b'\n_START_ARTICLE_\nSusan Sontag\n_START_SECTION_\nZgodnje \xc5\xbeivljenje in izobrazba\n_START_PARAGRAPH_\nSontagova se je rodila z imenom Susan Rosenblatt v New Yorku kot h\xc4\x8di ameri\xc5\xa1kih Judov Mildred (r. Jacobson) in Jacka Rosenblatta. Njen o\xc4\x8de je trgoval s krznom na Kitajskem in tam tudi umrl za tuberkulozo leta 1939, ko je imela Susan pet let. Sedem let kasneje se je njena mati poro\xc4\x8dila s kapetanom ameri\xc5\xa1ke vojske Nathanom Sontagom. Susan in njena sestra Judith sta dobili o\xc4\x8dimov priimek, \xc4\x8deprav ju ni nikoli uradno posvojil. Sontagova ni odra\xc5\xa1\xc4\x8dala v verskem vzdu\xc5\xa1ju in je trdila, da do sredine dvajsetih ni nikoli stopila v sinagogo. Otro\xc5\xa1tva se je spominjala kot nesre\xc4\x8dnega, s hladno in odtujeno materjo, ki je bila "vedno drugje". Najprej je \xc5\xbeivela v Long Islandu v New Yorku,, nato v Tusconu v Arizoni in kasneje v San Fernando Valley v ju\xc5\xbeni Kaliforniji, kjer se je zatekala h knjigam in pri 15 letih maturirala na North Hollywood High School. Dodiplomski \xc5\xa1tudij je najprej vpisala na Univerzi Kalifornije, a se je prepisala na Univerzo v Chicagu, ker je ob\xc4\x8dudovala njen slavni kurikulum. Tam je poleg ostalih obveznosti \xc5\xa1tudirala filozofijo, anti\xc4\x8dno zgodovino in literaturo. Med njenimi predavatelji so bili Leo Strauss, Joseph Schwab, Christian Mackauer, Richard McKeon, Peter von Blanckenhagen in Kenneth Burke. Diplomirala je z oceno A.B. While at Chicago, she became best friends with fellow student Mike Nichols._NEWLINE_Sontag se je \xc5\xbee kot najstnica zavedala, da je biseksualka, in je pri 16 spala z \xc5\xbeensko. Pri 17 letih se je po desetih dnevih dvorjenja poro\xc4\x8dila s pisateljem Philipom Rieffom, predavateljem sociologije na Univerzi v Chicagu; zakon je trajal osem let. Med \xc5\xa1tudijem v Chicagu se je Sontagova udele\xc5\xbeevala poletne \xc5\xa1ole sociologa Hansa Heinricha Gertha, ki je postal njen prijatelj in je posledi\xc4\x8dno vplival na njen \xc5\xa1tudij nem\xc5\xa1kih mislecev. Po diplomi je v \xc5\xa1olskem letu 1952/53 pou\xc4\x8devala angle\xc5\xa1\xc4\x8dino na Univerzi v Connecticutu. Nato se je vpisala na Univerzo Harvard, kjer je najprej \xc5\xa1tudirala literaturo s Perryjem Millerjem in Harryjem Levinom, nato pa se je preusmerila na filozofijo in teologijo pod Paulom Tillichem, Jacobom Taubesom, Raphaelom Demosom in Mortonom Whiteom._NEWLINE_Po magisteriju iz filozofije je za\xc4\x8dela z doktorsko raziskavo metafizike, etike, gr\xc5\xa1ke filozofije, kontinentalne filozofije in teologije na Harvardu. Filozof Herbert Marcuse je eno leto pre\xc5\xbeivel s Sontagovo in Rieffom, medtem ko je pisal knjigo Eros in civilizacija (Eros and Civilization). Sontagova je pred tik lo\xc4\x8ditvijo od Rieffa leta 1958 raziskovala in prispevala k njegovi \xc5\xa1tudiji Freud: The Mind of the Moralist, ki je iz\xc5\xa1la leta 1959. Imela sta sina, Davida Rieffa, ki je kasneje postal pisatelj in materin urednik pri zalo\xc5\xbebi Farrar, Straus and Giroux. _NEWLINE_Sontagova je prek American Association of University Women prejela \xc5\xa1tipendijo za \xc5\xa1olsko leto 1957\xe2\x80\x931958 na St Anne\'s College v Oxfordu, kamor je odpotovala brez mo\xc5\xbea in sina. Tam je \xc5\xa1tudirala z Iris Murdoch, Stuartom Hampshireom,  A. J. Ayerjem in H. L. A. Hartom, medtem