b'\n_START_ARTICLE_\nGregorij Ro\xc5\xbeman\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nPo gimnaziji in \xc5\xa1tudiju teologije v Celovcu je bil leta 1907 posve\xc4\x8den v duhovnika; leta 1912 je doktoriral na Dunaju. V letih od 1914 do 1919 je bil v Celovcu prefekt v malem semeni\xc5\xa1\xc4\x8du in predavatelj kanonskega prava; isti predmet je predaval od leta 1919 do leta 1929 na Teolo\xc5\xa1ki fakulteti v Ljubljani. Objavljal je med drugim v \xc4\x8casu in v Bogoslovnem vestniku. Leta 1929 je postal \xc5\xa1kof-koadjutor \xc5\xa1kofa A. B. Jegli\xc4\x8da in njegov generalni vikar; 1930 ga je nasledil kot ljubljanski \xc5\xa1kof. Do imenovanja za \xc5\xa1kofa se je ob profesuri in s tem povezanim znanstvenim in publicisti\xc4\x8dnim delom ukvarjal kot organizator katoli\xc5\xa1ke mladine, zlasti kot duhovni vodja Orla. Kot \xc5\xa1kof je v Ljubljani organiziral II. evharisti\xc4\x8dni kongres za Jugoslavijo (1935) in VI. mednarodni kongres Kristusa Kralja (1939). V za\xc4\x8detku marca leta 1936 je \xc5\xa1kof Ro\xc5\xbeman napisal svojim duhovnikom pismo, v katerem jim je spregovoril o komunizmu v ljubljanski \xc5\xa1kofiji; s tem pismom, ki je bilo sicer naslovljeno na duhovnike ljubljanske \xc5\xa1kofije, je stopil na \xc4\x8delo ideolo\xc5\xa1kega boja proti komunizmu na Slovenskem. Leta 1940 je vodil \xc5\xa1kofijsko sinodo ter izdal Zakonik ljubljanske \xc5\xa1kofije in Pastoralne in\xc5\xa1trukcije za ljubljansko \xc5\xa1kofijo. Ena temeljnih sestavin Ro\xc5\xbemanovega \xc5\xa1kofovanja je bil odlo\xc4\x8den ideolo\xc5\xa1ki boj proti komunizmu. Po\xc5\xbeivitev verskega \xc5\xbeivljenja in aktivnej\xc5\xa1o vlogo katoli\xc5\xa1tva v vsakdanjem \xc5\xbeivljenju Slovencev je pri\xc4\x8dakoval od Katoli\xc5\xa1ke akcije, ki se je prav v \xc4\x8dasu njegovega \xc5\xa1kofovanja preuredila po italijanskem vzoru. Zdi se, da je bil med njenimi organizacijami bolj naklonjen Mladcem Kristusa kralja kot akademskemu klubu Stra\xc5\xbea.\n_START_SECTION_\nDruga svetovna vojna\n_START_PARAGRAPH_\nKljub temu, da je pape\xc5\xbe Pij XII. izrecno izjavil, da njegova antikomunisti\xc4\x8dna poslanica med vojno ne velja, je ideolo\xc5\xa1ki protikomunizem  usodno zaznamoval Ro\xc5\xbemanovo obna\xc5\xa1anje med 2. svetovno vojno in njegovo sodelovanje z okupatorjem.