b'\n_START_ARTICLE_\nKrimska vojna\n_START_SECTION_\nUvod\n_START_PARAGRAPH_\nCarska Rusija se je od propada bizantinskega cesarstva razgla\xc5\xa1ala za njegovo naslednico in s tem varuhinjo vzhodne (pravoslavne) cerkve. Po Bizancu je prevzela cesarskega dvoglavega orla, po bizantinskih so ruski carji prevzeli tudi cesarski naslov. Poleg politi\xc4\x8dnih pa so za vsem tem stali \xc5\xa1e gospodarski interesi. Ruski vladarji so \xc5\xbeeleli prevzeti nadzor nad Bosporjem in Dardanelami in tako nadzirati Sredozemlje. Osmansko cesarstvo, ki je stoletja obvladovalo to obmo\xc4\x8dje, je za\xc4\x8delo po\xc4\x8dasi pe\xc5\xa1ati, zaradi \xc4\x8desar se ga je v devetnajstem stoletju prijelo ime\xc2\xa0\xc2\xbbbolnik na Bosporju\xc2\xab, vsaka posebej pa je \xc5\xbeelela od njega iztrgati nadzor nad tema dvema pomembnima morskima o\xc5\xbeinama. Interesi toliko evropskih velesil so morali pripeljati do vojne._NEWLINE_Evropske velesile so pri poskusih, da bi odstranile otomanski imperij med seboj sodelovale. \xc5\xbde sredi dvajsetih let devetnajstega stoletja so zdru\xc5\xbeeno podprle gr\xc5\xa1ke poskuse osamosvojitve. Takrat so Zdru\xc5\xbeeno kraljestvo, Francija in Rusija v skupni akciji celo se\xc5\xbegale tur\xc5\xa1ko floto in prepre\xc4\x8dile pomorski transport sultanove vojske, s katerim je posku\xc5\xa1al zatreti gr\xc5\xa1ki upor. Grki so se takrat tudi osamosvojili, velesile pa so se potegnile v ozadje. Po gr\xc5\xa1kem vzoru pa se je na Balkanu kmalu za\xc4\x8delo \xc5\xa1iriti separatisti\xc4\x8dno gibanje, majhne balkanske dr\xc5\xbeavice pa so za\xc4\x8dele vse glasneje terjati sprva skromno avtonomijo, kasneje pa tudi samostojnost, pri \xc4\x8demer je Carska Rusija prva med velikimi evropskimi silami potegnila konkretne poteze, predvsem zato, ker je bila edina med njimi pravoslavna, enake vere pa so bile uporne balkanske dr\xc5\xbeavice ali pokrajine. Carska Rusija se je tako proglasila za edino za\xc5\xa1\xc4\x8ditnico kristjanov v tur\xc5\xa1kem imperiju. Zahtevala je, da jo tur\xc5\xa1ka vlada, se pravi porta, in seveda tur\xc5\xa1ki sultan priznata kot tako. Rusijo naj bi priznala tudi za zavetnico kr\xc5\xa1\xc4\x8danskih svetih mest v Sveti de\xc5\xbeeli in vseh kr\xc5\xa1\xc4\x8danskih pokrajin v tur\xc5\xa1kem imperiju. Med te je, seveda, \xc5\xa1tela tudi tiste v Carigradu, prestolnici tur\xc5\xa1kega cesarstva.\n_START_SECTION_\nGro\xc5\xbenja z vojno\n_START_PARAGRAPH_\nRusija je takoj po tem tudi objavila, da bo ob morebitnem nasprotovanju tur\xc5\xa1ke vlade z voja\xc5\xa1ko akcijo podprla svoje zahteve. V obeh dr\xc5\xbeavah so stekle obse\xc5\xbene diplomatske akcije in iskanje zaveznikov za svoje cilje. Turki so v Veliki Britaniji in Franciji na\xc5\xa1li odlo\xc4\x8dne zaveznike, saj ti dve dr\xc5\xbeavi nista hoteli tvegati, da bi Rusija z voja\xc5\xa1ko akcijo pri\xc5\xa1la