b'\n_START_ARTICLE_\nKarel Bleiweis\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nKarel Bleiweis, pionir slovenske psihiatrije, je ljudsko \xc5\xa1olo in gimnazijo obiskoval v Ljubljani, medicino pa \xc5\xa1tudiral na Dunaju, kjer je 1858 promoviral. Po promociji je slu\xc5\xbeboval najprej kot sekundarij (drugi zdravnik v bolni\xc5\xa1nici) dermatologije, oziroma kirur\xc5\xa1kega oddelka bolni\xc5\xa1nice v Trstu. Leta 1860 je pri\xc5\xa1el kot sekundarij v Ljubljano in slu\xc5\xbeboval na internisti\xc4\x8dnem oddelku in na oddelku za umobolne; zaradi bolezni \xc5\xa1efa, Ivana Zhubra, je delj \xc4\x8dasa samostojno vodil omenjena oddelka, primarij pa po Zhubrovi smrti iz politi\xc4\x8dnih razlogov ni postal. Zaradi tega se je kot zdravnik splo\xc5\xa1ne prakse zaposlil v Kranju in kasneje kot okrajni zdravnik v Tolminu (1865\xe2\x80\x931867). Leta 1867 se je vrnil v Ljubljano, kjer je 1871 v bolni\xc5\xa1nici postal primarij internega oddeleka za umobolne. Bil je predsednik mestnega zdravstvenega sveta in de\xc5\xbeelni poslanec, predsednik kranjske zdravni\xc5\xa1ke komore in \xc4\x8dastni \xc4\x8dlan Slovenskega zdravni\xc5\xa1kega dru\xc5\xa1tva. Zaslu\xc5\xbeen je za ustanovitev zavoda za umobolne na Studencu pri Ljubljani (1875\xe2\x80\x931881), za katerega se je trudil tako po strokovni (strokovno potovanje na podobne zavode v \xc5\xa0vici in Nem\xc4\x8diji) kot tudi po politi\xc4\x8dni strani, kot de\xc5\xbeelni poslanec. Bolni\xc5\xa1nici, ki se je takrat imenovala De\xc5\xbeelna blaznica Studenec in je kasneje prerasla v Psihiatri\xc4\x8dno kliniko Ljubljana, je bil njen primarij vse od postavitve pa do smrti. Bil je tudi predsednik \xc4\x8citalni\xc5\xa1kega dru\xc5\xa1tva in pod\xc5\xbeupan Ljubljane._NEWLINE_Za poslanca kranjskega de\xc5\xbeelnega zbora v kme\xc4\x8dki kuriji, v volilnem okraju Ljubljana - okolica, je bil izvoljen na nadomestnih volitvah avgusta 1882, potem, ko je bilo poslansko mesto izpraznjeno zaradi smrti njegovega o\xc4\x8deta Janeza, ki je bil poslanec tega volilnega okraja kar 21 let. Karel je bil ponovno izvoljen tudi v naslednjem poslanskem mandatu 1883-1889. Leta 1904 je postal \xc4\x8dastni me\xc5\xa1\xc4\x8dan Ljubljane.'