b'\n_START_ARTICLE_\nPjotr Ivanovi\xc4\x8d Balabin\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nOsnovno \xc5\xa1olanje je prejel doma, nato pa se je dru\xc5\xbeina preselila v Anglijo. \xc5\xbde v otro\xc5\xa1tvu je postal vodnik gardistov. 1. januarja 1794 je pri\xc4\x8del z aktivno voja\xc5\xa1ko slu\xc5\xbebo kot pehotni stotnik, dodeljen \xc4\x8drnomorski floti. 2. junija naslednjega leta je bil preimenovan v flotnega poro\xc4\x8dnika; v sestavi flote se je udele\xc5\xbeil sredozemske kampanje 1794-98._NEWLINE_Leta 1798 se je udele\xc5\xbeil italijansko-\xc5\xa1vicarske kampanje na krovu ladje Pavel. Leta 1801 je bil preme\xc5\xa1\xc4\x8den k balti\xc5\xa1ki floti, naslednje leto pa je bil s \xc4\x8dinom poro\xc4\x8dnika preme\xc5\xa1\xc4\x8den v Konjeni\xc5\xa1ki gardni polk; v sestavi polka se je leta 1805 udele\xc5\xbeil bitke pri Austerlitzu, kampanje 1807 ter rusko-\xc5\xa1vedske vojne 1808-09._NEWLINE_14. avgusta 1808 je bil kot diplomat k cesarju Napoleonu; 1. oktobra istega leta pa je postal adjutant carja Aleksandra I. Med patriotsko vojno leta 1812 se je bojeval na Baltiku. 15. septembra 1813 je bil povi\xc5\xa1an v generalmajorja. Udele\xc5\xbeil se je tudi pohoda proti Franciji leta 1815._NEWLINE_Leta 1817 se je vrnil v Rusijo in 7. januarja 1818 je zaradi bolezni od\xc5\xa1el v pokoj. Aktiviran je bil 26. novembra 1826 in naslednjih 6 let je bil poveljnik 1. regije Samostojnega korpusa \xc5\xbeandarjev._NEWLINE_Dokon\xc4\x8dno je bil upokojen 10. februarja 1832 s \xc4\x8dinom generalporo\xc4\x8dnika.'