_UTP sta 2 \xc5\xbeici prepleteni med seboj z zunanjo ovojnico._NEWLINE_STP pa ima poleg zunanje ovojnice \xc5\xa1e notranjo torej ima 2 za\xc5\xa1\xc4\x8diti.\n_START_SECTION_\nOpis\n_START_PARAGRAPH_\nParica se lahko uporablja kot balansirana linija, ki lahko kot del balansiranega vezja bistveno zmanj\xc5\xa1a efekt \xc5\xa1umnih tokov, ki se inducirajo na liniji prek elektri\xc4\x8dnih ali magnetih polj. Ideja je namre\xc4\x8d, da se na obeh \xc5\xbeicah inducira pribli\xc5\xbeno podoben tok, saj sta zaradi prepletanja \xc5\xbeici vedno na isti razdalji od izvora \xc5\xa1uma. Tak induciran \xc5\xa1um se nato izni\xc4\x8di na koncu linije, saj se kot izhodni signal upo\xc5\xa1teva le razliko napetosti med \xc5\xbeicama, \xc5\xa1umni signal pa naj bi bil na obeh \xc5\xbeicah enak.\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nZgodnje telefonske napeljave so zavoljo preprostosti in nizke cene  uporabljale le eno \xc5\xbeico, tokokrog pa je bil skenjen preko ozemljitve. Konec 19. stoletja so se v ve\xc4\x8djih mestih za\xc4\x8deli pojavljati elektri\xc4\x8dni tramvaji, ki so povzro\xc4\x8dali \xc5\xa1um na telefonskih linijah. Da bi odpravili te\xc5\xbeavo, so telekomunikacijska podjetja za\xc4\x8dela uporabljati balansirane linije, ki so poleg zmanj\xc5\xa1anja \xc5\xa1uma tudi pove\xc4\x8dale jakost izhodnega signala. Te linije so uporabljale dve \xc5\xbeici, ki pa nista bili prepleteni._NEWLINE_Ko se je distribucija elektrike za\xc4\x8dela \xc5\xa1iriti, je taka re\xc5\xa1itev hitro postala neprimerna. Telefonski kabli so si pogosto delili kandelabre z elektri\xc4\x8dnimi vodi, ki so v dveh \xc5\xbeicah balansirane telefonske linije inducirali neenakomerne \xc5\xa1umne napetosti, ki se ob debalansiranju niso izni\xc4\x8dile. Preprosta re\xc5\xa1itev je bila transpozicija kablov, pri \xc4\x8demer sta se vsakih nekaj kandelabrov \xc5\xbeici balansirane linije zamenjali med seboj. Efektivno je to predstavljalo preprosto obliko parice, s stopnjo zavijanja pribli\xc5\xbeno \xc5\xa1tiri zavoje na kilometer. Tak na\xc4\x8din napeljave telefonskih linij je \xc5\xa1e danes ohranjen v nekaterih manj razvitih okoljih.'