b"\n_START_ARTICLE_\nFrancoska gotska arhitektura\n_START_PARAGRAPH_\nFrancoska gotska arhitektura je slog, ki se je pojavil v Franciji leta 1140 in je prevladoval do sredine 16. stoletja. Najbolj opazni primeri so velike gotske stolnice Francije, vklju\xc4\x8dno s  stolnico Notre-Dame v Parizu, stolnico v Chartres in stolnico v Amiensu. Njene glavne zna\xc4\x8dilnosti so bile iskanje vertikalnosti ali vi\xc5\xa1ine ter inovativna uporaba lo\xc4\x8dnih opornikov in druge arhitekturne novosti za porazdelitev te\xc5\xbee kamnitih konstrukcij na nosilce na zunanji strani, ki omogo\xc4\x8dajo nesluteno vi\xc5\xa1ino in prostornino. Nove tehnike so omogo\xc4\x8dale tudi uporabo ve\xc4\x8djih oken, vklju\xc4\x8dno z ogromnimi vitraji, ki so stolnice napolnili s svetlobo. Francoski gotski slog je bil \xc5\xa1iroko kopiran v drugih delih severne Evrope, zlasti v Nem\xc4\x8diji in Angliji. Francoska renesan\xc4\x8dna arhitektura ga je sredi 16. stoletja postopoma izpodrinila kot prevladujo\xc4\x8di francoski slog.\n_START_SECTION_\nIzvor\n_START_PARAGRAPH_\nFrancoska gotska arhitektura je bila v 12. stoletju posledica nastanka mo\xc4\x8dne francoske dr\xc5\xbeave s sredi\xc5\xa1\xc4\x8dem v kraju \xc3\x8ele-de-France. V \xc4\x8dasu kralja Ludvika VI. (1081\xe2\x80\x931137) je bil Pariz glavna rezidenca francoskih kraljev, Reims kraj kronanja, opatija Saint-Denis pa je postala njihovo slovesno pokopali\xc5\xa1\xc4\x8de. Opat iz Saint-Denisa, Suger, je bil svetovalec Ludvika VI. in Ludvika VII., pa tudi zgodovinar. Nadzoroval je obnovo ambulatorija Saint-Denisa, ki je postal prvi in najvplivnej\xc5\xa1i primer gotske arhitekture v Franciji. _NEWLINE_V poznej\xc5\xa1em obdobju rodbine Kapetingov (1180 do 1328) so trije kralji; Filip Avgust (1180\xe2\x80\x931223); Ludvik IX. (1226\xe2\x80\x931270) in Filip Lepi (1285\xe2\x80\x931314) postavili Francijo za glavno gospodarsko in politi\xc4\x8dno silo na celini. Obdobje je videlo tudi ustanovitev Univerze v Parizu ali Sorbonne. Oblikovala se je visoka gotika in flamboyant gotski slog, zgrajene so bile nekatere najbolj znane stolnice, vklju\xc4\x8dno v Chartresu, v Amiensu in Reimska stolnica.\n_START_SECTION_\nRebrasti oboki\n_START_PARAGRAPH_\nGotski slog je nastal iz inovativne uporabe obstoje\xc4\x8dih tehnologij, kot sta koni\xc4\x8dasti lok in rebrasti obok. Rebrasti obok je bil znan v zgodnej\xc5\xa1em romanskem obdobju, vendar ga do gotske dobe niso \xc5\xa1iroko ali u\xc4\x8dinkovito uporabljali. Prekri\xc5\xbeana rebra oboka so prena\xc5\xa1ala te\xc5\xbeo navzven in navzdol, v grozde podpornih slopov in stebrov. Prej\xc5\xa1nji rebrasti oboki, ki so jih uporabljali pri stolnici v Sensu in Notre-Dame v Parizu, so imeli \xc5\xa1estdelne obo\xc4\x8dne sheme, omejene z rebri in pre\xc4\x8dnim rebrom, ki so te\xc5\xbeo prena\xc5\xa1ali izmeni\xc4\x8dno na slope in stebre. V visoki gotiki se je pojavila novost: \xc5\xa1tiridelni rebrasti obok, ki so ga uporabljali v stolnici v Chartresu, Amiensu in v Reimsu. Rebra tega oboka so te\xc5\xbeo enakomerneje porazdelila na \xc5\xa1tiri podporne stebre spodaj in vzpostavila tesnej\xc5\xa1o povezavo med ladjo in spodnjimi deli cerkvenih zidov ter med arkadami spodaj in okni zgoraj. To je omogo\xc4\x8dilo ve\xc4\x8djo vi\xc5\xa1ino in tanj\xc5\xa1e stene ter prispevalo k mo\xc4\x8dnemu vtisu vertikalnosti, ki so jih imele novej\xc5\xa1e stolnice.\n_START_SECTION_\nLo\xc4\x8dni oporniki\n_START_PARAGRAPH_\nDruga ve\xc4\x8dja novost francoskega gotskega sloga je bil lo\xc4\x8dni opornik, ki je bil prvi\xc4\x8d uporabljen pri stolnici Notre Dame. Ta je prenesel pritisk te\xc5\xbee strehe izven zidov, kjer ga je prevzela te\xc5\xbea opornika. Na vrh opornikov so bili dodani te\xc5\xbeki kamniti sto\xc5\xbeci, da bi natan\xc4\x8dno uravnovesili pritisk znotraj sten. Opornik je omogo\xc4\x8dil znatno zmanj\xc5\xa1anje debeline zidov in dovolil uporabo ve\xc4\x8djih oken. V cerkvah, kot je Sainte-Chapelle, so bile stene po zaslugi opornikov skoraj v celoti iz vitrajev._NEWLINE_Razvoj rebrastih obokov in opornikov je prinesel postopne spremembe notranje strukture stolnic. Zgodnjegotske stolnice so imele stene ladje zgrajene v \xc5\xa1tirih nivojih, galerijo s stebri na tleh, nato tribuna, galerija z okni, nato triforij, vrsta manj\xc5\xa1ih oken in na koncu visoka okna, tik pod oboki. V obdobju visoke gotike, z razvojem \xc5\xa1tiridelnega rebrastega oboka in lo\xc4\x8dnih opornikov, je bila tribuna izlo\xc4\x8dena, kar je omogo\xc4\x8dalo vi\xc5\xa1ja okna in arkade. Do 15. stoletja je v stolnici v Rouenu izginil tudi triforij, stene med prehodi pa so bile napolnjene z visokimi okni.