b'\n_START_ARTICLE_\nClostridium tetani\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nTetanus (mrtvi\xc4\x8dni kr\xc4\x8d) so ljudje poznali \xc5\xbee zdavnaj; opisi bolezni segajo v 5. st. pr. n. \xc5\xa1t. Leta 1884 sta Carle in Rattone prva umetno povzro\xc4\x8dila tetanus pri \xc5\xbeivali, ki sta ji vbrizgala gnoj bolnika, ki je umrl za tetanusom. Istega leta je Arthur Nicolaier povzro\xc4\x8dil pojav bolezni pri \xc5\xbeivali, potem ko ji je brizgal vzorec prsti. Leta 1889 je Kitasato Shibasaburo osamil bakterijo iz \xc4\x8dlove\xc5\xa1kega organizma in dokazal, da povzro\xc4\x8di bolezen, \xc4\x8de se injicira v \xc5\xbeival; opisal je tudi mo\xc5\xbenost nevtralizacije toksina s specifi\xc4\x8dnimi protitelesi. Nocard je leta 1897 dokazal za\xc5\xa1\xc4\x8ditni u\xc4\x8dinek pasivnega vnosa antitoksina; pasivna imunizacija se je za zdravljenje in prepre\xc4\x8devanje tetanusa pri ljudeh za\xc4\x8dela uporabljati med 1. svetovno vojno. V zgodnjih 20-ih letih 20. stoletja je Ramon razvil metodo inaktivacije tetanusnega toksina s formaldehidom, kar je vodilo do razvoja cepiva s tetanusnim toksoidom. Le-tega je izumil Descombey leta 1924. \xc5\xa0iroko se je to cepivo za\xc4\x8delo uporabljati med drugo svetovno vojno.\n_START_SECTION_\nZna\xc4\x8dilnosti\n_START_PARAGRAPH_\nClostridium tetani je po grampozitiven, anaeroben bacil, ki tvori spore. Spore so zelo odporne proti razku\xc5\xbeilom in vro\xc4\x8dini, uni\xc4\x8di pa jih sterilizacija v avtoklavu (15 minut pri 121 \xc2\xb0C). C. tetani je lahko normalno prisoten v blatu \xc4\x8dloveka in rastlinojedih \xc5\xbeivali, spore pa lahko najdemo tudi na \xc4\x8dlove\xc5\xa1ki ko\xc5\xbei ali v heroinu. Spore dajejo bakterijam C. tetani zna\xc4\x8dilno obliko, opazno pod mikroskopom. Z blatom pridejo spore v zemljo in prah, kjer lahko pre\xc5\xbeivijo ve\xc4\x8d let. Po onesna\xc5\xbeenju rane s sporami C. tetani pride v anaerobnih razmerah (z malo kisika) do germinacije spor in nastanka vegetativne oblike bacila in bacil za\xc4\x8dne tvoriti dva toksina: tetanolizin in tetanospazmin. Vloga tetanolizina pri nastanku tetanusa ni znana, tetanospazmin pa je nevrotoksin, ki prizadene osrednje \xc5\xbeiv\xc4\x8devje in povzro\xc4\x8di za tetanus zna\xc4\x8dilno toni\xc4\x8dno spasti\xc4\x8dnost in kr\xc4\x8de.\n_START_SECTION_\nImunost\n_START_PARAGRAPH_\nZa razliko od drugih bolezni zaradi delovanja bakterijskih toksinov, na primer davice, okrevanje po bolezni ne prinese tudi imunosti pred novo oku\xc5\xbebo v prihodnosti. Tudi smrtni odmerek (ta je ocenjen na okoli 2,5 nanograma na kilogram telesne te\xc5\xbee) ne povzro\xc4\x8di dovolj\xc5\xa1njega imunskega odziva, da bi zagotovil imunost.\n_START_SECTION_\nCepljenje\n_START_PARAGRAPH_\nPred tetanusom obstaja aktivna za\xc5\xa1\xc4\x8dita \xe2\x80\x93 cepljenje s kemi\xc4\x8dno inaktiviranim toksinom, toksoidom tetanusa, ki spro\xc5\xbei nastanek nevtralizirajo\xc4\x8dih protiteles. Cepivo se uporablja \xc5\xbee od druge svetovne vojne. Je varno in visoko imunogeno ter zagotavlja skoraj 100% za\xc5\xa1\xc4\x8dito po prejemu treh odmerkov. En odmerek tetanusnega toksoida ne zagotavlja za\xc5\xa1\xc4\x8dite proti tetanusu, po drugem odmerku se po dveh do \xc5\xa1tirih tednih dose\xc5\xbee za\xc5\xa1\xc4\x8ditna raven antitoksina, ki traja do dvanajst mesecev. Tretji odmerek spro\xc5\xbei obilno proizvodnjo protiteles in zagotavlja za\xc5\xa1\xc4\x8ditno raven antitoksina za najmanj pet let. Po  \xc4\x8detrtem odmerku traja imunost 10 let, po petem odmerku pa najmanj 20 let. Aktivno za\xc5\xa1\xc4\x8dito kot cepljenje pred izpostavljenostjo bakteriji prejmejo v Sloveniji vsi posamezniki v okvirju obveznega cepljenja. Po izpostavljenosti prejmejo cepivo posamezniki, pri katerih je pri\xc5\xa1lo do po\xc5\xa1kodbe ko\xc5\xbee in ki \xc5\xa1e niso prejeli primarnega cepljenja oziroma je od zadnjega po\xc5\xbeivitvenega odmerka cepiva preteklo 10 ali ve\xc4\x8d let. Pasivna za\xc5\xa1\xc4\x8dita s tetanusnim imunoglobulinom je priporo\xc4\x8dljiva za bolnike, ki so se oku\xc5\xbeili z bakterijo. Tetanusni imunoglobulin pomaga odstraniti \xc5\xa1e nevezani toksin, medtem ko na tetanospazmin, vezan na \xc5\xbeiv\xc4\x8dne kon\xc4\x8di\xc4\x8de, nima u\xc4\x8dinka. Tetanusov imunoglobulin je pridobljen na \xc5\xbeivalih ali iz \xc4\x8dlove\xc5\xa1ke krvi. Omogo\xc4\x8da kratkotrajno za\xc5\xa1\xc4\x8dito (2 do 4 tedne). Lahko se uporabi hkrati s cepljenjem s tetanusnim toksinom kot za\xc5\xa1\xc4\x8dita, \xc4\x8de je izpostavljena oseba z umazano rano v preteklosti prejela manj kot 3 odmerke cepiva oziroma \xc4\x8de podatki o cepljenju niso na voljo.'