b'\n_START_ARTICLE_\nKineziologija\n_START_PARAGRAPH_\nKineziolog\xc3\xadja je veda o gibanju \xc4\x8dlove\xc5\xa1kega telesa in je del \xc5\xa1ir\xc5\xa1e vede, ki jo imenujemo mehanika._NEWLINE_Za \xc4\x8dlovekovo gibanje so potrebni trije pogoji. Zdrave, funkcionalne mi\xc5\xa1ice, kemi\xc4\x8dna energija v mi\xc5\xa1i\xc4\x8dnih celicah in udih, na katere so mi\xc5\xa1ice pripete. Funkcionalna sklopa, ki sta v gibanju, sta sklopa mi\xc5\xa1ic in udov. Kineziolo\xc5\xa1ko na\xc4\x8delo: vsak, \xc5\xa1e tako majhen gib telesa, ima vsaj dve prijemali\xc5\xa1\xc4\x8di sil in os, okoli katere se del telesa giblje. Predpogoj za vsak gib je vsaj eno relativno stati\xc4\x8dno prijemali\xc5\xa1\xc4\x8de._NEWLINE_Pogoj za kineziolo\xc5\xa1ko prou\xc4\x8devanje je dobro poznavanje anatomije. Kineziologija je nadgradnja anatomije. Je anatomija, v razli\xc4\x8dicah, ki se spreminjajo z gibanjem skozi \xc4\x8das in prostor. Podobno kot je mehanika na splo\xc5\xa1no neke vrste statika, ki se spreminja pod vplivom sil. Drug izraz za kineziologijo je motorika._NEWLINE_Kineziologija prou\xc4\x8duje le gibanja, ki so inducirana hoteno, s \xc4\x8dlovekovo voljo, zato je izrazito aplikativna veda. Uporabljajo jo v medicini, profesionalnem \xc5\xa1portu, ergonomiji, organizaciji delovnih mest in postopkov, rehabilitaciji in kibernetiki. Odkritja v kibernetiki \xc5\xbee v bli\xc5\xbenji prihodnosti napovedujejo \xc4\x8dloveku podobne robote, androide, ki bodo preka\xc5\xa1ali \xc4\x8dloveka v gibanju, spretnosti, kasneje pa morda \xc5\xa1e celo v povpre\xc4\x8dni inteligentnosti. \xc4\x8ce pogledamo \xc5\xa1ir\xc5\xa1e v \xc4\x8dlovekovo okolje, najdemo prakti\xc4\x8dno v vsakem \xc4\x8dlovekovem pripomo\xc4\x8dku, orodju ali proizvodu, temelje kineziologije. Te\xc4\x8daji, \xc5\xa1kripci, vretena, osi in vzvodi so naprave, ki jih najdemo po celotnem \xc4\x8dlove\xc5\xa1kem telesu.\n_START_SECTION_\n\xc4\x8clovekova hoja\n_START_PARAGRAPH_\nZ vidika kineziologije je najzahtevnej\xc5\xa1e \xc4\x8dlovekovo gibanje pokon\xc4\x8dna hoja. Hoja je hoteno, nezavedno, koordinirano gibanje vseh \xc4\x8dlovekovih udov, trupa in glave. Cilj hoje je gibanje \xc4\x8dloveka po ravninah in naklonih do pribli\xc5\xbeno 100\xc2\xa0% ali 45\xc2\xba nagiba (odvisno od podlage). Po ve\xc4\x8djih naklonih \xc4\x8dlovek ple\xc5\xbee ali pa pada. Pri dojen\xc4\x8dkih lahko opazujemo razvoj hoje. Preden se nau\xc4\x8dijo hoditi, osvojijo vse ostale na\xc4\x8dine gibanja. Lezenje, plezanje, prekopicevanje, prevra\xc4\x8danje, sedanje in obra\xc4\x8danje. Po zadostnem razvoju \xc5\xbeiv\xc4\x8dnega sistema \xc5\xa1e shodijo. Obraten proces je viden pri starostnikih, katerih \xc5\xbeiv\xc4\x8dni sistem propada. Starostniki izgubljajo koordinacijo gibov, postajajo nezanesljivi na nogah, padajo in si pri tem lomijo kosti. Kosti so izgubile pro\xc5\xbenost in padci so slab\xc5\xa1e koordinirani, zato so zlomi pri starej\xc5\xa1ih ljudeh pogostej\xc5\xa1i.'