b'\n_START_ARTICLE_\nKonstancij Klor\n_START_SECTION_\nMladost\n_START_PARAGRAPH_\nHistoria Augusta pravi, da je bil rojen v Dardaniji   kot sin plemi\xc4\x8da Evtropija iz severne Dardanije v provinci Zgornji Meziji in Klavdije, ne\xc4\x8dakinje cesarjev Klavdija II. in Kvintila.  Sodobni zgodovinarji dvomijo v sorodstvene vezi po materini strani, ker jih je verjetno potvoril njegov sin Konstantin I..  Mati je bila verjetno ni\xc5\xbejega stanu,  o\xc4\x8de pa bi lahko bil brat Maksimijanove \xc5\xbeene Evtropije._NEWLINE_Pod cesarjem Avrelijanom se je kot pripadnik Protectores Augusti Nostri  bojeval na vzhodu proti odcepljenemu Palmirskemu cesarstvu.  Njegova zahteva, da bi pod cesarjem Markom Avrelijem Probom postal dux, je najbr\xc5\xbe izmi\xc5\xa1ljena,  v armadi pa je zagotovo dosegel polo\xc5\xbeaj tribuna, med vladanjem cesarja Kara  pa polo\xc5\xbeaj praesesa oziroma guvernerja province Dalmacije.  Domneva se, da je malo pred bitko pri Margusu julija 285, obljubil zvestobo zmagovalcu bitke in bodo\xc4\x8demu cesarju Dioklecijanu._NEWLINE_Leta 286 je Dioklecijan za socesarja zahodnih provinc izbral svojega vojnega tovari\xc5\xa1a Maksimijana, sam pa je prevzel oblast na vzhodu in s tem spro\xc5\xbeil proces, ki se je kon\xc4\x8dal z delitvijo Rimskega cesarstva na zahodno in vzhodno polovico. Leta 288 se je Konstancijevo  guvernerstvo v Dalmaciji izteklo in je pod Maksimijanom postal je pretorijanski prefekt na zahodu. Leta 287 in del leta 288 se je pod Maksimijanovim poveljstvom vojskoval proti Alemanom in jih napadal na ozemljih preko Rena in Donave. Da bi okrepil vezi s cesarjem, se je lo\xc4\x8dil od svoje \xc5\xbeene (ali prile\xc5\xbenice) Helene in se poro\xc4\x8dil z Maksimijanovo h\xc4\x8derko Teodoro.\n_START_SECTION_\nCezar\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 293 je Dioklecijan, ki se je zavedal socesarjevih ambicij glede njegovega novega zeta, dovolil Maksimijanu, da Konstancija vklju\xc4\x8di v novo delitev oblasti - tetrarhijo. Dioklecijan je upravljanje Rimskega cesarstva razdelil na vzhodno in zahodno polovico. Vsaki od njih je vladal avgust s pomo\xc4\x8djo cezarja. Oba cezarja sta imela po avgustovi smrti pravico do dedovanja njegovega polo\xc5\xbeaja.  _NEWLINE_1. marca 293 je bil Konstancij v Milanu uradno imenovan za Maksimijanovega cezarja.  Privzel  je imeni Flavij Valerij in prevzel oblast v Galiji, Britaniji in morda Hispaniji. Dioklecijan, ki je kot vzhodni avgust hotel obdr\xc5\xbeati ravnote\xc5\xbeje mo\xc4\x8di v cesarstvu,  je za svojega cezarja 21. maja 293  v Filipopolisu imenoval Galerija. Konstancij je kot starej\xc5\xa1i od obeh cezarjev  imel prednost in se je v vseh uradnih dokumentih omenjal pred Galerijem. Njegova prestolnica je bila Augusta Treverorum.  _NEWLINE_Konstancijeva prva naloga na polo\xc5\xbeaju cezarja je bil obra\xc4\x8dun z rimskim uzurpatorjem Karavzijem, ki se je leta 286 razglasil za cesarja Britanije in severne Galije. Konec leta je porazil njegove sile v Galiji in zasedel Bononijo. Karavzijev rationalis Alekt je po porazu Karavsija umoril in sam do svoje smrti leta 296 prevzel oblast v britanskih provincah.     _NEWLINE_Naslednji dve leti je Konstancij odbijal napade Alektovih zaveznikov Frankov v severni Galiji, ki je ostala pod oblastjo britanskega uzurpatorja najmanj do leta 295. Bojeval se je tudi z Alemani in leta 295 dosegel nekaj zmag ob izlivu Rena. Medtem je najmanj enkrat od\xc5\xa1el v Italijo. Ko se je po\xc4\x8dutil dovolj mo\xc4\x8dnega, je z dvema ladjevjema napadel Britanijo. Prvo ladjevje je zaupal svojemu pretorijanskemu prefektu Asklepiodotu, ki je izplul iz ustja Sene, drugemu, ki je izplulo iz Bononije, pa je poveljeval sam.  Asklepiodotova vojska se je izkrcala v bli\xc5\xbeini Isle of Wight, porazila Alektovo vojsko in  ga ubila.  Konstancij je medtem zasedel London in ga obranil pred napadom frankovskih najemnikov, ki so se brez gospodarja potikali po provinci. Vse najemnike je pobil._NEWLINE_Po zmagi je ostal \xc5\xa1e nekaj mesecev v Britaniji, zamenjal ve\xc4\x8dino Alektovih uradnikov in skladno z Dioklecijanovimi dr\xc5\xbeavnimi reformami reorganiziral britanske province. Zgornjo Britanijo je razdelil na provinci Maxima Caesariensis in Britannia Prima, Spodnjo Britanijo pa na provinci Flavia Caesariensis in Britannia Secunda. Obnovil je tudi Hadrijanov zid in pripadajo\xc4\x8de utrdbe. _NEWLINE_Kasneje leta 298 se je v bitki pri Langresu spopadel z Alemani in jih porazil.  Ponovno jih je porazil tudi pri Vindonissi (Windisch, \xc5\xa0vica) in s tem utrdil mejo na Renu. Leta 300 se je na renski meji ponovno spopadel s Franki, jih porazil in jih nato skladno s strategijo utrjevanja meja preselil v izumrle in uposto\xc5\xa1ene dele Galije. Renska meja je kljub temu \xc5\xa1e nekaj let privla\xc4\x8dila njegovo pozornost._NEWLINE_Leta 303 se je Konstancij soo\xc4\x8dil s cesarskimi edikti, ki so se nana\xc5\xa1ali na preganjanje kristjanov. Cezar Galerij je Diolecijanovin ediktom nasprotoval, ker je opazil Konstancijevo strpnost do kristjanov in v njej videl na\xc4\x8din, kako izbolj\xc5\xa1ati svoj polo\xc5\xbeaj ob postaranem Dioklecijanu. Od vseh tetrarhov se je prav  Konstancij v svojih zahodnih provincah  najmanj trudil, da bi izvr\xc5\xa1il dolo\xc4\x8dila ediktov in jih je omejil samo na  pe\xc5\xa1\xc4\x8dico cerkva.\n_START_SECTION_\nAvgust\n_START_PARAGRAPH_\nV letih od 303 do 305 je za\xc4\x8del Galerij spretno manevrirati, da bi si zagotovil polo\xc5\xbeaj, s katerega bi po Dioklecijanovem odstopu prevzel Konstancijevo polo\xc5\xbeaj. Leta 304 se je sestal z Maksimijanom in se z njim verjetno dogovarjal o nasledstvu. Konstancij se sre\xc4\x8danja ni udele\xc5\xbeil, morda zato, ker ni bil povabljen, ali pa se ga zaradi dogajanj ob Renu ni mogel udele\xc5\xbeiti.   