b'\n_START_ARTICLE_\nRenesan\xc4\x8dna arhitektura\n_START_PARAGRAPH_\nRenesan\xc4\x8dna arhitektura je arhitektura obdobja od zgodnjega 15. in zgodnjega 17. stoletja v razli\xc4\x8dnih regijah Evrope, kar ka\xc5\xbee na zavestno o\xc5\xbeivitev in razvoj nekaterih elementov anti\xc4\x8dne gr\xc5\xa1ke in rimske miselne in materialne kulture. Slogovno renesan\xc4\x8dna arhitektura sledi gotski arhitekturi in jo je nasledila baro\xc4\x8dna arhitektura. Najprej se je razvila v Firencah, s Filippo Brunelleschijem kot enim od inovatorjev. Renesan\xc4\x8dni slog se je hitro raz\xc5\xa1iril na druga italijanska mesta. Slog je bil uporabljen v Franciji, Nem\xc4\x8diji, Angliji, Rusiji in v drugih delih Evrope, v razli\xc4\x8dnem \xc4\x8dasu in razli\xc4\x8dnimi stopnjami vpliva._NEWLINE_Renesan\xc4\x8dni slog daje poudarek na simetriji, proporcih, geometriji in pravilnosti delov, kot so primeri v arhitekturi antike in zlasti anti\xc4\x8dne rimske arhitekture, od katere je ohranjenih veliko primerov. Ureditev stebrov, pilastri in preklade, kakor tudi uporaba polkro\xc5\xbenih lokov, polkro\xc5\xbenih kupol, ni\xc5\xa1e in edikule so zamenjali bolj kompleksni sistemi in nepravilne profile srednjeve\xc5\xa1kih zgradb.\n_START_SECTION_\nZgodovinopisje\n_START_PARAGRAPH_\nBeseda "renesansa", ki izhaja iz izraza la rinascita, kar pomeni ponovno rojstvo, se je prvi\xc4\x8d pojavila v Vasarijevem Vite de \'pi\xc3\xb9 eccellenti architetti, pittori, et scultori Italiani (\xc5\xbdivljenje umetnikov), 1550-60._NEWLINE_\xc4\x8ceprav je izraz renesansa najprej uporabil francoski zgodovinar Jules Michelet, mu je dal trajnej\xc5\xa1o opredelitev \xc5\xa1vicarski zgodovinar Jakob Burckhardt, katerega knjiga Die Kultur der Renaissance in Italien (Kultura renesanse v Italiji) iz 1860 je bila vplivna pri razvoju sodobne interpretacije italijanske renesanse. Knjiga risb velikega formata \xc3\x89difices de Rome moderne; ou, Recueil des palais, maisons, \xc3\xa9glises, couvents et autres monuments (Stavbe sodobnega Rima), ki jo je prvi\xc4\x8d objavil Paul Letarouilly leta 1840, je prav tako igrala pomembno vlogo pri o\xc5\xbeivljanju zanimanja za to obdobje. V Erwina Panofskega, , Renaissance and Renascences in Western Art (Renesansa in prerojenost v zahodni umetnosti) (New York: Harper and Row, 1960) so renesan\xc4\x8dni slog sodobniki prepoznali v izrazu all\'antica ali na starodaven na\xc4\x8din (rimski).\n_START_SECTION_\nArhitekturni\n_START_PARAGRAPH_\nItalijanski arhitekti so vedno dajali prednost oblikam, ki so bile jasno opredeljene, s strukturnimi \xc4\x8dlerni, ki so izra\xc5\xbeali svoj namen. Mnoge toskanske romanske stavbe dokazujejo te zna\xc4\x8dilnosti, kot je razvidno iz krstilnice v Firencah in stolnice v Pisi._NEWLINE_Italija nikoli ni v celoti sprejela gotskega sloga arhitekture. Poleg Milanske stolnice (pod vplivom francoskega \xc5\xbearkastega (rayonnant) sloga) nekaj italijanskih cerkva prikazuje poudarek na vertikali, gru\xc4\x8dah stolpov, krogovi\xc4\x8dju in kompleksnih rebrastih obokih, kar ozna\xc4\x8dujejo gotiko v drugih delih Evrope._NEWLINE_Prisotnost, zlasti v Rimu, starih arhitekturnih ostankov, ki prikazujejo urejen klasi\xc4\x8den slog, navdihujejo umetnike v \xc4\x8dasu, ko se je tudi filozofija obra\xc4\x8dala tudi proti klasi\xc4\x8dni.\n_START_SECTION_\nPoliti\xc4\x8dni\n_START_PARAGRAPH_\nV 15. stoletju so Firence, Benetke in Neapelj raz\xc5\xa1irili svojo mo\xc4\x8d na velika obmo\xc4\x8dja, ki so jih obkro\xc5\xbeala, kar je omogo\xc4\x8dilo gibanje umetnikov. To je omogo\xc4\x8dilo Firencam da so imele pomemben umetni\xc5\xa1ki vpliv v Milanu in prek Milana v Franciji._NEWLINE_Leta 1377 je vrnitev pape\xc5\xbea iz Avignona  in ponovna vzpostavitev pape\xc5\xa1kega dvora v Rimu, prinesla bogastvo in pomen za to mesto ter obnovo pomembnosti pape\xc5\xbea v Italiji, ki je je bilo \xc5\xa1e bolj okrepljeno s koncilom v Konstanci leta 1417. Posamezni pape\xc5\xbei, zlasti Julij II. (1503-13), so \xc5\xbeeleli podalj\xc5\xa1ati posvetno mo\xc4\x8d pape\xc5\xbea po vsej Italiji.\n_START_SECTION_\nGospodarski\n_START_PARAGRAPH_\nV zgodnji renesansi so Benetke nadzorovale trgovino z blagom z vzhoda. Velika mesta severne Italije so uspevala s trgovino s preostalo Evropo: Genova je zagotavljala pristani\xc5\xa1\xc4\x8de za blago v Francijo in \xc5\xa0panijo; Milano in Torino sta bili sredi\xc5\xa1\xc4\x8di kopenske trgovine in ohranjata obse\xc5\xbeno kovinsko industrijo. Trgovina je prinesla volno iz Anglije v Firence, idealno se nahaja na reki, za proizvodnjo fine tkanine, industrije, na kateri je bilo zgrajeno njihovo bogastvo. S prevlado nad Piso so Firence pridobile pomorsko pristani\xc5\xa1\xc4\x8de in ohranile prevlado nad Genovo. V tem komercialnem ozra\xc4\x8dju je zlasti ena dru\xc5\xbeina usmerila pozornost s trgovanja v donosen posel denarja. Medi\xc4\x8dejci so postali glavni bankirji evropskih princev, tudi sami postali prakti\xc4\x8dno knezi, in to zaradi bogastva in vpliva. Vzdol\xc5\xbe trgovskih poti so tako nudili nekaj za\xc5\xa1\xc4\x8dite s komercialnimi interesi, kar se je preselilo ne samo na blago, temve\xc4\x8d tudi na umetnike, znanstvenike in filozofe.\n_START_SECTION_\nVerski\n_START_PARAGRAPH_\nVra\xc4\x8danje pape\xc5\xbea Gregorja XI. iz Avignona septembra 1377 in posledi\xc4\x8dno nov poudarek Rimu kot sredi\xc5\xa1\xc4\x8du kr\xc5\xa1\xc4\x8danske duhovnosti, je prinesel razcvet v gradnji cerkva v Rimu, kakr\xc5\xa1en se ni zgodil skoraj tiso\xc4\x8d let. To se je za\xc4\x8delo v sredini 15. stoletja in se je v 16. stoletju pove\xc4\x8dalo in doseglo vrhunec v baro\xc4\x8dnem obdobju. Gradnja Sikstinske kapele s svojimi edinstvenimi dekoracijami in celotnim obnavljanjem bazilike svetega Petra, ene najpomembnej\xc5\xa1ih kr\xc5\xa1\xc4\x8danskih cerkev, je bil del tega procesa ._NEWLINE_V bogatih republikanskih Firencah je bila spodbuda za gradnjo cerkev bolj civilna kot duhovna. Nedokon\xc4\x8dano stanje ogromne stolnice, ki je bila posve\xc4\x8dena Bla\xc5\xbeeni Devici Mariji, ni bila v \xc4\x8dast mestu pod njenim pokroviteljstvom. Kljub temu, da so na\xc5\xa1li tehnologijo in finan\xc4\x8dna sredstva za dokon\xc4\x8danje, rast kupole ni bila le zasluga Bla\xc5\xbeene Device, njenega arhitekta in Cerkve, temve\xc4\x8d tudi Signoriji, zdru\xc5\xbeenju cehov in sektorjem mesta, iz katerih je prihajala delovna sila. Kupola je navdihnila nadaljnja verska dela v Firencah.