b'\n_START_ARTICLE_\nLeopold Jo\xc5\xbeef grof Petazzi\n_START_SECTION_\nIzvor in kariera\n_START_PARAGRAPH_\nIzhajal je iz voja\xc5\xa1ko trgovske plemi\xc5\xa1ke rodbine Peta\xc4\x8d (italijansko Petazzi), ki je imela v 17. in 18. stoletju v lasti precej\xc5\xa1en del Krasa. Njihov sede\xc5\xbe je bil na gradu Zavr\xc5\xa1nik (nem\xc5\xa1ko Schwarzeneg, v starih listinah tudi Sworznech), po katerem so se imenovali tudi Zavr\xc5\xa1ni\xc5\xa1ki ali \xc5\xa0varcne\xc5\xa1ki. Njegova star\xc5\xa1a sta bila dr\xc5\xbeavni grof Adelm Anton Petazzi (Peta\xc4\x8d) in Ana Marija grofica Schrattenbach. Njegova krstna botra sta bila cesar Leopold I. (1656 \xe2\x80\x93 1705) in cesarica Eleonora Magdalena. _NEWLINE_Teologijo je \xc5\xa1tudiral na Univerzi na Dunaju in v Padovi, kjer je leta 1727 doktoriral. Duhovni\xc5\xa1ki poklic je pri\xc4\x8del v  Senju, kjer je bil v ma\xc5\xa1nika posve\xc4\x8den 7. julija 1726. Prosil je za premestitev v slovensko okolje \xe2\x80\x93 na dru\xc5\xbeinsko posest na Krasu za \xc5\xbeupnika v Ko\xc5\xa1ani, kasneje pa je prosil za Kr\xc5\xa1ko, vendar njegove pro\xc5\xa1nje niso bile usli\xc5\xa1ane.  V Senju je prevzel mesto generalnega vikarja v senjsko-modru\xc5\xa1ki \xc5\xa1kofiji. \xc4\x8cez \xc5\xa1tiri leta mu je uspelo, da ga je cesar Karel VI. Imenoval na mesto stolnega kanonika in stolnega dekana v Ljubljani. To mesto je prevzel 2. februarja 1731 in ga opravljal do leta 1740, ko je bil imenovan za tr\xc5\xbea\xc5\xa1kega \xc5\xa1kofa. V \xc4\x8dasu slu\xc5\xbebovanja v Ljubljani je bill eta 1734 imenovan tudi za gorenjskega arhidiakona v okviru oglejskega patriarhata. Leta 1740 je postal \xc4\x8dlan kranjskega de\xc5\xbeelnega zbora.\n_START_SECTION_\nTr\xc5\xbea\xc5\xa1ki \xc5\xa1kof\n_START_PARAGRAPH_\n27. avgusta 1740 ga je cesarica Marija Terezija imenovala za tr\xc5\xbea\xc5\xa1kega \xc5\xa1kofa. Posvetitev v \xc5\xa1kofa je dobil v Ljubljani. Posvetil ga je sorodnik, ljubljanski \xc5\xa1kof Sigmund Feliks grof Schrattenbach dne 8. januarja 1741. Cesarica ga je imenovala tudi za dvornega svetnika. Tudi po nastopu \xc5\xa1kofovske slu\xc5\xbebe je zadr\xc5\xbeal funkcijo arhidiakona za Gorenjsko, in sicer izjemoma na zahtevo cesarice.  Ker pa bi funkcijo vseeno te\xc5\xbeko opravljal, je za svojega namestnika imenoval morav\xc5\xa1kega \xc5\xbeupnika Andreja Ferdinanda barona Wernegkha. _NEWLINE_V \xc4\x8dasu svojega \xc5\xa1kofovanja v Trstu je posku\xc5\xa1al neuspe\xc5\xa1no uvesti dolo\xc4\x8dene upravne \xc5\xa1kofijske reorganizacije, prav tako mu ni uspelo ustanoviti bogoslovno semeni\xc5\xa1\xc4\x8de v Trstu. Je pa pri\xc5\xa1lo do sprememb v sose\xc5\xa1\xc4\x8dini ko je bill eta 1749 v Gorici ustanovljen apostolski vikariat za avstrijski del oglejskega patriarhata, ki je sicer bil ukinjen \xc4\x8dez dve leti. Ustanovljeni sta bili nad\xc5\xa1kofiji v Gorici in Vidmu, in \xc5\xa1kof Petazzi je postal sufragan gori\xc5\xa1kega nad\xc5\xa1kofa. Uspe\xc5\xa1en je bil le v prepre\xc4\x8ditvi ustanovitve gr\xc5\xa1ke pravoslavne \xc5\xa1kofije v Trstu. _NEWLINE_V dr\xc5\xbeavnih in