b'\n_START_ARTICLE_\nArhivarstvo na Slovenskem\n_START_PARAGRAPH_\nArhivarstvo na Slovenskem se ukvarja z razvojem arhivov kot ustanov in arhivske zakonodaje na podro\xc4\x8dju Slovenije ter obravnava problematiko od zametkov prvih arhivov 1811 do Zakona o arhivskem gradivu in arhivih 1997.\n_START_SECTION_\nRazvoj arhivarstva na Slovenskem\n_START_PARAGRAPH_\nMuzejska dru\xc5\xa1tva in muzeji so bile prve ustanove na Slovenskem, ki so zbirale gradivo. Leta 1811 je bil ustanovljen prvi de\xc5\xbeelni muzej za \xc5\xa0tajersko v Gradcu, na Kranjskem pa leta 1821 Kranjski de\xc5\xbeelni muzej. Kranjski de\xc5\xbeelni muzej je \xc5\xbee 1823 izdal poziv za zbiranje arhivskega gradiva. Od 1839 pa je delovalo tudi Muzejsko dru\xc5\xa1tvo za Kranjsko. Druge slovenske de\xc5\xbeele pred drugo polovico 19. stoletja pa niso imele muzejev.\n_START_SECTION_\nHistori\xc4\x8dna dru\xc5\xa1tva\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1843 je bilo ustanovljeno Histori\xc4\x8dno dru\xc5\xa1tvo za Notranjo Avstrijo, ki se je po letu 1848 razdelilo na de\xc5\xbeelna dru\xc5\xa1tva, po de\xc5\xbeeli pa se je razprostrla mre\xc5\xbea poverjenikov (dekanov, duhovnikov, \xc5\xbeupanov), ki naj bi pregledali \xc4\x8dim ve\xc4\x8d zasebnega gradiva.\n_START_SECTION_\nDe\xc5\xbeelni arhivi\n_START_PARAGRAPH_\nLeto 1848 bilo je leto ustanovitve arhivov v vsaki de\xc5\xbeeli Habsbur\xc5\xa1ke monarhije. Arhivi so prevzeli gradivo uradov ukinjenih po Mar\xc4\x8dni revoluciji. Prvi je nastal na Moravskem, leta 1868 pa je bil ustanovljen \xc5\xa0tajerski de\xc5\xbeelni arhiv v Gradcu._NEWLINE_Leta 1887 je bil ustanovljen Kranjski de\xc5\xbeelni arhiv, predhodnik dana\xc5\xa1njega Arhiva republike Slovenije, ki se je nahajal v dograjenem muzejskem poslopju Rudolfinum. Imel je dva osnovna fonda in dve zbirki: fond De\xc5\xbeelnih stanov za Kranjsko, fond vicedomskega urada ter zbirko muzejskega in histori\xc4\x8dnega dru\xc5\xa1tva, ki sta bila kasneje zdru\xc5\xbeena v Collectanea ( kar je v 30. letih 20. stoletja uredil ljubljanski mestni arhivar Josip Mal). Kranjski de\xc5\xbeelni arhiv je v 80. letih prevzel precej zbirk fondov, ki so jih odkupili (npr. Erber\xc5\xa1ki arhiv, ki je najbogatej\xc5\xa1i privatni arhiv), zapu\xc5\xa1\xc4\x8dine, spise gospostev Bled, \xc5\xa0kofja Loka, Kostanjevica \xe2\x80\xa6_NEWLINE_1861 v Gorici je nastal De\xc5\xbeelni muzej, arhiva pa niso dobili, saj ta \xc5\xa1e naprej gostuje v muzeju. \xc5\xa0ele 1914 so dobili fond gori\xc5\xa1kih de\xc5\xbeelnih stanov. Leta 1904 so iz arhiva histori\xc4\x8dnega dru\xc5\xa1tva za Koro\xc5\xa1ko na pobudo de\xc5\xbeele ustanovil Koro\xc5\xa1ki de\xc5\xbeelni arhiv, ki je dobil tudi fonda de\xc5\xbeelnih stanov in koro\xc5\xa1kega vicedoma.\n_START_SECTION_\nDr\xc5\xbeavni arhivi\n_START_PARAGRAPH_\nPredlogi za dr\xc5\xbeavne arhive so se pojavljali \xc5\xbee od 60. letih 19. stoletja. Leta 1894 je avstrijski parlament obravnaval problematiko arhiviranja in sklenil ustanoviti mre\xc5\xbeo dr\xc5\xbeavnih arhivov za gradivo dr\xc5\xbeavnih organov v mestih, kjer je bil sede\xc5\xbe dr\xc5\xbeavne vlade._NEWLINE_Prvi arhiv, ki je bil ustanovljen na podlagi tega sklepa, je bil v Dalmaciji, nato v Zadru in nazadnje \xc5\xa1e v