b'\n_START_ARTICLE_\nMarija Gimbutas\n_START_SECTION_\nZgodnje \xc5\xbeivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nMarija Gimbutas je bila rojena kot Marija Birut\xc4\x97 Alseikait\xc4\x97 v Vilni, Litvi. Njeni star\xc5\xa1i so bili del litvanske intelektualne elite. Njena mati Veronika Janulaityt\xc4\x97-Alseikien\xc4\x97 je dosegla leta 1908 doktorat iz fizike na Univerzi v Berlinu in je bila prva \xc5\xbeenska z doktoratom fizike v Litvi, njen o\xc4\x8de Danielius Alseika pa je imel diplomo iz medicine na Univerzi Tartu leta 1910. Po ruski revoluciji 1917 so star\xc5\xa1i Marije Gimbutas ustanovili prvo litvansko bolni\xc5\xa1nico v prestolnici. V tem \xc4\x8dasu je njen o\xc4\x8de delal tudi kot izdajalec pri \xc4\x8dasopisu Vilniaus \xc5\xbdodis in kulturni reviji Vilniaus \xc5\xa0viesa in je bil glasen zagovornik litvanske neodvisnosti med vojno proti Poljski. Marijini star\xc5\xa1i so cenili litvansko tradicionalno kulturo in so redno vabili domov pisatelje, glasbenike in publiciste, kot so Vyd\xc5\xabnas, Juozas Tumas-Vai\xc5\xbegantas, in Jonas Basanavi\xc4\x8dius. Leta 1931 je se Gimbutasova s star\xc5\xa1i naselila v Kaunasu, trenutni prestolnici Litve, kjer je nadaljevala \xc5\xa1tudij. Ko so se njeni star\xc5\xa1i tega leta lo\xc4\x8dili, je \xc5\xbeivela z materjo in bratom Vytautasom v Kaunasu. Pet let kasneje je njen o\xc4\x8de nenadoma umrl. Po njegovi smrt se je Gimbutasova odlo\xc4\x8dila postati znanstvenica._NEWLINE_Naslednja leta je sodelovala v etnografskih raziskavah, kjer so zbirali tradicionalno folkloro, poleg tega pa je \xc5\xa1tudirala litvanska verovanja in rutualne ob smrti. Kon\xc4\x8dala je Au\xc5\xa1ra Gymnasium v Kaunasu leta 1938 in vstopila istega leta na Vytautas Magnus University, kjer je \xc5\xa1tudirala jezike na Oddelku za filologijo. Kasneje je \xc5\xa1tudirala na Univerzi v Vilni arehologijo, lingvistiko, etnologijo, folkloro in literaturo. Leta 1941 se je poro\xc4\x8dila z arhitektom Jurgisem Gimbutasom. Naslednje leto je kon\xc4\x8dala magisterij na temo Na\xc4\x8dini pokopavanja v Litvi v \xc5\xbeelezni dobi. Magisterij je dobila na Univerzi v Litvi leta 1942._NEWLINE_Med drugo svetovno vojn je Gimbutasova \xc5\xbeivela pod sovjetsko in nacisti\xc4\x8dno okupacijo (med 1940 in 1941 in med 1941-1943). Leto po rojstvu njune prve h\xc4\x8dere Danut\xc4\x97 v juniju 1942 je dru\xc5\xbeina pobegnila pred Sovjetsko ponovno okupacijo. Najprej so od\xc5\xa1li na Dunaj in nato v Innsbruck na Bavarskem. Leta 1946 je Gimbutasova dosegla doktorat iz arheologije na Univerzi v T\xc3\xbcbingenu z disertacijo Predzgodovinski pokopi v Litvi, ki je bila leto kasneje objavljena. Med postdoktorskemu \xc5\xa1tudiju je rodila drugo h\xc4\x8der \xc5\xbdivil\xc4\x97. Podiplomsko je delala na Univerzi Heidelbert in na Univerzi Munich v letih 1947\xe2\x88\x921949. Leta 1949 je Gimbutasova dru\xc5\xbeina zapustila Nem\xc4\x8dijo in se preselila v Zdru\xc5\xbeene dr\xc5\xbeave.\n_START_SECTION_\nPoklicna pot\n_START_PARAGRAPH_\nPo prihodu v Zdr\xc5\xbeene dr\xc5\xbeave je delala kot prevajalka vzhodnoevropskih arheolo\xc5\xa1kih besedil na Univerzi Harvard. Kasneje je postala lektorica na Oddelku za Antropologijo. Njena tretja h\xc4\x8der Rasa Julija se je rodila leta 1954 v Bostonu. Leta 1956 Gimbutasova predstavi kurgansko hipotezo, kjer predstavi problem pokopov skupaj z jezikoslovnim vpra\xc5\xa1anjem pri vpra\xc5\xa1anju proto Indoevropejcev (PIE), ki jim je nadela ime Kurgani. Njena hipoteza je imela velik vpliv na \xc5\xa1tudije Indoevropejcev._NEWLINE_V petdesetih in \xc5\xa1estdesetih letih dvajsetega