b"\n_START_ARTICLE_\nLouis Thomas Villaret de Joyeuse\n_START_SECTION_\nFrancosko kraljestvo\n_START_PARAGRAPH_\nRodil se je kot Thomas Villaret de Joyeuse v Auchu, sredi\xc5\xa1\xc4\x8du Gaskonje. Izhajal je iz manj pomembne plemi\xc5\xa1ke dru\xc5\xbeine, kot tak se je prvotno pridru\xc5\xbeil kraljevim oro\xc5\xbenikom (gendarmes du roi), vendar jih je moral \xc5\xbee pri \xc5\xa1estnajstih zaradi uboja sotovari\xc5\xa1a v dvoboju zapustiti. Nezmo\xc5\xbeen vstopiti na elitno mornari\xc5\xa1ko \xc5\xa1olo je leta 1768 kot prostovoljec vstopil v mornarico._NEWLINE_Leta 1773 je med ameri\xc5\xa1ko vojno za neodvisnost slu\xc5\xbeboval kot poro\xc4\x8dnik na Atalanti v Indijskem oceanu. Leta 1778 se je odlikoval pri obleganju Pondicherryja in si prislu\xc5\xbeil \xc4\x8din capitaine de br\xc3\xbblot. Zatem je slu\xc5\xbeil pod Suffrenom, ki mu je dal po bitki pri Cuddaloreju poveljstvo nad fregato Bellone. Kasneje je bil preme\xc5\xa1\xc4\x8den na fregato Dauphine, nato pa postal prvi \xc4\x8dastnik na Suffrenovi linijski ladji Brilliant._NEWLINE_Leta 1782 je kot Suffrenov pomo\xc4\x8dnik dobil za nalogo pobegniti angle\xc5\xa1ki floti in opozoriti dve linijski ladji in dve fregati, ki so v tem \xc4\x8dasu blokirale Madras, na mo\xc4\x8dno angle\xc5\xa1ko floto. Z manj\xc5\xa1o fregato Na\xc3\xafade se je po \xc5\xa1tirih dneh plovbe sre\xc4\x8dal z angle\xc5\xa1ko linijsko ladjo HMS Sceptre, kateri je ube\xc5\xbeal skozi plitvej\xc5\xa1e morje, kjer mu ve\xc4\x8dja in te\xc5\xbeje oboro\xc5\xbeena ladja ni mogla slediti. V bli\xc5\xbeini Madrasa se je moral Villaret zoperstaviti angle\xc5\xa1ki ladji ter ji po \xc5\xa1tirih urah boja priznati poraz. Kljub ujetju pa je Villaret opozoril ostale francoske ladje, ki so uspele ube\xc5\xbeati. Leta 1783 je bil med izmenjavo ujetnikov izpu\xc5\xa1\xc4\x8den; v juliju istega leta je prejel Veliki kri\xc5\xbeec reda sv. Ludvika, leto kasneje pa za svoje storitve napredoval v ladijskega poro\xc4\x8dnika (lieutenant de vaisseau). Po vojni je slu\xc5\xbeil v pristani\xc5\xa1\xc4\x8du Lorient.\n_START_SECTION_\nFrancoska revolucija\n_START_PARAGRAPH_\nV nasprotju z ve\xc4\x8dino mornari\xc5\xa1kih \xc4\x8dastnikov v \xc4\x8dasu francoske revolucije Villaret ni emigriral v tujino. Ob spremembi imena v Louis Thomas de Joyeuse je leta 1791 dobil poveljstvo nad fregato Prudente, s katero je uspel poslati vojsko na pomo\xc4\x8d guvernerju Haitija tik pred izbruhom oto\xc5\xa1ke revolucije. 14. marca 1792 je, ob \xc5\xa1e eni spremebi imena v Louis Thomas Villlaret-Joyeuse, prisegel Republiki. Povi\xc5\xa1an v kapetana je dobil poveljstvo nad linijsko ladjo Trajan, s katero je leto kasneje patruljiral ob Vendejski obali, da bi prepere\xc4\x8dil angle\xc5\xa1ko pomo\xc4\x8d upornikom med Vendejsko vstajo. Ob izbruhu upora na ladjah flote, ki ji je pripadel, je bil Villaret eden redkih \xc4\x8dastnikov, ki mu je uspelo ohraniti mir med ljudmi na krovu ladje. Vsled tega si je pridobil zaupanje Saint Andr\xc3\xa9ja, ki ga je postavil za poveljnika te flote, istega leta je bil povi\xc5\xa1an v kontraadmirala. Skupaj sta reorganizirala in obnovila floto, ustanovila sta tudi pomorsko topni\xc5\xa1ko \xc5\xa1olo.