pa hodila tudi na seminarje J. L. Austina in predavanja Isaiaha Berlina. A Oxford ji ni ugajal, zato se je leta 1957 prepisala na Univerzo v Parizu. V Parizu se je dru\xc5\xbeila z izseljenimi umetniki in akademiki, kot so Allan Bloom, Jean Wahl, Alfred Chester, Harriet Sohmers in Mar\xc3\xada Irene Forn\xc3\xa9s. Sontag je pripomnila, da je bil \xc4\x8das, ki ga je pre\xc5\xbeivela v Parizu, morda najpomembnej\xc5\xa1e obdobje njenega \xc5\xbeivljenja. Vsekakor je zagotovilo temelje za dolgo intelektualno in umetni\xc5\xa1ko povezanost s francosko kulturo. Leta 1959 se je odselila v New York in naslednjih sedem let pre\xc5\xbeivela s Forn\xc3\xa9som,, zopet je pridobila skrbni\xc5\xa1tvo nad svojim sinom in u\xc4\x8dila na univerzah, medtem ko je njen literarni ugled rasel.\n_START_SECTION_\nLeposlovje\n_START_PARAGRAPH_\nLiterarna kariera Susan Sontag se je za\xc4\x8dela in zaklju\xc4\x8dila s fikcijskimi deli. Med pisanjem fikcije je pou\xc4\x8devala filozofijo na Sarah Lawrence College, City University of New York ter filozofijo religije z Jacobom Taubsom, Susan Taubes in Hansom Jonasom na oddelku za religije na Univerze Columbia od 1960 do 1964. Nato je pou\xc4\x8devala pisanje na Rutgers University od 1964 do 1965, zatem pa je akademsko kariero zamenjala s pisanjem za polni delovni \xc4\x8das._NEWLINE_Pri 30-ih je objavila eksperimentalni roman z naslovom The Benefactor (1963), \xc5\xa1tiri leta kasneje pa \xc5\xa1e Death Kit (1967). Kljub relativno majhnemu \xc5\xa1tevilu del, se je Sontagova videla predvsem kot romanopisko in pisateljico fikcije. Njena kriti\xc5\xa1ko priznana kratka zgodba "The Way We Live Now" je iz\xc5\xa1la 26. novembra 1986 v literarni reviji The New Yorker. Besedilo, pisano v eksperimentalnem narativnem stilu, ostaja klju\xc4\x8dno delo o epidemiji aidsa. Komercialni uspeh je dosegla pozno s prodajno uspe\xc5\xa1nico Ljubimec vulkana (The Volcano Lover, 1992). Pri 67-ih je izdala zadnji roman In America (2000). Zadnja dva romana sta postavljena v preteklost, kar ji je po njenih besedah omogo\xc4\x8dalo ve\xc4\x8djo svobodo pri pisanju v polifoni\xc4\x8dnem glasu._NEWLINE_Napisala in re\xc5\xbeirala je \xc5\xa1tiri filme in napisala ve\xc4\x8d iger, med katerimi sta bili najuspe\xc5\xa1nej\xc5\xa1i Alice in Bed in Lady from the Sea.\n_START_SECTION_\nEseji in teoreti\xc4\x8dna dela\n_START_PARAGRAPH_\nZgodnjo slavo in razvpitost je Sontagova dosegla s svojimi eseji. Pogosto je pisala o umetnosti na precepu visoke in nizke kulture. Raz\xc5\xa1irila je koncept dihotomije forme in umetnost v vseh medijih. Stilu, znanemu kot camp (estetska senzibilnost, ki dojema nekaj kot privla\xc4\x8dno ali humoristi\xc4\x8dno, ker se zdi opazovalcu sme\xc5\xa1no), je dvignila prepoznavnost z zelo branim esejem iz leta 1964 Notes on "Camp", v katerem je v umetnost vklju\xc4\x8dila tudi vsakdanje, absurdne in burleskne teme. Kot prva je razlo\xc5\xbeila koncept tistega, kar je v popularni kulturi "tako slabo, da je dobro"._NEWLINE_Leta 1977 je objavila serijo esejev On Photography. V njih raziskuje fotografije kot zbirko sveta, predvsem popotnikov in turistov, in na\xc4\x8din, na katerega jo izkusimo. V esejih je orisala svojo teorijo fotografiranja na potovanjih:_NEWLINE_Ta metoda \xc5\xa1e posebej ugaja ljudem, ki so hendikepirani zaradi brezobzirne delovne etike \xe2\x80\x93 Nemcem, Japoncem in Ameri\xc4\x8danom. Uporaba fotoaparata bla\xc5\xbei anksioznost, ki jo deloholiki \xc4\x8dutijo ob nedelu, ko bi se na dopustu morali zabavati. Tako lahko po\xc4\x8dnejo nekaj, kar deluje kot prijazna imitacija dela: fotografirajo.