stoletja je Gimbutasova zaslovela kot svetono znana specialistka za indoevropsko bronasto dobo, kot tudi za litvansko ljudsko umetnost in predzgodovini Baltov in Slovanov. Najbolj znano delo tega \xc4\x8dasa je Bronze Age Cultures of Central and Eastern Europe (1965). V svojem delu je reinterpretirala evropsko predzgodovino na podlagi njenega znanja iz lingvistike, etnologije in zgodovine religij ter izzvala tradicionalne poglede na evropsko civilizacijo._NEWLINE_Kot profesor Evropske arheologije in indoevropskih \xc5\xa1tudij na UCLA med 1963 in 1989, je Gimbutasova vodila velika izkopavanja na neolitskih, najdi\xc5\xa1\xc4\x8dih med 1967 in 1980. Nekatera izkopavanj so bila poleg \xc5\xa0tip v Makedoniji in Sitagroju in Achilleion in Thessaliju v Gr\xc4\x8diji._NEWLINE_Gimbutasova je postala znana v angle\xc5\xa1ko govore\xc4\x8dem svetu po njenih zadnjih treh knjigah The Goddesses and Gods of Old Europe (1974); The Language of the Goddess (1989), ki je bila napisana po navdihu nad izkopavanju v Wiesbadenu ned 1993-4 in zadnjo knjigo The Civilization of the Goddess (1991), ki temelji na njenih terenskih delih po Evropi._NEWLINE_Knjiga The Civilization of the Goddess govori o razlik med \xe2\x80\x9cStaro Evropo\xe2\x80\x9d (tj. Pred Indoevropsko Evropo), ki jo je Gimbutasova interpretirala druga\xc4\x8de od \xe2\x80\x9cnove Evrope\xe2\x80\x9d in sicer, da je bila v sredi\xc5\xa1\xc4\x8du boginja in \xc5\xbeenska ter zato bila dru\xc5\xbeba mirna. Na drugi strani so \xe2\x80\x9ckurganski\xe2\x80\x9d ljudje osvojili Evropo, kjer je bila hierarhija in vladavina mo\xc5\xa1kih bojevnikov._NEWLINE_Gimbutasovo delo je skupaj z njenim kolegom, mitologom Josephom Campbellom, shranjeno v OPUS Archives and Research Center. Knji\xc5\xbenica vsebuje Gimbutasovo zbirko na temo arheologije, mitologije, folklore in lingvistike. Njen arhiv vsebuje 12.000 slik svetih predmetov, ki jih je sama naredila in raziskovalno datoteko Neolitskih kultur \xe2\x80\x9cstare Evrope\xe2\x80\x9d.\n_START_SECTION_\nSmrt\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1993 je Marija Gimbutas prejela \xc4\x8dastni doktorat na Vytautas Magnus University v Kaunasu v Litvi. 2. Febtuarja 1994 je Gimbutasova umrla v Los Angelesu v starosti 73 let. Prepeljana je bila v rodni Kaunas na Petra\xc5\xa1i\xc5\xabnasko pokopali\xc5\xa1\xc4\x8de.\n_START_SECTION_\nVpliv\n_START_PARAGRAPH_\nGimbutasove teorije so bile \xc5\xa1iroko sprejete med neopogani. Sama je bila \xc4\x8dlanica litvanske rodnoverske skupnosti Romuva._NEWLINE_Leta 2004 sta re\xc5\xbeiserka Donna Read in neopoganski avtor in aktivist Starhawk posnela dokumentarni film o \xc5\xbeivljenju in delu Gimbutasove\xc2\xa0\xc2\xbbSigns Out of Time\xc2\xab.\n_START_SECTION_\nOcena\n_START_PARAGRAPH_\nJoseph Campbell in Ashley Montagu sta primerjala vpliv Marije Gimbutas z zgodovinskim vplivom Rosette Stone v de\xc5\xa1ifriranju egip\xc4\x8danskih hieroglifov. Campbell je napisal tudi uvod v novo izdajo Gimbutasove knjige The Language of the Goddess (1989) preden je umrl in je pogosto poudarjal pomen njenih raziskav neolitskih kultur in ob\xc5\xbealoval, da ni bila knjiga objavljena prej, preden je sam napisal The Masks of God._NEWLINE_Anthropolog Bernard Wailes (1934\xe2\x80\x932012) je trdil, da Gimbutasova ni dovolj dobro kriti\xc4\x8dno analizirala virov in o\xc4\x8dital ji je pomanjkanje argumentov. Menil je, da ve\xc4\x8dina arheolog meni, da je bila samov\xc5\xa1e\xc4\x8dna._NEWLINE_O\xc4\x8ditali so ji tudi, da kurganska Evropa ni bila miroljubna, temve\xc4\x8d je imela oro\xc5\xbeje \xc5\xbee dolgo pred vdorom indoevropejcev.'