b'\n_START_ARTICLE_\nNapoleonov pohod na Rusijo\n_START_PARAGRAPH_\nNapoleonov pohod na Rusijo, najve\xc4\x8dji spopad med Napoleonovo in rusko vojsko (24. junij - 14. december 1812)._NEWLINE_Napoleonova vojska je 24. junija 1812 prekora\xc4\x8dila rusko mejo na reki Njemen. Rusi so se pred veliko mo\xc4\x8dnej\xc5\xa1o vojsko hitro umikali. Prvi\xc4\x8d so sprejeli bitko v Smolensku, kjer so Francoze zaustavili za 3 dni. Potem so umikanje nadaljevali. Pri Borodinu je pri\xc5\xa1lo do najve\xc4\x8dje in zelo krvave bitke. Po njej je ruski general knez Kutuzov ocenil, da ne sme tvegati \xc5\xa1e ene bitke, \xc4\x8de naj ohrani svojo vojsko. Brez boja je prepustil Moskvo Francozom in se utrdil ju\xc5\xbeno od mesta. Kmalu je za\xc4\x8dela Moskva goreti. Gorela je 7 dni. Napoleon je pozival k mirovnemu sporazumu, a od carja Aleksandra I. ni dobil odziva. V po\xc5\xbegani Moskvi ni mogel prezimiti, pa tudi novi evropski problemi so ga klicali domov. 19. oktobra je ukazal umik. Na povratku skozi mraz in sneg je lokalno prebivalstvo neusmiljeno uni\xc4\x8devalo francosko vojsko. Zadnji francoski vojaki so si umaknili iz Rusije 14. decembra.\n_START_SECTION_\nUvod\n_START_PARAGRAPH_\nFrancoski cesar Napoleon I. je do leta 1806 zavzel \xc5\xbee vse dr\xc5\xbeave osrednje Evrope vklju\xc4\x8dno Avstrijo in Prusijo. Junija 1807 je v bitki pri Friedlandu zdesetkal rusko vojsko, na kar je pri\xc5\xa1lo do znamenitega sre\xc4\x8danja dveh cesarjev; na splavu sredi reke Njemen sta se pri Tilsitu (danes Sovetsk) sre\xc4\x8dala Napoleon in ruski car Aleksander I. Car je pristal na vse Napoleonove zahteve. Na interese svojih zaveznikov se nista ozirala. Evropo sta razdelila v dve interesni coni: Napoleon si je namenil zahodno in osrednjo Evropo, Aleksandru pa je prepustil vzhod. Leto dni kasneje, ob njunem drugem sre\xc4\x8danju v Erfurtu, je Napoleon dal Aleksandru proste roke za posege na \xc5\xa0vedskem (kjer je potem Aleksander leta 1809 zavzel Finsko) in v Tur\xc4\x8diji (kjer je \xc5\xbee od leta 1806 potekala rusko-tur\xc5\xa1ka vojna)._NEWLINE_Razmere pa so se zapletale. Napoleonu so se upirali \xc5\xa0panci, leta 1809 so se uprli \xc5\xa1e Avstrijci in Napoleon jih je ponovno premagal pri Wagramu. Aleksandru je o\xc4\x8dital, da mu v boju proti Avstrijcem ni pomagal, \xc4\x8deprav ga je k temu zavezovala pogodba iz Tilsita; o\xc4\x8dital mu je tudi, da ne spo\xc5\xa1tuje celinske zapore. Na drugi strani Aleksandru ni bilo v\xc5\xa1e\xc4\x8d Napoleonovo poseganje v upravo in vojsko Vojvodine Var\xc5\xa1ave, ki je bilo namenjeno krepitvi francoskega vpliva. Ko je Napoleon priklju\xc4\x8dil Franciji \xc5\xa1e baltske nem\xc5\xa1ke de\xc5\xbeele in med njimi Oldenburg, vojvodino mo\xc5\xbea Aleksandrove sestre Katarine Pavlovne, je \xc5\xbee vse kazalo na ponovno francosko-rusko vojno._NEWLINE_Obe strani sta se za\xc4\x8deli oboro\xc5\xbeevati. Napoleon je prisilil svoje podrejene zaveznike, da so prispevali \xc4\x8dete in je do pomladi 1812 zbral vojsko, ve\xc4\x8djo od 600.000 mo\xc5\xbe. Na drugi strani je Aleksander mobiliziral ve\xc4\x8d kot 200.000 vojakov.