b'\n_START_ARTICLE_\nKrimski kanat\n_START_SECTION_\nPoimenovanje in geografija\n_START_PARAGRAPH_\nNekateri zahodnoevropski viri iz 18. in zgodnjega 19. stoletja so ozemlje Krimskega kanata in Male Nogajeve horde imenovali Mala Tatarija ali so ga delili na Krimsko Tatarijo in Kubansko Tatarijo. Z imenom Mala Tatarija so ga razlikovali od Velike Tatarije, ozemlji v srednji in severni Aziji, naseljenimi s tur\xc5\xa1kimi ljudstvi ali Tatari._NEWLINE_Ozemlje kanata je obsegalo polotok Krim in stepe okrog njega, ki v veliki meri ustrezajo delu sedanje ju\xc5\xbeni Ukrajine med Dnjeprom in Doncem, se pravi ve\xc4\x8dini sedanje Zaporo\xc5\xa1ke oblasti, del Hersonske oblasti, manj\xc5\xa1i del jugovzhodne Dnjepropetrovske oblasti in zahodnji del Donjecke oblasti. Ozemlje Krimskega kanata se je stalno spreminjalo zaradi vpadov Donskih kozakov, ki so bili ob Donu naseljeni od razpada Zlate horde v 15. stoletju. _NEWLINE_Na karti londonskega kartografa Hermana Molla iz leta 1729 obsega Mala Tatarija ozemlje Krima, stepe med Djeprom in reko Mius in ozemlje do zavoja Dnjepra in gornjega toka reke Tor na severu.\n_START_SECTION_\nUstanovitev\n_START_PARAGRAPH_\nKrimski kanat je nastal v zgodnjem 15. stoletju, ko se je nekaj plemen iz Polov\xc5\xa1ke stepe v Zlati hordi (v sedanji Ukrajini in ju\xc5\xbeni Rusiji) odreklo nomadskemu \xc5\xbeivljenju in se odlo\xc4\x8dilo za stalno naseliti na Krimu. Polotok Krim je bil \xc5\xbee od leta 1239 ulus (rajon) Zlate horde Mongolskega cesarstva s prestolnico  Qirim (Stari Krim). Lokalni separatisti so na Krim povabili Had\xc5\xbeija Geraja, kandidata za prestol Zlate horde iz D\xc5\xbeingiskanove rodbine, s pro\xc5\xa1njo, da postane njihov kan. Had\xc5\xbei Geraj je sprejel njihovo povabilo in iz pregnanstva v Litvi odpotoval na Krim. Od leta 1420 do 1441 se je vojskoval z Zlato hordo za neodvisnost kanata in jo nazadnje dosegel. Po priznanju neodvisnosti se je moral spopasti \xc5\xa1e z doma\xc4\x8dim rivali. Prestol kanata je zasedel \xc5\xa1ele leta 1449 in prestolnico preselil v Q\xc4\xb1rq Yer, ki je zdaj del Bah\xc4\x8disaraja. Kanat je obsegal polotok Krim, razen ju\xc5\xbene in jugovzhodne obale in pristani\xc5\xa1\xc4\x8d, ki so bile v posesti Genovske republike, in bli\xc5\xbenje stepe.\n_START_SECTION_\nProtektorat Osmanskega cesarstva\n_START_PARAGRAPH_\nSinovi Had\xc5\xbeija I. Geraja so se po njegovi smrti sprli zaradi nasledstva. V spore se je vme\xc5\xa1alo Osmansko cesarstvo in za kana imenovalo Had\xc5\xbeijevega sina Menglija I. Geraja. Mengli je privzel zvene\xc4\x8d naziv Suveren dveh kontinentov in kan kanov dveh morij.  _NEWLINE_Leta 1475 so osmanske sile pod poveljstvom Gedika Ahmed pa\xc5\xa1e osvojile gr\xc5\xa1ko kne\xc5\xbeevino Teodoro in genovske kolonije Balaklava, Sudak in Kafa (sodobna Feodozija). Kanat je postal protektorat Osmanskega cesarstva. Sultan je imel pravico veta na imenovanje krimskih kanov in k svojemu cesarstvu priklju\xc4\x8dil krimsko obalo, kanom pa je kot potomcem D\xc5\xbeingiskana priznal oblast nad stepami. _NEWLINE_Leta 1475 so Turki zaradi upiranja za tri leta zaprli Menglija I. Geraja. Po vrnitvi iz ujetni\xc5\xa1tva v Istanbulu je sprejel suverenost Osmanskega cesarstva. Sultani so imeli krimske kane kljub temu bolj za zaveznike kot podlo\xc5\xbenike in jim dovolili, da v stepah Male Tatarije vodijo svojo zunanjo politiko. Kani so \xc5\xa1e naprej kovali svoj denar in bili omenjani na petkovih molitvah. Oboje je bilo pomemben znak njihove suverenosti. Osmanskemu cesarstvu niso pla\xc4\x8devali davkov, ampak so od njega dobivali pla\xc4\x8dilo za sodelovanje izku\xc5\xa1enih tatarskih konjenikov lokostrelcev na vojnih pohodih. Med vladanjem Menglijevega naslednika Mehmeda I. Geraja je kanat leta 1523 izgubil svojo mo\xc4\x8d in vezi z Osmanskim cesarstvom so oslabele. Po Mehmedovi smrti je od leta 1524 krimske kane imenoval sultan._NEWLINE_Zavezni\xc5\xa1tvo Krimskih Tatarov in Osmanskega cesarstva je bilo po vsebini in trdnosti primerljivo s Poljsko-litovsko unijo. Krimska konjenica je bila nepogre\xc5\xa1ljiva na osmanskih pohodih proti Poljski, Ogrski in Perziji.\n_START_SECTION_\nZmaga nad Zlato hordo\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1502 je Mengli I. Geraj porazil zadnjega kana Zlate horde, s \xc4\x8dimer so prenehale zahteve Horde po Krimskem polotoku. Mengli je za svojo prvo prestolnico izbral Sala\xc3\xa7\xc4\xb1q pri trdnjavi Q\xc4\xb1rq Yer. Kaneje je prestolnico preselil v bli\xc5\xbenji Bah\xc4\x8disaraj, katerega je leta 1532 ustanovil Sahib I. Geraj. Sala\xc3\xa7\xc4\xb1q in trdnjava Q\xc4\xb1rq Yer sta zdaj del mesta Bah\xc4\x8disaraj.\n_START_SECTION_\nTrgovanje s su\xc5\xbenji\n_START_PARAGRAPH_\nKrimski Tatari so se pogosto odpravljali na pohode v Podonavske kne\xc5\xbeevine, Poljsko, Litvo in Moskovsko veliko kne\xc5\xbeevino in zasu\xc5\xbenjili vse, ki so jih ujeli. Za vsakega ujetnika je kan dobil 10 ali 20\xc2\xa0% provizije (sav\xc4\x9fa). Pohodi so se delili na ob\xc4\x8dasne (sefer), ki so bili uradno objavljeni in jih je vodil kan, in plenilske (\xc3\xa7apul), na katere so se odpravljale skupine plemi\xc4\x8dev. Slednji so bili v\xc4\x8dasih nezakoniti, ker so bili v nasprotju s sporazumi, ki jih je s sosednjimi vladarji sklenil kan._NEWLINE_Kanat se je vse do za\xc4\x8detka 18. stoletja intenzivno prodajal su\xc5\xbenje v Osmansko cesarstvo in na Srednji vzhod. Iz Rusije in Poljske-Litve je v obdobju 1500-1700 odpeljal okrog dva milijona su\xc5\xbenjev. Najbolj znano in pomembno izvozno pristani\xc5\xa1\xc4\x8de in tr\xc5\xbenica s su\xc5\xbenji na Krimskem polotoku je bila Caffa (Feodozija). Z zadnjega velikega tatarskega pohoda leta 1769 so na Krim pripeljali 20.000 ruskih in rusinskih su\xc5\xbenjev.