\n_START_SECTION_\nPortal in timpanon\n_START_PARAGRAPH_\nDruga inovativna zna\xc4\x8dilnost francoske gotske stolnice je bila zasnova portala ali vhoda, ki  je bil po dolgi kr\xc5\xa1\xc4\x8danski tradiciji obrnjen proti zahodu. Bazilika svetega Dionizija je imela trojni portal, okra\xc5\xa1en s stebri v obliki kipov apostolov in svetnikov okrog vrat, svetopisemski prizori so bili natrpani s kipi nad vrati. Ta trojni portal so sprejele vse ve\xc4\x8dje stolnice. Timpanon nad portalom, natrpan s kiparskimi figurami, ki ponazarjajo svetopisemsko zgodbo, je postal zna\xc4\x8dilnost gotskih stolnic. Po zgledu Amiensa je timpanon nad osrednjim portalom tradicionalno upodabljal Poslednjo sodbo, desni portal je prikazal kronanje Device Marije, levi portal pa je prikazal \xc5\xbeivljenje svetnikov, ki so bili pomembni v \xc5\xa1kofiji.\n_START_SECTION_\nVitraj in rozeta\n_START_PARAGRAPH_\nVelika vitra\xc5\xbena in ro\xc5\xbena okna so bila \xc5\xa1e ena zna\xc4\x8dilnost gotskega sloga. Nekatera gotska okna, kot tista v Chartresu, so bila vklesana v kamnite stene. Druga okna, denimo tista v kapelah Notre-Dame in v Reimsu, so bila v kamnitih okvirjih, vgrajenih v stene. Najpogostej\xc5\xa1a oblika je bil okulus, majhno okroglo okno z dvema lancetama ali okna s poudarjenimi loki, tik pod njim. Rozeta je bila najbolj znana vrsta gotskega sloga. Umestili so jih v transepte in portale, da bi zagotovili svetlobo v ladji. Najve\xc4\x8dje rozete so imele premer deset metrov. Imele so ogrodje iz kamnitih armatur pogosto v okra\xc5\xa1enem cvetli\xc4\x8dnem vzorcu, da bi se uprle vetru. Gotska okna so bila v kamnitem okvirju lo\xc4\x8denem od stene in ne vrezana v steno._NEWLINE_Zgodnja okna so bila narejena iz kosov toniranega stekla, z grizaj poslikavo, na mestu pa so jih dr\xc5\xbeali kosi svinca, ki so obrisovali figure. Ko so se okna ve\xc4\x8dala, so se uporabljale bolj intenzivne barve. Po letu 1260 so barve postale svetlej\xc5\xa1e, kombinacija grizaja in bledo rumenih odtenkov pa je postala bolj pogosta. Stolnica v Chartresu in stolnica v Le Mansu imata nekaj najlep\xc5\xa1ih ohranjenih originalnih oken.\n_START_SECTION_\nZgodnji gotski slog \xe2\x80\x93 sv. Dionizij, Sens, Senlis in  Notre Dame\n_START_PARAGRAPH_\nRojstna hi\xc5\xa1a novega sloga je bila bazilika svetega Dionizija v kraju \xc3\x8ele-de-France, nedale\xc4\x8d od severa Pariza, kjer je leta 1137 opat Suger za\xc4\x8del obnovo opatijske cerkve iz karolin\xc5\xa1ke dobe. Za\xc4\x8del je graditi novo stavbo z dvema stolpoma zahodno od prvotne cerkve, nato pa je od leta 1140 do 1144 za\xc4\x8del rekonstruirati staro cerkev. Ve\xc4\x8dina njegovih modifikacij je bila tradicionalnih, vendar je naredil eno izjemno inovacijo; odlo\xc4\x8dil se je, da bo na vzhodnem koncu stavbe ustvaril nov [[prezbiterij|kor]g, pri \xc4\x8demer je odpravil tradicionalne nosilne stene starih kapel in dal notranjosti osupljiv videz odprtosti in ve\xc4\x8dje vi\xc5\xa1ine. _NEWLINE_Sugerjevi stavbeniki so za dosego svojih ciljev narisali ve\xc4\x8d novih elementov, ki so se razvili ali so bili uvedeni v romanski arhitekturi: koni\xc4\x8dasti lok, rebrast obok, ambulatorij ('korni obhod') z vrsto \xc5\xbearkasto nanizanih kapel in stebri podalj\xc5\xa1ani do reber, ki podpirajo oboke. Stavbeniki so zidali cerkve na \xc5\xa1tirih nivojih; arkade, katerih dve vrsti stebrov so dobili rebra stropnih obokov; tribuna nad njo, galerija, ki je prikrivala ogromne opornike, ki so se stiskali ob stene; triforij, druga, o\xc5\xbeja galerija in, tik pod stropom, claire-voie ali svetlobno nadstropje, kjer so bila okna. Vse te zna\xc4\x8dilnosti so obstajale \xc5\xbee v obdobju romanike, vendar so bile prvi\xc4\x8d zdru\xc5\xbeene in rezultat se je mo\xc4\x8dno razlikoval od prej\xc5\xa1nje romanske arhitekture. Druga novost, ki jo je uvedel