\n_START_SECTION_\nPohod na Moskvo\n_START_PARAGRAPH_\n24. junija 1812 je francoska vojska prekora\xc4\x8dila rusko mejo na reki Njemen. Proti pri\xc4\x8dakovanju ni naletela na nikakr\xc5\xa1en odpor. 28. junija je zavzela Vilno in se tam zadr\xc5\xbeala 18 dni._NEWLINE_Ruska vojska je bila razdeljena na tri armade. Severno, ki se je nahajala ob reki Njemen, je vodil general knez de Tolly, po narodnosti \xc5\xa0kot. Sestavljalo jo je okoli 120.000 mo\xc5\xbe; tam je bil tudi car Aleksander. Drugo armado, 45.000 mo\xc5\xbe, ki se je nahajala ju\xc5\xbeneje, med rekama Njemen in Pripjat, je vodil knez Bagration. Tretjo armado, 35.000 mo\xc5\xbe, ki se je nahajala \xc5\xa1e ju\xc5\xbeneje, za reko Styr, je vodil general grof Tormasov._NEWLINE_Napoleonova vojska je bila \xc5\xa1tevil\xc4\x8dno mo\xc4\x8dnej\xc5\xa1a od ruske; sestavljalo jo je 356.000 Francozov in 322.000 zaveznikov iz Italije, Renske zveze, Vojvodine Var\xc5\xa1ave, Prusije, Avstrije i.t.n. Zavezniki so se ve\xc4\x8dinoma slabo bojevali. Avstrijski poveljnik knez Schwarzenberg je prizana\xc5\xa1al svojim vojakom in se izogibal bojevanju, tako da je tretja ruska armada, ki je branila polo\xc5\xbeaje nasproti njim, pri\xc5\xa1la do veljave \xc5\xa1ele ob umikanju Francozov, ko je neusmiljeno uni\xc4\x8devala Napoleonovo vojsko. Podobno kot Avstrijci so se vedli Prusi, ki bi morali zavzeti Rigo in nadaljevati prodor proti Petrogradu, a so se utrdili na Zahodni Dvini in tam obstali. Od Napoleonovih zaveznikov so se sr\xc4\x8dno borili le Poljaki._NEWLINE_Pred francoskim napadom so v Petrogradu potekale razprave, kak\xc5\xa1no obrambno strategijo je treba uporabiti. Carjev brat Konstantin in ve\xc4\x8dina ministrov so takoj zahtevali odlo\xc4\x8dilno bitko, kakr\xc5\xa1no si je \xc5\xbeelel tudi Napoleon. A razmerje mo\xc4\x8di in dogodki so hitro dali prav glavnemu poveljniku knezu de Tollyju, ki je menil, da je potrebno Francoze pred spopadom potegniti globlje v Rusijo in s tem njihovo vojsko raztegniti, jo utruditi in ji ote\xc5\xbeiti oskrbo. In prav to se je potem zgodilo._NEWLINE_Napoleon je naredil verjetno najve\xc4\x8djo napako, ko se je v Vilni zadr\xc5\xbeeval 18 dni in dal zlasti generalu Bagrationu mo\xc5\xbenost, da se je umaknil proti Dnjepru. Napoleonova vojska je Rusom hitro sledila, njen prate\xc5\xbe pa je po slabih in pra\xc5\xa1nih cestah ni mogel dohajati in vojska je kmalu ostala brez oskrbe. Oskrbovala se je z neusmiljenim ropanjem prebivalstva, kar se ji je hudo ma\xc5\xa1\xc4\x8devalo kasneje, ob umikanju iz Rusije._NEWLINE_Ruski poveljniki so sredi julija, v Polocku, uspel prepri\xc4\x8dati carja, da je zapustil general\xc5\xa1tab in se umaknil najprej v Moskvo in kasneje v Petrograd. Moskva je carja navdu\xc5\xa1eno sprejela. Prijavljali so se novi in novi prostovoljci, toda primanjkovalo je oro\xc5\xbeja._NEWLINE_Prihajalo je tudi do manj\xc5\xa1ih spopadov, a ruska vojska se je v glavnem stalno umikala. Za ve\xc4\x8dino Rusov je bilo tak\xc5\xa1no umikanje sramotno. Med poveljnikoma de Tollyjem in Bagrationom je pri\xc5\xa1lo do spora, prvi se je \xc5\xbeelel umikati \xc5\xa1e naprej, drugi je zahteval spopad. De Tolly je bil v te\xc5\xbekem polo\xc5\xbeaju, ker kot \xc5\xa0kot