do strate\xc5\xa1ko pomembnih o\xc5\xbein._NEWLINE_Ruska vlada, ki je dobro vedela, da ji bosta Francija in Velika Britanija nasprotovali, se je obrnila na Avstrijo in Prusijo, s katerima je \xc5\xa1e pred kratkim tvorila Sveto alianso, politi\xc4\x8dno-voja\xc5\xa1ko tvorbo, ki naj bi Evropo varovala pred revolucionarnimi gibanji. Rusija je ra\xc4\x8dunala tudi na to, da bo Avstrija, ki je prav s pomo\xc4\x8djo ruskih sil leta 1848 uspela zatreti lastno revolucionarno gibanje, pomagala svoji stari zaveznici._NEWLINE_Francija in Velika Britanija sta se odzvali na pro\xc5\xa1njo tur\xc5\xa1kih diplomatov. Poleg o\xc5\xbein je obe dr\xc5\xbeavi mikalo tudi ozemlje na Bli\xc5\xbenjem Vzhodu. Za razliko od Francije in Velike Britanije pa Avstrija in Prusija nista \xc5\xbeeleli vstopa v vojno, saj sta se zavedali, da lahko z vojno ve\xc4\x8d izgubita kot pridobita.\n_START_SECTION_\nVojna\n_START_PARAGRAPH_\n21. maja 1853 je Rusija enostransko prekinila vse diplomatske odnose s Tur\xc4\x8dijo. V za\xc4\x8detku julija istega leta pa s svojo vojsko brez uradne vojne napovedi krenila na bojni pohod. Okoli osemdeset tiso\xc4\x8d ruskih vojakov je prekora\xc4\x8dilo tur\xc5\xa1ke meje in vkorakalo v Moldavijo in Vla\xc5\xa1ko ter ju, ob minimalnem odporu tur\xc5\xa1kih sil, okupiralo. Takoj ob zasedbi se je Rusija v skladu s svojim predhodnim pozivom razglasila za varuhinjo obeh pokrajin in vseh kristjanov v tur\xc5\xa1kem imperiju._NEWLINE_Tur\xc4\x8dija je \xc5\xa1ele po vdoru ruskih sil na svoje ozemlje za\xc4\x8dela z mno\xc5\xbei\xc4\x8dno mobilizacijo. Kmalu je Tur\xc4\x8dija zbrala okoli sto trideset tiso\xc4\x8d vojakov in svoje voja\xc5\xa1ke enote razporedila po ozemlju dana\xc5\xa1nje Romunije._NEWLINE_Kljub temu pa dr\xc5\xbeavi formalno sploh \xc5\xa1e nista bili v vojni in \xc5\xa1ele po treh mesecih, odkar je bilo zasedeno njeno ozemlje, in skoraj pol leta po prekinitvi diplomatskih odnosov je na za\xc4\x8detku oktobra Tur\xc4\x8dija napovedala vojno Rusiji. Ob vojni napovedi je hkrati tudi poslala v napad svojo armado. Pri\xc5\xa1lo je do dveh kratkih bitk, v obeh so bile tur\xc5\xa1ke \xc4\x8dete odbite, kar je zaustavilo kopensko vojskovanje. Tur\xc5\xa1ke enote so po teh dveh porazih namre\xc4\x8d izgubile voljo do bojevanja, \xc5\xa1tevil\xc4\x8dno \xc5\xa1ibkej\xc5\xa1e ruske sile pa so se vkopale in \xc4\x8dakale.\n_START_SECTION_\nTur\xc5\xa1ki pomorski poraz\n_START_PARAGRAPH_\nPo zaustavitvi ofenzivnih akcij na kopnem je Tur\xc4\x8dija spro\xc5\xbeila pomorsko vojno, \xc4\x8deprav je imela slab\xc5\xa1o in \xc5\xa1tevil\xc4\x8dno \xc5\xa1ibkej\xc5\xa1o pomorsko floto. Rusija je bila tako na papirju zelo nevaren nasprotnik, v svojih vrstah pa so Rusi imeli tudi veliko bolj\xc5\xa1e poveljnike in veliko bolj izku\xc5\xa1ene posadke na ladjah. Imeli so tudi bolj\xc5\xa1o taktiko, njihove