Suger, je bila uporaba stebrov v obliki kipov svetnikov za okrasitev portala cerkve, ki so fasadi dodali nov element navpi\xc4\x8dnosti. Tudi ta ideja je bila kopirana v novih stolnicah._NEWLINE_Nov slog je hitro postal znan graditeljem novih stolnic, predvsem stolnice v Sensu, prve gotske stolnice (za\xc4\x8detek 1135), stolnice v Senlisu (1160) in najvidnej\xc5\xa1e od vseh, stolnica Notre-Dame v Parizu (za\xc4\x8detek 1160). Njihovi graditelji so opustili tradicionalne tlorise in uvedli nove gotske elemente. Graditelji Notre Dame so \xc5\xa1li naprej z uvedbo lo\xc4\x8dnih opornikov, te\xc5\xbekih stebrov kot opore zunaj sten, ki so jih z loki povezali z zidovi in so sprejemali in uravnavali pritisk iz rebrastih obokov strehe. To je gradbenikom omogo\xc4\x8dilo gradnjo vi\xc5\xa1jih sten in ve\xc4\x8djih oken.\n_START_SECTION_\nVisokogotske stolnice: Chartres, Bourges, Reims, Amiens\n_START_PARAGRAPH_\nOd konca 12. stoletja do sredine 13. stoletja se je gotski slog raz\xc5\xa1iril iz stolnic v \xc3\x8ele-de-Franceu, da bi se izpopolnjen kot razko\xc5\xa1no presvetljena skeletna gradnja pojavil v drugih mestih severne Francije, zlasti: stolnica v Chartresu (za\xc4\x8detek 1200); stolnica v Bourgesu (1195 do 1230), Reimska stolnica (1211\xe2\x80\x931275) in stolnica v Amiensu (za\xc4\x8detek 1250). Zna\xc4\x8dilni gotski elementi so bili izpopolnjeni, da bi bile nove stolnice lahko dramati\xc4\x8dno vi\xc5\xa1je, \xc5\xa1ir\xc5\xa1e, z nepredstavljivo presvetljeno notranj\xc5\xa1\xc4\x8dino. Navpi\xc4\x8dna \xc4\x8dlenitev stene je postala tridelna: nad visokim arkadnim pritli\xc4\x8djem je bil precej nizek triforij, nad njim pa svetlobno nadstropje z veliki okni, ki so v nekaterih primerih enako visoka kot arkade. Ko so odprli \xc5\xa1e triforij, je stena postala povsem prevotljena, vpeta v skeletno nosilno konstrukcijo. Spremenjen je bil tudi sistem nosilcev. Stebre s kapiteli zamenjajo kompozitni stebri s slu\xc5\xbeniki, ki imajo dekorativne kapitelne vence, snopi slu\xc5\xbenikov pa se dvigajo neprekinjeno do svoda. Sistem obokanja (\xc5\xa1tiripolna obo\xc4\x8dna shema) dobi novo obliko, glavna in stranske ladje imajo enako \xc5\xa1irino. Pre\xc4\x8dne ladje postanejo \xc5\xa1ir\xc5\xa1e in kraj\xc5\xa1e. K centralizaciji prostora prispevajo tudi ve\xc4\x8dji kori z dvojnim ambulatorijem in \xc5\xbearkastimi kapelami. Klju\xc4\x8dna novost pa je krogovi\xc4\x8dje, ki se raz\xc5\xa1iri na vse elemente; arkade triforija, portalna \xc4\x8dela, slepe arkade._NEWLINE_Najopaznej\xc5\xa1i element zunanj\xc5\xa1\xc4\x8dine pa je sistem zunanjih opornikov, ki skupaj z lo\xc4\x8dnimi oporniki omogo\xc4\x8dajo, da stavba stoji. Sistem opornikov pa je obenem tudi dekorativen, obogaten s \xc5\xa1tevilnimi fialalmi, stolpi\xc4\x8di, tabernaklji, prevotljenimi \xc4\x8deli in kiparskim okrasom. V francoski visoki gotiki sta ostala samo \xc5\xa1e dva stolpa na zahodnem pro\xc4\x8delju, namesto stolpa na kri\xc5\xbei\xc5\xa1\xc4\x8dem pa se pojavi stre\xc5\xa1ni jezdec. _NEWLINE_Pri Chartresu je uporaba lo\xc4\x8dnih opornikov omogo\xc4\x8dala odpravo nivoja tribune, kar je omogo\xc4\x8dalo veliko vi\xc5\xa1je arkade in ladjo ter ve\xc4\x8dja okna. Stebri so bili sestavljeni iz osrednjega stebra, obdanega s \xc5\xa1tirimi vitkimi stebri (slu\xc5\xbeniki), ki so segali navzgor, da so podpirali oboke stropa. Rebrasti obok se je spremenil iz \xc5\xa1estpolne obo\xc4\x8dne sheme v \xc5\xa1tiripolno, preprostej\xc5\xa1o in mo\xc4\x8dnej\xc5\xa1o. Lo\xc4\x8dni oporniki pri Amiensu in Chartesu so bili okrepljeni z dodatnim lokom in podporno arkado, kar je omogo\xc4\x8dilo \xc5\xa1e ve\xc4\x8djo vi\xc5\xa1ino in stene ter ve\xc4\x8d oken. Pri Reimsu so podporniki dobili ve\xc4\x8djo te\xc5\xbeo in mo\xc4\x8d z dodajanjem te\xc5\xbekih kamnitih obeliskov na vrhu stebrov. Ti so bili pogosto okra\xc5\xa1eni s kipi angelov in so postali pomemben dekorativni element visokogotskega sloga. Pojavil se je \xc5\xa1e en prakti\xc4\x8den in dekorativen element, bruhalnik; to je bil okrasni odtok de\xc5\xbeja, ki je kanaliziral vodo s strehe stran od stavbe. Pri Amiensu so bila okna ladje ve\xc4\x8dja, dodatna vrsta steklenih oken  svetlobnega nadstropja pa je notranjost preplavila s svetlobo. Nove strukturne tehnologije so omogo\xc4\x8dile popestritev transeptov in korov na vzhodnem koncu stolnice, kar je ustvarilo prostor za obro\xc4\x8d dobro osvetljenih kapelic.