b'\n_START_ARTICLE_\nEmil Cioran\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nCioran je bil rojen v Avstro-ogrskem cesarstvu, natan\xc4\x8dneje v majhni vasi Rasinari na obmo\xc4\x8dju dana\xc5\xa1nje osrednje Romunije, okro\xc5\xbeje Sibiu. Najprej se je \xc5\xa1olal na Visoki \xc5\xa1oli Gheorgha Laz\xc4\x83rja in svojo izobrazbo nadaljeval na Bukare\xc5\xa1ki univerzi, kjer se najbolj posve\xc4\x8da \xc5\xa1tudiju literature in filozofije. Na \xc5\xa1tudijah je spoznal svoja dolgoletna prijatelja Eug\xc3\xa8na Ionesca in Mirceo Eliadeja. Tako kot M. Eliade in njegov \xc5\xa1tudijski kolega P. \xc5\xa2u\xc5\xa3e je Cioran v predvojni fazi simpatiziral z nacionalisti\xc4\x8dnim fa\xc5\xa1izmom matematika in filozofa Naeja Ionescuja, ki je zdru\xc5\xbeeval ideje eksistencializma in romanticiranega nacionalizma z romunsko verzijo fa\xc5\xa1izma ti. tr\xc4\x83irizem._NEWLINE_Teko\xc4\x8de je govoril nem\xc5\xa1ko. Njegove zgodnje \xc5\xa1tudije so se vrtele okoli Immanuela Kanta, Arthurja Schopenhauerja in zlasti Friedricha Nietzscheja. Postal je agnostik. Kot je zna\xc4\x8dilno za agnosticizem, je bil prepri\xc4\x8dan, da so nekatere trditve, ki \xc5\xa1e niso dokazane (npr. obstoj Boga) in jih v tem trenutku ni bilo mogo\xc4\x8de dokazati, prav tako pa je dopu\xc5\xa1\xc4\x8dal mo\xc5\xbenost, da bodo dokazane v prihodnosti. Med \xc5\xa1tudijem, so nanj najbolj vplivala dela Georga Simmela, Ludwiga Klagesa in Martina Heideggerja, kot pa tudi ruskega filozofa Leva \xc5\xa0estova, \xc4\x8digar prispevek k Cioranovemu razmi\xc5\xa1ljanju je bilo prepri\xc4\x8danje, da je \xc5\xbeivljenje samovoljno. _NEWLINE_\xc5\xbde v mladosti ga je za\xc4\x8dela mu\xc4\x8diti nespe\xc4\x8dnost, ki je bila ena poglavitnih vzrokov za njegov pesimimizem v razmi\xc5\xa1ljanju. Zaradi precej\xc5\xa1njih te\xc5\xbeav se je ob\xc4\x8dasno po\xc4\x8dasi? odpoved(ov)al filozofiji, kot je priznal v intervjuju iz\xc5\xa1lem leta 1994. Prejel je \xc5\xa1tipendijo za doktorski \xc5\xa1tudij, ki jo je porabil za kolesarsko potovanje, s fizi\xc4\x8dnim naporom pa je uspel premagati nespe\xc4\x8dnost. Doktoriral ni nikoli._NEWLINE_Leta 1933 je Cioran prejel \xc5\xa1tipendijo na Univerzi v Berlinu, kjer je pri\xc5\xa1el v stik s Klagesom in Nicolaiem Hartmannom. Med \xc5\xa1tudijem v Berlinu se je za\xc4\x8del zanimati za politiko nacisti\xc4\x8dnega re\xc5\xbeima. Napisal je \xc4\x8dlanek na to temo in ga izdal v romunskem \xc4\x8dasopisu Vremea. Tu je Cioran priznal, da v tistem \xc4\x8dasu na svetu ni bilo politika, ki bi mu bil bolj simpati\xc4\x8den od Hitlerja. No\xc4\x8d dolgih no\xc5\xbeev 1934 mu se je zdela sprejemljiva, kar potrjuje z izjavo "kaj je izgubilo \xc4\x8dlove\xc5\xa1tvo, \xc4\x8de je bilo odvzeto \xc5\xbeivljenje nekaj idiotom". V pismu namenjenemu Petru Comarnescu se je sam ozna\xc4\x8dil za \xcb\x9dhitlerista\xcb\x9d. Prav tako je podpiral fa\xc5\xa1izem v Italiji in se veselil italijanske zmage v italijansko-abesinski