Gradcu, ki pa je bil leta 1925 zdru\xc5\xbeen z de\xc5\xbeelnim. V Ljubljani za ustanovitev dr\xc5\xbeavnega arhiva ni bilo prostora, v Trstu in Dubrovniku pa je ustanovitev prepre\xc4\x8dila prva svetovna vojna. Takrat so tudi gradivo je evakuirali na Dunaj._NEWLINE_Leta 1884 so ustanovili tudi t. i. Archivrat, nekak\xc5\xa1en posvetovalni urad glede arhivskega gradiva za celotno monarhijo. Leta 1912 so raz\xc5\xa1irili njegove pristojnosti tudi na zasebno gradivo. Leta 1900 je urad uvedel popisovanje zasebnih arhivov, leta 1904 pa je za\xc4\x8del \xc5\xa1e objavljati inventarje, ki so jih izdelovali konzervatorji in korespondenti. Ti inventarji so v uporabi \xc5\xa1e danes.\n_START_SECTION_\nLokalna raven\n_START_PARAGRAPH_\nPrimorje in istrska mesta so bila pod ve\xc4\x8d stoletno bene\xc5\xa1ko upravo urejena v komune. Ohranjene notarske knjige segajo v 13. stoletje. Mesta so ustanavljala svoje arhive v okviru mestnih knji\xc5\xbenic, kar se je do danes ohranilo v Trstu. V Piranu so lo\xc4\x8dili arhiv od pisarne, leta 1891 pa so zdru\xc5\xbeili arhiv z mestno knji\xc5\xbenico. Enako se je zgodilo v Kopru leta 1903._NEWLINE_V Mestnem arhivu Ljubljana je leta 1898 \xc5\xbeupan Ivan Hribar nastavil Antona A\xc5\xa1kerca za prvega mestnega arhivarja, ki je uredil gradivo, predvsem ra\xc4\x8dunske knjige. A\xc5\xa1kerc je bil zagovornik nerazbijanja gradiva. Po njegovi smrti leta 1912 ga je nasledil arhivar Zupan\xc4\x8di\xc4\x8d._NEWLINE_Na \xc5\xa0tajerskem je bilo v okviru zbirateljstva leta 1903 ustanovljeno Slovensko zgodovinsko dru\xc5\xa1tvo, neodvisno od Gradca. Skrbelo je, da je gradivo ostajalo na spodnjem \xc5\xa0tajerskem. Arhiv, ki je deloval v okviru dru\xc5\xa1tvene knji\xc5\xbenice, je jedro dana\xc5\xa1njega Pokrajinskega muzeja Maribor._NEWLINE_Na Gori\xc5\xa1kem je leta 1910 ustanovljeno Slovensko muzejsko dru\xc5\xa1tvo za Gori\xc5\xa1ko, vendar pa je leta 1915 gradivo izgubilo._NEWLINE_Za Slovence na Ogarskem sta pomembna arhiva v Zalaegerszegu in Szombathelyju.\n_START_SECTION_\n\xc5\xa0kofijski in \xc5\xbeupnijski arhivi\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xa0kofijski in \xc5\xbeupnijski arhivi pomembni za slovensko zgodovinopisje so se v Habsbur\xc5\xa1ki monarhiji nahajali v Ljubljani, Celovcu, ki je spadal pod kr\xc5\xa1ko \xc5\xa1kofijo, v Gorici, tr\xc5\xbea\xc5\xa1ko-koperski \xc5\xa1kofiji, laventinski \xc5\xa1kofiji v Mariboru, sekvanski \xc5\xa1kofiji v Gradcu in v Prekmurju s sede\xc5\xbeem v Szombathelyju._NEWLINE_V drugi polovici 19. stoletja se je cerkev bolj posvetila skrbi urejanja arhivskega gradiva. V vsakem \xc5\xbeupnijskem arhivu je bila serija mati\xc4\x8dnih knjig. V avstrijskem delu monarhije so se morale hraniti obvezno od leta 1835, v Ogrskem pa \xc5\xbee od 1828. Od leta 1835 so morale biti vse mati\xc4\x8dne knjige prepisane in poslane v \xc5\xa1kofijske arhive. Cerkveni arhivi so pomembni tudi za \xc5\xa1olstvo do 1869, ko je \xc5\xa1olstvo podr\xc5\xbeavljeno. Leta 1888 je za\xc4\x8dnel izhajati Zgodovinski zbornik kot priloga \xc5\xa0kofijskega lista (do 1908). Leta 1908 pa je ljubljanska \xc5\xa1kofijska sinoda sprejela na\xc4\x8dela o \xc5\xa1kofijskih arhivih.