b'\n_START_ARTICLE_\nMarija Frantar\n_START_SECTION_\nNanga Parbat (8.125 m), Himalaja\n_START_PARAGRAPH_\nLeto: 1990, Organiziral: PD in PZS, ekipa: Tone Golnar, Silvo Babi\xc4\x8d, Robert Dr\xc5\xbean, Marija Frantar, Janez Golob, Urban Golob, Tomo Jeseni\xc4\x8dnik, Grega Justin, Darinka Le\xc4\x8dnik, Ivan Kotnik (alpinist), Anton Pavli\xc4\x8d, Miran Rems, Jo\xc5\xbee Rozman, Leon Verdnik, Jo\xc5\xbee Zupan, Samo \xc5\xbdnidar\xc5\xa1i\xc4\x8d, Dragan Ili\xc4\x8d, \xc5\xbdeljko Knez, Steve House (USA)_NEWLINE_Vrh: Nanga Parbat - 8.125 m, Marija Frantar, Jo\xc5\xbee Rozman. Ponovitev Schellove smeri v Rupalski steni, Marija Frantar prva \xc5\xbeenska v tej smeri in osma na vrhu osemtiso\xc4\x8daka Nanga Parbat._NEWLINE_Nanga Parbat ali "Gola gora" je deveta najvi\xc5\xa1ja gora na svetu (8.125 m) in meji na Indijo in Pakistan. Marija Frantar je postavila \xc5\xbeenski vi\xc5\xa1inski alpinisti\xc4\x8dni rekord, ko je skupaj z Jo\xc5\xbeetom Rozmanom dosegla vrh gore Nanga Parbat (8.125 m) v Pakinstanskem delu Himalaje. Mo\xc5\xa1tvo, ki ga je vodil Tone Golnar in v katerem je bilo kar 19 \xc4\x8dlanov (dva med njimi sta bila trekingarja, ki sta se priklju\xc4\x8dila odpravi), je na pot od\xc5\xa1lo 22. junija 1990, v bazni tabor pod Rupalsko steno Nanga Parbata, ki je komaj 3.560 m visoko, pa so pri\xc5\xa1li 3. julija. Odprava si je izbrala Schellovo smer iz leta 1976, ki poteka po SZ grebenu. Postavili so \xc5\xa1tiri vi\xc5\xa1inske tabore (tabor 1 - 5.100 m, tabor 2 - 6.100 m, tabor 3 - 7.100 m, tabor 4 - 7.500 m), na kon\xc4\x8dni vzpon pa sta Marija Frantar (AO Ra\xc5\xa1ica) in Jo\xc5\xbee Rozman (AO Tr\xc5\xbei\xc4\x8d) od\xc5\xa1la 24. julija. Tabor 4 sta dosegla 27. julija in tam zaradi slabega vremena ostala dva dni. Nadaljevala sta 29. julija, pre\xc4\x8dila prek grebena na diamirsko stran, kjer pa se je bilo potrebno spustiti celih 300 metrov. Splezati sta morala dolge pre\xc4\x8dnice, porabila zato ves dan in potem nekje na vi\xc5\xa1ini 7.200 m imela prvi bivak (s seboj sta imela majhen \xc5\xa1otor). Naslednji dan sta napredovala za naslednjih 300 metrov in bivakirala drugi\xc4\x8d (pribli\xc5\xbeno 7.500 m visoko). Zadnji dan je bil ponovno zelo naporen in vrh Nanga Parbata sta dosegla \xc5\xa1ele ob petih popoldan, nazaj do bivaka pa sta prispela malo pred polno\xc4\x8djo. Prvega dne avgusta sta sestopila potem do tabora 3 in naslednji dan uspe\xc5\xa1no zaklju\xc4\x8dila v bazi. Za celoten uspeh odprave so bili zaslu\xc5\xbeni tudi drugi \xc4\x8dlani odprave. Med njimi je Robi Dr\xc5\xbean dosegel tabor 4, do tabora 3 pa so pri\xc5\xa1li Iv\xc4\x8d Kotnik, Grega Justin, Tomo Jeseni\xc4\x8dnik in Silvo Babi\xc4\x8d. Slednji se je od tam v bazo spustil z jadralnim padalom. Nanga Parbat je z osmimi razli\xc4\x8dnimi smermi precej obdelan osemtiso\xc4\x8dak. \xc4\x8ceprav je v Pakistanu, spada Nanga Parbat v Himalajo. Leta 1953 je bila osvojena prvi\xc4\x8d, in sicer je pri\xc5\xa1el na vrh 3. julija legendarni Herman Buhl.