b'\n_START_ARTICLE_\nFilip II. Makedonski\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nFilip je bil najmlaj\xc5\xa1i sin kralja Aminta III. in Evridike I.. V mladosti je bil od leta 368-365 pr. n. \xc5\xa1t. talec v Tebah, ki so bile v \xc4\x8dasu tebanske hegemonije vodilna sila  v Gr\xc4\x8diji. V ujetni\xc5\xa1tvu je od generala in dr\xc5\xbeavnika Epaminonda dobil voja\xc5\xa1ko in diplomatsko izobrazbo in postal Pelopidov eromen. \xc5\xbdivel je z generalom Pamenom, ki je bil navdu\xc5\xa1en zagovornik svete tebanske kohorte._NEWLINE_Leta 364 pr. n. \xc5\xa1t. se je vrnil v Makedonijo in po smrti bratov kraljev Aleksandra II. in Perdika III. leta 359 pr. n. \xc5\xa1t. postal regent za svojega mladoletnega ne\xc4\x8daka Aminta IV.. \xc5\xa0e isto leto je ne\xc4\x8daka razlastil in se razglasil za makedonskega kralja._NEWLINE_Voja\xc5\xa1ke izku\xc5\xa1nje in ekspanzionisti\xc4\x8dne vizije o makedonski veli\xc4\x8dini so mu kmalu prinesle prve uspehe. Najprej se je lotil obnove kraljestva, v katerem se je po Perdikovem porazu in smrti v vojni proti Ilirom stanje mo\xc4\x8dno poslab\xc5\xa1alo. Vzhodne dele kraljestva so napadali in plenili Peoni in Tra\xc4\x8dani, v Metoni na obali Solunskega zaliva pa so se izkrcali Atenci, katerim je poveljeval pretendent na makedonski prestol Argej._NEWLINE_Peonske in tra\xc4\x8danske vdore je prekinil z diplomatsko obljubo, da jim bo pla\xc4\x8deval letni davek, 3.000 atenskih hoplitov pa je uni\xc4\x8dil v bitki leta 359 pr. n. \xc5\xa1t.. Ko se je znebil obeh nasprotnikov, je za\xc4\x8del utrjevati svoj polo\xc5\xbeaj v kraljestvu in armado. Njegova nedvomno najve\xc4\x8dja voja\xc5\xa1ka inovacija je bila uvedba makedonske falange, v kateri so bili pe\xc5\xa1aki oboro\xc5\xbeeni z izredno dolgim kopjem - sariso. Tako oboro\xc5\xbeene in izurjene enote so postale najpomembnej\xc5\xa1i korpus makedonske armade._NEWLINE_Poro\xc4\x8dil se je z Audato, pravnukinjo dardanskega kralja Bardilisa, kar pa ni prepre\xc4\x8dilo njegovega pohoda proti Dardancem. Leta 357 pr. n. \xc5\xa1t. se je z njimi spopadel v Erigonski dolini in jih v siloviti bitki premagal. V bitki je padlo kak\xc5\xa1nih 7.000 Ilirov, kar je pomenilo skoraj tri \xc4\x8detrtine njihove armade. Po zmagi je svojo oblast raz\xc5\xa1iril vse do Ohridskega jezera._NEWLINE_Z Atenci, ki niso bili zmo\xc5\xbeni osvojiti Amfipolisa, ki je obvladoval rudnike zlata v pogorju Pangeon, se je dogovoril, da ga bo osvojil on in jim ga nato dal v zakup v zameno za Pidno, ki so jo Makedonci izgubili leta 363 pr. n. \xc5\xa1t.. Ko je leta 357 pr. n. \xc5\xa1t. osvojil Amfipolis,  je obe mesti obdr\xc5\xbeal zase. Atenci so mu napovedali vojno, Filip pa se je povezal s Halkidi\xc5\xa1ko zvezo v Olintu in kmalu zatem podjarmil Potidejo. Tokrat je dr\xc5\xbeal besedo in leta 356 pr. n. \xc5\xa1t. mesto prepustil Halkidi\xc5\xa1ki zvezi. Leto pred tem se je poro\xc4\x8dil s h\xc4\x8derko epirskega kralja Olimpijo._NEWLINE_Leta 356 pr. n. \xc5\xa1t. je osvojil mesto