b'\n_START_ARTICLE_\nVojna v kolonijah\n_START_SECTION_\nPredhodno dogajanje\n_START_PARAGRAPH_\n\xc4\x8ceprav je imela Nem\xc4\x8dija izredno pestro zgodovino prekooceanskega raziskovanja in trgovanja se je za kolonije za\xc4\x8dela zanimati relativno pozno. Razlog za to je bila slabo razvita mornarica in razli\xc4\x8dni interesi nem\xc5\xa1kih dr\xc5\xbeavic. Leta 1871, po zdru\xc5\xbeitvi Nem\xc4\x8dije in francosko-pruski vojni, pa so se  stvari korenito spremenile. Nem\xc4\x8dija je za\xc4\x8dela postajati evropska velesila, zaradi \xc4\x8desar je pri\xc5\xa1la v spor z ostalimi velesilami Evrope, predvsem Francijo in Veliko Britanijo, ki sta prednja\xc4\x8dila na podro\xc4\x8dju kolonij. Kolonije so bile v tistem \xc4\x8dasu pokazatelj mo\xc4\x8di dr\xc5\xbeave ter izvor poceni surovin ter delavne sile, zaradi \xc4\x8desar si jih je \xc5\xbeelela tudi Nem\xc4\x8dija. S to novo nem\xc5\xa1ko kolonialno politiko pa se ni strinjal Otto von Bismarck, veliki politik in zdru\xc5\xbeitelj Nem\xc4\x8dije, zaradi \xc4\x8desar je nem\xc5\xa1ko pridobivanje kolonij potekalo izredno po\xc4\x8dasi, vse do berlinske konference leta 1884. Konferenco je spro\xc5\xbeil spor za ozemlje Konga, ki si ga je vedno bolj za\xc4\x8dela lastiti Belgija oz. njen kralj Leopold II. Glavna tema konference je bila, kako razdeliti ozemlje Afrike in njeno trgovino tako, da bo to ustrezalo vsem glavnim akterjem kolonizacije. Afrika namre\xc4\x8d pred tem ni bila razdeljena in je bila nekak\xc5\xa1no neraziskano, vendar sporno ozemlje. Evropske sile so imele svoje voja\xc5\xa1ke in trgovske postojanke le ob obali, notranjost Afrike pa je dolgo \xc4\x8dasa ostala neznana in nedosegljiva. Konferenca se je uspe\xc5\xa1no kon\xc4\x8dala 26. februarja 1885, na njej je bilo odlo\xc4\x8deno, da Nem\xc4\x8dija dobi Nem\xc5\xa1ko vzhodno Afriko (Burundi, Ruando, Tanzanijo), Nem\xc5\xa1ko jugozahodno Afriko (Namibijo), Kamerun in Togo. Preostale dr\xc5\xbeave (Velika Britanija, Francija, Portugalska, Belgija, \xc5\xa0panija in Italija,) so si razdelile preostanek Afrike._NEWLINE_Nem\xc4\x8dija je imela kolonije tudi v Aziji in na Pacifiku. V Aziji, to\xc4\x8dneje na Kitajskem, si je 14. novembra 1897 zaradi gospodarskih interesov na silo prisvojila majhno obmorsko vasico Tsingtao (Qingdao) ob strate\xc5\xa1ko pomembnem zalivu Jiaozhou. V nekaj letih se je majhna vasica spremenila v pomembno nem\xc5\xa1ko trgovsko postojanko ter mornari\xc5\xa1ko bazo. Na Pacifiku si je novonastala organizacija za raziskovanje in trgovino Nove Gvineje t. i. German New Guinea Company, v imenu Nem\xc4\x8dije ter po zgledu Velike Britanije 3. novembra leta 1884 prisvojila severovzhodni del Nove Gvineje. Na severu otoka je tako nastala nova nem\xc5\xa1ka kolonija, poimenovana Nem\xc5\xa1ka Nova Gvineja, ki je obsegala severovzhodni del Nove Gvineje, Bismarckov arhipelag, Novo Britanijo in Novo Irsko. Leta 1886 se je raz\xc5\xa1irila \xc5\xa1e na Salomonove otoke. Kolonija je uradno pod Nem\xc4\x8dijo pre\xc5\xa1la \xc5\xa1ele leta 1899, istega leta so bila od \xc5\xa0panije kupljena \xc5\xa1e naslednja ozemlja: Marshallovi otoki, Karolinsko oto\xc4\x8dje, Mariansko oto\xc4\x8dje in Palau. Otoki so spadali pod upravo Nem\xc5\xa1ke Nove Gvineje. Od sredine 19. stoletja so imele nem\xc5\xa1ke trgovske dru\xc5\xbebe mo\xc4\x8dan vpliv tudi na otoku Samoa kjer so imele planta\xc5\xbee. Na otoku so imele planta\xc5\xbee tudi Britanske in Ameri\xc5\xa1ke trgovske dru\xc5\xbebe, zato je med velesilami neprestano prihajalo do sporov, ki so pripeljali celo do resnih spopadov za nadzor nad oto\xc4\x8djem. Po letu 1899 so oto\xc4\x8dje razdelili na tri dele, ki so bili pod nadzorom Nem\xc4\x8dije, Velike Britanije in ZDA. Kolonija Nem\xc5\xa1ka Samoa je bila uradno ustanovljena 1. marca 1900 in je imela samostojno upravo._NEWLINE_Ob izbruhu prve svetovne vojne so se nem\xc5\xa1ke kolonije zaradi velike oddaljenosti ter slabih povezav zna\xc5\xa1le odrezane od mati\xc4\x8dne Nem\xc4\x8dije. Ve\xc4\x8dina kolonij se je tako ob izbruhu sovra\xc5\xbenosti morala znajti sama.\n_START_SECTION_\nNem\xc5\xa1ka vzhodna Afrika\n_START_PARAGRAPH_\nJe bila najbolj pomembna nem\xc5\xa1ka afri\xc5\xa1ka kolonija. Spadala je pod urad za kolonije, obsegala pa je ozemlje dana\xc5\xa1nje Tanzanije, Ruande in Burundija. Nem\xc4\x8dija je kolonijo dobila po berlinski konferenci, leta 1884. Kolonija se je pre\xc5\xbeivljala predvsem z izvozom kave, kav\xc4\x8duka ter bomba\xc5\xbea. Zaradi svoje velikosti ter izredno raznolikega terena in podnebja se je kolonija med prvo svetovno vojno izkazala kot te\xc5\xbeak plen. Ob izbruhu le-te se je kolonija zna\xc5\xa1la obkro\xc5\xbeena s sovra\xc5\xbenimi kolonijami, Belgijskim Kongom, Britansko Rodezijo, Britansko Ugando in Britansko vzhodno Afriko ter Portugalskim Mozambikom. Edina oboro\xc5\xbeena sila v koloniji je bila kolonialna policija oz. Schutztruppe, ki je \xc5\xa1tela okoli 200 belih \xc4\x8dastnikov ter 2.500 Askarov (vojakov iz vrst doma\xc4\x8dinov). Pod poveljstvom podpolkovnika Paula von Lettow-Vorbecka se je \xc5\xa1tevilo teh pove\xc4\x8dalo na 18.000. Poleg terena pa so imeli Nemci med vojno \xc5\xa1e eno prednost, doma\xc4\x8dini so bili Nemcem, za razliko od ostalih kolonij, naklonjeni in so jih podpirali, kar jim je omogo\xc4\x8dalo bolj u\xc4\x8dinkovito obrambo._NEWLINE_Zavezniki so kolonijo prvi\xc4\x8d napadli 5. avgusta 1914 ko so britanske \xc4\x8dete napadle nem\xc5\xa1ko postojanko ob jezeru Viktorija, temu pa je tri dni kasneje sledilo \xc5\xa1e bombardiranje pristani\xc5\xa1kega mesta Dar es Salaam. Nemci so na agresijo reagirali hitro, poveljnik nem\xc5\xa1kih \xc4\x8det Paul von Lettow-Vorbeck je zaob\xc5\xa1el neodlo\xc4\x8dnega guvernerja Schnee ter 15. avgusta napadel britanske obmejne postojanke v Britanski vzhodni Afriki. Po kratkih bojih so se Britanci umaknili, Nemcem pa se je posre\xc4\x8dilo zasesti naselje Taveta na britanski strani Kilimand\xc5\xbeara. Ker je Britancem primanjkovalo vojakov, se ti niso morali ustrezno braniti pred nem\xc5\xa1kimi patruljami, ki so se septembra