b'\n_START_ARTICLE_\nPepeljuharica\n_START_SECTION_\nPepeljuharica\n_START_PARAGRAPH_\nPepeljuharica je slovenska pravljica. V pravljici nastopajo Pepeljuharica, ma\xc4\x8deha, ma\xc4\x8dehina h\xc4\x8di, krava ter mlad grofi\xc4\x8d. Pravljico Pepeljuharica je napisal slovenski pisatelj France Poznik, in sicer leta 1868. Pravljica je bila objavljena skupaj z drugimi pravljicami v knjigi Pravljica in stvarnost, avtorice Monike Kropej. Iz\xc5\xa1la je v Ljubljani pod okriljem Znanstvenoraziskovalnega centra SAZU, leta 1995.\n_START_SECTION_\nVsebina\n_START_PARAGRAPH_\nBila je ma\xc4\x8deha, ki je imela lastno h\xc4\x8der in pasterko, ktere zadne pa ni s koncem o\xc4\x8desovim ni mogla videti. imela je vedno umazana obla\xc4\x8dila ter je vedno ti\xc4\x8dala v koti\xc4\x8du ogni\xc5\xa1\xc4\x8dnem, da je bila kar pepela bela in zato so jo zmerjali s pepljuhom, pometuhom. Pa \xc5\xa1e to se je ma\xc4\x8dehi preve\xc4\x8d zdelo, morala je iti krave past, zraven pa ji je dala mnogo prediva, kterga je morala spresti. Ko pri\xc5\xbeene kravico na zeleno trato, se ji milo stori ter za\xc4\x8dne milo jokati po svojej ranjci materi, ktera ji je bila tako dobra. Kravi se uboga deklica usmili, zatorej jo popra\xc5\xa1a, zakaj se joka.\xc2\xa0\xc2\xbbOh, kaj bi se ne jokala,\xc2\xab\xc2\xa0ji odgovori pepeljuharica,\xc2\xa0\xc2\xbbsaj me vse \xc4\x8drti in sovra\xc5\xbei. Ma\xc4\x8deha mi je dala toliko prediva, da nisem vstani spresti ga, in zve\xc4\x8der bom tepena.\xc2\xab\xc2\xa0\xc2\xbbLe tiho bodi,\xc2\xab\xc2\xa0ji odgovori krava,\xc2\xa0\xc2\xbbti bom pa jaz spredla.\xc2\xab\xc2\xa0In res natakne predivo na rogova in ga kmalo sprede. Ko pride zve\xc4\x8der pepeljuharica domu, je bila ma\xc4\x8deha jezna, da ji ni imela \xc4\x8desar spodtakniti, toraj ji drugo jutro \xc5\xa1e enkrat toliko prediva da, kakor prej\xc5\xa1nji dan; pa tudi tega ji je krava spredla. To se ma\xc4\x8dehi \xc4\x8dudno zdi, zato po\xc5\xa1lje drugo jutro svojo h\xc4\x8der za pepljuharico \xc5\xa1pegat. Ko ta vidi, da ji je le krava prede, te\xc4\x8de hitro nazaj svojej materi povedat. Sklenini sta kravo pobiti, da ji ne bi mogla ve\xc4\x8d presti. Pepeljuharica pa je bila tisti ve\xc4\x8der prav hudo tepena in drugo jutro le \xc5\xa1e zadnjikrat \xc5\xbeene kravo na pa\xc5\xa1o. Tu ji zdaj vse pove in se spet za\xc4\x8dne milo jokati, ker se bosta morali lo\xc4\x8diti. Krava ji pa re\xc4\x8de:\xc2\xa0\xc2\xbbNi\xc4\x8d ne jokaj pepljuharica; v mojih \xc4\x8drevih je klju\xc4\x8dek, ki odpre v podzemeljsko jamo, kjer se ti bo izpolnila vsaka \xc5\xbeelja. S klju\xc4\x8dkom le trikrat udari obi tisti kamen na vodi pri perilniku, pa se bojo vrata odprla. Jutri jo poprosi, da ti dajo \xc4\x8dreva prati.