\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdarkasti (rayonnant) slog - Sainte-Chapelle in rozeta v Notre Dame\n_START_PARAGRAPH_\nNaslednje obdobje francoske gotske arhitekture, od druge polovice 13. stoletja do 1370-ih let, so poimenovali Rayonnant ('\xc5\xbeareti' v franco\xc5\xa1\xc4\x8dini), ki opisuje te\xc5\xbenjo po uporabi vse ve\xc4\x8d vitrajev in manj zidov pri oblikovanju konstrukcije, dokler se stene niso zdele v celoti iz stekla. Ime je dobil po \xc5\xbearkasto oblikovani rozeti in se je prvi\xc4\x8d pojavil v transeptu opatijske cerkve dv. Dionizija, ki so jo za\xc4\x8deli graditi leta 1231._NEWLINE_Poleg vse mo\xc4\x8dnej\xc5\xa1e prevotljenosti stene se zdaj razvije povsem dekorativno slepo krogovi\xc4\x8dje, postavljeno pred steno, v loke arkad, zaprtih triforijev, \xe2\x80\xa6 Pojavi se tudi nezastekljeno krogovi\xc4\x8dje na \xc4\x8delih nad portali in okni, kar prispeva k ob\xc4\x8dutku krhkosti stavbe. Krogovi\xc4\x8dje se razra\xc5\xa1\xc4\x8da tudi po stenah in daje vtis kamnitega filigrana._NEWLINE_Najbolj odmeven primer je bila kapela Sainte-Chapelle, pritrjena na kraljevo rezidenco na Palais de la Cit\xc3\xa9. Sistem zunanjih stebrov in obokov je stene zgornje kapele zmanj\xc5\xa1al na tanek okvir za ogromna okna. Te\xc5\xbea vsakega masivnega zatrepa nad arhivoltnim oknom je pomagala tudi stenam, da so se upirale pritisku in porazdelile te\xc5\xbeo._NEWLINE_Druga znamenitost rayonnant gotike sta dve rozeti na severni in ju\xc5\xbeni strani transepta stolnice Notre Dame, medtem ko so bile prej\xc5\xa1nje rozete, podobne Amienski stolnici, uokvirjene s kamnom in so zasedala le del stene, ti dve okni z ob\xc4\x8dutljivim \xc4\x8dipkastim okvirom zasedata celoten prostor med stebri.\n_START_SECTION_\nFlamboyant slog: stolnica v Rouenu, Sainte-Chapelle de Vincennes\n_START_PARAGRAPH_\nPomembni primeri plamenaste gotike v Franciji so: zahodno pro\xc4\x8delje stolnice v Rouenu in Sainte-Chapelle de Vincennes v Parizu, obe zgrajeni v 1370-ih in kor opatije Mont Saint Michel (pribli\xc5\xbeno 1448).\n_START_SECTION_\nCerkvena arhitektura v francoskih regijah\n_START_PARAGRAPH_\nNajbolj znane primere gotske arhitekture najdemo v \xc3\x8ele-de-France in \xc5\xa0ampanji, vendar so druge francoske regije ustvarile svoje izvirne razli\xc4\x8dice sloga. An\xc5\xbeujski gotski slog v provinci Anjou odlikujejo oboki z elegantnimi okrasnimi rebri, pa tudi zelo okra\xc5\xa1enimi stebri. Slog najdemo v notranjosti stolnice v Angersu (1032\xe2\x80\x931523), \xc4\x8deprav so bili mnogi gotski elementi fasade zamenjani z renesan\xc4\x8dnimi elementi in stolpi. Zelo lep primer tega sloga najdemo v srednjeve\xc5\xa1ki bolni\xc5\xa1nici Saint Jean v Angersu, v kateri je zdaj muzej sodobnih tapiserij Mus\xc3\xa9e Jean-Lur\xc3\xa7at. [18]_NEWLINE_Stolnica v Poitiersu v zgodovinski provinci Maine tudi odlikuje zna\xc4\x8dilen regionalni gotski slog. Za\xc4\x8dela se je graditi leta 1162 pod angle\xc5\xa1kim kraljem Henrikom II in Eleanor Akvitansko. Njene zna\xc4\x8dilnosti so konveksni oboki z rebri v okrasnih oblikah. [19_NEWLINE_Burgundija je imela tudi svojo razli\xc4\x8dico gotike, ki jo najdemo v Neversski stolnici (1211\xe2\x80\x931331), Dijonski stolnici (1280\xe2\x80\x931325) in Chalonski stolnici (1220\xe2\x80\x931522). Burgundska gotika je bila bolj trezna in monumentalna kot bolj okra\xc5\xa1en severni slog in je na istem mestu pogosto vklju\xc4\x8devala elemente prej\xc5\xa1njih romanskih cerkva._NEWLINE_Jug Francije je imel svojo izrazito razli\xc4\x8dico gotskega sloga: ju\xc5\xbenofrancoska gotika. Odmeven primer je stolnica v Albiju v departmaju Tarn, zgrajena med letoma 1282 in 1480. Prvotno je bila zgrajena kot trdnjava, nato pa spremenjena v cerkev. Zaradi pomanjkanja primernega kamna je bila skoraj v celoti zgrajena iz opeke in je ena najve\xc4\x8djih ope\xc4\x8dnih zgradb na svetu. V Jacobinski cerkvi v Toulouseu je cepitev ene same apside poligonalnega tlorisa v cerkvi z dvema ladjama rodila zvezdast obok, katerega kompleksna organizacija je ve\xc4\x8d kot stoletje prehitevala plamene\xc4\x8do gotiko. Tradicija to mojstrovino ozna\xc4\x8duje kot 'palmo', ker se \xc5\xbeilice stekajo iz gladke gredi stebra kot palma.