b'\n_START_ARTICLE_\nFrancesco Petrarca\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nRodil se je v Arezzu materi Eletti Cangiani (Canigiani) in o\xc4\x8detu ser Pietru di ser Parenzu (Petracci), ki je bil tudi osebni prijatelj Danteja Alighierija. Tudi njega so iz politi\xc4\x8dnih razlogov izgnali iz Firenc. Otro\xc5\xa1tvo je Petrarca pre\xc5\xbeivel v Toskani (Incisa in Pisa), kamor je o\xc4\x8de zahajal po poslovnih in politi\xc4\x8dnih opravkih._NEWLINE_Leta 1311 se je z dru\xc5\xbeino preselil v Carpentras pri Avignonu v Franciji. O\xc4\x8de je od\xc5\xa1el tja, ker je pri\xc4\x8dakoval, da bo dobil delo na pape\xc5\xbeevem dvoru._NEWLINE_\xc5\xbde v zgodnji mladosti je Petrarca pokazal svojo nadarjenost za literaturo. Za\xc4\x8del je pesniti, u\xc4\x8dil se je o velikih klasikih. Po opravljenih \xc5\xa1tudijih pod mentorstvom Convonevola iz Prata, ga je o\xc4\x8de poslal v Montpellier in kasneje, skupaj z bratom Gherardom, v Bologno, na \xc5\xa1tudij civilnega prava._NEWLINE_V Provanso se je vrnil leta 1326. Kmalu zatem mu je umrl o\xc4\x8de. 6. aprila 1327 se mu je pripetil dogodek, ki je zaznamoval vse njegove nadaljnje \xc5\xbeivljenje: v cerkvi sv. Klare v Avignonu je sre\xc4\x8dal Lauro in se vanjo nesre\xc4\x8dno zaljubil. Marsikdo dvomi, da je opevana Laura res obstajala; vendar precej stvarnih dokazov ka\xc5\xbee, da je bila Petrarcova ljubljena nemara Laure de Noves, rojena 1310 v Avignonu, kot h\xc4\x8di viteza Audiberta de Noves, ki se je januarja 1325 poro\xc4\x8dila s Hugom II. de Sade, s katerim je imela enajst otrok, in je umrla 6. aprila 1348, morda za kugo ali za tuberkulozo._NEWLINE_Potem ko je Petrarca okoli leta 1330 porabil denar iz o\xc4\x8detove zapu\xc5\xa1\xc4\x8dine, se je posvetil duhovni\xc5\xa1kemu poklicu. Postal je dru\xc5\xbeinski kaplan pri kardinalu Giovanniju Colonni. Dru\xc5\xbeina kardinala ga je podpirala in tako je v nekaj letih ve\xc4\x8dkrat odpotoval po Evropi v Pariz, Gent, Liege, K\xc3\xb6ln, Lyon in Aachen.\n_START_SECTION_\nAvignonsko obdobje\n_START_PARAGRAPH_\nOb klasi\xc4\x8dnem izobra\xc5\xbeevanju je rasla tudi njegova politi\xc4\x8dna vloga. Leta 1335 se je za\xc4\x8del pogajati s pape\xc5\xbeem o ponovni vrnitvi Svetega sede\xc5\xbea v Rim.\n_START_SECTION_\nZasluge v knji\xc5\xbeevnosti\n_START_PARAGRAPH_\nPetrarca velja za mojstra soneta. Sonetno obliko je med prvimi uporabil Dante za svoje pesmi v \xc4\x8dast Beatrice. Podobno jih je Petrarca posve\xc4\x8dal svoji Lauri. Namesto kr\xc5\xa1\xc4\x8danskega pomena, ki je prevladoval pri Danteju, je dal svoji ljubezni predvsem posveten pomen. \xc5\xbdenska mu je sicer nekaj vzvi\xc5\xa1enega, a po njej hrepeni z naravno ljubeznijo. Petrarca je postal predhodnik t. i.\xc2\xa0\xc2\xbbromanti\xc4\x8dne\xc2\xab\xc2\xa0ljubezni, ki so jo opevali v dobi romantike. Ljubezenska ob\xc4\x8dutja je oblikoval predvsem s pomo\xc4\x8djo soneta, ki je po njegovi zaslugi postal za nekaj stoletij glavna lirska oblika.'