za\xc4\x8dele vedno bolj pogosto pojavljati globoko na ozemlju Britanske vzhodne Afrike ter Ugande. Nanje so lahko Britanci odgovorili \xc5\xa1ele konec oktobra, ko so iz Indije pripeljali okoli 12.000 vojakov nove ekspedicijske armade. Ta se je razdelila v armado B s 8.000 vojaki ter armado C s 4.000 vojaki. Prva se je 2. novembra izkrcala pri mestu Tanga, ki ga je branilo 1.000 nem\xc5\xa1kih vojakov, ter poizku\xc5\xa1ala zasesti strate\xc5\xa1ko pomembno \xc5\xbeeleznico Usambara, ki je povezovala mesto z jezerom Viktorija. Napad se je spremenil v katastrofo in Britanci so se v popolnem neredu morali umakniti. Za seboj so pustili mnogo oro\xc5\xbeja ter voja\xc5\xa1ke opreme, ki jo je nato vse do konca vojne uporabljala nem\xc5\xa1ka stran. Druga armada je napadla naselje Longido pod Kilimand\xc5\xbearom, vendar je naletela na mo\xc4\x8den nem\xc5\xa1ki odpor, zaradi \xc4\x8desar se je njihovo napredovanje ustavilo. Okoli poldneva so Nemci tam iz zasede napadli oskrbovalno kolono, ki se je ob napadu razbe\xc5\xbeala. Britanci so tako ostali brez dodatnih vojakov, vode in streliva, zaradi \xc4\x8desar so se morali umakniti nazaj v Britansko vzhodno Afriko. Napada sta se v zgodovino zapisala kot najve\xc4\x8dja poloma v zgodovini britanske vojske. _NEWLINE_Vojna pa ni potekala le na kopnem. Nem\xc5\xa1ko kolonijo sta na zahodu obdajali dve veliki jezeri, eno je bilo Viktorijino jezero drugo pa jezero Tanganjika, ki sta bili tudi najve\xc4\x8dji sladkovodni jezeri v Afriki. Na vzhodu pa je kolonija mejila na morje. Na Viktorijinem jezeru so Nemci oboro\xc5\xbeili re\xc4\x8dni vla\xc4\x8dilec ter s tem Britance tako prestra\xc5\xa1ili, da so tudi sami oboro\xc5\xbeili nekaj re\xc4\x8dnih plovil. Do boja med plovili nikoli ni pri\xc5\xa1lo, Nemci so kasneje svoje plovilo sami potopili ter tako jezero prepustili Britancem, ki so ga nadzorovali vse do konca vojne. Jezero Tanganjika je drugo najve\xc4\x8dje sladkovodno jezero na svetu, ob izbruhu vojne so imeli Nemci na njem tri oboro\xc5\xbeene parnike SMS Kingani, SMS Hedwig von Wissmann in SMS Graf von Goetzen. Zavezniki niso imeli odgovora na tako nem\xc5\xa1ko mo\xc4\x8d, zato so pod poveljstvom poro\xc4\x8dnika Geoffrey Spicer-Simsona iz Ju\xc5\xbene Afrike po kopnem ter \xc5\xbeelenici na jezero pripeljali dva oboro\xc5\xbeena \xc4\x8dolna. Konec decembra 1915 se je Britancem posre\xc4\x8dilo zavzeti  SMS Kingani, 6. februarja 1916 pa so potopili \xc5\xa1e parnik  SMS Hedwig von Wissmann. Parnik  SMS Graf von Goetzen so Nemci sami potopili konec julija 1916. Dogajanje na jezeru Tanganjika med prvo svetovno vojno je navdahnilo filmske ustvarjalce, da so leta 1951 posneli film Afri\xc5\xa1ka kraljica. Ob izbruhu vojne se je v Nem\xc5\xa1ki vzhodni Afriki zna\xc5\xa1la nem\xc5\xa1ka lahka kri\xc5\xbearka SMS K\xc3\xb6nigsberg. Ker je bil kri\xc5\xbearki povratek v Nem\xc4\x8dijo onemogo\xc4\x8den zaradi pomorske blokade, je ta v Indijskem oceanu izvajala napade na zavezni\xc5\xa1ko trgovsko ladjevje. Vendar pa pri tem ni bila najbolje uspe\xc5\xa1na, saj ji je zaradi pomanjkanja premoga uspelo potopiti le eno trgovsko ladjo. Dvajsetega septembra 1914 je v pristani\xc5\xa1\xc4\x8du Zanzibar napadla in potopila britansko kri\xc5\xbearko HMS Pegasus. Nemci pri tem niso imeli izgub, vendar pa pojavile resne te\xc5\xbeave z motorjem, zaradi \xc4\x8desar se je morala kri\xc5\xbearka skriti v ustje reke Rufiji. Tam so jo kmalu odkrile britanske ladje ter jo za\xc4\x8dele obstreljevati z velike oddaljenosti, vendar kri\xc5\xbearke niso resno po\xc5\xa1kodovale. Ker nem\xc5\xa1ka kri\xc5\xbearka zaradi okvare motorjev ni morala manevrirati, britanske ladje pa so imele za reko preglobok ugrez, so nad nem\xc5\xa1ko kri\xc5\xbearko poslali dva monitorja. Ta sta se kri\xc5\xbearki pribli\xc5\xbeala \xc5\xa1ele 11. julija 1915, po kratki bitki je nem\xc5\xa1ka posadka v brezizhodnem polo\xc5\xbeaju sama potopila kri\xc5\xbearko. Po bitki je posadki nem\xc5\xa1ke kri\xc5\xbearke uspelo re\xc5\xa1iti vse topove, te so kasneje uporabili v boju proti britanskim \xc4\x8detam na kopnem. Do konca leta se je nem\xc5\xa1ka vojska okrepila na 1.800 nem\xc5\xa1kih vojakov ter 12.000 Askarov. Ve\xc4\x8dina oro\xc5\xbeja ter ostale voja\xc5\xa1ke opreme so Nemci dobili iz zaplenjenih zavezni\xc5\xa1kih zalog. Dostava ostalih zalog iz mati\xc4\x8dne Nem\xc4\x8dije ni bila mogo\xc4\x8da zaradi blokade Nem\xc4\x8dije ter blokade same kolonije._NEWLINE_V za\xc4\x8detku leta 1916 so Britanci spoznali, da se bodo morali napada na Nem\xc5\xa1ko vzhodno Afriko lotiti bolj organizirano,saj so jih nem\xc5\xa1ke sile, ki so bile tudi do osemkrat manj\xc5\xa1e, s svojim zmagami neprestano spravljale v zadrego pred svetovno javnostjo. Zato so za vodjo novih operacij v tej nem\xc5\xa1ki koloniji imenovali generala Horace Smith-Dorriena, na \xc5\xbealost pa je ta na poti do boji\xc5\xa1\xc4\x8da zbolel, tako da je njegove naloge prevzel general Jan Smuts. Ta je za nove voja\xc5\xa1ke operacije zbral 20.000 vojakov iz Ju\xc5\xbene Afrike, Rodezije, Indije ter ostalih zavezni\xc5\xa1kih kolonij (Belgijski Kongo, Portugalski Mozambik). Njegova taktika je bila preprosta, nem\xc5\xa1ko kolonijo napasti isto\xc4\x8dasno iz ve\xc4\x8d smeri ter z ve\xc4\x8djim \xc5\xa1tevilom vojakov. Napad se je posre\xc4\x8dil, malo\xc5\xa1tevilna ter razpr\xc5\xa1ena nem\xc5\xa1ka kolonialna vojska ni bila kos zavezni\xc5\xa1ki vojski, ki je prodirali iz smeri Britanske vzhodne Afrike, Viktorijinega jezera, belgijskega Konga ter \xc5\xa1panskega Mozambika. Ve\xc4\x8dina nem\xc5\xa1kih poveljnikov se je skupaj s svojimi vojaki, potem ko so se zna\xc5\xa1li v brezizhodnem polo\xc5\xbeaju, do konca leta 1916 predala. Izjema je bila enota pod vodstvom Paula von Lettow-Vorbecka, ki se je neprestano izogibala glavni zavezni\xc5\xa1ki vojski, sama pa napadala tam, kjer je sovra\xc5\xbenik najmanj pri\xc4\x8dakoval, ter tako vodila nekak\xc5\xa1no gverilsko vojno._NEWLINE_Spomladi leta 1917 so zavezniki spro\xc5\xbeili novo ofenzivo z namenom, da bi razbili \xc5\xa1e zadnji nem\xc5\xa1ki odpor