ladje pa so bile oboro\xc5\xbeene z ve\xc4\x8d modernimi topovi in bolj\xc5\xa1im strelivom. Poveljnik tur\xc5\xa1ke flote, Osman Pa\xc5\xa1a, je svoje ladjevje (sedem fregat, tri korvete na jadra in dve korveti na parni pogon) razpostavil pred pristani\xc5\xa1\xc4\x8dem Sinope, da bi ga varovale obalne topni\xc5\xa1ke baterije._NEWLINE_Tridesetega novembra 1853 se jim je pribli\xc5\xbeala ruska flota, v kateri je bilo \xc5\xa1est linijskih ladij na jadra, tri so imele po sto dvajset topov, tri pa po \xc5\xa1tiriinosemdeset, dve fregati na jadra s po petdeset topovi ter tri parnike s po \xc5\xa1tirimi topovi._NEWLINE_V spopadu, ki je sledil se je celotno tur\xc5\xa1ko ladjevje kmalu zna\xc5\xa1lo v plamenih. Ruski poveljniki so odli\xc4\x8dno izrabili svoje tri parnike, da so v brezvetrju premikali te\xc5\xbeke linijske ladje na primeren polo\xc5\xbeaj in kar najbolje izkoristili premo\xc4\x8d v topni\xc5\xa1tvu. Tur\xc5\xa1kemu ladjevju pomo\xc4\x8d obalnih topni\xc5\xa1kih baterij ni niti najmanj koristila. V boju so bile tako potopljene vse tur\xc5\xa1ke ladje, razen ene korvete na parni pogon, ki se ji je uspelo umakniti do Carigrada. Rusko ladjevje je dobilo le nekaj nepomembnih zadetkov in ni imelo omembe vredne \xc5\xa1kode._NEWLINE_Na tej to\xc4\x8dki je Rusija zamudila klju\xc4\x8dno mo\xc5\xbenost, da z uni\xc4\x8denjem tur\xc5\xa1kih sil kon\xc4\x8da vojno, \xc5\xa1e preden bi se vanjo vpletli Velika Britanija in Francija. Z uni\xc4\x8denjem tur\xc5\xa1kega ladjevja pred Sinope je namre\xc4\x8d \xc4\x8crno morje ostalo povsem odprto za ruske ladje. Vrata proti Dardanelam in Bosporju so bila na ste\xc5\xbeaj odprta, Tur\xc4\x8dija pa je vso svojo razpolo\xc5\xbeljivo rezervo premestila na prostor pred Carigradom, da bi branila prestolnico pred morebitnim sovra\xc5\xbenim vdorom. Toda Rusi so oklevali z napadom in tako zamudili ugodno prilo\xc5\xbenost, da bi si zagotovili pomembno prednost pred nasprotniki.\n_START_SECTION_\nNadaljevanje spopadov\n_START_PARAGRAPH_\nKljub svojemu dolgu do Rusije pa Avstrija ni odobravala Ruske voja\xc5\xa1ke akcije, saj se je zavedala, da lahko zaradi ruske prisotnosti na nemirnem Balkanu tudi sama izgubi veliko ozemlja. Ni sicer napovedala vojne Rusiji, je pa razglasila\xc2\xa0\xc2\xbbstanje oboro\xc5\xbeene nevtralnosti\xc2\xab, kar je le malo manj kot vojna napoved. Avstrijske \xc4\x8dete so se za\xc4\x8dele premikati proti Podonavju in si prav kmalu zrle iz o\xc4\x8di v o\xc4\x8di z ruskimi okupacijskimi enotami. Ta napeta situacija je bila seveda precej manj ugodna za Rusijo, saj ji je tako grozila nevarnost odprtja \xc5\xa1e ene fronte. Kmalu se je za enak ukrep oboro\xc5\xbeene nevtralnosti odlo\xc4\x8dila tudi Prusija, kar je \xc5\xa1e resneje ogrozilo ruske na\xc4\x8drte._NEWLINE_Velika Britanija in Francija sta februarja 1854 zahtevali, da se