b'\n_START_ARTICLE_\nPu\xc5\xa1talski\n_START_PARAGRAPH_\nPu\xc5\xa1talski so plemi\xc4\x8di, ki so \xc5\xbeiveli med 13. in 16. stoletjem. Svoj sede\xc5\xbe so imeli v Pu\xc5\xa1talu v Pu\xc5\xa1talskem gradu.\n_START_SECTION_\nZa\xc4\x8detki\n_START_PARAGRAPH_\nNastanek gospostva Pu\xc5\xa1talskih sega v za\xc4\x8detek 13. stoletja, ko se v spisih pojavijo prvi Pu\xc5\xa1talski gospodi. Pu\xc5\xa1tal je bil zelo zgodaj odtujen freisin\xc5\xa1ki \xc5\xa1kofiji. Po rekonstrukciji zemlje naj bi bilo zemlje za tri hube (kmetije), pa je bila v letih 1291 in 1318 le ena v lasti freisin\xc5\xa1kih \xc5\xa1kofov. Kot je zapisano v listini iz leta 1295, sta brata Konrad in Winther \xc5\xbee takrat izzivala in povzro\xc4\x8dala te\xc5\xbeave \xc5\xa1kofu. Zato sta se morala, pod pretnjo izgube fevda, obvezati na poravnavo s \xc5\xa1kofom.\n_START_SECTION_\nPredstavniki\n_START_PARAGRAPH_\nPrvi Pu\xc5\xa1talski se omenjajo v 13. stoletju: Oton de Purchstallo, Marchlin de Purchstal, Konrad Pu\xc5\xa1talski in Winther Pu\xc5\xa1talski. Konec 14. in v za\xc4\x8detku 15. stoletja se omenjajo: Peterlein, Gal, Jurij. Pomembnej\xc5\xa1i predstavniki iz 15. in 16. stoletja so bili: Joahim, Kri\xc5\xa1tof, Moric in Jakob.\n_START_SECTION_\nImetje\n_START_PARAGRAPH_\nPo smrti zadnjega predstavnika Jakoba leta 1598 si iz povr\xc5\xa1no pisanih fevdnih knjig niso mogli biti na jasnem, kaj vse pripada pu\xc5\xa1talskemu gospostvu. Pu\xc5\xa1talci ve\xc4\x8d desetletij niso obnavljali fevdne podelitve do freisin\xc5\xa1kega \xc5\xa1kofa zaradi trdnega stali\xc5\xa1\xc4\x8da do \xc5\xa1kofove osebne navzo\xc4\x8dnosti pri tem dejanju. Po podatku iz leta 1600 je bil pu\xc5\xa1talski dvor vreden 12.000 goldinarjev. Poleg desetin na Krasu so mu pripadale \xc5\xa1e posamezne hube (kmetije); razen kmetije pri Sv. O\xc5\xbeboltu so bile vse druge na obmo\xc4\x8dju Sor\xc5\xa1ega polja, od katerih je le del le\xc5\xbeal znotraj lo\xc5\xa1kega de\xc5\xbeelskosodnega gospostva (1 v Hosti, 1 v \xc5\xbdabnici, 2 na Gode\xc5\xa1i\xc4\x8du, 1 v Gorenji vasi). Posest zunaj lo\xc5\xa1kega ozemlja se je omejevala na hube v Dragi (1), Sori (3) in Podre\xc4\x8di (2). Skoraj gotovo je bilo v gospostvo vklju\xc4\x8denih tudi 36 kaj\xc5\xbearjev iz Pu\xc5\xa1tala.\n_START_SECTION_\nBoj za dedi\xc5\xa1\xc4\x8dino\n_START_PARAGRAPH_\nZaradi nesporazuma med dedi\xc4\x8di in dolga 7.000 goldinarjev je pu\xc5\xa1talsko gospostvo za\xc5\xa1lo v pravo krizo. Nekako si je leta 1604 pridobil polovico posesti lo\xc5\xa1ki trgovec z \xc5\xbeelezom Lenart Kunstl. Ta del je s\xc4\x8dasoma pre\xc5\xa1el na starolo\xc5\xa1kega gra\xc5\xa1\xc4\x8daka Mihaela Paplerja, ki mu je sicer \xc5\xbee leta 1604 pripadla \xc5\xa1estina pu\xc5\xa1talskega imetja. Z leti je v ospredje stopil Andrej Paradeiser, po materi vnuk Kri\xc5\xa1tofa Pu\xc5\xa1talskega, oz. za njim Ana Marija Posarelli roj. Paradeiser. Ta je zopet zdru\xc5\xbeila skupaj vso pu\xc5\xa1talsko posest tudi tisto ki jo je predhodno pridobil Mihael Papler. V nasprotju s prej\xc5\xa1njimi Pu\xc5\xa1talci je leta 1623 ponovno prejela v fevd od freisin\xc5\xa1kega \xc5\xa1kofa. Dobila pa je \xc5\xa1e dve hubi v Podre\xc4\x8di. Odslej se do konca 17. stoletja posest ni bistveno spreminjala._NEWLINE_Ana Marija Posarelli je \xc5\xbeelela s fevdi oskrbeti sina Franca, vendar je ta vstopil v jezuitski red in umrl sredi \xc5\xa1tiridesetih let 17. stoletja. Z njim je izumrl mo\xc5\xa1ki rod dru\xc5\xbeine Posarelli. Tako so pu\xc5\xa1talski fevdi pripadli Hansu Tallerju, sicer zetu Ane Marije Posarelli. Po njegovi smrti je imetje pre\xc5\xa1lo v last njegove vdove, nato pa sinu Hansu Jo\xc5\xbeefu. Ta je leta 1670 umrl in ni zapustil otrok, dedi\xc5\xa1\xc4\x8dina de pripadla otrokom njegove sestre, poro\xc4\x8dene Hohenwart. Leto kasneje (1671) je pu\xc5\xa1talsko gospostvo kupil Ferdinand Ernest Apfaltrer.\n_START_SECTION_\nPosestvo med 1671 in 1696\n_START_PARAGRAPH_\nNadaljevali so se tudi spori med Pu\xc5\xa1talskimi in freisin\xc5\xa1kim \xc5\xa1kofom, ker so mu kratili pravice fevdnega gospoda. Zato je \xc5\xa1kof posku\xc5\xa1al leta 1671 odkupiti pu\xc5\xa1talske fevdne pravice. Ta prizadevanja so se vlekla do za\xc4\x8detkov osemdesetih let, a so bila vsa prizadevaja zaman. Polo\xc5\xbeaj se je spremenil \xc5\xa1ele, ko je pu\xc5\xa1talsko gospostvo leta 1696 kupil Marko Oblak in Pu\xc5\xa1talske nasledijo Wolkenspergi.'