Med tetrarhi je bil \xc5\xbee pred letom 303 sklenjen tih dogovor, da bosta po Dioklecijanovem in Maksimijanovem odstopu na polo\xc5\xbeaj cezarjev promovirana Konstancijev sin Konstantin in Maksimijanov sin Maksencij, vendar je Galerij konec leta 304 prepri\xc4\x8dal Dioklecijana, naj za cezarja imenuje Flavija Velerija Severja in Maksimina Daja._NEWLINE_Socesarja Dioklecijan in Maksimijan odstopila 1. maja 305, morda zaradi Dioklecijanovega slabega zdravja. Maksimijan je v Milanu pred zbrano vojsko slekel svoje \xc5\xa1krlatno ogrinjalo in ga predal novemu cezarju Severju. Za novega avgusta je proglasil Konstancija Klora. Nekaj podobnega je Dioklecijan naredil v Nikomediji in oblast predal Galeriju. Konstancij je uradno postal vladar zahodnih, Galerij pa vladar vzhodnih provinc. Konstantin, razo\xc4\x8daran, ker ni postal cezar, je na o\xc4\x8detovo pro\xc5\xa1njo in z Galerijevm dovoljenjem zapustil Galerijev dvor in od\xc5\xa1el na zahod. Pridru\xc5\xbeil se je o\xc4\x8detovemu dvoru na obali Galije, ki se je ravno pripravljal na voja\xc5\xa1ki pohod v Britanijo.\n_START_SECTION_\nSmrt\n_START_PARAGRAPH_\nKonstancij je leta 305 odplul dale\xc4\x8d proti severu Britanije in napadel Pikte. 7. januarja 306 je razglasil svojo zmago nad njimi in si nadel naslov Britannicus Maximus II..  Po zmagi se je umaknil na prezimovanje v Eboracum  (York) in med na\xc4\x8drtovanjem novih voja\xc5\xa1kih pohodov 25. julija 306 umrl. Malo pred smrtjo je vojski za svojega naslednika priporo\xc4\x8dil svojega sina Konstantina. Legije v Yorku so po Konstancijevi smrti Konstantina razglasile za cesarja.\n_START_SECTION_\nKr\xc5\xa1\xc4\x8danske legende\n_START_PARAGRAPH_\nKonstancij je kot o\xc4\x8de Konstantina Velikega postal osebnost iz \xc5\xa1tevilnih kr\xc5\xa1\xc4\x8danskih legend. Evzebij v Konstantinovem \xc5\xbeivljenju trdi, da je bil kristjan, ki se je pretvarjal, da je pogan in kljub Dioklecijanovim ediktom ni preganjal kristjanov. Njegova prva \xc5\xbeena Helena je na\xc5\xa1la pravi kri\xc5\xbe.\n_START_SECTION_\nBritanske legende\n_START_PARAGRAPH_\nKonstancij se je zaradi svojih dejavnosti v Britaniji ohranil tudi v srednjeve\xc5\xa1kih britanskih legendah. Geoffrey iz Monmoutha v svoji Historia Regum Britanniae (Zgodovina britanskih kraljev) iz leta 1136 pi\xc5\xa1e, da je Konstancija poslal v Britanijo rimski senat, ko je Coel Colchesterski vrgel s prestola kralja Asklepiodota, ki je bil v resnici pretorijanski prefekt.  Coel se je Konstanciju uklonil in pristal na pla\xc4\x8devanje davkov Rimu, vendar je osem dni kasneje umrl. Konstancij se je poro\xc4\x8dil s Coelovo h\xc4\x8derko Heleno in postal britanski kralj. S Heleno sta imela sina Konstantina, ki je po o\xc4\x8detovi smrti nasledil britanski prestol.  Heleno je \xc5\xbee pred njim naredil za Britanko Henrik Huntingdonski, \xc4\x8deprav za to ni imel nobene zgodovinske podlage. Konstancij se je namre\xc4\x8d lo\xc4\x8dil od Helene \xc5\xa1e preden je pri\xc5\xa1el v Britanijo.'