\n_START_SECTION_\nPrva svetovna vojna\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xa0koda na arhivskem gradivu je nastala zlasti na Primorskem in v zaledju, kjer so gradivo premikali. Iz Gorice so listine prepeljali v Ljubljano in na Dunaj. Italijani so gradivo de\xc5\xbeelnih stanov prenesli v Firence, ostalo je le manjvredno gradivo. Na bojni \xc4\x8drti je bilo gradivo uni\xc4\x8deno (npr. v prafari Vol\xc4\x8de). V Tolminu je bil bogat arhiv rodbine Coronini, ki je bil evakuiran in je nato izginil. V Podgori pri Gorici je zgorel grad in uni\xc4\x8deno je bilo gradivo rodbine Attems, izgubljena je bila tudi celotna muzejska zbirka.\n_START_SECTION_\n1918 \xe2\x80\x93 1941\n_START_PARAGRAPH_\nV tem \xc4\x8dasu ni bilo napredka v arhivistiki in arhivski zakonodaji. De\xc5\xbeelni arhiv v Ljubljani je deloval do leta 1945 nespremenjeno. Osrednjo funkcijo v Kraljevini SHS je imel Beograjski dr\xc5\xbeavni arhiv. Leta 1920 je bil povi\xc5\xa1an dr\xc5\xbeavni arhiv \xc5\xa1e dubrovni\xc5\xa1ki arhiv, 1923 pa tudi zagreb\xc5\xa1ki arhiv. Isto\xc4\x8dasno so nastali \xc5\xa1e \xc5\xa1tirje novi dr\xc5\xbeavni arhivi: Skopje, Novi Sad, Ljubljana in Cetinje (zadnja dva sta obstajala \xc5\xbee prej, dr\xc5\xbeavna sta postala samo po imenu). V sedmih dr\xc5\xbeavnih arhivih pa je bilo le malo zaposlenih, organizacija je bila slabo razvita.\n_START_SECTION_\nOd leta 1966\n_START_PARAGRAPH_\nTo obdobje je zaznamoval republi\xc5\xa1ki arhivski zakon, ki je organiziral republi\xc5\xa1ko arhivsko mre\xc5\xbeo in uvedel temeljitej\xc5\xa1a na\xc4\x8dela za varstvo gradiva. Arhivsko dejavnost so opravljali arhivski zavodi. Arhiv republike Slovenije je zbiral fonde pomembne za republiko, enako pa so po\xc4\x8dneli tudi drugi zavodi (RTV Slovenija, univerzi). Dolo\xc4\x8dene so pristojnosti ARS. Za vse ostalo gradivo so bili pristojni regionalni arhivi, ki so zbirali vse, kar ni bilo v domeni republike/federacije._NEWLINE_Gibalo razvoja je postal SAS (Skupnost arhivov Slovenije), ki je bil ustanovljen leta 1966 in si je prizadeval za izgradnjo arhivske mre\xc5\xbee. Imel je poseben hierarhi\xc4\x8dno organiziran svet in je obvladoval stroko do za\xc4\x8detka 80. let. Sklepi sveta so bili obvezujo\xc4\x8di._NEWLINE_Pri\xc5\xa1lo je tudi do prizadevanja za razvoj arhivov po ob\xc4\x8dinah. Do leta 1974 se je dokon\xc4\x8dno oblikovala dana\xc5\xa1nja shema arhivov. Zadnji arhiv je nastal popolnoma na novo leta 1972 v Novi Gorici, ki je sodoben arhiv in hrani le najosnovnej\xc5\xa1e gradivo.\n_START_SECTION_\n1990 do danes\n_START_PARAGRAPH_\n\xc4\x8ce je arhivsko gradivo v Socialisti\xc4\x8dna federativna republika Jugoslavija veljalo za dru\xc5\xbebeno lastnino, je z Ustavo republike Slovenije postalo zasebna lastnina. Kot posledica se je za\xc4\x8delo postavljati vpra\xc5\xa1anje varstva zasebnega gradiva, kaj zasebno gradivo pravzaprav je in kako ravnati z doslej zaupnim gradivom.