b'\n_START_ARTICLE_\nPadalstvo\n_START_SECTION_\nZgodovina padalstva\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xbdelja po letenju se je pojavljala \xc5\xbee pri na\xc5\xa1ih prednikih. Med te \xc5\xa1tejemo Leonarda da Vincija in mnoge druge, ki so \xc5\xbee imeli skicirane zamisli izkori\xc5\xa1\xc4\x8danja zra\xc4\x8dnega upora.  Prvo izkori\xc5\xa1\xc4\x8danje zra\xc4\x8dnega upora pri prostem padu se je pojavilo \xc5\xbee konec 16. stoletja za \xc4\x8dasa Galilea Galilea. Gallilei je dokazal, da se je Aristotel pri trditvi o sorazmerju med hitrostjo padanja in te\xc5\xbeo telesa po\xc5\xa1teno zmotil, saj predmeti z razli\xc4\x8dno maso v brezte\xc5\xbenostnem prostoru padajo enako hitro. Hitrost padanja v zraku pa je odvisna od aerodinamike telesa, ki vpliva na zra\xc4\x8dni upor. V Evropi se je padalstvo razvijalo v \xc4\x8dasu renesanse. Leonardo da Vinci je poleg zamisli za helikopter v obdobju 1483-86 skiciral tudi padalo v obliki piramide. Idejo za podobno napravo je konec 16. stoletja razvil hrva\xc5\xa1ki tehnik Faust Vran\xc4\x8di\xc4\x8d, ki je \xc5\xbee poznal aerodinamiko iz na\xc4\x8drtovanja vetrnih mlinov. Slika njegovega padala je bila prva, ki je leta 1595 do\xc5\xbeivela natis v knjigi. Padalo je imelo \xc5\xa1tirioglato ogrodje, na katerega je bilo pritrjeno platno. Vran\xc4\x8di\xc4\x8d ga je leta 1617 s 66 leti sam preizkusil in s tem postal\xc2\xa0\xc2\xbbo\xc4\x8de letalstva\xc2\xab. Za nadaljnji razvoj padal so pomembni trije francoski pionirji. Najpomembnej\xc5\xa1i med njimi je Sebastien Lenormand ki je skakal iz stolpa astronomskega observatorija v Montepellieru, kjer je uporabil padalo s premerom 4,5 m in vi\xc5\xa1ino dveh metrov ter 16 m nosilne povr\xc5\xa1ine. Vrvi so pod padalom nosile lesen sede\xc5\xbe. Drugi francoz Andr\xc3\xa9-Jacques Garnerin, balonar ki je leta 1797 patentiral padalo, s katerim je sko\xc4\x8dil iz balona iz vi\xc5\xa1ine ve\xc4\x8d tiso\xc4\x8d metrov. Po prvi smrtni \xc5\xbertvi med padalci leta 1837 je Charles Renard skonstruiral kombinirano napravo\xc2\xa0\xc2\xbbdrsno padalo-letalo\xc2\xab\xc2\xa0in postal pionir na podro\xc4\x8dju opravljivih padal. Napredno re\xc5\xa1itev sta leta 1895 prispevala nem\xc5\xa1ka konstruktorja Latterman in Kaethe Paulus, ki sta uvedla zlo\xc5\xbeljivo padalo z avtomati\xc4\x8dnim odpiranjem. Izvedba je tako omogo\xc4\x8dala no\xc5\xa1njo in uporabo dveh padal.\n_START_SECTION_\nTeorija in postopki urjenja\n_START_PARAGRAPH_\nPred prijavo v padalsko \xc5\xa1olo je potrebno opraviti zdravni\xc5\xa1ki pregled. Za samostojen skok je potrebno opraviti teoreti\xc4\x8dni te\xc4\x8daj, v katerem nas seznanijo s padali, opremo in letali, pou\xc4\x8dijo o tehnikah skoka in osnovah teorije skoka, spoznamo pa tudi osnove meteorologije. Te\xc4\x8daji potekajo po predhodno dogovorjenih rokih, s pomo\xc4\x8djo katerih kandidat dobi zadostno koli\xc4\x8dino teoreti\xc4\x8dnega znanja za prvi skok. Za skok v tandemu teoreti\xc4\x8dnega te\xc4\x8daja ni potrebno opraviti. Ko uspe\xc5\xa1no opravimo teoreti\xc4\x8dni del, se moramo odlo\xc4\x8diti, ali se bomo \xc5\xa1olali po postopku AFF ali postopku, pri katerem se pri prvih skokih uporablja trak za samodejno odpiranje (TSO). Mo\xc5\xbeno je tudi \xc5\xa1olanje po postopku AIF.