b'\n_START_ARTICLE_\nAnna Seghers\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nAnna Seghers je bila edini otrok trgovca z umetninami iz Mainza, Isidorja Reilinga in njegove \xc5\xbeene Hedwige. \xc4\x8ceprav se je dru\xc5\xbeina opredeljevala za ortodoksne Jude, je bila njihova najbolj brana dru\xc5\xbeinska knjiga Lutrova biblija. Anna je od leta 1907 obiskovala privatno \xc5\xa1olo, od 1910 naprej pa vi\xc5\xa1jo dekli\xc5\xa1ko \xc5\xa1olo v Mainzu, dana\xc5\xa1njo \xc5\xa1kofijsko gimnazijo. Med prvo svetovno vojno je Anna Seghers nudila prvo pomo\xc4\x8d in pomagala ranjencem, zato je maturo opravila \xc5\xa1ele 1920. Takoj zatem je v K\xc3\xb6lnu in Heidelbergu \xc5\xa1tudirala zgodovino, umetnostno zgodovino in sinologijo. Leta 1924 je doktorirala na heidelber\xc5\xa1ki univerzi z dizertacijo Judje in judovstvo v delu Rembranta._NEWLINE_Leta 1925 se je poro\xc4\x8dila z mad\xc5\xbearskim sociologom L\xc3\xa1szl\xc3\xb3m Radv\xc3\xa1nyim, ki se je kasneje preimenoval v Johanna-Lorenza Schmidta. Preselila sta se v Berlin, kjer se jima je leta 1926 rodil sin Peter._NEWLINE_Ena njenih prvih objav je bila pripoved Grubetsch, ki je iz\xc5\xa1la leta 1927 pod njenim psevdonimom Seghers (brez imena). Kritiki so domnevali, da je ime mo\xc5\xa1ko. Psevdonim Seghers je prevzela od cenjenega nizozemskega jedkalca in slikarja Herculesa Seghersa (zasledimo lahko tudi zapis Segers)._NEWLINE_Leta 1928 se je rodila h\xc4\x8derka Ruth. V tem letu je tudi iz\xc5\xa1la njena prva knjiga Vstaja ribi\xc4\x8dev na sveti Barbari (Der Aufstand der Fischer von St. Barbara). Tudi ta knjiga je iz\xc5\xa1la pod njenim psevdonimom Anna Seghers. Zanjo je na predlog Hansa Hennyja Jahnna \xc5\xa1e isto leto prejel Kleistovo nagrado. Leta 1928 se je pridru\xc5\xbeila komunisti\xc4\x8dni stranki Nem\xc4\x8dije in v naslednjem letu je bila eden od ustanovnih \xc4\x8dlanov Dru\xc5\xa1tva delavsko-revolucionarnih pisateljev. Po prihodu nacionalsocialistov na oblast je gestapo Anno Seghers za kratek \xc4\x8das priprl; njene knjige so v Nem\xc4\x8diji prepovedali in jih za\xc5\xbeigali. Kasneje je lahko pobegnila v \xc5\xa0vico, od koder se je odpravila proti Parizu._NEWLINE_V izgnanstvu je sodelovala pri \xc4\x8dasopisih nem\xc5\xa1kih priseljencev; med drugim je bila tudi \xc4\x8dlanica uredni\xc5\xa1kega odbora mese\xc4\x8dnika Neue deutsche Bl\xc3\xa4tter. Leta 1935 je bila ena od ustanoviteljic Organizacije za za\xc5\xa1\xc4\x8dito nem\xc5\xa1kih pisateljev v Parizu. Njen mo\xc5\xbe je bil po za\xc4\x8detku druge svetovne vojne in po vkorakanju nem\xc5\xa1kih \xc4\x8det v Pariz interniran v ju\xc5\xbenofrancosko koncentracijsko tabori\xc5\xa1\xc4\x8de Le Vernet. Anni Seghers je z otroki uspelo pobegniti iz zasedenega Pariza v del ju\xc5\xbene Francije, ki je bil pod oblastjo Henrija Philippa Petaina. Tam si je pri Marseillu prizadevala za izpustitev svojega mo\xc5\xbea in za mo\xc5\xbenost izstopa iz dr\xc5\xbeave. Njen trud se je kon\xc4\x8dno obrestoval pri mehi\xc5\xa1kem generalnem konzulatu pod vodstvom Gilberta Bosquesa, kjer so beguncem velikodu\xc5\xa1no izdajali vstopna