b'\n_START_ARTICLE_\nGodfrej Bouillonski\n_START_SECTION_\nMladost\n_START_PARAGRAPH_\nRojen je bil okoli leta 1060 v Boulogne-sur-Mer v Franciji ali v Baisyju v pokrajini Brabant v dana\xc5\xa1nji Belgiji. V tistem \xc4\x8dasu so bile te pokrajine del Svetega Rimskega cesarstva. Bil je drugi sin Evstahija II. Bouillonskega in Ide Lorenske. Kot drugorojeni sin je imel zaradi pravil dednega prava bolj skromne mo\xc5\xbenosti za uspeh in bi lahko postal kve\xc4\x8djemu eden od mnogih ni\xc5\xbejih plemi\xc4\x8dev v slu\xc5\xbebi kak\xc5\xa1nega ve\xc4\x8djega zemlji\xc5\xa1kega gospoda. Imel je sre\xc4\x8do, da je Godfrej Hunchback, stric po materini strani, umrl brez potomcev in je za svojega naslednika izbral prav njega. Po njem je nasledil vojvodino Spodnjo Loreno, ki je bila v tistem \xc4\x8dasu zelo pomembna, ker je bila vmesno ozemlje med Francijo in nem\xc5\xa1kimi de\xc5\xbeelami. Spodnja Lorena je bila za Nem\xc5\xa1ko kraljestvo in cesarja Svetega Rimskega cesarstva tako pomembna, da se je nem\xc5\xa1ki kralj in bodo\xc4\x8di cesar Henrik IV. (vladal od 1084 do 1105) leta 1076 odlo\xc4\x8dil, da jo bo izro\xc4\x8dil svojemu sinu, Godfreju pa je kot preskus njegovih sposobosti in zvestobe prepustil samo Bouillon in Antwerpensko marko. Godfrej je Henriku IV. zvesto slu\xc5\xbeil in ga podpiral celo takrat, ko se je s pape\xc5\xbeem Gregorjem VII. bojeval za oblast v Evropi. Godfrej se je skupaj s Henrikom bojeval tudi proti rivalskemu Rudolfu \xc5\xa0vabskemu, v Italiji pa mu je pomagal osvojiti Rim._NEWLINE_Godfrej se je ves \xc4\x8das bojeval tudi za oblast na svojih posestih, ki mu jih je Henrik hotel vzeti. Matilda Toskanska, vdova njegovega strica, je zahtevala, da posesti pripadejo njej. Znotraj dru\xc5\xbeine je imel \xc5\xa1e ve\xc4\x8d drugih sovra\xc5\xbenikov, ki so imeli enake zahteve, zato sta mu pri\xc5\xa1la na pomo\xc4\x8d brata Evstahij in Baldvin. Po dolgih bojih in dokazovanju zvestobe kralju Henriku IV. je Godfrej leta 1087 dobil nazaj vojvodino Spodnjo Loreno. Postal je Godfrej V., vojvoda Spodnje Lorene. Godfrej kljub utrditvi polo\xc5\xbeaja niti v Nem\xc5\xa1kem kraljestvu niti drugje v Evropi ne bi imel velike mo\xc4\x8di, zato se je odpravil na prvi kri\xc5\xbearski pohod.\n_START_SECTION_\nJeruzalemsko kraljestvo\n_START_PARAGRAPH_\nZaradi sporov, ki so bili posledica Tankredove prisvojitve Betlehema, je Godfrej zavrnil vladarski naslov\xc2\xa0\xc2\xbbkralj\xc2\xab, ker ni hotel biti kralj v mestu, v katerem je umrl Kristus. Natan\xc4\x8dna narava in pomen njegovega vladarskega naslova je \xc5\xa1e vedno nekoliko sporna. \xc4\x8ceprav se na splo\xc4\x8dno trdi, da je vzel naslov Advocatus Sancti Sepulchri, se pravi\xc2\xa0\xc2\xbbbranilec Svetega