b'\n_START_ARTICLE_\nGrein Vaun\n_START_SECTION_\nVsebina\n_START_PARAGRAPH_\nStrniti vsebino romana Grein vaun je prakti\xc4\x8dno nemogo\xc4\x8de. Roman, kot zapi\xc5\xa1e Zorn (1991: 228), presene\xc4\x8da z divjo, neustavljivo pripovedjo. V za\xc4\x8detku smo pri\xc4\x8da ocenjevanju pudinga na francoskem dvoru, potem pridejo na vrsto raznovrstne pripovedi, na koncu smo kot bralci pri\xc4\x8da kupovanju sli\xc4\x8dic \xc5\xbdivalskega carstva._NEWLINE_Ilich o romanu razmi\xc5\xa1lja podobno. Opi\xc5\xa1e ga kot (2004, na zavihkih \xc5\xa1\xc4\x8ditnega ovitka) \xc2\xbbkro\xc5\xbeenje okrog lastne zgodbe, ki se dogaja v \xc5\xa1tevilnih preoblekah in na na\xc5\xa1tetih lokacijah, pripovedovalec menjuje obraze in njihov kontekst z naravnost raketno hitrostjo.\xc2\xab\xc2\xa0_NEWLINE_Tudi avtor je v romanu zapisal: \xc2\xbbTaka je moja zgodba. Zgodbe drvijo v njej kot lokomotive in jaz ska\xc4\x8dem z ene na drugo in nimam \xc4\x8dasa, da bi se obotavljal, \xc4\x8deprav moram vsak skok tehtati s smrtjo.\xc2\xab\xc2\xa0_NEWLINE_Tudi za Bajta (1986: 122) so vsebina romana le nenehno spreminjajo\xc4\x8da se \xc4\x8dasovna in prostorska prizori\xc5\xa1\xc4\x8da, \xc2\xbbv katerem so vsi liki samo razli\xc4\x8dice enega, glavnega junaka, ta pa je projekcija avtorja, ki prehaja skozi razli\xc4\x8dne procese, dogodke in stanja, se spreminja v druge ljudi, \xc5\xbeivali in rastline, v kamne in mrtvo naravo ...\xc2\xab\xc2\xa0Glavni junak romana je avtor, njegova \xc5\xbeelja je (1986: 59, 60) razkrivati samega sebe, s tem pa tudi vse druge, svet v celoti, \xc5\xbeivo in mrtvo naravo. Junak je netrden in se nenehno spreminja; zdaj je nogometa\xc5\xa1, kralj, filmski igralec, boksar, avtomobilski dirka\xc4\x8d, milijonar \xe2\x80\xa6 [...] Ob tem, da je hkrati vse in hkrati povsod, pa se tudi zaveda nevarnosti, da zgublja tisto izhodi\xc5\xa1\xc4\x8dno osnovo, ki sicer ves \xc4\x8das ostaja v njem zaradi enosti in hkratnosti, vendar ni vsak trenutek \xc4\x8dutljiva in uzave\xc5\xa1\xc4\x8dena. [...] Ko je vse, je obenem tudi ni\xc4\x8d.\xc2\xab\xc2\xa0_NEWLINE_Na koncu se poka\xc5\xbee, da je razlika med avtorjem romana in junakom romana. Ta se kon\xc4\x8da, avtor pa, kot pi\xc5\xa1e Bajt (1986: 60) \xc2\xbb\xc5\xbeivi naprej zunaj njega, na Glavarjevi 12 a v Ljubljani ...\xc2\xab_NEWLINE_\xc2\xbbTole je ta knjiga, v kateri smo se zna\xc5\xa1li mi vsi \xe2\x80\xa6 Knjiga ti ho\xc4\x8de povedati, da si ti glavni junak, kjerkoli \xc5\xbee si.\xc2\xab\xc2\xa0(Filip\xc4\x8di\xc4\x8d, GV)\n_START_SECTION_\nKritike\n_START_PARAGRAPH_\n\xc2\xbbTo so nekak\xc5\xa1ne juna\xc5\xa1ke dogodiv\xc5\xa1\xc4\x8dine, megalomanske zgodovinske epizode, \xc5\xa1portna poro\xc4\x8dila, pripovedke z govore\xc4\x8dimi \xc5\xbeivalmi, religiozne razprave in nadrealisti\xc4\x8dne domislice, povsod pa nastopa kar avtor s svojim imenom, in je od \xc4\x8dasa do \xc4\x8dasa nekak\xc5\xa1en bog.\xc2\xab\xc2\xa0(Aleksander Zorn 1991: 228)_NEWLINE_Drago Bajt (1986: 118) v svoji zbirki kritik Zapisi na robovih o delu Grein vaun nove slovenske proze zapi\xc5\xa1e, \xc2\xbbda gre de facto za novo razvojno stopnjo slovenske umetni\xc5\xa1ke proze, ki se jasno lo\xc4\x8di od prej\xc5\xa1njega ustvarjanja.\xc2\xab_NEWLINE_\xc2\xbbGrein vaun (1979) je silovita jezikovna in motivna erupcija, nekak\xc5\xa1no vesolje zgodb, me\xc5\xa1anica spominov, sanjskih podob, grotesknih fresk in meditativnih vlo\xc5\xbekov. Zgodbe kro\xc5\xbeijo in se izgubljajo. Na sredi nastaja nekak\xc5\xa1na \xc4\x8drna luknja molka. [...] Roman pa \xc5\xa1e zdale\xc4\x8d ni ludisti\xc4\x8dna ekshibicija; zaradi domi\xc5\xa1ljijske mo\xc4\x8di, jezikovne okretnosti in pomenske globine izzveni v presenetljivo poeti\xc4\x8dnost.\xc2\xab\xc2\xa0(Iztok Ilich, 2004: na zavihkih \xc5\xa1\xc4\x8ditnega ovitka)_NEWLINE_\xc2\xbbRoman je namre\xc4\x8d \xc5\xbeiva, iskriva in nenavadna zgodba o samospoznavanju, o poti do spoznanja lastne osebnosti. V prispodobi bi lahko rekli, da je zemljevid poti do samega sebe.\xc2\xab\xc2\xa0(Jo\xc5\xbee Sim\xc4\x8di\xc4\x8d, 1980: na spletu)_NEWLINE_\xc2\xbbTo je predvsem in najprej knjiga o ob\xc4\x8dutku, da smo ve\xc4\x8dni.\xc2\xab\xc2\xa0(Uro\xc5\xa1 Zupan, 2018: na spletu)_NEWLINE_\xc2\xbbRoman je \xc2\xbbasociativna preskakujo\xc4\x8da pripoved, ki se na kratko zaustavlja ob absurdnih situacijah, vsakodnevnih opravkih, malih modrostih in bivanjskih razpravljanjih.\xc2\xab\xc2\xa0(Vasja Predan, 1985: 227)_NEWLINE_\xc2\xbbIzredno duhovito napisane anekdote, vici pa pravliji\xc4\x8darsko izmi\xc5\xa1ljevanje pa poseg pripovedovalca v tekst, ki se tudi po\xc5\xa1ali z bralcem in ga opomni, da je vse izmi\xc5\xa1ljotina, najve\xc4\x8dkrat pa pripoved v prvi osebi.\xc2\xab\xc2\xa0(Vera Pejovi\xc4\x87, 1979/1980: 12)'