b'\n_START_ARTICLE_\nViktor Vovk\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nVovk je v letih 1911\xe2\x80\x931914 v Pragi \xc5\xa1tudiral pravo in od 1918\xe2\x80\x931919 v Zagrebu, kjer je 1919 tudi doktoriral; med 1. svetovno vojno je bil v avstrijski vojski. \xc5\xbde med \xc5\xa1tudijem je delal v razli\xc4\x8dnih uradih v Trstu, ko pa ni dobil redne zaposlitve, je od\xc5\xa1el v Ljubljano, bil 1920\xe2\x80\x931922 pripravnik, po izpitu do 1923 sodnik pri vi\xc5\xa1jem de\xc5\xbeelnem sodi\xc5\xa1\xc4\x8du, 1923\xe2\x80\x931927 odvetni\xc5\xa1ki kandidat in 1927\xe2\x80\x931945 samostojni odvetnik. V okupirani Ljubljani je 1941\xe2\x80\x931945 sodeloval z OF. Po osvoboditvi 1945 je bil najprej sodnik Vi\xc5\xa1jega sodi\xc5\xa1\xc4\x8da v Trstu, 1945\xe2\x80\x931947 Vi\xc5\xa1jega sodi\xc5\xa1\xc4\x8da za Slovensko primorje v Postojni, 1947\xe2\x80\x931952 Vi\xc5\xa1jega sodi\xc5\xa1\xc4\x8da v Kopru, tu 1952\xe2\x80\x931954 predsednik Okro\xc5\xbene javne arbitra\xc5\xbee, od 1954 Okro\xc5\xbenega gospodarskega sodi\xc5\xa1\xc4\x8da in 1961 upokojen._NEWLINE_Za planinstvo se je vnel \xc5\xbee v dija\xc5\xa1kih letih in nato temeljito spoznal slovensko in sosednje gorovje in hribovje. Po vrnitvi v Trst 1911 je bil \xc4\x8dlan tamkaj\xc5\xa1nje podru\xc5\xbenice SPD, po prihodu v Ljubljano 1920\xe2\x80\x931945 ve\xc4\x8dkrat v osrednjem odboru SPD (tudi tajnik Plan. dru\xc5\xa1tva Lj. \xe2\x80\x94 matica). Leta 1945 je ustanovil podru\xc5\xbenico v Postojni (predsednik do 1947) in 1948 v Kopru. Bil je tudi \xc4\x8dlan organizacij Club alpino italiano in Societ\xc3\xa0 alpina Friulana. V Kopru se je posvetil pisanju o slovenskih gorah. Veliko se je ukvarjal s toponomastiko in z ljudsko geografijo, h kateri ga je vabil R. Badjura, kakor tudi s slovensko zgodovino na obeh straneh meje._NEWLINE_\xc4\x8clanke je objavljal v Planinskem vestniku, npr.: Slavnik in njegova okolica (1958), Grossvenediger (1959), Karnijske Alpe in Karnija (1960), Dr. A. Gradnik \xe2\x80\x94 80 let (1962), V Bellunskih gorah (1964), Prigorje Karnijskih Alp (1966), Alpinizem v na\xc5\xa1i sose\xc5\xa1\xc4\x8dini (1967). Spisi so vzbujali pozornost zaradi razgledanosti, dokumentarnosti in snovi same, saj je odkrival manj znane probleme na\xc2\xa0\xc2\xbb\xc5\xa1ivu\xc2\xab, na sti\xc4\x8dju dveh razli\xc4\x8dnih svetov. Ker so ga vsestransko zanimale slovenska omika, zavest in eksistenca na zahodni in severni slovenski meji, se je v svojem zadnjem desetletju strastno posvetil raziskovanju slovenskih korenin od Tablja do Lendave, od Kobanskega do Devina, v Kamiji in na Koro\xc5\xa1kem. V Planinskem vestniku je tudi poro\xc4\x8dal o novi planinski literaturi, zlasti italijanski.'