vojni. \xcb\x9dFa\xc5\xa1izem je \xc5\xa1ok brez katerega je Italija primerljiva z dana\xc5\xa1njo Romunijo\xcb\x9d je bila ena izmed njegovih izjav, v kateri je javno deklariral svoje mnenje o tem, ki pa ga je kasneje, tako kot simpatiziranje s fa\xc5\xa1isti\xc4\x8dnim re\xc5\xbeimom, ob\xc5\xbealoval._NEWLINE_Ko se je vrnil iz Berlina (1936) je eno leto v Brasovi pou\xc4\x8deval filozofijo na srednji \xc5\xa1oli \xcb\x9dAndreia \xc5\x9eaguna\xcb\x9d. Leta 1937 je od\xc5\xa1el v Pariz s \xc5\xa1tipendijo Francoskega in\xc5\xa1tituta v Bukare\xc5\xa1ti, ki so mu jo nato podalj\xc5\xa1ali do leta 1944. V Romunijo se je vrnil samo za tri meseca, od novembra 1943 do februarja 1944 in po tem  kratkem bivanju postal obsojen na ve\xc4\x8dno begunstvo. \xc5\xbdelel je pretrgati vse stike z domovino in s tem namenom je svoj materni jezik postopoma zamenjal za franco\xc5\xa1\xc4\x8dino, vendar mu kljub temu ni uspelo ube\xc5\xbeati travmam iz mladosti, ki so ga pestile in spremljale do konca \xc5\xbeivljenja._NEWLINE_Zadnje predvojno obdobje, ki ga je pre\xc5\xbeivel v Romuniji ga povezuje s fa\xc5\xa1isti\xc4\x8dno \xc5\xbdelezno gardo, desni\xc4\x8darske organizacije z nacionalisti\xc4\x8dno ideologijo. Cioran jo je podpiral vse do prve polovice druge svetovne vojne, \xc4\x8deprav nikoli ni bil njen \xc4\x8dlan in nikoli ni podpiral njenih nasilnih metod. V svojem govoru za dr\xc5\xbeavni romunski radio, je hvalil Gardo, ker so dali Romuniji namen, ki ga je rabila.  V letu 1943 je napisal \xcb\x9dmenim, da je lahko edini rodovitni, ustvarjalni in po\xc5\xbeivljajo\xc4\x8d nacionalizem v Romuniji tisti, ki ne samo opu\xc5\xa1\xc4\x8da tradicije, ampak jo tudi zanika in porazi.\xcb\x9d_NEWLINE_Kasneje je zavrnil podporo \xc5\xbdelezni gardi, kakor tudi njihovim nacionalisti\xc4\x8dnim idejam. Izrazil je ob\xc5\xbealovanje zaradi svojih prej\xc5\xa1njih \xc4\x8dustev do njih. Leta 1972 jih definira kot \xcb\x9dnoro sekto in stranko\xcb\x9d. Razkril je tudi svojo slepo brezumno zanesenost z napa\xc4\x8dno idejo in pravi: \xc2\xbbtakrat sem ugotovil, kaj pomeni biti odnesen z valom brez najne\xc5\xbenej\xc5\xa1ega sledu obsodbe \xe2\x80\xa6 sedaj sem na to imun.\xc2\xab_NEWLINE_Ve\xc4\x8dino svojega \xc5\xbeivljenja je pre\xc5\xbeivel v osami v Latinski \xc4\x8detrti Pariza s svojim partnerjem Simone Bou\xc3\xa9jem in se je izogibal javnosti.\n_START_SECTION_\nDelo\n_START_PARAGRAPH_\nPrva Cioranova knjiga Na vi\xc5\xa1inah obupa (Pe culmile disper\xc4\x83rii), je bila objavljena v Romuniji leta 1934. Nagrajen je bil z nagrado Komisije in z Nagrado mladih pisateljev za eno izmed najbolj\xc5\xa1ih izdanih knjig neuveljavljenega mladega pisatelja. Zaporedno so bile objavljene v Romuniji \xc5\xa1e knjige Knjiga preobrazb (Cartea am\xc4\x83girilor), Transmigracija Romunije (Schimbarea la fa\xc8\x9b\xc4\x83 a Rom\xc3\xa2niei), Solze in svetniki (Lacrimi \xc8\x99i Sfin\xc8\x9bi). Cioran je delo Transmigracija Romunije (Schimbarea la fa\xc8\x9b\xc4\x83 a Rom\xc3\xa2niei) mo\xc4\x8dno predelal v drugi izdaji leta 1990, v kateri je \xc4\x8drtal \xc5\xa1tevilne odlomke, za katere je menil, da so domi\xc5\xa1ljavi in neumni. V prvotni obliki knjige, ter prav tako v \xc5\xa1tevilnih \xc4\x8dlankih, ki jih objavlja v tem obdobju, je izrazil podporo totalitarizmu. Cilj totalitarizma je bil zanj modernizacija dr\xc5\xbeave, urbanizacija in industrializacija._NEWLINE_Neodobravanje, za katerega je menil da je zna\xc4\x8dilno za Romune, je predstavil tudi v svojih delih: \xc2\xbbv vsaki maksimi, v vsakem pregovoru, v vsakem odrazu na\xc5\xa1i ljudje izrazijo enako srame\xc5\xbeljivost pred \xc5\xbeivljenjem, enako obotavljanje in odstop\xe2\x80\xa6\xc2\xab, zaradi \xc4\x8desa je bil dele\xc5\xbean veliko kritik v skrajnem desnem \xc4\x8dasopisu Gardirei. Njegov urednik Nichifor Crainic je ozna\xc4\x8dil Transmigracijo Romunije kot \xc2\xbbkrvavo neusmiljen pokol dana\xc5\xa1nje Romunije, brez strahu do materomora in bogokletstva\xc2\xab, prav tako kot v \xc4\x8dasopisih \xc5\xbdelezne garde. _NEWLINE_Leta 1940 je za\xc4\x8del pisati Priro\xc4\x8dnik strasti (\xc3\x8endreptar p\xc4\x83tima\xc8\x99), ki ga je zaklju\xc4\x8dil leta 1945. To je bila zadnja knjiga, ki jo je objavil v romun\xc5\xa1\xc4\x8dini, \xc4\x8deprav ne zadnja, ki se ukvarja s pesimizmom in mizantropijo skozi ob\xc4\x8dutljivost liri\xc4\x8dnih aforizmov. Od tega leta dalje je Cioran objavljal le v francoskem jeziku. S svojimi deli v franco\xc5\xa1\xc4\x8dini je postal dale\xc4\x8d bolj znan svetovni javnosti, kot ko je pisal v romunskem jeziku._NEWLINE_Leta 1949 je iz\xc5\xa1la njegova prva francoska knjiga Zgodovina razkroja (Pr\xc3\xa9cis de decomposition), ki je prejela nagrado Rivarol leta 1950. Razen te je Cioran kasneje zavrnil vsako literarno nagrado, ki mu je bila ponujena. Razo\xc4\x8daranost nad preteklo politi\xc4\x8dno usmeritvijo je povzro\xc4\x8dila pri Cioranu apatijo do politike. V kasnej\xc5\xa1em obdobju \xc5\xbeivljenja Cioran ni bil zagovornik nobenega politi\xc4\x8dnega sistema, kot tudi cerkve ne. Menil je, da noben politi\xc4\x8dni sistem ni sposoben ozdraviti \xc4\x8dlovekove volje do \xc5\xbeivljenja. Prav tako pa je prepri\xc4\x8dan da je vsak sistem obsojen na propad, svoje misli o tem pa je natan\xc4\x8dneje izrazil leta 1986 v delu Vaje ob\xc4\x8dudevanja (Exercises d\'admiration). _NEWLINE_Po smrti Cioranovega dolgoletnega spremljevalca Simona Bou\xc3\xa9ja so hoteli na dra\xc5\xbebi prodati njegovo zbirko 30. zvezkov, vendar je sodi\xc5\xa1\xc4\x8de v Parizu ustavilo komercialno prodajo kolekcije. Leta 2011 pa je prito\xc5\xbebeno sodi\xc5\xa1\xc4\x8de odlo\xc4\x8dilo, da je prodajalec legitimni lastnik rokopisov, ki so bili v glavnem osnutki del, ki so bila \xc5\xbee objavljena._NEWLINE_Ve\xc4\x8dina njegovih del je bilo prevedenih tudi v druge jezike.