\n_START_SECTION_\nOdnosi z italijanskimi okupatorji\n_START_PARAGRAPH_\nItalijani so po okupaciji duhovnike pustili po \xc5\xbeupnijah, Slovencem obljubili kulturno avtonomijo in na Ro\xc5\xbemanovo posredovanje dovolili slovenskim izgnancem z nem\xc5\xa1kega zasedbenega ozemlja naselitev v Ljubljanski pokrajini. Ro\xc5\xbeman je 20. aprila 1941, \xc5\xbee tri dni po uradni kapitulaciji Jugoslavije, visokemu fa\xc5\xa1isti\xc4\x8dnemu komisarju Emiliu Grazioliju izrazil lojalnost, z izjavo: "priznavamo oblast, ki je nad nami, in bomo po svoji vesti radi sodelovali...Hvale\xc5\xbeni smo Bogu, ki je Voditelju Velike Italije navdihnil misli velikodu\xc5\xa1ne pravi\xc4\x8dnosti in uvidevne modrosti, s katero je...predlagal ustanovitev Ljubljanske pokrajine". Po uradni priklju\xc4\x8ditvi Ljubljanske pokrajine k fa\xc5\xa1isti\xc4\x8dni Italiji je Ro\xc5\xbeman 22. maja 1941 v ljubljanski stolnici priredil ma\xc5\xa1o hvale\xc5\xbenosti Mussoliniju.\n_START_SECTION_\nRo\xc5\xbemanov memorandum Robottiju\n_START_PARAGRAPH_\nZaradi vedno huj\xc5\xa1ih gro\xc5\xbeenj italijanskih voja\xc5\xa1kih oblasti Slovencem se je Ro\xc5\xbeman 12. septembra 1942 posvetoval s predstavniki politi\xc4\x8dnih strank. Ro\xc5\xbeman je nato poslal fa\xc5\xa1isti\xc4\x8dnemu generalu Robbotiju memorandum, v katerem je zapisal, da zaradi nepoznavanja jezika italijanska vojska te\xc5\xbeko najde podpornike partizanov, toda doma\xc4\x8di fantje tak\xc5\xa1nih te\xc5\xbeav ne bodo imeli. Zato je predlagal sodelovanje za uni\xc4\x8devanje \xc2\xbbsubverzivnih in uporni\xc5\xa1kih elementov\xc2\xab\xc2\xa0z ustanovitvijo oboro\xc5\xbeenih va\xc5\xa1kih stra\xc5\xbe pod poveljstvom italijanske vojske. Isto\xc4\x8dasno je Ro\xc5\xbeman predlagal ustanovitev slovenske Tajne policije s 500 agenti, ki bi aretirali in predali italijanskim fa\xc5\xa1isti\xc4\x8dnim oblastem \xe2\x80\x9cnevarne elemente\xe2\x80\x9d, ter vse, ki se svobodno sprehajajo po Ljubljani s ponarejenimi dokumenti. Dodal je, da bo treba za dosego zastavljenega cilja iz ujetni\xc5\xa1kih tabori\xc5\xa1\xc4\x8d izpustiti nekaj zanesljivih jugoslovanskih \xc4\x8dastnikov, katerih imena "bomo mi predlagali". _NEWLINE_Ro\xc5\xbemanov memorandum je pospe\xc5\xa1il rast kolaborantskih MVAC enot, nakar je italijanski general Vittorio Ruggero jeseni 1942. dejal Ro\xc5\xbemanu: \xc2\xbbNisem Slovenec, a tako gledam na Slovence in njihov boj: MVAC nam Italijanom mnogo pomaga\xe2\x80\xa6 a med vami Slovenci ustvarja tak\xc5\xa1no sovra\xc5\xa1tvo, da ga petdeset let ne boste mogli odpraviti.\xc2\xab\xc2\xa0V spomenici Grazioliju 26. septembra 1942 je med drugim opozoril Italijane, da ne spo\xc5\xa1tujejo Slovencem obljubljene avtonomije. Pri nastajanju protikomunisti\xc4\x8dnih enot ni sodeloval, si je pa zelo prizadeval, da bi imele vse te oboro\xc5\xbeene enote kurate.