v nezasedenem jugovzhodnem delu kolonije. Zadnja bitka za kolonijo se je odvijala sredi oktobra 1917 za mesto Mahiwa, kon\xc4\x8dala se je z britansko zmago ter visokimi izgubami na obeh straneh. Novembra je spodletel tudi poizkus, da bi z cepelinom Nemcem v koloniji dostavili prepotrebno pomo\xc4\x8d. Vendar pa s tem nem\xc5\xa1kega odpora \xc5\xa1e ni bilo konec, Paul von Lettow-Vorbeck je s svojimi \xc4\x8detami pobegnil v Portugalski Mozambik ter nadaljeval boj. Na svojem enoletnem bojnem pohodu je ve\xc4\x8dkrat napadel osamljene portugalske garnizije ter tako dobil prepotrebne zaloge. Kljub zmagam pa je naporna pot zahtevala svoj davek, saj je na poti \xc4\x8dez Mozambik izgubil preko 1.000 mo\xc5\xbe. Avgusta 1918 se je vojska za kratek \xc4\x8das vrnila v Nem\xc5\xa1ko vzhodno Afriko, nato pa se odpravila v britansko Rodezijo. Tam so Nemci 13. novembra, dva dni po koncu bojev v Evropi, zasedli zadnje naselje, imenovano Kasama. Dan pozneje je tam Paula von Lettow-Vorbeck dobil telegram o koncu sovra\xc5\xbenosti ter o podpisu premirja med zavezniki in Nem\xc4\x8dijo. Vorbeck se je s svojimi mo\xc5\xbemi odpravil do Abercorna (danes Mbala) kjer se je uradno predal 23. novembra 1918. S tem je to postala zadnja nem\xc5\xa1ka voja\xc5\xa1ka enota, ki se je predala v prvi svetovni vojni._NEWLINE_Po vojni ter po versajski mirovni pogodbi je Nem\xc4\x8dija izgubila kolonijo v Afriki. Ta je bila nato razdeljena med Belgijski Kongo, Portugalski Mozambik ter novonastalo britansko kolonijo Tanganjika.\n_START_SECTION_\nNem\xc5\xa1ka jugozahodna Afrika\n_START_PARAGRAPH_\nNem\xc4\x8dija je kolonijo dobila leta 1884 po berlinski konferenci, spadala je pod urad za kolonije, obsegala pa je ozemlje dana\xc5\xa1nje Namibije. Kolonija se je pre\xc5\xbeivljala z izvozom zlata, platine, bakra, diamantov ter ostalih kovin in mineralov, zaradi \xc4\x8desar je bila najbolj donosna nem\xc5\xa1ka kolonija. Po svetu je postala znana predvsem zaradi upora lokalnih plemen ter genocida, ki mu je sledil. Ob izbruhu vojne je kolonija iz vseh strani postala obkro\xc5\xbeena z zavezni\xc5\xa1kimi kolonijami. Edina oboro\xc5\xbeena sila v koloniji je bila kolonialna policija, ki je \xc5\xa1tela okoli 3.000 pripadnikov, med vojno pa jim je uspelo mobilizirati \xc5\xa1e 7.0000 priseljencev in doma\xc4\x8dinov, katerim se je pridru\xc5\xbeilo \xc5\xa1e med 500 in 600 Burov. \xc4\x8ceprav je bila kolonija prakti\xc4\x8dno obkoljena, je imela eno veliko prednost, to so bile obse\xc5\xbene pu\xc5\xa1\xc4\x8dave, ki so sovra\xc5\xbeniku onemogo\xc4\x8dale nemoteno gibanje. Napad je bil tako mo\xc5\xbeen le po slabih poteh iz zahodne obale, Portugalske Angole na severu ter iz Ju\xc5\xbene Afrike na jugu, na kar so se Nemci pripravili._NEWLINE_V primerjavi z ostalimi nem\xc5\xa1kimi kolonijami je bila Nem\xc5\xa1ka jugozahodna Afrika nekoliko bolje pripravljena na vojno. Kolonijo so na za\xc4\x8detki dvajsetega stoletja pretresali upori lokalnih plemen ter spor s Portugalsko Angolo, zaradi \xc4\x8desar so bile oboro\xc5\xbeene sile izku\xc5\xa1ene ter dobro opremljene tudi s te\xc5\xbeko oboro\xc5\xbeitvijo kot so bili topovi ter mitraljezi._NEWLINE_Da bi si zavezniki pridobili prednost pri napadu na kolonij, so za pomo\xc4\x8d prosili Ju\xc5\xbeno Afriko, ki je brez obotavljanja pristala na sodelovanje. Do prvega spopada je pri\xc5\xa1lo 25. septembra 1914 za obmejno naselje Sandfontein, spopad se je za Britance kon\xc4\x8dal katastrofalno, zato so se morali v popolni paniki umakniti nazaj na teritorij Ju\xc5\xbene Afrike. Po bitki so Britanci \xc5\xa1e lep \xc4\x8das niso opomogli. V za\xc4\x8detku februarja 1915 so Nemci na Ju\xc5\xbeno Afriko spro\xc5\xbeili preventivni napad, ker je pripeljalo do bitke pri Kakamasu ter prehode \xc4\x8dez reko Oranjo. Bitka se je kon\xc4\x8dala z nem\xc5\xa1kim porazom ter umikom na ozemlje nem\xc5\xa1ke Afrike. Medtem so se oboro\xc5\xbeene sile dovolj okrepile, da so za\xc4\x8dele pripravljati veliko ofenzivo na Nem\xc5\xa1ko jugozahodno Afriko. Klju\xc4\x8dnega pomena pri invaziji je bila majhna britanska enklava v nem\xc5\xa1ki koloniji, imenovana zaliv Walfish. V njej so Britanci in Ju\xc5\xbena Afrika \xc5\xbee vse od za\xc4\x8detka sovra\xc5\xbenosti kopi\xc4\x8dili \xc4\x8dete za napad. Marca so bile te pripravljene za bojne operacije. Najprej so zavzeli obmejno nem\xc5\xa1ko pristani\xc5\xa1ko mesto Swakopmund, nato pa so napredovali vzdol\xc5\xbe doline Swakop in \xc5\xbeeleznice ter 5. maja 1915 zasedli prestolnico nem\xc5\xa1ke kolonije Windhuk. S padcem prestolnice je bila kolonija presekana na pol, zato so Nemci zaveznike prosili za premirje pod lastnimi pogoji. Te so zavrnili in vojna se je nadaljevala. Zavezniki so napredovali vzdol\xc5\xbe proge proti severu, Nemci so se medtem umikali brez boja, vse dokler se pri naselju Otavi niso postavili obrambnih polo\xc5\xbeajev v prepri\xc4\x8danju, da bodo zavezniki tja pri\xc5\xa1li utrujeni ter brez vode. Vendar so se zmotili, pred slabo postavljene nem\xc5\xa1ke polo\xc5\xbeaje je pri\xc5\xa1la ve\xc4\x8d kot 3500 glava zavezni\xc5\xa1ka vojska. Po nekaj urah bitke je bila nem\xc5\xa1ka vojska pora\xc5\xbeena ter prisiljena k umiku, 9. julija 1915 se je v brezizhodnem polo\xc5\xbeaju predala pri Khorabu. Vojna v koloniji je spro\xc5\xbeila tudi burski upor, ki pa je bil kmalu zatrt. Uporni Buri so se po porazu umaknili v nem\xc5\xa1ko kolonijo ker so se borili na strani Nemcev._NEWLINE_Medtem ko je ena zavezni\xc5\xa1ka kolona napadla iz smeri doline Swakop, so Nem\xc5\xa1ko jugozahodno Afriko z juga napadle tri kolone. Ena se je izkrcala v pristani\xc5\xa1kem mestu Luderitzbucht, drugi dve pa sta v kolonijo vstopili po kopnem, preko mest Porth Nolloth ter Kimberley, pri \xc4\x8demer je morala zadnja skupina pre\xc4\x8dkati izredno slabo raziskan ter te\xc5\xbeko dostopen severni del Ju\xc5\xbene Afrike. Zavezniki so v osr\xc4\x8dje nem\xc5\xa1ke kolonije prodirali ob progi, 20. maja je padel Keetmansshop, \xc5\xa1est dni pozneje pa Gibeon. Nem\xc5\xa1ki odpor se je kon\xc4\x8dal nekaj dni zatem, konec julija in v za\xc4\x8detku avgusta 1915 so se v koloniji predale \xc5\xa1e zadnje nem\xc5\xa1ke enote._NEWLINE_Po kon\xc4\x8dani prvi svetovni vojni je ozemlje nem\xc5\xa1ke kolonije pri\xc5\xa1lo pod mandat lige narodov, z ozemljem pa je vse do leta 1990 upravljala Ju\xc5\xbena Afrika.