b'\n_START_ARTICLE_\nTermoregulacija\n_START_PARAGRAPH_\nTermoregulacija je sposobnost organizma za ohranjanje telesne temperature v dolo\xc4\x8denih mejah, tudi ob znatno druga\xc4\x8dni temperaturi okolja. Je proces homeostaze, ki vzdr\xc5\xbeuje dinami\xc4\x8dno ravnovesje med koli\xc4\x8dino nastale oziroma prejete in oddane toplote. V primeru, da organizem ni ve\xc4\x8d zmo\xc5\xbeen ohranjati normalne telesne temperature in se se le-ta povi\xc5\xa1a znatno nad normalno vrednostjo, se pojavi stanje hipertermije. Nasprotno stanje, hipotermija, se pojavi v primeru, da se temperatura organizma zni\xc5\xbea pod to vrednostjo. Ohranjanje stalne telesne temperature je izjemnega pomena zaradi normalnega poteka biokemijskih reakcij in optimalnega delovanja encimov. Organizme, ki so sposobni vzdr\xc5\xbeevati svojo stalno telesno temperaturo ne glede na nihanje temperature okolja, imenujemo toplokrvni oz. homeotermni organizmi, med katere spadajo pti\xc4\x8di in sesalci (torej tudi \xc4\x8dlovek), pa tudi t. i. termogene rastline. Telesna temperatura hladnokrvnih oz. poikilotermnih organizmov je odvisna od temperature okolja._NEWLINE_Telesno temperaturo uravnava centralni regulacijski sistem v hipotalamusu v osrednjem \xc5\xbeiv\xc4\x8devju. Ta center sprejema sporo\xc4\x8dila toplotnih receptorjev, ki so povsod po telesu z namenom, da ohranijo telesno toploto ali zmanj\xc5\xa1ajo izgubo toplote. Toplota nastaja z delovanjem mi\xc5\xa1ic, asimilacijo hrane (spreminjanje hranilnih snovi v sestavine, lastne organizmu) ter s procesi, ki prispevajo k delovanju bazalni presnovi, izgublja pa se preko sevanja, prevajanja toplote in izhlapevanja vode iz dihalnih poti in ko\xc5\xbee, v manj\xc5\xa1i meri pa tudi preko urina in iztrebkov (fecesa).\n_START_SECTION_\nNastanek toplote\n_START_PARAGRAPH_\nK nastanku toplote stalno prispevajo razli\xc4\x8dne biokemijske reakcije, poleg tega pa k temu prispeva tudi zau\xc5\xbeitje hrane, kr\xc4\x8denje (kontrakcija) skeletnih mi\xc5\xa1ic (npr. pri \xc5\xa1portnih aktivnostih, pa tudi v smislu tresave termogeneze) ter endokrini mehanizmi, pri katerih sta kratkoro\xc4\x8dno pomembna adrenalin in noradrenalin, dolgoro\xc4\x8dno pa \xc5\xa1\xc4\x8ditni\xc4\x8dni hormoni, tj. tiroksin in trijodtironin. Pri dojen\xc4\x8dkih je zelo pomembno tudi rjavo ma\xc5\xa1\xc4\x8devje, katerega naloga je torej netresave termogeneze.\n_START_SECTION_\nIzguba toplote\n_START_PARAGRAPH_\nZa izgubo toplote je izjemnega pomena izhlapevanje (evaporacija) vode. Le-ta ima namre\xc4\x8d veliko izparilno toploto, tj. potrebuje veliko energije za uparitev; natan\xc4\x8dneje se z uparitvijo 1 g vode odstrani okoli 0,6 kcal toplote. Preko izhlapevanja znoja na ko\xc5\xbei in vode na sluznici dihalnih poti se \xc4\x8dlovek lahko tako hitro znebi prese\xc5\xbeka toplote. V resnici poteka izhlapevanje ves \xc4\x8das (okoli 50 mL/h), v veliki meri zaradi samega dihanja, kar imenujemo nezaznavno izhlapevanje telesa (angle\xc5\xa1ko insensible water loss)._NEWLINE_Drugi na\xc4\x8din izgube toplote je prevajanje toplote oz. kondukcija, pri kateri se toplota izmenja med dvema telesoma oz. snovema v neposrednem stiku. Pogoj za izmenjavo je seveda temperaturni gradient, tj. temperaturna razlika, pri \xc4\x8demer toplotni tok v skladu 2. zakonom termodinamike od telesa z vi\xc5\xa1jo temperaturo k telesu z ni\xc5\xbejo._NEWLINE_K izgubi prispeva tudi konvekcija, tj. gibanje molekul stran od obmo\xc4\x8dja stika. Primer tega je npr. zmanj\xc5\xa1anje te\xc5\xbenosti segretega zraka v stiku s \xc4\x8dlovekom, ki postane la\xc5\xbeji in se dvigne, hladnej\xc5\xa1i zrak v okolici pa je te\xc5\xbeji, zaradi \xc4\x8desar se spusti ni\xc5\xbeje in predstavlja tako novi dotok zraka, ki pride v stik s telesom. H konvekciji prispeva seveda tudi gibanje telesa skozi medij (npr. plavanje) ter veter._NEWLINE_Naslednji na\xc4\x8din izgube toplote je sevanje telesa, tj. prenos toplote z infrarde\xc4\x8dim valovanjem od enega telesa k drugemu, ki ni v neposrednem stiku s prvim. Tudi samo okolje ima v zvezi s tem pomemben vpliv: posameznika lahko npr. zebe v sobi, ki je relativno topla, vendar ima mrzle stene, po drugi pa se lahko v \xc4\x8dasu zime, kjer je temperatura zraka pod zmrzi\xc5\xa1\xc4\x8dem, po\xc4\x8duti ugodno zaradi odboja svetlobe od snega.\n_START_SECTION_\nNadzor termoregulacije\n_START_PARAGRAPH_\nOsrednji center za termoregulacijo predstavlja hipotalamus, in sicer nadzira anteriorni hipotalamus reflekse v primeru pregrevanja telesa (potenje, vazodilatacija) posteriorni hipotalamus reflekse v primeru ohlajanja telesa (termogeneza, vazokonstrikcija). Informacijo o zunanji temperaturi posredujejo periferni termoreceptorji, ki se nahajajo v ko\xc5\xbei in verjetno tudi v drugih organih, kot so mi\xc5\xa1ice. Notranjo temperaturo, tj. temperaturo krvi, posredujejo centralni termoreceptorji, ki se nahajajo v anteriornem hipotalamusu. Uravnavanje deluje po principu negativne povratne zanke, torej kot servomehanizem.\n_START_SECTION_\nKo\xc5\xbea in krvni pretok\n_START_PARAGRAPH_\nZaradi samega principa kondukcije je ko\xc5\xbea tisti organ, ki v veliki meri dolo\xc4\x8da izgubo ali absorpcijo toplote. Koli\xc4\x8dino toplote, ki dose\xc5\xbee ko\xc5\xbeo iz globljih tkiv, se lahko uravnava preko spremembe pretoka krvi v ko\xc5\xbei. V primeru pregretega telesa se krvne \xc5\xbeile blizu ko\xc5\xbee raz\xc5\xa1irijo (vazodilatacija), s \xc4\x8demer se pove\xc4\x8da oddajanje toplote, telesno jedro pa se ohlaja; obratno se zgodi pri podhlajenem telesu, tj. pride do skr\xc4\x8denja \xc5\xbeil (vazokonstrikcije)._NEWLINE_Poleg arteriol, ki so ene od glavnih perifernih upornih \xc5\xbeil, so pomembne tudi arteriovenske anastomoze, ki neposredno