b'\n_START_ARTICLE_\nKompleksna spojina\n_START_PARAGRAPH_\nKompleksna spojina, kovinski kompleks ali koordinacijski kompleks je kemijska spojina, sestavljena iz centralnega atoma ali iona, obi\xc4\x8dajno kovinskega, na katerega so vezane molekule ali anioni, imenovani ligandi. Atom liganda, ki je neposredno vezan na centralni atom ali ion, se imenuje donorski atom. Polidentati (ve\xc4\x8dkratno vezani ligandi) lahko tvorijo kelatne komplekse. Ligand donira centralnemu atomu ali ionu najmanj en elektronski par._NEWLINE_Spojina, ki vsebuje koordinacijski kompleks, se imenuje kompleksna spojina. Centalni atom ali ion skupaj z vsemi ligandi tvori koordinacijsko sfero._NEWLINE_Izraz "koordinacija" se nana\xc5\xa1a na "koordinirane kovalentne vezi" med ligandi in centralnim atomom. Kompleks je prvotno ozna\xc4\x8deval reverzibilno zdru\xc5\xbebo molekul, atomov ali ionov, povezanih s s \xc5\xa1ibkimi kemijskimi vezmi, z razvojem kemije kompleksnih spojin pa je dobil svoj sedanji pomen. Tvorba nekaterih kovinskih kompleksov je prakti\xc4\x8dno ireverzibilna, v mnogih drugih pa vladajo precej mo\xc4\x8dne kemijske vezi.\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nKompleksne spojine so poznane od samega za\xc4\x8detka kemije, vendar jih dolgo \xc4\x8dasa niso povsem razumeli. Poznani spojini sta bili na primer barvilo prusko modro (\xc5\xbeelezov(II,III) heksacianoferat (II,III)) in modra galica (bakrov(II) sulfat). Do klju\xc4\x8dnega preboja v kemiji kompleksnih spojin je pri\xc5\xa1lo leta 1893, ko je Afred Werner predpostavil, da ima Co(III) \xc5\xa1est ligandov, ki so okrog njega razporejeni v obliki tetraedra. Leta 1914 so koordinacijski kompleks heksol kot prvo anorgansko spojino lo\xc4\x8dili v opti\xc4\x8dna izomera in ovrgli teorijo, da je kiralnost povezana izklju\xc4\x8dno z ogljikovimi spojinami._NEWLINE_Wernerjeva teorija je omogo\xc4\x8dila razumevanje razlike med kompleksnimi in ionskimi kloridi v kobaltovih amin kloridih in pojasniti mnoge pred tem nejasne izomere.\n_START_SECTION_\nZgradba kompleksnih spojin\n_START_PARAGRAPH_\nIoni ali molekule, ki obdajajo centralni atom, se imenujejo ligandi. Ligandi so na centralni atom vezani praviloma s koordinirano kovalentno vezjo, tako da donirajo elektrone svojih samskih elektronskih parov prazni elektronski orbitali kovine. Od tod tudi izraz, da so koordinirani s centralnim atomom.\n_START_SECTION_\nIzomerija\n_START_PARAGRAPH_\nRazporeditev ligandov v danem kompleksu je praviloma stalna, v nekaterih primerih pa se spojina s kemijsko reakcijo pretvori v drug, bolj stabilen izomer. V kompleksnih spojinah se pojavlja ve\xc4\x8d vrst izomerije, tako kot v drugih kemijskih spojinah.\n_START_SECTION_\nStereoizomerija\n_START_PARAGRAPH_\nDo stereoizomerije pride v primerih, ko imata isti vezi druga proti drugi razli\xc4\x8dno orientacijo. Stereoizomerija se \xc5\xa1e naprej deli v:_NEWLINE_Cis-trans in facialno-meridionalna izomerija_NEWLINE_Cis-trans izomerija se pojavlja v oktagonalnih in kvadratno planarnih kompleksih, ne pa tudi v tetraedri\xc4\x8dnih. Kadar sta dva liganda vezana drug ob drugem, govorimo o cis izomeru, kadar sta vezana na nasprotnih straneh pa o trans izomeru._NEWLINE_Kadar so trije identi\xc4\x8dni ligandi vezani na isti ploskvi oktaedra, je izomer facialen oziroma fac. V fac izomeru sta katera koli dva identi\xc4\x8dna liganda vezana drug ob drugem, se pravi v cis polo\xc5\xbeaju. \xc4\x8ce so ti trije ligandi vezani v isti ravnini s kovinskim ionom, govorimo o meridionalnem oziroma mer izomeru. Mer izomer se lahko obravnava kot kombinacija trans in cis izomerije, ker vsebuje tako cis kot trans par identi\xc4\x8dnega liganda._NEWLINE_Opti\xc4\x8dna izomerija Do opti\xc4\x8dne izomerije pride, ko zrcalna slika spojine ni enaka njenemu originalu (na primer leva in desna roka). Opti\xc4\x8dna izomerija se tako imenuje zato, ker je tak\xc5\xa1na pojina opti\xc4\x8dno aktivna, se pravi da zasu\xc4\x8de ravnino polarizirane svetlobe. Levosu\xc4\x8dni izomer se ozna\xc4\x8duje s simbolom \xce\x9b (lambda), desnosu\xc4\x8dni pa s simbolom \xce\x94 (delta).