\n_START_SECTION_\nNem\xc5\xa1ka zahodna Afrika\n_START_PARAGRAPH_\nNem\xc5\xa1ka zahodna Afrika je zajemala dve lo\xc4\x8deni koloniji Nem\xc5\xa1ki Togo ter Nem\xc5\xa1ki Kamerun. Nem\xc4\x8dija je koloniji dobila 1884 na berlinski konferenci po t. i. delitvi Afrike. Koloniji sta spadali pod urad za nem\xc5\xa1ke kolonije. Pre\xc5\xbeivljali sta se v glavnem z izvozom bomba\xc5\xbea, kave, kakava ter ostalih tropskih pridelkov. Glavno mesto Toga je bilo Lom\xc3\xa9, Kameruna pa Buea. Ob izbruhu vojne sta se koloniji zna\xc5\xa1li odrezani od mati\xc4\x8dne Nem\xc4\x8dije ter obkro\xc5\xbeeni s sovra\xc5\xbenimi kolonijami Francije, Velike Britanije in Belgije._NEWLINE_Nem\xc5\xa1ki Togo (Togoland) je bil s tremi \xc5\xbeelezni\xc5\xa1kimi progami, dobrimi cestami ter novo radijsko postajo v Kamini (zgradil jo je Anton Codelli), najbolj moderna nem\xc5\xa1ka kolonija. Kljub velikim vlaganjem v kolonijo pa je bilo malo narejeno za njeno obrambo, tako je kolonija vojno do\xc4\x8dakala brez vojske ter brez prave obrambne strategije. Edina oboro\xc5\xbeena enota v koloniji je bila policija oz. kolonialna za\xc5\xa1\xc4\x8ditna enota (Schutztruppe) z 673 mo\xc5\xbemi, katerih \xc5\xa1tevilo so ob izbruhu sovra\xc5\xbenosti pove\xc4\x8dali na 1.000. Enoti je za u\xc4\x8dinkovito obrambo primanjkovalo oro\xc5\xbeja ter streliva. Kolonijo so iz vseh strani obkro\xc5\xbeale zavezni\xc5\xa1ke kolonije, iz severa in zahoda je bila to Francoska zahodna Afrika iz vzhoda pa Britanska zlata obala. Glavni cilj zaveznikov pri osvajanju nem\xc5\xa1ke kolonije je bilo glavno mesto Lom\xc3\xa9, \xc5\xbeelezni\xc5\xa1ke proge ter radijska postaja v Kamini, ki so jo Nemci uporabljali za komunikacijo z Nem\xc4\x8dijo ter ostalimi kolonijami po svetu. Petega avgusta so zavezniki presekali podmorski kabel mend Monrovijo ter Tenerifom ter tako Togo izolirali od zunanjih informacij, radijska postaja v Kamini je tako ostala edina povezava s svetom, \xc4\x8deprav uradno \xc5\xa1e ni delovala. Poveljniku nem\xc5\xa1ke kolonije Hansu-Georgu von D\xc3\xb6ringu je bilo jasno, da kolonije ne bo moral obraniti, zato je Britance prosil za nevtralnost, ki jo je predvideval sporazum iz Berlina (berlinska konferenca). Ti so ga zavrnili ter od njega zahtevali brezpogojno predajo kolonije. Nemci so predajo zavrnili, zato je pred Lom\xc3\xa9 priplula britanska kri\xc5\xbearka, 7. avgusta pa so iz vzhoda ter zahoda v kolonijo vdrle francoske ter britanske kolonialne \xc4\x8dete. Naslednji dan so se Nemci brez boja za\xc4\x8deli umikati proti severu. Dvanajstega avgusta so Britanci brez boja zasedli Lom\xc3\xa9. Dan pozneje so Francozi pre\xc4\x8dkali severno mejo Toga ter ob kraju Bafilo naleteli na mo\xc4\x8den nem\xc5\xa1ki odpor, zaradi katerega so se morali umakniti. Medtem so Britanci za\xc4\x8deli po\xc4\x8dasi napredovati proti Kamini ter radijski postaji, na poti so jih ve\xc4\x8dkrat ustavili podrti mostovi. Petnajstega avgusta so Nemci organizirali protinapad. Z dvema vlakoma ter okoli dvestotimi vojaki so se odpravili na jug, da bi napadli napredujo\xc4\x8do zavezni\xc5\xa1ko vojsko, vendar so pri kraju Agbeluvhoe padli v zasedo. Sledil je kratek spopad, v katerem je padel poveljnik ter pet nem\xc5\xa1kih vojakov, 16 pa je bilo zajetih. Po bitki je sledil nem\xc5\xa1ki umik nazaj proti severu. S tem spopadom se zavezni\xc5\xa1ko napredovanje proti Kamini ni resno ustavilo. Do zadnje ve\xc4\x8dje bike je pri\xc5\xa1lo 22. avgusta ob reki Chra ter istoimenski vasi. Vas je bila izredno dobro utrjena, zavezniki so jo napadali cel dan ter pri tem izgubili 73 vojakov. Naslednji dan so na\xc5\xa1li vas ter utrjene polo\xc5\xbeaje prazne, Nemci so se umaknili proti Kamini. Do takrat je bila Kamina ter radijska postaja obkro\xc5\xbeena z vseh strani z zavezni\xc5\xa1ko vojsko. Dva dni kasneje, 24. avgusta, so Nemci preko postaje poslali zadnji telegram ter jo nato razstrelili. Nemci so se uradno predali 26. avgusta 1914. Po vojni so si kolonijo razdelili Francozi in Britanci._NEWLINE_Nemci so ozemlje Kameruna dobili hkrati s Togom. Kolonija je imela dve \xc5\xbeeleznici, relativno dobro razvito cestno ter telegrafsko omre\xc5\xbeje. Z razliko od ostalih nem\xc5\xa1kih kolonij (izjema je le Nem\xc5\xa1ka Nova Gvineja) je bil Kamerun izredno slabo raziskan, njegove meje so uradno dolo\xc4\x8dili \xc5\xa1ele leta 1913. Leta 1911 se koloniji dodali \xc5\xa1e t. i. Novi Kamerun (ozemlje Francoskega Konga), ki so ga Nemci dobili po agadirski krizi ter incidentu s kri\xc5\xbearko SMS Panter. Ob izbruhu vojne v koloniji ni bilo vojske, temve\xc4\x8d le 1.855 pripadnikov t. i. za\xc5\xa1\xc4\x8ditnih enot, ki so skrbeli za mir v koloniji ter varovali zunanje meje kolonije. Z mobilizacijo so do sredini leta 1915 \xc5\xa1tevilo teh enot pove\xc4\x8dali na okoli 6.000, kar pa je bilo v primerjavi z zavezniki veliko premalo za dolgotrajno in u\xc4\x8dinkovito obrambo. Kolonijo so iz vseh strani obkro\xc5\xbeala ozemlja sovra\xc5\xbenih zavezni\xc5\xa1kih kolonij, Francoska ekvatorialna Afrika, Britanski Niger ter Belgijski Kongo, izjema je bila le nevtralna \xc5\xa0panska Gvineja, ki se je nahajala ob morju ter znotraj nem\xc5\xa1kega Kameruna._NEWLINE_Ob izbruhu vojne je guverner nem\xc5\xa1ke kolonije poizku\xc5\xa1al z zavezniki skleniti premirje, vendar so ga ti zavrnili. \xc5\xa0estega avgusta so iz smeri Francoske ekvatorialne Afrike v Kamerun prve vstopile francoske \xc4\x8dete. Tem so konec avgusta iz smeri Nigerije sledile \xc5\xa1e britanske, ki so v Kamerun prodirale v smeri mest Mara, Garua in Nsanakang. Prvi zavezni\xc5\xa1ki napad na nem\xc5\xa1ko trdnjavo pri mestu Mora na severu Kameruna je spodletel, zato se je za\xc4\x8deli dolgo obleganje, ki je trajalo ve\xc4\x8d kot eno leto in se kon\xc4\x8dalo \xc5\xa1ele z nem\xc5\xa1ko