ruska vojska brezpogojno umakne iz podonavskih pokrajin, in ker Rusija ni pristala na to, sta ji marca napovedali vojno. To je Rusijo prisililo, da je svoje enote premaknila proti tur\xc5\xa1ki glavni obrambni \xc4\x8drti pred Bukare\xc5\xa1to, kjer so se do junija zapletale v manj\xc5\xa1e spopade s tur\xc5\xa1ko vojsko._NEWLINE_Junija se je v bli\xc5\xbeini Carigrada izkrcalo okoli petintrideset tiso\xc4\x8d francoskih in okoli \xc5\xa1estindvajset tiso\xc4\x8d britanskih vojakov. Ta koncentracija zavezni\xc5\xa1kih sil je opogumila tur\xc5\xa1ke \xc4\x8dete, da so za\xc4\x8dele po\xc4\x8dasi prodirati proti ruskim, na drugi strani pa so ruske \xc4\x8dete, ki so se bale, da bi se zna\xc5\xa1le v pasti, za\xc4\x8dele po\xc4\x8dasi zapu\xc5\xa1\xc4\x8dati podonavske pokrajine in se umaknile na svojo stran meje. Kon\xc4\x8dno sta se strani dogovorili, da bi bilo \xc5\xa1e najbolje, \xc4\x8de za\xc4\x8dasno v Moldavijo in Vla\xc5\xa1ko vkorakajo avstrijske voja\xc5\xa1ke enote in tam ustvarijo nekak\xc5\xa1no tamponsko cono do konca vojne, s \xc4\x8dimer so se spopadi na tem delu Evrope prenehali.\n_START_SECTION_\nIzkrcanje na krimskem polotoku\n_START_PARAGRAPH_\nSeptembra 1854 so se britansko-francosko-tur\xc5\xa1ke enote izkrcale na krimskem polotoku. Izkrcanje je potekalo mirno, ne da bi ga motile ruske \xc4\x8dete ali vojna mornarica. Izkrcalo se je okoli sedemindvajset tiso\xc4\x8d britanskih vojakov, okoli triindvajset tiso\xc4\x8d francoskih ter \xc5\xa1e sedem tiso\xc4\x8d tur\xc5\xa1kih._NEWLINE_Izkrcane \xc4\x8dete so se usmerile proti Sevastopolu, trdnjavi na polotoku in glavnem opori\xc5\xa1\xc4\x8du ruske \xc4\x8drnomorske flote. Prvi pravi spopad se je razvil na reki Almi, na poti proti Sevastopolu. Izkrcana zavezni\xc5\xa1ka vojska, ki je imela okoli sto trideset topov, se je sre\xc4\x8dala s pribli\xc5\xbeno sedemintrideset tiso\xc4\x8d ruskimi vojaki s sto dvajsetimi topovi. Ruski poveljnik princ Aleksander Sergejevi\xc4\x8d Men\xc5\xa1ikov pa je v pripravah na bitko napravil ve\xc4\x8d napak. Med bitko je bilo namre\xc4\x8d okoli deset tiso\xc4\x8d ruskih vojakov postavljenih tako, da sploh niso mogli pose\xc4\x8di v boje, kar je celotno vojsko prisililo k umiku v smeri Sevastopola. Izgubila je okoli pet tiso\xc4\x8d sedemsto vojakov, zavezni\xc5\xa1ka okoli tri tiso\xc4\x8d tristo.\n_START_SECTION_\nNeuspe\xc5\xa1ni poskusi deblokade in padec Sevastopola\n_START_PARAGRAPH_\nVsak poskus Rusov, da bi prebili obro\xc4\x8d okoli obleganega Sevastopola je spodletel. Uspel jim ni niti poskus, da bi pri Evpatoriji vrgli v morje tur\xc5\xa1ke enote, ki so predstavljale naj\xc5\xa1ibkej\xc5\xa1i \xc4\x8dlen zavezni\xc5\xa1ke trojice._NEWLINE_Za povrh se je maja 1855 v vojno vme\xc5\xa1ala \xc5\xa1e kraljevina Sardinija. Sardinski grof Camillo di Cavour, je namre\xc4\x8d menil, da bi bilo za