b'\n_START_ARTICLE_\nAristotel/Peskovnik\n_START_SECTION_\n\xc5\xa0tirje vzroki\n_START_PARAGRAPH_\nZelo znani so tudi Aristotlovi 4. vzroki. Namre\xc4\x8d \xc4\x8de ho\xc4\x8demo nekaj narediti, moramo skozi vzroke. S tem je \xc5\xbeele izpostaviti da ima vsaka stvar svoj namen._NEWLINE_1. Materialni vzrok(npr. opeka) 2. Formalni vzrok( na\xc4\x8drt hi\xc5\xa1e) 3. Dejavni vzrok (zidarji) 4. Smotrni vzrok( zakaj smo postavili hi\xc5\xa1o?)_NEWLINE__NEWLINE_Z Aristotelom se filozofija zopet premika k bogovom. \xc5\xbdelel je priti do 1. za\xc4\x8detka. Trdil je, da je Bog (1. gibalo) zanihal svet v gibaje, vendar pa da to ni vplivalo na nadaljnje dogodke. Razmi\xc5\xa1ljal je v obratni smeri, saj se mu je zdelo da pridemo do 1. vzroka s prvim gibalom oz. Bogom. Ta veliki filozof je zagovarjal geocentrizem, za katerega danes vemo da ne dr\xc5\xbei. Aristotel je podcenjeval \xc5\xbeenske. Trdil je da mo\xc5\xa1ki da formo, \xc5\xbeenska pa je drugotna in da materijo. Menil je tudi, da je \xc4\x8dlovek lahko sre\xc4\x8den, le \xc4\x8de uporablja vse svoje lastnosti in mo\xc5\xbenosti. Posledica tega je problem sodobnega sveta: kako \xc4\x8dlovek spozna svoje lastnosti? Ugotovil je da obstajajo 3 forme sre\xc4\x8de, ki morajo biti zado\xc5\xa1\xc4\x8dene da smo sre\xc4\x8dni: \xe2\x80\xa2 \xc5\xbeivljenje v slasti in zadovoljstvu (biolo\xc5\xa1ke potrebe; hrana, pija\xc4\x8da, spolnost, okolica), \xe2\x80\xa2 \xc5\xbeiveti kot svoboden in odgovoren dr\xc5\xbeavljan, \xe2\x80\xa2 \xc5\xbeiveti kot raziskovalec in filozof (mora\xc5\xa1 spoznati sebe ter okolje), Prav tako je poudarjal zlato sredino pri vseh stvareh_NEWLINE_Verjel je v lestvico narave. Re\xc4\x8di je delil na \xc5\xbeive in ne\xc5\xbeive. Ne\xc5\xbeive je smatral kot tiste, ki v sebi nimajo vrojene mo\xc5\xbenosti spreminjanja. \xc5\xbdive re\xc4\x8di je Aristotel delil na \xc5\xbeiva bitja in rastline, \xc5\xbeiva bitja pa na \xc5\xbeivali in ljudi. Razlika med \xc5\xbeivimi stvarmi in ljudmi je da prve lahko sprejemajo hrano, rastejo, se razmno\xc5\xbeujejo, \xc4\x8dutijo svet okoli sebe in se gibljejo, ljudje pa lahko tudi mislijo._NEWLINE_Aristotel je zagovarjal 3 glavne ideje,\xc2\xa0: \xe2\x80\xa2 Posamezna bitnost je neka konkretna stvar/bitje, \xe2\x80\xa2 Forma je aktivni princip biti (doda neko vrednost materiji). \xe2\x80\xa2 Materija je pasivni princip biti (samo \xc4\x8daka). Zadnji dve se dopolnjujeta in ena brez druge ne moreta._NEWLINE_Aristotel je trdil da obstajata trda in mehka logika. Za mehko logiko je zna\xc4\x8dilno: \xe2\x80\xa2 element pripada, ne pripada ali delno pripada mno\xc5\xbeici. \xe2\x80\xa2 deluje v znanosti, ko ni jasnih idej ali tehniki; Zna\xc4\x8dilnosti trde oz. tradicionalne logike pa so: \xe2\x80\xa2 razvijal jo je Aristotel sam, \xe2\x80\xa2 glavno vpra\xc5\xa1ane je: Ali element pripada mno\xc5\xbeici ali ne?, \xe2\x80\xa2 njena podvrsta je formalna logika, ki je zasnovana na osnovi oblik ali form stavkov (npr. splo\xc5\xa1ni trdilni/ splo\xc5\xa1ni nikalni/ delni trdilni/ delni nikalni stavki);_NEWLINE_Poznamo 10 kategorij po Aristotel, katerih naloga je \xc4\x8dim bolj natan\xc4\x8dno dolo\xc4\x8danje konkretnega bitja oz. stvari: 1. bitnost (kaj), 2. kvaliteta (kak\xc5\xa1no), 3. kvantiteta (kolik\xc5\xa1no), 4. relacija (v odnosu do \xc4\x8desa), 5. \xc4\x8das (kdaj), 6. mesto (kje), 7. polo\xc5\xbeaj (v kak\xc5\xa1nem polo\xc5\xbeaju se nahaja), 8. stanje (v kak\xc5\xa1nem stanju), 9. delovanje (kaj po\xc4\x8dne), 10. trpljenje (kaj prestaja);\n_START_SECTION_\nAristotel in