\n_START_SECTION_\n\xc2\xbbGlavne teme in slog\xc2\xab\n_START_PARAGRAPH_\nCioran je \xc5\xbee v svoji zgodnji mladosti izpovedoval pomanjkanje zanimanja za konvencionalno filozofijo in zavra\xc4\x8dal abstraktne \xc5\xa1pekulacije v korist osebne refleksije in strastne lirike. \xcb\x9dSem izumil ni\xc4\x8d, sem bil samo tajnica svojih ob\xc4\x8dutkov\xcb\x9d je kasneje dejal. Pesimizem je zna\xc4\x8dilnost vseh njegovih del, ki ga mnogi kritiki povezujejo z dogodki iz otro\xc5\xa1tva. Vendar pa Cioranov pesimizem (v resnici njegov skepticizem in tudi nihilizem) ostane tako neiz\xc4\x8drpen na svoj poseben na\xc4\x8din, ki se tako kot njegov stil pisanja razlikuje od pesimizma in stila njegovih sodobnikov. Zaradi svojega cini\xc4\x8dnega stali\xc5\xa1\xc4\x8da do drugih tudi sam ne u\xc5\xbeiva mno\xc5\xbei\xc4\x8dne priljubljenosti. Njegova dela so napisana zelo literarno, tudi sam je omenjal, da mu pripisujejo lep stil pisanja, \xc4\x8deprav sam tega ni opazil. Njegov tok misli je zato la\xc5\xbeje berljiv. _NEWLINE_Njegova dela pogosto prikazujejo vzdu\xc5\xa1je mu\xc4\x8dnega stanja, ki ga Cioran te\xc5\xbeko pre\xc5\xbeivlja, kljub temu da to poganja njegovo ustvarjalnost. Knjige je pisal v romun\xc5\xa1\xc4\x8dini in franco\xc5\xa1\xc4\x8dini. Soo\xc4\x8den z izku\xc5\xa1njo smrti bli\xc5\xbenjega in trpljenjem, ga je privla\xc4\x8dila tudi ideja o samomoru, vendar tega ne stori. Velik del njegovega pisanja pa vendarle pre\xc5\xbeema ideja o samomoru, ravno zaradi tega, ker meni, da je misel na mo\xc5\xbeen izhod edino, kar dela \xc5\xbeivljenje znosno: \xcb\x9d...zato bi se brez ideje samomora \xc5\xbee zdavnaj ubil, ravno zaradi odre\xc5\xa1itve, ki jo prina\xc5\xa1a pa je tako pogosto uporabljen v njegovih delih. Ali je mo\xc5\xbeno, da je obstoj na\xc5\xa1e izgnanstvo in ni\xc4\x8d na\xc5\xa1 dom?\xcb\x9d Ravno tako pa pravi, da je \xcb\x9dsamomor edino resni\xc4\x8dno svobodno dejanje v na\xc5\xa1em \xc5\xbeivljenju\xcb\x9d . Menil je, da je za samomor \xc5\xbee prepozno (O nev\xc5\xa1e\xc4\x8dnosti biti rojen). Da si ni vzel \xc5\xbeivljenja, je opravi\xc4\x8deval s tem, da ker razloga za nastanek ni, tudi ni razloga za prenehanje obstoja. Njegov melanholi\xc4\x8den in cini\xc4\x8den ton ga pripelje do skrajnosti, ki jih predstavi na svojevrsten na\xc4\x8din. _NEWLINE_Cioranova dela obsegajo tudi \xc5\xa1tevilne druge teme kot so: izvirni greh, pesimizem zgodovinskega razvoja, konec civilizacije , zavrnitev tola\xc5\xbebe skozi vero, obsedenost z Absolutnim, \xc5\xbeivljenje kot za\xc4\x8dasno izgnanstvo iz metafizi\xc4\x8dnega. Kljub temu pa Cioranov jezik ne trpi romanti\xc4\x8dnih in lirskih opisov, prav tako niso prisotni sentimentalni izlivi. S humorjem in ob\xc4\x8dutkom za paradoks \xc5\xbeeli opozoriti na breme zavesti, ki sili \xc4\x8dloveka, da ve\xc4\x8dno razmi\xc5\xa1lja o svoji ni\xc4\x8devosti. Njegova \xc5\xa1ibkost pa naj bi po Henryju Amerju bila dokaj nepovezana tematika in sledi nesistemati\xc4\x8dnosti. Podaja nam tudi satiri\xc4\x8dne vlo\xc5\xbeke, kjer se roga pro\xc5\xa1njam po re\xc5\xa1ilni bilki \xc5\xbeivljenja._NEWLINE_Glede Boga, je Cioran nekoliko cini\xc4\x8dno ugotavil, da \xcb\x9dbrez Bacha, bi bil Bog popolnoma drugorazredna figura.