\xc2\xab\xc2\xa0Drugi dan so res kravo pobili, in ma\xc4\x8deha \xc5\xbee sama vr\xc5\xbee pepeljuharici in ji uka\xc5\xbee jih prati iti. Ko je ona na vodi, pogleda v \xc4\x8dreva in res dobi notri klju\xc4\x8dek. Hitro gre k perilniku in potrka na kamen. Naenkrat stoji pred njo ena luknja. Pepeljuharica brez strahu dalje gre in pride v lepo belo sobo. Vse je bilo z zlatom ozalj\xc5\xa1ano; po stenah so visela velika ogledala. Na sredi sobe pa je bil obla\xc4\x8dilnik in v njem tri sprelepe obleke. Ena je bila zvezdina, druga lunina, tretja najlep\xc5\xa1a pa sol\xc4\x8dina. Pepeljuharica si vse to ogleda potem pa gre hitro vun, da ne bi jo pri\xc5\xa1li iskat in obljubi prihodno nedeljo priti. Zdaj je bila ona vesela in je \xc5\xbee te\xc5\xbeko pri\xc4\x8dakovala prihodne nedele. Ko ta pride, so \xc5\xa1li vsi v cerkev, le ona je morala ostati doma za varha. Kakor hitro pa je bila sama, sko\xc4\x8di hitro k vodi in gre v jamo ter se napravi v zvezdino obleko. Kako se ona za\xc4\x8dudi, ko stopi pred ogledalo in se vidi notri v krasnej obleki z zlatimi zvezdami. Hitro si zauka\xc5\xbee ko\xc4\x8dijo z dvema konjema, ona sko\xc4\x8di notri in meglice pred mano, meglice za mano rek\xc5\xa1i, oddrdra proti cerkvi vsem nividijo\xc4\x8da. V cerkev stopiv\xc5\xa1i se obrnejo vseh o\xc4\x8di na njo in po vsi cerkvi stikajo glave vpra\xc5\xa1aje se kdo je ta lepa gospa. Nih\xc4\x8de je ni poznal. Pri vratih pa je stal mlad grofi\xc4\x8d, in tega je lepa gospodi\xc4\x8dna posebno zanimovala. Ko je ma\xc5\xa1a minila in je \xc5\xa1la gospodi\xc4\x8dna iz cerkve ji ponudi grofi\xc4\x8d iz svoje dlani blagoslovljene vode. Ona se pokropi, pa kar naenkrat je \xc5\xbee v ko\xc4\x8diji in koj ni bilo niti duha niti sluha po nji. Ona pa se je v podzemeljski jami slekla, svoje cunje zopet oblekla in brzo podala na dom, da je bila doma, kadar so ljudje pri\xc5\xa1li iz cerkve. Tukaj so ji pripovedovali, kako lepo gospo so vidili in so jo dra\xc5\xbeili, da je ona ni vidila. Ona nekoliko jezna odgovori:\xc2\xa0\xc2\xbbVidila sem jo, vidila, \xc5\xa1e bolje kakor vi, in vem vse natanko kak\xc5\xa1no obleko je imela.\xc2\xab\xc2\xa0Zdaj je vse natanko povedala, kako je bila oble\xc4\x8dena. Kar ma\xc4\x8deha pristopi in jo vpra\xc5\xa1a, kje je ona gospo vidila. Pepeljuharica je bila nekoliko v zadregi, pa kmalo odgovori, da je ravno za plotom stala, ko se je gospa memo peljala. To se razume, da to ma\xc4\x8dehi ni bilo v\xc5\xa1e\xc4\x8d, ker ni bila za celo ma\xc5\xa1o doma, pepeljuharica je bila toraj tepena. Kmalo je pri\xc5\xa1la druga nedelja. Danes so pepljuharico zaprli, da bi bila za ma\xc5\xa1o v hi\xc5\xa1i. Pa kakor hitro so ljudje od\xc5\xa1li, sko\xc4\x8di skozi okno in malo \xc4\x8dasa po tem je \xc5\xbee napravljena v lunini obleki. Kakor mese\xc4\x8dina pono\xc4\x8di je sijala pepeljuhari\xc4\x8dna obleka. Zauka\xc5\xbee si zopet ko\xc4\x8dijo ter se pelje v cerkev. Danes ljudje niso ni\xc4\x8d iz bukvic