b'\n_START_ARTICLE_\nJo\xc5\xbeef Stibiel\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nLjudsko \xc5\xa1olo in gimnazijo je obiskoval v Gorici, kjer je tudi maturiral. Bogoslovje je \xc5\xa1tudiral v Gradcu in Ljubljani ter bil 8. novembra 1807 posve\xc4\x8den v ma\xc5\xa1nika. Slu\xc5\xbeboval je v raznih krajih gori\xc5\xa1ke \xc5\xa1kofije. Leta 1818 so ga poklicali za profesorja v gori\xc5\xa1ko bogoslovje. Bil je profesor pastorale, u\xc4\x8dil pa je tudi eksegezo in liturgijo ter opravljal slu\xc5\xbebo spirituala. Spisal je skripta za pastoralo, ki so slu\xc5\xbeila \xc5\xa1e ve\xc4\x8d desetletij. Zaradi napornega dela je zbolel in si \xc5\xbeelel delo na de\xc5\xbeeli. Konec junija 1822 je pri\xc5\xa1el za \xc5\xbeupnika in dekana v \xc4\x8crni\xc4\x8de. Ker tu ni bilo \xc5\xa1ole, je za\xc4\x8del u\xc4\x8diti otroke slovenski in nem\xc5\xa1ki jezik ter druge predmete. Na koncu \xc5\xa1olskega leta je povabil Valentina Stani\xc4\x8da, nadzornika vseh \xc5\xa1ol na gori\xc5\xa1kem, da je bil navzo\xc4\x8d pri izpitih, najbolj\xc5\xa1im u\xc4\x8dencem pa je podelil tudi nagrade. Stibiel je po tretjem letu \xc5\xa1olanja poskrbel, da je \xc5\xa1ola dobila stalnega u\xc4\x8ditelja, ljudi pa je navdu\xc5\xa1il, da so zgradili \xc5\xa1olsko poslopje in priskrbeli dohodke za u\xc4\x8ditelja, katerega je nekaj \xc4\x8dasa sam vzdr\xc5\xbeeval. Na njegovo pobudo je bila vpeljana \xc5\xa1ola tudi v Vipavskem Kri\xc5\xbeu. Iz \xc4\x8crni\xc4\x8d je bil 17. julija 1827 preme\xc5\xa1\xc4\x8den v Lo\xc4\x8dnik (sedaj ital. Lucinico), kjer je ostal do smrti. Poleg du\xc5\xa1nopastirskega dela je tudi tukaj organiziral \xc5\xa1olo, v njej u\xc4\x8dil, ter navdu\xc5\xa1il ljudi, da so zgradili \xc5\xa1olsko poslopje. Od 1827 do njegove smrti so bile po njegovi zaslugi odprte \xc5\xa1ole v Mo\xc5\xa1i (Mossa), Kojskem, Biljani, Medani, \xc5\xa0lovrencu, Fojani, \xc5\xa0martnem in na Gradnem. V vseh teh krajih so bile kaplanije, ki so spadale pod dekanijo Lo\xc4\x8dnik, v kateri je bil Stibiel \xc5\xa1olski nadzornik. Zaradi preobilnega dela pa je ponovno zbolel in obnemogel._NEWLINE_Stibiel je \xc5\xbee v \xc4\x8crni\xc4\x8dah pridigal v slovenskem jeziku. Tudi v Lo\xc4\x8dniku je bila vse do njegove smrti vsaka prva nedeljska ma\xc5\xa1a s pridigo v sloven\xc5\xa1\xc4\x8dini. Pridige si je tudi zapisoval \xc4\x8deprav se slovenskega jezika ni nikoli u\xc4\x8dil v \xc5\xa1olah. Nau\xc4\x8dil se ga je iz Japlovega Svetega pisma. Po Stibielovi smrti je njegove pridige zbral profesor \xc5\xa0tefan Kocian\xc4\x8di\xc4\x8d in jih leta 1853 dal v Gorici natisniti z naslovom Pridige ino drugi slovenski spisi, ki jih je po smrti zapustil Jo\xc5\xbeef Stibiel.'