neskon\xc4\x8dnost\n_START_PARAGRAPH_\nAristotel ni verjel v neskon\xc4\x8dnost. Zavra\xc4\x8dal je neskon\xc4\x8dna zaporedja in premice v neskon\xc4\x8dnosti. Zavrgel je neskon\xc4\x8dnost! Zavra\xc4\x8dal je neskon\xc4\x8dno majhne koli\xc4\x8dine. Geodetom je dovolil imeti poljubno dolge dele oz. segmente, nikakor pa ne \xc4\x8drt, ki gredo v neskon\xc4\x8dnost. Aristotel je imel ve\xc4\x8d razlogov za to, da je ovrgel neskon\xc4\x8dnost._NEWLINE_1. Neskon\xc4\x8dnost je prevelika, da bi bila "lepa"._NEWLINE_Biti lep, lepo bitje in vsaka celota-izmi\xc5\xa1ljena iz delov, mora, ne samo pokazati dolo\xc4\x8deno urejenost in urejenost po delih, ampak mora imeti tudi kon\xc4\x8dno velikost. Lepota je nekaj, kar ima mero in urejenost in je zato nemogo\xc4\x8da\xe2\x80\xa6stvaritev ogromnih dimenzij, recimo 1000 km dolga. V tem primeru ta predmet ne more biti viden naenkrat, zato je njegova edinost in celota opazovalcu nevidna._NEWLINE_2. Neskon\xc4\x8dne premice ne obstajajo(eksistirajo)!_NEWLINE_Privzemimo, da obstaja neskon\xc4\x8dna ravna \xc4\x8drta AB. Naj bo C to\xc4\x8dka, ki ne le\xc5\xbei na AB in naj bo XCY druga neskon\xc4\x8dna ravna \xc4\x8drta, ki se obra\xc4\x8da s C okoli njene osi in seka AB v poljubni to\xc4\x8dki P. \xc4\x8ce si pomagamo z uro in predpostavimo, da bo ob treh popoldne XCY vzporedna k AB in da XCY rotira v smeri urinih kazalcev okoli C s konstantno kotno hitrostjo pol obrata na uro. Tako je XCY vzporedna k AB ob vsaki polni uri, torej ob \xc5\xa1tirih, pa ob petih, pa spet ob \xc5\xa1estih, \xe2\x80\xa6V vseh ostalih vmesnih \xc4\x8dasih XCY odre\xc5\xbee AB v to\xc4\x8dki P in ko gre vsako uro mimo, s tem P prepotuje celo dol\xc5\xbeino \xc4\x8drte oz. premice AB. Ampak Aristotel pravi, da razdalja ni neskon\xc4\x8dna, \xc4\x8de je lahko prepotovana v kon\xc4\x8dnem \xc4\x8dasu. S tem pridemo v protislovje, zato ne more biti AB neskon\xc4\x8dna \xc4\x8drta, ampak je kon\xc4\x8dna._NEWLINE_3. Aristotel je \xc5\xa1tudiral tudi Paradoks Thompsonove svetilke._NEWLINE_Predstavljamo si svetilko, ki sveti oz. se pri\xc5\xbege ob \xc4\x8dasu t = 1 1/2^n , n-sod in ne sveti oz. se ugasne ob \xc4\x8dasu t = 1 1/2^n , n-lih. \xc4\x8ce bi res znali razdeliti \xc4\x8dasovni interval na pravzaprav neskon\xc4\x8dno \xc5\xa1tevilo trenutkov, potem je taka svetilka teoreti\xc4\x8dno mo\xc5\xbena in teoreti\xc4\x8dno bi lahko pri\xc5\xbeigala in uga\xc5\xa1ala resni\xc4\x8dno neskon\xc4\x8dnokrat v tem \xc4\x8dasovnem intervalu od t=0 do t=1. Kakorkoli, ob \xc4\x8dasu t=1 svetilka ne bi bila niti pri\xc5\xbegana niti ugasnjena, kajti neskon\xc4\x8dno ni niti sodo niti liho \xc5\xa1tevilo. Toda to je nemogo\xc4\x8de, zato ne moremo razdeliti \xc4\x8dasovnega intervala na neskon\xc4\x8dno trenutkov._NEWLINE_\xc4\x8ceprav je Aristotel zavra\xc4\x8dal neskon\xc4\x8dnost, pa se mu je kljub temu zdelo, da nekaj mora biti na tem, zato je postavil idejo o "potencialni neskon\xc4\x8dnosti". Predstavljajte si, da Aristotel uporablja ravnilo in \xc5\xa1estilo in resni\xc4\x8dno konstruira podintervale danega intervala in sicer enega na minuto. Predstavljajte si, da bo nadaljeval to po\xc4\x8detje (konstrukcijo) za nedolo\xc4\x8den \xc4\x8das, tako dolgo, da bo za katerokoli dano celo \xc5\xa1tevilo n konstruiral ve\xc4\x8d kot n podintervalov. Torej, po eni strani mno\xc5\xbeica konstruiranih podintervalov ne bo nikoli neskon\xc4\x8dna, po drugi strani, pa tudi velikost teh podintervalov ne bo omejena z neko predpostavljeno fiksno \xc5\xa1tevilko. Torej ta mno\xc5\xbeica je potencialno neskon\xc4\x8dna!'