b'\n_START_ARTICLE_\nDocetaksel\n_START_SECTION_\nKemijske lastnosti\n_START_PARAGRAPH_\nDocetaksel je polsintezni analog paklitaksela; slednjega pridobivajo iz vrste tise Taxus brevifolia. Od molekule paklitaksela se razlikuje na dveh mestih; na desetem ogljikovem atomu se nahaja prosta hidroksilna skupina, medtem ko je pri paklitakselu zaestrena z acetatom in namesto benzilamida se na fenilpropionatni stranski verigi nahaja terc-butilkarbamatni ester. Prosta hidroksilna skupina na 10. mestu povzro\xc4\x8di bolj\xc5\xa1o vodotopnost molekule docetaksela.\n_START_SECTION_\nMehanizem delovanja\n_START_PARAGRAPH_\nDocetaksel se povratno in z veliko afiniteto ve\xc5\xbee na mikrotubule. Posledi\xc4\x8dno se mikrotubuli stabilizirajo in prepre\xc4\x8di se njihova depolimerizacija (ki se sicer pojavi v prisotnoti kalcijevih ionov, pri zni\xc5\xbeani temperaturi ali pri razred\xc4\x8denju). Posledi\xc4\x8dno je motena delitev celice. Zaradi akumulacije stabiliziranih mikrotubulov v celici le-ta podle\xc5\xbee apoptozi (programirani celi\xc4\x8dni smrti). Docetaksel izkazuje ve\xc4\x8djo afiniteto do vezave v rakavih celicah jaj\xc4\x8dnika in je zato u\xc4\x8dinkovit pri tej vrsti raka.'