b'\n_START_ARTICLE_\nJoseph Mallord William Turner\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nJoseph Mallord William Turner je bil kr\xc5\xa1\xc4\x8den 14. maja 1775, vendar njegov datum rojstva ni znan. Na splo\xc5\xa1no velja prepri\xc4\x8danje, da je bil rojen med koncem aprila in v za\xc4\x8detku maja. Turner je sam trdil, da se je rodil 23. aprila, vendar za to ni dokazov. Rodil se je v Maiden Lanu v Covent Gardnu v Londonu v Angliji.  Njegov o\xc4\x8de William Turner (1745\xe2\x80\x931829) je bil brivec in lasuljar. Njegova mati Mary Marshall je bila iz dru\xc5\xbeine mesarjev. Mlaj\xc5\xa1a sestra Mary Ann se je rodila septembra 1778, a je umrla \xc5\xbee avgusta 1783. Mati je umrla leta 1804 in mladi Turner je bil poslan k stricu Josephu Mallordu Williamu Marshallu v Brentford, majhno mestece na bregovih reke Temze, zahodno od Londona. Okoli leta 1786 je od\xc5\xa1el v Margate na severovzhodni obali Kenta. Tukaj je narisal serijo risb mesta in okolice, kar je naznanjalo njegovo kasnej\xc5\xa1e delo. V Margate se \xc5\xa1e ve\xc4\x8dkrat vra\xc4\x8dal. V tem \xc4\x8dasu so bile Turnerjeve risbe razstavljene v o\xc4\x8detovi izlo\xc5\xbebi in so se prodajale za nekaj \xc5\xa1ilingov. Leta 1789 je Turner spet ostal pri svojem stricu, ki se je upokojil, v Sunningwellu v Berkshiru (zdaj del Oxfordshira). Iz tega \xc4\x8dasa so ohranjene skicirke, pa tudi akvarel Oxforda. Uporaba svin\xc4\x8dnika za skiciranje na terenu kot temelj za poznej\xc5\xa1o izdelavo slike je bil bistveni delovni Turnerjev slog v njegovi celotni karieri._NEWLINE_\xc5\xa0tudiral je na londonski Kraljevi akademiji (Royal Academy), na kateri je bil kasneje profesor. Po svojem prvem obisku Italije leta 1819 je eksperimentiral z novo obliko naturalizma v svojih krajinah, ki je temeljil na to\xc4\x8dnem opazovanju brez uporabe idealiziranih ali stiliziranih oblik, tedaj uveljavljenih v romanti\xc4\x8dnem slikarstvu. Neko\xc4\x8d se je z vrvjo privezal na jambor ladje Ariel, da bi iz prve roke izkusil udarec snega, dima, vetra in vode. Ta izku\xc5\xa1nja mu je koristila pri ve\xc4\x8d slikah (npr. Parnik pred vhodom v pristani\xc5\xa1\xc4\x8de, 1842)._NEWLINE_J. M. William Turner je skupaj z Johnom Constablom zaslu\xc5\xbeen za novo obravnavo krajine v slikarstvu, kar je zelo vplivalo na evropsko umetnost. V krajinsko slikarstvo je uvedel spo\xc5\xa1tovanje do to\xc4\x8dnega kraja, verovanj, da je obi\xc4\x8dajen prizor vreden slikanja in da so spremenljiva svetloba in vremenske razmere klju\xc4\x8dni sestavni del krajine.\n_START_SECTION_\nOsebno \xc5\xbeivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nStarej\xc5\xa1i ko je bil, bolj ekscentri\xc4\x8den je postajal. Imel je malo dobrih prijateljev, razen o\xc4\x8deta, ki je \xc5\xbeivel z njim 30 let in delal kot njegov \xc5\xa1tudijski pomo\xc4\x8dnik. O\xc4\x8detova smrt leta 1829 je nanj zelo vplivala, imel je napade depresije. Nikoli ni bil poro\xc4\x8den, vendar je imel razmerje s starej\xc5\xa1o vdovo Sarah Danby. Verjel je, da je bil o\xc4\x8de njenih dveh h\xc4\x8dera, ki sta se rodili leta 1801 in 1811._NEWLINE_Kasneje je imel razmerje s Sophio Carolino Booth, ko je umrl njen drugi mo\xc5\xbe. Pribli\xc5\xbeno 18 let je kot "gospod Booth" \xc5\xbeivel v njeni hi\xc5\xa1i v Chelseai.\n_START_SECTION_\nSmrt\n_START_PARAGRAPH_\nTurner je umrl 19. decembra 1851 zaradi kolere v hi\xc5\xa1i svoje ljubice Sophie Caroline Booth v Cheyne Walk v Chelseai. Njegove zadnje besede naj bi bile "Sonce je Bog". [26] Na svojo zahtevo je bil pokopan v stolnici svetega Pavla, v kateri le\xc5\xbei zraven sira Joshue Reynoldsa. Njegova zadnja razstava na Kraljevi akademiji je bila leta 1850.\n_START_SECTION_\nDela\n_START_PARAGRAPH_\nJ. M. William Turner je slikal v olju in akvarelu z mo\xc4\x8dnimi svetlimi in zra\xc4\x8dnimi barvami, barvno razpr\xc5\xa1eno ozra\xc4\x8dje, oblike in motive. Slikati je za\xc4\x8del v duhu romanti\xc4\x8dne nagnjenosti do ru\xc5\xa1evin in gotike pod delnim vplivom Clauda Lorraina, Nicolasa Poussina in holandskih krajinarjev. Njegovo zanimanje se je nato vrtelo samo okoli barve in ozra\xc4\x8dja. V delih zadnjega desetletja \xc5\xbeivljenja (De\xc5\xbe, para in hitrost, 1844) je slikal \xc4\x8diste vizije poetskih do\xc5\xbeivljajev \xc4\x8darov svetlobe in barve, osiroma\xc5\xa1ene skoraj vsakega opisa. V svojih vizionarskih slikah je premagoval empiri\xc4\x8dna dejstva v korist "vzvi\xc5\xa1enega", fluidnega sveta, v katerem se sedanjost raztaplja v preteklosti, vizualna izku\xc5\xa1nja v spominu, posami\xc4\x8dno postaja univerzalno, izginjajo\xc4\x8de v brez\xc4\x8dasnem prikazu._NEWLINE_Slika Po\xc5\xbear londonskega parlamenta, 16. oktober 1834, ki je v dveh razli\xc4\x8dicah, naslikana po skicah, nastalih v no\xc4\x8di po\xc5\xbeara, postaja vizija apokalipse. Slika stare ladje admirala Nelsona (Zadnja vo\xc5\xbenja ladje T\xc3\xa8m\xc3\xa8raire, 1838) je \xc5\xbealosten simbol ljudske usode._NEWLINE_Njegova izredna vizija narave je bila klju\xc4\x8dna za razvoj slikarstva v 19. stoletju in je mo\xc4\x8dno vplivala na evropske realiste. Nefigurativna umetnost 19. in 20. stoletja je pogosto o\xc5\xbeivljala Turnerjevo uporabo svetlobe in barve. Njegova igra svetlobe v naravnih oblikah je del ne samo impresionisti\xc4\x8dnih in postimpresionisti\xc4\x8dnih del, ampak tudi abstraktnega slikarstva Paula Kleeja in nasilne narave abstraktnega ekspresionizma Mattie Morenija.'