Kraljevino Sardinijo in njenega kralja Viktorja Emanuela II. dobro, da bi pomagal v vojni proti Rusom in tako v nadaljevanju zdru\xc5\xbeevanja Italije, ki je bilo ravno tedaj v teku, dobil podporo Velike Britanije in Francije. Na ta ra\xc4\x8dun je poslal v vojno okoli petnajst tiso\xc4\x8d vojakov. Petnajst tiso\xc4\x8d sve\xc5\xbeih vojakov so oblegovalci, katerih morala je bila \xc5\xbee po\xc5\xa1teno na\xc4\x8deta , seveda sprejeli z odprtimi rokami, Rusi pa so tako ostali \xc5\xa1e enkrat ve\xc4\x8d v te\xc5\xbeavah._NEWLINE_Ruske enote so sku\xc5\xa1ale z novim velikim napadom okoli petdeset tiso\xc4\x8d vojakov deblokirati oblegani Sevastopol, a jim je ponovno spodletelo. Zaradi tega so se odlo\xc4\x8dile, da malce skraj\xc5\xa1ajo linije in umaknejo demoralizirane enote. Obe strani sta bili zdaj \xc5\xbee tako iz\xc4\x8drpani, da se sploh nista ve\xc4\x8d lotevali ve\xc4\x8djih akcij. Osredoto\xc4\x8dili sta se zgolj na napad in obrambo glavnega cilja vojskovanja, Sevastopola. Septembra 1855 pa je Rusija dokon\xc4\x8dno umaknila svoje enote iz mesta in ga prepustila nasprotniku. Zavzetje mesta je zelo odmevalo, vendar so bili zmagovalci preve\xc4\x8d iz\xc4\x8drpani, da bi nadaljevali akcije. S padcem Sevastopola je bil krimski polotok zavzet, nadaljnji prodor proti notranjosti Rusije pa je \xc5\xbee prepre\xc4\x8devala nova ruska armada, ki se je razpostavila okoli Perekopa.\n_START_SECTION_\nStranske operacije na kopnem in morju\n_START_PARAGRAPH_\nGlavne operacije v Krimski vojni so potekale okoli Sevastopola, medtem ko so se manj\xc5\xa1e dogajale tudi na drugih boji\xc5\xa1\xc4\x8dih. Potem ko so avstrijske \xc4\x8dete v Podonavju ustvarile tamponsko obmo\xc4\x8dje, so se neposredne kopenske operacije premestile na azijsko oziroma bolje re\xc4\x8deno kavka\xc5\xa1ko boji\xc5\xa1\xc4\x8de. Tur\xc5\xa1ke \xc4\x8dete so za\xc4\x8dele prodirati na Kavkaz, upajo\xc4\x8d predvsem na podporo tamkaj\xc5\xa1njih muslimanov, ki naj bi po logiki raje podprli njih kot pravoslavne Ruse. Ti na\xc4\x8drti so se izkazali za popolnoma zgre\xc5\xa1ene, saj se kavka\xc5\xa1ka ljudstva niso pustila v veliki meri vpletati v vojno. Tur\xc5\xa1ka vojska je bila na tem podro\xc4\x8dju sicer precej mo\xc4\x8dnej\xc5\xa1a od nasprotnikove, vendar svoje premo\xc4\x8di ni uspela nikakor izkoristiti. Potem ko je bila v ve\xc4\x8d manj\xc5\xa1ih spopadih odbita, se je za\xc4\x8dela celo umikati, \xc4\x8desar pa spet niso mogle izkoristiti ruske enote, kajti obmorska mesta, \xc4\x8dez katera bi lahko prodirale, je blokirala premo\xc4\x8dna zavezni\xc5\xa1ka vojna mornarica._NEWLINE_\xc5\xa0ele maja 1855 je pribli\xc5\xbeno \xc5\xa1tirideset tiso\xc4\x8d ruskih vojakov za\xc4\x8delo ofenzivo proti tur\xc5\xa1ki trdnjavi Kars, klju\xc4\x8dni to\xc4\x8dki obrambe na tem obmo\xc4\x8dju. Po pol leta obleganja, ki je prineslo