\n_START_SECTION_\nFilozofski\n_START_PARAGRAPH_\nRazvoj tiskanih knjig, ponovna odkritja starodavnih spisov, \xc5\xa1iritev politi\xc4\x8dnih in trgovinskih stikov ter raziskovanje sveta vse poglobljeno znanje in \xc5\xbeelja po izobra\xc5\xbeevanju._NEWLINE_\xc4\x8citanje filozofij, ki niso temeljile na kr\xc5\xa1\xc4\x8danski teologiji, je pripeljalo do razvoja humanizma, s pomo\xc4\x8djo katerega je bilo jasno, da je Bog vzpostavil in ohranil red v vesolju, vloga \xc4\x8dloveka pa, da vzpostavi in vzdr\xc5\xbeuje red v dru\xc5\xbebi.\n_START_SECTION_\nDr\xc5\xbeavni\xc5\xa1ki\n_START_PARAGRAPH_\nZ humanizmom je bil dr\xc5\xbeavljanski ponos in spodbujanje miru in reda obravnavan kot znamenje dr\xc5\xbeavljanstva. To je pripeljalo do izgradnje struktur, kot je Brunelleschove Bolni\xc5\xa1nice nedol\xc5\xbenih (Ospedale degli Innocenti), s svojo elegantno kolonado, ki je povezovala dobrodelno stavbo in javni trg ter Medi\xc4\x8dejsko knji\xc5\xbenico (Biblioteca Medicea Laurenziana), kjer so lahko znanstveniki uporabljali zbirko knjig, ki jih je posedovala dru\xc5\xbeina Medici. _NEWLINE_Nekatera cerkvena gradbena dela so naro\xc4\x8dili tudi cehi, ki predstavljajo bogastvo in mo\xc4\x8d mesta. Brunelleschijeva kupola v Firen\xc5\xa1ki stolnici, je bolj kot katera koli druga stavba, pripadala ljudstvu, ker je gradnjo vsakega od osmih segmentov izvedel drug sektor mesta.\n_START_SECTION_\nPokroviteljstvo\n_START_PARAGRAPH_\nTako kot na Platonovi akademiji v Atenah so ljudje s humanisti\xc4\x8dnim razumevanjem razumeli, da bi morali ljudje, ki so imeli koristi od bogastva in izobra\xc5\xbeevanja, spodbujati udejanjanje u\xc4\x8denja in ustvarjanja tistega, kar je bilo lepo. V ta namen so bogate dru\xc5\xbeine - Medi\xc4\x8dejci iz Firenc, Gonzaga iz Mantove, Farnese v Rimu, Sforza v Milanu - zbrali okrog sebe ljudi, ki so u\xc4\x8dili in usposabljali, spodbujali spretnosti in ustvarjali zaposlitev za najbolj nadarjene umetnike in arhitekte tistega \xc4\x8dasa.\n_START_SECTION_\nQuattrocento\n_START_PARAGRAPH_\nV Quattrocentu so raziskovali koncepte arhitekturnega reda in oblikovali pravila. (Glej - Zna\xc4\x8dilnosti renesan\xc4\x8dne arhitekture v nadaljevanju.) \xc5\xa0tudija klasi\xc4\x8dne antike je privedla zlasti do sprejetja klasi\xc4\x8dnih podrobnosti in okrasja._NEWLINE_Prostor, kot element arhitekture, se je druga\xc4\x8de uporabljal od na\xc4\x8dina v srednjem veku. Prostor je bil organiziran s proporcionalno logiko, njeno obliko in ritmom, ki je predmet geometrije, namesto da bi ga ustvarila intuicija kot v srednjeve\xc5\xa1kih stavbah. Primer tega je bazilika svetega Lovrenca v Firencah,  Filippa Brunelleschija (1377-1446).\n_START_SECTION_\nZna\xc4\x8dilnosti\n_START_PARAGRAPH_\nO\xc4\x8ditne zna\xc4\x8dilnosti klasi\xc4\x8dne rimske arhitekture so sprejeli renesan\xc4\x8dni arhitekti. Vendar pa so se oblike in nameni stavb s\xc4\x8dasoma spremenili, kakor tudi struktura mest. Med najstarej\xc5\xa1imi zgradbami vnovi\xc4\x8dnega klasicizma so bile cerkve vrsta, ki jih Rimljani nikoli niso gradili. Prav tako ni bilo modelov za vrste velikih mestnih stanovanj, ki jih zahtevajo bogati trgovci iz 15. stoletja. Nasprotno, ni bilo nobene potrebe po ogromnih \xc5\xa1portnih zgradbah in javnih hi\xc5\xa1ah, kot so jih gradili Rimljani. Starodavni redi so bili analizirani in rekonstruirani, da bi slu\xc5\xbeili novim namenom.\n_START_SECTION_\nTloris\n_START_PARAGRAPH_\nTlorisi renesan\xc4\x8dnih stavb imajo kvadratni, simetri\xc4\x8dni videz, v katerem so proporci obi\xc4\x8dajno zasnovani na modulu. V cerkvi je modul pogosto \xc5\xa1irina prehoda. Potreba po uskladitvi oblike tlorisa s fasado je bila predstavljena kot problem pri delu Filippa Brunelleschija, vendar tega vidika svojega dela ni mogel uresni\xc4\x8diti v praksi. Prva zgradba, ki je to demonstrirala, je bila Albertijeva bazilika svetega Andreja v Mantovi. Razvoj tlorisa v posvetni arhitekturi je potekal v 16. stoletju in dosegel vrhunec z deli Palladia.\n_START_SECTION_\nFasada\n_START_PARAGRAPH_\nFasade so simetri\xc4\x8dne okoli svoje navpi\xc4\x8dne osi. Pri cerkvenih fasadah na splo\xc5\xa1no prevladuje pediment, in imajo organiziran sistem pilastrov, lokov in ogredja. Stebri in okna ka\xc5\xbeejo napredovanje proti sredini. Ena prvih pravih renesan\xc4\x8dnih fasad je bila na stolnici v Pienzi (1459-62), ki je pripisana florentinskemu arhitektu Bernardu Gambarelliju (znan kot Bernardo Rossellino, morda z delno Albertijevo odgovornostjo pri zasnovi._NEWLINE_Doma\xc4\x8de zgradbe so pogosto obkro\xc5\xbeene z venci. Na vsakem nadstropju se redno ponavljajo odprtine, centralno postavljena vrata pa so zna\xc4\x8dilnost, kot je balkon ali rusti\xc4\x8den prostor. Zgodnji in mnogokrat kopiran prototip je bila fasada za Palazzo Rucellai (1446 in 1451) v Firencah s tremi registriri pilastrov.\n_START_SECTION_\nStebri in pilastri\n_START_PARAGRAPH_\nUporabljajo se rimski redi stebrov: - toskanski, dorski, jonski, korintski in kompozitni. Redi so lahko bodisi strukturni, podpirajo arkado ali arhitrav ali \xc4\x8disto dekorativni, postavljeni v steni v obliki pilastrov. Arhitekti so v \xc4\x8dasu renesanse \xc5\xbeeleli uporabljati stebre, pilastre in ogredja kot integrirani sistem. Ena prvih stavb, ki so uporabljala pilastre kot integriran sistem, je bila Stara zakristija (Sagrestia Vecchia) (1421-1440) v Firencah, ki jo je izvedel Brunelleschi.\n_START_SECTION_\nLoki\n_START_PARAGRAPH_\nLoki so polkro\xc5\xbeni ali (pri manieristi\xc4\x8dnem slogu) segmentni. Pogosto se uporabljajo v arkadah, podprtih na stebrih ali slopih z velikimi kapiteli. Tukaj je morda del ogredja med kapitelom in izstopajo\xc4\x8dim lokom. Alberti je bil eden od prvih, ki je uporabil lok v monumentalnem obsegu v baziliki svetega Andreja v Mantovi.\n_START_SECTION_\nOboki\n_START_PARAGRAPH_\nOboki nimajo reber. So polkro\xc5\xbeni ali segmentni in na kvadratnem tlorisu, za razliko od gotskega oboka, ki je pogosto pravokoten. Sod\xc4\x8dkasti obok se je vrnil v arhitekturni besednjak, kot je v baziliki svetega Andreja v Mantovi.\n_START_SECTION_\nKupole\n_START_PARAGRAPH_\nKupola se pogosto uporablja, tako kot zelo velika strukturna zna\xc4\x8dilnost, ki je vidna z zunanje strani, kot tudi sredstvo za prekritje manj\xc5\xa1ih prostorov, in so vidne samo znotraj. Po uspehu Brunelleschijeve kupole pri Firen\xc5\xa1ki stolnici in njena uporaba v Bramantejevem na\xc4\x8drtu za baziliko sv. Petra (1506) v Rimu, je kupola postala nepogre\xc5\xa1ljiv element v cerkveni arhitekturi, kasneje pa tudi za posvetno arhitekturo, kot je Palladijeva Villa Rotonda.\n_START_SECTION_\nStropovi\n_START_PARAGRAPH_\nStropovi so ravni ali kasetirani. Ne ostajajo odprti kot v srednjeve\xc5\xa1ki arhitekturi. Pogosto so pobarvani ali okra\xc5\xa1eni.