med Rusi ni bil priljubljen in mu niso zaupali. Bagration je imel vse ve\xc4\x8d prista\xc5\xa1ev in de Tolly je popustil in v Smolensku sprejel spopad. Francozi so dva dni obstreljevali mestno obzidje, v no\xc4\x8di na tretji dan pa je de Tolly ukazal minirati skladi\xc5\xa1\xc4\x8da streliva in se je z vojsko umaknil. Pravilno je ocenil, da pred mo\xc4\x8dnej\xc5\xa1imi Francozi (200.000\xc2\xa0: 110.000) mesta ne bi mogel obraniti in je raje obvaroval vojsko. Francozi so zavzeli pogori\xc5\xa1\xc4\x8de. Od Smolenska naprej je ruska vojska pu\xc5\xa1\xc4\x8dala za seboj sama pogori\xc5\xa1\xc4\x8da, po\xc5\xbegana polja in hi\xc5\xa1e._NEWLINE_Po padcu Smolenska je na dvoru v Petrogradu zavladala panika. Vse ve\xc4\x8dji je bil pritisk na carja, naj de Tollyju odvzame glavno poveljstvo. Aleksander je 28. avgusta pritiskom popustil; obe vojski je zdru\xc5\xbeil pod poveljstvom sedemin\xc5\xa1estdesetletnega generala kneza Kutuzova._NEWLINE_V vojski je zavladalo upanje, vsi so pri\xc4\x8dakovali bitko. Toda Kutuzov je ukazal umik v smeri Moskve, kjer je pri\xc4\x8dakoval oja\xc4\x8ditve. Napoleon je Aleksandru poslal poziv k miru, a ni dobil odgovora._NEWLINE_Za\xc4\x8detkom septembra je Napoleonova vojska tesno sledila ruski. Za\xc4\x8deli so se spopadi, ki so nazadnje pripeljali do bitke. Napoleon je opazil spremembo pri Rusih, ki se niso ve\xc4\x8d pu\xc5\xa1\xc4\x8dali ujeti, ampak so se borili do konca._NEWLINE_7. septembra je pri\xc5\xa1lo do borodinske bitke. Kutuzov je nerad sprejel bitko; moral jo je sprejeti zaradi pritiska dvora in ruskega javnega mnenja; \xc4\x8de bi prepustil Moskvo sovra\xc5\xbeniku brez boja, bi bil v o\xc4\x8deh naroda izdajalec. Prihajalo je vse ve\xc4\x8d novih oja\xc4\x8ditev, tako da so bile sile pred bitko precej izena\xc4\x8dene. Obe strani sta se bojevali na \xc5\xbeivljenje in smrt. Ujetnikov ni bilo. Ob koncu se ni vedelo, kdo je zmagovalec. Padlo je 60.000 Rusov, polovica tistih, ki so sodelovali v bitki, med njimi tudi general Bagration, nekateri deli vojske so sploh nehali obstajati. Padlo je 50.000 Francozov, med njimi 47 generalov._NEWLINE_Napoleon je naslednji dan posku\xc5\xa1al z gardo, ki je v bitki ni uporabil, obiti levo krilo ruske vojske. Za rusko vojsko je postal polo\xc5\xbeaj pri Borodinu nevzdr\xc5\xbeen in Kutuzov se je odlo\xc4\x8dil, da se umakne in preda Moskvo brez boja. Odlo\xc4\x8ditev je bila te\xc5\xbeka, ker so ji vsi nasprotovali, a za Kutuzova je bila vojska pomembnej\xc5\xa1a od Moskve._NEWLINE_Napoleonova vojska je vkorakala v Moskvo 14. septembra, ko so se ruska vojska in prebivalci \xc5\xa1e umikali. Napoleon je bil presene\xc4\x8den, da ga ni sprejela mestna delegacija in mu predala mestne klju\xc4\x8de, kot je bilo to v navadi. Tedaj \xc5\xa1ele je spoznal, da je Moskva prazna. Kmalu je za\xc4\x8dela goreti. Po\xc5\xbeige je v naprej (\xc4\x8deprav ni verjel, da bodo v resnici potrebni) organiziral Fjodor Vasiljevi\xc4\x8d Rostop\xc4\x8din, moskovski gubernator._NEWLINE_Napoleon se je v Moskvi zadr\xc5\xbeal 34 dni. Aleksandru in Kutuzovu je po\xc5\xa1iljal ponudbe za mirovne pogovore, a ni dobil odgovora. Kutuzov se je med tem pripravljal na odlo\xc4\x8dilni obra\xc4\x8dun. Utrdil se je pod Tarutinom, ju\xc5\xbeno od Moskve; prihajale so nove oja\xc4\x8ditve._NEWLINE_13. oktobra je za\xc4\x8delo sne\xc5\xbeiti. Ker se je zdela usoda Napoleona v Rusiji nejasna, so se njegovi nasprotniki v Evropi za\xc4\x8deli pripravljati na upor. Nujno se je moral vrniti v Pariz.