povezujejo arteriole z venulami in tako zaobidejo kapilarni sistem, nahajajo pa v ustnicah, nosu, uhljih, podplatih in prstih noge ter dlaneh in koncih prstov roke. Pri segrevanju telesa se anastomoze odprejo, zaradi \xc4\x8desar se odda \xc5\xa1e ve\xc4\x8d odve\xc4\x8dne toplote. So pod neposrednim nadzorom simpati\xc4\x8dnega \xc5\xbeiv\xc4\x8devja._NEWLINE_Pri dalj\xc5\xa1em ohlajanju lahko pride zaradi kopi\xc4\x8denja presnovkov (metabolitov) in bole\xc4\x8dine po prvotni vazokonstrikciji do sekundarne vazodilatacije, pri \xc4\x8demer ko\xc5\xbea porde\xc4\x8di, bole\xc4\x8dina pa se zmanj\xc5\xa1anja. Kr\xc4\x8denje in \xc5\xa1irjenje \xc5\xbeil se nato izmenjujeta (reakcija vazomotori\xc4\x8dnega lova), kljub temu pa je izguba toplote v primerjavi s prvotno vazokonstrikcijo minimalna._NEWLINE_Zaradi pove\xc4\x8dane oksigenacije krvi obraz kljub zmanj\xc5\xa1anemu pretoku krvi porde\xc4\x8di (torej pove\xc4\x8dane koli\xc4\x8dine oksigeniranega hemoglobina, ki je svetlorde\xc4\x8de barve), saj hladna ko\xc5\xbea privzema manj kisika, s tem pa se krivulja nasi\xc4\x8denosti hemoglobina s kisikom v odvisnosti od delnega (parcialnega) tlaka kisika pomakne v levo._NEWLINE_Zelo omejeni pomen imajo dlake na ko\xc5\xbei, ki se naje\xc5\xbeijo v primeru podhlajenega telesa, s \xc4\x8demer se prakti\xc4\x8dno pove\xc4\x8da debelina plasti, skozi katero prehaja toplota: toplotni tok je v skladu z zakonom o prevajanju toplote manj\xc5\xa1i. To je \xc4\x8dlovek nadomestil z uporabo oblek, kar se nana\xc5\xa1a tudi na sevanje, saj temnej\xc5\xa1e obleke absorbirajo ve\xc4\x8d toplote, svetlej\xc5\xa1e pa jo bolj odbijajo.\n_START_SECTION_\nPotenje in drugi mehanizmi\n_START_PARAGRAPH_\nDrugi pomembni mehanizem je potenje, torej izlo\xc4\x8danje znoja, s katerim izgubimo mnogo toplote. Med intenzivnim mi\xc5\xa1i\xc4\x8dnim delom v vro\xc4\x8dem okolju se lahko izlo\xc4\x8di tudi do 1.600 mL/h znoja. Pomemben dejavnik predstavlja relativna vla\xc5\xbenost v okolju, saj v suhem okolju izhlapi ve\xc4\x8dina znoja, v vla\xc5\xbenem okolju, kot je d\xc5\xbeungla, pa je izhlapevanje veliko manj u\xc4\x8dinkovito, saj je zrak \xc5\xbee nasi\xc4\x8den z vodo; v primeru z zelo visoko vla\xc5\xbenostjo predstavlja potenje dejansko le neu\xc4\x8dinkovito izgubo vode in elektrolitov._NEWLINE_Dodatni mehanizmi za termoregulacij predstavljajo kateholamini, pod vplivom katerih se v hladnem okolju krvne \xc5\xbeile, natan\xc4\x8dneje arteriole in venule, skr\xc4\x8dijo in tako preusmerijo kri stran od ko\xc5\xbee, ter sam potek globokih ven v udih (lat. venae comitantes), ki le\xc5\xbeijo vzporedno blizu arterij. Pri tem se v primeru vro\xc4\x8dega okolja deloma prenese toplota z venske krvi na arterijsko kri, kar pasivno prepre\xc4\x8duje preveliki dotok segrete venske krvi v jedro telesa, obratno pa se zgodi v mrzlem okolju; tak\xc5\xa1en na\xc4\x8din prenosa toplota imenujemo protito\xc4\x8dna izmenjava.