Krinid in ga preimenoval v Filipi. V mestu je namestil mo\xc4\x8dno voja\xc5\xa1ko posadko, ki je  varovala zlate rudnike, ki so bili glavni vir sredstev za financiranje njegovih vojnih pohodov. Medtem je njegov general Parmenij ponovno porazil Ilire. \xc5\xa0e istega leta se mu je rodil sin Aleksander, njegov konj pa je zmagal na olimpijskih igrah. Leta 355-354 pr. n. \xc5\xa1t. je oblegal Metoni, zadnje mesto v Solunskem zalivu, ki je \xc5\xa1e bilo v atenski posesti. Med obleganjem je izgubil oko. Mesto je kljub pomo\xc4\x8di dveh atenskih ladjevij leta 354 pr. n. \xc5\xa1t. padlo. Leta 354-353 pr. n. \xc5\xa1t. je napadel \xc5\xa1e Abdero in Maronejo na tra\xc4\x8danski obali._NEWLINE_V tretji sveti vojni, ki je izbruhnila v Gr\xc4\x8diji, je poleti 353 pr. n. \xc5\xa1t. napadel Tesalijo in premagal fokidsko vojsko 7.000 mo\xc5\xbe  pod poveljstvom Onomarhovega brata. V naslednjih dveh bitkah je bil Filip pora\xc5\xbeen. V Tesalijo se je vrnil naslednje poletje, tokrat z vojsko 20.000 pe\xc5\xa1akov in 3.000 konjenikov, v kateri so bili tudi vsi tesalski vojaki. V bitki na Kroku\xc5\xa1kem polju, ki je bila najbolj krvava v gr\xc5\xa1ki zgodovini, je padlo 6.000 fokidskih vojakov, 3.000 vojakov pa so Makedonci ujeli in kasneje utopili. Med ujetimi je bil tudi vojskovodja Onomarh, katerega so obesili ali kri\xc5\xbeali._NEWLINE_Filip je z zmago dobil ogromen ugled in prosto pot do Fere v jugovzhodni Tesaliji. Kot voja\xc5\xa1ki poveljnik (tagus) Tesalske zveze je zase zahteval tudi Magnezijo s pomembnim pristani\xc5\xa1\xc4\x8dem Pagasa. Osrednje Gr\xc4\x8dije ni posku\xc5\xa1al napasti, ker so Atenci, ki niso uspeli pravo\xc4\x8dasno priti na pomo\xc4\x8d  Pagasi, zasedli Termopile._NEWLINE_Sovra\xc5\xbenosti z Atenami se \xc5\xa1e niso za\xc4\x8dele, vendar so se Atenci \xc5\xbee po\xc4\x8dutili ogro\xc5\xbeene zaradi makedonske stranke, ki so jo  s Filipovim denarjem ustanovili v Evbeji. Filip od leta 352-346 pr. n. \xc5\xa1t. ni posku\xc5\xa1al vdreti na jug, ker je zaklju\xc4\x8deval osvajanje hribovitih podro\xc4\x8dij Balkana na zahodu in severu svoje dr\xc5\xbeave in gr\xc5\xa1kih obalnih mest do reke Marice. Do vodilnega obalnega mesta Olinta se je do osvojitve vseh okoli\xc5\xa1kih mest vedel prijateljsko._NEWLINE_Leta 349 pr. n. \xc5\xa1t. je za\xc4\x8del oblegati Olint, ki je imel pomemben strate\xc5\xa1ki polo\xc5\xbeaj in je bil zato\xc4\x8di\xc5\xa1\xc4\x8de njegovih sorodnikov Arhideja in Menelaja, pretendentov na makedonski prestol.  Olint je bil sprva Flipov zaveznik, kasneje pa je svoje zavezni\xc5\xa1tvo preusmeril na Atene. Atene kljub temu niso storile ni\xc4\x8d za njegovo obrambo, ker so se odpravile  v Evbejo zatirat upor, ki ga je verjetno finan\xc4\x8dno podprl Filip.  Makedonski kralj je leta 348 pr. n. \xc5\xa1t. kon\xc4\x8dno osvojil Olint in ga do tal poru\xc5\xa1il. Enako usodo so do\xc5\xbeivela tudi druga mesta na Halkidiki._NEWLINE_Makedonija in sosednje pokrajine so bile zdaj zavarovane in utrjene in Filip je \xc5\xa1el proslavljat na svoje olimpijske igre v Dionu. Leta 347 pr. n. \xc5\xa1t. je nadaljeval z osvajanjem vzhodnih ozemelj okoli reke Marice in podjarmil  tra\xc4\x8danskega kneza Kersoblepta.  