b"\n_START_ARTICLE_\nPari\xc5\xa1ki edikt\n_START_PARAGRAPH_\nKlotarjev edikt (latinsko Edictum Chlotarii), bolj znan kot Pari\xc5\xa1ki edikt (francosko L'\xc3\xa9dit de Paris), je edikt, ki ga je 18. oktobra 614 (ali 615) objavil frankovski kralj  Klotar II.. Z njim je poskusil urediti dr\xc5\xbeavno upravo oziroma pravice in obveznosti svojih podlo\xc5\xbenikov po skoraj pol stoletja trajajo\xc4\x8di dr\xc5\xbeavljanski vojni med \xc4\x8dlani vladajo\xc4\x8de Merovin\xc5\xa1ke dinastije in ponovni zdru\xc5\xbeitvi frankovskih kraljestev v eno dr\xc5\xbeavo.  Za edikt je zna\xc4\x8dilno, da se je Klotar z njim odrekel dela svojih pooblastil v korist plemstva, zato ga  imajo nekateri zgodovinarji za pravno osnovo fevdalnega dru\xc5\xbebenega reda, ki je vladal  v Zahodni Evropi naslednjih tiso\xc4\x8d let.  Drugi ga imajo za svojevrsten pravni dokument, primerljiv z angle\xc5\xa1ko Veliko listino svobo\xc5\xa1\xc4\x8din (Magna carta libertatum). Slednje mnenje ni splo\xc5\xa1no sprejeto._NEWLINE_Edikt je, med drugim, kralju prepovedal imenovanje \xc5\xa1kofov na frankovskem ozemlju, vendar mu je dovolil pravico veta na posvetitev izbranega \xc5\xa1kofa.  \xc5\xa0kofom je dovolil, da v kraljevi odsotnosti imenujejo sodnike. Kraljevim namestnikom (grofom) je prepovedal uvajanje novih davkov. Judom je prepovedal opravljanje dr\xc5\xbeavnih slu\xc5\xbeb, ki so bile rezervirane izklju\xc4\x8dno za frankovsko plemstvo. Prepovedal je poro\xc4\x8danje \xc5\xbeensk proti njihovi volji._NEWLINE_Izdajo edikta je spodbudil malo pred tem sklicani cerkveni zbor, ki je odlo\xc4\x8dil, da se morajo Judje pred vstopom v dr\xc5\xbeavno slu\xc5\xbebo krstiti. Politi\xc4\x8dno ozadje edikta je bilo seveda druga\xc4\x8dno: Klotar je posku\xc5\xa1al z njim  nagraditi avstrazijsko plemstvo z dodatnimi ugodnostmi za podporo v dr\xc5\xbeavljanski vojni, ki je Klotarju II. prinesla zmago nad avstrazijskim kraljem Sigibertom II. in njegovo staro materjo in regentko Brunhildo dve leti pred tem."