\n_START_SECTION_\nGotska posvetna arhitektura\n_START_PARAGRAPH_\nResen razcvet posvetne arhitekture se za\xc4\x8dne v obdobju pozne gotike, ko za\xc4\x8dnejo rasti mesta, v katerih se razvija bogata me\xc5\xa1\xc4\x8danska arhitektura. Mestne hi\xc5\xa1e, sodi\xc5\xa1\xc4\x8da, mitnice, cehovske hi\xc5\xa1e, bolnice in zasebne pala\xc4\x8de postanejo pomembne za razvoj arhitekture. To je tudi \xc4\x8das, ko se za\xc4\x8dne razvoj srednjeve\xc5\xa1kega urbanizma, urejajo se ulice, kanalizacija, oskrba z vodo. S predpisi se ureja gradnja hi\xc5\xa1, skrb je posve\xc4\x8dena po\xc5\xbearni varnosti. Obstajajo zapisi, da je obstajala estetska zavest me\xc5\xa1\xc4\x8danov, ki so si prizadevali za lepoto svojega mesta._NEWLINE_ _NEWLINE_Najve\xc4\x8dja posvetna zgradba, zgrajena v gotskem slogu v Franciji, je Palape des Papes (Pape\xc5\xa1ka pala\xc4\x8da, Avignon), zgrajena med letoma 1252 in 1364, ko so pape\xc5\xbei u\xc5\xa1li iz politi\xc4\x8dnega kaosa in vojn, ki so zaobjemale Rim, v Avignon. Zaradi zapletenih politi\xc4\x8dnih razmer je zdru\xc5\xbeila funkcijo cerkve, sede\xc5\xbea vlade in trdnjave._NEWLINE_V 15. stoletju so se po poznogotski ali plamene\xc4\x8di dobi nekateri elementi dekoracije izposojeni iz stolnic, za\xc4\x8deli pojavljati v posvetni arhitekturi, zlasti na obmo\xc4\x8dju Flandrije na severu Francije in v Parizu. H\xc3\xb4tel de Ville mestna hi\xc5\xa1a v Compi\xc3\xa8gne ima mogo\xc4\x8den gotski zvonik, ki ima stre\xc5\xa1no kapo obdano z manj\xc5\xa1imi stolpi, okna pa so okra\xc5\xa1ena z accolades ali okrasnimi loki. Podobna bi na\xc5\xa1li v Arrasu, Douaiju in Saint-Quentinu v Aisne ter \xc4\x8dez mejo v Belgiji v Bruslju in Bruggesu. \xc5\xbdal je bilo med prvo svetovno vojno veliko najlep\xc5\xa1ih stavb poru\xc5\xa1enih zaradi bli\xc5\xbeine fronte._NEWLINE_Conciergerie (kraljeva pala\xc4\x8da) je stavba v Parizu, na zahodu od \xc3\x8ele de la Cit\xc3\xa9, ki je bila prej zapor, danes pa se ve\xc4\x8dinoma uporablja za sodi\xc5\xa1\xc4\x8da. Bila je del nekdanja kraljeva pala\xc4\x8da, Palais de la Cit\xc3\xa9, ki je bila sestavljena iz Conciergerie, Palais de Justice in Sainte-Chapelle. Ohranjen je le manj\xc5\xa1i del od katerega izstopa Salle des Gens d'armes in je najve\xc4\x8dji obokan prostor (63,3m x 27,4 m, visok 8,5m) posvetnega zna\xc4\x8daja v tedanji Evropi. _NEWLINE_Gotske zna\xc4\x8dilnosti so se pojavile tudi v izpopolnjenih rezidencah, ki jih je gradilo plemstvo in bogata bur\xc5\xbeoazija v Parizu in drugih velikih mestih. Primeri so: H\xc3\xb4tel Cluny (danes Mus\xc3\xa9e de Cluny - Mus\xc3\xa9e de d'Ice Moyen \xc3\x82ge v Parizu in zlasti pala\xc4\x8dni del stavbe, ki jo je v Bourgesu zgradil trgovec Jacques C\xc5\x93ur (1440\xe2\x80\x9350). \xc5\xa0e en dober primer v Parizu je Tour Jean-sans- Peur, ki ima gotski urni stolp in plamene\xc4\x8d gotski strop.\n_START_SECTION_\nVoja\xc5\xa1ka arhitektura\n_START_PARAGRAPH_\nRazvoj posvetne arhitekture v primerjavi s sakralno, tej ni sledil. V 12. stoletju je bila posvetna arhitektura v Franciji \xc5\xa1e v celoti v romanskem slogu. Do sprememb pride \xc5\xa1ele v visoki gotiki. Najstarej\xc5\xa1i ohranjeni spomeniki so tako iz druge \xc4\x8detrtine 13. stoletja. To so gradovi in trdnjave, zgrajeni v obdobju rasti kraljeve oblasti Ludvika IX. Svetega. Sedaj so se pri gradnji utrdbene arhitekture uveljavile novosti, prinesene z Vzhoda, ki so jih prinesli kri\xc5\xbearji. Grajska arhitektura je zasnovana okoli centralnega notranjega dvori\xc5\xa1\xc4\x8da, ki ga obdaja obzidje z visokimi obrambnimi stolpi. Obzidja so visoka, z enovitim obrambnim hodnikom na vrhu, obdana so z obrambnimi jarki, vhod v trdnjavo pa je posebej okrepljen. Obzidje je imelo na notranji strani dve ravni obrambnih hodnikov, zgornji parapet z odprtinami (cina), s katerega so vojaki spodaj lahko opazovali ali streljali pu\xc5\xa1\xc4\x8dice; ozke odprtine (strelnica), skozi katere so se lahko za\xc5\xa1\xc4\x8diteni streljali pu\xc5\xa1\xc4\x8dice in talne odprtine (ma\xc5\xa1ikula), skozi katere bi lahko na oblegovalce spustili