b'\n_START_ARTICLE_\nBenjamin Gracer\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nBenjamin Gracer se je rodil 23. februarja 1942. leta v Celovcu. Dru\xc5\xbeina je sicer v tem \xc4\x8dasu bivala na Jesenicah, a je bila mati zaradi zapletov pri porodu primorana oditi v celov\xc5\xa1ko porodni\xc5\xa1nico. Benjamin se je rodil kot prvi izmed \xc5\xa1tirih otrok, od katerih so se trije rodili med vojno, le dva sta jo pre\xc5\xbeivela, eden pa tik po vojni. Gracer svoje mladostni\xc5\xa1ko \xc5\xbeivljenje poimenuje kot\xc2\xa0\xc2\xbbnomadsko\xc2\xab, saj se je dru\xc5\xbeina zaradi o\xc4\x8detovih slu\xc5\xbebenih obveznosti pogosto selila, \xc5\xbeiveli so zelo skromno._NEWLINE_Osnovno \xc5\xa1olo je obiskoval na Ljube\xc4\x8dni pri Celju, v Bugojni (BiH) in na Dovjem. \xc5\xa0olanje je nadaljeval sprva na ni\xc5\xbeji Gimnaziji na Jesenicah, potem se je vpisal na u\xc4\x8ditelji\xc5\xa1\xc4\x8de v Tolminu, kjer je 1964. leta izobra\xc5\xbeevanje zaklju\xc4\x8dil z odliko. S tem se je pri\xc4\x8delo njegovo pedago\xc5\xa1ko delo. Kot \xc5\xa1tipendist je sprejel delo v Kranjski Gori, \xc5\xbeivel pa je na Jesenicah. Sam pravi, da so ga v tem petletnem obdobju, ko je moral delati za odpla\xc4\x8dilo dolga, ki si ga je prislu\xc5\xbeil s prejemanjem \xc5\xa1tipendije, ve\xc4\x8dkrat vpoklicali v vojsko, in sicer takrat, ko so ga hoteli dru\xc5\xbebeno onemogo\xc4\x8diti. V tem \xc4\x8dasu sta si z \xc5\xbeeno ustvarila dru\xc5\xbeino in se preselila v Kranjsko Goro._NEWLINE_Gracer je razvil lastno pedago\xc5\xa1ko filozofijo, ki jo je opisal takole:\xc2\xa0\xc2\xbbPri svojem pedago\xc5\xa1kem delu ugotavljam, da je umetnost lahko ena od mo\xc4\x8dnih komponent vzgoje in izobra\xc5\xbeevanja, zato za\xc4\x8dnem razvijati z u\xc4\x8denci u\xc4\x8dne projekte, ki so sinteza in hkrati prese\xc4\x8di\xc5\xa1\xc4\x8da znanstvenih vsebin, umetni\xc5\xa1kih, mitov, legend, svetopisemskih zgodb, ljudskega blaga, zgodovinskih zapisov \xe2\x80\xa6\xc2\xab.  Z njo, kot pravi Gracer, je mo\xc5\xbeno odkrivati fenomen\xc2\xa0\xc2\xbbjezika\xc2\xab. Z otroki so na jezikovnem kro\xc5\xbeku analizirali besede in ustvarjali nove skovanke, ki so jih nato uporabljali pri snovanju pesmi. Ta dela so potem glasno prebirali, jih primerjali med sabo in z deli uveljavljenih avtorjev. Cilj Gracerjeve pedago\xc5\xa1ke filozofije je bil, da u\xc4\x8denec postane kreativni oblikovalec sebe in okolice ter se s pridobljeno samozavestjo dvigne nad strah pred neznanim. Kot sredstvo za dosego tega cilja je Gracer uporabil pro\xc5\xbenost jezika, ki ga sprejema tudi sam, ko pi\xc5\xa1e strokovna in literarna besedila. Rezultat njegove filozofije je viden v delu Jedrice \xe2\x80\x93 Haiku pesmice, ki zdru\xc5\xbeuje dva principa, od