b'\n_START_ARTICLE_\nKaledonci\n_START_SECTION_\nZgodovina iz rimske perspektive\n_START_PARAGRAPH_\nTacit omenja da je Agrikola leta 83 ali morda 84 v bitki na Mons Graupius porazil Kaledonce pod poveljstvom njihovega poglavarja Kalgaka. Tacit Kalgaka ne naslavlja na primer s kraljem, zato ni jasno ali so imeli Kaledonci skupnega vladarja ali vsako pleme svojega poglavarja in je bil Kalgak samo izvoljeni vojskovodja. Tacit Kaledonce opisuje kot rde\xc4\x8delasce z dolgimi okon\xc4\x8dinami._NEWLINE_Leta 180 so Kaledonci prebili Hadrijanov zid in napadli Britanijo. Rimljani ve\xc4\x8d let niso uspeli osvojiti izgubljenega ozemlja, dokler ni guverner Ulpij Marcel z njimi sklenil mirovne pogodbe. To pomeni, da so bili Kaledonci zmo\xc5\xbeni sklepati skupne pogodbe, \xc4\x8detudi so imeli domnevno razli\xc4\x8dne poglavarje._NEWLINE_Kasij Dion je leta 197 zapisal, da so se Kaledonci pridru\xc5\xbeili napadom na Rimljane, ki so jih vodili Meti in Briganti. Njihovi napadi so najbr\xc5\xbe prisilili guvernerja Klodija Albina, da je umaknil svoje garnizije s Hadrijanovega zidu. Dion pravi, da so Kaledonci prelomili mirovno pogodbo, ki so jo sklenili nekaj let pred tem._NEWLINE_Albina je po njegovem porazu zamenjal Virij Lup z nalogo, da v celi Britaniji ponovno vzpostavi rimsko oblast in od Metov kupi mir, namesto da bi se z njimi vojskoval._NEWLINE_Kaledonci so naslednji\xc4\x8d omenjeni leta 209, ko so se morali vdati cesarju Septimiju Severju, ki je osebno vodil vojni pohod severno od Hadrijanovega zidu. Njegov namen je bil dose\xc4\x8di ble\xc5\xa1\xc4\x8de\xc4\x8do voja\xc5\xa1ko zmago. Herodijan in Dion pohod omenjata samo be\xc5\xbeno, vendar pravita, da so morali Kaledonci Severju prepustiti svoje ozemlje. Dion omenja tudi to, da je imela rimska vojska zaradi iz\xc4\x8drpanosti in gverilskih napadov Kaledoncev 50.000 \xc5\xbertev. Colin Martin trdi, da Sever na svojem pohodu ni iskal odlo\xc4\x8dilne bitke, ampak posku\xc5\xa1al uni\xc4\x8diti plodna polja vzhodne \xc5\xa0kotske in z lakoto povzro\xc4\x8diti pomor Kaledoncev._NEWLINE_Leta 210 je Kaledoncem uspelo obnoviti svoje zavezni\xc5\xa1tvo z Meti in se pridru\xc5\xbeiti njihovi novi ofenzivi proti Rimljanom. Sledil je rimski kazenski pohod, ki ga je vodil Severjev sin Karakala, na katerem naj bi pobili vse, ki bi se upirali, ne glede na njihovo plemensko pripadnost. Sever se je kljub temu, da je bil te\xc5\xbeko bolan, pripravljal na popolno osvojitev Kaledonije, vendar je leta 211 v Eboraku (York) umrl. Oblast v Britaniji je posku\xc5\xa1al prevzeti Karakala, vendar ga vojska ni hotela priznati za cesarja, zato je s Kaledonci sklenil mir. Umaknil se je na jug, da bi uveljavil svojo zahtevo po rimskem prestolu. Sheppard Frere trdi, da je Karakaka po o\xc4\x8detovi smrti \xc5\xa1e nekaj \xc4\x8dasa nadaljeval pohod proti Kaledoncem in se \xc5\xa1ele potem vrnil v Britanijo. Svojo trditev podpira z njegovim zakasnelim prihodom v Rim, posredno pa z numizmati\xc4\x8dnimi in epigrafskimi dokazi. Malcolm Todd temu ugovarja, ker za Frerove trditve ni nobenih dokazov, ne glede na to pa ostaja dejstvo, da so Kaledonci potisnili Rimljane preko Hadrijanovega zidu._NEWLINE_Naslednjih sto let ni omenjen noben zgodovinski dogodek, v katerem bi bili udele\xc5\xbeeni Kaledonci. Izjema je napis iz Colchestra, ki je nastal okoli leta 230, na katerem je posvetilo mo\xc5\xbea, ki ima samega sebe za ne\xc4\x8daka ali vnuka Kaledonca Vepogena. Zati\xc5\xa1je bi lahko bilo posledica uspe\xc5\xa1nih Severjevih vojnih pohodov, kar je zelo malo verjetno. Leta 305 je Konstancij Klor ponovno napadel sever Britanije. Iz virov ni povsem razvidno zakaj in ali je resni\xc4\x8dno dosegel veliko zmago nad "Kaledonci in drugimi". Zapis je zanimiv tudi zato, ker plemena na tem ozemlju prvi\xc4\x8d imenuje Pikti.\n_START_SECTION_\nArheolo\xc5\xa1ki dokazi\n_START_PARAGRAPH_\nO Kaledoncih in njihovi kulturi je malo neposrednih dokazov, vendar je kljub temu mogo\xc4\x8de rekonstruirati njihova naselja._NEWLINE_Kaledonska gradi\xc5\xa1\xc4\x8da, ki so se raztezala od North York Moorsa do \xc5\xa0kotskega vi\xc5\xa1avja dokazujejo, da se je po srednji \xc5\xbeelezni dobi v severni Veliki Britaniji razvila zna\xc4\x8dilna kultura. Gradi\xc5\xa1\xc4\x8da so bila mnogo manj\xc5\xa1a od gradi\xc5\xa1\xc4\x8d bolj ju\xc5\xbeno in so bila pogosto manj\xc5\xa1a od 10.000 m\xc2\xb2. Nobenega dokaza ni, da so bila zelo zasedena ali branjena. Naselja so bila verjetno zelo razpr\xc5\xa1ena._NEWLINE_V \xc4\x8dasu rimske invazije na Britanijo so se prebivalci umaknili na manj utrjene, vendar bolj za\xc5\xa1\xc4\x8ditene kmetije, obdane z zemljenimi okopi. Na tak\xc5\xa1nih pode\xc5\xbeelskih dvorcih so \xc5\xbeivele skupine dru\xc5\xbein, ki so se z vzajemnim sklepanjem zakonskih zvez in druga\xc4\x8de povezovale s sosednjimi naselji._NEWLINE_Vzrok za umik Kaledoncev in njihovih sosedov z gradi\xc5\xa1\xc4\x8d na kmetije ni znan. Barry Cunliffe domneva, da je od 2. stoletja dalje razkazovanje impresivnih rezidenc postalo manj pomembno, ker je zaradi izbolj\xc5\xa1av v pridelovanju hrane ali zaradi zmanj\xc5\xa1anja \xc5\xa1tevila prebivalcev borba za hrano postala manj kriti\xc4\x8dna. Arheolo\xc5\xa1ke najdbe rimskih izdelkov bi po drugi strani lahko pomenile, da se je dru\xc5\xbebeni polo\xc5\xbeaj posameznikov za\xc4\x8del razkazovati z uvo\xc5\xbeenim eksoti\xc4\x8dnim osebnim okrasjem in ne z gradnjo impresivnih bivali\xc5\xa1\xc4\x8d.'