b'\n_START_ARTICLE_\nAugust Strindberg\n_START_SECTION_\nMladost\n_START_PARAGRAPH_\nRodil se kot tretji pre\xc5\xbeiveli sin Carla Oscarja Strindberga in slu\xc5\xbekinje Eleonore Ulrike Norling. Ko je bil star 7 let, so se preselili v Norrtullsgatan - na severno, skoraj pode\xc5\xbeelsko obrobje mesta. Leto pozneje se je dru\xc5\xbeina preselila v bli\xc5\xbeino Sabbatsbra, kjer so ostali tri leta, preden so se vrnili nazaj v Norrtullsgatan. \xc5\xa0tiri leta je hodil v \xc5\xa1olo Klara, kjer je do\xc5\xbeivel krute izku\xc5\xa1nje, ki so ga preganjale v odrasli dobi. V letih 1860 je bil preme\xc5\xa1\xc4\x8den v \xc5\xa1olo Jakob, ki mu je bolj ustrezala, a je tam ostal le eno leto. _NEWLINE_Jeseni 1861 je bil preme\xc5\xa1\xc4\x8den v zasebni stockholmski licej za me\xc5\xa1\xc4\x8danske de\xc4\x8dke, tam je ostal \xc5\xa1est let. Mati mu je umrla, ko je dopolnil 13 let. Spominjal se je je z grenkobo, saj je vedno zanemarjala njegovo inteligenco, kot otroka ga je namre\xc4\x8d zelo zanimalo naravoslovje, fotografija in religija. Kasneje je potrebo po idealizaciji materinske figure uresni\xc4\x8dil v avtobiografski noveli Sin slu\xc5\xbekinje, v kateri je opisal svoje otro\xc5\xa1tvo, \xc4\x8dustvene negotovosti, rev\xc5\xa1\xc4\x8dino, verski fanatizem in zanemarjanje. Leta 1897 je maturiral in se vpisal na univerzo v Uppsali. Med \xc5\xa1tudijem je delal kot asistent v lekarni univerzitetnega mesta Lund na severu \xc5\xa0vedske, bil nadomestni u\xc4\x8ditelj na osnovni \xc5\xa1oli in mentor otrok dveh znanih zdravnikov v Stockholmu. \xc5\xa0tudij je opustil in se leta 1868 hotel zaposliti kot \xc5\xa1olski u\xc4\x8ditelj, a se je odlo\xc4\x8dil, da bo nekaj \xc4\x8dasa raje \xc5\xa1tudiral kemijo v Stockholmu, kot neke vrste predpripravo na \xc5\xa1tudij medicine. Pozneje je delal kot privatni korepetitor v Kraljevem gledali\xc5\xa1\xc4\x8du v Stockholmu. V maju 1869 ni opravil kvalifikacijskega izpita iz kemije in je zato po\xc4\x8dasi opustil \xc5\xa1tudij._NEWLINE_Januarja 1870 se je vrnil na univerzo Uppsala, da bi \xc5\xa1tudiral estetiko in sodobne jezike. Tedaj je \xc5\xbee snoval \xc5\xa1tevilne drame._NEWLINE_Soustanovil je dru\xc5\xa1tvo Rune, majhen literarni klub, kjer je vsak \xc4\x8dlan prejel psevdonim iz run, anti\xc4\x8dne tevtonske abecede. Strindbergov psevdonim je bil Fr\xc3\xb6 (Sadika), po bogu plodnosti. Prebiral je dela S\xc3\xb8rena Kierkegaarda in Georga Brandesa. _NEWLINE_Leta 1872 je Kraljevo gledali\xc5\xa1\xc4\x8de zavrnilo njegovo prvo veliko igro Mojster Olof, premiera je bila v Novem gledali\xc5\xa1\xc4\x8du devet leto pozneje, ko je dopolnil 32 let. Omogo\xc4\x8dila mu je gledali\xc5\xa1ki preboj. _NEWLINE_Strindberg je nadaljeval kot novinar in kritik za \xc4\x8dasopis v Stockholmu. 1874 je nastopil slu\xc5\xbebo asistenta knji\xc5\xbeni\xc4\x8darja v kraljevi knji\xc5\xbenici in v njej ostal osem let. 1876 se je poro\xc4\x8dil s Siri von Essen, 24-letno ambiciozno igralko. Leta 1879 je objavil roman Rde\xc4\x8da soba, satiro na stockholmsko dru\xc5\xbebo, ki je prvi moderni \xc5\xa1vedski roman. _NEWLINE_Medtem ko je bil na \xc5\xa0vedskem dele\xc5\xbeen kritik, so ga na Danskem opevali kot genija._NEWLINE_Proti koncu 80. let je Strindberg odkril naturalizem. Istega leta se jima je z \xc5\xbeeno Siri rodila h\xc4\x8derka Karin. 