b'\n_START_ARTICLE_\nPozitronska emisijska tomografija\n_START_PARAGRAPH_\nPozitronska emisijska tomografija (kratica PET) je vrsta nuklearno-medicinskega slikanja, ki ustvari tridimenzionalno sliko funkcijskih procesov v telesu._NEWLINE_Postopek slikanja poteka tako, da preiskovancem vbrizgajo v krvni obtok radioaktivno snov, imenovano ozna\xc4\x8devalec, ki se ve\xc5\xbee na ustrezne tar\xc4\x8de v mo\xc5\xbeganih. Obro\xc4\x8d detektorjev okrog preiskovan\xc4\x8deve glave bele\xc5\xbei \xc4\x8das in polo\xc5\xbeaj izsevanja \xc5\xbearkov gama, izhajajo\xc4\x8dih iz radioaktivnih ozna\xc4\x8devalcev, ki razpadajo v mo\xc5\xbeganih. S PET lahko izdelamo cele zemljevide sprememb v lokalnem pretoku krvi v mo\xc5\xbeganih. Take meritve so pokazale, s katerimi mo\xc5\xbeganskimi podro\xc4\x8dji se povezujejo senzori\xc4\x8dni, motori\xc4\x8dni in kognitivni procesi. PET ima kar nekaj slabosti, glavna izmed njih je gotovo ta,da moramo preiskovancu vbrizgati radioaktivno snov. To pomeni, da pri mnogih ljudeh takega slikanja ne moremo opraviti (gotovo ne pri otrocih in \xc5\xbeenskah v rodnem obdobju)._NEWLINE_Vsebinska razlaga slike, dobljene s PET-om, je odvisna od uporabljenega ozna\xc4\x8devalca, na katerega ve\xc5\xbeemo radioaktivno snov. \xc4\x8ce npr. uporabljamo radioaktivni izotop fluora, ki ga namesto kisika ve\xc5\xbeemo v glukozo, bo koli\xc4\x8dina radioaktivnega sevanja, ki je posledica kopi\xc4\x8denja tega sledilca (fluorodeoksiglukoze), odra\xc5\xbeala stopnjo presnove v tkivu. \xc4\x8ce uporabimo z radioaktivnim izotopom kisika ozna\xc4\x8deno vodo, bo koli\xc4\x8dina sevanja odraz krvnega pretoka. V obeh primerih bomo torej dobili oceno aktivnosti posameznih podro\xc4\x8dij mo\xc5\xbeganov - aktivnej\xc5\xa1a podro\xc4\x8dja mo\xc5\xbeganov namre\xc4\x8d ozna\xc4\x8duje povi\xc5\xa1ana presnova, z ve\xc4\x8djo porabo glukoze ter ve\xc4\x8djim pretokom krvi. Z radioaktivnimi izotopi lahko ozna\xc4\x8dimo tudi katerokoli drugo spojino, kot so npr. predstopnje oz. prekurzorji nevrotransmiterjev (fluorodopa) ali spojine, ki se ve\xc5\xbeejo na bolezenske odlage beljakovin v mo\xc5\xbeganih. V prvem primeru lahko tako spremljamo privzem, sintezo in spro\xc5\xa1\xc4\x8danje nevrotransmiterjev, v drugem pa ocenimo morebitno prisotnost patolo\xc5\xa1kega kopi\xc4\x8denja beljakovin, denimo povezanih z demenco pri Alzheimerjevi in podobnih boleznih.'