kamenje, vro\xc4\x8de olje ali druge predmete. Zgornji del obzidja je imel tudi za\xc5\xa1\xc4\x8ditene \xc5\xa1trle\xc4\x8de balkone s katerih so vojaki lahko videli, kaj se dogaja na vogalih ali na tleh. Poleg tega so bili stolpi in zidovi predrti z ozkimi navpi\xc4\x8dnimi re\xc5\xbeami skozi katere so lahko lokostrelci izstrelili pu\xc5\xa1\xc4\x8dice. Na kasnej\xc5\xa1ih gradovih so bile re\xc5\xbee v obliki kri\xc5\xbeev, tako da so lahko lokostrelci streljali s samostreli v razli\xc4\x8dne smeri._NEWLINE_Dober ohranjen primer je Ch\xc3\xa2teau de Dourdan v departmaju Seine et Marne, blizu Nemoursa. _NEWLINE_Stanovanjski del je postal pomembnej\xc5\xa1i in razko\xc5\xa1neje grajen. Zaradi reprezantan\xc4\x8dne vloge so gradovi pogosto predimenzionirani in vsebujejo elementi, ki niso bistvenega pomena za utrdbo. Pomembni gradovi so: Ch\xc3\xa2teau de Coucy v departmaju Aisne (Pikardija) (1225 \xe2\x80\x93 1242), Ch\xc3\xa2teau d'Angers (okoli 1225 \xe2\x80\x93 1238),  Ch\xc3\xa2teau de Vincennes pri Parizu (1337 \xe2\x80\x93 1366 \xe2\x80\x93 1450), Ch\xc3\xa2teau de Saumur v departmaju Maine-et-Loire (okoli 1230 \xe2\x80\x93 1350), Ch\xc3\xa2teau de Pierrefonds v departmaju Oise (1396 \xe2\x80\x93 1440)._NEWLINE_ _NEWLINE_Nova vrsta utrdbe se je imenovala Phillipienne, po Filipu Augustu, ki je sodeloval v kri\xc5\xbearskih vojnah. Nove utrdbe so bile bolj geometrijske, po navadi kvadratne, z visokim glavnim don\xc5\xbeonom ali bivalno-obrambnim stolpom v sredi\xc5\xa1\xc4\x8du, ki bi ga lahko branili, tudi \xc4\x8de bi bilo zajeto obzidje gradu. Don\xc5\xbeon Chateau de Vincennes, ki ga je za\xc4\x8del graditi Filip VI. Francoski, je bil dober primer. Bil je visok 52 metrov, najvi\xc5\xa1ji voja\xc5\xa1ki stolp v Evropi._NEWLINE_Po koncu stoletne vojne (1337\xe2\x80\x931453) so gradovi z izbolj\xc5\xa1anjem topni\xc5\xa1tva izgubili ve\xc4\x8dino svojega voja\xc5\xa1kega pomena. Ostali so kot simboli polo\xc5\xbeaja svojih plemenitih stanovalcev. Ozke odprtine v zidovih so se pogosto \xc5\xa1irila v okna spalnic in sve\xc4\x8danih dvoran. Stolp Vincennejskega dvorca je postal kraljeva rezidenca. [26]_NEWLINE_V 19. stoletju je del gotskih obzidij in stolpov mesta Carcassonne obnovil Eugene Viollet-le-Duc z nekaj spremembami. Prav tako je obnovil Ch\xc3\xa2teau de Pierrefonds (1393\xe2\x80\x931407) nedokon\xc4\x8dani srednjeve\xc5\xa1ki grad, s \xc4\x8dimer je postal novogotska rezidenca Napoleona III. Ta projekt je bil nedokon\xc4\x8dan, ko je bil leta 1870 Napoleon III. strmoglavljen, vendar ga je danes mogo\xc4\x8de obiskati.\n_START_SECTION_\nZaton in sprememba\n_START_PARAGRAPH_\nV srednjem veku so uspe\xc5\xa1na francoska mesta tekmovala za izgradnjo najve\xc4\x8dje stolnice ali najvi\xc5\xa1jega stolpa. Ena izmed pomanjkljivosti francoske gotske arhitekture so bili njeni ogromni stro\xc5\xa1ki; za to so bile potrebne majhne armade usposobljenih obrtnikov, ki so desetletja intenzivno delali. Zaradi upada gospodarstva je opazno \xc5\xa1tevilo francoskih stolnic ostalo nedokon\xc4\x8danih. V\xc4\x8dasih so trpele tudi, ko so ambicije arhitektov presegle njihove tehni\xc4\x8dne sposobnosti. Tak primer je bila stolnica v Beauvaisu. Njeni zavetniki in arhitekti so si prizadevali zgraditi najvi\xc5\xa1jo cerkev na svetu. z obokanim korom vi\xc5\xa1ine 48 metrov, vi\xc5\xa1jim od bli\xc5\xbenjega tekmeca, stolnice v Amiensu z 42 m. Dela so se za\xc4\x8dela leta 1225, vendar je bila streha oboka prete\xc5\xbeka za zidove, delno se je poru\xc5\xa1ila leta 1272. Obzidali so stene in obnovili obok ter leta 1569 dokon\xc4\x8dali stolp, visok 72 metrov, ki je v letih 1569\xe2\x80\x931573 naredil stolnico v Beauvaisu za najvi\xc5\xa1jo zgradbo na svetu. Vendar se je leta 1573 novi stolp poru\xc5\xa1il, na sre\xc4\x8do brez \xc5\xbertev. Cerkev ostaja danes tak\xc5\xa1na, kot je bila s korom, delom ambulatorija, apsido, nekaj kapelicami, brez ladje ali stolpa._NEWLINE_Z za\xc4\x8detkom 1530-ih je slog francoske verske in civilne arhitekture za\xc4\x8del kazati tudi vpliv italijanske renesanse. Karel VIII. Francoski in Ludvik XII. Francoski sta sodelovala v voja\xc5\xa1kih akcijah v Italiji in si tam ogledala novo arhitekturo. Veliko \xc5\xa1tevilo italijanskih