b'\n_START_ARTICLE_\nEmilio Comici\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nEden najbolj\xc5\xa1ih alpinistov svoje generacije se je rodil v Trstu in v mladosti za\xc4\x8del kariero kot pristani\xc5\xa1ki delavec. V prostem \xc4\x8dasu je bil \xc5\xa1portno aktiven, predvsem z jamarstvom po Brkinih, \xc4\x8ci\xc4\x8dariji in Krasu. Leta 1925 se je preusmeril v hribe, kjer je plezal vse do svoje smrti leta 1940. Zaslovel je zlasti s plezanjem v Dolomitih, v karieri pa je preplezal 25 prvenstvenih vzponov VI. te\xc5\xbeavnostne stopnje po UIAA lestvici, okrog 250 te\xc5\xbekih prvenstvenih plezanj in okrog 1500 vzponov sploh. Pri plezanju tedaj najte\xc5\xbejih smeri VI. stopnje je bil za\xc4\x8detnik in promotor tehnik, kot so plezanje z varovanjem v navezi, uporaba vrvnih lestev in bivakiranje v steni. Zgodnje izku\xc5\xa1nje je dobil v dolini Glin\xc5\xa1\xc4\x8dice pri Trstu (Val Rosandra), njegova mentorja sta bila Tr\xc5\xbea\xc4\x8dana Julius Kugy in Napoleone Cozzi, veliko je plezal v narodnostno me\xc5\xa1anih navezah, tudi v dana\xc5\xa1nji Sloveniji (Jalovec, Ojstrica, Mojstrovka). Med slovenskimi alpinisti je legendarno zlasti njegovo prigovarjanje Jo\xc5\xbei \xc4\x8copu, ko si je ogledoval steber v Triglavski severni steni (danes \xc4\x8copov steber) O\xc5\xa1tja, Jo\xc5\xbea, ga mora\xc5\xa1 provare! Ma ga po\xc5\xa1ku\xc5\xa1i! Ga pridi\xc5\xa1, ga vidi\xc5\xa1, al ga gre\xc5\xa1 al ga ne gre\xc5\xa1!_NEWLINE_Umrl je pri padcu na ve\xc4\x8dernem plezanju v Val Gardeni.'