\n_START_SECTION_\nEiger (3.970 m), \xc5\xa0vica\n_START_PARAGRAPH_\nLeto: 1990, organiziral: PZS, ekipa: Marija Frantar, Dare Juhant_NEWLINE_Vrh: severna stena, Marija Frantar, Dare Juhant._NEWLINE_Vzpon po izjemno tehni\xc4\x8dno zahtevni severni steni Eigerja sta leta 1990 opravila Dare Juhant in Marija Frantar in s tem prvo slovensko \xc5\xbeensko ponovitev vzpona po severni steni. Severna stena Eigerja je verjetno najbolj znana stena na svetu. Zaradi svoje dol\xc5\xbeine, te\xc5\xbeavnosti in vseh tragi\xc4\x8dnih zgodb, ki so se na njej zgodile je postala kultni pojem svetovnega alpinizma. Leta 1912 so zgradili najvi\xc5\xa1jo evropsko \xc5\xbeeleznico na sedlo Jungfraujoch med Jungfrau in M\xc3\xb6nchom. Leta 1935 se je za\xc4\x8dela krvava zgodovina severne stene Eigerja, ko sta Max Sedlmayr in Karl Mehringer zmrznila v ve\xc4\x8ddnevnem sne\xc5\xbenem viharju. Svetovni sloves stene smrti pa si je ta gora pridobila leta 1936, ko se je v njenih strminah zgodila ena najve\xc4\x8djih in najbolj znanih tragedij v zgodovini alpinizma v kateri so umrli znani alpinisti A. Hinterstoisser, T. Kurz, W. Angerer in E. Rainer.\n_START_SECTION_\nAnapurna (8.091 m), Himalaja\n_START_PARAGRAPH_\nLeto: 1987, organiziral: PZS, ekipa: Marija Frantar, Nives Bor\xc5\xa1i\xc4\x8d, Maja Dolenc, Irena Komprej, Ana Mazar, Danica Mlinar, Mira Ur\xc5\xa1i\xc4\x8d, Sanja Vranac_NEWLINE_Prva jugoslovanska \xc5\xbeenska himalajska odprava pod vodstvom Marije Frantar je \xc5\xbeelela preplezati japonsko pot jugozahodnega grebena Annapurne na vi\xc5\xa1ini 7.219 m iz leta 1982. Odprava je postavila \xc5\xa1tiri vi\xc5\xa1inske tabore (tabor 1 - 4.000 m, tabor 2 - 4.800 m, tabor 3 - 5.700 m in tabor 4 - 5.800 m). 9. maja je odprava postavila tabor na vi\xc5\xa1ini 5.800 m in se od tam po ozkem in dolgem grebenu povzpela do vi\xc5\xa1ine 6.100 m, kjer je zaradi slabega vremena odlo\xc4\x8dila poskus vzpona po jugozahodnem grebenu Anapurne do vi\xc5\xa1ine 7.219 m opustiti.\n_START_SECTION_\nPik Komunizma (7.495 m), Pamir\n_START_PARAGRAPH_\nLeto: 1982, organiziral: PZS, ekipa: Marija Frantar, Lidija Honzak, Irena Komprej, Irena Marku\xc5\xa1, Lidija Painkiher, Marjana \xc5\xa0ah, Marija \xc5\xa0tremfelj, Ana Ma\xc5\xbear_NEWLINE_Vrh: Pik komunizma - 7.495 m, Marija Frantar, Lidija Honzak, Irena Komprej, Irena Marku\xc5\xa1, Lidija Painkiher, Marjana \xc5\xa0ah, Marija \xc5\xa0tremfelj, Ana Ma\xc5\xbear._NEWLINE_Prva slovenska \xc5\xbeenska alpinisti\xc4\x8dna odprava v Pamir je imela namen osvojiti najvi\xc5\xa1ji vrh takratne SSSR ter postaviti nov jugoslovanski \xc5\xbeenski vi\xc5\xa1inski rekord in hkrati opraviti tudi enega najve\xc4\x8djih dejanj tujih alpinistk v Pamirju. Na Pik Komunizma se je odprava povzpela po severni steni in preplezala Borodkinov steber, ki sega do vi\xc5\xa1ine 6.200 m. Sledil je 300-metrski spust na plato, vzpon na predvrh Pik Du\xc5\xa1anbe in vzpon na sam vrh Pik Komunizma na vi\xc5\xa1ini 7.495 m po prvenstveni smeri. Po petih dneh vzpona na vrh sedemtiso\xc4\x8daka je odprava z vzponom dosegla jugoslovanski \xc5\xbeenski vi\xc5\xa1inski rekord.\n_START_SECTION_\nPik Revolucije (6.974 m), Pamir\n_START_PARAGRAPH_\nLeto: 1979, organiziral: PD in PZS, ekipa: Filip Bence, Slavko Frantar, Igor Herzog, Marija Sabolek Frantar, Franci \xc5\xa0ter_NEWLINE_Vrh: Pik revolucije - 6.974 m, Marija Sabolek Frantar, Filip Bence, Slavko Frantar, Igor Herzog, Franci \xc5\xa0ter._NEWLINE_Prvenstveni vzpon po 2.200 m visokem vise\xc4\x8dem ledeniku med Pikom 26 Fakinskih komisarjev (6.834 m) in Pikom Revolucije, med drugim tudi izjemno tehni\xc4\x8dno zahteven vzpon po ledenem slapu z nakloni med 40 - 50\xc2\xb0, mestoma tudi 70\xc2\xb0 - 80\xc2\xb0, nato vzpon na severni (6.974 m) in ju\xc5\xbeni vrh Pika Revolucije (6.950 m), sestop na preval 5.600 m. Odprava je postavila pet vi\xc5\xa1inskih taborov in osvojila vrh Pika Revolucije v zgolj \xc5\xa1estih dnevih, med 30. julijem in 4. avgustom 1979.