b'\n_START_ARTICLE_\nCerkev sv. Ruperta, \xc5\xa0entrupert\n_START_SECTION_\nZa\xc4\x8detki\n_START_PARAGRAPH_\nV virih je gotska cerkev prvi\xc4\x8d omenjena leta 1163, \xc4\x8de pa upo\xc5\xa1tevamo njene za\xc4\x8detke, patrocinij in zgodovinske okoli\xc5\xa1\xc4\x8dine in \xc5\xa1e posebej nastanek pra\xc5\xbeupnije, je treba \xc4\x8das nastanka iskati \xc5\xbee v 11. stoletju. Patronat nad \xc5\xbeupnijo je leta 1393 pridobil sloviti grof Herman II. Celjski, leta 1493 pa je bila cerkev priklju\xc4\x8dena novemu kolegiatnemu kapitlju v Novem mestu._NEWLINE_Po novej\xc5\xa1ih raziskavah Roberta Peskarja leta 1993 je dana\xc5\xa1nja podoba cerkve rezultat vsaj treh gradbenih faz v 15. stoletju. Najpomembnej\xc5\xa1a je prva, ki jo dolo\xc4\x8dajo arhitekturni \xc4\x8dleni in kamnose\xc5\xa1ki znaki na kosih pe\xc5\xa1\xc4\x8denjaka, in obsega prezbiterij, pritli\xc4\x8dje ter nadstropje zvonika, stopni\xc5\xa1\xc4\x8dni stolpi\xc4\x8d na severni strani in vzhodno ladijsko steno z opornikom na ju\xc5\xbeni strani. Delo so nadaljevali \xc5\xa1ele v drugi polovici stoletja, ko so v drugi fazi dokon\xc4\x8dali zvonik in dogradili ladijsko lupino v dana\xc5\xa1njem obsegu. V tretji fazi, ki je bila kon\xc4\x8dana leta 1497 (letnica na portalu), so obokali ladijski strop (ki je bil sprva raven in lesen) ter v zahodno fasado vstavili preprost \xc5\xa1ilast portal.\n_START_SECTION_\nPrezbiterij\n_START_PARAGRAPH_\nStene prezbiterija (dolgega kora) od zunaj obdaja \xc5\xa1est dvakrat stopnjevanih ter zgoraj diagonalno prirezanih opornikov, okra\xc5\xa1enih s fialami in slepimi trilisti. Stene imajo pet visokih oken, spodaj segajo\xc4\x8dih do talnega zidca. Okna so v \xc5\xa1ilastih zaklju\xc4\x8dkih okra\xc5\xa1ena s krogovi\xc4\x8dji v oblikah ribjih mehurjev, trilistov in \xc4\x8detverolistov. Zvonik je v pritli\xc4\x8dju, ki je namenjeno zakristiji, ter v nadstropju \xc4\x8dlenjen s profiliranimi okni, tretje nadstropje pa prehaja iz \xc5\xa1tirikotne osnove v osmerokotni stolp. Notranj\xc5\xa1\xc4\x8dina prezbiterija je obokana z zvezdasto rombastim obokom; obok je po dol\xc5\xbeini razdeljen v tri pole in petosminski zaklju\xc4\x8dek. Rebra, ki so klinastega profila s polkro\xc5\xbeno palico na obeh straneh (enaka so v zakristiji), slonijo ob vzdol\xc5\xbenih stenah na geometri\xc4\x8dnih konzolah, v kon\xc4\x8dnih stranicah pa na polkro\xc5\xbenih slu\xc5\xbenikih; dva med njimi imata figuralna kapitela. Vsa sti\xc4\x8di\xc5\xa1\xc4\x8da reber so lepo okra\xc5\xa1ena s sklepniki v obliki grbovnih \xc5\xa1\xc4\x8ditkov ter rozet. Le \xc5\xa1tiridelni zvezdasti obok v zakristiji je brez sklepnikov, sloni pa na figuralnih konzolah, ki najverjetneje predstavljata angela in Marijo iz oznanenja ter angela muzikanta. Od nekdaj \xc5\xa1tevil\xc4\x8dnej\xc5\xa1e stavbne plastike so se ohranili le figuralna konzola (ali pa kapitel) v kasneje predelani slavolo\xc4\x8dni odprtini ter zaradi po\xc5\xbeara mo\xc4\x8dno po\xc5\xa1kodovane sedilije v ju\xc5\xbeni stranici kornega zaklju\xc4\x8dka._NEWLINE_Vzore za oblikovanje prezbiterija je treba iskati v \xc4\x8de\xc5\xa1ki arhitekturi oziroma v izdelkih delavnice naslednikov Petra Parlerja, o \xc4\x8demer pri\xc4\x8dajo stilne prvine stavbne plastike, na katere je prvi opozoril umetnostni zgodovinar Emilijan Cevc. Enake prvine najdemo tudi v cerkvi sv. Martina v Hajdini in v cerkvi na Ptujski Gori, kamor so pri\xc5\xa1li mojstri neposredno iz Parlerjeve delavnice v Pragi, pa tudi v stari cerkvi kartuzijanskega samostana Pleterje ter v celjski kapeli \xc5\xbdalostne Matere Bo\xc5\xbeje.