dovoljenja za odhod v Mehiko. Ta \xc4\x8das je upodobila v svojem romanu Tranzit, ki je iz\xc5\xa1el leta 1944._NEWLINE_Marca 1941 se je Anni Seghers z dru\xc5\xbeino uspelo izseliti iz Marseilla preko Martiniqua, New Yorka in Veracruza v Mexico City. Njen mo\xc5\xbe, ki se je medtem preimenoval na nem\xc5\xa1ko ime Johann-Lorenz Schmidt, je tu na\xc5\xa1el slu\xc5\xbebo, sprva na Delavski univerzi, kasneje pa na Dr\xc5\xbeavni univerzi. Anna Seghers je ustanovila antifa\xc5\xa1isti\xc4\x8dni klub Heinricha Heineja in bila tudi njegova predsednica. Skupaj z Ludwigom Rennom je ustanovila tudi Gibanje svobodne Nem\xc4\x8dije (Bewegung freies Deutschland) in izdajala istoimenski \xc4\x8dasopis. Leta 1942 je iz\xc5\xa1el njen verjetno najbolj znani roman Sedmi kri\xc5\xbe \xe2\x80\x93 v angle\xc5\xa1kem jeziku v ZDA \xe2\x80\x93 in v nem\xc5\xa1\xc4\x8dini v Mehiki. 1944 je Fred Zinnemann po tem romanu posnel film. Po uspehu knjige in filma je Anna Seghers postala prepoznavna po vsem svetu. Po njeni smrti, leta 1996, je komponist Hans Werner Henze, na podlagi prepesnitve Hansa-Ulricha Treichla, roman vzel za temelj svoje 9. sinfonije._NEWLINE_Leta 1947 je Anna Seghers zapustila Mexico in od\xc5\xa1la v Berlin, kjer je v zahodnem Berlinu \xc5\xbeivela kot \xc4\x8dlanica Socialisti\xc4\x8dne stranke enotnosti Nem\xc4\x8dije. V tem letu je prejela tudi B\xc3\xbcchnerjevo nagrado za knji\xc5\xbeevnost. Leta 1950 se je preselila v vzhodni Berlin. Imenovana je bila za \xc4\x8dlanico mirovne organizacije World Peace Council in za ustanovno \xc4\x8dlanico Nem\xc5\xa1ke akademije umetnosti. 1951 je prejela Dr\xc5\xbeavno nagrado NDR. Od 1952 do 1978 je bila predsednica Zveze nem\xc5\xa1kih pisateljev v NDR. Leta 1955 se je Anna Seghers s svojim mo\xc5\xbeem preselila na Volkswohlstra\xc3\x9fe 81 (dana\xc5\xa1nja ulica Anne Seghers) v dana\xc5\xa1njem tehnolo\xc5\xa1kem sredi\xc5\xa1\xc4\x8du Berlin-Adlershofu v Berlinu in tam \xc5\xbeivela do smrti. Danes je v njenem stanovanju spominska soba in muzej o \xc5\xbeivljenju in delih Anne Seghers._NEWLINE_Leta 1957 je bil zoper Walterja Janka, vodjo nem\xc5\xa1ke zalo\xc5\xbebe Aufbau Verlag, ki je izdajala njene knjige, opravljen proces zaradi domnevne \xe2\x80\x9ckontrarevolucijske zarote\xe2\x80\x9d. Anna je o tem mol\xc4\x8dala, kljub temu da je vedela, da to ni prav. Tudi poskus tihega posredovanja pri Walterju Ulbrichtu je spodletel. Mol\xc4\x8dala je tudi leta 1961 pri izlju\xc4\x8ditvi Heinerja M\xc3\xbcllerja in leta 1979 pri izklju\xc4\x8ditvi devetih kriti\xc4\x8dnih avtorjev iz Zveze nem\xc5\xa1kih pisateljev. Leta 1975 je prejela kulturno nagrado za svetovni mir, postala pa je tudi \xc4\x8dastna me\xc5\xa1\xc4\x8danka vzhodnega Berlina. 1978 je odstopila z mesta predsednice Dru\xc5\xa1tva nem\xc5\xa1kih pisateljev ter postala \xc4\x8dastna predsednica. V istem letu je umrl njen mo\xc5\xbe. Leta 1981 ji je tudi rojstno mesto Mainz podelilo \xc4\x8dastno me\xc5\xa1\xc4\x8danstvo. Umrla je 1. julija 1983 in je po odlo\xc4\x8ditvi Akademije umetnosti pokopana na Dorotheenst\xc3\xa4dtischenskem pokopali\xc5\xa1\xc4\x8du v Berlinu.'