\n_START_SECTION_\nOdnosi z Osvobodilno fronto\n_START_PARAGRAPH_\nV svojih medvojnih pridigah in pastirskih pismih, Ro\xc5\xbeman je ostro kritiziral Osvobodilno fronto. \xc2\xa0Z memorandumom fa\xc5\xa1isti\xc4\x8dnem generalu Robottiju, sodelovanjem v dveh domobranskih prisegah Hitlerju in SS-u, ter javnim pohvalam domobrancem za njihov boj, Ro\xc5\xbeman je zagovarjal in podpiral dr\xc5\xbeavljansko vojno proti OF in \xe2\x80\x9cbrezbo\xc5\xbenem komunizmu\xe2\x80\x9d, ter sodelovanje z okupatorjem. Po Ro\xc5\xbemanovem zgledu, ve\xc4\x8dina duhovnikov v Ljubljanski pokrajini je delovala proti OF, spodbujala nastanek va\xc5\xa1kih stra\xc5\xbe in domobrancev, \xc5\xa1tevilni duhovniki so ovajali zavedne Slovence in propagirali vstop v razne fa\xc5\xa1isti\xc4\x8dne organizacije. _NEWLINE_Katoliki v Osvobodilni fronti so naslovili ve\xc4\x8d pisem Ro\xc5\xbemanu, v katerih so kritizirali udele\xc5\xbebo duhovnikov na kolaboracionisti\xc4\x8dni strani. Hkrati je OF izrazila svojo podporo svobodi veroizpovedi, in izjavila, da bi radi videli ve\xc4\x8d duhovnikov v svojem gibanju, ali vsaj, da duhovniki ostanejo nevtralni. Navedli so, da so pripravljeni na sre\xc4\x8danje z Ro\xc5\xbemanom, ter razpravo o vseh vpra\xc5\xa1anjih, toda Ro\xc5\xbeman se nikoli ni odzval na pisma OF katolikov. Kljub Ro\xc5\xbemanovim prizadevanjem proti Osvobodilni fronti, 40 duhovnikov se je pridru\xc5\xbeilo partizanom samo v Ljubljanski pokrajini. Zaradi aktivnosti med partizani Ro\xc5\xbeman je izob\xc4\x8dil iz cerkve svojega nekdanjega tajnika, duhovnika Metoda Miku\xc5\xbea. Druga\xc4\x8de je npr. ravnal mariborski \xc5\xa1kof dr. Ivan Jo\xc5\xbeef Toma\xc5\xbei\xc4\x8d, ki je sicer odklonil sodelovanje z OF, a proti njej ni deloval. Prav tako je pozneje odklonil sodelovanje z domobranci. Izrazito protifa\xc5\xa1isti\xc4\x8dno so bili usmerjeni duhovniki na Primorskem. Ti so se fa\xc5\xa1izmu upirali \xc5\xbee v obdobju med obema vojnama, med vojno pa so v glavnem sodelovali z OF.\n_START_SECTION_\nOdnosi z nem\xc5\xa1kimi okupatorji\n_START_PARAGRAPH_\nOb nem\xc5\xa1ki okupaciji Ljubljanske pokrajine, septembra 1943, \xc2\xa0Ro\xc5\xbeman se je sre\xc4\x8dal z nacisti\xc4\x8dnim Gauleiter-jem Friedrich Rainer-jem, odgovornim za raznorodnovanje, mno\xc5\xbei\xc4\x8dne izgone, streljanja, in ostale hude represije nad Slovenci na \xc5\xa0tajerskem, Koro\xc5\xa1kem in Gorenjskem. Rainer je Ro\xc5\xbemanu razlo\xc5\xbeil, da bodo Gorenjska, \xc5\xa0tajerska in Koro\xc5\xa1ka ostale pripojene nem\xc5\xa1kem Reichu, in je bil presene\xc4\x8den, ko mu je Ro\xc5\xbeman pred zemljevidom zelo podrobno opisal boje, ki jih slovenske kolaborantske enote vodijo proti partizanom, za kar ga je Rainer poimenoval "bojeviti \xc5\xa1kof", in primerjal s srednjeve\xc5\xa1kimi \xc5\xa1kofi "ki so se borili proti cesarju za politi\xc4\x8dno oblast". Ro\xc5\xbeman