\n_START_SECTION_\nZavezni\xc5\xa1tva\n_START_PARAGRAPH_\nKrimski kanat je sklepal zavezni\xc5\xa1tva tudi s poljsko-litovsko Republiko obeh narodov iz Zaporo\xc5\xa1ko Se\xc4\x8djo. Vojska Islama III. Geraja med uporom Zaporo\xc5\xa1kih kozakov pod vodstvom Bogdana Hmeljnickega leta 1648 je zelo pripomogla k za\xc4\x8detnim voja\xc5\xa1kim uspehom kozakov. K zvezi s Poljsko-Litvo je pripomoglo dejstvo, da je Litva v 15. stoletju dala zato\xc4\x8di\xc5\xa1\xc4\x8de dinastiji Giraj preden je pri\xc5\xa1la na oblast na Krimu. _NEWLINE_Stepe na severnem zaledju kanata so bile zaradi rodovitne zemlje in mnogo dalj\xc5\xa1e rastne sezone kot na severu stalen cilj Moskovske velike kne\xc5\xbeevine.\n_START_SECTION_\nBoj za Astrahan\n_START_PARAGRAPH_\nSredi 16. stoletja je Krimski kanat zahteval, da postane naslednik Zlate horde, s \xc4\x8dimer bi svojo oblast raz\xc5\xa1iril na vse tatarske kanate v kaspijsko-vol\xc5\xa1ki regiji, med katerimi sta bila najpomembnej\xc5\xa1a Kazanski in Astrahanski kanat. Zahteva je bila v nasprotju z \xc5\xbeeljami Moskve po prevladi v regiji. Devlet I. Geraj je leta 1571 napadel Moskovsko kne\xc5\xbeevino. Pohod je dosegel svoj vi\xc5\xa1ek s po\xc5\xbeigom Moskve, za katerega je dobil vzdevek That Al\xc4\x9fan \xe2\x80\x93 osvajalec prestolnice.  Naslednje leto je kanat zaradi katastrofalnega poraza v bitki pri Molodih za vedno izgubil dostop do Volge.\n_START_SECTION_\nPropadanje\n_START_PARAGRAPH_\nTur\xc5\xa1ki potopisec Evlija \xc4\x8celebi omenja vpade azovskih kozakov na ozemlje Krimskega kanata, ki so uni\xc4\x8dili trgovske poti in resno razselili ve\xc4\x8d pomembnih pokrajin. V \xc4\x8dasu \xc3\x87elebijevega prihoda na Krim so skoraj vsa mesta, ki jih je obiskal, \xc4\x8dutila posledice koza\xc5\xa1kih napadov. Edino mesto, ki ga je imel za varnega, je bila osmanska trdnjava Arabat._NEWLINE_Propadanje Krimskega kanata je bilo posledica slabenja Osmanskega cesarstva in spremembe ravnote\xc5\xbeja mo\xc4\x8di v Vzhodni Evropi v korist njegovih sosedov. Krimski Tatari so se z osmanskih vojnih pohodov pogosto vra\xc4\x8dali brez vojnega plena, zaradi neuspe\xc5\xa1nih pohodov pa so se verjetno zmanj\xc5\xa1ale tudi osmanske subvencije. Tatarska konjenica brez u\xc4\x8dinkovitega topni\xc5\xa1tva je v vseh bojih z rusko in evropskimi vojskami utrpela velike izgube. Do konca 17. stoletja je postala Moskovska Rusija premo\xc4\x8dna za tatarske plenilske pohode, ki so s sklenitvijo Karlov\xc5\xa1kega miru leta 1699 postali nezakoniti. Obdobje velikih lovov na su\xc5\xbenje se je