\n_START_SECTION_\nKang\xc4\x8dendzenga (8.586 m), Himalaja\n_START_PARAGRAPH_\nLeto: 1991, organiziral: PZS, ekipa: Tone \xc5\xa0karja, Marija Frantar, Vanja Furlan, Viktor Gro\xc5\xa1elj, Bojan Po\xc4\x8dkar, Marko Prezelj, Jo\xc5\xbee Rozman, Uro\xc5\xa1 Rupar, Andrej \xc5\xa0tremfelj, Dare Juhant, Robert Dr\xc5\xbean, Damijan Me\xc5\xa1ko (vsi SLO), Stipe Bo\xc5\xbei\xc4\x87 (HR), Wanda Rutkiewicz (PL), Ewa Pankiewicz (PL)_NEWLINE_Glavni vrh: Kang\xc4\x8dendzenga - 8.586 m: Viktor Gro\xc5\xa1elj, Stipe Bo\xc5\xbei\xc4\x87._NEWLINE_Glavni vrh Kang\xc4\x8dendzenge (8.598 m) je tretji najvi\xc5\xa1ji vrh na svetu. Na\xc4\x8drt odprave leta 1991 je bil preplezati ostale tri glavne vrhove, pri \xc4\x8demer so se \xc4\x8dlani odprave svojih ciljev lotili na razli\xc4\x8dne na\xc4\x8dine. Na gori so postavili \xc5\xa1tiri vi\xc5\xa1inske tabore. Glavni vrh sta po ponovljeni Britanski smeri 1. maja osvojila Viki Gro\xc5\xa1elj in Stipe Bo\xc5\xbei\xc4\x87, isti dan pa Uro\xc5\xa1 Rupar. Centralni vrh solo po Poljski smeri. 3. maja sta Marija Frantar in Jo\xc5\xbee Rozman na za\xc4\x8detku hitro napredovala proti vrhu, a je orkanski veter, ki se je \xc5\xa1e stopnjeval, mo\xc4\x8dno upo\xc4\x8dasnil njuno napredovanje proti vrhu. Povsem iz\xc4\x8drpana, ozebla in z zametki sne\xc5\xbene slepote sta kak\xc5\xa1nih 150 metrov pod vrhom po oddajniku sporo\xc4\x8dila v bazni tabor, da ne moreta ve\xc4\x8d naprej in da se vra\xc4\x8data. Zaradi mo\xc4\x8dnega vetra, slabe vidljivosti in zlasti zaradi iz\xc4\x8drpanosti je bil sestop preve\xc4\x8d tehni\xc4\x8dno zahteven. Sestopala sta \xc5\xbee v mraku in zdrsnila na vi\xc5\xa1ini 8.000 m na sne\xc5\xbeni plato kak\xc5\xa1nih 1.000 m ni\xc5\xbeje in se pri tem smrtno ponesre\xc4\x8dila. Zadnji stik z baznim taborom sta imela pribli\xc5\xbeno 150 metrov pod vrhom Kang\xc4\x8dendzenge. Marija Frantar bi ob uspe\xc5\xa1nem vzponu postala prva \xc5\xbeenska, ki ji je uspelo stopiti na vrh Kang\xc4\x8dendzenge.\n_START_SECTION_\nPovezave in \xc4\x8dlanki\n_START_PARAGRAPH_\nOdprava KOTG PZS, http://www.gore-ljudje.net/novosti/102558/_NEWLINE_Prva slovenska \xc5\xbeenska odprava odhaja v Pamir, http://www.gore-ljudje.net/novosti/95663/_NEWLINE_Marija Frantar in Jo\xc5\xbee Rozman sta zdrsnila pod vrhom Kang\xc4\x8dendzenge, http://www.gore-ljudje.net/novosti/80902/_NEWLINE_Del mene na gori, cela gora v meni, http://www.planinskivestnik.com/files/File/PV_1990_11.pdf_NEWLINE_Druga slovenka na osemtiso\xc4\x8daku, http://www.planinskivestnik.com/files/File/PV_1990_10.pdf_NEWLINE_Sedem planik na sedemtiso\xc4\x8daku, http://www.gore-ljudje.net/novosti/83719/_NEWLINE_Eiger - 70 let uspehov in porazov, http://www.gore-ljudje.net/novosti/34785/_NEWLINE_\xc5\xbdenski Pamir 82, http://www.planinskivestnik.com/files/File/PV_1983_07.pdf_NEWLINE_Boj na jugozahodnem grebenu ju\xc5\xbene Anapurne, http://www.planinskivestnik.com/files/File/PV_1986_08.pdf_NEWLINE_Deset vzponov na\xc5\xa1e odprave v Pamirju, http://www.gore-ljudje.net/novosti/88741/'