b'\n_START_ARTICLE_\nSvetle\xc4\x8da dioda\n_START_PARAGRAPH_\nSvetle\xc4\x8da dioda (angle\xc5\xa1ka kratica LED (light-emitting diode)) je polprevodni\xc5\xa1ki elektronski element. Njene elektri\xc4\x8dne karakteristike so podobne navadni polprevodni\xc5\xa1ki diodi s to razliko, da kadar prevaja tok, sveti. Razlikujejo se po barvi, velikosti, obliki in elektri\xc4\x8dnih karakteristikah. Svetloba, ki jo oddajajo ima valovno dol\xc5\xbeino v ozkem pasu. Modro barvo so uspeli dobiti \xc5\xa1ele pred nekaj leti. Bela svetle\xc4\x8da dioda je kombinacija rde\xc4\x8de, zelene in modre. Izkoristek svetle\xc4\x8de diode je mnogo bolj\xc5\xa1i kot pri \xc5\xbearnici z \xc5\xbearilno nitko. Bele svetle\xc4\x8de diode velike sevalne mo\xc4\x8di napovedujejo bolj mno\xc5\xbei\xc4\x8dno uporabo le-teh v razsvetljavi. Poleg bolj\xc5\xa1ega izkoristka jih odlikuje tudi dalj\xc5\xa1a \xc5\xbeivljenjska doba, ki zna\xc5\xa1a okoli 50000 ur, za razliko od navadne \xc5\xbearnice, kjer je 1000 ur.\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nPojav elektroluminiscence je v Markonijevih laboratorijih leta 1907 odkril angle\xc5\xa1ki raziskovalec H. J. Round na kristalu silicijevega karbida (Round 1907). Leta 1927 je o prvi svetle\xc4\x8di diodi poro\xc4\x8dal ruski raziskovalec Oleg Vladimirovi\xc4\x8d Losev (Losev, 1927). \xc4\x8ceprav je bilo odkritje objavljeno v ruskih, nem\xc5\xa1kih in angle\xc5\xa1kih znanstvenih virih, zanj desetletja ni bilo nobenega interesa. V letu 1955 je Rubin Braunstein iz Ameri\xc5\xa1ke Radijske Korporacije poro\xc4\x8dal o infrarde\xc4\x8dem oddajanju galijevega arzenida (GaAs), galijevega antimonida (GaSb), indijevega fosfida (InP) in silicij-germanijevih elementov._NEWLINE_V letu 1961 sta ameri\xc5\xa1ka raziskovalca Robert Biard in Gary Pittman v Texax Instruments odkrila infrarde\xc4\x8de sevanje galijevega arzenida (GaAs) pod vplivom elektri\xc4\x8dnega toka in patentirala infrarde\xc4\x8do svetle\xc4\x8do diodo. Prvo uporabno svetle\xc4\x8do diodo z vidno rde\xc4\x8do svetlobo je v letu 1962 razvil Nick Holonyak ml., ki je delal pri General Electric Company (Kolonyak 1962). Njegov podiplomski \xc5\xa1tudent M. George Craford je v letu 1972 izna\xc5\xa1el prvo rumeno svetle\xc4\x8do diodo in za desetkrat izbolj\xc5\xa1al svetilnost rde\xc4\x8de in rde\xc4\x8de-oran\xc5\xbene diode (Perry 1995). Leta 1976 je T.P. Pearsall izdelal prvo visoko-svetilno svetle\xc4\x8do diodo, ki se je uporabila za prenos svetlobnih impulzov skozi svetlobna vlakna v komunikacijski tehnologiji._NEWLINE_Sprva so bile infrarde\xc4\x8de svetle\xc4\x8de diode zelo drage in niso na\xc5\xa1le prakti\xc4\x8dne uporabe. V tem letu pa je dru\xc5\xbeba Monsanto za\xc4\x8dela z industrijsko proizvodnjo svetle\xc4\x8dih