b'\n_START_ARTICLE_\nPasivna jedrska varnost\n_START_PARAGRAPH_\nPasivna jedrska varnost, so varnostni sistemi in ukrepi v jedrskih elektrarnah, ki v primeru nevarnosti, npr. izguba hladilne teko\xc4\x8dine, ne potrebujejo \xc4\x8dlove\xc5\xa1kega posredovanja za stabilizacijo reaktorja in prepre\xc4\x8ditev jedrske nesre\xc4\x8de. Pasivne sisteme se uporablja \xc5\xbee pri konstrukciji reaktorja, tako da se v primeru nesre\xc4\x8de, reaktor upo\xc4\x8dasni in jedrska reakcije se ustavi. Nekateri reaktorji imajo pasivne funkcije kot npr. elektromagneti dr\xc5\xbeijo kontrolne palice nad reaktorjev, ko zmanjka elektrike se avtomatsko spustijo in ustavijo reaktor. Pri nekaterih starej\xc5\xa1ih reaktorjih bi se hitrost reakcije \xc5\xa1e pove\xc4\x8dala in tako zahtevela \xc4\x8dlove\xc5\xa1ko posredovanje za stabilizacijo - kar se imenuje aktivna varnost._NEWLINE_Novej\xc5\xa1i reaktorji GEN III in III+ so precej bolj varni od drugogeneracijskih trenutno v uporabi. AP1000 Reaktor in ESBWR lahko ostaneta stabilna 72 ur brez \xc4\x8dlove\xc5\xa1kega posredovanja, Evropski tla\xc4\x8dnovodni reaktor sicer ne uporablja pasivnih varnostnih v takem obsegu kot prva dva, vendar velja za zelo varen reaktor.'