Naslednje leto je u\xc4\x8dinkovito posredoval v vojni med Tebami in Fokido, medtem ko se je vojna z Atenami s prekinitvami \xc5\xa1e nadaljevala. Atene so se \xc5\xbee za\xc4\x8dele pripravljati na sklenitev miru in ga potem, ko je Filip ponovno udaril na jug, tudi sklenile._NEWLINE_Klju\xc4\x8dna gr\xc5\xa1ka mesta so bila pokorjena in Filip je svojo pozornost usmeril proti \xc5\xa0parti. \xc5\xa0partancem je v sporo\xc4\x8dilu svetoval, naj se "brez odla\xc5\xa1anja vdajo, sicer bo posredoval s svojo vojsko, uni\xc4\x8dil kmetije, poklal prebivalce in do tal poru\xc5\xa1il njihovo prestolnico".  \xc5\xa0partanski odgovor je bil lakonsko kratek in jedrnat: "\xc4\x8ce". Filip in njegov naslednik Aleksander sta \xc5\xa0partance pustila pri miru in za\xc4\x8dela preko Epirja prodirati proti Jadranskemu morju._NEWLINE_Leta 345 pr. n. \xc5\xa1t. se je odpravil na vojni pohod proti Ardijejskemu kraljestvu kralja Plevrata I., v katerem je bil te\xc5\xbeko ranjen v desno nogo._NEWLINE_Leta 342 pr. n. \xc5\xa1t. se je z veliko vojsko odpravil na sever proti Skitom. Osvojil je utrjeno tra\xc4\x8dansko mesto Evmolpija in ga preimenoval v Filipopolis._NEWLINE_Leta 340 pr. n. \xc5\xa1t. je za\xc4\x8del oblegati Perint ob Marmarskem morju in leta 339 pr. n. \xc5\xa1t. \xc5\xa1e Bizanc. Po neuspe\xc5\xa1nem obleganju obeh mest je bil njegov vpliv v celi Gr\xc4\x8diji ogro\xc5\xbeen. Z zmago nad zdru\xc5\xbeeno atensko in tebansko vojsko v bitki pri Heroneji leta 338 pr. n. \xc5\xa1t. mu je kljub prej\xc5\xa1njim neuspehom uspelo ponovno vzpostaviti svojo avtoriteto v egejski regiji. \xc5\xa0e istega leta je poru\xc5\xa1il Amfiso, ker so njeni prebivalci nezakonito obdelovali del Krizejske ravnice, ki je pripadala Delfom._NEWLINE_Leta 337 je ustanovil Korintsko zvezo. \xc4\x8clanice zveze so se dogovorile, da se med seboj ne bodo vojskovale, razen \xc4\x8de bi morale zatreti notranje upore. Filip je bil imenovan za poveljnika  armade (hegemona), ki naj bi napadla Perzijsko cesarstvo. Leta 336 pr. n. \xc5\xa1t., ko je bil napad na Perzijo \xc5\xa1e v zelo zgodnji fazi, so Filipa umorili. Nasledil ga je sin Aleksander III..\n_START_SECTION_\nUmor\n_START_PARAGRAPH_\nFilipa so umorili oktobra 336 pr. n. \xc5\xa1t. v Egeji, anti\xc4\x8dni prestolnici Makedonskega kraljestva._NEWLINE_Filipov dvor se je zbral v mestnem gledali\xc5\xa1\xc4\x8du na praznovanju poroke Aleksandra I. Epirskega in Filipove h\xc4\x8derke Kleopatre. Ko je kralj brez spremstva vstopil v gledali\xc5\xa1\xc4\x8de, ga je Pavzanij iz Orestide, eden od njegovih sedmih osebnih stra\xc5\xbearjev, ubil. Morilec je posku\xc5\xa1al pobegniti in priti do svojih pomaga\xc4\x8dev, ki so ga s konji \xc4\x8dakali na izhodu iz mesta, vendar so ga trije Filipovi telesni stra\xc5\xbearji ujeli in ubili._NEWLINE_Razloge za Filipov umor je