b'\n_START_ARTICLE_\nGioachino Rossini\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nRossini se je rodil v glasbi naklonjeni dru\xc5\xbeini, njegov o\xc4\x8de je bil mestni hornist in trobenta\xc4\x8d, sicer pa javni izklicevalec mestne hi\xc5\xa1e. Mati je bila pevka pri popotni skupini. \xc5\xbde kot otrok je z zaslu\xc5\xbekom, ki ga je prejel s petjem v cerkvenem zboru, prispeval v dru\xc5\xbeinski prora\xc4\x8dun. Najprej je \xc5\xa1tudiral v Lugu in nato v Bologni pri opatu Mattei. Leta 1806 se je vpisal na Liceo musicale v Bologni. Star deset let se je u\xc4\x8dil tudi \xc4\x8dembalo. Sicer pa je v Bologni hodil na te\xc4\x8daj kontrapunkta, violon\xc4\x8dela in klavirja. Leta 1806 so ga sprejeli tudi na Accademio filharmonico._NEWLINE_Z osemnajstimi leti je v Benetkah izvedel svojo prvo opero buffo - La Cambiale di matrimonio, ki je ob\xc4\x8dinstvu takoj ugajala. V naslednjih petih letih je napisal \xc5\xa1estnajst oper. Pri dvajsetih je z opero Pietra del paragone osvojil milansko Scalo, pri enaindvajsetih letih pa je z opero Tancredi v Teatru Fenice izzval prvi rossinijevski delirij. Njegovo slavno operno delo \xe2\x80\x9cSeviljski brivec\xe2\x80\x9d je pri\xc5\xa1lo na odrske deske gledali\xc5\xa1\xc4\x8da Argentino v Rimu. Znana anekdota, da je operno partituro napisal v kratkem \xc4\x8dasu trinajstih dni, je povsem verjetna, saj je znano, da je pogosto napisal tri do \xc5\xa1tiri opere letno. Do konca leta 1822 je deloval kot hi\xc5\xa1ni skladatelj impresarija in lastnika igralnice Barbaie v Neaplju, smel pa je delati tudi za druge impresarije. Tam je spoznal pevko Isabelo Colbran, za katero je napisal nekaj opernih vlog. Z njo se je leta 1822 tudi poro\xc4\x8dil in odpotoval na gostovanje v London._NEWLINE_Deloval je \xc5\xa1e v Parizu, kjer je vodil Th\xc3\xa9atre Italien in od bourbonskega kralja Charlesa X. prejel sinekuro in\xc5\xa1pektorja petja. V letih, ko je \xc5\xbeivel v Parizu, je napisal serijo oper, imenovanih dramma serio, v katerih je iskal dramske resnice. S temi deli se je kon\xc4\x8dal svet belcanta. Vrhunec njegovega ustvarjanja je bila velika opera v francoskem jeziku \xe2\x80\x9cVilijem Tell\xe2\x80\x9d, uprizorjena 1829. To je njegova zadnja opera. Star sedemintrideset let se je tedaj odlo\xc4\x8dil, da se povsem odpove pisanju oper. Po uspehu Viljema Tella je odpotoval v Bologno, kjer je re\xc5\xbeiral svoje opere v Teatro comunale. Zaradi gmotnih interesov v \xc4\x8dasu francoske revolucije se je vrnil v Pariz. Ludvik-Filip mu je ukinil rento in Rossini se je to\xc5\xbeil celih pet let. Med tem ga je podpiral seviljski bankir Alexandre Aguado, ki ga je leta 1832 povabil v Madrid. Tam so ga sprejeli na dvoru, bogat prelat don Manuel Varela pa je naro\xc4\x8dil Stabat mater._NEWLINE_Med zdravljenjem v Aix-les-bains je leta 1832 spoznal Olympe P\xc3\xa9lissier, s katero je \xc5\xbeivel po lo\xc4\x8ditvi od Isabelle Colbran. Po smrti prve \xc5\xbeene se je z njo leta 1845 tudi poro\xc4\x8dil. Postal je borzijanec in \xc5\xbeivel od trgovskih \xc5\xa1pekulacij. Nekaj let je pre\xc5\xbeivel v Milanu, kjer so ga obiskovali razli\xc4\x8dni tedaj znani umetniki. Leta 1840 je, kljub krizam depresije, prevzel vodenje bolonjskega Licea Musicale. Po nekaj letih je od\xc5\xa1el za sedem let v Firence, leta 1855 pa ponovno v Pariz. Tudi tukaj je v svojem salonu sprejemal znane umetnike, ministre, vladarje in finan\xc4\x8dnike. Gledali\xc5\xa1\xc4\x8da sploh ni ve\xc4\x8d obiskoval, ve\xc4\x8dinoma je bil doma in prirejal vsako soboto dru\xc5\xbeabne ve\xc4\x8dere s koncertom in imenitno ve\xc4\x8derjo. V tem \xc4\x8dasu je napisal Malo slavnostno ma\xc5\xa1o, imenovano tudi \xc2\xbbprva salonska ma\xc5\xa1a\xc2\xab. Bila je zelo izvirna z zvo\xc4\x8dnimi efekti in zelo moderna, saj je zdru\xc5\xbeevala ravnovesje med pobo\xc5\xbenostjo in modernostjo._NEWLINE_Zadnja leta je bil bolehen, silno nervozen in vra\xc5\xbeeveren. Bal se je smrti, petka in \xc5\xa1tevilke 13. Leta 1868 se je skladateljevo zdravje poslab\xc5\xa1alo, 13. novembra 1868 je umrl v svoji hi\xc5\xa1i v Passyju v Parizu.\n_START_SECTION_\nKuharsko mojstrstvo\n_START_PARAGRAPH_\nKo je \xc5\xbeivel v Parizu od leta 1855 do smrti, je k sebi je vabil elito tedanjih umetnikov in jim stregel kot mojstrski kuhar s kreacijami svoje izvrstne kuhinje. Je avtor ve\xc4\x8d kot 1000 kuharskih receptov, njegova najbolj znana jed se danes imenuje tournedos Rossini (Rossinijevi turnedoji).'