b'\n_START_ARTICLE_\nVasilij Sergejevi\xc4\x8d Rahmanov\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xa0olanje je prejel v Voja\xc5\xa1ki \xc5\xa1oli poljskega plemstva; 6. februarja 1785 je bil kot poro\xc4\x8dnik preme\xc5\xa1\xc4\x8den v Tulski pehotni polk. Leta 1788 se je udele\xc5\xbeil bojev proti Turkom. Upokojil se je leta 1790._NEWLINE_Naslednjega leta se je vrnil v voja\xc5\xa1ko slu\xc5\xbebo in sicer v isti polk. Z njem se je udele\xc5\xbeil poljske kampanje leta 1794. 5. junija 1800 je bil povi\xc5\xa1an v polkovnika za zasluge med nizozemsko kampanjo._NEWLINE_10. februarja 1803 je bil preme\xc5\xa1\xc4\x8den v Koljvanski mu\xc5\xa1ketirski polk in 11. junija istega leta je postal polkovni poveljnik. 28. avgusta 1803 je bil povi\xc5\xa1an v generalmajorja ter bil isto\xc4\x8dasno imenovan za \xc5\xa1efa Nizovskega mu\xc5\xa1ketirskega polka. S polkom se je udele\xc5\xbeil vojne proti Francozom v letih 1806-07._NEWLINE_Udele\xc5\xbeil se je \xc5\xa1e vojne s \xc5\xa0vedi (1808-09). Med patriotsko vojno se je izkazal, tako da je bil 11. septembra 1816 povi\xc5\xa1an v generalporo\xc4\x8dnika in postal poveljnik 1. brigade 6. pehotne divizije.'