se je strinjal in podprl Rainerjevo namero, da postavi Leona Rupnika za administratorja Ljubljanske pokrajine pod nacisti\xc4\x8dno nadoblastjo._NEWLINE_Ro\xc5\xbeman je sodeloval v dveh domobranskih prisegah Hitlerju in SS-u \xe2\x80\x93 prva 20. aprila 1944 na be\xc5\xbeigrajskem stadionu, druga pa 30. januarja 1945 pred Ur\xc5\xa1ulinsko cerkvijo v Ljubljani, skupaj s SS generalom Erwin R\xc3\xb6sener-jem, ki je bil zaradi mno\xc5\xbei\xc4\x8dnih vojnih zlo\xc4\x8dinov proti Slovencem na spisku nurenber\xc5\xa1kih zlo\xc4\x8dincev. _NEWLINE_Marca 1945 sta pisala Ro\xc5\xbeman in Leon Rupnik pismo usta\xc5\xa1kem poglavarju, Ante Paveli\xc4\x87u, v katerem sta mu predlagala politi\xc4\x8dno in vojno zavezni\xc5\xa1tvo za nadaljnjo borbo proti partizanom, in predlagala skupno prizadevanje, da bi s strani zahodnih zaveznikov domobranci, usta\xc5\xa1i in \xc4\x8detniki pridobili priznanje kot legitimni predstavniki oboro\xc5\xbeenih sil posami\xc4\x8dnih narodov. Zavezniki so \xc5\xbee od leta 1943 uradno priznavali partizane, ter podpirali dogovor Tito-\xc5\xa0uba\xc5\xa1i\xc4\x87. 3. maja 1943; Ro\xc5\xbeman je tudi sodeloval v Taborski deklaraciji Slovenske zaveze, ki je pozdravila povratek Karadjordjevi\xc4\x87ev na oblast, ter so preimenovali Domobrance, zaveznike nacisti\xc4\x8dnih okupatorjev, v \xe2\x80\x9cosvobodilno vojsko\xe2\x80\x9d.\n_START_SECTION_\nPo vojni\n_START_PARAGRAPH_\n5. maja 1945 se je odzval vabilu celov\xc5\xa1ke \xc5\xa1kofije na razgovor o nadaljevanju du\xc5\xa1nopastirskega dela na zasedenem obmo\xc4\x8dju. \xc5\xa0ofer ga je naslednji dan proti njegovi volji odpeljal proti zahodu. Ni se mu ve\xc4\x8d posre\xc4\x8dilo, da bi preko Silliana pri\xc5\xa1el v Rim in poro\xc4\x8dal pape\xc5\xbeu. Ker je napustil Slovenijo brez pape\xc5\xbeevega dovoljenja, nikoli ve\xc4\x8d ni bil imenovan na nobeno mesto v cerkveni hierarhiji in mu ni bilo dovoljeno obiskati pape\xc5\xbea.  Tako je ostal na Vzhodnem Tirolskem, pomagal pri du\xc5\xa1nopastirskem delu, posvetil bogoslovca Vladimirja Kozina in mu pridigal pri novi ma\xc5\xa1i v Anrasu, kjer je tisti dan zvedel o vetrinjski tragediji (vrnitev domobrancev). Julija 1945 je obiskal slovenske begunce v tabori\xc5\xa1\xc4\x8dih Peggetz, \xc5\xa0t. Vid (St. Veit/Glan) in Spittal. 