kapitulacijo celotne kolonije. V tem \xc4\x8dasu je iz oblegane More pobegnila ve\xc4\x8dina nem\xc5\xa1ke vojske ter se zatekla v nevtralno \xc5\xa0pansko Gvinejo. Nsanakang na jugu Kameruna so Britanci zasedli konec avgusta, \xc5\xa1est dni pozneje so ga Nemci ponovno zavzeli nazaj. V spopadu za mesto so bile britanske izgube tako velike, da so se bili prisiljeni umakniti nazaj v Nigerijo. Britanski poraz so izkoristile nem\xc5\xa1ke patrulje ter v naslednjih mesecih ve\xc4\x8dkrat prestopile mejo z Nigerijo, ter tam napadle britanske postojanke. Nemcem je uspelo odbiti tudi zavezni\xc5\xa1ki napad na Garuo, po \xc5\xa1tirih dneh bojev jim je uspelo Britance potisniti nazaj v Nigerijo. Ob morju Nemci niso imeli take sre\xc4\x8de, minska polja ter potopljene ladje v izlivu reke Wouri so Britance in Francoze zadr\xc5\xbeale le kratek \xc4\x8das. Konec septembra so zavezniki brez boja zasedli pristani\xc5\xa1\xc4\x8de Duala ter strate\xc5\xa1ko pomembno ustje reke Wouri. Zasedli so tudi naselje Ukoko na ju\xc5\xbeni obali Kameruna ker so v kratki, vendar intenzivni bitki potopili dva oboro\xc5\xbeena nem\xc5\xa1ka parnika. Majhna nem\xc5\xa1ka garnizija se je po izgubljenem spopadu umaknila v nevtralno \xc5\xa0pansko Gvinejo, kar je v naslednjih mesecih postala stalna praksa. Do leta 1915 se je ve\xc4\x8dina nem\xc5\xa1kih sil umaknila v te\xc5\xbeko dostopno notranjost Kameruna, od koder so izvajali manj\xc5\xa1e voja\xc5\xa1ke operacija na zavezni\xc5\xa1ke postojanke v zasedenem delu Kameruna ter v britanski Nigeriji. Konec aprila je tako pri\xc5\xa1lo do nem\xc5\xa1kega spodletelega napada na Gurin v Britanski Nigeriji. Ta je britansko vojsko tako opogumil, da so konec maja ponovno napadli nem\xc5\xa1ko utrdbo Garua. Po strahovitem bombardiranju ter uporu v nem\xc5\xa1kih vrstah, se je utrdba predala 10. junija 1915, ob predaji je bilo v utrdbi le \xc5\xa1e 27 Nemcev ter 212 Askarov. S to zmago je bila zaveznikom odprta pot v notranjost Kameruna ter proti novi prestolnici Jaunde. Devetindvajsetega junija je pri\xc5\xa1lo do manj\xc5\xa1e bitke za naselje Ngaundere, po kateri so se bili Nemci po nepri\xc4\x8dakovanem napadu prisiljeni umakniti, nadaljnje zavezni\xc5\xa1ko napredovanje je ustavilo slabo vreme. V za\xc4\x8detku novembra je v krvavem boju padla nem\xc5\xa1ka obmejna utrdba Banjo._NEWLINE_Konec leta 1915 so se na nem\xc5\xa1ki strani \xc5\xbee za\xc4\x8deli kazati resni znaki, da je vojno za kolonijo Kamerun izgubljena. Zavezniki so nadzorovali vsa ve\xc4\x8dja mesta, kri\xc5\xbei\xc5\xa1\xc4\x8da, ceste ter \xc5\xbeelezni\xc5\xa1ke povezave. Nem\xc5\xa1ke sile so bile z vseh strani obkro\xc5\xbeene s sovra\xc5\xbenikom ter brez prave mo\xc5\xbenosti za zmago ali pobeg. V za\xc4\x8detku leta 1916 je poveljnik nem\xc5\xa1kih sil dokon\xc4\x8dno odlo\xc4\x8dil, da je vojna izgubljena, zato se je za\xc4\x8del z zavezniki pogajati o predaji, nem\xc5\xa1kim oboro\xc5\xbeenim silam ter civilistom pa je ukazal, naj se medtem umaknejo v nevtralno \xc5\xa0pansko Gvajano. Zadnji boji za kolonijo so se zaklju\xc4\x8dili 18. februarja 1915, ko se je po ve\xc4\x8d kot letu obleganja predala utrdba Mora na severu Kameruna._NEWLINE_Po vojni sta koloniji ostali mandatni obmo\xc4\x8dji Lige narodov, ki sta ju opravljali Velika Britanija in Francija.\n_START_SECTION_\nNem\xc5\xa1ki Tsingtao\n_START_PARAGRAPH_\nKolonija (Kiau\xc4\x8dou) na Kitajskem, z glavnim mestom in pristani\xc5\xa1\xc4\x8dem Tsingtao je bila ena izmed bolj pomembnih nem\xc5\xa1kih kolonij, saj je predstavljala pomembno trgovsko postojanko za ogromen kitajski trg ter mornari\xc5\xa1ko bazo, iz katere je lahko nem\xc5\xa1ka bojna mornarica delovala v Aziji ter Tihem oceanu. Tako kot ostale kolonialne velesile so tudi Nemci do kolonije na Kitajskem pri\xc5\xa1li na nasilen na\xc4\x8din. Novembra 1897 so izkoristili umor dveh nem\xc5\xa1kih duhovnikov za voja\xc5\xa1ko posredovanje v okolici takrat \xc5\xa1e majhne obmorske vasice Tsingtao. Zasedli so bli\xc5\xbenje kitajske utrdbe ter nekaj ozemlja ob strate\xc5\xa1ko pomembnem zalivu Kiau\xc4\x8dou. Sledil je diplomatski spor ter mirovna pogajanja, na katerih so Nemci od Kitajcev izsilili, da so v najem za 99 let dobili Tsingtao ter bli\xc5\xbenjo okolico. Kolonija oz. najeto ozemlje je uradno pre\xc5\xa1la pod nem\xc5\xa1ko upravo 8. aprila 1898. V naslednjih letih se je majhna obmorska vasica spremenila v sodobno trgovsko postojanko s pristani\xc5\xa1\xc4\x8dem, skladi\xc5\xa1\xc4\x8di, \xc5\xbeeleznico, bankami, evropskimi hi\xc5\xa1ami, vodovodom, elektriko, pivovarno itd._NEWLINE_Za razliko od ostalih nem\xc5\xa1kih kolonij Tsingtao ni spadal pod urad za kolonije, ampak pod nem\xc5\xa1ko mornarico. Glavni v koloniji je bil guverner, ki je bil imenovan s strani poveljstva mornarice. Guvernerju je bila podrejena civilna ter voja\xc5\xa1ka oblast. Da je kolonijo vodila vojska, je bilo videti tudi pri njeni obrambi, kolonija je bila namre\xc4\x8d najbolj branjeno prekomorsko ozemlje Nem\xc4\x8dije. Razlog za to je bila boksarska vstaja zaradi katere so Nemci okoli kolonije zgradili \xc5\xa1tevilne utrdbe, jarke, ovire ter topni\xc5\xa1ke polo\xc5\xbeaje. Pomorski dostopi do pristani\xc5\xa1\xc4\x8da so bili zavarovani z minskimi polji ter obalnimi baterijami. Mesto je branilo 3650 vojakov mornari\xc5\xa1ke pehote, kolonialne pehote ter mornari\xc5\xa1kega osebja. Za obrambo pristani\xc5\xa1\xc4\x8da so bili na voljo: en torpedni \xc4\x8doln S90, \xc5\xa1tiri topnja\xc4\x8de na dan izbruha sovra\xc5\xbenosti pa \xc5\xa1e Avstro-Ogrska kri\xc5\xbearka SMS Kaiserin Elisabeth ._NEWLINE_Japonci so v Aziji in Pacifiku \xc5\xbee dalj \xc4\x8dasa kazali svoje imperialisti\xc4\x8dne te\xc5\xbenje, zato so neprestano \xc5\xa1irili svoja ozemlja na Kitajskem ter svoj vpliv. Leta 1902 so sklenili zavezni\xc5\xa1tvo z Veliko Britanijo, ter s tem postali nova imperialna velesila. Kljub rusko-japonski vojni se je zavezni\xc5\xa1tvo ohranilo vse do prve svetovne vojne. Ob izbruhu sovra\xc5\xbenosti konec julija 1914, je Velika Britanija Japonsko zaprosila za pomo\xc4\x8d, ta pa