kon\xc4\x8dalo, napadi razbojnikov in nogajskih konjenikov pa so se nadaljevali, zato se sovra\xc5\xa1tvo med dr\xc5\xbeavama ni zmanj\xc5\xa1alo. Kan je za\xc4\x8del zaradi politi\xc4\x8dnih in gospodarskih izgub izgubljati podporo plemstva in v kanatu so se za\xc4\x8deli notranji boji za oblast. Proti koncu kanata so kanu odrekli podporo tudi Nogajci, ki so prispevali velik del krimske vojske._NEWLINE_V prvi polovici 17. stoletja so Kalmiki ob spodnji Volgi ustanovili Kalmi\xc5\xa1ki kanat in pod Ajuka Kanom izvedli ve\xc4\x8d voja\xc5\xa1kih pohodov proti Krimskemu kanatu in Nogajcem. Kanat je kasneje postal del Ruskega imperija in se zaobljubil, da bo branil svoje jugovzhodne meje, s \xc4\x8dimer je prevzel aktivno vlogo v vseh ruskih vojnih pohodih v 17. in 18. stoletju. Kalmi\xc5\xa1ka vojska je \xc5\xa1tela do 40.000 popolnoma opremljenih konjenikov. _NEWLINE_Zdru\xc5\xbeene ruske in ukrajinske sile so med rusko-tur\xc5\xa1ko vojno 1676-1681 in pohodih na Krim leta 1687 in 1689 napadle tudi Krimski kanat. Med rusko-tur\xc5\xa1ko vojno 1735-1739 je ruska vojska pod poveljstvom feldmar\xc5\xa1ala M\xc3\xbcnnicha uspela prodreti na sam Krim in po\xc5\xbegala in uni\xc4\x8dila vse, kar je dosegla._NEWLINE_Med vladanjem Katarine II. se je vojskovanje \xc5\xa1e stopnjevalo. Rusko-tur\xc5\xa1ka vojna 1768-1774 se je kon\xc4\x8dala s Ku\xc4\x8dukkajnard\xc5\xbeijskim mirovnim sporazumom, s katerim je Krimski kanat postal neodvisen od Osmanskega cesarstva in postal protektorat Ruskega imperija._NEWLINE_Vladavino zadnjega krimskega kana  \xc5\xa0ahina Geraja je zaznamoval vedno ve\xc4\x8dji vpliv Rusije in izbruh nasilja kanove administracije nad opozicijo. 8. aprila 1783 so bila prekr\xc5\xa1ena dolo\xc4\x8dila mirovnega sporazuma, kar se je dogajalo tudi pred tem. V dr\xc5\xbeavljansko vojno je posegla Katarina II. in cel Krimski polotok priklju\xc4\x8dila k Tavr\xc5\xa1ki guberniji. Leta 1787 se je kan \xc5\xa0ahin Giraj zatekel v Osmansko cesarstvo, kjer so ga na Rodosu zaradi izdaje usmrtili. Vladarska dinastija Geraj je \xc5\xa1e vedno \xc5\xbeiva._NEWLINE_Z Ja\xc5\xa1kim sporazumom, sklenjenim leta 1792, se je ruska meja raz\xc5\xa1irila do Djestra in osvajanje Jedisana je bilo zaklju\xc4\x8deno. Leta 1812 je Rusija z Bukare\xc5\xa1kim sporazumom dobila tudi Besarabijo.\n_START_SECTION_\nVlada\n_START_PARAGRAPH_\nPo obi\xc4\x8dajih, ki so veljali v stepah, so bili legitimni samo vladarji, ki so bili D\xc5\xbeingiskanovi potomci (ak s\xc3\xbcyek). Vsi kani Krimskega kanata so bili iz dru\xc5\xbeine Giraj. Kani so bili simboli oblasti, dejansko pa so vladali skupaj s kara\xc4\x8di begi, poglavarji najvplivnej\xc5\xa1ih plemen, med katerimi so bili \xc5\xa0irini, Barini, Argini in Kip\xc4\x8daki, v kasnej\xc5\xa1em obdobju tudi