kamnosekov je pri\xc5\xa1lo v Pariz, da bi delali na novem Pont Notre-Dame (1507\xe2\x80\x931512) in na drugih gradbi\xc5\xa1\xc4\x8dih. Fontaine des Innocents, ki ga je kipar Jean Goujon zgradil za praznovanje vstopa Henrika II. v Pariz leta 1549, je bil prvi renesan\xc4\x8dni spomenik v mestu. Kmalu je sledila nova fasada Cour Carr\xc3\xa9 Louvre, ki jo je okrasil Jean Goujon. Nova pari\xc5\xa1ka mestna hi\xc5\xa1a (Hotel de Ville) (1533\xe2\x80\x931568) je bila zgrajena v italijanskem in ne gotskem slogu. Najpomembneje je, da je novo  Tuilerijsko pala\xc4\x8do Philippa Delormeja, zgrajeno za Katarino Medi\xc4\x8dejsko, za\xc4\x8deta leta 1564, navdihnila italijanska pala\xc4\x8da. _NEWLINE_Verske zgradbe so se spreminjale po\xc4\x8dasneje. Cerkev Carmes-Deschauss\xc3\xa9 (1613\xe2\x80\x931620) na rue Vaugirard v Parizu, \xc5\xa1e posebej cerkev St-Gervais-et-St-Protais Salomona de Brosseja (1615\xe2\x80\x9321) s pro\xc4\x8deljem, ki temelji na superpoziciji treh redov klasi\xc4\x8dne arhitekture so predstavljali nov model. Vendar je gotski slog ostal viden tudi v novih cerkvah. Cerkev svetega Evstahija v Parizu (1532\xe2\x80\x931640), ki se je po velikosti primerjala z Notre-Dame, je zdru\xc5\xbeila gotski tloris z renesan\xc4\x8dno dekoracijo._NEWLINE_V 17. stoletju je za\xc4\x8del prevladovati francoski klasi\xc4\x8dni slog Fran\xc3\xa7oisa Mansarta. Nato je pod Ludvikom XIV. v sredi\xc5\xa1\xc4\x8du odmeval veliki francoski klasi\xc4\x8dni slog, ki so ga izvajali Jules Hardouin-Mansart, Louis Le Vau in Claude Perrault. Spomeniki gotskega sloga, kot je Notre-Dame, so bili spremenjeni z novimi notranjostmi, zasnovanimi v novem slogu. Po novi maniri svojega zavetnika Ludvika XIV. je pesnik Moli\xc3\xa8re v pesmi iz leta 1669 zasmehoval gotski slog:\xc2\xa0\xc2\xbb... neokusni okus gotske ornamentike, te odvratne po\xc5\xa1asti nevedne dobe, ki so jih ustvarili hudourniki barbarstva.\xc2\xab._NEWLINE_V \xc4\x8dasu francoske revolucije so bile gotske cerkve simbol starega re\xc5\xbeima in so postale tar\xc4\x8da revolucionarjev; stolnice so bile nacionalizirane in izropane. Kipi biblijskih osebnosti na pro\xc4\x8delju Notre-Dame so bili obglavljeni, pod la\xc5\xbenim prepri\xc4\x8danjem da so bili kipi francoskih kraljev. Pod Napoleonom Bonapartom so bile stolnice vrnjene cerkvi, vendar so bile v slabem stanju.\n_START_SECTION_\nObnova in neogotika\n_START_PARAGRAPH_\nVelik del gotske arhitekturne dedi\xc5\xa1\xc4\x8dine Francije, zlasti cerkve in samostani, je bil med revolucijo po\xc5\xa1kodovan ali uni\xc4\x8den. Od 300 cerkva v Parizu v 16. stoletju jih je leta 1800 le 97. Bazilika sv. Dionizija je zgubila vitraj in monumentalne grobnice, kipi na pro\xc4\x8delju stolnice Notre-Dame de Paris so bili obglavljeni in odstranjeni. Po vsej dr\xc5\xbeavi so bile cerkve in samostani poru\xc5\xa1eni ali spremenjeni v skednje, kavarne, \xc5\xa1ole ali zapore. Prvo prizadevanje za katalogizacijo preostalih spomenikov je leta 1816 opravil Alexandre de Laborde, ki je napisal prvi seznam Spomenikov Francije. Leta 1831 se je zanimanje za gotsko arhitekturo \xc5\xa1e pove\xc4\x8dalo po velikanskem uspehu romanti\xc4\x8dnega romana Notredamski zvonar, Victorja Hugaja. Hugo je leta 1832 napisal \xc4\x8dlanek za Revue des deux Mondes, ki je razglasil vojno proti \xc2\xbbpokolu starodavnih kamnov\xc2\xab\xc2\xa0in \xc2\xbbru\xc5\xa1iteljem francoske preteklosti\xc2\xab. Ludvik Filip je izjavil, da bo obnova cerkva in drugih spomenikov prednostna naloga njegovega re\xc5\xbeima. Oktobra 1830 je notranji minister Fran\xc3\xa7ois Guizot, profesor zgodovine na Sorboni, ustanovil polo\xc5\xbeaj in\xc5\xa1pektorja zgodovinskih spomenikov. Leta 1833 je Prosper M\xc3\xa9rim\xc3\xa9e postal drugi in\xc5\xa1pektor in dale\xc4\x8d najbolj energi\xc4\x8den in dolgotrajen. Polo\xc5\xbeaj je opravljal sedemindvajset let._NEWLINE_Pri Ludviku Filipu je bila francoska gotska arhitektura uradno priznana kot zaklad francoske kulture. Pod vodstvom M\xc3\xa9rim\xc3\xa9eja so se za\xc4\x8dela prva prizadevanja za obnovo ve\xc4\x8djih gotskih spomenikov. Leta 1835 je bila cerkev svetega S\xc3\xa9verina v Parizu med prvimi, ki je bila obnovljena, za njo pa je leta 1836 pri\xc5\xa1el Sainte-Chapelle, ki