b'\n_START_ARTICLE_\nCelibat\n_START_PARAGRAPH_\nCelib\xc3\xa1t je prepoved poro\xc4\x8danja in spolnih odnosov katoli\xc5\xa1kih duhovnikov in menihov (obeh spolov), pa tudi menihov v nekaterih hindujskih in budisti\xc4\x8dnih redovih. Spolna abstinenca je bila v okviru Rimskokatoli\xc5\xa1ke Cerkve dokon\xc4\x8dno uvedena v \xc4\x8dasu Clunyjske reforme na Tridentinskem koncilu, predvsem zaradi dednega prava._NEWLINE_Celibat je lahko odvisen od stopnje posve\xc4\x8denja. V Rimskokatoli\xc5\xa1ki Cerkvi je celibat predpisan za duhovnike-ma\xc5\xa1nike in za \xc5\xa1kofe. Diakoni so lahko poro\xc4\x8deni, \xc4\x8de gre za stalni diakonat in ne le za vmesno stopnjo na poti k ma\xc5\xa1ni\xc5\xa1kemu oziroma \xc5\xa1kofovskemu posve\xc4\x8denju._NEWLINE_V pravoslavju velja pravilo, da poro\xc4\x8den mo\xc5\xa1ki lahko prejme diakonsko ali ma\xc5\xa1ni\xc5\xa1ko posve\xc4\x8denje, ne more pa prejeti \xc5\xa1kofovskega posve\xc4\x8denja. Po drugi strani pa ve\xc4\x8dina pravoslavnih Cerkva ne dopu\xc5\xa1\xc4\x8da poroke za mo\xc5\xa1ke, ki so pred tem \xc5\xbee prejeli posve\xc4\x8denje.\n_START_SECTION_\nBoj za celibat v katoli\xc5\xa1ki cerkvi\n_START_PARAGRAPH_\nNa koncile so vpra\xc5\xa1anje celibata uvrstili \xc5\xa1ele v 4. stoletju, ko so se na cerkvenih zborih izoblikovale nekak\xc5\xa1ne stranke samcev in terjale, da se morajo poro\xc4\x8deni duhovniki lo\xc4\x8diti od \xc5\xbeena ali se vsaj vzdr\xc5\xbeati vsakr\xc5\xa1nega spolnega ob\xc4\x8devanja. Toda \xc5\xa1kof Pafnucij, ki sam sicer ni bil poro\xc4\x8den, se je postavil ob bok o\xc5\xbeenjenim in prepre\xc4\x8dil, da bi jim ukazali dol\xc5\xbenost spolne abstinence._NEWLINE_Nekaj generacij kasneje se je gibanje okrepilo. V \xc5\xa0paniji je vzniknilo novo gibanje za celibat, ki se je raz\xc5\xa1irilo v ju\xc5\xbeno Francijo in Italijo. V Rimu so posku\xc5\xa1ali uskladiti razli\xc4\x8dne interese in odlo\xc4\x8dili, da bodo \xc5\xa1e sprejemali v duhovni\xc5\xa1ki stan poro\xc4\x8dene mo\xc5\xbee, toda kdor se je dal posvetiti, se je moral odre\xc4\x8di spolnemu ob\xc4\x8devanju. Kdor bi se temu uprl, zanj je pape\xc5\xbe Inocenc I. predvidel kazen._NEWLINE_\xc5\xa0e ob koncu 7. stoletja, zlasti na koncilu v Trullu, so potrdil upravi\xc4\x8denost \xc5\xa1ege, da smejo poro\xc4\x8deni duhovniki \xc5\xbeiveti z \xc5\xbeeno pod isto streho. Le \xc4\x8de so koga posvetili za \xc5\xa1kofa, se je morala \xc5\xbeena odpraviti v samostan, in \xc4\x8de bi se kak duhovnik poro\xc4\x8dil po posvetitvi, bi mu odvzeli dostojanstvo. Zelo po\xc4\x8dasi se je v naslednjih stoletjih uveljavil \xc5\xa1e za ni\xc5\xbejo duhov\xc5\xa1\xc4\x8dino. Zlasti mo\xc4\x8dan je bil odpor na Vzhodu. Vpra\xc5\xa1anje celibata je bilo potem eden poglavitnih razlogov odcepa pravoslavne cerkve._NEWLINE_Kljub mnogim pomislekom in klicem so marsikod duhovniki zavra\xc4\x8dali celibat. Zlasti je bil mo\xc4\x8dan odpor v Milanu, kjer je bil o\xc5\xbeenjen ves kler in se pri tem skliceval na svetega Ambrozija._NEWLINE_Toda celibat so podpirali \xc5\xa1e dalje mo\xc4\x8dnej\xc5\xa1i meni\xc5\xa1ki redi, prav tako pridobi gibanje podporo v ljudstvu. Leta 1018 je pape\xc5\xbe Benedikt VII. ukazal, da bodo poslej otroci duhovnikov tla\xc4\x8dani cerkve in da se nikdar ve\xc4\x8d ne bodo mogli osvoboditi. Soproge duhovnikov so postopoma pri\xc5\xa1tevali kot prile\xc5\xbenice._NEWLINE_Leta 1022 je pape\xc5\xbe Benedikt VIII. na sinodi v Pavii razglasil, da se mo\xc5\xa1ki, ki so \xc5\xbee prejeli duhovni\xc5\xa1ko posve\xc4\x8denje, ne smejo ve\xc4\x8d poro\xc4\x8diti. Poudariti je treba, da je prepoved veljala samo v tem vrstnem redu. \xc5\xa0ele leta 1139 je pape\xc5\xbe Inocenc II. na Drugem lateranskem koncilu dokon\xc4\x8dno potrdil tudi prepoved v drugi smeri: od takrat naprej \xc5\xbee poro\xc4\x8deni mo\xc5\xa1ki ne smejo biti posve\xc4\x8deni. V vmesnem obdobju so se \xc5\xa1tevilni mo\xc5\xa1ki najprej poro\xc4\x8dili in \xc5\xa1ele potem postali duhovniki, vendar tudi to ni bilo za\xc5\xbeeleno.