te\xc5\xbeko v celoti razlo\xc5\xbeiti, ker so se o njih pri\xc4\x8dkali \xc5\xbee anti\xc4\x8dni zgodovinarji. Edini ohranjeni zapis iz tisega \xc4\x8dasa je Aristotelov, ki pravi, da je bil Filip ubit zato, ker so Pavzanija u\xc5\xbealili privr\xc5\xbeenci kraljevega tasta Atala._NEWLINE_Petdeset let kasneje je zgodovinar Klitarh zgodbo raz\xc5\xa1iril in polep\xc5\xa1al. Stoletje kasneje je to zgodbo pripovedoval Alex Mihajlovski in vsi drugi zgodovinarji, ki so kot vir uporabili Klitarha. V \xc5\xa1estnajsti knjigi Alexovih Zgodb pi\xc5\xa1e, da je bil Pavzanij iz Orestide nekaj \xc4\x8dasa Filipov ljubimec, potem pa je njegovo mesto prevzel Atalov prijatelj, ali morda sorodnik, z enakom imenom. Ko je Pavzanij iz Orestide javno diskreditiral svojega soimenjaka, je Atalov prijatelj naredil samomor. Atal se mu je zato ma\xc5\xa1\xc4\x8deval, tako da ga je povabil na kosilo, ga opil in organiziral njegovo posilstvo._NEWLINE_Pavzanij iz Orestide se je prito\xc5\xbeil Filipu. Filip Atala ni mogel kaznovati, saj ga je nameraval skupaj s Parmenionom poslati v Azijo, da bi vzpostavila mosti\xc5\xa1\xc4\x8de za na\xc4\x8drtovani napad na Perzijce, poleg tega pa je bil poro\xc4\x8den z njegovo ne\xc4\x8dakinjo ali h\xc4\x8derko Evridiko. Ker Atala ni \xc5\xbeelel u\xc5\xbealiti, je posku\xc5\xa1al pomiriti Pavzanija, tako da je povi\xc5\xa1al njegov polo\xc5\xbeaj v telesni stra\xc5\xbei. Pavzanij z njegovo odlo\xc4\x8ditvijo ni bil zadovoljen. Ker je bil Atal takrat \xc5\xbee v Aziji, se je odlo\xc4\x8dil, da bo ubil Filipa._NEWLINE_Drugi zgodovinarji, na primer Justin, domnevajo, da sta bila s spletko vsaj seznanjena, \xc4\x8de ne vpletena, tudi Aleksander in/ali njegova mati Olimpija. Domnevo naj bi potrdilo Olimpijno polaganje venca na Pavzanijev grob po njeni vrnitvi iz pregnanstva in kasnej\xc5\xa1e nasipanje visoke gomile. Ukazala je tudi, da se v njegov spomin vsako leto opravijo daritve._NEWLINE_Mnogo zgodovinarjev je opazilo, da trditve v zapisih niso skladne. Pavzanijev motiv za umor je zelo malo verjeten, po drugi strani pa je vpra\xc5\xa1ljiva tudi vpletenost Aleksandra in Olimpije. Tak\xc5\xa1no dejanje bi namre\xc4\x8d pomenilo nevarno izzivanje Filipu zvestega dela voja\xc5\xa1tva. Zdi se, da so v zapisih zgolj sumni\xc4\x8denja, ki so padla na glavne beneficiate umora. Njihova dejanja po umoru ka\xc5\xbeejo zgolj na njihova \xc4\x8dustva, \xc4\x8de sploh, ne morejo pa biti dokaz njihove krivde.\n_START_SECTION_\nArheolo\xc5\xa1ka odkritja\n_START_PARAGRAPH_\n8. novembra 1977 je gr\xc5\xa1ki arheolog Manolis Andronikos  med kraljevimi grobovi v Vergini odkrili neoskrunjen grob. \xc4\x8ceprav so bili arheologi \xc5\xbee pred odkritjem na splo\xc5\xa1no prepri\xc4\x8dani, da so v Vergini pokopavali makedonske kralje, je novoodkriti grob \xc5\xa1e vedno predmet razprav._NEWLINE_Za\xc4\x8detni namigi, da bi grob lahko pripadal Filipu II., so bili podprti na primer z ugotovitvijo, da je imel pokojni na nogi po\xc5\xa1kodbo, ki je spremenila naravni