je bila po revoluciji spremenjena v skladi\xc5\xa1\xc4\x8de vladnih arhivov. Obnova Saint-Chapelle pod vodstvom F\xc3\xa9lixa Dubana z Jean-Baptistom Antoineom Lassusom in mlado Eug\xc3\xa8ne Viollet-le-Duc. Leta 1843 sta Lassus in Viollet-le-Duc zmagala na nate\xc4\x8daju za obnovo Notre-Dame de Paris. V preostalem delu 19. stoletja so bile vse ve\xc4\x8dje gotske stolnice Francije podvr\xc5\xbeene obse\xc5\xbeni obnovi._NEWLINE_Tudi francoska gotska arhitektura je do\xc5\xbeivela skromen preporod, ve\xc4\x8dinoma omejen na nove cerkve. Neogotske cerkve, zgrajene v Parizu, so: Sainte-Clothilde Teodora Balluja (1841\xe2\x80\x9357); in Saint-Laurent, Pariz avtorja Simon-Claude-Constant Dufeuxa (1862\xe2\x80\x9365). Jean = Baptiste Lassus je postal najplodovitej\xc5\xa1i negotski arhitekt v Franciji, ki je zgradil Saint-Nicolas de Nantes (1840), Sacr\xc3\xa9-Coeur de Moulins (1849), Saint-Pierre de Dijon (1850), Saint-Jean-Baptiste de Belleville (1853) in \xc3\x89glise de Cusset (1855). Saint-Eugene-Sainte-C\xc3\xa9cile v Parizu (Louis-Auguste Boileau in Adrien-Louis Lasson) (1854\xe2\x80\x9355) je bil najbolj inovativen primer negotike; kombinirala je tradicionalno gotsko zasnovo z modernim \xc5\xbeeleznim okvirjem. Jules Verne se je v cerkvi poro\xc4\x8dil leta 1857.\n_START_SECTION_\nKiparstvo in simbolizem\n_START_PARAGRAPH_\nGotska stolnica je bila liber pauperum, dobesedno 'knjiga za revne', prekrita s kipi, ki ponazarjajo svetopisemske zgodbe, za veliko ve\xc4\x8dino \xc5\xbeupnikov, ki so bili nepismeni. Te so v veliki meri ilustrirale zgodbe iz Svetega pisma, vklju\xc4\x8devale pa so tudi zgodbe in figure iz mitologije ter bolj zapletene simbole, vzete iz srednjeve\xc5\xa1kih filozofskih in znanstvenih naukov, kot je alkimija._NEWLINE_Zunanjost stolnic in drugih gotskih cerkva je bila okra\xc5\xa1ena s skulpturami razli\xc4\x8dnih mitskih in zastra\xc5\xa1ujo\xc4\x8dih grotesk ali po\xc5\xa1asti. Sem spadajo bruhalnik, himera, zmaj, taraska in druge, vzete v veliki meri iz legend in mitologije. Bile so del vizualnega sporo\xc4\x8dila za nepismene vernike, simbol zla in nevarnosti, ki so grozile tistim, ki niso sledili naukom cerkve._NEWLINE_Med vsemi verskimi osebnostmi je bilo nekaj kiparskega okrasja namenjeno ponazoritvi srednjeve\xc5\xa1ke znanosti in filozofije. Portika stolnice Notre Dame v Parizu in stolnice v Amiensu sta okra\xc5\xa1ena s podobnimi majhnimi izrezljanimi figurami, ki vsebujejo okrogle plo\xc5\xa1\xc4\x8de s simboli preobrazbe, vzete iz alkimije. Na osrednjem stebru osrednjih vrat Notre Dame je kip \xc5\xbeenske na prestolu, ki v levi roki dr\xc5\xbei \xc5\xbeezlo, v desni roki pa dve knjigi, ena odprta (simbol javnega znanja), druga pa zaprta (ezoteri\xc4\x8dno znanje), skupaj z lestvijo s sedmimi stopnicami, ki simbolizira sedem korakov alkimistov, ki so sledili v svojih znanstvenih prizadevanjih, da bi navadno kovino pretvorili v zlato. _NEWLINE_Druga skupna zna\xc4\x8dilnost gotskih stolnic je bila zasnova labirinta, ki ga obi\xc4\x8dajno najdemo v kamnu na tleh v osrednjem delu stolnice. Navdih za labirint je v gr\xc5\xa1ki legendi, ki ga je zgradil kralj Minos kot dom Minotavra, v stolnicah so bili znani kot 'pot v Jeruzalem' in so simbolizirali te\xc5\xbeko in pogosto kro\xc5\xbeno pot, ki ji je moral kristjan v\xc4\x8dasih v \xc5\xbeivljenju slediti do vrat Raja in zveli\xc4\x8danja. Velike labirinte so bili v stolnici Auxerre, stolnici v Sensu, stolnici v Reimsu in stolnici v Arrasu, vendar so jih med razli\xc4\x8dnimi prenovami v 18. stoletju odstranili. Najbolj\xc5\xa1a ohranjena primera sta v stolpnici v Chartresu v izvirni obliki in v stolnici v Amiensu, ki je bila obnovljena leta 1894._NEWLINE_Burgundska skulptura portala zdru\xc5\xbeuje klasi\xc4\x8dne, literarne elemente s svojim gotskim slogom iz 13. stoletja. V Auxerru sta dva taka primera skulptur na stolnici Saint-\xc3\x89tienne, ki prikazujeta Herkula, satira in spe\xc4\x8dega Favna; severni transept stolnice v Chartresu in Reimsu prikazuje biblijsko zgodbo o Davidu in Bat\xc5\xa1ebi. Kronanje Device stolnice v Sensu odra\xc5\xbea podoben relief stolnice Notre Dame v Parizu in je nastala v delavnici, ki je prispevala k \xc5\xa1panski gotski arhitekturi."