13. avgusta 1945 so angle\xc5\xa1ki policaji pri\xc5\xa1li v Anras in \xc5\xa1kofu povedali, da se mora javiti v Celovcu. Vsak dan se je moral javiti na celov\xc5\xa1ki angle\xc5\xa1ki postojanki, tako da je \xc5\xa1kofijsko pala\xc4\x8do zapustil le za kratke sprehode, vedno v nevarnosti, da ga bodo izro\xc4\x8dili jugoslovanski komunisti\xc4\x8dni vladi. Ameri\xc5\xa1ki voja\xc5\xa1ki kurat je 11. novembra 1947 s prijatelji pri\xc5\xa1el po \xc5\xa1kofa Ro\xc5\xbemana in \xc5\xa1kofa \xc5\xa0ari\xc4\x87a ter ju odpeljal v Salzburg, kjer je \xc5\xa1kof Ro\xc5\xbeman \xc5\xbeivel pri sestrah benediktinkah na Nonnbergu. Nad\xc5\xa1kof dr. Rohracher mu je za 4. marca 1948 posredoval varno spremstvo v \xc5\xa0vico, od kodar je 1. julija 1948 odpotoval v ZDA, kjer je delal med slovenskimi izseljenci in begunci. Tako je po vojni obiskal slovenske izseljence v Angliji, Franciji, Belgiji in na Nizozemskem, leta 1958 se je za cel mesec vrnil na Koro\xc5\xa1ko in Vzhodno Tirolsko, obiskal rojstni kraj, prijatelje in sorodnike. Pape\xc5\xbe Pij XII. ni sprejel njegovega odstopa kot ljubljanskega \xc5\xa1kofa, vendar mu tudi nikoli ni omogo\xc4\x8dil sre\xc4\x8danja, med katerim bi mu Ro\xc5\xbeman sam pojasnil svoja medvojna stali\xc5\xa1\xc4\x8da. \xc5\xa0kof Ro\xc5\xbeman je bil nato do leta 2013 pokopan na pokopali\xc5\xa1\xc4\x8du slovenskih fran\xc4\x8di\xc5\xa1kanov v Lemontu pri Chicagu._NEWLINE_Posmrtne ostanke \xc5\xa1kofa Gregorija Ro\xc5\xbemana so premestili iz ZDA v Slovenijo. V Lemontu je bilo slovo 7. aprila 2013. Med ostalimi ljubljanskimi \xc5\xa1kofi je bil pokopan v soboto, 13. aprila 2013, v ljubljanski stolnici.\n_START_SECTION_\n\xc5\xa0kofovo pismo pape\xc5\xbeu Piju XII.\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xa0kof Ro\xc5\xbeman je z italijansko in kasneje nem\xc5\xa1ko okupacijsko oblastjo sodeloval v smislu svoje slu\xc5\xbebe katoli\xc5\xa1kega du\xc5\xa1nega pastirja, v kateri se je moral zavzemati za kar najmanj\xc5\xa1o stopnjo nasilja nad civilnim prebivalstvom. Tako je obsojal poboje domnevnih slovenskih \'izdajalcev\' v Ljubljani in na pode\xc5\xbeelju, ki jih je izvajala OF pod vodstvom Komunisti\xc4\x8dne Partije Slovenije in katerih \xc5\xa1tevilo je spomladi leta 1942 skokovito nara\xc5\xa1\xc4\x8dalo. _NEWLINE_Proti koncu vojne, 20. novembra 1944, je pisal pape\xc5\xbeu Piju XII. pismo, v katerem ga je prosil za njegovo posredovanje pri zahodnih zaveznikih, da bi le-ti ob koncu vojne zasedli Slovenijo, jo obranili pred komunizmom in vzpostavili parlamentarno demokracijo:_NEWLINE_Va\xc5\xa1a Svetost je bila obve\xc5\xa1\xc4\x8dena, da je brezbo\xc5\xbeni komunizem uni\xc4\x8dil v Sloveniji mnogo cerkva in kapel, pobil veliko \xc5\xa1tevilo duhovnikov, med njimi najbolj\xc5\xa1ih in najbolj aktivnih in pomoril okoli 10.000 Slovencev, ve\xc4\x8dinoma najbolj\xc5\xa1ih katoli\xc4\x8danov._NEWLINE_                Nedavno sem bil informiran, da se komunisti v bli\xc5\xbenjih slovenskih \xc5\xa1kofijah tajno pripravljajo, da bi se polastili oblasti na vsem slovenskem ozemlju v