Mansurogli in Sid\xc5\xbeavuti. Po propadu Astrahanskega kanata leta 1556 so pomemben element Krimskega kanata postali Nogajci, ki so svoje fevdne dol\xc5\xbenosti prenesli z Astrahana na Krim. Ob\xc4\x8dasno so pomembno vlogo v krimski politiki igrali tudi \xc4\x8cerkezi (Adigejci) in kozaki, ki so svoje fevdne dol\xc5\xbenosti prena\xc5\xa1ali s kana na bege in obratno. Kanovi podlo\xc5\xbeniki so bili uradno tudi nomadski Nogajci, ki so \xc5\xbeiveli severno od \xc4\x8crnega morja v pokrajinah Bud\xc5\xbeak (od Donave do Dnestra), Edisan (od Dnjestra do Buga), D\xc5\xbeambojluk  (od Buga do Krima), Edikul (severno od Krima) in Kuban.\n_START_SECTION_\nNotranje zadeve\n_START_PARAGRAPH_\nOzemlje kanata je bilo razdeljeno med bege. Pod njimi so bili mirze, ki so bili iz plemi\xc5\xa1kih dru\xc5\xbein. Razmerje med mirzami in kmeti oziroma pastirji ni bilo fevdalno. Slednji so bili svobodnjaki in po islamskih zakonih za\xc5\xa1\xc4\x8diteni pred izgubo pravic. Zemlja je bila dodeljena vasem in se je obdelovala kolektivno. Davke je pla\xc4\x8devala cela vas in ne posameznik. Davek je zna\xc5\xa1al desetino poljskih pridelkov, dvajsetino \xc5\xbeivali in spremenljivo koli\xc4\x8dino nepla\xc4\x8danega dela. Med reformami zadnjega kana \xc5\xa0ahina Geraja so se notranja razmerja po tur\xc5\xa1kem vzorcu: zemlji\xc5\xa1\xc4\x8da plemi\xc4\x8dev so bila razgla\xc5\xa1ena za kanovo posest in reorganizirana v kadiluke (qad\xc4\xb1l\xc4\xb1q), province, ki jih je upravljal kanov zastopnik.\n_START_SECTION_\nZakonodaja\n_START_PARAGRAPH_\nKrimska zakonodaja je temeljila na tatarskem pravu in v omejenih primerih na osmanskem pravu. Vodja islamskega uradni\xc5\xa1tva je bil mufti, katerega so izbrali med lokalnimi muslimanskimi kleriki. Njegova glavna naloga ni bila niti sodna niti teolo\xc5\xa1ka, ampak finan\xc4\x8dna. Muftijeva administracija je nadzirala vse vakufe in njihove ogromne prihodke. Drug visok uradnik, katerega ni imenoval kler ampak osmanski sultan, je bil kadiasker (ali kazasker), ki je nadziral sodna okro\xc5\xbeja pod jurisdikcijo kadijev. Kadiji so bili teoreti\xc4\x8dno podrejeni kadiaskerjem, v praksi pa so bili podrejeni plemenskim poglavarjem in krimskemu kanu.\n_START_SECTION_\nNemuslimanske manj\xc5\xa1ine\n_START_PARAGRAPH_\nNajve\xc4\x8dje nemuslimanske manj\xc5\xa1ine so bili Grki, Armenci, krimski Goti, \xc4\x8cerkezi, Bene\xc4\x8dani, Genove\xc5\xbeani, krimski Karaimi in krimski Krim\xc4\x8daki in Judje, ki so \xc5\xbeiveli ve\xc4\x8dinoma v mestih v svojih \xc4\x8detrtih ali v predmestjih. Po miletskem sistemu so imeli svoje lastne verske in sodne ustanove. Bili so opro\xc5\xa1\xc4\x8deni slu\xc5\xbeenja v vojski, vendar so morali zato pla\xc4\x8devati poseben davek. \xc5\xbdiveli so podobno kot Tatari in govorili nare\xc4\x8dja krimske tatar\xc5\xa1\xc4\x8dine.  