v \xc5\xbeelji po \xc5\xa1irjenju ozemlja ni oklevala. Triindvajsetega avgusta je napovedala vojno Nem\xc4\x8diji, ker pa je bila v pristani\xc5\xa1\xc4\x8du \xc5\xa1e Avstro-Ogrska kri\xc5\xbearka SMS Kaiserin Elisabeth, ki se ni \xc5\xbeelela umakniti, je Japonska kmalu zatem napovedala \xc5\xa1e vojno Avstro-Ogrski. Za napad na Tsingtao so zbrali dve bojni ladji, dve kri\xc5\xbearki, ladjo za prevoz letal, ladje za prevoz pehote ter 23.000 vojakov. Zaradi britanskega nezaupanja Japonski, je Velika Britanija k operaciji prispevala \xc5\xa1e 3.000 vojakov ter en ru\xc5\xa1ilec in staro bojno ladjo._NEWLINE_Blokada nem\xc5\xa1ke kolonije s kopnega ter morja se je za\xc4\x8dela 27. avgusta, japonske \xc4\x8dete so se izkrcale pri Longkou, kasneje pa \xc5\xa1e v zalivu Laoshan, ki sta bila na kitajskem ozemlju. Kitajska je sicer protestirala, vendar se v spopade ni vme\xc5\xa1avala. Nem\xc5\xa1ka vojska je na blokado reagirala tako, da  se je umaknila na zadnjo obrambno \xc4\x8drto, ki jim je zaradi hribovitega terena omogo\xc4\x8dala la\xc5\xbejo obrambo. Drugega septembra je nem\xc5\xa1ka topnja\xc4\x8da potopila japonski ru\xc5\xa1ilec, ki je bil del blokade. Medtem je japonsko izvidni\xc5\xa1ko letalo sporo\xc4\x8dilo, da v pristani\xc5\xa1\xc4\x8du kolonije ni nem\xc5\xa1kega azijskega ladjevja, kar je v japonskih vrstah povzro\xc4\x8dilo paniko, saj bi to lahko iznenada napadlo blokado. Petega septembra je japonsko letalo neuspe\xc5\xa1no napadlo Avstro-Ogrsko kri\xc5\xbearko  SMS Kaiserin Elisabeth, to je bil prvi poizkus napada letala na bojno ladjo v zgodovini. Na kopnem se je Japoncem posre\xc4\x8dilo zasesti Tsimo ter Kiautschou, s tem pa tudi glavno \xc5\xbeelezni\xc5\xa1ko povezavo kolonije s Kitajsko. Sedemnajstega oktobra se je nem\xc5\xa1kemu torpednemu \xc4\x8dolnu uspelo izmuzniti mimo blokade ter napasti japonsko kri\xc5\xbearko Takachiho, kri\xc5\xbearka se je po zadetku torpeda potopila. Torpednemu \xc4\x8dolnu se zaradi blokade ni posre\xc4\x8dilo vrniti v pristani\xc5\xa1\xc4\x8de, nato pa mu je zmanjkalo goriva in ga je posadka potopila v kitajskih vodah._NEWLINE_Do konca oktobra so bili japonski uspehi pri poizkusih zavzetja nem\xc5\xa1ke kolonije minimalni, zato so se odlo\xc4\x8dili, da bodo uporabili podobno taktiko kot pri zavzetju ruskega pristani\xc5\xa1\xc4\x8da Port Arthur devet let prej. _NEWLINE_Enaintridesetega oktobra so za\xc4\x8deli nem\xc5\xa1ke obrambne polo\xc5\xbeaje, mesto ter pristani\xc5\xa1\xc4\x8de obstreljevati z ve\xc4\x8d kot stotimi topovi s kopnega ter z ladij. Bombardiranje je trajalo sedem dni, ta \xc4\x8das so napadalci izkoristili tako, da so pono\xc4\x8di pod kritjem topov do nem\xc5\xa1kih obrambnih polo\xc5\xbeajev skopali jarke za napad. Nemci so vra\xc4\x8dali ogenj, dokler jim ni zmanjkalo streliva. Do glavnega japonskega napada je pri\xc5\xa1lo 6. novembra 1914. Nem\xc5\xa1ka obramba ni zdr\xc5\xbeala in zjutraj je bil guverner nem\xc5\xa1ke kolonije prisiljen zaprositi za premirje. Na dan napada se je iz oblegane kolonije z letalom uspelo prebiti nem\xc5\xa1kemu pilotu Guntherju Pl\xc3\xbcschowu, ki je nato v Berlin posredoval zadnjo po\xc5\xa1to iz kolonije. Po ve\xc4\x8d kot polletni avanturi ter aretaciji se je tudi njemu uspelo prebiti v Nem\xc4\x8dijo, s \xc4\x8dimer je postal edini nem\xc5\xa1ki ujetnik v prvi svetovni vojni, ki je pobegnil iz ujetni\xc5\xa1tva ter se vrnil v Nem\xc4\x8dijo._NEWLINE_Nem\xc5\xa1ka kolonija Tsingtao je pod polni nadzor zaveznikov pri\xc5\xa1la 16. novembra 1914. Zavetni\xc5\xa1ke izgube po bitki so zna\xc5\xa1ale 248 mrtvih ter 1335 ranjenih. Nemci so imeli 109 mrtvih ter 504 ranjenih. Japonska je internirala 4.700 avstrijskih in nem\xc5\xa1kih ujetnikov, ki so konec vojne do\xc4\x8dakali v tabori\xc5\xa1\xc4\x8du za vojne ujetnike na Japonskem.\n_START_SECTION_\nNem\xc5\xa1ka Nova Gvineja\n_START_PARAGRAPH_\nNem\xc5\xa1ka nova Gvineja je obsegala De\xc5\xbeelo cesarja Vilijama (severovzhodni del otoka Nova Gvineja), Novo Britanijo, Novo Irsko, Salamonove otoke, Karolinsko oto\xc4\x8dje, Mariansko oto\xc4\x8dje, Mar\xc5\xa1alovo oto\xc4\x8dje in Nauru. Bila je ena izmed ve\xc4\x8djih kolonij vendar hkrati najmanj naseljena, avgusta 1914 je v koloniji poleg lokalnega prebivalstva \xc5\xbeivelo le 1.273 Evropejcev ter \xc5\xa1e nekaj Japoncev, Kitajcev in Malezijcev. Kolonija se je ve\xc4\x8dinoma pre\xc5\xbeivljala z izvozom kopre, lesa, kav\xc4\x8duka ter ostalih tropskih dobrin. Ob izbruhu prve svetovne vojne je kolonija postala odrezana od mati\xc4\x8dne Nem\xc4\x8dije in se je morala znajti sama. Edina oboro\xc5\xbeena sila na otoku je bila lokalna policija, ki je po mobilizaciji \xc5\xa1tela 61 nem\xc5\xa1kih \xc4\x8dastnikov ter 240 policajev iz vrst doma\xc4\x8dinov. Ve\xc4\x8dina teh se je nahajala v okolici Rabaula (otok Nova Britanija), glavnega mesta kolonije kjer so Nemci pri\xc4\x8dakovali glavni napad. Da bi se ti kar najbolje zavarovali so vzdol\xc5\xbe zaliva Blanche postavili opazovalnice, utrdili in zavarovali so radio-relejno postajo Bita Paka ter vzdol\xc5\xbe ceste med Rabualom in Tomo postavili obrambne polo\xc5\xbeaje._NEWLINE_Z vstopom Velike Britanije v vojno je bila v vojno prisiljena vstopiti tudi Avstralija. Ta je za potrebe  bojnih operacij na Pacifiku v za\xc4\x8detku avgusta 1914 ustanovila majhna ekspedicijska vojska velikosti do 2.000 vojakov prostovoljcev. Katere glavna naloga je bila zasesti nem\xc5\xa1ke kolonije na Pacifiku ter uni\xc4\x8diti radio-relejne postaje, ki jih uporablja nem\xc5\xa1ko azijsko ladjevje._NEWLINE_Enota je prvi\xc4\x8d videla akcijo 9. septembra 1914 ko je brez odpora zasedla otok Nauru ter radio-relejno postajo, ki jo je predhodno \xc5\xbee onesposobila nem\xc5\xa1ka posadka. Dva dni kasneje, 11. septembra, se je avstralska ekspedicijska armada pojavila pred Rabaulom. Avstralski vojaki so se izkrcali pri Rabaulu, Kokopu (Herbertsh\xc3\xb6he) in Kabakaulu kjer pa niso naleteli na odpor. Nemci so se medtem umaknili v notranjost otoka proti naselju Tabukar. Po zasedbi obmorskih vasi so se Avstralci odpravili v