polo\xc5\xbeaj golenice (Filip je imel zlomljeno golenico). Kasnej\xc5\xa1a forenzi\xc4\x8dna rekonstrukcija lobanje je pokazala tudi po\xc5\xa1kodbo desnega o\xc4\x8desa, ki jo je povzro\xc4\x8dil oster predmet (zgodovinski zapis pravi, da je bila pu\xc5\xa1\xc4\x8dica)._NEWLINE_E. Borza in drugi so domnevali, da je neodprti grob v resnici pripadal Filipovemu sinu Filipu Arhideju, Filip sam pa je bil pokopan v bolj preprostem sosednjem grobu, ki je bil v antiki izropan.  Polemike so pogosto posledica protislovij med  "okostjem Filipa II."  in zanesljivimi zgodovinskimi zapisi o njegovem \xc5\xbeivljenju (in po\xc5\xa1kodbah), kakor tudi analiz slik, lon\xc4\x8devine in drugih grobnih pridatkov._NEWLINE_Musgrave s sodelavci je leta 2010 ugotovil, da ni nobenega utemeljenega dokaza, da bi bil v neodprtem grobu pokopan Arhidej in da so tisti, ki so to trdili (Borsa, Palagia in Bartsiokas), napa\xc4\x8dno razumeli nekatera znanstvena dejstva. Musgavova \xc5\xa1tudija kosti iz verginskega groba II je odkrila, da je bil lobanjski svod pokojnega deformiran morda zaradi po\xc5\xa1kodbe, kar bi se ujemalo s Filipovo zgodbo. Novej\xc5\xa1e \xc5\xa1tudije, ki so bile objavljene v reviji Science, so pokazale, da spada slog pridatkov kraljevem grobu v leto 317 pr.n. \xc5\xa1t., se pravi celo generacijo po Filipovem umoru. _NEWLINE_Paleontolog Antonis Bartsiokas, ki je pri \xc5\xa1tudiju okostja in podrobnosti uporabljal tehniko makrofotografije, je s pikolovsko natan\xc4\x8dnostjo preu\xc4\x8dil podrobnosti, ki so jih dognali Musgrave, Prag in Neave. Ugotovil je, da so njihova dognanja normalni anatomski \xc5\xbelebi\xc4\x8di, ki jih je poudarilo kremiranje in pomanjkljivo sestavljanje ostankov.   "Izboklina, na primer, je del odprtine na prednji strani lobanjske kosti, tako imenovane supraorbitalne zareze, skozi katero gre sve\xc5\xbeenj \xc5\xbeivcev in krvnih \xc5\xbeil." Ve\xc4\x8dina ljudi lahko zarezo \xc4\x8duti s pritiskom prsta pod greben kosti  pod obrvjo. Kost na po\xc5\xa1kodovanem mestu tudi ne ka\xc5\xbee znakov celjenja, ki bi jih morala kazati, saj naj bi po\xc5\xa1kodba nastala osemnajst let pred Filipovo smrtjo.\n_START_SECTION_\nKult\n_START_PARAGRAPH_\nHeroon v Vergini v Gr\xc5\xa1ki Makedoniji je bil domnevno namenjen \xc4\x8da\xc5\xa1\xc4\x8denju dru\xc5\xbeine Aleksandra Velikega. V njem je bil morda tudi kultni kip Filipa II., katerega so po smrti \xc4\x8dastili kot heroja in ga najbr\xc5\xbe razglasili za boga. Bolj kot Makedonci so mu bo\xc5\xbeanski polo\xc5\xbeaj pripisovali Grki. V Eresu so mu postavili oltar, v Efezu kip v Artemidinem templju, v Olimpiji pa so zgradili filipion._NEWLINE_Izokrat je neko\xc4\x8d napisal, da po njegovi morebitni zmagi nad Perzijci za njim ne bo ostalo ni\xc4\x8desar, postal pa bo bog. Atenski govornik Demad je celo predlagal, naj bi postal trinajsti bog.  Kakorkoli \xc5\xbee, za Filipovo povi\xc5\xa1anje na bo\xc5\xbeanski polo\xc5\xbeaj, kakr\xc5\xa1nega je imel njegov sin Aleksander, ni nobenega jasnega dokaza.'