diod iz galijevega arzenid fosfida. Te je v svojih ro\xc4\x8dnih ra\xc4\x8dunalih prvi uprabil Hewlett Packard, s tem pa je odprl pot svetle\xc4\x8dim diodam tudi v druge elektronske tehnologije._NEWLINE_Prvo modro visoko-sevetilno svetle\xc4\x8do diodo je izdelal Shuji Nakamura iz Nichia Corporation. Izdelana je bila na osnovi sevanja Indijevega galijevega nitrida (InGaN). Alberto Barbieri je na Cardiff University Laboratory v Veliki Britaniji raziskal delovanje svetle\xc4\x8de diode na osnovi prozornega spoja indijevega kositrovega oksida na podlagi AlGaInP/GaAs. Obstoj modre svetle\xc4\x8de diode je pripeljal do razvoja prvih belih svetle\xc4\x8dih diod, ki so bile izdelane z Y3Al5O12:Ce s fosforjevo prevleko, ki je z navzdol konvertirano rumeno svetlobo v kombinaciji z modro dala belo svetlobo. Nadaljnji razvoj svetle\xc4\x8dih diod je bil vzporeden z razvojem drugih elektronskih in opti\xc4\x8dnih elementov, tako da danes poznamo svetle\xc4\x8de diode, ki dajejo 300 lumnov vidne svetlobe na svetlobni vat sevanja. Topla svetloba je bila dose\xc5\xbeena z uporabo nanokristalov. Uporabo safirnih substratov je zamenjala uporaba silicijevih plo\xc5\xa1\xc4\x8d.\n_START_SECTION_\nKombinacija treh svetle\xc4\x8dih diod\n_START_PARAGRAPH_\nNajpreprostej\xc5\xa1i, vendar najdra\xc5\xbeji na\xc4\x8din generiranja bele svetlobe je ustvarjen s pomo\xc4\x8djo svetle\xc4\x8dih diod, ki zdru\xc5\xbeujejo ve\xc4\x8d barvnih izvorov v istem svetle\xc4\x8dediodnem elementu. Ob primernem razmerju jakosti lahko dobimo katerokoli barvo svetlobe in s tem seveda tudi belo svetlobo. Ta mo\xc5\xbenost generiranja bele svetlobe je prakti\xc4\x8dna zaradi lahkega prilagajanja barvne temperature. Uporablja se predvsem v naprednej\xc5\xa1ih aplikacijah, kjer se zahteva dinami\xc4\x8dno spreminjanje barve svetlobe.\n_START_SECTION_\nBela svetloba z luminiscen\xc4\x8dno prevleko\n_START_PARAGRAPH_\nUporaba modrega LED elementa, prevle\xc4\x8denega z luminiscen\xc4\x8dnim fosforjem, je dale\xc4\x8d najpogostej\xc5\xa1i na\xc4\x8din generiranja bele svetlobe s pomo\xc4\x8djo svetle\xc4\x8dih diod. Za izdelavo osnove se obi\xc4\x8dajno uporabi podlaga (In)GaN in fosfor Ce 3+\xc2\xa0: YAG, ki del izsevane modre svetlobe pretvori v \xc5\xa1iroko spektralno krivuljo z vrhom v rumenem delu spektra. Me\xc5\xa1anico rumene in modre svetlobe \xc4\x8dlove\xc5\xa1ko oko zazna kot belo svetlobo. Barvna temperatura svetlobe svetle\xc4\x8dih diod je po navadi okoli 6000 K, indeks barvne reprodukcija pa zna\xc5\xa1a okoli 75, kar je premalo za kakr\xc5\xa1nokoli uporabo v interierjih. Slaba lastnost tega tipa belih LED je tudi, da je zaradi tehnologije izdelave nemogo\xc4\x8de zagotoviti isto barvno temperaturo pri razli\xc4\x8dnih svetle\xc4\x8dih diodah.'