\n_START_SECTION_\nUmik Napoleonove vojske\n_START_PARAGRAPH_\n18. oktobra je Kutuzov pri Tarturinu nenadoma napadel vojsko 22.000 francoskih vojakov, ki so pod poveljstvom mar\xc5\xa1ala Murata \xc5\xbee nekaj \xc4\x8dasa dr\xc5\xbeali polo\xc5\xbeaje nasproti Kutuzovim. Murat se je urejeno umaknil, izgubil pa je 3.000 mo\xc5\xbe. To je bila prva ruska zmaga in je pomenila preobrat._NEWLINE_19. oktobra se je za\xc4\x8dela francoska vojska umikati iz Moskve. Pritisnil je mraz. 8. novembra je za\xc4\x8del sne\xc5\xbeni mete\xc5\xbe, temperature so se pono\xc4\x8di spustile na -30 stopinj; razmere, kakr\xc5\xa1nih francoski vojaki \xc5\xa1e niso do\xc5\xbeiveli, so bile za Ruse nekaj obi\xc4\x8dajnega._NEWLINE_Aleksander je pod vplivom Evrope in zlasti angle\xc5\xa1kih diplomatov od Kutuzova zahteval novo bitko, v kateri bi Napoleona dokon\xc4\x8dno uni\xc4\x8dili. Enako so \xc5\xbeeleli tudi mnogi oficirji v Kutuzovem glavnem \xc5\xa1tabu. A Kutuzov, ki je menil, da je va\xc5\xbeno le to, da Francozi zapustijo Rusijo, je neomajno izpolnjeval svoj na\xc4\x8drt. Vedel je, da mu ni treba drugega, kot slediti Francozom._NEWLINE_24. oktobra pa je vendarle pri\xc5\xa1lo do bojevanja pri Malojeroslavcu, na poti proti Kalugi. Mesto je ve\xc4\x8dkrat pre\xc5\xa1lo iz rok v roke, potem pa se je Kutuzov umaknil glavnemu spopadu in z novim polo\xc5\xbeajem svoje vojske Francozom zaprl pot proti Kalugi. Tedaj se je Napolen prvi\xc4\x8d izognil bitki in zavil na sever proti Borovsku in Mo\xc5\xbeajsku, od koder je moral svojo vojsko voditi po isti poti, po kateri je pred dvema mesecema pri\xc5\xa1el. Kmetje so lovili zaostale Francoze, jih zverinsko mu\xc4\x8dili in ubijali. Francozi jim niso ostajali dol\xc5\xbeni. Kmete so zapirali v cerkve in jih za\xc5\xbeigali. \xc5\xa0lo je za na\xc4\x8drtno uni\xc4\x8devanje. Glavno vlogo so imeli pri tem "partizani", lokalni odredi, ki so se \xc5\xbeeleli ma\xc5\xa1\xc4\x8devati Francozom za ropanje ob prihodu._NEWLINE_V Smolensku Napoleonova vojska ni dobila pri\xc4\x8dakovane oskrbe, nekoliko pa se je le odpo\xc4\x8dila. Napolen je dobil iz Pariza obvestilo o zaroti in se 14. novembra odpravil naprej. Tri dni za njim je nadaljeval umik tudi ostanek njegove vojske. Mnogi Napoleonovi vojaki so umrli 28. novembra pri prehodu reke Berezine, kjer je 140.000 Rusov pred seboj potiskalo 40.000 nasprotnikov._NEWLINE_V Vilni je zaostalo po hi\xc5\xa1ah vse polno ranjenih vojakov, ki so jih kozaki in doma\xc4\x8de prebivalstvo vse pobili. Po nekaterih podatkih je bilo se\xc5\xbeganih 30.000 trupel._NEWLINE_14. decembra 1812 je mar\xc5\xa1al Murat z zadnjimi vojaki prekora\xc4\x8dil Njemen. Napoleonova vojska je v Rusiji utrpela izgubo 330.000 ujetih ali ubitih vojakov._NEWLINE_Na padec Napoleona pa je bilo treba po\xc4\x8dakati \xc5\xa1e do marca 1814.'