\n_START_SECTION_\nVrata\n_START_PARAGRAPH_\nVrata imajo obi\xc4\x8dajno kvadratne preklade. Lahko so nadgrajene z lokom ali trikotno ali segmentno pre\xc4\x8dko. Odprtine, ki nimajo vrat, so obi\xc4\x8dajno izbo\xc4\x8dene in imajo pogosto velik ali dekorativni sklepnik.\n_START_SECTION_\nOkna\n_START_PARAGRAPH_\nOkna se lahko v parih in znotraj polkro\xc5\xbenega loka. Imajo lahko kvadratne preklade in trikotne ali segmentne pedimente, ki se pogosto uporabljajo izmeni\xc4\x8dno. V tem pogledu je simboli\xc4\x8den Palazzo Farnese v Rimu, ki se je za\xc4\x8del graditi leta 1517._NEWLINE_V manieristi\xc4\x8dnem obdobju je bil uporabljen "palladianski" lok z motivom visoke polkro\xc5\xbene zgornje odprtine, ki je bila obrobljena z dvema spodnjima kvadratnima odprtinama. Okna se uporabljajo za osvetlitev stavbe in doma\xc4\x8de arhitekture, da bi imeli razgled. Vitraj, \xc4\x8deprav v\xc4\x8dasih prisoten, ni zna\xc4\x8dilnost.\n_START_SECTION_\nZidovi\n_START_PARAGRAPH_\nZunanje stene so na splo\xc5\xa1no zgrajene iz opeke, ometane ali so oble\xc4\x8dene s kamnom v visoko obdelanem klesancu, polo\xc5\xbeenem v ravne vrste. Vogali stavb so pogosto poudarjeni z rustikalnimi vogalniki. Kleti in pritli\xc4\x8dja so bila pogosto v rustiki, kot na Palazzo Medici Riccardi (1444-1460) v Firencah. Notranje stene so gladko ometane in povr\xc5\xa1insko obdelane z apnom. Za bolj formalne prostore so notranje povr\xc5\xa1ine okra\xc5\xa1ene s freskami.\n_START_SECTION_\nDetajli\n_START_PARAGRAPH_\nTe\xc4\x8daji, letve in vsi dekorativni detajli so izredno izrezljani. \xc5\xa0tudij in obvladovanje podrobnosti starodavnih Rimljanov je bil eden od pomembnih vidikov renesan\xc4\x8dne teorije. Razli\xc4\x8dni redi so zahtevali razli\xc4\x8dne skupine podrobnosti. Nekateri arhitekti so bili stro\xc5\xbeji pri uporabi klasi\xc4\x8dnih detajlov kot drugi, vendar je bilo pri re\xc5\xa1evanju problemov tudi veliko inovacij, zlasti na vogalih. Frizi izstopajo okrog vrat in oken, namesto da bi bili prekinjeni, kot v gotski arhitekturi. Skulpture so lahko postavljene v ni\xc5\xa1e ali na podstavke. Niso sestavni del stavbe kot v srednjeve\xc5\xa1ki arhitekturi.\n_START_SECTION_\nRazvoj v Italiji \xe2\x80\x93 zgodnja renesansa\n_START_PARAGRAPH_\nVodilni arhitekti zgodnje renesanse ali Quattrocenta so bili Brunelleschi, Michelozzo in Alberti.\n_START_SECTION_\nBrunelleschi\n_START_PARAGRAPH_\nOseba, kateri se v glavnem pripisuje renesan\xc4\x8dni pogled na arhitekturo, je Filippo Brunelleschi (1377-1446).  Osnovna zna\xc4\x8dilnost Brunelleschijevih del je bil "red._NEWLINE_V za\xc4\x8detku 15. stoletja je Brunelleschi za\xc4\x8del gledati svet in ugotovil, kak\xc5\xa1na so pravila, ki urejajo na\xc4\x8din gledanja. Opazil je, da na\xc4\x8din, v katerem se vidi obi\xc4\x8dajne strukture, kot je krstilnica v Firencah in poplo\xc5\xa1\xc4\x8den tlak, ki jo obkro\xc5\xbea, sledi matemati\xc4\x8dnemu redu - linearne perspektive._NEWLINE_Stavbe, ki so ostale med ru\xc5\xa1evinami starodavnega Rima, so spo\xc5\xa1tovale preprost matemati\xc4\x8dni red, ki ga gotske zgradbe niso. Eno nesporno pravilo je urejalo vso anti\xc4\x8dno rimsko arhitekturo - polkro\xc5\xbeni lok je ravno dvakrat \xc5\xa1ir\xc5\xa1i, kot je visok. Fiksni dele\xc5\xbe s posledicami tak\xc5\xa1ne razse\xc5\xbenosti se nikjer ni zgodil v gotski arhitekturi. Gotski koni\xc4\x8dast lok je mogo\xc4\x8de raz\xc5\xa1iriti navzgor ali splo\xc5\xa1\xc4\x8diti na kateri koli del, ki ustreza lokaciji. V isti strukturi so se pogosto pojavljali razli\xc4\x8dni koti. Ni dolo\xc4\x8denih pravil glede razmerja._NEWLINE_Iz opazovanja arhitekture v Rimu je pri\xc5\xa1lo do \xc5\xbeelje po simetriji in skrbnem razmerju, v katerem sta oblika in sestava zgradbe kot celote in vsi njeni podrejeni deli dolo\xc4\x8deni v razmerjih, vsak oddelek sorazmerno z naslednjim, in arhitekturne zna\xc4\x8dilnosti morajo natan\xc4\x8dno dolo\xc4\x8dati, katera so pravila v proporcij.  Brunelleschi je pridobil podporo \xc5\xa1tevilnih premo\xc5\xbenih florentskih pokroviteljev, med njimi ceha svilarjev in Cosima de \'Medici.\n_START_SECTION_\nFiren\xc5\xa1ka stolnica\n_START_PARAGRAPH_\nPrvo veliko arhitekturno naro\xc4\x8dilo Brunelleschiju je bila ogromna ope\xc4\x8dna kupola, ki naj bi pokrivala osrednji prostor Firen\xc5\xa1ke stolnice, ki jo je v 14. stoletju zgradil Arnolfo di Cambio, vendar je ostala nepokrita. Medtem ko je pogosto opisana kot prva zgradba renesanse, je Brunelleschov drzni na\xc4\x8drt uporabljal za\xc5\xa1iljene gotske loke in gotska rebra, ki jih je o\xc4\x8ditno na\xc4\x8drtoval Arnolfio. Kljub temu se zdi gotovo, da je stilsko gotska, je na kupolo strukturno vplivala velika kupola anti\xc4\x8dnega Rima, ki ga je Brunelleschi te\xc5\xbeko zanemaril pri iskanju re\xc5\xa1itve. To je kupola Panteona, kro\xc5\xbenega templja, ki je zdaj cerkev._NEWLINE_Znotraj Panteonove enojne \xc5\xa1koljke je betonska kupola, ki mo\xc4\x8dno zmanj\xc5\xa1a te\xc5\xbeo. Vertikalne pregrade kaset u\xc4\x8dinkovito slu\xc5\xbeijo kot rebra, \xc4\x8deprav ta zna\xc4\x8dilnost ne prevladuje vizualno. Na vrhu kupole Panteona je odprtina premera 8 metrov. Brunelleschi se je zavedal, da bi bilo kupolo velikih dimenzij dejansko mogo\xc4\x8de zasnovati brez sklepnika. Kupolo v Firencah podpirajo osem velikih reber in \xc5\xa1estnajst notranjih, ki dr\xc5\xbeijo ope\xc4\x8dnato lupino, pri \xc4\x8demer so opeke razporejene na na\xc4\x8din ribje kosti. \xc4\x8ceprav so uporabljene tehnike druga\xc4\x8dne, v praksi obe kupoli obsegata debelo mre\xc5\xbeo reber, ki podpirata veliko la\xc5\xbeje in tanj\xc5\xa1e polnjenje. In obe imata veliko odprtino na vrhu.\n_START_SECTION_\nBazilika svetega Lovrenca\n_START_PARAGRAPH_\nNovo arhitekturno filozofijo renesanse najbolje ka\xc5\xbeeta cerkvi svetega Lovrenca in svetega Duha v Firencah. Oblikovani od Brunellescha okoli leta 1425 in 1428, imata obliko latinskega kri\xc5\xbea. Vsaka ima modularni na\xc4\x8drt, pri \xc4\x8demer je vsak del ve\xc4\x8dkratnik kvadratnega oboka v prehodu. Ta ista formula je nadzorovala tudi navpi\xc4\x8dne dimenzije. V primeru svetega Duha, ki je povsem pravilna v tlorisu, so transepti in kor enaki, medtem ko je ladja raz\xc5\xa1irjena razli\xc4\x8dica teh. Leta 1434 je Brunelleschi oblikoval prvo renesan\xc4\x8dno centralno na\xc4\x8drtovano stavbo, Santa Maria degli Angeli v Firencah. Sestavljena je iz osrednjega osmerokotnika, obkro\xc5\xbeenega z vencem osmih manj\xc5\xa1ih kapel. Od tedaj dalje so bile \xc5\xa1tevilne cerkve zgrajene v variacijah tega modela.