b'\n_START_ARTICLE_\nBizantinski kovanci\n_START_PARAGRAPH_\nV Vzhodnem rimskem (Bizantinskem)  cesarstvu sta se  po padcu Zahodnega rimskega cesarstva sprva uporabljaki predvsem dve vrsti kovancev: zlati solid in razli\xc4\x8dni bronasti  kovanci.  Proti koncu cesarstva se je zlat denar umaknil iz obtoka. Uporabljati so se za\xc4\x8deli srebrni stavraton in bakren drobi\xc5\xbe.\n_START_SECTION_\nIkonografija\n_START_PARAGRAPH_\nZgodnji bizantinski kovanci so se dr\xc5\xbeali poznorimskih pravil. Na prednji strani kovancev je bila portret vladajo\xc4\x8dega cesarja. Upodobljen je bil ves obraz in ne samo profil. Na hrbtni strani je bil obi\xc4\x8dajno kr\xc5\xa1\xc4\x8danski simbol,  na primer kri\xc5\xbe, Zmaga ali angel. Slednja sta pogosto prehajala drug v drugega. Zlatniki Justinijana II. so se oddaljili od teh ustaljenih pravil. Na prednji strani se je za\xc4\x8dela pojavljati doprsna podoba Kristusa, na hrbtni strani pa doprsna ali celotna podoba cesarja. _NEWLINE_Novost je imela vpliv tudi na vodilnega islamskega kalifa Abd Al Malika, katerega denar se je pred tem zgledoval po bizantinskem,  samo da so bili kr\xc5\xa1\xc4\x8danski simboli zamenjani z islamskimi ekvivalenti.  Islamski denar je kon\xc4\x8dno razvil svoj prepoznaven slog z napisi na obeh straneh kovancev, ki se je ohranil do danes._NEWLINE_Kovanci v slogu Justinijana II. so se za\xc4\x8deli ponovno kovati po obdobju ikonoklazma in se z manj\xc5\xa1imi spremembami ohranili do konca cesarstva._NEWLINE_V 10. stoletju so se za\xc4\x8deli kovati tako imenovani\xc2\xa0\xc2\xbbanonimni folisi\xc2\xab, na katerih ni bilo cesarjeve podobe. Na njihovi prednji strani je bila doprsna podoba Jezusa, na hrbtni strani pa napis \xc2\xbbXRISTUS/bASILEU/bASILE\xc2\xab, ki se lahko prevede kot \xc2\xbbKristus, cesar cesarjev\xc2\xab. Temu so sledili tudi zlatniki, ki so postajali vedno ve\xc4\x8dji in tanj\xc5\xa1i. Proti koncu cesarstva so bili \xc5\xbee tako tanki, da so se zlahka upognili. _NEWLINE_Bizantinski kovanci so bili presti\xc5\xbeni skoraj do konca cesarstva. Evropski vladarji, ki so za\xc4\x8deli kovati svoj denar, so se ve\xc4\x8dinoma zgledovali po poenostavljenih razli\xc4\x8dicah bizantinskih vzorcev, samo da so na prednjih straneh upodabljali svoje potrete.\n_START_SECTION_\nVrednost\n_START_PARAGRAPH_\nBizantinska numizmatika se uradno za\xc4\x8denja z denarno reformo cesarja Anastazija I. leta 498. Cesar je reformiral poznorimski denarni sistem, ki je temeljil na zlatem solidu in bronastem numusu. Numus je bil izredno majhen bronast kovanec s premerom 8 do 10 mm in maso 0,56 g ali 1/276 rimskega funta. Bil je zelo neprikladen, saj je bilo tudi za zelo majhna pla\xc4\x8dila potrebnih veliko kovancev. _NEWLINE_Z reformo so se uvedli novi bronasti kovanci za 40 numusov (folis) ter 20, 10 in 5 numusov. Ob\xc4\x8dasno so se kovali tudi kovanci z druga\xc4\x8dnimi nazivnimi vrednostmi. Na prednji  strani teh kovancev je bila obi\xc4\x8dajno zelo stilizirana podoba cesarja, na hrbtni strani pa oznaka vrednosti, skladna z gr\xc5\xa1kim \xc5\xa1tevilskim sistemom: M=40, K=20, I=10, E=5. Srebrniki so se kovali bolj redko._NEWLINE_Edini redno kovan  srebrnik je bil heksagram, katerega je uvedel Heraklij leta 615 in je bil v obtoku do konca 7. stoletja. Koval se je v razli\xc4\x8dnih fino\xc4\x8dah in masah, obi\xc4\x8dajno  od 7,5 do 8,5 g. Nasledil ga je sprva ceremonialni miliarezij, katerega je uvedel Leon III. Izavrijec okoli leta 720, pribli\xc5\xbeno po letu 830 pa je postal standarden kovanec. Koval se je do poznega 11. stoletja, potem pa se je zaradi velikega  razvrednotenja umaknil iz obtoka. Bronasti kovance v tem obdobju niso do\xc5\xbeiveli ve\xc4\x8djih sprememb. _NEWLINE_Zlati solid ali nomizma je ostal standard v mednarodnem prometu do 11. stoletja, ko je bil ve\xc4\x8dkrat razvrednoten.  