b'\n_START_ARTICLE_\nNevrotoksi\xc4\x8dnost\n_START_PARAGRAPH_\nNevrotoksi\xc4\x8dnost je lastnost naravnih ali umetnih snovi, ki se imenujejo nevrotoksini in spremenijo normalno delovanje \xc5\xbeiv\xc4\x8dnega sistema tako, da po\xc5\xa1kodujejo \xc5\xbeiv\xc4\x8dno tkivo, kar s\xc4\x8dasoma pripelje do motenj v delovanju ali celo do uni\xc4\x8denja nevronov, klju\xc4\x8dnih celic, ki prena\xc5\xa1ajo signale v mo\xc5\xbegane in druge dele \xc5\xbeiv\xc4\x8dnega sistema. Nevrotoksi\xc4\x8dnost je lahko posledica izpostavljenosti snovem, ki se uporabljajo v kemoterapiji, pri obsevanju, pri zdravljenju odvisnosti od drog, pri nekaterih zlorabah drog, pri presaditvi organov kot tudi pri izpostavljenosti te\xc5\xbekim kovinam, nekaterim \xc5\xbeivilom in aditivom za \xc5\xbeivila, pesticidom, industrijskim topilom in/ali \xc4\x8distilom, kozmeti\xc4\x8dnim izdelkom in nekaterim naravnim snovem. Siptomi se lahko pojavijo takoj po izpostavljenosti ali kasneje. Vklju\xc4\x8dujejo lahko \xc5\xa1ibkost udov ali odrevenelost, izgubo spomina, vida in/ali intelekta, privide, glavobole, kognitivne in vedenjske motnje ter motnje v spolnosti. Posamezniki z dolo\xc4\x8denimi motnjami so lahko \xc5\xa1e posebej ob\xc4\x8dutljivi na nevrotoksine._NEWLINE_Ime nevrotoksi\xc4\x8dnost napeljuje na vlogo nevrotoksinov, \xc4\x8deprav se izraz nevrotoksi\xc4\x8dnost lahko uporablja bolj ohlapno za opis stanja, ki povzro\xc4\x8da po\xc5\xa1kodbe mo\xc5\xbeganov, brez o\xc4\x8ditne prisotnosti nevrotoksinov._NEWLINE_Izraz nevrotoksi\xc4\x8dnost se uporablja za opis snovi ali stanja, ki po\xc5\xa1koduje \xc5\xbeiv\xc4\x8dni sistem in/ali mo\xc5\xbegane, po navadi z uni\xc4\x8denjem nevronov. Izraz se na splo\xc5\xa1no uporablja za opis stanja ali snovi, za katero je dokazano, da povzro\xc4\x8di vidno po\xc5\xa1kodbo. Prisotnost same nevrokognitivne motnje po navadi ni zadosten dokaz za nevrotoksi\xc4\x8dnost glede na to, da veliko obstoje\xc4\x8dih snovi \xc5\xa1koduje nevrokognitivnosti brez smrti nevronov. Verjetno je razlog v direktnem \xc5\xa1kodljivem delovanju snovi in v za\xc4\x8dasni motnji nevrokognitivnosti, ki preneha, ko se snov izlo\xc4\x8di iz organizma. Dolo\xc4\x8dene snovi postanejo nevrotoksi\xc4\x8dne \xc5\xa1ele v dolo\xc4\x8denih dozahh ali po dolo\xc4\x8denem \xc4\x8dasu. Nekateri od najpogostej\xc5\xa1ih naravno pojavljajo\xc4\x8dih se mo\xc5\xbeganskih toksinov, ki vodijo do nevrotoksi\xc4\x8dnosti kot posledice prekomernega odmerjanja, so: beta amiloid, glutamat in kisikovi radikali. Prisotni v visokih koncentracijah lahko vodijo do nevrotoksi\xc4\x8dnosti in celi\xc4\x8dne smrti (apoptoze). Nekateri simptomi, ki so posledica propadanja celic, vklju\xc4\x8dujejo izgubo motori\xc4\x8dne sposobnosti, kognitivno poslab\xc5\xa1anje in motnje avtonomnega \xc5\xbeiv\xc4\x8dnega sistema. Za nevrotoksi\xc4\x8dnost je ugotovljeno, da je glavni vzrok degenerativnih bolezni, kot je Alzheimerjeva bolezen.