\n_START_SECTION_\nMichelozzo\n_START_PARAGRAPH_\nMichelozzo Michelozzi (1396-1472) je bil \xc5\xa1e en arhitekt pod pokroviteljstvom dru\xc5\xbeine Medici, njegovo najbolj znano delo pa je Palazzo Medici Riccardi, ki mu jo je naro\xc4\x8dil oblikovati Cosimo de \'Medici leta 1444. Desetletje kasneje je zgradil Villa Medici v Fiesolu. Med njegovimi drugimi deli za Cosima so knji\xc5\xbenica na samostan San Marco v Firencah. V Benetkah je od\xc5\xa1el v izgnanstvo s svojim pokroviteljem. Bil je eden prvih arhitektov, ki so delal v renesan\xc4\x8dnem slogu zunaj Italije in zgradil pala\xc4\x8do v Dubrovniku._NEWLINE_Palazzo Medici Riccardi je klasi\xc4\x8dna v podrobnostih, s pedimenti na oknih in vhodnih vratih, vendar za razliko od Brunellescha in Albertija ni nobenega reda stebrov. Namesto tega je Michelozzo spo\xc5\xa1toval florentinsko \xc5\xbeeljo po rustikalnem kamnu. Navidezno je ustvaril tri rede zunaj treh opredeljenih rustikalnih ravni, celoto pa obvladuje ogromen romanski venec, ki se razprostira nad cesto za 2,5 metra.\n_START_SECTION_\nAlberti\n_START_PARAGRAPH_\nLeon Battista Alberti, rojen v Genovi (1402-1472), je bil pomemben humanisti\xc4\x8dni teoretik in oblikovalec, katerega knjiga o arhitekturi De re Aedificatoria je imela trajni u\xc4\x8dinek. Vidik humanizma je bil poudarek anatomije narave, zlasti \xc4\x8dlove\xc5\xa1ke oblike, znanosti, ki so jo prvi\xc4\x8d preu\xc4\x8devali stari Grki. Humanizem je \xc4\x8dloveku naredil meriti stvari. Alberti je zaznal arhitekta kot osebo z velikimi dru\xc5\xbebenimi odgovornostmi._NEWLINE_Zasnoval je \xc5\xa1tevilne stavbe, vendar se v nasprotju s Brunelleschom ni videl kot graditelj v prakti\xc4\x8dnem pomenu in tako je nadzor nad delom ostal drugim. \xc4\x8cude\xc5\xbeno je eden od njegovih najve\xc4\x8djih projektov, bazilika svetega Andreja v Mantovi, dokon\xc4\x8dan, v bistvu nedotaknjen. Ne tako kot cerkev svetega Fran\xc4\x8di\xc5\xa1ka v Riminiju (obnova gotske strukture), ki je, tako kot svetega Andreja, imela fasado, ki spominja na rimski trijumfalni lok, \xc5\xbeal ostala nepopolna._NEWLINE_bazilika svetega Andreja je izjemno dinami\xc4\x8dna stavba tako zunaj kot znotraj. Njeno triumfalno fasado zaznamujejo skrajni kontrasti. Projekcija reda pilastrov, ki opredeljujejo arhitekturne elemente, a so v bistvu nefunkcionalni, so zelo plitki. To je v nasprotju z razgibanim globoko zevajo\xc4\x8dim lokom, ki pred glavnimi vrati naredi ogromen portik. Velikost tega loka je v neposrednem nasprotju z dvema majhnima kvadratnima odprtinama, ki ga oklepata. Svetloba in senca se dramati\xc4\x8dno igrata na povr\xc5\xa1ini stavbe zaradi plitkosti njenih profilov in globine njene verande. V notranjosti je Alberti opustil tradicionalno ladjo in stranski ladji. Namesto teh je po\xc4\x8dasno in veli\xc4\x8dastno napredovanje izmeni\xc4\x8dnih visokih lokov in majhnih kvadratnih vrat, ki ponavljajo motiv triumfalnega loka fasade. _NEWLINE_Dve Albertijevi najbolj znani stavbi sta v Firencah, Palazzo Rucellai in cerkev Santa Maria Novella. Za pala\xc4\x8do je Alberti uporabil klasi\xc4\x8dne rede stebrov na fasadi na treh ravneh, 1446-51. V Santa Maria Novelli je dobil naro\xc4\x8dilo za zaklju\xc4\x8dek dekoracije fasade. Projekt je zaklju\xc4\x8dil leta 1456, delo pa ni bilo kon\xc4\x8dano do leta 1470._NEWLINE_Spodnji del stavbe je imel gotske ni\xc5\xa1e in zna\xc4\x8dilno dekoracijo barvnega marmorja. Na koncu ladje je bilo veliko okularno okno, ki ga je bilo treba upo\xc5\xa1tevati. Alberti je preprosto spo\xc5\xa1toval tisto, kar je bilo \xc5\xbee v veljavi in florentinsko tradicija za barve, ki je bila dobro uveljavljena v krstilnici svetega Janeza, najbolj cenjeni stavbi v mestu. Dekoracija, ki je ve\xc4\x8dinoma barvni marmor, je ve\xc4\x8dinoma zelo ploskovita, toda razli\xc4\x8dni redi so dolo\xc4\x8deni s pravilnimi predelki in kro\xc5\xbenimi motivi, ki ponavljajo obliko okroglega okna. Prvi\xc4\x8d je Alberti povezal ni\xc5\xbeje strehe stranskih ladij z vi\xc5\xa1jo glavno ladjo z uporabo dveh velikih spiral. Te so postale standardna renesan\xc4\x8dna oblika za re\xc5\xa1evanje problema razli\xc4\x8dnih vi\xc5\xa1in strehe in premostitev prostora med vodoravnimi in navpi\xc4\x8dnimi povr\xc5\xa1inami.\n_START_SECTION_\n\xc5\xa0irjenje renesanse v Italiji\n_START_PARAGRAPH_\nV 15. stoletju so dvori nekaterih drugih italijanskih dr\xc5\xbeav postali sredi\xc5\xa1\xc4\x8da za \xc5\xa1irjenje renesan\xc4\x8dne filozofije, umetnosti in arhitekture._NEWLINE_V Mantovi na dvoru Gonzaga je Alberti zasnoval dve cerkvi, bazilika svetega Andreja in cerkev San Sebastiano._NEWLINE_Urbino je bilo pomembno sredi\xc5\xa1\xc4\x8de s starodavno vojvodsko pala\xc4\x8do, ki je bila raz\xc5\xa1irjena za Federica da Montefeltra sredi 15. stoletja. Vojvoda je zaposlil Luciana Laurana iz Dalmacije, znanega po svoji strokovnosti za trdnjave. Na\xc4\x8drt je vklju\xc4\x8deval ve\xc4\x8dino prej\xc5\xa1nje srednjeve\xc5\xa1ke stavbe in nenavadno stolpasto tri nadstropno fasado. Lauraniju je pomagal Francesco di Giorgio Martini. Kasneje so del stavbe predelali v o\xc4\x8ditno florentinskem slogu, \xc5\xa1e posebej notranje dvori\xc5\xa1\xc4\x8de, vendar ni znano, kdo je bil oblikovalec. _NEWLINE_Ferrara, pod Esteji, je bila raz\xc5\xa1irjena v poznem 15. stoletju, pri \xc4\x8demer je bilo zgrajenih nekaj novih pala\xc4\x8d, kot so Palazzo dei Diamanti in Pala\xc4\x8da Schifanoia za vojvodo Borsa d\'Este. V Milanu, pod Viscontiji, je bila dokon\xc4\x8dana Certosa di Pavia, kasneje pa pod Sforzo zgrajen grad Sforzesco._NEWLINE_V Benetkah je cerkev svetega Zaharije dobila renesan\xc4\x8dno fasado iz rok Antonia Gambella in Maura Codussija, ki sta jo za\xc4\x8dela v 1480-ih.  Giovanni Maria Falconetto, Veronesejev arhitekt in kipar, je predstavil renesan\xc4\x8dno arhitekturo v Padovi z Loggia Cornaro v vrtu Alvisa Cornara._NEWLINE_V ju\xc5\xbeni Italiji je po zasedbi Neapeljskega kraljestva Alfonso V. Aragonski poklical renesan\xc4\x8dne mojstre v Neapelj. Najpomembnej\xc5\xa1i primeri renesan\xc4\x8dne arhitekture v tem mestu so Cappella Caracciolo, pripisana Bramanteju in Palazzo Orsini di Gravina, ki jo je zgradil Gabriele d\'Angelo med letoma 1513 in 1549.\n_START_SECTION_\nVisoka renesansa\n_START_PARAGRAPH_\nV poznem 15. stoletju in zgodnjem 16. stoletju so arhitekti, kot sta Bramante, Antonio da Sangallo, mlaj\xc5\xa1i in drugi, pokazali obvladanje o\xc5\xbeivljenega sloga in sposobnost, da ga uporabljajo za stavbe, kot so cerkve in mestne pala\xc4\x8de, ki so se precej razlikovale od struktur v starodavnih \xc4\x8dasih. Slog je postal bolj ornamentiran in okra\xc5\xa1en s kipi in kupole so postajale zelo o\xc4\x8ditne. Arhitekturno obdobje je znano kot \xc2\xbbvisoka renesansa\xc2\xab\xc2\xa0in sovpada z dobo Leonarda, Michelangela in Rafaela.