b'\n_START_ARTICLE_\nProtipape\xc5\xbe Klemen III.\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nProtipape\xc5\xbe Klemen III. se je rodil v Parmi 1029 kot Wibert, Guibert oziroma Gulbert. _NEWLINE_Cesar Henrik IV. je v Canossi dobil od pape\xc5\xbea odvezo od izob\xc4\x8denja, ker je samovoljno postavljal \xc5\xa1kofe; vendar kesanje ni bio iskreno, ampak iz koristoljubja: da bi si utrdil vladarski polo\xc5\xbeaj. Kljub temu pa so se razmere vedno bolj zapletale; \xc4\x8deprav se je Henrik spravil s pape\xc5\xbeem, so v Nem\xc4\x8diji \xc5\xbee marca 1077 izvolili protikralja Rudolfa \xc5\xa0vabskega. Henrik se je moral boriti za krono. Zahteval je, naj pape\xc5\xbe izob\xc4\x8di Rudolfa, sicer bo sam postavil protipape\xc5\xbea. Gregor pa je marca 1080 Henrika ponovno izob\xc4\x8dil, ta pa je 1080 \xc5\xa1kofa Wiberta iz Ravene postavil za protipape\xc5\xbea kot Klemena III. V vihri investiturnih bojev so ga 25. junija 1080 v Brixnu izvolili za protipape\xc5\xbea. Po zmagi nad Rudolfom se je Henrik podal v Italijo in 1083 zavzel Rim. Leta 1084 so Wiberta v Rimu ustoli\xc4\x8dili, pridru\xc5\xbeilo se mu je nekaj kardinalov. Na Veliko no\xc4\x8d 1084 je Henrika IV. kronal za cesarja. Gregor VII. se je moral pred njim umakniti v Salerno, kjer je 25. maja tudi 1085 umrl. Po Gregorjevi smrti si je pridobil precej\xc5\xa1en vpliv v Italiji. Delal je velike te\xc5\xbeave tudi Gregorjevim naslednikom, vendar je 1098 moral be\xc5\xbeati iz Rima.\n_START_SECTION_\nSmrt\n_START_PARAGRAPH_\nUmrl je v Civit\xc3\xa0 Castellana (Lacij, Pape\xc5\xa1ka dr\xc5\xbeava, Sveto rimsko cesarstvo) 8. septembra 1100._NEWLINE_Njegova nenadna smrt je \xc5\xa1la na roko nedavno (13. avgusta 1100) novoizvoljenemu Pashalu II.. O tem pravi poro\xc4\x8dilo takole: _NEWLINE_V Rimu je pape\xc5\xbeu vse \xc5\xa1lo na roke. Ljudi je osvajala njegova prijaznost; zdelo se je, da so se zedinili v zvestobi svojemu novemu duhovnemu poglavarju. Za\xc4\x8deli so skrbeti, kako bi pregnali protipape\xc5\xbea iz svojega sosedstva; pravo\xc4\x8dasno darilo tiso\xc4\x8d un\xc4\x8d zlata, ki ga je poslal pape\xc5\xbeu sicilijski vojvoda Roger I., je \xc5\xa1e pove\xc4\x8dala mo\xc5\xbenosti za uresni\xc4\x8ditev njegovih na\xc4\x8drtov. Ko so ga pregnali iz Albana, se je Guibert (tudi: Gulbert) napotil v Civit\xc3\xa1 Castellana, kjer je nenadna smrt napravila konec njegovim visokolete\xc4\x8dim na\xc4\x8drtom (septembra 1100). Ko so za\xc4\x8deli njegovi prista\xc5\xa1i \xc5\xa1iriti govorice, da je videti na njegovem grobu \xc4\x8dude\xc5\xbeno svetlobo in da se tam dogajajo \xc4\x8dude\xc5\xbei, je pape\xc5\xbe napravil temu konec: dal je izkopati truplo in ga vre\xc4\x8di v Tibero. Orderik (Ordericus) je ohranil nekaj verzov o Guibertu, ki naj bi rabili kot njegov epitaf. Bili so delo Pierleona, ki naj bi bil postal \xe2\x80\x93 kakor se \xc4\x8dudno sli\xc5\xa1i \xe2\x80\x93 o\xc4\x8de protipape\xc5\xbea. Pesnik omenja, da si je Guibert potem, ko so ga izgnali iz obeh krajev: Rima in Ravene, zaslu\xc5\xbeil prebivali\xc5\xa1\xc4\x8de v peklu zaradi uporabljanja imena brez vsebine.'