b'\n_START_ARTICLE_\nLovro Polan\xc4\x8di\xc4\x8d\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nLovro Polan\xc4\x8di\xc4\x8d je z materjo in bratom Ivom od leta 1924 \xc5\xbeivel v Mariboru. Pri trinajstih letih se je z materjo udele\xc5\xbeil tekstilne stavke in bil ranjen, saj ga je policist udaril po roki. Obiskoval je I. me\xc5\xa1\xc4\x8dansko \xc5\xa1olo v Krekovi ulici 1 in po opravljeni mali maturi se je izu\xc4\x8dil za elektromehanika. Imel je te\xc5\xbeave s svojim u\xc4\x8dnim mojstrom, ki je bil kulturbundovec in \xc5\xa1e ne polnoleten je bil v preiskovalnem zaporu, ker se je na njihov dom zatekel ilegalec Slavko \xc5\xa0lander. Aprila 1941 se je v Karlovcu vklju\xc4\x8dil v takratno jugoslovansko vojsko, ki je bila v nekaj dneh pora\xc5\xbeena. Vrnil se je v Ljubljano, kjer so ga ujeli in ga odpeljali v tabori\xc5\xa1\xc4\x8de. Tam je bil do decembra 1942. Po prihodu iz tabori\xc5\xa1\xc4\x8da se je zaposlil, opravljal je dela na daljnovodih. Ker je bilo zanj v Mariboru prenevarno, je do odhoda k partizanom \xc5\xbeivel pri starih star\xc5\xa1ih v Libeli\xc4\x8dah. Pred odhodom v partizane sta z materjo obiskala bratov grob. V partizane ga je 16. junija 1943 spremljala mati in takrat ga je videla zadnji\xc4\x8d. Prevzel je bratovo partizansko ime Ubo. Sprejet je bil v Koro\xc5\xa1ko \xc4\x8deto in po treh mesecih poslan na Dolenjsko v \xc5\xa1olo. Priklju\xc4\x8den je bil 14. diviziji in v bojih v Savinjskih hribih je bil ranjen v obe nogi. Partizanska bolni\xc5\xa1nica nad Lu\xc4\x8dami je bila izdana, zato je bil prepeljan v zapore v Celju. Od tam so ga kot talca pripeljali v Stranice pri Frankolovem, kjer je bil 12. februarja 1945 obe\xc5\xa1en. Njegovi posmrtni ostanki so v skupnih grobovih pri Frankolovem._NEWLINE_V spominih se ga je njegova mama, Julka Polan\xc4\x8di\xc4\x8d spominjala kot \xc5\xbeivahnega in veselega fanta. Tudi on je bil glasbeno nadarjen, igral je kitaro, pel je v pevskem zboru in bil je \xc4\x8dlan Prvega slovenskega \xc5\xa1portnega kluba Maribor.'