\n_START_SECTION_\nBramante\n_START_PARAGRAPH_\nDonato Bramante, (1444-1514) se je rodil v Urbinu in se obrnil iz slikarstva v arhitekturo, poiskal svojega prvega pomembnega pokrovitelja v Ludovicu Sforza, milanskemu vojvodi, za katerega je izdelal ve\xc4\x8d stavb v ve\xc4\x8d kot 20 letih. Po francoski zasedbi Milana leta 1499 je Bramante odpotoval v Rim, kjer je dosegel velik uspeh pod pape\xc5\xbeevim pokroviteljstvom._NEWLINE_Najbolj\xc5\xa1i arhitekturni uspeh Bramanteja v Milanu je njegov dodatek kri\xc5\xbei\xc5\xa1\xc4\x8da in kora v cerkvi samostana Santa Maria delle Grazie (Milano). To je ope\xc4\x8dnata struktura, oblika, ki precej dolguje severni italijanski tradiciji kvadratnih kupol krstilnic. Nova stavba ima skoraj centralni tloris, z izjemo, da se je zaradi lokacije kor raz\xc5\xa1iril dlje od transeptov. Polkro\xc5\xbena kupola, pribli\xc5\xbeno premera 20 metrov, se dvigne skrita znotraj osmerokotnega bobna, prebodenega na zgornjem nivoju z obokanimi klasi\xc4\x8dnimi odprtinami. Celotna zunanjost je opremljena z okra\xc5\xa1enimi detajli z lokalno terakoto._NEWLINE_V Rimu je Bramante ustvaril tisto, kar je bilo opisano kot "popoln arhitekturni dragulj", Tempietto v samostanu San Pietro v Montoriju. Ta majhen kro\xc5\xbeni tempelj ozna\xc4\x8duje mesto, kjer je bil sveti Peter mu\xc4\x8den in je zato najbolj sveto mesto v Rimu. Stavba se prilagaja slogu, o\xc4\x8ditnem v ostankih templja Veste, najbolj svetega mesta anti\xc4\x8dnega Rima. Zaprt je z in v prostorskem kontrastu s kri\xc5\xbeinim hodnikom, ki ga obdaja. Kot se mu pribli\xc5\xbea iz samostana, kot je prikazano na zgornji sliki, ga vidimo v obliki loka in stebrov, katerih oblika odmeva v samostojno stoje\xc4\x8dih formah._NEWLINE_Bramante je nadaljeval delo v Vatikanu, kjer je zasnoval impresivne Cortili sv. Damaska in Belvedere. Leta 1506 je bil izbran Bramantejev model za pape\xc5\xbea Julija II., za obnovo bazilike sv. Petra in postavljen temeljni kamen. Po Bramantejevi smrti in \xc5\xa1tevilnih spremembah na\xc4\x8drta se je Michelangelo, kot glavni arhitekt, vrnil k bli\xc5\xbenjemu prvotnemu Bramantejevemu predlogu.\n_START_SECTION_\nSangallo\n_START_PARAGRAPH_\nAntonio da Sangallo, mlaj\xc5\xa1i (1485-1546), je bil eden od dru\xc5\xbeine voja\xc5\xa1kih in\xc5\xbeenirjev. Njegov stric Giuliano da Sangallo je bil eden od tistih, ki so predlo\xc5\xbeili na\xc4\x8drt za obnovo sv. Petra in je bil na kratko sourednik projekta z Rafaelom._NEWLINE_Antonio da Sangallo je predlo\xc5\xbeil na\xc4\x8drt za sv. Petra in postal glavni arhitekt po smrti Rafaela, ki ga je nasledil Michelangelo._NEWLINE_Njegova slava ne temelji na njegovem povezovanju s sv. Petrom, ampak v lastni zgradbi pala\xc4\x8de Farnese, "najstarej\xc5\xa1e pala\xc4\x8de tega obdobja", ki se je za\xc4\x8dela graditi leta 1530. Vtis veli\xc4\x8dine delno le\xc5\xbei v njegovi velikosti (dolga je 56 m in visoka 29,5 metra) in na povi\xc5\xa1ani lokaciji s pogledom na \xc5\xa1irok trg. Prav tako je gradnja lepih razmerij, nenavadnih za tako veliko in razko\xc5\xa1no hi\xc5\xa1o, ki je bila zgrajena predvsem iz \xc5\xa1tukane opeke in ne iz kamna. Z gladko ro\xc5\xbenatimi stenami kamnitih vogalnikov, ogromnim rustikalnim portalom in \xc4\x8dudovito ponavljajo\xc4\x8dimi natan\xc4\x8dnimi okni je ustvarjen mo\xc4\x8dan u\xc4\x8dinek, ki postavlja nov standard elegance pri gradnji pala\xc4\x8d. Zgornji del treh enako velikih nadstropij je dodal Michelangelo. Verjetno je prav, da je ta impresivna stavba iz opeke; travertin za njegove arhitekturne podrobnosti ni pri\xc5\xa1el iz kamnoloma, temve\xc4\x8d iz Koloseja.\n_START_SECTION_\nRafael\n_START_PARAGRAPH_\nRafael, (1483-1520), Urbino, ki je bil pod Peruginom v Perugiji \xc5\xa1olan pred selitvijo v Firence, je bil neko\xc4\x8d glavni arhitekt bazilike svetega Petra, in je delal skupaj z Antoniom Sangallom. Zasnoval je tudi ve\xc4\x8d zgradb, ve\xc4\x8dino katerih so kon\xc4\x8dali drugi. Njegov najmo\xc4\x8dnej\xc5\xa1i del je Palazzo Pandolfini v Firencah z dvema zgodbama mo\xc4\x8dno poudarjenimi okni tipa "tabernakel", vsak od njih pa je obdan z redom pilastrov, vogali in nadomestnimi oboki in trikotnimi pedimenti.\n_START_SECTION_\nPeruzzi\n_START_PARAGRAPH_\nBaldassare Peruzzi (1481-1536) je bil arhitekt, rojen v Sieni, vendar je delal v Rimu, ki je gradil mostove visoke renesanse in manierizma. Njegova Villa Farnesina iz leta 1509 je zelo pravilna monumentalna kocka dveh enakih nadstropij, oboki pa so mo\xc4\x8dno artikulirani z redi pilastrov. Stavba je nenavadna s svojimi freskami na zidovih._NEWLINE_Najbolj znano Peruzzijevo delo je Palazzo Massimo alle Colonne v Rimu. Nenavadne zna\xc4\x8dilnosti te stavbe so, da se njena fasada ne\xc5\xbeno ovija okrog ulice. Ima v pritli\xc4\x8dju temen osrednji portik, ki te\xc4\x8de vzporedno z ulico, toda kot pol zaprt prostor, ne pa odprta lo\xc5\xbea. Nad tem se dvigajo tri nediferencirana nadstropja, zgornja dva z enakimi majhnimi vodoravnimi okni v tankih ravnih okvirih, ki \xc4\x8dude\xc5\xbeno nasprotujejo globoki verandi, ki je od \xc4\x8dasa gradnje slu\xc5\xbeila kot zato\xc4\x8di\xc5\xa1\xc4\x8de reve\xc5\xbeev.\n_START_SECTION_\nGiulio Romano\n_START_PARAGRAPH_\nGiulio Romano (1499-1546) je bil Rafaelov u\xc4\x8denec\xc2\xb8\xc2\xb8, ki mu je pomagal pri razli\xc4\x8dnih delih v Vatikanu. Romano je bil tudi izvirni oblikovalec, ki je delal pri Federicu II. Gonzaga v Mantovi na pala\xc4\x8di Te (1524-1534), projektu, kjer je zdru\xc5\xbeeval svoje sposobnosti kot arhitekt, kipar in slikar. V tem delu, ki vklju\xc4\x8duje vrtne jame in obse\xc5\xbene freske, uporablja iluzionisti\xc4\x8dne u\xc4\x8dinke, presenetljive kombinacije arhitekturnih oblik in teksture ter pogosto uporabo funkcij, ki se zdijo nekoliko nesorazmerne ali neusklajene. Skupni u\xc4\x8dinek je grozljiv in mote\xc4\x8d. Ilan Rachum navaja, da je Romano \xc2\xbbeden prvih promotorjev manierizma\xc2\xab.\n_START_SECTION_\nMichelangelo\n_START_PARAGRAPH_\nMichelangelo Buonarroti (1475-1564) je bil eden od ustvarjalnih velikanov, katerih dose\xc5\xbeki ozna\xc4\x8dujejo visoko renesanso. Odlikoval se je na vseh podro\xc4\x8djih slikarstva, kiparstva in arhitekture, njegov dose\xc5\xbeek je prinesel pomembne spremembe na vsakem podro\xc4\x8dju. Njegova arhitekturna slava je predvsem v dveh stavbah: notranjosti Medi\xc4\x8dejske knji\xc5\xbenice in preddverje v samostanu svetega Lovrenca v Firencah in baziliki svetega Petra v Rimu._NEWLINE_Sveti Peter je bila \xc2\xbbnajve\xc4\x8dja stvaritev renesanse\xc2\xab, in \xc5\xa1tevilni arhitekti so prispevali s svojimi ve\xc5\xa1\xc4\x8dinami. Po zaklju\xc4\x8dku je bil ve\xc4\x8dji del oblikovanja Michelangelov kot katerega koli drugega arhitekta pred ali za njim.