b'\n_START_ARTICLE_\nJanez Remic\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nRemic je po maturi 1940 pri\xc4\x8del na ljubljanski univerzi \xc5\xa1tudirati klasi\xc4\x8dno filologijo. Po okupaciji je \xc5\xa1tudij nadaljeval na Dunaju. Maja 1944 je bil vpoklican v nem\xc5\xa1ko vojsko, stopil marca 1945 med gornjske domobrance, bil po umiku na Koro\xc5\xa1ko iz Vetrinja vrnjen v Slovenijo in bil verjetno v za\xc4\x8detku junija 1945 ubit med mno\xc5\xbei\xc4\x8dnimi poboji v okolici Slovenj Gradca.\n_START_SECTION_\nLiterarno delo\n_START_PARAGRAPH_\nRemic je iz\xc5\xa1el iz literarnega kroga, ki se je zbiral okoli glasila Doma\xc4\x8de vaje, katerega so izdajali dijaki Zavoda svetega Stanislava. Spo\xc4\x8detka je pisal pesmi in jih objavljal v Mentorju, nato pa ga je pritegnila literarna kritika, ki jo je objavljal v Domu in svetu ter Dejanju. Med \xc5\xa1tdjem na Dunaju se je posve\xc4\x8dal \xc5\xa1tudiju Platona in tam postal  duhovni vodja literarne skupine, s katero je spomladi 1944 izdal ilegalno glasilo Dunajske doma\xc4\x8de vaje._NEWLINE_Najpomembnej\xc5\xa1i del Remi\xc4\x8deve literarne zapu\xc5\xa1\xc4\x8dine je \xc5\xbeal izgubljen, ohranjen pa je njegov dnevnik 1942 - 1944 in pisma I. Hribov\xc5\xa1ku.'