brali, ampak vedno le prekresno gospico gledali. Ko je ma\xc5\xa1a minula, je \xc5\xbee spet grofi\xc4\x8d stal pred durmi in je znova iz cerkve gredo\xc4\x8di gospici vode ponudil. Rad bi jo bil nagovoril, pa ona je hitro smuknila v ko\xc4\x8dijo. Toda on je imel osedlanega konja pred cerkvijo, toraj se zapra\xc5\xa1i nanj in ho\xc4\x8de za njo zdirjati, pa njo so skrile meglice in nih\xc4\x8de je ni videl. \xc5\xbdalostnega srca je toraj moral oditi na dom, ne da bi bil kaj opravil. Pepeljuharici se je danes \xc5\xa1e slabeje godilo kakor preteklo nedeljo. A ker jo je ma\xc4\x8deha dobila zunaj hi\xc5\xa1e, kajti nazaj ni mogla priti skozi okno, jo je \xc5\xa1e huje kaznovala, kakor pretekli krat. Pa tudi to ni ni\xc4\x8d izdalo, da ne bi prihodnjo nedeljo pepeljuharica zopet u\xc5\xa1la in se napravila v najlep\xc5\xa1o obleko, v soln\xc4\x8dnio. Skoraj je ni bilo mo\xc4\x8d pogledati, tako je bli\xc5\xa1\xc4\x8dalo. Dana\xc5\xa1ni dan si je grofi\xc4\x8d zatrdno obljubil, da jo ho\xc4\x8de nagovoriti in se dalje \xc5\xbe njo seznaniti. Nagovori jo iz cerkve gredo\xc4\x8do pa ona mu ute\xc4\x8de, nehote ga slu\xc5\xa1ati. Toda on jo ni hotel tako naglo pustiti, toraj sko\xc4\x8di zanjo in ji stopi ravno na levi \xc4\x8develj, ko je ona ravno v ko\xc4\x8dijo mislila vstopiti. \xc4\x8crevlji\xc4\x8d mu je ostal, ona pa je zginila rek\xc5\xa1i: meglica pred mano, meglica za mano. Grofi\xc4\x8d je bil brezupen, ko mu je tudi ta posku\xc5\xa1nja se ponesre\xc4\x8dila. Hotel je \xc5\xa1e zadnje poskusiti. Dal je oznaniti, da bo on vzel tisto za \xc5\xbeeno, kteri bo \xc4\x8drevlji\xc4\x8d pristal, kterega ima on v rokah. Hodil je po vseh bli\xc5\xbenih krajih okol, pa vsakej je bil \xc4\x8drevlji\xc4\x8d premajhen, vsaka je imela preveliko nogo. Skoraj je bil tudi na tej posku\xc5\xa1nji obupal, pa poda se \xc5\xa1e k na\xc5\xa1ej ma\xc4\x8dehi. Ta je \xc5\xbee dolgo \xc4\x8dasa svojej lastnej h\xc4\x8deri nogo pre\xc5\xa1ala v pre\xc5\xa1i, da bi bila manja. Ko se pa grofi\xc4\x8d pribli\xc5\xbea, skrije hitro ubogo pepeljuharico pod eno korito in mu poka\xc5\xbee le svojo h\xc4\x8der. Pa tej je bil \xc4\x8develjc trikrat premajhen, tako veliko nogo je imela.\xc2\xa0\xc2\xbbAli nimate nobene druge h\xc4\x8dere?\xc2\xab\xc2\xa0je povpra\xc5\xa1al grof.\xc2\xa0\xc2\xbb\xc4\x8cisto nobene druge, milostljivi grof, kakor samo tole.\xc2\xab\xc2\xa0Iz nevo\xc5\xa1\xc4\x8dljivosti je zamol\xc4\x8dala, da ima tudi pepeljuharico. Grofi\xc4\x8d se toraj poslovi in ho\xc4\x8de oditi. Ko pa pride na dvori\xc5\xa1\xc4\x8de, zavpije nekaj pod koritom:\xc2\xa0\xc2\xbbKikeriki, pepeljuharica pa pod koritom ti\xc4\x8di.