b'\n_START_ARTICLE_\nJo\xc5\xbee Ciuha\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nCiuha je slikarstvo \xc5\xa1tudiral na Akademiji za likovno umetnost v Ljubljani pri profesorjih Francetu Miheli\xc4\x8du in Gojmirju Antonu Kosu. Diplomiral je leta 1950, \xc5\xa1tudij pa  je nadaljeval na specialki za zidno slikarstvo pri profesorju Slavku Pengovu in ga kon\xc4\x8dal leta 1952. Na univerzi v Rangunu (Mjanmar) je v letih 1959\xe2\x88\x9261 \xc5\xa1tudiral budisti\xc4\x8dno kulturo in filozofijo. V letih 1974\xe2\x88\x9278 je vodil seminar za svobodno slikarstvo na Mednarodni poletni akademiji v Salzburgu, od za\xc4\x8detka leta 1978 do 1979 pa kot izredni profesor predaval na ALU v Ljubljani. Bil je izvoljen tudi za predsednika Zveze dru\xc5\xa1tev slovenskih likovnih umetnikov (ZDSLU).  _NEWLINE_Napisal je tri potopisne knjige iz potovanj po Aziji, Ju\xc5\xbeni Ameriki in Zdru\xc5\xbeenih dr\xc5\xbeavah Amerike: Potovanje v deveto de\xc5\xbeelo (COBISS), Okameneli smehljaj (1963) in Pogovori s ti\xc5\xa1ino (1967) ter knjigi spominov Kronika sedmih pozab (2005) in Dolga pot (iz\xc5\xa1lo posmrtno, 2016) _NEWLINE_Ciuhovo likovno delo je bilo po tehnikah in programih razli\xc4\x8dno, vendar notranje enotno. Slikal je na platno, pleksisteklo, v akvarelu, ukvarjal se je tudi z grafiko, tapiserijo in ilustracijami. Vpliv bizantinske umetnosti se v njegovih delih odra\xc5\xbea v vzhodnja\xc5\xa1kih pismenkah, ritmi\xc4\x8dnem nizanju figur in zlatem ozadju. Z vsebinskega vidika je njegova umetnost osebno obarvan in z ironijo pre\xc5\xbeet dialog s sodobnim svetom; \xc4\x8dlove\xc5\xa1ke napake in slabosti je pogosto kritiziral prek \xc5\xbeivalskih podob, zna\xc4\x8dilna je tudi groteskna interpretacija \xc4\x8dlove\xc5\xa1kega lika. Kot ilustrator se je odlikoval s smislom za bistveno, z ostro karakterizacijo in s humorjem. _NEWLINE_Jo\xc5\xbee Ciuha je bil izjemno samosvoj slovenski slikar, pisatelj, grafik in ilustrator, ki je \xc5\xbeivel med Parizom, otokom \xc5\xa0ipanom in Ljubljano._NEWLINE_Imel je ve\xc4\x8d kot 800 samostojnih in skupnih razstav v galerijah in muzejih po vsem svetu. Njegova dela so tudi v zbirkah maro\xc5\xa1kega kralja in japonskega cesarja. _NEWLINE_Leta 1966 je za knji\xc5\xbeevno delo prejel Levstikovo nagrado, za ustvarjalno delo na likovnem podro\xc4\x8dju leta 1968 Nagrado Pre\xc5\xa1ernovega sklada za razstavljena slikarska dela v Mali galeriji v Ljubljani leta 1967, leta 1981 pa Jakopi\xc4\x8devo nagrado, najpomembnej\xc5\xa1e slovensko priznanje s podro\xc4\x8dja likovno\xe2\x80\x93vizualne umetnosti. Predsednik RS Borut Pahor mu je posmrtno podelil srebrni red RS za zasluge, prejel pa je tudi naziv francoskega viteza in ruskega akademika.'