b'\n_START_ARTICLE_\nBacillus thuringiensis\n_START_SECTION_\nOpis\n_START_PARAGRAPH_\nBakterija se razmno\xc5\xbeuje v obolelih in odmrlih \xc5\xbeu\xc5\xbeelkah. Poleg tega pa se naravno pojavlja tudi v \xc4\x8drevesju gosenic nekaterih vrst ve\xc5\xa1\xc4\x8d in metuljev, pa tudi na povr\xc5\xa1ini rastlinskih listov, v vodnih okoljih, \xc5\xbeivalskih iztrebkih in predelovalnih obratih \xc5\xbeita in moke.\n_START_SECTION_\nTaksonomija in odkritje\n_START_PARAGRAPH_\nJaponski bakteriolog Ishiwata Shigetane (\xe7\x9f\xb3\xe6\xb8\xa1 \xe7\xb9\x81\xe8\x83\xa4) je leta 1901 izoliral B. thuringiensis iz obolele sviloprejkine li\xc4\x8dinke in jo poimenoval Bacillus sotto, pri \xc4\x8demer je uporabil japonsko besedo sott\xc5\x8d (\xe5\x8d\x92\xe5\x80\x92, \xe2\x80\x98kolaps\xe2\x80\x99), s \xc4\x8dimer je izpostavil bakterijko paralizo, ki jo povzro\xc4\x8da. Ishiwata je \xc5\xbee takrat spoznal, da je za patogenost bakterije odgovoren toksin, vendar pa najdenega organizma takrat ni formalno opisal. Leta 1911 je nato nem\xc5\xa1ki mikrobiolog Ernst Berliner samostojno izoliral bakterijo iz populacije gosenic mo\xc4\x8dne ve\xc5\xa1\xc4\x8de, ki jo je opisal in ji dal znanstveno ime Bacillus thuringiensis. Ime je izbral po bolezni, ki ji v Turingiji pravijo Schlaffsucht. B. sotto je bila tako kasneje preklasificirana v B. thuringiensis var. sotto.\n_START_SECTION_\nToksi\xc4\x8dnost in uporaba v kmetijstvu\n_START_PARAGRAPH_\nBakterija oblikuje trose. Pri sporulaciji se tvorijo kristalne beljakovine (beljakovine Cry) in citoliti\xc4\x8dne beljakovine (beljakovine Cyt). Kristalne beljakovine povzro\xc4\x8dajo pore v celi\xc4\x8dni steni in posledi\xc4\x8dno celi\xc4\x8dno smrt, citoliti\xc4\x8dne pa z osmoznim \xc5\xa1okom povzro\xc4\x8dijo pokanje celic. \xc5\xbdu\xc5\xbeelkam, ki zau\xc5\xbeijejo trose in kristale se tako razkrojijo stene prebavil s \xc4\x8dimer je ovirana presnova, saj se oku\xc5\xbeene \xc5\xbeu\xc5\xbeelke prenehajo prehranjevati. Pogosto kale\xc4\x8di trosi bakterije prodrejo v telesno votlino, se tam naprej mno\xc5\xbeijo in proizvajajo toksine, kar prav tako povzro\xc4\x8di smrt \xc5\xbeu\xc5\xbeelke.\n_START_SECTION_\nStruktura\n_START_PARAGRAPH_\nCry-toksini so sestavljeni iz ene \xce\xb1-vija\xc4\x8dnice ter dveh \xce\xb2-struktur. Za nastanek membranskih por je odgovorna \xce\xb1-vija\xc4\x8dnica, ki je sestavljena iz 7 manj\xc5\xa1ih vija\xc4\x8dnic, od katerih je le sredinska hidrofobna. Ena izmed \xce\xb2-struktur je odgovorna za vezavo na receptorje na membrani, medtem ko vloga ene \xc5\xa1e ni \xc4\x8disto znana, verjetno pa je namenjena stabilizaciji beljakovine ter obrambi pred encimi. Cry-toksini so smrtni za \xc5\xbeu\xc5\xbeelke ir redov Lepidoptera, Diptera, Coleoptera, Hymenoptera, pa tudi za nematode._NEWLINE_Trenutno znanstveniki ugotavljajo tri poglavitne patotipe B.t. Patotip A deluje na dolo\xc4\x8dene vrste metuljev oziroma njihove gosenice in vklju\xc4\x8duje varietete: thuringiensis (B. t.), kurstaki (B. t. k.), galleriae, aizawai, morrisoni itd._NEWLINE_Patotip B u\xc4\x8dinkuje na dvokrilce, predvsem dolgotipalni\xc4\x8darke, in vklju\xc4\x8duje patotip israeliensis. Sredstvo se uporablja proti komarjem._NEWLINE_Patotip C je na\xc5\xa1el Krieg s sodelavci (1983) in je u\xc4\x8dinkovit proti li\xc4\x8dinkam hro\xc5\xa1\xc4\x8dev. Kristali so pri tem patotipu splo\xc5\xa1\xc4\x8deni in \xc4\x8detverokotni, beljakovina v kristalih pa je unikatna. Aktivna je proti li\xc4\x8dinkam lepenjcev (Chrysomelidae). U\xc4\x8dinkuje na li\xc4\x8dinke hro\xc5\xa1\xc4\x8dev, med njimi tudi na koloradskega hro\xc5\xa1\xc4\x8da in se v kmetijstvu v zadnjem \xc4\x8dasu veliko uporablja.'