b"\n_START_ARTICLE_\nMarija Jezernik\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nMarija Jezernik se je rodila 24. decembra 1879 v Novem mestu Toma\xc5\xbeu in Karolini Wirgler. Dru\xc5\xbeina je sprva \xc5\xbeivela na Koro\xc5\xa1kem, nato pa se je preselila v Kr\xc5\xa1ko, kjer je Marija pre\xc5\xbeivela svoje otro\xc5\xa1tvo in dokon\xc4\x8dala osnovno \xc5\xa1olo._NEWLINE_Klju\xc4\x8dno besedo pri njenem nadaljnjem \xc5\xa1olanju je imela babica po materini strani, ki je zanjo izbrala zasebno \xc5\xa1olo ur\xc5\xa1ulink v \xc5\xa0kofji Loki. Tu je bila tri leta, nato pa jo je o\xc4\x8de pre\xc5\xa1olal k ljubljanskim ur\xc5\xa1ulinkam, ki so bile liberalnej\xc5\xa1e. Tam je kon\xc4\x8dala u\xc4\x8ditelji\xc5\xa1\xc4\x8de ter opravila kon\xc4\x8dni izpit na dr\xc5\xbeavnem u\xc4\x8ditelji\xc5\xa1\xc4\x8du, vklju\xc4\x8dno z dodatnim izpitom iz franco\xc5\xa1\xc4\x8dine._NEWLINE_Po u\xc4\x8diteljski maturi je sprejela prvo slu\xc5\xbebo in bila dve leti pomo\xc5\xbena u\xc4\x8diteljica na Ljubljanski ur\xc5\xa1ulinski \xc5\xa1oli. Pou\xc4\x8devala je ro\xc4\x8dno delo in u\xc4\x8denkam med delom pripovedovala pravljice, ki si jih je v\xc4\x8dasih tudi sama izmislila._NEWLINE_Leta 1901 je zapustila ur\xc5\xa1ulinsko \xc5\xa1olo in se vpisala na gra\xc5\xa1ko univerzo. Po \xc5\xa1tirih letih \xc5\xa1tudija je opravila vse izpite iz matematike, fizike in prirodoznanstva ter leta (1906) diplomirala. Zaposlila se je na Mestni vi\xc5\xa1ji \xc5\xa1oli za dekleta v Ljubljani, kasnej\xc5\xa1i \xc5\xbdenski realni gimnaziji, kjer je delala vse do leta 1934._NEWLINE_Zanjo je bil prihod v Ljubljano velikega pomena: tu si je na\xc5\xa1la dru\xc5\xbebo, pristopila k zmerno feministi\xc4\x8dnemu Splo\xc5\xa1nemu \xc5\xbeenskemu dru\xc5\xa1tvu in telovadnemu dru\xc5\xa1tvu Atena, postala tajnica uredni\xc5\xa1tva njegove zalo\xc5\xbebe Belo-modre knji\xc5\xbenice in pozneje soustanoviteljica Dija\xc5\xa1ke knji\xc5\xbenice v okviru le-tega. Iz ljubezni do franco\xc5\xa1\xc4\x8dine je prevzela mesto knji\xc5\xbeni\xc4\x8darke ljubljanskega Carcle Fran\xc3\xa7ais, vse to ob razgibanem delovanju na \xc5\xa1oli, kjer je poleg pou\xc4\x8devanja skrbela za odrske prireditve, igrice in baletne nastope in bila dvakrat u\xc4\x8dna prefekta na liceju pridru\xc5\xbeenem internatu Mladika._NEWLINE_Marija Wirgler je psevdonim Jezernik povzela po dekli\xc5\xa1kem priimku svoje babice. Umrla je 2. aprila 1974 v ljubljanskem Domu upokojencev na Taboru.\n_START_SECTION_\nDelo\n_START_PARAGRAPH_\nMed letoma 1927 in 1939 je napisala sedem mladinskih knjig. Pred tem je objavila nekaj kraj\xc5\xa1ih zgodbic pod psevdonimom Marija Jezernik v tedaj izhajajo\xc4\x8dih revijah. Leta 1927 sta skoraj hkrati iz\xc5\xa1li knjigi Tri pravljice in slikanica O kresni\xc4\x8dku, ki je izgubil lu\xc4\x8dko. Ta slikanica je do\xc5\xbeivela velik uspeh, zlasti \xc5\xa1e po tem, ko jo je Radovan Gobec uglasbil in priredil v spevoigro. Sledile so trilogija Medvedov Godrnjav\xc4\x8dek (govori o poti odra\xc5\xa1\xc4\x8danja), Princesa Iza (opisuje problem izpostavljenega otroka tujega rodu - Iza je lisi\xc4\x8dka, ki jo sprejmejo medvedi) in knjiga Beli bratec (govori o pti\xc4\x8dku albinu, ki si i\xc5\xa1\xc4\x8de prostor v normalni pti\xc4\x8dji dru\xc5\xbeini). Princesa Iza in Beli bratec sta bili prevedeni v \xc4\x8de\xc5\xa1\xc4\x8dino in postali tamkaj\xc5\xa1nje \xc5\xa1olsko berilo. Vse tri knjige so bile ilustrirane: prvi dve je ilustriral France Podrekar, zadnjo pa Hinko Smrekar. Leta 1937 je skupaj z Vero Strmecki izdala slikanico Zaj\xc4\x8dek Be\xc5\xbeek, zaj\xc4\x8dek Skok, ki je nastala kot kriti\xc4\x8den odziv na dru\xc5\xbebeno dogajanje (\xc4\x8das pred drugo svetovno vojno). Zadnje kon\xc4\x8dano in objavljeno delo Jezernikove so 'Vesele uganke, kjer se je prvi\xc4\x8d lotila rimanega teksta._NEWLINE_Njene figure so zelo prisr\xc4\x8dne (npr. lisi\xc4\x8dka Iza, pti\xc4\x8dek albin, medvedki ...), pripoved je preprosta in pedago\xc5\xa1ko nevsiljiva. Opisovala je zanimive dogodiv\xc5\xa1\xc4\x8dine \xc5\xbeivalskih junakov, ki naj bi predvsem zabavale. Rada je imela tudi \xc5\xbeivali in jih je \xc5\xbeelela predstaviti tako, da bi se bralcem priljubile in bi jih vzljubili. Tudi gozd ji je bil zelo pri srcu; prikazala ga je kot prebivali\xc5\xa1\xc4\x8de \xc5\xbeivali in ne kot temno, stra\xc5\xa1ljivo domovanje zlih duhov, coprnic in razbojnikov, kakr\xc5\xa1nega so otroci takrat spoznavali v pravljicah."