\xc2\xab\xc2\xa0Hitro je grofi\xc4\x8d ukazal pokazati kdo je pod koritom, pa ko vidi umazano in strgano pepljuharico, ji je komaj hotel \xc4\x8drevlji\xc4\x8d pomeriti. Pa ga vendar pomeri in lej! Nji je bil primeren, nji je \xc5\xa1el z lahkoto na nogo. Ali kaj pa grofi\xc4\x8d? Zdaj je bil \xc5\xa1e bolj \xc5\xbealosten in osupnjen, ker bi moral vzeti pepeljuharico za \xc5\xbeeno, ktera je bila vsa umazana in v cunje oble\xc4\x8dena.\xc2\xa0\xc2\xbbTa gotovo ni prava\xc2\xab, si je misli grofi\xc4\x8d,\xc2\xa0\xc2\xbbpa vzeti jo moram, ker sem obljubil in zatrdil, besede pa ne\xc4\x8dem prelomiti.\xc2\xab\xc2\xa0Vzel je torej pepeljuharico k sebi v ko\xc4\x8dijo in se odpeljal \xc5\xbe njo v svoj grad, \xc5\xbeenitvijo vendar je odla\xc5\xa1al in odla\xc5\xa1al, in prihajal je vedno bolj \xc5\xbealosten in oto\xc5\xbeen, da je nazadnje prav hudo zbolel. Poklicali so hitro vse doktorje in zdravnike, pa nobeden mu ni mogel pomagati. Nekega jutra pa gre pepeljuharico v kuhinjo in re\xc4\x8de kuharici:\xc2\xa0\xc2\xbbJaz ga ho\xc4\x8dem ozdraviti, le tako naredite, kakor vam bom jaz ukazala.\xc2\xab\xc2\xa0Ona pa je imela prstan, kterega ji je grofi\xc4\x8d nataknil na prst takrat, ko ji je ponudil blagoslovljene vode. Ona ga je potem vedno v nedriji pri sebi nosila. Zdaj je pustila skuhati \xc4\x8daj, v sklenico pa je djala prstan. Kuharici pa je rekla:\xc2\xa0\xc2\xbbNesi to-le grofu in \xc4\x8de ho\xc4\x8de biti zdrav, mora to do dna spiti.\xc2\xab\xc2\xa0Kuharica mu je nesla pa on ni hotel piti, kajti sam je \xc5\xbee nad seboj obupal. Ker ga je kuharica le silila in silila, je torej vendar za\xc4\x8del piti. Ko je \xc5\xbee do konca nagnil se nekaj zasveti. On pogleda in vidi prstan, kterega je on nekdaj dal lepi gospici v cerkvi. Za\xc4\x8duden vpra\xc5\xa1a od kod ta prstan pride. Kuharica pove, da je pepeljuharica \xc4\x8daj delala. Pa niso dolgo \xc4\x8dakali in kmalu je bilo vse razodeto. Pepeljuharica je hitro tekla v svojo podzemeljsko jamo in se oblekla v soln\xc4\x8dino obleko in \xc5\xa1la v grad ter stopi pred grofa. Ta skoraj ni verjel svojim o\xc4\x8dem, videl je pred sabo gospo iz cerkve in obenem spoznal tudi pepeljuharico. Ta mu je zdaj vse natanko povedala in razlo\xc5\xbeila, grofi\xc4\x8d je bil naenkrat zdrav in \xc5\xa1e tisti dan je bilo \xc5\xbeenitovanje, kamor so tudi mene povabili in mi dali iz naprstnika jesti, iz re\xc5\xa1eta piti, s steklenimi \xc4\x8drevlji plesati.\n_START_SECTION_\nAnaliza pravljice\n_START_PARAGRAPH_\nAvtor pravljice je znan, torej pravljica ni ljudska. Pripovedovalec je prvoosebni, kar izvemo na koncu, ko pripovedovalec pove, da je bil povabljen na slavje. Dogajalni prostor ni enoten, saj se pravljica dogaja na ve\xc4\x8d razli\xc4\x8dnih mestih. Hi\xc5\xa1a, cerkev ter kraljevi dvor. Dogajalni \xc4\x8das nam avtor ne razkrije, ampak verjetno je \xc4\x8das srednjega veka ali gradov. Glavne knji\xc5\xbeevne osebe so: Pepeljuharica, ma\xc4\x8deha ter grofi\xc4\x8d. Stranske osebe pa so: va\xc5\xa1ki ljudje, kuharica, ma\xc4\x8dehina h\xc4\x8di. Klu\xc4\x8dni dogodek v pravljici je, ko Pepeljuharica najde sobo, kjer so tri obleke. Le-te ji uresni\xc4\x8dijo \xc5\xbeelje. Pravljica se vsekakor razlikuje od ostalih pravljic. Predvsem je obravnavana pravljica razli\xc4\x8dna od\xc2\xa0\xc2\xbbstandardne\xc2\xab\xc2\xa0Pepelke. Konec pravljice je sre\xc4\x8den.