1881 je za\xc4\x8del pisati \xc4\x8dlanke za danski dnevnik Morgenbladet, v aprilu pa kulturno zgodovino \xc5\xa0vedske \xc5\xa0vedski ljudje v \xc5\xa1tirih delih, ki jo sestavlja vrsta upodobitev \xc5\xbeivljenja navadnih ljudi od devetega stoletja naprej. Novi umetni\xc5\xa1ki direktor stockholmskega gledali\xc5\xa1\xc4\x8da se je strinjal, da bo re\xc5\xbeiral igro Mojster Olof. Leta 1884 so Strindberga obto\xc5\xbeili bogokletnosti zaradi ilustracije zgodbe v \xc4\x8dasopisu v prvi \xc5\xa1tevilki njegove zbirke Poro\xc4\x8diti se._NEWLINE_Maja 1885 je bil na tem, da postane ateist. Po sodnem procesu je opustil luteransko vero. Nekaj \xc4\x8dasa je bil deist, potem pa se je odlo\xc4\x8dil za ateizem. Potreboval je vero, zato se je poglobil v Jean-Jacques Rousseaujevo \xc4\x8da\xc5\xa1\xc4\x8denje narave, s katerim se je \xc5\xbee sre\xc4\x8dal kot \xc5\xa1tudent; njegovi deli Ljudje Hems\xc3\xb6a (1887) in Med francoskimi kmeti (1889) sta bili pod Rousseaujevim vplivom. Potem se je preselil v Nem\xc4\x8dijo, kjer je prebiral dela kanclerja Otta von Bismarcka. Odvrnil se je od Rousseauja in se je obrnil k filozofiji Friedricha Nietzscheja, ki je poudarjal mo\xc5\xa1ki genij. Nietzchejev vpliv je viden v delih Zagovor blazne\xc5\xbea (1893), Izob\xc4\x8den (1889), Upniki (1889) in Na odprtem morju (1890). Pri 37 letih se je lotil \xc5\xa1tiridelne avtobiografije Sin slu\xc5\xbekinje. _NEWLINE_Prva stockholmska produkcija Strindbergove naturalisti\xc4\x8dne igre Gospodi\xc4\x8dna Julija je bila odigrana v Ljudskem gledali\xc5\xa1\xc4\x8du leta 1906. _NEWLINE_V Upnikih je se naslonil na Darwinovo teorijo pre\xc5\xbeivetja mo\xc4\x8dnej\xc5\xa1ega in dramatiziral usojeno spolno sre\xc4\x8danje, ki pre\xc4\x8dka delitev dru\xc5\xbebenih razredov._NEWLINE_V eseju O psihi\xc4\x8dnih umorih (1887) je zagovarjal uporabo hipnoze. Razvil je teorijo, da spolno bojevanje ni motivirano z \xc2\xbb\xc5\xbeeljo po mesu\xc2\xab, ampak raste iz neizprosne \xc4\x8dlove\xc5\xa1ke volje. Zmagovalec je najmo\xc4\x8dnej\xc5\xa1i in najbolj brezvestni, nekdo, ki si kot npr. hipnotizer lahko podredi psiho drugega. Njegov pogled na boj psiholo\xc5\xa1kih mo\xc4\x8di je viden v delih Upniki (1889), Mo\xc4\x8dnej\xc5\xa1i (1889) in Izob\xc4\x8den (1889). Po lo\xc4\x8ditvi leta 1888 je za\xc4\x8del pisati kratke drame  (Mo\xc4\x8dnej\xc5\xa1i, 1889). Navdihnila sta ga pisatelja Gustave Guiche in Henri de Lavedan. V eseju O moderni drami in moderno gledali\xc5\xa1\xc4\x8de (1889) se je lo\xc4\x8dil od naturalizma, odmaknil se je tudi od Nietzscejeve filozofije in ateizma. Vstopil je v obdobje \xc2\xbbinferna\xc2\xab, imel je psiholo\xc5\xa1ke in religiozne pretrese, ki so bili navdih za njegova poznej\xc5\xa1a dela._NEWLINE_Zanimati ga je za\xc4\x8delo transcendentalno, vendar je \xc5\xa1e vedno branil naturalizem, \xc4\x8deprav je iz\xc4\x8drpal njegov literarni potencial. V 90. letih je napisal dela Dolg in kredit (1892), Soo\xc4\x8danje