b'\n_START_ARTICLE_\nViljem II. Nem\xc5\xa1ki\n_START_SECTION_\nMladost\n_START_PARAGRAPH_\nViljem se je rodil v plemi\xc5\xa1ki dru\xc5\xbeini Hohenzollern o\xc4\x8detu kronskemu princu Frideriku in materi Viktoriji, h\xc4\x8derki britanske kraljice Viktorije, sestri kralja Edvarda VII., teti carice Aleksandre (\xc5\xbeene ruskega carja Nikolaja II. Nekateri zgodovinarji njegovo poznej\xc5\xa1o agresivnost, o\xc4\x8ditno tako v zasebnem kot v politi\xc4\x8dnem \xc5\xbeivljenju, pripisujejo te\xc5\xbekemu porodu, zaradi katerega je imel pohabljeno levo roko in v katerem je utrpel mo\xc5\xbeganske po\xc5\xa1kodbe. Z liberalno materjo se ni razumel._NEWLINE_\xc5\xa0olal se je v kasselski gimnaziji in na bonnski univerzi. Po smrti Viljema I. v marcu 1888 je njegov za rakom na grlu umirajo\xc4\x8di o\xc4\x8de Friderik III. zasedel cesarski prestol, a ga je \xc5\xbee junija istega leta kot cesar nasledil Viljem II.\n_START_SECTION_\nOblast\n_START_PARAGRAPH_\nNjegovo vladanje je zaznamoval militarizem, s katerim je \xc5\xbeelel raz\xc5\xa1iriti kolonialno Nem\xc4\x8dijo in ji zagotoviti \xc2\xbbprostor pod soncem\xc2\xab. Nem\xc5\xa1ki mirovnik Ludwig Quidde je njegove zamisli \xc5\xbee leta 1894 ozna\xc4\x8dil za megalomanske. S Tirpitzovim na\xc4\x8drtom je v letih 1897 in 1900 sprejel pomorska zakona in zgradil nem\xc5\xa1ko mornarico, ki bi se lahko kosala z Zdru\xc5\xbeenim kraljestvom. Njegova osebnost in politika sta nihala med nasprotovanjem in zabavanjem Velike Britanije, Francije in Rusije; previdnega kanclerja von Bismarcka je leta 1890 odpustil in nadomestil s von Caprivijem, ki ga je \xc5\xa1tiri leta pozneje zamenjal s zu Hohenlohe-Schillingsf\xc3\xbcrstom. Temu sta sledila princ von B\xc3\xbclow leta 1900 in von Bethmann-Hollweg leta 1909. Vsi ti kanclerji so bili slu\xc5\xbeabniki, ne politiki kot Bismarck, saj je Viljem \xc5\xbeelel izklju\xc4\x8diti prihod novega Bismarcka._NEWLINE_Navkljub njegovem obna\xc5\xa1anju je te\xc5\xbeko re\xc4\x8di, da je na\xc4\x8drtoval I. svetovno vojno, \xc4\x8deprav ni dosti naredil, da bi jo prepre\xc4\x8dil. Bil je zaveznik Avstro-Ogrske in podpiral trdo roko na Balkanu. \xc4\x8ceprav so mu v zadnjem trenutku popustili \xc5\xbeivci, je bilo \xc5\xbee prepozno, in kmalu si je opomogel in vzpodbujal svoje generale k velikim uspehom. Med vojno je bil poveljnik, a je kmalu izgubil ves nadzor nad nem\xc5\xa1ko politiko in njegova popularnost je padla.\n_START_SECTION_\nPokoj\n_START_PARAGRAPH_\nKanclerski princ von Baden je 9. novembra 1918 objavil cesarjevo odstop zaradi izbruha nem\xc5\xa1ke revolucije. Viljem se je zatekel na Nizozemsko, kjer ga nizozemska kraljica Viljemina ni \xc5\xbeelela izro\xc4\x8diti Nem\xc4\x8diji kot vojnega zlo\xc4\x8dinca._NEWLINE_Po smrti \xc5\xbeene Avguste Viktorije, s katero se je poro\xc4\x8dil leta 1881 in imel z njo sedem otrok, se je v begunstvu leta 1922 poro\xc4\x8dil s Hermino von Schoenaich, vdovelo princeso Reuss. V 1930. letih je domnevno gojil upanje, da bodo nacisti obnovili monarhijo, a ko se to ni zgodilo in ga je strankarski vodja Hitler tozadevno razo\xc4\x8daral, je o njem povsem spremenil mnenje._NEWLINE_Po nem\xc5\xa1ki zasedbi Nizozemske v za\xc4\x8detku II. svetovne vojne, leta 1940, se je Viljem popolnoma umaknil iz javnega \xc5\xbeivljenja. Cesar Viljem II. je umrl v Doornu zaradi plju\xc4\x8dnice 5. junija 1941. Njegovo rezidenco so stra\xc5\xbeili okupacijski nem\xc5\xa1ki vojaki, Hitler mu je priredil majhen voja\xc5\xa1ki pogreb, a udele\xc5\xbebo dovolil le ni\xc5\xbejim \xc4\x8dastnikom; Viljemova \xc5\xbeelja je bila, da med pogrebom ne bi bilo nobene svastike.'