\n_START_SECTION_\nLiki in interpretacija dela\n_START_PARAGRAPH_\nPepeljuharica, ima te\xc5\xbeko \xc5\xbeivljenje, kar izvemo \xc5\xbee iz samega za\xc4\x8detka pravljice. Ma\xc4\x8deha ter polsestra jo maltretirata, ter se ji ves \xc4\x8das posmehujeta. Nih\xc4\x8de ne poka\xc5\xbee pretiranega veselja do dru\xc5\xbebenega \xc5\xbeivljenja z njo ter ljubezni. Opravlja te\xc5\xbea in gara\xc5\xa1ka dela, ki pa jo samo krepijo. V pomo\xc4\x8d ji je samo krava, ki ji pomaga ter jo tola\xc5\xbei._NEWLINE_Krava, je predstavljena kot bajeslovno bitje, saj se s Pepeljuharico pogovarja ter ji svetuje. Je pametna ter v pomo\xc4\x8d. Pepeljuharici tudi pove za zlati klju\xc4\x8dek._NEWLINE_Ma\xc4\x8deha, se v pravljici ne pojavi prav pogosto, vendar pa lahko iz konteksta pravljice izvemo, da je hudobna ter nesramna. Pepeljuharici ne prizana\xc5\xa1a, prijazna je le do svoje h\xc4\x8dere ter ljudi, ki ima kaj od njih. Predstavlja lik, ki prevladuje nad pepeljuharico ter ji vseskozi greni \xc5\xbeivljenje._NEWLINE_Ma\xc4\x8dehina h\xc4\x8di, se v pravljici pojavi samo na za\xc4\x8detku in na koncu, pa \xc5\xa1e to samo skozi besede pripovedovalca. Nikoli se ne pojavi kot\xc2\xa0\xc2\xbbgovore\xc4\x8da\xc2\xab\xc2\xa0oseba. O njej ne izvemo ni\xc4\x8desar po \xc4\x8demer bi lahko sodili._NEWLINE_Grofi\xc4\x8d, se na za\xc4\x8detku poka\xc5\xbee kot prijazen ter ustre\xc5\xbeljiv, vendar pa se izka\xc5\xbee, da mu gre konec koncev samo za dru\xc5\xbebeni polo\xc5\xbeaj ter zunanji izgled. Pepeljuharico, kot umazanko ne mara ter se je sramuje. Ko pa pride kot lepotica ter oble\xc4\x8dena v najlep\xc5\xa1o obleko se njegov pogled nanjo ter sam odnos do nje spremeni.\n_START_SECTION_\nMotivno \xe2\x80\x93 tematske povezave\n_START_PARAGRAPH_\nMotivi in tematika zgodbe se pojavljajo v vseh razli\xc4\x8dicah Pepelke. Pravljica, ki velja za neko\xc2\xa0\xc2\xbbstandardno\xc2\xab\xc2\xa0Pepelko, je tista, kjer Pepelka spi pri ognji\xc5\xa1\xc4\x8du in je prav tako umazana od pepela, le da ima Pepelka tu \xc5\xa1e pomo\xc4\x8d dobre vile. Razlika med Poznikovo Pepeljuharico ter Pepelko, ki ima pomo\xc4\x8d vile in \xc4\x8darobnih mo\xc4\x8di, je v tem, da ta Pepelka ima o\xc4\x8deta, le-ta pa vedno potuje. Prav zaradi tega pa ima premalo \xc4\x8dasa zanjo. Motiv sovra\xc5\xa1tva in nepriznavanja lahko zasledimo v vsaki razli\xc4\x8dici Pepelke, pa naj bo to starej\xc5\xa1a ali mlaj\xc5\xa1a. Povsod je namre\xc4\x8d nakazano mo\xc4\x8dno sovra\xc5\xa1tvo do pastorke in