ve\xc4\x8d tiso\xc4\x8d mrtvih na obeh straneh, je novembra 1855 trdnjava kon\xc4\x8dno padla v ruske roke. Poteka vojne ta ruski uspeh sicer ni prav veliko spremenil, saj so mesec pred tem zavezniki osvojili Sevastopol._NEWLINE_Zavezniki so sku\xc5\xa1ali ruske \xc4\x8dete napadati tudi na drugih boji\xc5\xa1\xc4\x8dih. V ta namen so poslali veliko zdru\xc5\xbeeno floto francoskih in britanskih vojnih ladij v Balti\xc5\xa1ko morje, kjer naj bi uni\xc4\x8dile rusko balti\xc5\xa1ko floto. Eskadra je kri\xc5\xbearila ob ruski obali, ruska balti\xc5\xa1ka mornarica pa se sploh ni prikazala iz pristani\xc5\xa1\xc4\x8d, da bi sprejela bitko na odprtem, \xc4\x8deprav je bila pribli\xc5\xbeno tako mo\xc4\x8dna kot zdru\xc5\xbeeni nasprotnikov odred. Zdru\xc5\xbeena flota napadalcev je zato napadla \xc3\x85landsko oto\xc4\x8dje in tam izkrcala mornari\xc5\xa1ko pehoto, ta pa je tam osvojila edino utrdbo na oto\xc4\x8dju, trdnjavo Sveaborg ter jo zravnala z zemljo. Pred zimo so zavezniki zapustili Baltik in prezimili v doma\xc4\x8dih pristani\xc5\xa1\xc4\x8dih, leta 1855 pa so se vrnili in kri\xc5\xbearili ob ruski obali. Ob tem so obstreljevali pristani\xc5\xa1ka mesta, ker pa se ruska flota \xc5\xa1e vedno ni odlo\xc4\x8dila za izhod na odprto morje, so zavezni\xc5\xa1ke ladje le blokirale pomorski promet, o izkrcevalnih akcijah v Baltiku pa niso razmi\xc5\xa1ljale._NEWLINE_So pa zavezni\xc5\xa1ke ladje napadle nekaj manj\xc5\xa1ih trdnjav na daljnem Belem morju in celo na Kam\xc4\x8datki, a te akcije niso niti najmanj vplivale na potek vojne.\n_START_SECTION_\nMir\n_START_PARAGRAPH_\nRusija je po izgubi Krima spoznala, da je vojno izgubila in zaprosila Avstrijo, naj posreduje v mirovnih pogajanjih. Avstrija je sprejela ponujeno posredni\xc5\xa1tvo in stopila v stik z zavezniki. Mir je bil sklenjen marca 1856 v Parizu. Z njim se je Rusija javno odrekla vlogi za\xc5\xa1\xc4\x8ditnice kristjanov v tur\xc5\xa1kem imperiju. Avstrijska vojska je zapustila podonavske pokrajine in so spet postale vazalni del tur\xc5\xa1kega imperija. Potrdili so polno tur\xc5\xa1ko suverenost nad Bosporjem, Rusija pa ji je vrnila Kars. Zavezniki so Rusiji vrnili polotok Krim, vendar se je morala obvezati, da bo v \xc4\x8crnem morju vzdr\xc5\xbeevala le simboli\xc4\x8dno vojno mornarico, za obrambo lastne obale. Prav tako se je morala obvezati, da bo demilitarizirala Alandske otoke. V vojni je tudi Sardinija dosegla svoje, postala je namre\xc4\x8d javno prepoznavna in je dobila osrednjo vlogo pri kasnej\xc5\xa1i zdru\xc5\xbeitvi Italije._NEWLINE_Izgube v krimski vojni so bile neverjetno velike. Mrtvih, ranjenih in obolelih je bilo okoli 134 tiso\xc4\x8d ruskih vojakov, okoli devetdeset tiso\xc4\x8d francoskih, petintrideset tiso\xc4\x8d tur\xc5\xa1kih, sedemnajst tiso\xc4\x8d petsto britanskih ter okoli dva tiso\xc4\x8d sardinskih.'