\n_START_SECTION_\nBeta amiloid\n_START_PARAGRAPH_\nZa beta amiloid je bilo ugotovljeno, da v velikih koncentracijah povzro\xc4\x8da nevrotoksi\xc4\x8dnost in smrt celic v mo\xc5\xbeganih. Nastane zaradi mutacije, ki povzro\xc4\x8di, da se beljakovinska veriga pretrga na napa\xc4\x8dnem mestu, kar ima za posledico, da sta verigi razli\xc4\x8dno dolgi in zato neuporabni. Tako ostajajo v mo\xc5\xbeganih, dokler se ne razgradijo, a ko se dovolj nakopi\xc4\x8dijo, tvorijo obloge, ki so za nevrone strupene. Beta amiloid uporablja ve\xc4\x8d poti v centralnem \xc5\xbeiv\xc4\x8dnem sistemu (C\xc5\xbdS), da povzro\xc4\x8di odmiranje celic, npr. skozi nikotinski acetilholinergi\xc4\x8dni receptor, to je receptor, pogosto najden vzdol\xc5\xbe povr\xc5\xa1ine celic, ki se odziva na stimulacijo z nikotinom in katere vklaplja in izkloplja. Ugotovili so, da beta amiloid skupaj z MAP kinazo (mitogen aktiviran protein) uravnava nivo nikotina v mo\xc5\xbeganih. MAP kinaza je drug signalni receptor, ki povzro\xc4\x8di smrt celice. Druga kemi\xc4\x8dna snov v mo\xc5\xbeganih, ki jo beta amiloid uravnava, je JNK (c-Jun N-terminal kinaza). Ta kemi\xc4\x8dna snov zaustavi zunajceli\xc4\x8dno kinazno pot, ki krmili signale in ki obi\xc4\x8dajno deluje kot nadzornik spomina v mo\xc5\xbeganih. \xc4\x8ce je pot spomina prekinjena, mo\xc5\xbegani izgubijo bistveno spominsko funkcijo. Izguba spomina je simptom nevrodegenarativne bolezni, vklju\xc4\x8dujo\xc4\x8d Alzheimerjevo bolezen._NEWLINE_Drug na\xc4\x8din, kako beta amiloid povzro\xc4\x8di odmrtje celic, je s fosforilacijo AKT (serin-treonin protein kinaza). To se zgodi, ko se fosfatna enota ve\xc5\xbee na ve\xc4\x8d mest na beljakovini. Ta fosforilacija omogo\xc4\x8da AKT interakcijo z beljakovino BAD (Bcl-2 associated death promotor, proaptototi\xc4\x8dna beljakovina), za katero je znano, da povzro\xc4\x8da smrt celic. Tako pove\xc4\x8danje beta amiloida povzro\xc4\x8di pove\xc4\x8danje AKT/BAD-kompleksa, to pa ima za posledico, da preneha delovanje anti-apoptoti\xc4\x8dnega proteina Bcl-2, katerega normalna funkcija je prepre\xc4\x8ditev smrti celice, ker pospe\xc5\xa1i delitev nevrona in napredovanje Alzheimerjeve bolezni.\n_START_SECTION_\nGlutamat\n_START_PARAGRAPH_\nGlutamat je kemi\xc4\x8dna snov, ki jo najdemo v mo\xc5\xbeganih in v velikih koncentracijah predstavlja strupeno gro\xc5\xbenjo nevronom. To ravnovesje koncentracije je zelo ob\xc4\x8dutljivo in navadno so koncentracije v mo\xc5\xbeganih v rangu milimolov. Ko je ravnovesje poru\xc5\xa1eno, se glutamat kopi\xc4\x8di kot posledica mutacije v prena\xc5\xa1alcih glutamata, ki delujejo kot \xc4\x8drpalke za izlo\xc4\x8danje glutamata iz mo\xc5\xbeganov. Normalno je koncentracija glutamata v krvi nekajkrat vi\xc5\xa1ja kot v mo\xc5\xbeganih, zato mora telo poskrbeti za vzdr\xc5\xbeevanje ravnovesja med tema dvema koncentracijama s \xc4\x8drpanjem glutamata iz krvnega obtoka v mo\xc5\xbegane in nazaj. \xc4\x8ce pride do mutacije prena\xc5\xa1alcev glutamata, le-ti ne morejo \xc4\x8drpati glutamata iz mo\xc5\xbeganov nazaj v kri, se glutamat v