notranjost otoka proti radijski postaji Bita Paka, ki je bila njihov glavni cilj operacije. Napredovali so po glavni in edini cesti ki je vodila v notranjost otoka kjer se je dalo so se cesti izogibali, da tako nebi padli v nem\xc5\xa1ko zasedo. Kak kilometer pred radijsko postajo so naleteli na nem\xc5\xa1ko zasedo, po kratkem spopadu so se nem\xc5\xa1ke sile razbe\xc5\xbeale en nem\xc5\xa1ki vojak pa je bil zajet. Njihovo napredovanje v notranjost se je nadaljevalo, dokler ga ni ustavil ostrostrelski ogenj, ki je smrtno ranil vojaka in bolni\xc4\x8darja. Po spopadu in novih okrepitvah so Avstralci ponovno napredovali proti radijski postaji. Tik pred radijsko postajo so naleteli na branjen strelski jarek, ki so ga z obhodnim manevrom poizku\xc5\xa1ali ve\xc4\x8dkrat zajeti, na koncu se jim je to posre\xc4\x8dilo \xc5\xa1ele z bajonetnim napadom. Med spopadom so umrli \xc5\xa1tirje avstralski vojaki pet pa jih je bilo ranjenih. Zajet je bil en nem\xc5\xa1ki \xc4\x8dastnik ter 20 doma\xc4\x8dinov. Na zadnjem kosu poti do radijske postaje so ponovno naleteli na nem\xc5\xa1ki odpor. V spopadu je bilo smrtno ranjenih ve\xc4\x8d Nemcev, Avstralcev ter doma\xc4\x8dinov. Ko so Avstralci ob 19:00 pri\xc5\xa1li do radijske postaje je bila ta uni\xc4\x8dena ter zapu\xc5\xa1\xc4\x8dena, branilci so se umaknili v notranjost otoka proti naselju Toma._NEWLINE_Trinajstega septembra 1914 so Avstralci v Rabaulu slovesno dvignili zastavo in tako ozna\xc4\x8dili za\xc4\x8detek uradne zasedbe otoka kljub temu, da se Nemci \xc5\xa1e niso predali. Medtem so Avstralske \xc4\x8dete obkolile naselje Toma, ter od preostalih nem\xc5\xa1kih branilcev zahtevale predajo. Te so jo zavrnili zato so Avstralci, za\xc4\x8deli groziti da bojo za\xc4\x8deli naselje obstreljevati s topovi, svojo mo\xc4\x8d pa so demonstrirali tako, da so obstreljevali bli\xc5\xbenji hrib. Nem\xc5\xa1ki guverner je vedel, da nimajo mo\xc5\xbenosti za zmaga zato se je za\xc4\x8del z Avstralci pogajati o predaji ter tako izposlovati bolj\xc5\xa1e pogoje ter po drugi strani pridobiti \xc4\x8das v upanju, da jim bo na pomo\xc4\x8d prisko\xc4\x8dilo nem\xc5\xa1ko azijsko ladjevje. Do tega ni pri\xc5\xa1lo saj se je to \xc5\xbee umikalo \xc4\x8dez Tihi ocean proti Nem\xc4\x8diji. Premirje je bilo podpisano 17. septembra, zadnje nem\xc5\xa1ke \xc4\x8dete so se predale \xc5\xa1tiri dni pozneje  21. septembra 1914. Po dogovoru so nem\xc5\xa1ki priseljeni lahko ostali v koloniji, \xc4\x8de so ti prisegli da ostanejo nevtralni, v nasprotnem primeru pa so jih deportirali v Avstralijo. V naslednjih dveh mesecih so se predali \xc5\xa1e ostali oddaljeni deli kolonije. Predaji je uspelo ube\xc5\xbeati le pomo\xc5\xbeni kri\xc5\xbearki SMS Cormoran, ki je zato\xc4\x8di\xc5\xa1\xc4\x8de na\xc5\xa1la na ameri\xc5\xa1kem otoku Guam. Po vstopu ZDA v vojno, 7. aprila 1917, jo je posadka potopila._NEWLINE_V spopadih so Avstralci izgubili 6 vojakov 5 pa jih je bilo ranjenih. Nemci so imeli 31 mrtvih ter 11 ranjenih. Do konca spopadov se je vdalo 225 nem\xc5\xa1kih vojakov in malezijskih policajev. Izjema je bil le \xc4\x8dastnik Hermann Detzner, ki se je s svojo mahno skopino doma\xc4\x8dinov upiral vse do konca vojne._NEWLINE_Preostale dele kolonije: Karolinsko oto\xc4\x8dje, Ma\xc5\xa1alovo oto\xc4\x8dje in Mariansko oto\xc4\x8dje so brez odpora zasedle japonske sile.\n_START_SECTION_\nNem\xc5\xa1ka Samoa\n_START_PARAGRAPH_\nOb izbruhu vojne Nemci na otokih, razen lokalne policije, niso imeli nobenih oboro\xc5\xbeenih sil zato je bila kolonija lahek plen zavezni\xc5\xa1kih vojsk. Avgusta 1914 so zavezniki hitro sestavili majhno ekspedicijo armado sestavljeno iz novozelandskih \xc4\x8det katerih naloga je bila zasesti nem\xc5\xa1ko kolonijo Samoa. Ekspedicijska armada je \xc5\xa1tela 1.370 vojakov ter \xc5\xa1est kri\xc5\xbeark. Armada se je na pot odpravila 15. avgusta, po kratkem postanku na Fid\xc5\xbeiju je bila 29. avgusta 1914 \xc5\xbee pred Apio, glavnim mestom nem\xc5\xa1ke kolonije Samoa. Zavezniki so otok okupirali brez odpora \xc4\x8deprav se Nemci niso \xc5\xbeeleli uradno predati. Glavni cilj ekspedicijske armade je bila nem\xc5\xa1ka radio-relejna postaja._NEWLINE_Ko je nem\xc5\xa1ki admiral Maximilian von Spee, poveljnik nem\xc5\xa1kega azijskega ladjevja, izvedel da so zavezniki zasedli nem\xc5\xa1ko Samo je proti otoku takoj poslal kri\xc5\xbearki SMS Scharnhost in SMS Gneisenau, kri\xc5\xbearki sta na otok prispeli 14. septembra 1914. Na podlagi obve\xc5\xa1\xc4\x8devalnih podatkov, ki so jih imeli Nemci je na otoku po odhodu glavnega zavezni\xc5\xa1kega ladjevja ostalo 1.600 slabo usposobljenih novozelandskih prostovoljcev v zimskih uniformah. Ponovno zavzetje otoka tako za Nemce nebi predstavljalo nobenega problema. Vendar pa do napada ni pri\xc5\xa1lo saj je bil ta nesmisel, otok se je nahajal na podro\xc4\x8dju kjer so imeli zavezniki voja\xc5\xa1ko prednost in bi bilo le vpra\xc5\xa1anje kdaj bi ga ti ponovno zasedli. Nem\xc5\xa1ki kri\xc5\xbearki sta se nato odpravili proti Tahitiju kjer sta se zdru\xc5\xbeili s preostalo nem\xc5\xa1ko floto._NEWLINE_Zavezni\xc5\xa1ka vojska je na otoku ostala do leta 1920 ko je otok pre\xc5\xa1el pod nadzor Lige narodov. Po letu 1945 so nadzor nad otokom prevzeli Zdru\xc5\xbeeni narodi. Od leta 1920 pa do osamosvojitve leta 1962 je otok spadal pod pristojnost Nove Zelandije.