\n_START_SECTION_\nArhivski zakon iz 1997 (ZAGA)\n_START_PARAGRAPH_\nJe zakon o arhivskem gradivu in arhivih, ki upo\xc5\xa1teva priporo\xc4\x8dila UNESC-a in EU za varstvo javnega in zasebnega gradiva. Tak zakon in spremembo arhivskega sistema je zahteval pove\xc4\x8dan pritisk na arhive glede izro\xc4\x8danja ukinjenih uradi, dru\xc5\xbebeno politi\xc4\x8dnih organizacij, dr\xc5\xbeavnih podjetij, ki so se deloma privatizirala, deloma so \xc5\xa1la v ste\xc4\x8daj. Pove\xc4\x8dalo se je tudi \xc5\xa1tevilo uporabnikov, ki so \xc5\xbeeleli podatke vojnih zaplemb, denacionalizacije in vojne \xc5\xa1kode._NEWLINE_Ureditev po novem zakonu: varstvo, arhivska slu\xc5\xbeba in celotno arhivsko gradivo velja za kulturni spomenik. Temelj zakona je lastnina (javni in zasebni arhivi), zmanj\xc5\xa1ano je \xc5\xa1tevilo ustvarjalcev. Javnim arhivom gradivo izro\xc4\x8dajo le \xc5\xa1e javno-pravne osebe. Tako odpadejo dru\xc5\xa1tva, politi\xc4\x8dne stranke in zasebna podjetja. Ministrstvo za kulturo izdaja seznam ustvarjalcev, od katerih se prevzema gradivo.\n_START_SECTION_\nVrste arhivskega in dokumentarnega gradiva\n_START_PARAGRAPH_\nObstajajo razli\xc4\x8dne vrste gradiv, ki so se skozi \xc4\x8das dopolnjevale. Na podlagi tehnolo\xc5\xa1kega razvoja so se za\xc4\x8dele pojavljati nove vrste gradiv, materialov za pisanje ter pisal.\n_START_SECTION_\nMateriali in pripomo\xc4\x8dki za pisanje in risanje\n_START_PARAGRAPH_\nV Sloveniji so najstarej\xc5\xa1e listine (11. st.) zapisane na pergamentu, ki v 7. stoletju izpodrine papirus. Slabost pergamenta je predvsem cena, zato se uporablja selektivno. Papir se za\xc4\x8dne uveljavljati v 12. in 13. stoletju (v uradnem poslovanju), ko od Kitajcev pride k Arabcem, od tam pa do nas. Za\xc4\x8detne metode izdelovanje papirja so zelo preproste (delajo ga iz krp), zato je starej\xc5\xa1i papir precej slab\xc5\xa1e kvalitete. Prva proizvodnja v na\xc5\xa1em prostoru sega v leto 1572, vendar pa se ni ohranila, zato se papir uva\xc5\xbea. V 18. stoletju se odpre papirnica v Rade\xc4\x8dah, v 19.stoletju pa se za\xc4\x8dne industrijska izdelava papirja, uveljavijo se novi standardi in formati papirja (meridian, imperial). Pri nas se takrat odprejo papirnice v Gori\xc4\x8danah in Vev\xc4\x8dah. 20. stoletje zaznamuje predvsem mehani\xc4\x8dna reprodukcija spisov._NEWLINE_Prva pisala so pti\xc4\x8dja peresa (8.st.), tinto pa so izdelovali iz hrasta, ki so mu dodajali kovine. V 16.stoletju se pojavi svin\xc4\x8dnik. Prva kovinska peresa se pojavijo 1840 v Angliji, okrog 1950 pa kemi\xc4\x8dni svin\xc4\x8dniki. V razvoju poslovanja je pomemben tudi izum pisalnega stroja (1867), ki do konca 19.stoletja postane pomemben pripomo\xc4\x8dek pri poslovanju, razen pri uradnih knjigah, ki so \xc5\xa1e vedno vodene ro\xc4\x8dno. Po 1980 se za\xc4\x8dne uveljavljati ra\xc4\x8dunalnik._NEWLINE_Prva mo\xc5\xbenost razmno\xc5\xbeevanja besedila se pojavi z izumom tiska v 15. stoletju. Uporabljajo se tudi indigo papir, hektograf/kromograf v drugi polovici 19.stoletja, ter ciklostil (tisk na podlagi vlage) - do 1970. Po 1960 ze za\xc4\x8dne uveljavljati tisk po fotografskem postopku. Zapisi na elektronskih nosilcih se pojavijo po drugi svetovni vojni (1944-izum prvega ra\xc4\x8dunalnika), pri nas po letu 1960 - preluknjane kartice, magnetni trak, od 1982 pa ra\xc4\x8dunalniki.\n_START_SECTION_\nPisave in jeziki\n_START_PARAGRAPH_\nKer Slovenija teritorialno stoji na podro\xc4\x8dju, kjer so se zgodovinsko kri\xc5\xbeali razli\xc4\x8dni interesi, se to izra\xc5\xbea tudi v raznolikosti pisav in jezikov v gradivu, ki ga hranijo arhivi.'