\n_START_SECTION_\nStrukturna izomerija\n_START_PARAGRAPH_\nO strukturni izomeriji govorimo takrat, kadar se med seboj razlikujejo kemijske vezi. Izomerija vezi je samo ena od strukturnih izomerij kompleksnih, pa tudi drugih kemijskih spojin. Do izomerije vezi pride pri ambidentatnih ligandih, ki se lahko ve\xc5\xbeejo preko ve\xc4\x8d kot enega aktivnega mesta. Zna\xc4\x8dilen primer ambidentatnega liganda je NO\xe2\x82\x82, ki se lahko na kovino ve\xc5\xbee preko du\xc5\xa1ikovega ali preko kisikovega atoma.\n_START_SECTION_\nElektronske lastnosti kovinskih kompleksov\n_START_PARAGRAPH_\nMnoge lastnosti kovinskih kompleksov so pogojene z njihovo elektronsko zgradbo._NEWLINE_Elektronsko zgradbo se lahko opi\xc5\xa1e z relativno ionskim modelom ki formalne naboje pripi\xc5\xa1e kovinam in ligandom. Ta pristop je bistvo teorije kristalnega polja. Teorijo kristalnega polja je leta 1929 uvedel Hans Bethe, ki je posku\xc5\xa1al razumevanje kompleksov postaviti na kvantno mehansko osnovo. Teorija kristalnega polja obravnava vse interakcije v kompleksih kot ionske in predpostavlja, da se ligandi lahko aproksimirajo kot negativni to\xc4\x8dkasti naboji._NEWLINE_Bolj dovr\xc5\xa1eni modeli upo\xc5\xa1tevajo tudi kovalenco. Ta pristop je orisan v teoriji polja ligandov in teoriji molekulskih orbital. Teorija polja ligandov, ki je bila uvedena leta 1935 in je nastala na osnovi teorije molekulskih orbital, lahko obravnava \xc5\xa1ir\xc5\xa1e podro\xc4\x8dje kompleksov in lahko razlo\xc5\xbei komplekse, v katerih so interakcije kovalentne. K razumevanju teorije kristalnega polja in polja ligandov lahko pripomorejo kemijske aplikacije teorije grup, ki dopu\xc5\xa1\xc4\x8dajo enostavne, na simetriji zasnovane re\xc5\xa1itve formalnih ena\xc4\x8db._NEWLINE_Kemiki posku\xc5\xa1ajo za napovedovanje klju\xc4\x8dnih lastnosti kompleksnih spojin uporabiti \xc4\x8dim bolj enostaven model in, \xc4\x8de je le mogo\xc4\x8de, najprej uporabijo teorijo kristalnega polja. Teoriji molekulskih orbital in polja ligandov sta bolj zapleteni, vendar dajeta bolj realne slike._NEWLINE_Elektronske konfiguracije kompleksov dajejo spojinam nekatere pomembne lastnosti:\n_START_SECTION_\nBarva\n_START_PARAGRAPH_\nKovinski kompleksi so zaradi prehodov elektronov, ki jih povzro\xc4\x8di absorbcija svetlobe, pogosto inenzivno obarvani. Ve\xc4\x8dina prehodov so prehodi znotraj orbitale d ali prenosi elektronov z donorja na akceptorja. Pri prehodih znotraj orbitale d foton svetlobe vzbudi elektron in povzro\xc4\x8di njegov preskok z orbitale d na drugo orbitalo d z vi\xc5\xa1jo energijo. Pri prenosu elektrona pride do preskoka elektrona z orbitale kovine na prazno orbitalo liganda. Proces lahko poteka tudi v obratni smeri, se pravi da vzbujeni elektron liganda preide na prazno orbitalo kovine. Pojav, poznan kot ultravijoli\xc4\x8dno-vidna spektroskopija, se lahko opazuje z elektronskim mikroskopom. Za enostavne spojine z visoko simetrijo se d-d prehodi lahko dolo\xc4\x8dijo s Tanabe-Suganovimi diagrami, vedno bolj pa tudi z ra\xc4\x8dunalni\xc5\xa1ko kemijo.\n_START_SECTION_\nMagnetizem\n_START_PARAGRAPH_\nKovinski kompleksi, ki imajo neparne elektrone, so magnetni. V enokovinskih kompleksih, se neparni elektroni lahko pojavijo zato, ker ima kompleks liho \xc5\xa1tevilo elektronov, ali pa zato, ker so elektronski pari destabilizirani. Monomerni Ti(III), na primer, ima samo en (neparen) d-elektron in je zato (para)magneten ne glede na geometrijo in lastnosti ligandov. Ti(II) z dvema d-elektronoma tvori nekaj kompleksov, ki imajo dva neparna elektrona, ostali pa nobenega. Ta pojav lepo ilustrirajo spojine TiX\xe2\x82\x82[(CH\xe2\x82\x83)\xe2\x82\x82PCH\xe2\x82\x82CH\xe2\x82\x82P(CH\xe2\x82\x83)\xe2\x82\x82]\xe2\x82\x82: kadar je X klor (Cl), je kompleks paramagneten, kadar je X metilna skupina (-CH\xe2\x82\x83), pa diamagneten. Iz primera je razvidno, da imajo ligandi velik vpliv na lastnosti osnovnega stanja kompleksa._NEWLINE_V dvokovinskih in polikovinskih kompleksih, v katerih imajo centralni atomi liho \xc5\xa1tevilo elektronov ali visok spin, je stanje bolj zapleteno. \xc4\x8ce so med dvema (ali ve\xc4\x8d) kovinskima centroma interakcije (neposredne ali preko ligandov), se elektroni lahko zdru\xc5\xbeujejo (antiferomagnetno zdru\xc5\xbeevanje) in je spojina diamagnetna, ali pa se poudarjajo (feromagnetno zdru\xc5\xbeevanje) in je spojina feromagnetna. \xc4\x8ce med centri ni interakcij, se obna\xc5\xa1ajo kot samostojne molekule.'