b'\n_START_ARTICLE_\nVenec (arhitektura)\n_START_PARAGRAPH_\nGejzon (starogr\xc5\xa1ko \xce\xb3\xce\xb5\xe1\xbf\x96\xcf\x83\xce\xbf\xce\xbd, pogosto se zamenja z nekoliko \xc5\xa1ir\xc5\xa1im izrazom venec) je arhitekturni element, pomemben zlasti pri gr\xc5\xa1kih in rimskih zgradbah, uporablja pa se tudi v arheolo\xc5\xa1kih publikacijah. Gejzon je del entablature, ki \xc5\xa1trli navzven z vrha friza v dorskem slogu in z vrha friza (ali v\xc4\x8dasih arhitrava) jonskega in korintskega sloga, ki na pro\xc4\x8delju templja uokvirja trikotno \xc4\x8delo strehe (timpanon). Zunanji zgornji rob ima pogosto \xc5\xa1e odkapnik, narejen kot izpostavljena letev za odvod de\xc5\xbeevnice; letve ali drugi okrasni elementi so bili v\xc4\x8dasih tudi poslikani. Nad gejzonom je potekala sima (kapni napu\xc5\xa1\xc4\x8d na anti\xc4\x8dnem ostre\xc5\xa1ju). Spodnji gejzon se lahko imenuje nadstre\xc5\xa1ek (francosko soffite, latinsko suffigere \xe2\x80\x93 v arhitekturi katera koli spodnja stran). Oblika gejzona (zlasti odkapnik) se pogosto uporablja kot element za dolo\xc4\x8danje kronologije razvoja zgradbe.\n_START_SECTION_\nVodoravni gejzon\n_START_PARAGRAPH_\nVodoravni gejzon te\xc4\x8de okoli celotnega gr\xc5\xa1kega templja in \xc5\xa1trli nad ogredje za za\xc5\xa1\xc4\x8dito pred vremenskimi vplivi in kot okrasni element.  Vodoravni gejzon lahko najdemo pri drugih starih strukturah, ki so narejene po enem od arhitekturnih slogov. Horizontalna sima (s svojima antefiksom in bruhalnikom) je tekla nad vodoravnim gejzonom vzdol\xc5\xbe stranice stavbe in imela vlogo \xc5\xbeleba za odvod de\xc5\xbeevnice in kon\xc4\x8dnega okrasja.\n_START_SECTION_\nDorski slog\n_START_PARAGRAPH_\nV dorskem slogu je nagnjena spodnja stran horizontalnega gejzona okra\xc5\xa1ena z vrsto \xc5\xa1trle\xc4\x8dih, pravokotnih mutulov (zaklju\xc4\x8dna deska, previsna plo\xc5\xa1\xc4\x8da pod dorskim gejzonom), usklajenih s triglifi in metopami v dorskem frizu. Vsak mutul je obi\xc4\x8dajno imel tri vrstice \xc5\xa1estih gut (kaplji\xc4\x8dast okras), ki \xc5\xa1trli od spodaj. Vrzeli med moduli se imenujejo vie (ceste). U\xc4\x8dinek tega okrasja je bil tematsko povezan s celotno dorsko entablaturo (arhitrav, friz in gejzon) s ponavljajo\xc4\x8dim se vzorcem navpi\xc4\x8dno in vodoravno poravnanih arhitekturnih elementov. Uporaba letve na vrhu \xc5\xa1trle\xc4\x8dega odseka je skupna, kot je odvod spodnjega roba v pomo\xc4\x8d pri razpr\xc5\xa1itvi de\xc5\xbeevnice. Da bi lo\xc4\x8dili gejzon od friza, je obi\xc4\x8dajno okras oblikovan usklajeno s triglifom.\n_START_SECTION_\nJonski in korintski slog\n_START_PARAGRAPH_\nHorizontalni gejzon teh slogov je oprt na letev namesto dorskih mutul z okrasjem.\n_START_SECTION_\nNaklon gejzona\n_START_PARAGRAPH_\nNaklon gejzona poteka vzdol\xc5\xbe zgornjega roba pedimenta na templju ali drugem objektu, kot je edikula prednje skene (del gledali\xc5\xa1ke stavbe). Ta element je manj okrasen od vodoravnega gejzona in pogosto razli\xc4\x8dnega profila od vodoravnega gejzona pri enaki zgradbi. Razlika je \xc5\xa1e posebej izrazita v dorskem slogu, v katerem naklon gejzona nima razpoznavnih mutul. Naklon sime poteka \xc4\x8dez naklon gejzona kot okrasni zaklju\xc4\x8dek, v bistvu je \xc5\xbeleb.'