\n_START_SECTION_\nCerkvena ladja\n_START_PARAGRAPH_\nPravokotni ladijski prostor ima na obeh vzdol\xc5\xbenih stranicah po tri visoka tridelna okna z bogatimi krogovi\xc4\x8dji, na zahodni fasadi pa \xc5\xa1e manj\xc5\xa1e tridelno okno ter preprost \xc5\xa1ilast portal. Obok je izveden po zgledu gorenjskih dvoranskih cerkva. Sloni na treh parih vitkih kamnitih osmerokotnih stebrov, ki delijo prostor v tri enakovredne ladje, in na figuralnih zidnih konzolah. Razdeljen je na 12 obo\xc4\x8dnih pol, vsaka z rebri v obliki osemrorogeljne zvezde. Konzole upodabljajo mo\xc5\xa1ke figure in angele. Rebra, ki iz stebrov rastejo brez cezur, imajo klinast profil z obojestranskim \xc5\xbelebom. Se\xc4\x8di\xc5\xa1\xc4\x8da reber, tudi pod pevskim korom, so dosledno okra\xc5\xa1ena s sklepniki v obliki svetni\xc5\xa1kih figur, rozet in grbovnih \xc5\xa1\xc4\x8ditkov. Stilizacija stavbne plastike je zna\xc4\x8dilna za kamni\xc5\xa1ko delavnico, ki ima izhodi\xc5\xa1\xc4\x8de v kranjsko \xe2\x80\x93 \xc5\xa1kofjelo\xc5\xa1ki arhitekturi.\n_START_SECTION_\nKasnej\xc5\xa1e spremembe in dopolnitve ter oprema\n_START_PARAGRAPH_\nTakoj po dograditvi oboka, leta 1497, je bila cerkev spremenjena v protitur\xc5\xa1ki tabor. Okrog cerkve so zgradili obzidje in mo\xc4\x8dno utrdili cerkveno stavbo in zvonik. Tedaj so tudi zazidali spodnje dele cerkvenih oken in jih spremenili v strelne line; v ladji so strelne line v nekaterih oknih \xc5\xa1e ohranjene. (Obzidje je bilo odstranjeno \xc5\xa1ele leta 1834.)_NEWLINE_Leta 1520 je kaprulanski \xc5\xa1kof Daniel de Rubeis sve\xc4\x8dano posvetil cerkev in njenih 6 oltarjev. _NEWLINE_Oprema cerkve se je v naslednjih stoletjih spreminjala. V \xc4\x8dasu historicizma so notranjosti cerkve vrnili gotski zna\xc4\x8daj in to v tedaj moderni, pretirani ena\xc4\x8dici. Cerkev je dobila neogotsko notranjo opremo, s pri\xc5\xbenico in stranskima oltarjema (1860). Leta 1865 je ljubljanski kamnosek Ignacij Toman ml. izdelal glavni oltar, kipe na njem kipar Matej Tomc, medeninaste reliefe pa pasar Valentin Sadnikar. V osrednji oltarni ni\xc5\xa1i stoji kip svetega Ruperta, na levi in desni pa svetega Petra in svetega Andreja. Ljubljanski slikar Janez Wolf je naslikal sliko sveti Rupret pred sveto Trojico (1866), ki visi v prezbiteriju na severni steni. Starej\xc5\xa1ega nastanka je le nagrobnik Maksimilijana Valerija grofa Barbo-Wachenstein v severni steni ladje (1699), gotska zakramentalna hi\xc5\xa1ica levo od glavnega oltarja in baro\xc4\x8dna kipa \xc5\xa1kofov v novogotskih ni\xc5\xa1ah ob Wolfovi sliki._NEWLINE_V letih 1896-97 je slikar Matija Ko\xc5\xbeelj poslikal strop cerkve z rastlinsko dekoracijo in s tem prekril freske tako imenovana Podpe\xc5\xa1kega mojstra iz konca 15. stoletja.\n_START_SECTION_\nVplivi\n_START_PARAGRAPH_\nV gradnji cerkve se zrcalijo ambicije takratnih lokalnih veljakov - Auerspergov, \xc5\xa0umber\xc5\xa1kih gospodov, Hermana II. Celjskega (grb na osrednjem sklepniku, glej tudi galerijo), cerkev pa je tudi pomembno vplivala na zasnovo Barbarine cerkve na bli\xc5\xbenjem Okrogu, ter z oktagonalno zaklju\xc4\x8denim zvonikom povzro\xc4\x8dila val posnemanj. Grb Hermana II. je pomemben za datacijo, saj ga sestavlja grb Ortenbur\xc5\xbeanov (tri peruti), ki so ga Celjski po pogodbi skupaj z nasledstvom dobili leta 1418, potem ko so prvi izumrli.'