b"\n_START_ARTICLE_\nPierre d'Ailly\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nRodil se je v mestu Compi\xc3\xa8gne (Francija) v uspe\xc5\xa1ni in premo\xc5\xbeni dru\xc5\xbeini. D'Ailly je \xc5\xa1tudiral na Parizu na Coll\xc3\xa8ge de Navarre in magistriral leta 1368. Leta 1375 je na Sorboni predaval Sentence Petra Lombardskega leta 1375 in bil naklonjen Ockhamovemu u\xc4\x8denju. Leta 1381 je promoviral iz teologije in cerkvenega prava. V letu 1384 je za\xc4\x8del pou\xc4\x8devati na fakulteti in kasneje postal kancler univerze ter spovednik kralja Karla VI.._NEWLINE_Njegov najve\xc4\x8dji pe\xc4\x8dat v zgodovini pa je zaznamovala njegova vloga v Zahodnem razkolu, obdobju od leta 1378 do 1417, v katerem sta se dva pape\xc5\xbea potegovala za pape\xc5\xa1ki naslov, ki sta imela v ve\xc4\x8d de\xc5\xbeelah svoje pripadnike. Leta 1409 se je pojavil \xc5\xa1e tretji pape\xc5\xbe. Na koncu je bil to spor med rimskim, avignonskim in pisanskim pape\xc5\xbeem. Medtem je bil katoli\xc5\xa1ki svet tiste dobe zelo zmeden in ni vedel, kdo je legitimnem pape\xc5\xbe._NEWLINE_D\xe2\x80\x99Ailly je igral vidno vlogo na koncilu v Pisi (1409), ki je razglasil novega rimskega pape\xc5\xbea Gregorja XI., ki je kmalu po tem umrl. Nasledil ga je pape\xc5\xbe Janez XXII.. Janez  je d\xe2\x80\x99Aillyja leta 1411 povi\xc5\xa1al v kardinala. Zahodnega razkola pa \xc5\xa1e vedno ni bilo konec saj so bili zdaj namesto dveh pape\xc5\xbeev, trije pape\xc5\xbei. D\xe2\x80\x99Ailly je predlagal sklic novega koncila v Konstanci, ki je bil sklican med letoma 1414 in 1418. V zasedanju tega sveta je imel d\xe2\x80\x99Ailly velik vpliv. Svet je zahteval abdikacijo (ko pape\xc5\xbe javno oznani, da se je odrekel prestolu) pisanskega pape\xc5\xbea Janeza XXII., ta pa je najprej pobegnil s koncila in kmalu umrl. Po odstavitvi vseh treh pape\xc5\xbeev in izvolitvi novega pape\xc5\xbea Martina V. se je d\xe2\x80\x99Ailly preselil v Avignon, kjer je leta 1420 umrl.\n_START_SECTION_\nDelo\n_START_PARAGRAPH_\nKljub temu da je pomen Pierra d'Aillyja nesporen v zgodovini svojega stoletja, je morda nekoliko manj v filozofiji. Je neutrudljiv pisatelj, kateremu je pripisanih najmanj 174 del (knjig, razprave, pisma, pridige, ki zajemajo \xc5\xa1iroko paleto predmetov). Mnogo njegovih idej so zavrgli protestanti, saj se niso skladale z na\xc4\x8deli njihovih reform. Tudi znanost je privla\xc4\x8dila njegovo pozornost. Postavljal si je mnoga tako znanstvena kot tudi astrolo\xc5\xa1ka vpra\xc5\xa1anja kot so reforma koledarja in druge. Predlagal je reformo za odpravo razmaka med koledarskim in astronomskim letom, vendar je imela  Cerkev v tistem  \xc4\x8dasu druge nujne te\xc5\xbeave, zato je to reformo sprejel pape\xc5\xbe Gregor XIII. \xc5\xa1ele leta 1582. Njegova dela so za\xc4\x8deli tiskati \xc5\xa1ele na koncu 15. stoletja._NEWLINE_Med d'Aillyjeva pomembna dela lahko \xc5\xa1tejemo \xc5\xa1tevilne spise o znanosti (predvsem s podro\xc4\x8dja kozmografije), med katerimi je njegovo najbolj znano geografsko in enciklopedi\xc4\x8dno delo Imago mundi (iz\xc5\xa1el okoli leta 1410). Zdi se, da je osmo poglavje tega njegovega dela pustilo velik vtis na Kri\xc5\xa1tofu Kolumbu.\n_START_SECTION_\nFilozofija in teologija\n_START_PARAGRAPH_\nD'Aillyjevo najbolj zanimivo delo na podro\xc4\x8dju teologije in filozofije je njegov komentar k Sentencam Petra Lombardskega (Qu\xc3\xa6stiones super Sententias), v katerem podaja dogme vere logi\xc4\x8dni analizi, pri \xc4\x8demer se opira predvsem na njegove predhodnike Vilijema Ockhama, Jeana de Mirecourta in Gregorija iz Riminija. Ponovno poda razlike med absolutno mo\xc4\x8djo Boga (omejeno le z na\xc4\x8delom ne-protislovja) in njegovo naro\xc4\x8deno mo\xc4\x8djo (v skladu s svetom, ki ga \xc5\xbeeli). Torej obstajajo absolutni dokazi, ki so v majhnem \xc5\xa1tevilu in pogojeni dokazi, ki so vedno podvr\xc5\xbeeni mo\xc5\xbenemu posredovanju absolutne bo\xc5\xbeanske mo\xc4\x8di. _NEWLINE_Ve\xc4\x8dina njegovih spisov je povezanih z Zahodnim razkolom in cerkveno reformo (npr. Tractatus de materia concili igeneratis in Ecclesiae Reforming Tractatus). V njih je zagovarjal, da bi o cerkvenih zadevah odlo\xc4\x8dal svet kardinalov in ne le pape\xc5\xbe sam.\n_START_SECTION_\nAstrologija\n_START_PARAGRAPH_\nPo drugi strani pa je bil Pierre d'Ailly, za razliko od njegovega u\xc4\x8ditelja Nikolaja Oresmeja in njegovega u\xc4\x8denca Jeana Gersona, prepri\xc4\x8dan o astralnem vplivu na potek dogodkov. Zana\xc5\xa1al se je na teorijo velikih veznikov, da bi pokazal povezavo med astrologijo in zgodovino na eni strani, ter med astrologijo in teologijo na drugi strani. Njegova Tractatus de concordantia theologie et astronomie, ki je nastala leta 1414 v Tulu, se ukvarja z odnosom med astrologijo in teologijo._NEWLINE_Po njem je imenovan krater na Luni Aliacensis."