b'\n_START_ARTICLE_\nVladimir Bartol\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nRojen je bil kot tretji otrok v me\xc5\xa1\xc4\x8danski dru\xc5\xbeini o\xc4\x8detu Gregorju Bartolu, po\xc5\xa1tnemu uslu\xc5\xbebencu, in pisateljici Marici Bartol-Nadli\xc5\xa1ek. Star\xc5\xa1a sta mu nudila izvrstno izobrazbo, saj ga je mama spoznala s slikanjem, o\xc4\x8de pa mu je razlagal biologijo. V svoji avtobiografiji se je opisal kot pretirano ob\xc4\x8dutljiv otrok, ki se je sam sebi zdel kot malce druga\xc4\x8den otrok z bogato fantazijo. Navdu\xc5\xa1evale so ga mnoge stvari, najraje pa je imel biologijo, filozofijo, psihologijo, umetnost in seveda literaturo in pa gledali\xc5\xa1\xc4\x8de. Kot znanstvenik je tudi zbiral in raziskoval metulje. _NEWLINE_\xc5\xa0olo je obiskoval v Trstu, vendar se je po prihodu fa\xc5\xa1izma na oblast kot zavedni Slovenec moral umakniti v Ljubljano, kjer je \xc5\xa1olo tudi dokon\xc4\x8dal. Nato se je vpisal na univerzo in \xc5\xa1tudiral biologijo in filozofijo. Posebno se je navdu\xc5\xa1eval nad delom Sigmunda Freuda. \xc5\xa0tudij je zaklju\xc4\x8dil z doktoratom pri profesorjih Francetu Vebru in Jovanu Had\xc5\xbeiju leta 1925 in nadaljeval \xc5\xa1tudij na Sorboni v Parizu v letih 1926 in 1927. Leta 1928 je slu\xc5\xbeil vojsko v Petrovaradinu v Srbiji. Od 1933 do 1934 je prebival v Beogradu, kjer je urejal Slovenski beograjski tednik. Po vrnitvi v Ljubljano je \xc5\xbeivel kot svobodni umetnik do leta 1941. Po drugi svetovni vojni je najprej delal kot tajnik SNG v Ljubljani, nato pa se je vrnil kulturno delovat v Trst. Leta 1956 je nastopil mesto tajnika na SAZU in tam delal do smrti._NEWLINE_Nanj je vplivala filozofija Friedricha Nietzscheja, ideje Machiavellija, ekspresionizem in psihoanaliza. Njegova besedila govorijo o volji do mo\xc4\x8di, o resnici in prevari in manipulaciji z ljudmi. Njegova literatura je odstopala od so\xc4\x8dasne literature socialnega realizma. Do velikega porasta zanimanja zanj doma in v tujini je pri\xc5\xa1lo preko ponatisov in prevodov v 80. letih 20. stoletja. _NEWLINE_Vladimir Bartol je kot eden izmed ve\xc4\x8d kot sto tiso\xc4\x8d primorskih beguncev simpatiziral z organizacijo TIGR in po mnenju svojega sodobnika, kritika Line Legi\xc5\xa1e prek alegorij iz islamskega sveta govoril o njenem boju, tudi v zbirki Al Araf in romanu Alamut.'