katerih je prvi princip pesni\xc5\xa1ke zbirke, ki se ujema s teorijo epitafa, saj Gracer v tem delu objavi haikuje, posve\xc4\x8dene nekdanjim u\xc4\x8dencem, drugi je princip antologije, ki se izrazi v delu, kjer u\xc4\x8ditelj oziroma mentor objavi haikuje u\xc4\x8dencev. Zanimivo je, da je Gracer na posvetitev v svet haikujev moral po\xc4\x8dakati do leta 2010, ko je iz\xc5\xa1la ta konceptualno umetni\xc5\xa1ko-pedago\xc5\xa1ka knjiga. Z njo in z delom, ki je vodilo do nje, je oblikoval svojo lastno pesni\xc5\xa1ko \xc5\xa1olo, ki je omogo\xc4\x8dila razvoj novi generaciji gornjesavskih pesnikov.\n_START_SECTION_\nDelo\n_START_PARAGRAPH_\nGracer je bil vse od dija\xc5\xa1kih let vpet v kulturno \xc5\xbeivljenje, s katerim je dihal kot avtor, urednik (v letih 1992 in 1993 je urejal revijo Alternative), pedago\xc5\xa1ki delavec, pisec strokovnih besedil, \xc4\x8dlan Kulturno umetni\xc5\xa1kega kluba Tone \xc4\x8cufar itd. Kakor ve\xc4\x8dini avtorjev z obrobja tudi Gracerju centralizacija umetnosti na prestolnico ni laj\xc5\xa1ala muk, ki jih pesnik \xc5\xbee po sami naravi nosi na ple\xc4\x8dih. Svoje prve pesmi je objavil v \xc5\xa1olskem letu 1962/1963, ko so se dijaki tolminskega u\xc4\x8ditelji\xc5\xa1\xc4\x8da zaradi dru\xc5\xbebenih sprememb za\xc4\x8dutili vpoklicane za izdajanje literarnega glasila Nove brazde, ki je \xc5\xbee takoj naletelo na odklonilen odnos takratnih oblasti. Po drugi pesni\xc5\xa1ki zbirki V mraku (1973) je v reviji Sodobnost sledila, zaradi subjektivnih sklepanj in lastnih stali\xc5\xa1\xc4\x8d ter prepri\xc4\x8danj, krivi\xc4\x8dna in uni\xc4\x8dujo\xc4\x8da kritika Marjana Zlobca. Ta je sklepal, da avtor ni tako odli\xc4\x8den, da bi uspel prodreti do slovenskih knji\xc5\xbenih zalo\xc5\xbeb, ker je svojo prvo pesni\xc5\xa1ko zbirko Igra (1972) izdal v samozalo\xc5\xbebi, drugo pa mu je izdal Kulturno umetni\xc5\xa1ki klub Tone \xc4\x8cufar. Kritiko je nadaljeval v cini\xc4\x8dnem tonu:\xc2\xa0\xc2\xbbPotemtakem se vsiljuje vpra\xc5\xa1anje: v \xc4\x8dem je bistvo Gracerjeve poezije, da se ne more prebiti do knji\xc5\xbenih programov osrednjih zalo\xc5\xbeb kot ekvivalentov priznavanja estetskih vrednot \xc5\xbee s tem, da uvrsti dolo\xc4\x8den tekst v zalo\xc5\xbeni\xc5\xa1ki program?\xc2\xab\xc2\xa0 Gracer je kritiku v eni izmed prihodnjih \xc5\xa1tevilk Sodobnosti, takrat je uredni\xc5\xa1ka politika to \xc5\xa1e dopu\xc5\xa1\xc4\x8dala, odpisal, da\xc2\xa0\xc2\xbbso nekateri Zlob\xc4\x8devi sklepi in zaklju\xc4\x8dki popolnoma zgre\xc5\xa1eni: \xe2\x80\x93 pesmi nisem do danes poslal \xc5\xa1e nobeni slovenski zalo\xc5\xbebi, zato je njegova ugotovitev neutemeljena.\xc2\xab\xc2\xa0 Za konec doda \xc5\xa1e epigramsko pesnitev iz treh delov Kritiku (v spomin).'