groba\xc2\xab, se je naziv uporabljal samo v uradnih listinah, ki jih ni napisal on. Namesto tega naslova je uporabljal bolj nejasen naslov Princeps ali preprosto dux, ker je bil vojvoda Spodnje Lorene. Kronist kri\xc5\xbearskega pohoda Robert Menih je edini, ki trdi, da je Godfrej uporabljal naslov kralj._NEWLINE_Med svojim kratkim vladanjem je moral Godfrej braniti novo Jeruzalemsko kraljestvo pred Fatimidi iz Egipta. Fatimide je porazil avgusta 1099 v bitki pri Askalonu. Soo\xc4\x8dal se je tudi z odporom jeruzalemskega patriarha Dagoberta iz Pise, ki je bil Tankredov zaveznik. \xc4\x8ceprav so kri\xc5\xbearji \xc5\xbee skoraj osvojili Askalon, je Godfrej prepre\xc4\x8dil, da bi si mesto prisvojil Rajmond St.Gilleski in mesto je ostalo \xc5\xa1e nekaj let v muslimanskih rokah._NEWLINE_Leta 1100 je bil Godfrej pre\xc5\xa1ibek, da bi lahko raz\xc5\xa1iril ozemlje Jeruzalemskega kraljestva. S svojimi zmagami leta 1099 in voja\xc5\xa1kimi pohodi leta 1100 je kljub temu prisilil Akko, Askalon, Arsuf, Jaffo in Cezarejo, da so mu pla\xc4\x8devali davke. Medtem so spori z Dagobertom \xc5\xa1e trajali, vendar je vsebino sporov te\xc5\xbeko odkriti. Dagobert je verjetno posku\xc5\xa1al vrniti Jeruzalem pod pape\xc5\xbeevo oblast, vendar njegove namere niso povsem jasne. O sporih \xc5\xa1e najve\xc4\x8d pove Viljem iz Tira, pa \xc5\xa1e pri njem naletimo na te\xc5\xbeave. Viljem je edini, ki pravi, da je Dagobert hotel prisiliti Godfreja, da pape\xc5\xbeu odstopi Jeruzalem in Jaffo, drugi kronisti, na primer Albert iz Aachna in Ralf iz Caena, pa namigujejo, da sta tako Dagobert kot njegov zaveznik Tankred Godfreju prisegla, da bosta za njegovega naslednika priznala samo enega od njegovih bratov ali enega od njegovih krvnih sorodnikov. Ne glede na to, kak\xc5\xa1ne na\xc4\x8drte je imel Dagobert, se je vsebina prisege izpolnila. Ko je Godfrej umrl, je bil Dagobert v Haifi in ni mogel prepre\xc4\x8diti, da ne bi 25. decembra 1100 za novega kralja okronali Godfrejevaga brata Baldvina.\n_START_SECTION_\nSmrt\n_START_PARAGRAPH_\n\xc2\xbbMed obleganjem Akke je Godfreja, vladarja Jeruzalema, zadela pu\xc5\xa1\xc4\x8dica in ga ubila\xc2\xab, je zapisal arabski kronist Ibn al-Qualanisi. Kr\xc5\xa1\xc4\x8danski kronisti tega ne omenjajo. Namesto tega Albert iz Aachna in Ekkehard Aurski poro\xc4\x8data, da je Godfrej junija 1100 v Cezareji zbolel in umrl. Kasneje so bili prepri\xc4\x8dani, da ga je zastrupil cezarejski emir, verjetno pa je \xc5\xa1lo samo za govorice. Viljem iz Tira tega ne omenja. Govorilo se je tudi, da je pojedel zastrupljeno jabolko._NEWLINE_Umrl je v Jeruzalemu, potem ko je dolgo trpel zaradi bolezni.