b'\n_START_ARTICLE_\nApsidna precesija\n_START_PARAGRAPH_\nAps\xc3\xaddna preces\xc3\xadja (t\xc3\xadrna preces\xc3\xadja ali orbit\xc3\xa1lna preces\xc3\xadja) je v nebesni mehaniki precesija (sukanje) kro\xc5\xbenega tira (orbite) nebesnega telesa. Je postopno sukanje daljice (apsidnice), ki povezuje apsidi tira \xe2\x80\x93 to\xc4\x8dki najmanj\xc5\xa1e in najve\xc4\x8dje razdalje telesa od sredi\xc5\xa1\xc4\x8da njegovega kro\xc5\xbeenja. Prison\xc4\x8dje je najbli\xc5\xbeja to\xc4\x8dka Soncu. Apsidna precesija je prvi \xc4\x8dasovni odvod argumenta periapside, enega od \xc5\xa1estih elementov tira.\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nStarogr\xc5\xa1ki astronom Hiparh (okoli 190 pr. n. \xc5\xa1t.\xe2\x80\x93okoli 120 pr. n. \xc5\xa1t.) je ugotovil apsidno precesijo Luninega tira. Za mehanizem z Antikitere (okoli 80 pr. n. \xc5\xa1t.) ima popravek s skoraj to\xc4\x8dno vrednostjo 8,88 let na polno kro\xc5\xbenico z napako do 0,34\xc2\xa0%._NEWLINE_Precesijo Son\xc4\x8devih apsid je v 9. stoletju odkril al-Zarkali (1028\xe2\x80\x931087). Po njegovih merjenjih je vrednost 12,04", prava vrednost pa je 11,77". Njegov model gibanja Sonca v katerem se sredi\xc5\xa1\xc4\x8de Son\xc4\x8devega deferenta giblje po mali, po\xc4\x8dasi vrte\xc4\x8di se kro\xc5\xbenici, za upo\xc5\xa1tevanje opazovanega gibanja Son\xc4\x8devega odzemlja v geocentri\xc4\x8dni sliki, je v 13. stoletju obravnaval Bernard iz Verduna v svojem delu Razprava o celotni astronomiji (Tractatus super totam astrologiam), ter v 15. stoletju Regiomontan in Peurbach. V 16. stoletju je Nikolaj Kopernik uporabil tak\xc5\xa1en model, ga posodobil na heliocentri\xc4\x8dno obliko in objavil v svojem delu O kro\xc5\xbeenjih nebesnih krogel (De revolutionibus orbium coelestium)._NEWLINE_Lunine apsidne precesije Klavdij Ptolemaj v svojem Almagestu ni navedel in tako so to skupino precesij, posledico preobilice pojavov, te\xc5\xbeko obravnavali do 20. stoletja, ko je njen zadnji neopredeljeni del sukanja prison\xc4\x8dja Merkurja napovedala Einsteinova splo\xc5\xa1na teorija relativnosti.'