b'\n_START_ARTICLE_\nAndrej I. Ogrski\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nAndrej je bil poleg Leventeja in  B\xc3\xa9le eden od Vazulovih sinov in je bil pripadnik dinastije \xc3\x81rp\xc3\xa1dovcev. Vazulova dru\xc5\xbeina je \xc5\xbeivela na obmo\xc4\x8dju Nitranske kne\xc5\xbeevine na severozahodu Ogrske, to obmo\xc4\x8dje pa je kmalu po \xc5\xa0tefanovem kronanju pre\xc5\xa1lo pod poljski vpliv Po smrti Vazulovega bratranca Ladislava (\xc5\xa1e pred letom 1030) je Vazul leta  uspel zavladati temu obmo\xc4\x8dju, ki je pa najkasneje leta 1030 ponovno postalo tudi del ogrske dr\xc5\xbeave. Na Ogrskem je tedaj vladal prvi kralj \xc5\xa0tefan, po smrti njegovega sina Emerika pa se je Andrejev o\xc4\x8de na osnovi tradicije, po kateri je prestol zasedel najstarej\xc5\xa1i pripadnik dinastije, potegoval za ogrsko krono. Ker pa je imel Vazul odklonilen odnos do kr\xc5\xa1\xc4\x8danstva, se \xc5\xa0tefanu ni zdel primeren za naslednika. Po neuspelem uporu je dal \xc5\xa0tefan Vazula oslepiti in oglu\xc5\xa1iti. _NEWLINE_Vazulovi sinovi, med njimi tudi Andrej, so tedaj pravo\xc4\x8dasno pobegnili iz kraljestva. Skupaj z bratrancem Domoslavom, sinom Vazulovega brata Ladislava, so zbe\xc5\xbeali na \xc4\x8ce\xc5\xa1ko, od tam pa so se trije bratje zatekli na Poljsko, kjer jih je sprejel kralj Mieszko II. Leta 1046 je na Ogrskem izbruhnil Vatov upor. Tega leta so ogrski velika\xc5\xa1i Vazulove sinove poklicali nazaj na Ogrsko, kjer je bil Andrej izbran za vladarja. Poro\xc4\x8den je bil z Anastazijo Kijevsko. Imel je dva zakonska sinova, prestolonaslednika Salomona in pa Davida, obenem pa \xc5\xa1e nezakonskega Jurija. H\xc4\x8di Adelajda pa se je omo\xc5\xbeila s \xc4\x8de\xc5\xa1kim velika\xc5\xa1em Vratislavom. Andrej je bil leta 1060 pora\xc5\xbeen v vojni z bratom B\xc3\xa9lo, med begom je padel s konja in podlegel ranam. Pokopali so ga v benediktinskem  samostanu v Tihanyju, ki ga je poprej tudi sam ustanovil.\n_START_SECTION_\nDose\xc5\xbeki\n_START_PARAGRAPH_\nAndrejeva politi\xc4\x8dna kariera se je pri\xc4\x8dela leta 1046, ko je na Ogrskem izbruhnil upor proti vladavini kralja Petra Orseola. Uporniki so pozvali Vazulove sinove k vrnitvi in od treh princev zahtevala obnovitev poganstva, na kar je tedaj pristal tudi Andrej, izbrani kandidat za novega kralja. V poganskem uporu pod vodstvom \xc5\xbeupana Vate so bile uni\xc4\x8dene mnoge cerkve, mnogi duhovniki pa pobiti. Na ogrski prestol pa ni bil postavljen poganski Levente, ampak kr\xc5\xa1\xc4\x8danski Andrej, ki je imel podporo med duhov\xc5\xa1\xc4\x8dino in visokim plemstvom. _NEWLINE_Potem, ko je upor uspel in je Andrej postal ogrski kralj, se je njegov odnos do poganske stranke spremenil. Andrej je kot kristjan lahko izkoristil izku\xc5\xa1nje s poljskega dvora, kjer je