\n_START_SECTION_\nBeg nem\xc5\xa1kega azijskega ladjevja\n_START_PARAGRAPH_\nIzbruh prve svetovne vojne konec julija 1914 je nem\xc5\xa1ko trgovsko ter bojno ladjevje, na svetovnih oceanih, ujel popolnoma nepripravljeno. Najve\xc4\x8d bojnih ladij je nem\xc5\xa1ka cesarska mornarica imela v oddaljeni nem\xc5\xa1ki koloniji Tsingtao na Kitajskem. Tamkaj\xc5\xa1nja eskadra je \xc5\xa1tela \xc5\xa1tiri kri\xc5\xbearke (SMS Scharnhorst, SMS Gneisenau, SMS Emden in SMS N\xc3\xbcrnberg) poveljeval pa ji je admiral Maximilian von Spee. Namen eskadre je bil za\xc5\xa1\xc4\x8dita nem\xc5\xa1kih azijskih kolonij ter uveljavljanje nem\xc5\xa1kih interesov v Aziji. Ob izbruhu vojne, nem\xc5\xa1ko ladjevje na oceanih, kjer je vladalo britansko bojno ladjevje ni imelo mo\xc5\xbenosti za zmago zato se je  poveljstvo nem\xc5\xa1ke mornarice odlo\xc4\x8dilo, da je potrebno ladjevje pripeljati nazaj v Nem\xc4\x8dijo dokler je to \xc5\xa1e mogo\xc4\x8de. Admiral von Spee je v ta namen organiziral drzno akcijo, preboj \xc4\x8dez Pacifik do rta Horn ter nato v Atlantik od koder bi nato dosegel Nem\xc4\x8dijo, med potjo pa bi zaveznikom poizku\xc5\xa1al napraviti kar se da veliko \xc5\xa1kodo._NEWLINE_Nem\xc5\xa1kemu ladjevju, ki je bilo takrat raztreseno preko celotnega Pacifika, je ukazal, naj se zbere pri otoku Pagan v Marianskem oto\xc4\x8dju. Zbrale so se \xc5\xa1tiri kri\xc5\xbearke, dve pomo\xc5\xbeni kri\xc5\xbearki ter \xc5\xa1e dve oskrbovalni ladji, vse skupaj osem ladij. Tam je von Spee zbranim ladjam razdelil \xc5\xa1e zadnje ukaze. Od ladjevja sta se lo\xc4\x8dili kri\xc5\xbearka Emden ter pomo\xc5\xbena kri\xc5\xbearka Prinz Eitel Friedrich, ki sta dobili nalogo, da samostojno napadata zavezni\xc5\xa1ke ladje v Indijskem oceanu ter Pacifiku. Ostalo ladjevje pa se je preko Pacifika usmerilo proti \xc4\x8cilu. Dvaindvajsetega septembra 1914 je ladjevje napadlo Papeete, glavno mesto Tahitija, ker je potrebovalo premog za nadaljevanje poti. Po obstreljevanju pristani\xc5\xa1\xc4\x8da ter potopitvi stare francoske topnja\xc4\x8de in tovorne ladje so Francozi za\xc5\xbegali skladi\xc5\xa1\xc4\x8de premoga. Nemcem tako ni preostalo drugega kot to, da so nadaljevali plovbo. \xc5\xa0tiri dni kasneje se je ladjevje ustavilo na oto\xc4\x8dju Marquesas, da je dopolnilo zaloge, nato pa se je odpravilo na Velikono\xc4\x8dni otok, kjer se je sre\xc4\x8dalo s kri\xc5\xbearkama SMS Dresden in SMS Leipzig, ki sta tja prispeli iz Karibov ter zahodne obale ZDA. Ladjevje je na otoku dopolnilo zaloge ter se nato odpravilo proti \xc4\x8cilu._NEWLINE_Medtem so Britanci preko radijskih zvez budno spremljali polo\xc5\xbeaj nem\xc5\xa1kega ladjevja. Da bi jim prestregli pot so hitro sestavili eskadro \xc5\xa1tirih kri\xc5\xbeark, ki pa ni bila tako mo\xc4\x8dna kot nem\xc5\xa1ka s \xc4\x8dimer je bila bitka za Britance \xc5\xbee vnaprej izgubljena. Do bitke je pri\xc5\xa1lo 1. novembra 1914 pred otokom Coronel ob \xc4\x8dilski obali. Bitka se je za Britance kon\xc4\x8dala katastrofalno, izgubili so dve kri\xc5\xbearki ter 1.570 mornarjev, medtem ko Nemci prakti\xc4\x8dno niso imeli izgub. Katastrofalen poraz je v Veliki Britaniji spro\xc5\xbeil pravo paniko, saj je imelo nem\xc5\xa1ko ladjevje s tem prosto pot do Atlantika ter zavezni\xc5\xa1kih oskrbovalnih poti. Britanska admiraliteta je ukrepala hitro in proti Ju\xc5\xbeni Ameriki poslala osem bojnih ladij z namenom, da prestre\xc5\xbee nem\xc5\xa1ko ladjevje. Po dopolnitvi zalog v \xc4\x8cilu se je von Spee kljub nasprotovanju kapitanov odlo\xc4\x8dil, da bo napadel Stanley na Falklandskih otokih. Ta odlo\xc4\x8ditev je imela katastrofalne posledice, ki so zape\xc4\x8datile usodo nem\xc5\xa1kega azijskega ladjevja. Osmega decembra 1914 je nem\xc5\xa1ko ladjevje priplulo pred Stanley, ter tam presenetilo britansko ladjevje, sestavljeno iz osmih kri\xc5\xbeark. Za\xc4\x8dela se je bitka pri Falklandskih otokih, v kateri so Britanci potopili \xc5\xa1tiri nem\xc5\xa1ke kri\xc5\xbearke ter zajeli dve transportni ladji, sami pa pri tem prakti\xc4\x8dno niso imeli nobenih izgub. V bojih je \xc5\xbeivljenje izgubil tudi admiral von Spee. Uni\xc4\x8denju sta se izognili le kri\xc5\xbearka Dresden ter pomo\xc5\xbena kri\xc5\xbearka Sydlitz. Kri\xc5\xbearka Dresden je svoj konec do\xc4\x8dakala tri mesece pozneje, v bitki pri otoku Robinsona Crusoea (Mas a Tierra), s \xc4\x8dimer se je tudi zaklju\xc4\x8dilo epsko potovanja admirala von Speeja ter njegovega azijskega ladjevja.\n_START_SECTION_\nDogodki po vojni\n_START_PARAGRAPH_\nZ versajsko mirovno pogodbo, ki je bila podpisana 28. junija 1919 je Nem\xc4\x8dija izgubila vse kolonije. Nem\xc5\xa1ke kolonije je prevzela novoustanovljena Liga narodov, z njimi pa so upravljale zmagovalke velike vojne (Velika Britanija, Francija, Belgija, Japonska, Portugalska, Avstralija in Nova Zelandija). Izguba kolonij v tistem obdobju na Nem\xc4\x8dijo ni bistveno vplivala saj se je ta spopadala z resno gospodarsko ter politi\xc4\x8dno krizo, ki sta grozili, da bosta dr\xc5\xbeavo popolnoma razdejali. V nekaj letih je tako spomin na nem\xc5\xa1ki kolonialni imperij popolnoma zbledel. Nova politi\xc4\x8dna oblast, nacizem,  ki je pri\xc5\xa1el na oblast v tridesetih letih prej\xc5\xa1njega stoletja ni obujal starih prekomorskih kolonialnih spominov namesto tega se je usmeril v osvajanje ter postopno kolonizacijo vzhodnih ozemelj. Na\xc4\x8drt se na sre\xc4\x8do celotne Evrope ni nikoli posre\xc4\x8dil._NEWLINE_Tako kot v Nem\xc4\x8diji je tudi v kolonijah spomin na nekdanje gospodarje po\xc4\x8dasi zbledel. V nekaterih kolonijah so bili z zamenjavo oblasti, bolj v drugih manj zadovoljni. V bistvu pa se z zamenjavo oblasti za doma\xc4\x8dine ni ni\xc4\x8d spremenilo saj jim je \xc5\xa1e vedno vladal belec. Nem\xc5\xa1ki priseljenci so se v letih po vojni v glavnem odselili nazaj v Nem\xc4\x8dijo, tisti ki so ustali pa so se zlili z ostalimi evropskimi priseljeni. Njihov jezik in kultura se v glavnem nista ohranila. Izjema je le Namibija, ki je ohranila del\xc4\x8dek nem\xc5\xa1ke kolonialne kulture. Ta se tam ka\xc5\xbee v imenih mest ter krajev ter tudi v jeziku saj obstaja manj\xc5\xa1ina, ki \xc5\xa1e vedno govori nem\xc5\xa1ki jezik. Zanimiva je tudi zgodba iz nekdanje Nem\xc5\xa1ke vzhodne Afrike. Po smrti generala  Paula von Lettow-Vorbecka, leta 1964, se je parlament Zahodne Nem\xc4\x8dija odlo\xc4\x8dil, da denarno nagradi Askare, njegove biv\xc5\xa1e borce iz prve svetovne vojne. Zbralo se jih je 350, kot dokaz za svoje slu\xc5\xbeenje v nem\xc5\xa1ki oboro\xc5\xbeenih silah so prinesli stara potrdila ter stare nem\xc5\xa1ke uniforme. Nekateri pa so kot dokaz pokazali kar bojne postopke, ki so si jih nau\xc4\x8dili v vojski pred ve\xc4\x8d kot petdesetimi leti. Zbrani so nato v \xc4\x8dast svojemu generalu zapeli kora\xc4\x8dnico Heia Safari!.'