mo\xc5\xbeganih kopi\xc4\x8di v ve\xc4\x8djih koncentracijah. Nevezan glutamat deluje na ve\xc4\x8d receptorjev, ki njegovo spro\xc5\xa1\xc4\x8danje pretvorijo v pove\xc4\x8devanje kalcijevih produktov. Glutamat povzro\xc4\x8di smrt celic z aktivacijo N-metil-D-aspartatnega kislinskega receptorja (NMDA); ta receptor povzro\xc4\x8di pove\xc4\x8dano spro\xc5\xa1\xc4\x8danje kalcijevih ionov v celico. Pove\xc4\x8dana koncentracija kalcijevih ionov neposredno pove\xc4\x8da obremenitev mitohondrijev, kar se ka\xc5\xbee v pove\xc4\x8dani oksidativni fosforilaciji in tvorbi reaktivnih kisikovih spojin, kar ima za posledico celi\xc4\x8dno smrt. Tudi pri tej nevrotoksi\xc4\x8dnosti beta amiloid prispeva k pove\xc4\x8danju ob\xc4\x8dutljivosti nevronov na glutamat.\n_START_SECTION_\nKisikovi radikali\n_START_PARAGRAPH_\nTvorba kisikovih radikalov se dose\xc5\xbee prek aktivacije du\xc5\xa1ik-oksid sintetazne poti. Ta reakcija nastane kot odgovor na pove\xc4\x8dano koncentracijo kalcijevih ionov znotraj mo\xc5\xbeganskih celic. Interakcija med kalcijevimi ioni in du\xc5\xa1ik-oksidno sintetazo povzro\xc4\x8di tvorbo kofaktorja tetrahidrobiopterina (BH4), ki gre iz plazemske membrane v citoplazmo. Kot kon\xc4\x8dna stopnja se du\xc5\xa1ik-oksid sintetaza defosforilira in spro\xc5\xa1\xc4\x8da se du\xc5\xa1ikov oksid (NO), ki se kopi\xc4\x8di v mo\xc5\xbeganih in pove\xc4\x8duje svojo oksidacijsko obremenitev. Poznamo nekaj reaktivnih kisikovih spojin: superoksid, vodikov peroksid in hidroksil; vsi so nevrotoksi\xc4\x8dni. To so zelo reaktivni prosti radikali, ki vsebujejo kisikove ione ali perokside. Normalno ima organizem dolo\xc4\x8dene obrambne mehanizme, ki zmanj\xc5\xa1ujejo usodne u\xc4\x8dinke teh reaktivnih kisikovih spojin tako, da s pomo\xc4\x8djo dolo\xc4\x8denih encimov razbijejo reaktivne kisikove spojine na majhne, ne\xc5\xa1kodljive molekule kisika in vode. Vendar to razbitje reaktivnih kisikovih spojin ni popolnoma u\xc4\x8dinkovito; nekateri reaktivni ostanki ostanejo v mo\xc5\xbeganih, ter se kopi\xc4\x8dijo in tako prispevajo k nevrotoksi\xc4\x8dnosti in smrti celice. Mo\xc5\xbegani so v primerjavi z drugimi organi bolj ob\xc4\x8dutljivi na oksidacijsko obremenitev zaradi majhne oksidacijske zmogljivosti. Ker je za nevrone zna\xc4\x8dilno, da so postmitoti\xc4\x8dne celice, pomeni, da s po\xc5\xa1kodbami, ki so se nakopi\xc4\x8dile, \xc5\xbeivijo \xc5\xa1e ve\xc4\x8d let, pa je akumulacija reaktivnih kisikovih spojin smrtna. Zato pove\xc4\x8dana raven reaktivnih kisikovih spojin v nevronih pospe\xc5\xa1uje nevrodegenarativne procese in kon\xc4\x8dno vodi do napredovanja Alzheimerjeve bolezni.\n_START_SECTION_\nPrognoza\n_START_PARAGRAPH_\nPrognoza je odvisna od dol\xc5\xbeine in stopnje izpostavljenosti in od resnosti nevrolo\xc5\xa1ke po\xc5\xa1kodbe. V nekaterih primerih je izpostavljenost nevrotoksinom lahko usodna. V\xc4\x8dasih pa lahko pacient pre\xc5\xbeivi, vendar ne okreva popolnoma. Spet v drugih primerih pa lahko pacient po zdravljenju popolnoma okreva.'