\n_START_SECTION_\nTSO\n_START_PARAGRAPH_\nTSO postopek za\xc4\x8dnemo z zemeljskim urjenjem, nato sledi prvi skok. U\xc4\x8ditelj nas pred vstopom v letalo preveri in nam namesti trak za samodejno odpiranje. Pred skokom u\xc4\x8ditelj preveri vso opremo. Ko se po\xc5\xbeenemo iz letala, se sku\xc5\xa1amo postaviti v polo\xc5\xbeaj \xc5\xbeabe (obraz proti zemlji). TSO se po nekaj sekundah spro\xc5\xbei sam in glavno padalo se odpre. Pri tem postopku naredimo 3-5 skokov s TSO. V tem obdobju nam u\xc4\x8ditelj namesti navidezno ro\xc4\x8dko za glavno padalo, katerega moramo pravilno potegniti med skoki. Ko je u\xc4\x8ditelj prepri\xc4\x8dan v na\xc5\xa1e zmo\xc5\xbenosti, odstrani TSO in pripravi pravo ro\xc4\x8dko. V nadaljnji skokih moramo odpreti padalo v petih sekundah po zapustitvi letala. S \xc4\x8dasom nato podalj\xc5\xa1ujemo \xc4\x8das prostega pada. Po pribli\xc5\xbeno 50 skokih lahko naredimo izpit za padalca. Dokler smo u\xc4\x8denci, ne smemo skakati brez u\xc4\x8ditelja in lahko opravimo do tri skoke na dan.\n_START_SECTION_\nAFF\n_START_PARAGRAPH_\nAFF (accelerated free fall) postopek je namenjen pospe\xc5\xa1enemu u\xc4\x8denju, \xc4\x8dim dalj\xc5\xa1emu \xc4\x8dasu prostega padanja in dalj\xc5\xa1emu \xc4\x8dasu letenja z zaprtim padalom. \xc5\xbde najmanj\xc5\xa1a sprememba lege dlani ali te\xc5\xbei\xc5\xa1\xc4\x8da telesa bo spremenila smer leta. Teoreti\xc4\x8dni del in prakti\xc4\x8dni zemeljski del se bistveno ne razlikuje od programa TSO. Bistvena razlika se poka\xc5\xbee pri prvem skoku. Prvi skok pri AFF se opravi kot vsi ostali z vi\xc5\xa1ine 4000m. Z u\xc4\x8dencem sko\xc4\x8dita dva u\xc4\x8ditelja, ki ga dr\xc5\xbeita za roke in ga u\xc4\x8dita obvladovanja telesa. Med prostim padom mora u\xc4\x8denec ve\xc4\x8dkrat nakazati, kako bi odprl padalo. To stori na vi\xc5\xa1ini 1000m. \xc4\x8ce tega ne stori, mu glavno padalo odpre eden od u\xc4\x8diteljev. Po odprtju se u\xc4\x8denec vede popolnoma enako kot pri programu TSO. AFF program ima 8 stopenj. Pri prvih treh zraven letita 2 u\xc4\x8ditelja. \xc4\x8ce u\xc4\x8denec uspe\xc5\xa1no opravi prvi dve stopnji, ga na tretji u\xc4\x8ditelja izpustita iz rok in mu dovolita prost in samostojen polet. Od \xc4\x8detrte do sedme stopnje z njim ska\xc4\x8de samo en u\xc4\x8ditelj, u\xc4\x8denec se takrat u\xc4\x8di obrate, salte, pribli\xc5\xbeevanje in oddaljevanje. Ko u\xc4\x8ditelj presodi, da u\xc4\x8denec obvlada telo v \xc4\x8dasu brez odprtega padala, lahko u\xc4\x8denec sko\xc4\x8di sam.\n_START_SECTION_\nAIF\n_START_PARAGRAPH_\nAIF (instructor assisted freefall) je program podoben AFF. Razlika je v tem, da je v programu AIF prisoten samo en u\xc4\x8ditelj. AIF program je sestavljen iz dveh obdobij, prvo vsebuje ve\xc4\x8d tandenskih skokov, v tem \xc4\x8dasu se u\xc4\x8denec privaja prostemu padu in ravnanju z lete\xc4\x8dim padalom-krilom. V drugem obdobju gre za podoben program kot pri AFF postopku, razlika je le v \xc5\xa1tevilu u\xc4\x8diteljev, ki u\xc4\x8denca spremlja od prvega skoka naprej.\n_START_SECTION_\nNevtralni polo\xc5\xbeaj\n_START_PARAGRAPH_\nPolo\xc5\xbeaj v katerem padalec leti z obrazom proti zemlji in vzdr\xc5\xbeuje najmanj\xc5\xa1o mo\xc5\xbeno hitrost, obi\xc4\x8dajno imenujemo nevtralni polo\xc5\xbeaj. Pomembna zna\xc4\x8dilnost je stabilna lega med letenjem. V tak\xc5\xa1nem polo\xc5\xbeaju lahko zni\xc5\xbeamo te\xc5\xbei\xc5\xa1\xc4\x8de samo tako da boke porinemo naprej, roke in noge pa sku\xc5\xa1amo odsuniti nazaj. \xc5\xbde vzdr\xc5\xbeujemo tak\xc5\xa1no lego roke in noge delujejo kot stabilizatorji. Polo\xc5\xbeaj je izredno pomemben, saj v tem polo\xc5\xbeaju odpiramo padalo zato se moramo pred odpiranjem postaviti v nevtralen ali \xc5\xbeabji polo\xc5\xbeaj.