Mihail Kizilov, ki se sklicuje na Marcina Broniewskega (1578), pi\xc5\xa1e, da so Tatari \xc2\xbbredko sami obdelovali svojo zemljo. Ve\xc4\x8dino njihove zemlje so obdelovali poljski, rusinski, ruski in moldavski su\xc5\xbenji.\xc2\xab_NEWLINE_Ve\xc4\x8dina Judov je \xc5\xbeivela v \xc3\x87ufut Kaleju (Judovska trdnjava), lo\xc4\x8denem mestu pri Bah\xc4\x8disaraju. Judje so govorili tur\xc5\xa1ko. Krimski zakoni so jim dajali posebne finan\xc4\x8dne in politi\xc4\x8dne pravice, po lokalnem izro\xc4\x8dilu zaradi uslug, ki so jih v preteklosti naredili prvi kanovi \xc5\xbeeni (uluhane).  Glavarina, ki so jo pla\xc4\x8devali Judje, se je stekala v urad kanove prve \xc5\xbeene v Bah\xc4\x8disaraju. Krimski Judje so aktivno sodelovali v trgovanju s su\xc5\xbenji.\n_START_SECTION_\nGospodarstvo\n_START_PARAGRAPH_\nNomadski del Krimskih Tatarov in Nogajci so se ukvarali z \xc5\xbeivinorejo. Na Krimu so bila pomembna pristani\xc5\xa1\xc4\x8da do katerih je prihajalo blago po svilni cesti in se od tam izva\xc5\xbealo v Osmansko cesarstvo in Evropo. V kanatu je bilo ve\xc4\x8d velikih, lepih in \xc5\xbeivahnih mest, med njimi prestolnica Bah\xc4\x8disaraj, G\xc3\xb6zleve (Evpatorija), Karasu Bazaar (Belogorski) in Aqmescit (Simferopol), \xc5\xa1tevilni hani (karavanseraji), strojarne in mlini. Mnogo spomenikov, zgrajenih v Krimskem kanatu, je bilo po ruski invaziji opu\xc5\xa1\xc4\x8denih ali uni\xc4\x8denih. Mo\xc5\xa1eje so bile poru\xc5\xa1ene ali preurejene v cerkve. _NEWLINE_Stalno naseljeni Krimski Tatari so se ukvarjali s trgovanjem, kmetijstvom in obrtjo. Krim je bil sredi\xc5\xa1\xc4\x8de pridelave grozdja in vina, tobaka in sadja. Bah\xc4\x8disarajske preproge so se izva\xc5\xbeale na Poljsko, no\xc5\xbei tatarskih  kova\xc4\x8dev pa so med kavka\xc5\xa1kimi ljudstvi sloveli kot najbolj\xc5\xa1i. Krim je bil znan proizvajalec svile in medu. _NEWLINE_V 15.-17. stoletju je bil najve\xc4\x8dji vir dohodkov Krimskih Tatarov in nogajskega plemstva  trgovanje s su\xc5\xbenji, ujetih v Ukrajini in Rusiji. Lov nanje so imenovali \xc5\xbeetev stepe. Ujetniki so bili ve\xc4\x8dinoma kmetje. Poljski in ruski tla\xc4\x8dani so se zaradi svobode, ki so jo ponujale prazne ukrajinske stepe, kljub nevarnosti naseljevali vanje. _NEWLINE_Lov na su\xc5\xbenje je pri\xc5\xa1el v rusko in koza\xc5\xa1ko ljudsko izro\xc4\x8dilo. O njem je bilo napisanih ve\xc4\x8d dum, ki so objolovale usodo \xc5\xbertev. Lov je prispeval tudi k tradicionalnemu sovra\xc5\xa1tvu kozakov do kanata. Pohodi v obeh smereh so bili kljub temu v resnici majhni. Zadnji veliki pohod Krimskih Tatarov pred veliko rusko-tur\xc5\xa1ko vojno 1768-1774 se je zgodil med vladavino Petra I. (vladal 1682-1725).'