\n_START_SECTION_\nTermoregulacija pri vreten\xc4\x8darjih\n_START_PARAGRAPH_\nGlede na na\xc4\x8din uravnavanja telesne temperature delimo vreten\xc4\x8darje na toplokrvne (homeotermne) in hladnokrvne (poikilotermne) \xc5\xbeivali. Toplokrvne \xc5\xbeivali, med katere spadajo pti\xc4\x8di in sesalci , so zmo\xc5\xbene vzdr\xc5\xbeevati svojo stalno telesno temperaturo s pomo\xc4\x8djo presnovnih (metabolnih) procesov ne glede na nihanje temperature okolja. Telesna temperatura Hladnokrvnih oz. poikilotermnih organizmov je odvisna od temperature okolja. Dolo\xc4\x8deni sesalci predstavljajo izjemo pri tem pravilu, saj so poleti oz. podnevi toplokrvni, medtem ko so hladnokrvni v zimskem \xc4\x8dasu, ko hibernirajo, oz. spijo pono\xc4\x8di. Poleg tega lahko toplokrvne \xc5\xbeivali postanejo hladnokrvne po dolo\xc4\x8denimi, patolo\xc5\xa1kimi pogoji; primer tega so zajci, ki postanejo hladnokrvni zaradi oku\xc5\xbebe z virusom stekline._NEWLINE_Vsi organizmi so izpostavljeni osnovni fizikalnim principom, kot je drugi zakon termodinamike in z njim povezani toplotni tok. Veliko \xc5\xbeivali, kot je npr. lisica, se v hladnem okolju pri po\xc4\x8divanju zvije v klob\xc4\x8di\xc4\x8d oz. spremeni obliko svojega telesa v krogelno strukturo, saj ima krogla pri danem volumnu najmanj\xc5\xa1o povr\xc5\xa1ino izmed vseh geometrijskih teles, v skladu s tem pa je toplotni tok manj\xc5\xa1i. Ena od splo\xc5\xa1nih adaptacij na mrzlo okolje je t. i. gigantotermija, pri kateri velike \xc5\xbeivali la\xc5\xbeje vzdr\xc5\xbeujejo stalno telesno temperaturo kot pa manj\xc5\xa1e \xc5\xbeivali zaradi ve\xc4\x8djega razmerja med volumnom in povr\xc5\xa1ino telesa; primer tega je npr. grizli na obmo\xc4\x8dju Aljaske._NEWLINE_Za la\xc5\xbejo obravnavo lahko organizme razdelimo na eksotermne in endotermne organizme.\n_START_SECTION_\nEksotermni organizmi\n_START_PARAGRAPH_\nEksotermi so organizmi, ki uravnavajo svojo telesno temperaturo preko zunanjih na\xc4\x8dinov. Veliko eksotermov spada med hladnokrvne organizme.\n_START_SECTION_\nEndotermni organizmi\n_START_PARAGRAPH_\nEndotermni organizmi lahko nadzirajo svojo temperaturo, navadno z vzdr\xc5\xbeevanjem stalne telesne temperature. Mehanizmi uravnavanja in na\xc4\x8dini izgube oz. zadr\xc5\xbeevanja toplote so v principu zelo podobni tistim pri \xc4\x8dloveku. Za izgubo toplote je pomembno izhlapevanje vode iz dihalnih povr\xc5\xa1in ali ko\xc5\xbee, pri tistih, ki imajo ko\xc5\xbeo prekrito s ko\xc5\xbeuhom, pa je pomembno sopenje, tj. hitro dihanje, s katerim pospe\xc5\xa1eno izhlapeva voda iz dihalnih povr\xc5\xa1in. Ena od strategij za zmanj\xc5\xa1anje izgub toplote je zni\xc5\xbeanje aktivnosti presnove, saj se s tem zmanj\xc5\xa1a temperaturna razlika med telesom in okoljem, poleg tega pa se porabi manj energije.'