Prvi ga je v 1030. letih razvrednostil cesar Roman Argir (vladal 1028-1034). Fino\xc4\x8da zlata je bila do takrat stabilna in se je gibala od 955 do 980/1000. _NEWLINE_Bizantinski denarni sistem se je ponovno reformiral v 7. stoletju, ko je znatno zmanj\xc5\xa1an kovanec za 40 numusov (folis) postal edini redno kovan bronast denar. \xc4\x8cetudi je Justinijan II. (vladal 685\xe2\x80\x93695 in 705\xe2\x80\x93711) posku\xc5\xa1al kovancu vrniti velikost iz \xc4\x8dasa Justinijana I., se je folis \xc5\xa1e naprej po\xc4\x8dasi manj\xc5\xa1al. _NEWLINE_V zgodnjem 9. stoletju  se je za\xc4\x8del poleg standardnega solida kovati vzporedni razvrednoteni solid, ki je imel tri \xc4\x8detrtine vrednosti standardnega. Oblast ga je posku\xc5\xa1ala vsiliti kot enakovrednega standardnemu solidu, vendar ga tr\xc5\xbei\xc5\xa1\xc4\x8de ni sprejelo. Dr\xc5\xbeava je za\xc4\x8dela kovati denar z 11/12  mase standardnega solida, ki se je imenoval tetarteron. Solid s polno maso se je imenoval histamenon in je tehtal priblli\xc5\xbeno 4,48 g. Tetarteron je bil nepriljubljen in so ga v 10. stoletju kovali samo sporadi\xc4\x8dno.  Za trgovanje z Bli\xc5\xbenjim vzhodom se je koval solid z zmanj\xc5\xa1ano maso, imenovan silika. Na obeh straneh je imel vtisnjeno zvezdo in je tehtal pribli\xc5\xbeno 4,25 g._NEWLINE_Bizantinski solid je bil v zahodni Evropi cenjen denar.  Imenovali so ga bizant. Izraz bizant se je kasneje uporabljal tudi v grboslovju kot oznaka za okrogla zlata polja.\n_START_SECTION_\nReforme Alekseja I. Komnena\n_START_PARAGRAPH_\nDo takrat, ko je zavladal cesar Roman IV. Diogen (vladal 1067-1071), je solid razvrednotil in vseboval samo \xc5\xa1e pribli\xc5\xbeno 15\xc2\xa0% zlata.  Pod Aleksejem I. Komnenom (vladal 1081\xe2\x80\x931118) se je razvrednoteni solid ukinil. Namesto njega se je uvedel zlatnik z ve\xc4\x8djo fino\xc4\x8do, praviloma 900 do 950/1000,  in maso 4,45 g, imenovan hiperpiron. Hiperpiron je bil neznatno manj\xc5\xa1i od solida._NEWLINE_Iso\xc4\x8dasno so se uvedli tudi aspronska traheja, kovana iz elektrona (25% zlata  in 75% srebra), ki je bila vredna tretjino hiperpirona, bilonska aspronska traheja ali stamenon,  ki je vsebovala 7\xc2\xa0% srebra in bila vredna 1/48 hiperpirona, in bakrena tetarteron in numus, ki sta bila vredna 1/18 oziroma 1/36 bilonske aspronske traheje.\n_START_SECTION_\nReforme Andronika II.\n_START_PARAGRAPH_\nMed vladavino Andronika II.  Paleologa je nastalo nekaj novih kovancev, ki so temeljili na hiperpironu: srebrni miliarezij ali bazilika (1/12 hiperpirona), bilonska politika (1/96 hiperpirona), in bakreni  asarija, turnezija in folara. Bazilika je bil kopija bene\xc5\xa1kega dukata in je bila  v obtoku pribli\xc5\xbeno petdeset let po  letu 1304. _NEWLINE_Hiperpironse je redno koval do 1350. Let, potem pa je ostal samo obra\xc4\x8dunska enota. Po letu 1400 je bizantinski denar postal nepomemben, ker je za\xc4\x8del prevladovati italijanski denar. _NEWLINE_Skifati, \xc4\x8da\xc5\xa1asto oblikovani novci, znani kot traheje, so se kovali tako iz elektrona (osiroma\xc5\xa1eno zlato) kot iz bilona  (osiroma\xc5\xa1eno srebro). Natan\xc4\x8den razlog za tak\xc5\xa1no obliko kovancev ni znan, \xc4\x8deprav se pogosto teoretizira, da zaradi la\xc5\xbejega zlaganja.\n_START_SECTION_\nReforma leta 1367\n_START_PARAGRAPH_\nV zadnjem obdobju Bizantinskega cesarstva so zlatnike v celoti zamenjali srebrniki. Osnovna denarna enota je bil stavraton, ki se je koval v vrednostih 1, 1/2, 1/8 in 1/16 stavratona. Poleg njih sta se kovala  tudi bakreni folaro in tronese.'