\n_START_SECTION_\nSveti Peter\n_START_PARAGRAPH_\nNa\xc4\x8drt, ki je bil sprejet ob postavitvi temeljnega kamna leta 1506 je bil Bramantejev. Razli\xc4\x8dne spremembe v na\xc4\x8drtu so se zgodile s serijo arhitektov za njim, toda Michelangelo se je, ko je prevzel projekt leta 1546, vrnil k tlorisu Bramantejevega gr\xc5\xa1kega kri\xc5\xbea in preoblikoval slope, stene in kupolo, pri \xc4\x8demer imajo ni\xc5\xbeji nosilci masivne proporce, odpravil je obkro\xc5\xbeajo\xc4\x8de prehode in identi\xc4\x8dne transepte. Helen Gardner pravi: \xc2\xbbMichelangelo je z nekaj potezami peresa spremenil njegovo kompleksno sne\xc5\xbeinko v masivno, kohezivno enotnost.\xc2\xab_NEWLINE_Michelangelojeva kupola je bila mojstrovina oblikovanja z dvema zidarskima lupinama, ena v drugi in okra\xc5\xa1ena z masivnim nosilcem lu\xc4\x8di, kot pri Firencah, na rebrih. Za zunanjost stavbe je zasnoval velikanski red, ki ga definira vsak zunanji obok, pri \xc4\x8demer celotno serijo dr\xc5\xbei \xc5\xa1irok venec, ki neprekinjeno poteka kot \xc5\xbeare\xc4\x8d trak okoli celotne zgradbe._NEWLINE_Obstaja lesen model kupole, ki prikazuje zunanjo lupino kot polkrog. Ko je Michelangelo umrl leta 1564, je stavba dosegla vi\xc5\xa1ino bobna. Arhitekt, ki je nasledil Michelangela, je bil Giacomo della Porta. Kupola, kot je zgrajena, ima veliko bolj strmo projekcijo kot kupola modela. Na splo\xc5\xa1no se domneva, da je della Porta to spremenil, da bi zmanj\xc5\xa1al usmerjenost navzven. Toda v resnici ni znano kdo je naredil to spremembo, prav tako je mo\xc5\xbeno in stilisti\xc4\x8dno verjetno, da je oseba, ki se je odlo\xc4\x8dila za bolj dinami\xc4\x8den opis, Michelangelo \xc5\xbee v letih, ko je nadzoroval projekt.\n_START_SECTION_\nMedi\xc4\x8dejska knji\xc5\xbenica\n_START_PARAGRAPH_\nMichelangelo je bil najbolj manieristi\xc4\x8den pri oblikovanju preddverja Medi\xc4\x8dejske knji\xc5\xbenice, ki jo je tudi zgradil za zbirko knjig Medi\xc4\x8dejcev v samostanu svetega Lovrenca v Firencah, istem svetem Lovrencu, na katerem je Brunelleschi preoblikoval cerkveno arhitekturo v klasi\xc4\x8dni model in dolo\xc4\x8dil jasno formulo za uporabo klasi\xc4\x8dnih redov in njihovih razli\xc4\x8dnih sestavnih delov._NEWLINE_Michelangelo vzame vse Brunelleschijeve komponente in jih podredi svoji volji. Knji\xc5\xbenica je zgoraj. To je dolga nizka stavba z okra\xc5\xa1enim lesenim stropom, ujemajo\xc4\x8dim se nadstropjem in prenapolnjena z ogradami, ki so jih njegovi nasledniki kon\xc4\x8dali po Michelangelovem oblikovanju. To je svetla soba, naravna svetoba, ki se pretaka skozi dolg niz oken se zdi, da so med vrstami pilastrov, ki se pojavijo vzdol\xc5\xbe stene. Preddverje je po drugi strani vi\xc5\xa1je, vi\xc5\xa1je kot \xc5\xa1iroko in prepolno z velikim stopni\xc5\xa1\xc4\x8dem, ki se izliva iz knji\xc5\xbenice v tisto, kar Pevsner navaja kot \xc2\xbbtok lave\xc2\xab\xc2\xa0in se poka\xc5\xbee v treh smereh, ko se sre\xc4\x8da z balustrado podesta. To je zastra\xc5\xa1ujo\xc4\x8de stopni\xc5\xa1\xc4\x8de, \xc5\xa1e bolj pa zato, ker je dvig stopnic v sredi\xc5\xa1\xc4\x8du bolj strjen kot na obeh straneh, pri \xc4\x8demer je le osem stopnic v devetih prostorih._NEWLINE_Prostor je prepoln in pri\xc4\x8dakovati je, da bodo stenske prostore delili pilastri z nizko projekcijo. Toda Michelangelo se je odlo\xc4\x8dil za uporabo parov stebrov, ki se namesto da bi stali iz stene, se potopijo globoko v vdolbine znotraj samega zidu. V bli\xc5\xbeini cerkve svetega Lovrenca je Brunelleschi uporabljal majhne spiralaste konzole za prekinitev mo\xc4\x8dno vodoravne linije nad arkado. Michelangelo si je sposodil Brunelleschijeve motive in vsak par stebrov postavil na par dvojnih kotnih konzolnih nosilcev. Pevsner pravi, da \xc2\xbbLaurenziana ... razkriva manierizem v njegovi najbolj sublimni arhitekturni obliki.\xc2\xab\xc2\xa0\n_START_SECTION_\nGiacomo della Porta\n_START_PARAGRAPH_\nGiacomo della Porta (c.1533-1602) je bil znan kot arhitekt, ki je v resnici naredil kupolo bazilike svetega Petra. Sprememba obrisa med kupolo, kot se je pojavila v modelu in kupolo, kot je bila zgrajena, je prinesla \xc5\xa1pekulacije o tem ali spremembe izhajajo od della Porta ali samega Michelangela._NEWLINE_Della Porta je skoraj vse svoje delovno \xc5\xbeivljenje pre\xc5\xbeivel v Rimu, oblikoval vile, pala\xc4\x8de in cerkve v slogu manierizma. Eno njegovih najbolj znanih del je fasada cerkve Il Ges\xc3\xb9, projekt, ki ga je podedoval od njegovega u\xc4\x8ditelja Jacopa Barozzi da Vignola. Ve\xc4\x8dina zna\xc4\x8dilnosti prvotne zasnove je ostala, subtilno preoblikovana, da daje ve\xc4\x8dji pomen osrednjemu delu, kjer je della Porta med drugim uporabil tudi nizek trikotni pediment, prekrit s segmentom nad glavnimi vrati. Zgornje nadstropje in njegov pediment daje vtis o stiskanju spodnjega dela. Sredinski odsek, podoben kot pri svetem Andreju v Mantovi, temelji na triumfalnem loku, vendar ima dve jasni horizontalni delitvi, kot pri Santa Maria Novella. Problem povezovanja stranski z glavno ladjo re\xc5\xa1i s pomo\xc4\x8djo Albertijevih spiral, za razliko od Vignolove re\xc5\xa1itve, ki je omogo\xc4\x8dila manj\xc5\xa1e kotne konzole in \xc5\xa1tiri kipe, ki stojijo nad parom pilastrov, ki vizualno te\xc5\xbeijo v kote stavbe. Vpliv oblikovanja lahko vidimo v baro\xc4\x8dnih cerkvah po vsej Evropi.\n_START_SECTION_\nAndrea Palladio\n_START_PARAGRAPH_\nAndrea Palladio (1508-80), \xc2\xbbnajmo\xc4\x8dnej\xc5\xa1i arhitekt celotne renesanse\xc2\xab, je bil kot kamnosek, ki ga je v humanizem vpeljal pesnik Giangiorgio Trissino. Njegova prvo veliko arhitekturno naro\xc4\x8dilo je bila obnovitev bazilike Palladiane v Vicenzi, v Bene\xc4\x8diji, kjer je delal ve\xc4\x8dino svojega \xc5\xbeivljenja._NEWLINE_Palladio je moral preoblikovati arhitekturni slog obeh pala\xc4\x8d in cerkva z druga\xc4\x8dnim pogledom na pojmovanje klasicizma. Medtem ko so arhitekti v Firencah in Rimu pogledali na strukture, kot so Kolosej in Konstantinov slavolok, da bi zagotovili formule, je Palladio pogledal klasi\xc4\x8dne templje s svojo preprosto peristilno obliko. Ko je uporabil triumfalni lok motiv velike obokane odprtine z ni\xc5\xbejo kvadratno odprtino nad njo, ga je vedno uporabil v majhnem merilu, kot so okna, ne pa v velikem obsegu, kot ga je Alberti uporabljal pri svetem Andreju. Ta anti\xc4\x8dni rimski motiv  