b'\n_START_ARTICLE_\nTonca Bre\xc5\xa1\xc4\x8dak\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nRodila se je v kme\xc4\x8dki dru\xc5\xbeini Antonu in Fran\xc4\x8di\xc5\xa1ki Bre\xc5\xa1\xc4\x8dak (rojeni Re\xc5\xa1eta). Bila je prvi od \xc5\xa1tirinajstih otrok. Ljudsko \xc5\xa1olo je v letih 1895\xe2\x88\x921902 obiskovala v Vipavskem kri\xc5\xbeu. Po kon\xc4\x8dani \xc5\xa1oli je pomagala doma na kmetiji, od leta 1929 pa je \xc5\xbeivela v Milanu v krogu svojih sester in bratov. V sebi je imela prirojen pesni\xc5\xa1ki talent. Tega pa je \xc5\xa1e bolj negovala s samoizobra\xc5\xbeevanjem in ob\xc4\x8devanjem s pisatelji in slikarji, ki so zahajali na dom Bre\xc5\xa1\xc4\x8dakovih v Milanu. V svojem \xc4\x8dustvenem \xc5\xbeivljenju je bila zelo navezana na Vipavsko dolino. Prve pesmi je napisala okoli leta 1940. Njene pesmi, ki so ve\xc4\x8dinoma ostale v rokopisu, ka\xc5\xbeejo, da je zelo rada brala Gregor\xc4\x8di\xc4\x8da, Kosovela, Pre\xc5\xa1erna in \xc5\xbdupan\xc4\x8di\xc4\x8da. Pisala je ne\xc5\xbene, \xc4\x8dustvene pesmi, polne velike ljubezni do narave in so\xc4\x8dloveka. Nekaj njenih pesmi je bilo v letih 1961\xe2\x88\x921965 objavljenih v reviji Galeb, nekaj pa jih je iz\xc5\xa1lo v spominskem \xc4\x8dlanku ob njeni smrti v Primorskem dnevniku. _NEWLINE_Bre\xc5\xa1\xc4\x8dakova si je zaradi svoje izredne iskrenosti, dobrohotnosti in velikodu\xc5\xa1nosti pridibila velik krog znancev in prijateljev, zanjo je vedela cela slovenska in jugoslovanska kolonija v Milanu, kar je pokazal njen pogreb, ki se ga je udele\xc5\xbeil tudi jugoslovanski konzul v Milanu in osebje konzulata.'