b'\n_START_ARTICLE_\nDom (gora)\n_START_SECTION_\nGeografski podatki\n_START_PARAGRAPH_\nDom je kon\xc4\x8dna to\xc4\x8dka verige, ki te\xc4\x8de od Schwarzberghorna na jugu, preko kri\xc5\xbei\xc5\xa1\xc4\x8da z glavno verigo Alp (Alpska razvodnica), do Distelhorna na severu in se kon\xc4\x8da nad mestom Stalden. Veriga se nahaja v celoti v \xc5\xa1vicarskem okro\xc5\xbeju Visp._NEWLINE_Dve dolini, ki ju veriga lo\xc4\x8duje sta Mattertal na zahodu in Saastal na vzhodu. Mesti Randa in Saas-Fee le\xc5\xbeita tako \xc5\xa1est kilometrov od vrha (na zahod in vzhod). Razlika nadmorske vi\xc5\xa1ine med vrhom in dolino je na zahodni strani (Randa) 3000 m in na vzhodni strani (Saas-Grund) 3150 m. Na strani Mattertal je Dom skoraj enako visok kot Weisshorn in na Saastal strani kot Weissmies. _NEWLINE_Ker Dom ni na glavni alpski verigi, reke te\xc4\x8dejo tako na zahodno kot vzhodno stran masiva in se kon\xc4\x8dajo v isti ve\xc4\x8dji reki Roni, preko  rek Mattervispa in Saaservispa. Zato je Dom najvi\xc5\xa1ja gora v Alpah s to posebnostjo._NEWLINE_Skupina Mischabel vklju\xc4\x8duje \xc5\xa1tevilne vrhove nad 4000 metrov. Na severu le\xc5\xbei Nadelgrat, ki ga sestavljajo Lenzspitze, Nadelhorn, Stecknadelhorn, Hohberghorn in D\xc3\xbcrrenhorn. Nadelgrat je dobro viden iz severa in daje masivu zna\xc4\x8dilen vilast videz. Drugi najvi\xc5\xa1ji vrh masiva je T\xc3\xa4schhorn na jugu s 4491 m in ju\xc5\xbeno od njega, zna\xc4\x8dilno raven vrh Alphubel. Skupno osem vrhov vi\xc5\xa1jih od 4000 m tvori masiv Mischabel.  Druga pomembna vrhova masiva sta Ulrichshorn in Balfrin. Dom ima zahodno ramo (4479 m) in vzhodno ramo (4468 m)._NEWLINE_Na splo\xc5\xa1no obmo\xc4\x8dja nad 3000 m pokrivajo ledeniki, dva najve\xc4\x8dja sta Ried ob vzno\xc5\xbeju Nadelgrata in Fee ob vzno\xc5\xbeju gore Dom, pod njeno vzhodno stranjo.\n_START_SECTION_\nGeologija\n_START_PARAGRAPH_\nMasiv je skoraj v celoti sestavljen iz gnajsa iz Siviez-Mischabelovega pokrova. Slednji je del Brian\xc3\xa7onskega mikrokontinenta in se nahaja v Peninskem pokrovu. Dom je sedimentna gora.\n_START_SECTION_\nZgodovina osvajanj\n_START_PARAGRAPH_\nPrvi vzpon je bil izveden iz Festigrata (severozahodni greben) 11. septembra 1858, opravil ga je \xc4\x8dastiti John Llewelyn-Davies in vodniki Johann Zumtaugwald, Johann Kr\xc3\xb6nig in Hieronymous Brantschen. _NEWLINE_Prvi vzpon na zahodnem grebenu (nad Festikinl\xc3\xbccke) so izvedle 4. septembra 1878 gospe E. P.  Jackson in Percy W. Thomas in vodniki Aois Pollinger, Josef Truffer, Josef Marie Biner, Josef Imboden in Josef Lengen iz Sv. Niklausa v kantonu Valais. Ti so vodili preko zahodne stene in dosegli Festigrat pred prihodom na vrh. Prvi popoln vzpon po zahodnem grebenu je bil izveden kasneje leta 1882, Paula G\xc3\xbcssfeldta sta vodila Alexander Burgener in B. Venetz. Neposredno po zahodni steni se je prvi\xc4\x8d povzpelo leta 1962._NEWLINE_1000 metrov visoko vzhodno lice nad Saas-Feejem je leta 1875 preplezali J. Petrus, A. in W. Puckle in L. Noti._NEWLINE_Pot na ju\xc5\xbeni strani sta prva opravila avgusta 1906 Geoffrey Winthrop Young in R. G. Major z vodniki Josef Knubel in Gabriel Lochmatter iz Sv. Niklausa v kantonu Valais. Po Youngovem mnenju je bil pristop bolj nevaren kot jugozahodna stena bli\xc5\xbenjega T\xc3\xa4schhorna, ki sta jo preplezala dva tedna prej._NEWLINE_18. junija 1917 sta Arnold Lunn, pionirski smu\xc4\x8darski alpinist in Josef Knubel iz Sv. Niklausa prva opravila smu\xc4\x8darski vzpon na Dom po ledeniku Hohberg (severna stran).\n_START_SECTION_\nPristopi in ko\xc4\x8de\n_START_PARAGRAPH_\nKljub precej\xc5\xa1nji vi\xc5\xa1ini nad okoli\xc5\xa1kima dolinama, je vzpon na Dom zelo preprost, saj normalna pot ne predstavlja ve\xc4\x8djih te\xc5\xbeav. 3100-metrski vzpon ima objektivne nevarnosti le v zgornjem delu. \xc5\xbdi\xc4\x8dnice in drugi objekti se nahajajo le na obmo\xc4\x8dju Saas-Feeja na vzhodni strani gore, od koder so vse poti te\xc5\xbeke._NEWLINE_Najla\xc5\xbeji na\xc4\x8din poti na vrh se za\xc4\x8dne iz kraja Randa, kjer je \xc5\xbeelezni\xc5\xa1ka postaja (1407 m) proge Matterhorn-Gotthard. Iz Randa vodi pot do planinske ko\xc4\x8de Dom (2940 m), ki jo pre\xc4\x8dka tudi Evropska pe\xc5\xa1pot v bli\xc5\xbeini ko\xc4\x8de Europa. Plezanje na goro zahteva preno\xc4\x8ditev. Najbolj priljubljena preno\xc4\x8di\xc5\xa1\xc4\x8da so ko\xc4\x8da Dom in kampiranje eno uro vi\xc5\xa1je od ko\xc4\x8de. Ko\xc4\x8do je treba rezervirati vnaprej. Obi\xc4\x8dajna pot se za\xc4\x8dne od ko\xc4\x8de in gre na ledenik Festi proti prevalu Festijoch (3720 m). Potem pa sledi ledenik Hohberg do vrha nad severno steno. Festigrat je severozahodni greben na katerega se gre neposredno iz Festijocha do vrha. Za\xc5\xbeelen je pri plezalcih, ki se \xc5\xbeelijo izogniti dolgim pobo\xc4\x8dja severnega boka._NEWLINE_Ko\xc4\x8da Mischabel na vzhodni strani pod Lenzspitze se uporablja za vzpon ni\xc5\xbejih vrhov, kot so Nadelhorn, Lenzspitze in ostali vrhovi na Nadelgrat.'