cerkvenih oblasteh je pri\xc5\xa1lo do tenzij in nasprotovanj intenci po podreditvi ljubljanske \xc5\xa1kofije gori\xc5\xa1ki nad\xc5\xa1kofiji. Ljubljanski \xc5\xa1kofovski sede\xc5\xbe je po smrti \xc5\xa1kofa Ernesta Amadeja Toma\xc5\xbea grofa Attemsa konec leta 1757 ostal dalj\xc5\xa1i \xc4\x8das nezaseden. Gori\xc5\xa1ki nad\xc5\xa1kof Karel Mihael grof Attems, ki je sicer nasprotoval podreditvi Ljubljane Gorici, je cesarici predlagal, da za novega ljubljanskega \xc5\xa1kofa imenuje svojega sufragana \xc5\xa1kofa Petazzija. Cesarica je predlog sprejela in za novega ljubljanskega knezo\xc5\xa1kofa jeseni 1760 imenovala Petazzija, kar je potrdil tudi pape\xc5\xbe Klemen XIII..  Ume\xc5\xa1\xc4\x8den je bil 25. januarja 1761.\n_START_SECTION_\nLjubljanski \xc5\xa1kof\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xa0kof Petazzi je bil ob vrnitvi v Ljubljano \xc5\xbee star in bolan. V svoji funkciji je organiziral dve sinodi, zmanjkalo pa mu je mo\xc4\x8di za vizitacije celotne \xc5\xa1kofije. Tako je svoje duhovnike po \xc5\xbeupnijah spoznaval na sinodah, v zelo dobrih odnosih je bil tudi z redovniki. Leta 1762 je zaradi bolezni zaprosil za pomo\xc5\xbenega \xc5\xa1kofa. Aprila leta 1763 je cesarica imenovala passauskega pomo\xc5\xbenega \xc5\xa1kofa Filipa Wiricha grofa Dauna za pomo\xc5\xbenega \xc5\xa1kofa v Ljubljani s pravico nasledstva (koadjutorja). Vendar je slednji \xc5\xa1e pred pape\xc5\xbeevo potrditvijo umrl. \xc5\xa0kof Petazzi je vedno bolj pe\xc5\xa1al in slabel. \xc5\xa0ele leta 1769 je bil na dunajskem dvoru dobro zapisani Karel Janez grof Herberstein imenovan za ljubljanskega pomo\xc5\xbenega \xc5\xa1kofa s pravico nasledstva. Tako se je zadostilo zahtevi cerkvenega prava, da mora biti \xc5\xa1kofijski koadjutor tudi sam \xc5\xa1kof. Herberstein je obenem s koadjuturo 20. novembra 1769 prejel \xc5\xa1e naslov \xc5\xa1kofa v severnonem\xc5\xa1kem mestecu Minden. Novo funkcijo je za\xc4\x8del opravljati \xc5\xa1ele poleti 1770.  _NEWLINE_Koadjutorske pozicije pa si Herberstein ni mogel utrditi, \xc4\x8deravno je bila v ljubljanski stolnici javno pre\xc4\x8ditana pape\xc5\xa1ka bula o njegovih pravicah. Ko je Herberstein prispel v Ljubljano mu \xc5\xa1kof Petazzi ni nehal na Dunaj izra\xc5\xbeati svojega veselja nad njegovim imenovanjem in njegovo vnemo, a v resnici se je navkljub bolezni in potrebi ljubosumno oklepal svojih pravic, zavra\xc4\x8dal vsak predlog, da bi naklonil Herbersteinu kak beneficij ali tudi samo stanovanje in hrano v dvorcu. \xc5\xa0kofijo je sku\xc5\xa1al \xc5\xa1e naprej upravljati brez koadjutorja. Med vplivnimi duhovniki \xc5\xa1kofove okolice je na\xc5\xa1el Herberstein sicer mnogo plemi\xc4\x8dev, a po vsej priliki malo somi\xc5\xa1ljenikov.  (Kanoniki so bili ob Herbersteinovem prihodu 1770 sami plemi\xc4\x8di)._NEWLINE_Ko je \xc5\xa1kof  Petazzi 28. novembra 1772 umrl, Herbersteinu ni bila potrebna nova umestitev (5. decembra je dobil \xc5\xa1kofijo formalno v posest ter bil instaliran; na obvestilo o spremembi so mu odgovorili z Dunaja 9. decembra 1772, iz Rima 3. februarja 1773).'