\n_START_SECTION_\nSprejeti ukrepi\n_START_PARAGRAPH_\nPape\xc5\xbe Leon IX. (1049 - 1055) je po silnih zmedah znova utrdil cerkev in je \xc5\xa1el \xc5\xa1e korak naprej. Povsem dosledno zdaj duhovnikom zauka\xc5\xbeejo devi\xc5\xa1tvo - kdor prekr\xc5\xa1i to zapoved, gre\xc5\xa1i ne le zoper disciplino, temve\xc4\x8d je obto\xc5\xbeen krivoverstva. Leta 1059 se v Rimu sestal koncil in dolo\xc4\x8dil, da laiki ne smejo ve\xc4\x8d prisostvovati ma\xc5\xa1i, ki jo bere duhovnik, ki ima v hi\xc5\xa1i \xc5\xbeeno. Gonilna silnica tega boja je bil toskanski menih Hildebrand, ki je leta 1073 zasedel pape\xc5\xa1ki prestol kot Gregor VII. Leto zatem je koncil v Rimu vse zakonske zveze duhovnikov uradno razveljavil in vsako zvezo med duhovniki in \xc5\xbeenskami ozna\xc4\x8dil kot vla\xc4\x8dugarstvo,\xc2\xa0\xc2\xbbfornicatio\xc2\xab. Vsi duhovniki, ki imajo \xc5\xa1e \xc5\xbeene, so jih morajo nagnati. Toda razposlati so morali posebne poobla\xc5\xa1\xc4\x8dence, da bi strli odpor duhov\xc5\xa1\xc4\x8dine severno od Alp._NEWLINE_Na koncilih v Mainzu, Erfurtu, Parizu so ve\xc4\x8dkrat razpravljali o tem ukrepu, kar je povzro\xc4\x8dilo ve\xc4\x8d spopadov. Minilo je \xc5\xa1e nekaj desetletij, da se je celibat nato uveljavil po vsem Zahodu. Vpra\xc5\xa1anje celibata je tlilo skozi ves srednji vek, do Martina Luthra, ki je podal nov povod za cerkveni razkol.\n_START_SECTION_\nReformacija\n_START_PARAGRAPH_\nPrvi, ki je znova na\xc4\x8del vpra\xc5\xa1anje duhovni\xc5\xa1ke \xc5\xbeenitve, je bil Melanchthon, nem\xc5\xa1ki teolog, rojen leta 1497, ki je zagovarjal, da bi samo za\xc4\x8dasno odpravili celibat, medtem ko bi kon\xc4\x8dno odlo\xc4\x8ditev prepustili koncilu. Posvetni duhoven velike stolice v Z\xc3\xbcrichu, Ulrich Zwingli, se je bolj trdno zavzel za odpravo tega instituta in je bil med reformatorji iz vrst duhovni\xc5\xa1kega stanu tudi prvi, ki se je res poro\xc4\x8dil. Tega \xc5\xbee pribli\xc5\xbeno pol stoletja ni storil noben drug duhovnik. Leto dni kasneje mu je sledil Martin Luther. Tudi tretji veliki reformator, Calvin, se je poro\xc4\x8dil, ko mu je bilo trideset let._NEWLINE_Zgled verskih vodnikov je spro\xc5\xbeil svojevrstno seksualno revolucijo med mladimi duhovniki, ki so se pridru\xc5\xbeili reformaciji. Ocenjujejo, da ni minila niti prva nova generacija duhovnikov, ko je v protestantskih de\xc5\xbeelah popolnoma izginil celibat.\n_START_SECTION_\nTridentinski koncil\n_START_PARAGRAPH_\nNa tem koncilu so znova spregovorili o duhovni\xc5\xa1kih zakonih in uveljavili nazadnja\xc5\xa1ke nazore. Duhovnikom so znova ukazali, da so se dol\xc5\xbeni dr\xc5\xbeati zaobljube devi\xc5\xa1tva v najstro\xc5\xbeji obliki.\n_START_SECTION_\nPravoslavna cerkev\n_START_PARAGRAPH_\nVzhodne pravoslavne Cerkve upo\xc5\xa1tevajo prvo skupino celibatnih ukrepov, namre\xc4\x8d tiste, ki so bili sprejeti \xc5\xa1e pred veliko shizmo: \xc5\xa1kofje sploh ne smejo biti poro\xc4\x8deni, za ni\xc5\xbejo duhov\xc5\xa1\xc4\x8dino pa velja prepoved poroke po duhovni\xc5\xa1km posve\xc4\x8denju. Pred posve\xc4\x8denjem se bodo\xc4\x8di pop lahko poro\xc4\x8di, saj pravoslavne Cerkve ne upo\xc5\xa1tevajo ukrepov, ki so bili sprejeti v katoli\xc5\xa1ki Cerkvi po razkolu.'