poni\xc5\xbeanje. Konec je pri vsaki razli\xc4\x8dici sre\xc4\x8den, le da ima vsaka svojo pot razvijanja zgodbe. Pepelka je prijazna do svojih polsester vendar je one ne priznavajo ampak jo nasprotno, zavra\xc4\x8dajo in prevzemajo sovra\xc5\xa1tvo svoje matere. Pepelka je pozitiven lik v pravljici, saj ne glede na poni\xc5\xbeanja ostaja prijazna in ustre\xc5\xbeljiva. Vedno rada prisko\xc4\x8di na pomo\xc4\x8d. In prav to naklonjenost in prijaznost je mo\xc4\x8d zaznati v vsaki razli\xc4\x8dici. To pa naj bi bil nauk te zgodbe. \xc4\x8ce si prijazen do drugih se ti bo ta prijaznost slej ko prej vrnila in te popla\xc4\x8dala za svoja dela.\n_START_SECTION_\nPredstavitev pravljice\n_START_PARAGRAPH_\nMa\xc4\x8deha svoje pastorke ni marala; le-ta je vedno ti\xc4\x8dala ob ognji\xc5\xa1\xc4\x8du, zato je bila vsa od pepela; vsi so ji rekli pepeljuh, pometuh. Da pa je imela \xc5\xa1e ve\xc4\x8d dela, je morala pasti krave in presti predivo. Na pa\xc5\xa1niku je Pepeljuharica jokala, saj je pogre\xc5\xa1ala svojo rajno mater. Krava jo je vpra\xc5\xa1ala, zakaj se joka; ta je odgovorila, da zato, ker je nih\xc4\x8de ne mara. Krava ji je pomagala presti predivo, saj Pepeljuharica sama ne bi zmogla in bi bila zve\xc4\x8der tepena. Drug dan ji da ma\xc4\x8deha \xc5\xa1e ve\xc4\x8d prediva, saj ne ve, kako je Pepeljuharici uspelo. Svojo h\xc4\x8der pa po\xc5\xa1lje za njo, da bi izvedela kdo ji pomaga. Ma\xc4\x8deha sklene kravo ubiti, da Pepljuharici ne bi ve\xc4\x8d pomagala. Ko so se krava in Pepeljuharica poslavljale, je bilo Pepeljuharici zelo hudo; krava pa ji je rekla, da je v njenih \xc4\x8drevih klju\xc4\x8dek, ki odpre podzemeljsko jamo, kjer se ji bo izpolnila vsaka \xc5\xbeelja; da mora udariti trikrat ob kamen, ki je pri perilniku in vrata se bojo odprla ... Pepeljuharica opere \xc4\x8dreva in s klu\xc4\x8dkom pride v podzemeljsko jamo; stopi v lepo belo sobico, kjer je bilo vse okra\xc5\xa1eno z zlatom; zagledala je tri lepe obleke: zvezdino, lunino in son\xc4\x8devo._NEWLINE_Ob nedeljah ni smela iti v cerkev, saj je morala paziti na hi\xc5\xa1o; vendar se je sedaj izmuznila in oblekla zvezdino obleko in se s ko\xc4\x8dijo odpeljala. V cerkvi je ni nih\xc4\x8de prepoznal; vsi so jo ob\xc4\x8dudovali, \xc5\xa1e posebej pa mladi grofi\xc4\x8d. Vendar je Pepeljuharica od\xc5\xa1la, ne da bi kdo vedel kam; njeno ko\xc4\x8dijo so skrile meglice, ko je rekla:\xc2\xa0\xc2\xbbMeglica pred mano, meglica za mano.