trenutku anarhije po umiku nem\xc5\xa1kega okupatorja. Isto\xc4\x8dasno pripravljajo splo\xc5\xa1en pokol vseh duhovnikov, katoli\xc5\xa1kih demokratskih patriotov, zlasti vseh delavcev Katoli\xc5\xa1ke akcije..._NEWLINE_                Najponi\xc5\xbeneje prosimo Va\xc5\xa1o svetost za Va\xc5\xa1o intervencijo. Va\xc5\xa1a svetost naj posreduje in sporo\xc4\x8di vodilnim angloameri\xc5\xa1kim osebnostim na\xc5\xa1o poni\xc5\xbeno pro\xc5\xa1njo, da naj angloameri\xc5\xa1ke sile okupirajo slovensko ozemlje in Primorje in naj v de\xc5\xbeeli vzpostavijo svoj za\xc4\x8dasni re\xc5\xbeim pravi\xc4\x8dnosti in miru brez slehernega sodelovanja partizanske teroristi\xc4\x8dne "Osvobodilne fronte". Samo s takim ukrepom bo prepre\xc4\x8dena nova ponovitev nepotrebnega, ob\xc5\xbealovanja vrednega prelivanja nedol\xc5\xbene krvi.\n_START_SECTION_\nSodni proces\n_START_PARAGRAPH_\nNa sodnem procesu pred voja\xc5\xa1kim sodi\xc5\xa1\xc4\x8dem IV. jugoslovanske armade v Ljubljani 1946 je bil Ro\xc5\xbeman v odsotnosti dne 30. avgusta 1946 pod obto\xc5\xbebo sodelovanja z okupatorjem obsojen na odvzem prostosti s prisilnim delom za dobo 18 let, izgubo dr\xc5\xbeavljanskih pravic za dobo 10 let po prestani kazni in na zaplembo celotnega premo\xc5\xbeenja. Po prito\xc5\xbebi mu je bilo odvzeto tudi dr\xc5\xbeavljanstvo. _NEWLINE_Od leta 1995 do 2003 so bile vlo\xc5\xbeene zahteve za obnovo procesa, med letoma od 1998 in 2009 pa zahteve za varstvo zakonitosti. Zadnjo zahtevo po varstvu zakonitosti je 31. decembra 2005 vlo\xc5\xbeil naslednik \xc5\xa1kofa Ro\xc5\xbemana na ljubljanskem \xc5\xa1kofijskem sede\xc5\xbeu, nad\xc5\xa1kof Alojz Uran.  _NEWLINE_Vrhovno sodi\xc5\xa1\xc4\x8de Republike Slovenije je sodbo 1. oktobra 2007 zaradi \xc5\xa1tevilnih postopkovnih napak razveljavilo in Ro\xc5\xbemanov primer vrnilo ljubljanskemu okro\xc5\xbenemu sodi\xc5\xa1\xc4\x8du v novo sojenje. Okro\xc5\xbeno sodi\xc5\xa1\xc4\x8de v Ljubljani pa je 10. aprila 2009 kazenski postopek proti \xc5\xa1kofu Ro\xc5\xbemanu dokon\xc4\x8dno ustavilo._NEWLINE_O vlogi \xc5\xa1kofa Gregorija Ro\xc5\xbemana se \xc5\xa1e vedno kre\xc5\xa1ejo razli\xc4\x8dna mnenja tudi med zgodovinarji , tudi spodaj omenjeni monografiji o Ro\xc5\xbemanu se v svoji zgodovinski oceni njegovega lika ne ujemata povsem. _NEWLINE_Edino obstoje\xc4\x8do biografijo o \xc5\xa1kofu Ro\xc5\xbemanu je napisal Jakob Kolari\xc4\x8d in nosi naslov \xc5\xa0kof Ro\xc5\xbeman: duhovna podoba velike osebnosti na prelomnici \xc4\x8dasa. Iz\xc5\xa1la je v treh delih v letih 1967-1977, in sicer v Celovcu, kajti njena izdaja v Sloveniji zaradi tedanje komunisti\xc4\x8dne totalitarne oblasti ni bila mogo\xc4\x8da.'