b'\n_START_ARTICLE_\nKurjakovi\xc4\x87i\n_START_PARAGRAPH_\nKurjakovi\xc4\x87i, hrva\xc5\xa1ka plemi\xc5\xa1ka rodbina, ki je izumrla leta 1531._NEWLINE_Kurjakovi\xc4\x87i so svoje posesti na Krbavskem polju \xc5\xa1irili v Liko in Karlobag ter v pore\xc4\x8dje Zrmanje in Krke. Sprva so se mo\xc4\x8dno upirali centralizacijski politiki an\xc5\xbeujskih ogrsko-hrva\xc5\xa1kih kraljev, potem pa, ko so jih ti pokorili, so sodelovali z dvorom v obojestransko korist. Gospodarsko jih je prizadelo omejevanje priobalne plovbe po Jadranu, potem ko so Bene\xc4\x8dani postali gospodarji Dalmacije, ob koncu 15. stoletja pa vse pogostej\xc5\xa1i tur\xc5\xa1ki vpadi. Turki so postopoma zavzemali njihove posesti. Zadnji Kurjakovi\xc4\x87, Ivan Karlovi\xc4\x87, si je kot hrva\xc5\xa1ki ban zelo prizadeval za bolj\xc5\xa1o organizacijo obrambe proti Turkom.\n_START_SECTION_\nPrvi knezi Kurjakovi\xc4\x87i\n_START_PARAGRAPH_\nKurjakovi\xc4\x87i so plemi\xc5\xa1ka rodbina iz "plemena" Gusi\xc4\x87ev (eno od dvanajstih hrva\xc5\xa1kih plemen). Ime so dobili po njihovem za\xc4\x8detniku, Kurjaku, ki je bil v virih prvi\xc4\x8d imenovan leta 1298 kot krbavski knez (comes Curiacus) in je imel v dedni lasti Krbavsko \xc5\xbeupanijo. Kurjak je imel sinove Budislava (\xe2\x80\xa01346), Pavla (\xe2\x80\xa0?) in Grgurja (\xe2\x80\xa0~1360), ki so na za\xc4\x8detku 14. stoletja opravljali razli\xc4\x8dne slu\xc5\xbebe za bane \xc5\xa0ubi\xc4\x8d-Bribirske, Pavla I. in Mladena II. Svojo posest so raz\xc5\xa1irili na Bag (Karlobag), Obrovac in Zvonigrad na Krki. Do polovice 15. stoletja najdemo med njihovimi posestmi tudi \xc5\xbeupanije Hum, Nebljuh, Bu\xc5\xbeane, Lika in Odorje na Zrmanji.\n_START_SECTION_\nNasprotovanje kralju\n_START_PARAGRAPH_\nBratje Kurjakovi\xc4\x87i so se leta 1322 pridru\xc5\xbeil hrva\xc5\xa1kim plemi\xc4\x8dem in slavonskemu banu, ki so nasprotovali hrva\xc5\xa1ko-dalmatinskemu banu Mladenu II. in ga pri Blizni premagali. Po Mladenovem porazu so podprli kneza Nelipca II. Nelipi\xc4\x87a, ko je ta zavzel kraljevo mesto Knin in ga je v naslednjih letih obranil pred napadi nasprotnikov, kraljevih zaveznikov (knezi Bribirski, knezi Kr\xc5\xa1ki, mesto Zadar, hrva\xc5\xa1ki in slavonski ban)._NEWLINE_Kot najve\xc4\x8dji nasprotnik ogrsko-hrva\xc5\xa1kega kralja med Kurjakovi\xc4\x87i je bil poznan Kurjakov sin Grgur. Povezoval se je z Bene\xc4\x8dani in je po smrti kneza Nelipca Nelip\xc4\x8di\xc4\x87a (1344) spodbujal svojo sestro, Nelip\xc4\x8devo vdovo Vladislavo, k obrambi pred mladim ogrskim kraljem Ludvikom I., ki je leta 1345 oblegal Knin. Kurjakovi\xc4\x87i so se uklonili kralju \xc5\xa1ele potem, ko je Ludvik I. Grgurja prijel in ga odpeljal s seboj na Ogrsko, kjer je v gradu Levi verjetno okrog leta 1360 umrl.\n_START_SECTION_\nSodelovanje s kraljem\n_START_PARAGRAPH_\nOba Grgurjeva sinova, Budislav (\xe2\x80\xa01376/84) in Gjuro (\xe2\x80\xa01394) pa sta dobro sodelovala z dvorom. Gjuro (\xe2\x80\xa01394) je bil ka\xc5\xa1telan v kraljevi Dobri Ku\xc4\x87i (utrjen grad s prigrajskim naseljem) v \xc5\xbeupaniji Kri\xc5\xbeevci; leta 1358 je prejel v zastavo istrski grad Ra\xc5\xa1por, 1385 je bil svetovalec kraljice Marije in njen poslanec na francoskem dvoru in nazadnje prista\xc5\xa1 in poslanik bosanskega kralja Stjepana Tvrtka I.; bil je brez naslednikov. Budislav (\xe2\x80\xa01376/84) je dobil leta 1379 od kralja Ludvika I. posest Z\xc3\xa1k\xc3\xa1ny na Dravi. Kralj Sigismund je to posest potrdil tudi Budislavomenu sinu Nikoli Z\xc3\xa1k\xc3\xa1nskemu (\xe2\x80\xa0~1436). Nikolov sin Ladislav (\xe2\x80\xa01458) je bil zadnji mo\xc5\xa1ki potomec