b'\n_START_ARTICLE_\nJames Short\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nShort je bil sin mizarja Williama Shorta in je \xc5\xbee zelo zgodaj postal sirota. Najprej se je \xc5\xa1olal za duhovnika. Leta 1726 je za\xc4\x8del \xc5\xa1tudirati na Univerzi v Edinburghu. Tu je nanj postal pozoren profesor matematike Maclaurin. Okoli leta 1732 mu je Maclaurin dovolil uporabljati univerzitetne prostore za preskuse pri gradnji daljnogledov. Leta 1735 je Short diplomiral na ugledni Univerzi svetga Andreja._NEWLINE_Prvi Shortov daljnogled je imel zrcala iz stekla, kakor je predlagal Gregory. Kasneje je uporabljal le kovinska zrcala in uspel izdelalti zrcala z resni\xc4\x8dno paraboloidnimi in elipsoidnimi oblikami. Pri izdelavi daljnogledov se je Short izredno izpopolnil. Najprej je izdeloval daljnoglede v Edinburghu, kasneje pa od leta 1738 v Londonu. Marca 1737 so ga izbrali za \xc4\x8dlana Kraljeve dru\xc5\xbebe._NEWLINE_Skoraj vsi Shortovi daljnogledi so bili Gregoryjevega tipa in nekateri izmed njih so \xc5\xa1e danes zgled za visoko stopnjo zglajenosti. Izdelal je tudi nekaj zrcalnih daljnogledov Newtonovega tipa. Izdelal je vsega pribli\xc5\xbeno 1370 in\xc5\xa1trumentov, od katerih se jih je 110 izgubilo. Leta 1736 ga je kraljica Karolina prosila za pou\xc4\x8devanje matematike svojega drugega sina Williama._NEWLINE_Short je leta 1761 sodeloval v britanski odpravi pri opazovanju navideznega prehoda Venere. Iz opazovanj je izra\xc4\x8dunal astronomsko enoto. Tudi v naslednji odpravi leta 1769 so njegove in\xc5\xa1trumente vkrcali na Cookovo ladjo Endeavour, sam pa ni do\xc5\xbeivel opazovanja. Ob svoji smrti je bil zelo premo\xc5\xbeen.'