\xcb\x9d in da \xcb\x9dje Bachova glasba edini argument, ki dokazuje, da nastanek vesolja ni mogo\xc4\x8de \xc5\xa1teti za popoln neuspeh\xcb\x9d. V intervjuju je omenil, da sta bila Bach in Dostojevski dve veliki obsesiji njegovega \xc5\xbeivljenja. Medtem. ko se je njegova strast do Dostojevskega pojenjala, je do Bacha ostala nedotakljiva._NEWLINE_Ameri\xc5\xa1ki literat in kritik William H. Gass imenuje Cioranovo delo \xcb\x9dfilozofski roman o sodobnih temah odtujenosti, absurdnosti, dolgo\xc4\x8dasju, jalovosti, razpadanju, tiraniji zgodovine, vulgarnosti sprememb, zavedanju kot agoniji, razloga kot bolezen\xcb\x9d . _NEWLINE_Vsa njegova dela izhajajo iz filozofskih prvin eksistencializma. Eksistencializem kot filozofija kriznih obdobij, v katerih \xc4\x8dlovek ne razume smisel svojega obstoja, se je usidral tudi v literaturi v obdobju med dvema svetovnima vojnama. Za\xc4\x8detek eksistencialisti\xc4\x8dne knji\xc5\xbeevnosti ozna\xc4\x8dujeta francoska proza in dramatika, ki sta nastali prav v tridesetih letih 19. stol, ko Cioran oblikuje svoj filozofski pogled. Njegovi predstavniki so J.P. Sartre, A. Camus,  kasneje tudi S. Beckett in \xc5\xbee omenjeni E. Ionesco. Pri Cioranu prevladuje filozofija absurda, ki temelji na eksistencializmu in zagovarja dejstvo, da je \xc4\x8dlovek nelogi\xc4\x8dno povezan s svetom, ki mu je tuj. Medtem ko je svet iracionalen, nesmiseln in nepovezan, \xc4\x8dlovek po svoji naravi hrepeni po smislu, racionalnosti in urejenosti sveta, kar nikoli ne bo mogo\xc4\x8de dose\xc4\x8di. Absurdnosti se je potrebno zavedati in jo sprejeti kot na\xc4\x8din \xc5\xbeivljenja, pasivno \xc5\xbeiveti in ostajati.\n_START_SECTION_\nTemeljne ideje Cioranove filozofije\n_START_PARAGRAPH_\nCioran je filozofijo \xc5\xbeivljenja razvijal kot lastno idejo, ki paradoksalno zanika vse kar je \xc5\xbeivo in pravi, da ni\xc4\x8d ni le simbol eksistence toda eksistenca sama, da ni\xc4\x8d \xc5\xbeivljenju ne daje smisla, pa\xc4\x8d pa ga ohranja v tistem kar v resnici je - v stanje nesamomora. Cioranova filozofija je bila nagnjena k sedanjosti, saj odre\xc5\xa1itve ni videl v prihodnosti. Zanj je dru\xc5\xbeba bolj znosna \xc5\xa1ele, ko se \xc5\xbeivljenje nau\xc4\x8di\xc5\xa1 popolnoma zanikati. _NEWLINE_Menil je, da je cikli\xc4\x8dni pogled na svet mnogo bolj\xc5\xa1i, kakor stremljenje k nenehnemu napredku, saj na\xc5\xa1e sanje o napredku temeljijo na teoreti\xc4\x8dni nezmo\xc5\xbenosti. V njegovi filozofiji se pogosto pojavlja nihilizem oz. odklanjanje in zanikanje nekaterih splo\xc5\xa1nih \xc4\x8dlove\xc5\xa1kih norm. Toda obliko nihilizma, ki jo zagovarja imenujemo pozitivni nihilizem, saj je v svojih delih spodbujal preobrazbo \xc4\x8dlove\xc5\xa1tva v smeri konstruktivnosti in ne destruktivnosti samega sebe. _NEWLINE_Vsekakor pa je Cioranova filozofija mo\xc4\x8dno zaznamovana z vpra\xc5\xa1anjem \xc4\x8dlovekovega obstoja kot nadloge in udobnosti, ki jo prina\xc5\xa1a neobstoj, smrt ali ni\xc4\x8d, njegovo dojemanje pa stoi\xc4\x8dno in ravnodu\xc5\xa1no. Samega sebe je ozna\xc4\x8dil kot fanatika brez prepri\xc4\x8danj.