b"\n_START_ARTICLE_\n\xc3\x89tienne Eustache Bruix\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nSvojo pomorsko kariero je pri\xc4\x8del leta 1776 kot prostovoljec na su\xc5\xbeenjski ladji, kateri je poveljeval kapitan Jean-Fran\xc3\xa7ois Landolphe. \xc4\x8cez dve leti je postal garde de la marine in bil sprva dodeljen fregati Fox in nato Concorde. Nato je slu\xc5\xbeil v sestavi razli\xc4\x8dnih francoskih eskader v \xc4\x8dasu ameri\xc5\xa1ke osamosvojitvene vojne; za svoje zasluge je bil povi\xc5\xa1an v enseigne de vaisseau._NEWLINE_Pozneje je postal poveljnik Pivert, s katero je bil zadol\xc5\xbeen, da opravi geodetski pregled obal in zalivov otoka Saint-Domingue. Ob pri\xc4\x8detku francoske revolucije je imel \xc4\x8din lieutenant de vaisseau in je leta 1791 postal \xc4\x8dlan Acad\xc3\xa9mie de Marine. 1. januarja 1793 je bil povi\xc5\xa1an v kapitana, a je bil oktobra 1794 odpu\xc5\xa1\xc4\x8den iz voja\xc5\xa1ke slu\xc5\xbebe zaradi plemi\xc5\xa1kega rodu. Vrnil se je v Brest, kjer je napisal spomine z naslovom Moyens d'approvisionner la marine par les seules productions du territoire fran\xc3\xa7ais (Na\xc4\x8dini oskrbe flote samo s tem, kar je proizvedeno na francoskem teritoriju). Knjigo, v katerem je zagovarjal avtorkijo, je prebral tudi Napoleon in tako je bil Bruix leta 1795 reaktiviran in postal poveljnik \xc3\x89ole. Poveljstvo je imel vse do takrat, ko se je pridru\xc5\xbeil eskadri Villaret-Joyeuseja kot generalmajor._NEWLINE_Pod admiralom de Gallesom je postal poveljnik divizije v okviru francoske invazije na Irsko leta 1796. Za izkazane zasluge med invazijo ga je Lazare Hoche maja 1797 povi\xc5\xa1al v kontraadmirala. 28. aprila 1798 je bil imenovan \xc5\xa1e za ministra za vojno mornarico in kolonijo. Takoj po imenovanju se je odpravil v Brest, kjer je sam prevzel poveljstvo flote, ki je bila namenjena v Egipt, da bi od tam re\xc5\xa1ila obkoljene francoske enote. S pomo\xc4\x8djo megle in vetrov je uspel s 25 linijskimi ladjami uiti britanski pomorski blokadi. Ker so Britanci pri\xc4\x8dakovali, da je flota odplula proti Irski, kjer je potekala irska vstaja, so odpluli proti severozahodu, tako da je francoska flota brez ovir pridobila prednost. Flota se je nato ustavila \xc5\xa1e v Toulonu in nato odplula proti Genevskemu zalivu, a jo vreme prepre\xc4\x8dilo, da bi pri\xc5\xa1la v zaliv. V tem \xc4\x8dasu se je zbrala mona britansko-\xc5\xa1panska flota, ki je pri\xc4\x8dela zasledovati francosko floto. Posledi\xc4\x8dno se je Bruix odlo\xc4\x8dil, da se vrne nazaj v Brest. Ta neuspe\xc5\xa1na kampanja, poimenovana tudi kri\xc5\xbearjenje Bruixa, je bila povod za njegov odstop z ministrskega polo\xc5\xbeaja 11. julija 1799. Nato je prevzel poveljstvo flote, zasidrane v \xc3\xaele d'Aixu, s katero bi moral odpluti proti \xc5\xa0paniji. Zaradi mo\xc4\x8dne britanske pomorske blokade flota ni odplula, nato pa je Bruix \xc5\xa1e zbolel in nazadnje je bil podpisan \xc5\xa1e amienski mir. 13. marca 1799 je bil povi\xc5\xa1an v viceadmirala in bil seznanjen z dr\xc5\xbeavnim udarom 9. novembra 1799. Napoleon ga je leta 1801 povi\xc5\xa1al v admirala in ga naslednje leto imenoval za dr\xc5\xbeavnega svetnika._NEWLINE_Potem ko je ponovno izbruhnila, je Napoleon sestavil na\xc4\x8drt za invazijo na Anglijo in je imenoval Bruixa za poveljnika invazijske flotilje, ki je bila zasidrana v Boulognu. Bruix je pri\xc4\x8del pripravljati ladje, nato pa se je moral vrniti v Pariz na poro\xc4\x8danje; tam je v starosti 45 let umrl za tuberkulozo._NEWLINE_Po njem je poimenoval Boulevard de l'Amiral-Bruix v Parizu."