(s.8)_NEWLINE_Sontagova pi\xc5\xa1e, da je pripravnost sodobne fotografije povzro\xc4\x8dila preobilje vizualnega materiala: "skoraj vse smo \xc5\xbee fotografirali". To je spremenilo na\xc5\xa1a pri\xc4\x8dakovanja glede tega, kaj imamo pravico opazovati, kaj \xc5\xbeelimo opazovati, ali kaj bi morali opazovati. "Fotografije nas nau\xc4\x8dijo novega vizualnega koda in s tem spremenijo in raz\xc5\xa1irijo na\xc5\xa1e dojemanje tega, kaj je vredno opazovati in kaj imamo pravico opazovati", zato so spremenile na\xc5\xa1o "etiko opazovanja". Fotografije so nam olaj\xc5\xa1ale dostop do znanja in izku\xc5\xa1anja zgodovine in oddaljenih krajev, a podobe lahko nadomestijo neposredno izku\xc5\xa1njo in omejijo realnost. Zapi\xc5\xa1e tudi, da fotografija desenzibilizira svoje ob\xc4\x8dinstvo, kar se ti\xc4\x8de grozljivih \xc4\x8dlove\xc5\xa1kih izku\xc5\xa1enj, in s tem izpostavi otroke tovrstnim izku\xc5\xa1njam, preden so nanje pripravljeni._NEWLINE_Sontagova je nadaljevala s teoretskim premislekom o vlogi fotografije v resni\xc4\x8dnem \xc5\xbeivljenju v eseju "Looking at War: Photography\'s View of Devastation and Death", ki je iz\xc5\xa1el 9. decembra 2002 v reviji The New Yorker. V njem je zaklju\xc4\x8dila, da na\xc5\xa1e zana\xc5\xa1anje na podobe, predvsem fotografije, ni problemati\xc4\x8dno, ker "ljudje skozi fotografije ohranjajo spomin, temve\xc4\x8d zato, ker si zapomnijo le fotografije [...] da fotografska podoba zasen\xc4\x8di druge oblike razumevanja - in pomnjenja [...] Spominjati se vedno manj pomeni spominjati se zgodbe in vedno bolj priklicati podobo" (str. 94)._NEWLINE_V 1960-ih in 1970-ih je postala vzornica mnogim feministkam in prizadevnim pisateljicam.\n_START_SECTION_\nAktivizem\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1989 je bila Sontagova predsednica PEN American Center, glavne ameri\xc5\xa1ke veje mednarodne organizacije pisateljev. Ko je iranski vodja Ajatola Homeini razglasil smrtno kazen (fatva) za pisatelja Salmana Rushdieja zaradi bogoskrunstva v romanu Satanski stihi, je bila brezkompromisna podpora Rushdieju s strani Sontagove klju\xc4\x8dna pri organiziranju ameri\xc5\xa1kih pisateljev v njegov prid._NEWLINE_Nekaj let kasneje, med obleganjem Sarajeva, je Sontagova pritegnila pozornost z re\xc5\xbeijo igre \xc4\x8cakajo\xc4\x8d Godota Samuela Becketta v sarajevskem gledali\xc5\xa1\xc4\x8du, osvetljenem s sve\xc4\x8dami. Daily Telegraph jo je ozna\xc4\x8dil za \xc2\xbbo\xc4\x8darljivo dragoceno in ostudno u\xc5\xbeitkarsko\xc2\xab. A prebivalci okupiranega Sarajeva so imeli njeno vpletenost za dobro: Sontagova je bila za ljudi Sarajeva simbol, pogosto so jo intervjujali lokalni \xc4\x8dasopisi in televizijske postaje, vabili so jo na vsakr\xc5\xa1na sre\xc4\x8danja, na ulici so jo prosili za avtograme. Po premierni izvedbi igre je sarajevski \xc5\xbeupan Muhamed Kresevljakovi\xc4\x87 stopil na oder in jo razglasil za \xc4\x8dastno me\xc5\xa1\xc4\x8danko. Ta \xc4\x8dast je doletela le \xc5\xa1e enega tujca, Phillippa Morillona. \xc2\xbbZa va\xc5\xa1 pogum, ker ste pri\xc5\xa1li sem, tu \xc5\xbeivite in z nami delate\xc2\xab, je dejal.'