se pogosto imenuje Paladijevski lok._NEWLINE_Najbolj znana Palladijeva hi\xc5\xa1a je Villa Capra, sicer znana kot "la Rotonda", centralno zasnovana hi\xc5\xa1a s kupolasto centralno dvorano in \xc5\xa1tirimi enakimi fasadami, od katerih ima vsaka tempeljski portik, podobno kot Panteon v Rimu. Pri vili Cornaro portik severne fasade in vgradna lo\xc5\xbea vrtne fasade imata dva reda nadstropij, zgornji del pa je balkon. _NEWLINE_Tako kot Alberti, della Porta in drugi, se je Palladio pri na\xc4\x8drtovanju cerkvene fasade soo\xc4\x8dal s problemom vizualnega povezovanja stranskih z glavno ladjo ob ohranjanju in opredeljevanju zgradbe stavbe. Palladijeva Re\xc5\xa1itev je bila popolnoma druga\xc4\x8dna od tiste, ki jo je uporabil della Porta. V cerkvi San Giorgio Maggiore v Benetkah je prekril visok tempelj, stebri so na visokih podstavkih, nad drugo nizko \xc5\xa1iroko tempeljsko fasado so stebri, ki se dvigajo iz temeljev in njena ozka preklada in pilastri se pojavijo za velikim redom osrednje ladje.\n_START_SECTION_\nHrva\xc5\xa1ka\n_START_PARAGRAPH_\nV 15. stoletju je bila Hrva\xc5\xa1ka razdeljena med tri dr\xc5\xbeave: severni in osrednji del Hrva\xc5\xa1ke in Slavonije sta bili v povezavi z Kraljevino Mad\xc5\xbearsko, Dalmacija, z izjemo neodvisnega Dubrovnika, je bila pod vladavino Bene\xc5\xa1ke republike. Stolnico sv. Jakoba v \xc5\xa0ibeniku je leta 1441 v gotskem slogu za\xc4\x8del graditi Giorgio da Sebenico (hrva\xc5\xa1ko Juraj Dalmatinac). Njena nenavadna konstrukcija ne uporablja malte, kamnitih blokov, pilastrov in reber, vezanih s sklepi in re\xc5\xbeami na na\xc4\x8din, ki je bil obi\xc4\x8dajen pri lesenih konstrukcijah. Leta 1477 je bilo delo nedokon\xc4\x8dano in se nadaljevalo pod Niccol\xc3\xb2 di Giovanni Fiorentinom, ki je spo\xc5\xa1toval na\xc4\x8din gradnje in na\xc4\x8drt nekdanjega arhitekta, vendar nadaljeval z delom zgornjih oken, obokov in kupole v renesan\xc4\x8dnem slogu. Kombinacija visokega sod\xc4\x8dkastega oboka z nizkim pol-sod\xc4\x8dkastim obokom preko stranskih ladij daje fasadi zna\xc4\x8dilno obliko trilistne strehe, prve te vrste v regiji. Stolnica je bila leta 2001 vpisana na seznam Unescove svetovne dedi\xc5\xa1\xc4\x8dine.\n_START_SECTION_\nOgrska\n_START_PARAGRAPH_\nEna prvih dr\xc5\xbeav, na katero je vplival renesan\xc4\x8dni slog arhitekture, je bila Ogrska. Slog se je pojavil po poroki kralja Matije Korvina in Beatrice Neapeljske leta 1476. Veliko italijanskih umetnikov, obrtnikov in zidarjev je pri\xc5\xa1lo v Budim z novo kraljico. Pomembni ostanki zgodnje renesan\xc4\x8dne poletne kraljeve pala\xc4\x8de so v Vi\xc5\xa1egradu. Otomansko osvajanje Ogrske po letu 1526 je zmanj\xc5\xa1alo razvoj renesan\xc4\x8dne arhitekture v dr\xc5\xbeavi in uni\xc4\x8dilo najbolj znane primere. Danes je edino popolnoma ohranjeno delo renesan\xc4\x8dne arhitekture Bak\xc3\xb3czova kapela (ki jo je naro\xc4\x8dil ogrski kardinal Tam\xc3\xa1s Bak\xc3\xb3cz), ki je zdaj del Esztergomske bazilike.\n_START_SECTION_\nPoljska\n_START_PARAGRAPH_\nPoljska renesan\xc4\x8dna arhitektura je razdeljena na tri obdobja: prvo obdobje (1500-50) je tako imenovano "italijansko". Ve\xc4\x8dino renesan\xc4\x8dnih stavb so tu zgradili italijanski arhitekti, predvsem iz Firenc, med njimi Francesco Fiorentino in Bartolomeo Berrecci (dvori\xc5\xa1\xc4\x8de gradu Vavel, Sigismundova kapela)._NEWLINE_V drugem obdobju (1550-1600) je renesan\xc4\x8dna arhitektura postala bolj pogosta, z za\xc4\x8detki manierizma in pod vplivom Nizozemske, zlasti na Pomorjanskem. Zgradbe so Sukiennice v Krakovu in mestne hi\xc5\xa1e Tarn\xc3\xb3w, Sandomierz, Che\xc5\x82m (poru\xc5\xa1ena) in najbolj znana v Poznanju._NEWLINE_V tretjem obdobju (1600-50) je nara\xc5\xa1\xc4\x8dajo\xc4\x8da mo\xc4\x8d jezuitov in protireformacije dala zagon razvoju manieristi\xc4\x8dne arhitekture in baroka.\n_START_SECTION_\n\xc4\x8ce\xc5\xa1ka\n_START_PARAGRAPH_\nRenesan\xc4\x8dni slog se je prvi\xc4\x8d pojavil na \xc4\x8de\xc5\xa1kem v 1490-ih. \xc4\x8ce\xc5\xa1ka je bila skupaj s svojimi priklju\xc4\x8denimi ozemlji, zlasti Moravsko, uvr\xc5\xa1\xc4\x8dena med obmo\xc4\x8dja Svetega rimskega cesarstva z najzgodnej\xc5\xa1imi znanimi primeri renesan\xc4\x8dne arhitekture. _NEWLINE_De\xc5\xbeele \xc4\x8de\xc5\xa1ke krone nikoli niso bile del starega rimskega imperija, zato niso imele stare klasi\xc4\x8dne dedi\xc5\xa1\xc4\x8dine in so bile odvisne predvsem od italijanskih modelov. Kot tudi v drugih srednjeevropskih dr\xc5\xbeavah se je gotski slog ohranil zlasti v cerkveni arhitekturi. Tradicionalna gotska arhitektura je veljala za brez\xc4\x8dasno in zato lahko izrazila svetost. Renesan\xc4\x8dna arhitektura je soobstajala z gotskim slogom na \xc4\x8ce\xc5\xa1kem in Moravskem do konca 16. stoletja (npr. stanovanjski del pala\xc4\x8de je bil zgrajen v sodobnem renesan\xc4\x8dnem slogu, vendar je bila kapela oblikovana z gotskimi elementi). Fasade \xc4\x8de\xc5\xa1kih renesan\xc4\x8dnih stavb so bile pogosto okra\xc5\xa1ene sgraffito (figuralno ali ornamentalno)._NEWLINE_V \xc4\x8dasu vladavine kralja Rudolfa II. je mesto Praga postalo eno najpomembnej\xc5\xa1ih evropskih centrov pozne renesan\xc4\x8dne umetnosti (tako imenovan manierizem). Kljub temu se od takrat ni ohranilo veliko arhitekturno pomembnih stavb.\n_START_SECTION_\nFrancija\n_START_PARAGRAPH_\nV zgodnjih letih 16. stoletja so Francozi sodelovali v vojnah v severni Italiji in v Francijo odnesli ne le renesan\xc4\x8dne umetni\xc5\xa1ke zaklade kot svoj vojni plen, temve\xc4\x8d tudi slogovne ideje. V dolini Loare je bilo zgrajenih niz stavb in mnogo renesan\xc4\x8dnih pala\xc4\x8d. Primer Ch\xc3\xa2teau d\'Amboise (1495), v kateri je Leonardo da Vinci pre\xc5\xbeivel svoja zadnja leta. Slog je postal prevladujo\xc4\x8d pod Francom I. (Glej Gradovi v dolini reke Loare).\n_START_SECTION_\nNizozemska/Flandrija\n_START_PARAGRAPH_\nKot v slikarstvu je renesan\xc4\x8dna arhitektura potrebovala nekaj \xc4\x8dasa, da je dosegla Nizozemsko in ni popolnoma nadomestila gotskih elementov. Arhitekt, na katerega so neposredno vplivali italijanski mojstri, je bil Cornelis Floris de Vriendt, ki je zasnoval mestno hi\xc5\xa1o v Antwerpnu, kon\xc4\x8dano leta 1564. Slog, v\xc4\x8dasih znan kot \xc2\xbbantwerpenski manierizem\xc2\xab, ima podobno strukturo pozno gotskih zgradb, toda z velikimi okni in ve\xc4\x8d na\xc4\x8di\xc4\x8dkane dekoracije in podrobnosti v renesan\xc4\x8dnih slogih, je bila mo\xc4\x8dno vplivna po vsej severni Evropi, na primer v elizabetinski arhitekturi in je del \xc5\xa1ir\xc5\xa1ega gibanja severnega manierizma._NEWLINE_V zgodnjem 17. stoletju Nizozemske republike je Hendrick de Keyser igral pomembno vlogo pri razvoju renesan\xc4\x8dnega sloga v Amsterdamu, ki ima lokalne zna\xc4\x8dilnosti, vklju\xc4\x8dno s splo\xc5\xa1no raz\xc5\xa1irjenostjo visokih ozkih mestnih hi\xc5\xa1, trapgevel ali nizozemskega zatrepa in uporabo dekorativnih trikotnih pedimentov nad vrati in okni, katerih vrh se dviga veliko bolj strmo kot v ve\xc4\x8dini drugih renesan\xc4\x8dnih arhitekturah, vendar v skladu s profilom zatrepa. Podrobnosti v klesanem kamnu so pogosto slabo oblikovane, kot \xc5\xbeebljano kovje, ki spominja na usnje, stilisti\xc4\x8dna zna\xc4\x8dilnost \xc5\xa1ole iz Fontainebleaua. Ta funkcija je bila izvo\xc5\xbeena v Anglijo.