te rodovne linije_NEWLINE_Butko (\xe2\x80\xa01401), sin Budislava (\xe2\x80\xa01346), je kot prista\xc5\xa1 kralja Sigismunda Luksembur\xc5\xa1kega leta 1487 pomagal re\xc5\xa1evati kraljico Marijo iz ujetni\xc5\xa1tva. V letih 1393-94 je bil imenovan za bana Hrva\xc5\xa1ke in Dalmacije. Skupaj z brati je leta 1397 Obrovcu zagotovil privilegij svobodnega mesta. Tudi njegova brata Tom in Nikola sta se uveljavljala v hrva\xc5\xa1ki javnosti. Sin slednjega, Nikola, je v obdobju 1388-1418 nekajkrat opravljal dol\xc5\xbenost magistra kralji\xc4\x8dinih in kraljevih tavernikov (visokih uradnikov). V letih 1410-11 je bil ban Hrva\xc5\xa1ke in Dalmacije.\n_START_SECTION_\nPritiski Bene\xc4\x8danov in Turkov\n_START_PARAGRAPH_\nPotem ko so Bene\xc4\x8dani od Ladislava Neapeljskega kupili njegove pravice do Dalmacije (1409) in je Dalmacija postopoma pri\xc5\xa1la pod njihov nadzor, so za\xc4\x8deli ovirati hrva\xc5\xa1ko trgovino ob jadranski obali. To je prizadelo tudi Kurjakovi\xc4\x87e, saj je izvoz blaga preko njihovih pristani\xc5\xa1\xc4\x8d Obrovac in Bag (Karlobag) v 15. stoletju skoraj zamrl. Kurjakovi\xc4\x87i so se Bene\xc4\x8danom sku\xc5\xa1ali ma\xc5\xa1\xc4\x8devati z ropanjem._NEWLINE_Koncem 15. stoletja so krbavske posesti Kurjakovi\xc4\x87ev vse bolj ogro\xc5\xbeali tur\xc5\xa1ki vpadi. Krbavska bitka (1493) se je odvila na njihovem ozemlju pri Udbini. V bitki je padel tudi Karel Kurjakovi\xc4\x87, takratni krbavski knez. Njegova vdova, kneginja Doroteja iz rodbine Frankopanov, je morala odtlej pla\xc4\x8devati Turkom letni davek 1000 dukatov.\n_START_SECTION_\nIvan Karlovi\xc4\x87\n_START_PARAGRAPH_\nZadnji potomec krbavskih Kurjakovi\xc4\x87ev je bil Karlov in Dorotejin sin, Ivan Karlovi\xc4\x87 (\xe2\x80\xa01531). Sprva se je (1506) bojeval na strani Maksimilijana I., ki je vdrl v Ogrsko, da bi si s silo izsilil priznanje pravice do ogrskega prestola. V Maksimilijanovi vojni proti Bene\xc4\x8danom (1508) je bil na strani Bene\xc4\x8danov. Pred odhodom na to vojno je s svakom Nikolo IV. Zrinskim sestavil pogodbo o medsebojnem dedovanju v primeru, da ne bosta imela potomcev; v pogodbi je omenjenih 22 mest-utrdb, ki jih je tedaj \xc5\xa1e imel v posesti v Liki, Krbavi in kninski \xc5\xbeupaniji._NEWLINE_\xc5\xbde leta 1514 so Turki vdrli v Liko in Krbavo in s svojim ropanjem uni\xc4\x8devali Kurjakovi\xc4\x87eve posesti. Ivan je posku\xc5\xa1al trdnjave prepustiti Bene\xc4\x8danom, a jih niso hoteli sprejeti. V letih 1521-24 je kot ban Hrva\xc5\xa1ke, Dalmacije in Slavonije posku\xc5\xa1al vse, da bi zagotovil ve\xc4\x8d denarja za obrambo, pri kralju, pri Bene\xc4\x8danih in na zboru plemi\xc4\x8dev v Kri\xc5\xbeevcih leta 1523. Ker ni uspel (nekaj denarja so mu obljubili samo Bene\xc4\x8dani), se je naslednje leto odpovedal banskemu polo\xc5\xbeaju._NEWLINE_Ivan je na cetinskem saboru (1. januarja 1527) podprl izvolitev Ferdinanda Habsbur\xc5\xa1kega za hrva\xc5\xa1kega kralja. V bojih s Turki je izgubil vso svojo dedi\xc5\xa1\xc4\x8dino, pridobil pa je (1527) nove posesti: Medvedgrad nad Zagrebom, Rakovec v kri\xc5\xbeev\xc5\xa1ki \xc5\xbeupaniji in Likavac v Turopolju._NEWLINE_Ivan je bil leta 1527 ponovno imenovan za bana, skupaj s Franjo Batthy\xc3\xa1nyjem. Ivan I. Zapolja, Ferdinandov protikralj, je za hrva\xc5\xa1ko-slavonskega bana in vrhovnega poveljnika svoje vojske imenoval Krsto Frankopana Brinjskega. Ivan se je sku\xc5\xa1al izogibati bratomorni vojni, ki je izbruhnila, in je prispeval k sklenitvi miru leta 1530._NEWLINE_Ivan ni imel naslednika; tako so posesti Kurjakovi\xc4\x8dev po njegovi smrti leta 1531 podedovali knezi Zrinski.'