\n_START_SECTION_\nPolo\xc5\xbeaj \xc5\xbeabe\n_START_PARAGRAPH_\nNoge so obrnjene navzgor, roke pa so v ravni ramen pravokotno postavljene ob telo. V tem polo\xc5\xbeaju lahko \xc5\xbee z rokami in nogami krmilimo. Pomembno je vzdr\xc5\xbeevanje polo\xc5\xbeaja saj vsakr\xc5\xa1en premik udov lahko povzro\xc4\x8di vrtenje okoli ene izmed osi.\n_START_SECTION_\nDelta polo\xc5\xbeaj - drsenje naprej\n_START_PARAGRAPH_\nStabilen polo\xc5\xbeaj, telo obrnjeno proti zemlji pod dolo\xc4\x8denim kotom, glava gleda navzdol. Velikost kota uravnavamo z rokami in dlanmi, ki so iztegnjene nazaj in potegnjene ob telo. V tem polo\xc5\xbeaju lahko hitrost naraste \xc4\x8dez 300km/h. Pri tak\xc5\xa1nih hitrostih padala praviloma ne odpiramo.\n_START_SECTION_\nVrtenje okoli navpi\xc4\x8dne osi\n_START_PARAGRAPH_\nNajbolje je obrate za\xc4\x8deti iz polo\xc5\xbeaja \xc5\xbeabe, \xc5\xbee premik roke lahko povzro\xc4\x8di vrtenje okoli osi. Pomembno pri obratih je dolo\xc4\x8ditev izhodi\xc5\xa1\xc4\x8dne to\xc4\x8dke in pomnjenje te. Vrnitev pogleda na to to\xc4\x8dko bo pomenilo obrat za 360 stopinj.\n_START_SECTION_\nSod\xc4\x8dek\n_START_PARAGRAPH_\nSod\xc4\x8dek je obrat okoli vzdol\xc5\xbene osi. Tudi ta polo\xc5\xbeaj za\xc4\x8dnemo iz \xc5\xbeabe. Najla\xc5\xbeje ga napravimo da noge iztegnemo in stisnemo skupaj. Eno roko pustimo iztegnjeno, drugo pa skr\xc4\x8dimo in stisnemo ob prsni ko\xc5\xa1. Na strani roke se bo pove\xc4\x8dal upor in tako nas bo za\xc4\x8delo vrteti okoli vzdol\xc5\xbene osi.\n_START_SECTION_\nSalta naprej in nazaj\n_START_PARAGRAPH_\nOsnovni polo\xc5\xbeaj je \xc5\xbeaba, za salto naprej iztegnemo noge, v pasu pa se prepognemo. Sukali se bomo naprej. Pri salti nazaj naredimo obratno. Noge skr\xc4\x8dimo k telesu, prsni ko\xc5\xa1 pa ostane iztegnjen. Telo se bo za\xc4\x8delo vrteti nazaj._NEWLINE_Pri nenadzorovanem padanju se posku\xc5\xa1amo postaviti v polo\xc5\xbeaj delta in nato v \xc5\xbeabo ali nevtralen polo\xc5\xbeaj. Drug na\xc4\x8din je da se skr\xc4\x8dimo (kolena k prsnem ko\xc5\xa1u, roke na prsni ko\xc5\xa1) ter nato sunkovito raztegnemo v nevtralen polo\xc5\xbeaj.\n_START_SECTION_\nPristanek\n_START_PARAGRAPH_\nPri vseh postopkih o\xc4\x8denja pristanemo enako. Ko sko\xc4\x8dimo iz letala, odpremo padalo in ga vodimo s krmilnimi vrvicami._NEWLINE__NEWLINE_\xc5\xa0olski krog kateri se pri\xc4\x8dne nekje na vi\xc5\xa1ini dvesto metrov se dosko\xc4\x8di\xc5\xa1\xc4\x8du pribli\xc5\xbeamo v navidezni \xc4\x8drti, ki je bo\xc4\x8dno od mesta pristanka in od njega oddaljena pribli\xc5\xbeno sto metrov._NEWLINE__NEWLINE_Dosko\xc4\x8di\xc5\xa1\xc4\x8du se pribli\xc5\xbeamo s hrbtnim vetrom in se peljemo mimo njega. Nato v pravem trenutku zavijemo pravokotno levo ali desno in proti dosko\xc4\x8di\xc5\xa1\xc4\x8du._NEWLINE__NEWLINE_Letimo ravno in znova zavijemo natan\xc4\x8dno proti mestu pristanka._NEWLINE__NEWLINE_Pred pristankom na vi\xc5\xa1ini petnajstih metrov popustimo krmilni vrvici._NEWLINE__NEWLINE_Tik preden se dotaknemo tal morajo biti vrvice zategnjene do konca.'