\xc2\xab\xc2\xa0Naslednjo nedeljo se je ponovilo isto; oblekla je lunino obleko in bila je prelepa. Ko je hotela oditi, ji je hotel grofi\xc4\x8d slediti, vendar so jo skrile meglice._NEWLINE_Tretjo nedeljo pa je oblekla son\xc4\x8devo obleko in vsem je jemalo dih, ko so jo zagledali. Grofi\xc4\x8d se je trdno odlo\xc4\x8dil, da bo govoril z njo, saj jo je hotel vzeti za \xc5\xbeeno. Vendar mu je spet u\xc5\xa1la; ostal pa mu je njen \xc4\x8develj\xc4\x8dek, ko ji je med begom stopil na levo nogo. Grofi\xc4\x8d je s \xc4\x8develj\xc4\x8dkom iskal svojo bodo\xc4\x8do nevesto; nobeni ni bil prav; ko je pri\xc5\xa1el k ma\xc4\x8dehi, mu je ta zamol\xc4\x8dala da je pri hi\xc5\xa1i tudi Pepeljuharica. Vendar ga je na to opozoril petelin na dvori\xc5\xa1\xc4\x8du:\xc2\xa0\xc2\xbbKikeriki, Pepeljuharica pa pod koritom ti\xc4\x8di.\xc2\xab_NEWLINE_Njej je bil \xc4\x8develj\xc4\x8dek seveda prav; grofi\xc4\x8d pa je bil \xc5\xbealosten, da jo bo zdaj moral vzeti za \xc5\xbeeno, saj je bila vsa umazana in oble\xc4\x8dena v cunje. Vendar je dr\xc5\xbeal besedo in jo odpeljal na grad; vendar je kar odla\xc5\xa1al s poroko in na koncu hudo zbolel. Zdravniki mu niso znali pomagati, edino Pepljuharica mu je lahko; skuhali so \xc4\x8daj, ona pa je vanj dala prstan, ki ji ga je dal grofi\xc4\x8d takrat, ko ji je ponudil blagoslovljene vode. Medtem ko je grofi\xc4\x8d pil \xc4\x8daj, je \xc5\xa1la Pepeljuharica v podzemno jamo, se oblekla v son\xc4\x8devo obleko in nato stopila pred grofi\xc4\x8da; ta je prepoznal svojo lepo nevesto iz cerkve in hkrati tudi Pepeljuharico; ta mu je vse razlo\xc5\xbeila in grofi\xc4\x8d je bil \xc5\xa1e isti dan zdrav in \xc5\xa1e isti dan sta se poro\xc4\x8dila.\n_START_SECTION_\nInterpretacija\n_START_PARAGRAPH_\nV pravljici ima matera zelo majhno vlogo; o\xc4\x8deta pa sloh omenjenega ni. Za Pepeljuharico je zna\xc4\x8dilno, da je ubogljiva, poni\xc5\xbena, nasploh pozitivno predstavljen lik. Zanimiva je tudi izbira \xc5\xbeivali, ki ji pomagata \xe2\x80\x93 krava in petelin; ti dve \xc5\xbeivali sta zna\xc4\x8dilni za slovenski prostor, zato izbira niti ne presene\xc4\x8da. S tem, ko krava pove Pepeljuharici za klju\xc4\x8dek, ji s tem omogo\xc4\x8di bolj\xc5\xa1e \xc5\xbeivljenje, pa \xc4\x8deprav ve, da bo jo bodo ubili; tako lahko vidimo, da sta najpomembnej\xc5\xa1i vrednoti dobrota in prijaznost, zelo velik pomen pa ima tudi vera, kar se zelo razlikuje od ostalih ina\xc4\x8dic Pepelke. S tem, ko ma\xc4\x8deha zataji Pepeljuharico lahko vidimo, da hinav\xc5\xa1\xc4\x8dina ne pomaga, saj se prej ko slej razkrije resnica. S tem , ko grofi\xc4\x8d no\xc4\x8de sprejeti Pepeljuharice, ko je raztrgana in umazana, se vidi, da mu veliko pomeni zunanjost; vendar je pozitivno to, da je dr\xc5\xbeal obljubo in jo vzel s seboj na grad. V razli\xc4\x8dnih ina\xc4\x8dicah Pepelke se pojavljata dva zna\xc4\x8dilna predmeta \xe2\x80\x93 \xc4\x8develj\xc4\x8dek in prstan, v slovenski razli\xc4\x8dici pa sta kar oba; sta dokaz, ki ga je potreboval grofi\xc4\x8d, da je prepoznal svojo nevesto. Morala pa se mu je pokazati tudi v lepih obla\xc4\x8dilih. To lahko razumemo, da ni za vse ljudi dovolj notranja lepota, ki jo iz\xc5\xbeareva prijaznost, dobrota in ljubeznivost.'