b'\n_START_ARTICLE_\nAngelo Di Pietro\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\n20. decembra 1851 je prejel duhovni\xc5\xa1ko posve\xc4\x8denje._NEWLINE_25. junija 1866 je bil imenovan za pomo\xc5\xbenega \xc5\xa1kofa Velletrija e Segnija in za pomo\xc5\xbenega \xc5\xa1kofa licijske Nise; 1. julija istega leta je prejel \xc5\xa1kofovsko posve\xc4\x8denje._NEWLINE_28. decembra 1877 je bil imenovan za naslovnega nad\xc5\xa1kofa Nazianzusa. Pozneje je zasedel 3 polo\xc5\xbeaje apostolskega nuncija: 30. septembra 1879 v Braziliji, 21. marca 1882 v Nem\xc4\x8diji in 23. maja 1887 v \xc5\xa0paniji._NEWLINE_16. januarja 1893 je bil povzdignjen v kardinala in imenovan za kardinal-duhovnika Ss. Bonifacio ed Alessio._NEWLINE_28. junija 1893 je postal prefekt Zbora Rimske kurije, 18. marca 1895 uradnik Rimske kurije, 20. julija 1902 prefekt Kongregacije za \xc5\xa1kofe in druge prelate, 27. novembra istega leta za datarja Apostolske datarije in 22. junija 1903 je bil imenovan za kardinal-duhovnika S. Lorenzo in Lucina.'