\n_START_SECTION_\nGodfrej v leposlovju in legendah\n_START_PARAGRAPH_\nViljem iz Tira, kronist iz poznega 12. stoletja, je o Godfreju napisal:\xc2\xa0\xc2\xbbBil je visoke rasti, ne zelo, vendar je bil \xc5\xa1e vedno vi\xc5\xa1ji od povpre\xc4\x8dnega mo\xc5\xbea. Bil je neizmerno mo\xc4\x8dan, z mo\xc4\x8dno grajenimi udi in krepkimi prsmi. Njegov izgled je bil prijeten, njegova brada in lasje pa srednje svetli.\xc2\xab_NEWLINE_Godfrej je bil prvi jeruzalemski vladar, zato je njegov lik v kasnej\xc5\xa1ih zgodbah mo\xc4\x8dno idealiziran. Opisan je kot vodja kri\xc5\xbearskih pohodov, jeruzalemski kralj in zakonodajalec, ki je ustanovil jeruzalemsko sodi\xc5\xa1\xc4\x8de. Bil je eden od idealnih vitezov, znanih kot Devet krepostnih. V resnici je bil samo eden od vodij kri\xc5\xbearskega pohoda, med katerimi so bili tudi Rajmond IV. Toulu\xc5\xa1ki, Bohemond Tarantski, Robert Flandrijski, \xc5\xa0tefan Bloi\xc5\xa1ki in Baldvin Bouillonjski. Med njimi je bil tudi pape\xc5\xa1ki legat Ademar iz Puya, Godfrejem mlaj\xc5\xa1i brat Baldvin I. Jeruzalemski, ki je bil njegov naslednik in prvi naslovni kralj Jeruzalemskega kraljestva, porotna sodi\xc5\xa1\xc4\x8da pa so bila rezultat postopnega razvoja._NEWLINE_Godfrejevo vlogo v kri\xc5\xbearskem pohodu sta, med drugimi, opisala Albert iz Aachna, anonimni avtor Geste Francorum in Rajmond Aguilerski. V leposlovju je bil Godfrej junak \xc5\xa1tevilnih chansons de geste v ciklu\xc2\xa0\xc2\xbbKri\xc5\xbearski pohod\xc2\xab. Ciklus je njegove naslednike povezal v legendo o Labodjem vitezu, ki je danes najbolj znana kot osnovna pripoved Wagnerjeve opere Lohengrin._NEWLINE_Viljem iz Tira, ki je \xc5\xbeivel v 12. stoletju, ko je bil Godfrej \xc5\xbee legenda, je bil prepri\xc4\x8dan, da je bil Godfrej izjemno mo\xc4\x8dan. V Kilikiji naj bi se v rokoborbi spopadel celo z medvedom in ga premagal. V drugi zgodbi je z enim zamahom z me\xc4\x8dem obglavil kamelo._NEWLINE_Torquato Tasso je iz Godfreja naredil junaka v pesnitvi Gerusalemme Liberata (Osvobojeni Jeruzalem)._NEWLINE_Dante Alighieri ga je v svoji Bo\xc5\xbeanski komediji skupaj z drugimi\xc2\xa0\xc2\xbbbojevniki za vero\xc2\xab\xc2\xa0postavil v Marsova nebesa._NEWLINE_V H\xc3\xa4ndlovi prvi operi Rinaldo (1711) je Godfrej prikazan kot Goffredo._NEWLINE_24. avgusta 1848 so sredi Kraljevega trga v Bruslju (Belgija) postavili spomenik Godfreja Bouillonskega na konju. Kip je izdelal Eug\xc3\xa8ne Simonis._NEWLINE_Godfrej je igral klju\xc4\x8dno vlogo v psevdozgodovinskih teorijah v knigah Sveta kri in sveti gral in Da Vincijeva \xc5\xa1ifra._NEWLINE_Leta 2005 je v valonski ina\xc4\x8dici seznama najve\xc4\x8djih Belgijcev (De Grootste Belg) zasedel 17. mesto._NEWLINE_Godfrej igra zudi klju\xc4\x8dno vlogo v knjigi \xc5\xbdelezna sulica Stephena Lawheada.'