videl, da je za stabilnost tedanje dr\xc5\xbeave nujno potrebna podpora cerkvenih oblasti. Podobno so razmi\xc5\xa1ljali tudi \xc5\xa1tevilni ogrski velika\xc5\xa1i. Sledil je zanimiv preobrat- \xc5\xbee na za\xc4\x8detku svoje vladavine je Andrej ostro obra\xc4\x8dunal s tistimi, ki so ga poklicali na prestol in od njega pri\xc4\x8dakovali zaustavitev \xc5\xa1irjenja kr\xc5\xa1\xc4\x8danstva. Pri obnovi kr\xc5\xa1\xc4\x8danstva si je pomagal s pomo\xc4\x8djo valonskih in francoskih duhovnikov. _NEWLINE_Andrej je sku\xc5\xa1al voditi spravljivo zunanjo politiko, toda svetorimski cesar ni \xc5\xbeelel opustiti poskusov za podrejanje Mad\xc5\xbearov. Tako je Henrik III. leta 1051 napadel Ogrsko, a se je Andrej s takti\xc4\x8dnim umikanjem, pri katerem se je ogibal odprtemu spopadu in pred napadalci uni\xc4\x8deval vso dosegljivo zalogo hrane, uspel obraniti. Leta 1052 je Henrik poskusil \xc5\xa1e enkrat, vendar ponovno neuspe\xc5\xa1no. V obeh vojnah se je Andrej lahko oprl na diplomatski podporo Bizanca in Kijevske Rusije, ki sta nejevoljno spremljala krepitev nem\xc5\xa1kih sil. _NEWLINE_V bojih pa se je izkazal njegov brat B\xc3\xa9la, ki ga je Andrej \xe2\x80\x93tedaj \xc5\xa1e brez otrok- priznal kot prestolonaslednika in mu kot posebno kne\xc5\xbeevino (ducatus) v upravo prepustil tretjino dr\xc5\xbeave na vzhodu in severu. Potem pa sta se Andreju rodila sinova Salomon (1053) in David, zato se je kralj odlo\xc4\x8dil, da bo prestol nasledil sin Salomon, ki ga je prav zaradi tega poro\xc4\x8dil z Judito, h\xc4\x8derjo cesarja Henrika III. B\xc3\xa9li je vladar v navidezno izbiro ponudil krono ali pa vojvodski polo\xc5\xbeaj, ki ga je \xc5\xbee tako ali tako imel). \xc4\x8ce bi se B\xc3\xa9la \xc2\xbbnapa\xc4\x8dno\xc2\xab\xc2\xa0odlo\xc4\x8dil, ga je nameraval takoj dati ubiti. B\xc3\xa9la je bil posvarjen in je iz previdnosti izbral vojvodstvo,  nato pa pobegnil na Poljsko. Poljski vladar Boleslav II. (1058-1079) je z nezaupanjem opazoval Andrejevo politiko. Ni mu bilo v\xc5\xa1e\xc4\x8d, da se je s Salmonovo poroko povezal s svetorimsko cesarsko dinastijo Salijcev, prav tako pa mu ni bilo v\xc5\xa1e\xc4\x8d, da se je Andrejeva h\xc4\x8di Adelajda poro\xc4\x8dila z Vratislavom, ki je kmalu nato postal \xc4\x8de\xc5\xa1ki vladar. Z B\xc3\xa9lo so ga povezovale sorodstvene vezi, saj je bil ogrski princ poro\xc4\x8den z njegovo teto, to je s sestro Kazimirja I. V tak\xc5\xa1nih razmerah je bil Boleslav pripravljen pomagati princu B\xc3\xa9li. Boleslav in B\xc3\xa9la sta na Ogrsko leta 1060 vdrla z mo\xc4\x8dno vojsko.  Princa je podprla ve\xc4\x8dina ogrskih velika\xc5\xa1ev. Andrej, ki se je zna\xc5\xa1el v bratomorni vojni,  se je na pomo\xc4\x8d obrnil k svetorimskemu cesarju, toda bil je pora\xc5\xbeen in je zaradi po\xc5\xa1kodb med begom umrl.'