s smrtjo (1892), Materinska ljubezen (1892) in Prvo opozorilo(1893). Za igro Nebe\xc5\xa1ki klju\xc4\x8di (1892) je dobil navdih z lo\xc4\x8ditvijo in izgubo otrok. Zaklju\xc4\x8dil je tudi eno izmed svojih redkih komedij Igra z ognjem (1893) in trilogijo V Damask (1898\xe2\x80\x931904). Leta 1892 so v gledali\xc5\xa1\xc4\x8du Otta Brahmsa uprizorili njegove najbolj znane drame O\xc4\x8de, Gospodi\xc4\x8dna Julija in Upniki. Leta 1899 se je iz \xc5\xbeelje, da bi dobil status nacionalnega poeta, posvetil zgodovinski drami, kjer ni bil vedno zvest zgodovinskim virom: Triologija Vasa: Saga o Folkungih (1899), Gustav Vasa (1899) in Erik XIV (1899)._NEWLINE_Spisal je \xc5\xa1tiri komorne drame: Grmenje v zraku, Po\xc5\xbegana stran, Sonata strahov in Pelikan.\n_START_SECTION_\nDrugi interesi\n_START_PARAGRAPH_\nStrindberg je bil polihistor: ukvarjal se je s telegrafijo, teozofijo, slikarstvom, fotografijo in alkimijo._NEWLINE_Njegove slike so edinstvene za svoj \xc4\x8das, a njegovi sodobniki so bili mnenja, da prikazujejo radikalno pomanjkanje spo\xc5\xa1tovanja do vizualne realnosti. V razponu nekaj let je naslikal 117 slik in danes ga nekateri ozna\xc4\x8dujejo kot enega izmed najbolj izvirnih umetnikov iz 19. stoletja. Najbolj poznana je slika Nevihta, ki prikazuje ekspresionisti\xc4\x8dno marino in je bila dobro prodajana. \xc4\x8ceprav je Strindberg prijateljeval z Edvardom Munchom in Paulom Gauguinom ter bil tako seznanjen s sodobnimi trendi, lahko iz spontanosti in subjektivne izraznosti krajin in marin sklepamo, da so na njegovo slikarstvo bolj vplivale osebne krize. Napravil je tudi veliko \xc5\xa1tevilo fotografskih portretov. Alkimija, okultizem, swedenborgianizem in razni drugi ekscentri\xc4\x8dni interesi so zaznamovali njegovo \xc5\xbeivljenje. V avtobiografskem delu Inferno, paranoi\xc4\x8dni in nejasni zgodbi o njegovih letih v Parizu, ki je bila napisana v francoskem jeziku, trdi, da so uspe\xc5\xa1no izvajali alkimisti\xc4\x8dne eksperimente in na njegovi h\xc4\x8deri prakticirali \xc4\x8drno magijo.\n_START_SECTION_\nPolitika\n_START_PARAGRAPH_\nPod vplivom pari\xc5\xa1ke komune 1871 je mladi Strindberg razvil mnenje o politiki kot konfliktu med vi\xc5\xa1jim in ni\xc5\xbejim razredom. Bil je socialist, morda celo bolj anarhist, zato so ga uvr\xc5\xa1\xc4\x8dali med skrajno leve pisatelje. Njegova politi\xc4\x8dna mnenja so se v zadnjih letih precej spremenila in zato nikoli ni veljal za politi\xc4\x8dnega pisatelja, \xc4\x8deprav njegova dela niso brez politi\xc4\x8dne razse\xc5\xbenosti. Vanje je zapisano prepri\xc4\x8danje, da sta \xc5\xbeivljenje in oblastni sistem globoko nepravi\xc4\x8dna in \xc5\xa1kodljiva za navadne dr\xc5\xbeavljane._NEWLINE_Njegova spreminjajo\xc4\x8da se narava glede politi\xc4\x8dnih stali\xc5\xa1\xc4\x8d je vplivala tudi na vpra\xc5\xa1anje o \xc5\xbeenskih pravicah. Sprva je bil naklonjen \xc5\xbeenskam, v 19. stoletju jih je na \xc5\xa0vedskem celo volilno podprl, pozneje pa je do njih razvil neke vrste divje sovra\xc5\xa1tvo in pozival poslance, naj razmislijo o emancipaciji teh "polopic", norih, instinktivnih zlih \xc5\xbeivali.'