b"\n_START_ARTICLE_\nHimera\n_START_PARAGRAPH_\nHimera, (gr\xc5\xa1ko: \xce\xa7\xce\xaf\xce\xbc\xce\xb1\xce\xb9\xcf\x81\xce\xb1, Chimaira), je v gr\xc5\xa1ki mitologiji po\xc5\xa1ast z levjo glavo, kozjim trupom in zmajskim repom. Himera je bila ena od potomcev Tifona in Ehidne in sestra takih po\xc5\xa1asti, kot so Kerber in Lernejska Hidra. _NEWLINE_Najbolj znana likovna upodobitev Himere je etru\xc5\xa1\xc4\x8danski kip, imenovan\xc2\xa0\xc2\xbbHimera iz Arezza\xc2\xab\xc2\xa0(po mestu v Italiji, v katerem so ga na\xc5\xa1li)._NEWLINE_Po legendi naj bi se z njo spopadel gr\xc5\xa1ki junak Belerofont.\n_START_SECTION_\nKlasi\xc4\x8dni viri\n_START_PARAGRAPH_\nMite o Himeri je mogo\xc4\x8de najti v Psevdo-Apollodorusovi Bibliotheca (knjiga 1), Homerjevi Iliadi (knjiga 6); Hyginusovi Fabulae 57 in 151; Ovidovih Metamorfozah (knjiga VI 339, IX 648) in Heziodovi Theogoniji 319ff. _NEWLINE_Virgil v Eneidi (knjiga 5) Uporabi Himero za ime velikanske ladje dirko Gyas', z mo\xc5\xbenostjo alegori\xc4\x8dnega pomena v sodobni rimski politiki.\n_START_SECTION_\nHipoteza o izvoru\n_START_PARAGRAPH_\nPlinij starej\xc5\xa1i citira Ktezija in Fotija, ki sta identificirala Himero s povr\xc5\xa1ino trajnih zra\xc4\x8dnikov plina, ki jih \xc5\xa1e danes najdejo pohodniki na Likijski pohodni poti v jugozahodni Tur\xc4\x8diji. V tur\xc5\xa1\xc4\x8dini imenovane Yanarta\xc5\x9f (gore\xc4\x8de skale) sestavlja pribli\xc5\xbeno dva ducata zra\xc4\x8dnikov v tleh, ki so zdru\xc5\xbeeni v dveh lisah na hribu nad Hefajstovim templjem pribli\xc5\xbeno 3 km severno od \xc3\x87\xc4\xb1ral\xc4\xb1ja, v bli\xc5\xbeini starodavnega Olimpa v Likiji. Zra\xc4\x8dniki oddajajo metan, ki izhaja iz metamorfnih kamnin, kar so starodavnih v\xc4\x8dasih imeli za svetilnike po katerih so ladje uravnavale smer vo\xc5\xbenje."