\n_START_SECTION_\nPadec v \xc4\x8das/O nev\xc5\xa1e\xc4\x8dnosti biti rojen\n_START_PARAGRAPH_\nPadec v \xc4\x8das  (La Chute dans le temps) je esej, medtem ko je O nev\xc5\xa1e\xc4\x8dnosti biti rojen nabor misli. Veliko misli pesnikov in pisateljev, filozofov, teologov itd., Cioran prepleta s svojimi bole\xc4\x8dinami, pogledi na svet, do\xc5\xbeivljanji, melanholijo, kapricami\xe2\x80\xa6 V Padcu v \xc4\x8das Cioran razpravlja o \xc4\x8dlovekovi obsojenosti na propad in mo\xc5\xbenosti odre\xc5\xa1itve, ki pa obstaja le hipoteti\xc4\x8dno. Izhaja iz trditve, da je za odre\xc5\xa1itev potrebno enako energije kot za propad, le da se k odre\xc5\xa1itvi nikoli ne bomo nagnili. Govori tudi o posamezniku, vztraja pa pri tem, da naj bi bilo pravo zavedanje posameznika mo\xc5\xbeno le ob zanikanju. Kritizira \xc4\x8dlovekov um in razum, saj ta povzro\xc4\x8da dvom, ki je za\xc4\x8detnik negativnih dejanj in lahko \xc4\x8dloveka obsodi. Vsi ljudje naj bi padli v \xc4\x8das z razumom, ki je omogo\xc4\x8dil zavedanje tega in utemeljevanje svojega obstoja. Cioran pa tudi abstraktno razlaga o dejanskem padcu v \xc4\x8das, ki naj bi ga povzro\xc4\x8dilo zavedanje. V nev\xc5\xa1e\xc4\x8dnosti biti rojen se je pogosto pojavljal motiv samomora in prito\xc5\xbebe nad podarjeno mo\xc5\xbenostjo obstanka._NEWLINE_Padec v \xc4\x8das je la\xc5\xbeje berljiv kot O nev\xc5\xa1e\xc4\x8dnosti biti rojen, saj je napisan bolj pregledno. Padec v \xc4\x8das je prevedla Tanja Lesni\xc4\x8dar, Ale\xc5\xa1 Berger pa O nev\xc5\xa1e\xc4\x8dnosti biti rojen.\n_START_SECTION_\nZgodovina in utopija\n_START_PARAGRAPH_\nZgodovina in utopija (Histoire et utopie) je sestavljena iz \xc5\xa1estih esejev: O dveh tipih dru\xc5\xbebe, Rusija in virus svobode, V \xc5\xa1oli tiranov, Odiseja zamerljivosti, Mehanizem utopije, Zlata doba. Delo nam predstavlja tok misli, je berljivo, Cioran na za\xc4\x8detku prvega spisa tudi izpostavi hvale glede njegovega stila pisanja. Cioran v nobenem od spisov ni o\xc4\x8daran nad idealizmom, se ne vdaja v prihodnost in ne ob\xc5\xbealuje preteklosti. Skozi delo opozarja, da naj ljudje iz trenutne situacije naredijo najve\xc4\x8d kot lahko in se naj sprejmemo tisto, kar nam je dano. Pravi, da smo rojeni za obstoj. Izhod iz utopije le\xc5\xbei v skepti\xc4\x8dnosti do \xc4\x8dlove\xc5\xa1kih obljub. Predstavlja nam odnose med ljudmi in delovanje dru\xc5\xbebe. Utopija sledi iz o\xc4\x8daranosti nad nemogo\xc4\x8dim, dru\xc5\xbebi, ki je nima po Cioranovemu mnenju sledi uni\xc4\x8denje._NEWLINE_Zgodovina in utopija je iz\xc5\xa1la pri Cankarjevi zalo\xc5\xbebi leta 1996. Prevedla jo je Tanja Lesni\xc4\x8dar.'