\n_START_SECTION_\n\xc5\xa0panija\n_START_PARAGRAPH_\nV \xc5\xa0paniji se je v zadnjih desetletjih 15. stoletja renesanca za\xc4\x8dela vrivati v gotske oblike. Novi slog se imenuje plateresco, zaradi izredno okra\xc5\xa1ene fasade, ki je spominjala na dekorativne motive zapletenih srebrnih del, plateros. Klasi\xc4\x8dni redi in motivi sve\xc4\x8dnikov (a candelieri) so se prosto kombinirali v simetri\xc4\x8dne celote._NEWLINE_Od sredine \xc5\xa1estnajstega stoletja, pod tak\xc5\xa1nimi arhitekti, kot so Pedro Machuca, Juan Bautista de Toledo in Juan de Herrera, se je tesneje sprijaznila z umetnostjo starodavnega Rima, v\xc4\x8dasih pa z manierizmom, med katerimi sta npr. Pala\xc4\x8da Karla V. v Granadi in El Escorial.\n_START_SECTION_\nPortugalska\n_START_PARAGRAPH_\nTako kot v \xc5\xa0paniji je bilo sprejetje renesan\xc4\x8dnega sloga na Portugalskem postopno. Tako imenovan manuelski slog (1490-1535) se je poro\xc4\x8dil z renesan\xc4\x8dnimi elementi gotskih struktur s povr\xc5\xa1insko uporabo \xc5\xbeivahnega ornamenta, podobnega \xc5\xa1panski Izabelinini gotiki. Primeri manuelskega sloga so Stolp Belem, obrambna zgradba gotske oblike, okra\xc5\xa1ena z lo\xc5\xbeami v renesan\xc4\x8dnem slogu in samostan Jer\xc3\xb3nimos, z renesan\xc4\x8dnimi ornamenti, ki okrasijo portale, stebre in kri\xc5\xbeni hodnik._NEWLINE_Prve "\xc4\x8diste" renesan\xc4\x8dne strukture se pojavljajo pod kraljem Janoezom III., kot so kapela Nossa Senhora da Concei\xc3\xa7\xc3\xa3o v Tomarju (1532-40), Porta Especiosa  stolnice v Coimbri in cerkev Gra\xc3\xa7a v \xc3\x89vori (1530-1540), kot tudi kri\xc5\xbeni hodniki stolnice Viseu (1528-1534) in Kristusovem samostanu v Tomarju (samostan Janeza III., 1557-1591). Lizbonske stavbe cerkev S\xc3\xa3o Roque (1565-87) in manieristi\xc4\x8dni samostan S\xc3\xa3o Vicente de Fora (1582-1629) so v naslednjih stoletjih mo\xc4\x8dno vplivale na versko arhitekturo na Portugalskem in v njenih kolonijah.\n_START_SECTION_\nSkandinavija\n_START_PARAGRAPH_\nNa renesan\xc4\x8dno arhitekturo, ki je na\xc5\xa1la pot do Skandinavije, je vplivala flamska arhitektura in vklju\xc4\x8devala visoke zatrepe in grajski pridih, kot je razvidno iz arhitekture pala\xc4\x8de Frederiksborg. Posledica tega je, da je ve\xc4\x8dina neorenesanse, ki jo najdemo v skandinavskih dr\xc5\xbeavah, pridobljena iz tega vira._NEWLINE_Na Danskem je renesan\xc4\x8dna arhitektura uspevala v \xc4\x8dasu vladavine Frederika II. in zlasti Kristijana IV. Flamski arhitekti, navdihnjeni s francoskimi gradovi, so oblikovali mojstrovine, kot so grad Kronborg v Helsing\xc3\xb8rju in pala\xc4\x8da Frederiksborg v Hillerodu (1602-1620), ki je najve\xc4\x8dja renesan\xc4\x8dna pala\xc4\x8da v Skandinaviji._NEWLINE_Drugje, na \xc5\xa0vedskem, v \xc4\x8dasu mo\xc4\x8di Gustava Vase in z za\xc4\x8detkom protestantske reformacije, so se cerkvena gradnja in aristokratski gradbeni projekti skoraj ustavili. V tem \xc4\x8dasu se je pojavilo nekaj veli\xc4\x8dastnih tako imenovanih Vasa gradov. Postavili so jih na strate\xc5\xa1kih lokacijah za nadzor dr\xc5\xbeave in namestitev potujo\xc4\x8dega kraljevega dvora. Grad Gripsholm, Kalmarski grad in Vadstenski grad so znani po fuziji srednjeve\xc5\xa1kih elementov z renesan\xc4\x8dno arhitekturo._NEWLINE_Na arhitekturo Norve\xc5\xa1ke je deloma vplivala kuga v \xc4\x8dasu renesanse. Po \xc4\x8drni smrti se je monumentalna gradnja na Norve\xc5\xa1kem ustavila. Obstaja le nekaj primerov renesan\xc4\x8dne arhitekture, med njimi prenova srednjeve\xc5\xa1kega Rosenkrantz\xc4\x8devega stolpa v Bergnu, gra\xc5\xa1\xc4\x8dina Barony Rosendal v Hardangerju in sodobni dvorec Austr\xc3\xa5tt v bli\xc5\xbeini Trondheima ter deli trdnjave gradu Akershus._NEWLINE_V finski arhitekturi je malo dokazov o renesan\xc4\x8dnem vplivu.\n_START_SECTION_\nBaltske dr\xc5\xbeave\n_START_PARAGRAPH_\n[[File:House of Blackheads - Riga.jpg|thumb|right|Hi\xc5\xa1a \xc4\x8crnoglavih, Riga, Latvija_NEWLINE_Renesansa je pri\xc5\xa1la v dana\xc5\xa1njo Estonijo, Latvijo in Litvo, tako imenovanih baltskih dr\xc5\xbeavah pozno in arhitekturno ni naredila velikega vtisa. To je bil politi\xc4\x87no buren \xc4\x87as, ki ga je zaznamoval upad dr\xc5\xbcave tevtonskega reda in livonska vojna._NEWLINE_V Estoniji so umetni\xc5\xa1ki vplivi izhajali iz nizozemskih, \xc5\xa1vedskih in poljskih virov . Stavba bratov\xc5\xa1\xc4\x8dine \xc4\x8crnoglavih v Talinu s fasado, ki jo je zasnoval Arent Passer, je edina resni\xc4\x8dno renesan\xc4\x8dna stavba v dr\xc5\xbeavi, ki je pre\xc5\xbeivela bolj ali manj nedotaknjena.  Zna\xc4\x8dilno za te te\xc5\xbeke \xc4\x8dase so drugi primeri povsem voja\xc5\xa1kih zgradb, kot je topovski stolp Debela Margareta, tudi v Talinu. _NEWLINE_Na latvijsko renesan\xc4\x8dno arhitekturo je vplival poljsko-litovski in nizozemski slog, pri \xc4\x8demer je manierizem sledil iz gotike brez posrednikov. Cerkev sv. Janeza v latvijski prestolnici Rigi je primer prej\xc5\xa1nje gotske cerkve, ki jo je leta 1587-89 rekonstruiral nizozemski arhitekt Gert Freze (Joris Phraeze). Najbolj\xc5\xa1i primer renesan\xc4\x8dne arhitekture v Latviji je mo\xc4\x8dno okra\xc5\xa1ena hi\xc5\xa1a \xc4\x8crnoglavcev, ki sta jo 1619\xe2\x80\x9325 arhitekta A. in L. Jansen ponovno zgradila iz nekdanje srednjeve\xc5\xa1ke strukture v dana\xc5\xa1nje oblike. Med drugo svetovno vojno je bila uni\xc4\x8dena in obnovljena v devetdesetih letih. _NEWLINE_Litva je tvorila polovico velike poljsko-litovske skupnosti. Renesan\xc4\x8dni vplivi so postali mo\xc4\x8dnej\xc5\xa1i v \xc4\x8dasu vladavine velikih vojvod Sigismunda I. starej\xc5\xa1ega in Sigismunda II. Avgusta. Pala\xc4\x8da velikih vojvod v Litvi (uni\xc4\x8dena leta 1801, kopija zgrajena v letih 2002-2009) ka\xc5\xbee italijanske vplive. V dr\xc5\xbeavi je sodelovalo ve\xc4\x8d arhitektov italijanskega porekla, med njimi Bernardino Zanobi de Gianotis, Giovanni Cini in Giovanni Maria Mosca.'