b'\n_START_ARTICLE_\nFran Brada\xc4\x8d\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xa0tudiral je na Dunaju, doktoriral 1920 v Zagrebu in \xc5\xa1tudije nadaljeval v Pragi in Berlinu. Od 1923 do prisilne upokojitve 1945 je bil predavatelj (sprva docent, od 1936 pa izredni profesor) klasi\xc4\x8dne filologije na ljubljanski Filozofski fakulteti. Skupaj z J. Osano je izdal doslej edino gr\xc5\xa1ko gramatiko v sloven\xc5\xa1\xc4\x8dini. Napisal je tudi gr\xc5\xa1ko vadnico, sestavil slovar tujk, ter ve\xc4\x8d \xc4\x8de\xc5\xa1kih, latinskih in nem\xc5\xa1kih slovarjev. V sloven\xc5\xa1\xc4\x8dino je prevedel vrsto pomembnih anti\xc4\x8dnih pesnitev in komedij, veliko pa je prevajal tudi iz sodobnih jezikov: iz \xc4\x8de\xc5\xa1\xc4\x8dine (J. Ha\xc5\xa1ka, K. \xc4\x8capka) in nem\xc5\xa1\xc4\x8dine (H. Manna, E. K\xc3\xa4stnerja in druge).'