\n_START_SECTION_\nVojna prve koalicije\n_START_PARAGRAPH_\nPoleti 1794 je plul s 23-imi linijskimi ladjami in 16-imi fregatami kot za\xc5\xa1\xc4\x8dita konvoju 117-ih ladij, ki so preva\xc5\xbeale zrnje iz Zdru\xc5\xbeenih dr\xc5\xbeav v Francijo. Za zavarovanje konvoja se je moral zoperstaviti britanski floti. V tako imenovani pomorski bitki slavnemu prvemu juniju (fr. Combat de Prairial oz. ang. Glorious First of June) mu je kljub porazu uspelo re\xc5\xa1iti pet \xc5\xbee predanih ladij, sam konvoj pa je brez posledic pristal ob francoski obali. Podprt s strani Saint Andr\xc3\xa9ja je uspel ohraniti poveljstvo, za poraz pa okrivil vodenje ve\xc4\x8d kapitanov ladij, ki niso uspel izvr\xc5\xa1iti svojih dol\xc5\xbenosti. Septembra je bil povi\xc5\xa1an v viceadmirala._NEWLINE_V decembru mu je Odbor za javno varnost odredil napasti britansko trgovsko mornarico (Croisi\xc3\xa8re du Grand Hiver) kot odgovor na poletni slavni prvi junij. \xc4\x8ceprav je bilo med nalogo zajetih ve\xc4\x8d trgovskih ladij v Biskajskem zalivu, pa je francosko ladjevje zaradi \xc5\xa1tevilnih neurij utrpelo hude izgube._NEWLINE_Junija 1795 je Villaret-Joyeuse odplul z devetimi ladjami proti otoku Belle \xc3\x8ele, da bi razre\xc5\xa1il manj\xc5\xa1i ekkadron. Med prvo bitko za \xc3\x8ele de Groix je preganjal angle\xc5\xa1ki eskadron, ki je blokiral otok, pri \xc4\x8demer pa mu ga ni spelo pritegniti v boj. Vetrovi so mu ob poskusu vrnitve v Brest to prepre\xc4\x8dili in ga prisilili pluti proti Lorientu. V njegovi neposredni bli\xc5\xbeini ga je odkrila flota angle\xc5\xa1kega admirala Alexandra Hooda. V \xc4\x8dasu druge bitke za \xc3\x8ele de Groix je ve\xc4\x8d \xc4\x8dastnikov kr\xc5\xa1ilo ukaze Villareta in odplulo pro\xc4\x8d, tri ladje so bile prepu\xc5\xa1\xc4\x8dene Britancem._NEWLINE_Leta 1796 je Villaret-Joyeuse v znamenje protesta zaradi nestrinjanja z na\xc4\x8drti Direktorata o invaziji na Irsko namesto kampanj v Indijskem oceanu podal odstopno izjavo._NEWLINE__NEWLINE_Kot predstavnik Morbihana je bil leta 1797 izbran v Svet petstotih. Kot \xc4\x8dlan Clichyjskega kluba je imel ve\xc4\x8d govorov na temo kolonij, pri \xc4\x8demer se je izrekel proti osvoboditvi su\xc5\xbenjev. Lobiral je tudi v prid krepitve mornarice. Med dr\xc5\xbeavnim udarom 18. fructidorja je bil aretiran in poslan na otok \xc3\x8ele d'Ol\xc3\xa9ron, kjer je prebil tri leta.\n_START_SECTION_\nPod Napoleonom\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1801 se je vrnil iz izgnanstva na svoj stari polo\xc5\xbeaj. Napoleon mu je sprva hotel dati za nalogo pripraviti na\xc4\x8drte za zavzetje Rta dobrega upanja, tedaj vstopne to\xc4\x8dke v Indijski ocean. Kasneje se je Napoleon odlo\xc4\x8dil poskusiti ponovno pridobiti nadzor nad Haitijem. Decembra 1801 je Villaret-Joyeuse odplul z dvanajstimi ladjami flote, ki je preva\xc5\xbeala vojsko generala Leclerca, iz Bresta. Konflikti, kdo bo poveljeval ladjam, so ga vodili k temu, da se je z ve\xc4\x8dino flote vrnil v Francijo._NEWLINE_Aprila 1802 je bil imenovan za poveljnika otokov Martiniquea in Svete Lucije. S prevzemom funkcije v septembru se je spopadel z gro\xc5\xbenjami uporov su\xc5\xbenjev, rumeno mrzlico in britansko invazijo. Sodeloval je z admiraloma de Missiessyjem in Villeneuveom, ki sta v Karibe priplula leta 1805. Januarja 1809 je britanska voja\xc5\xa1ka odprava zasedla Martinique in za\xc4\x8dela z obleganjem trdnjave Fort-de-France. Mesec dni trajajo\xc4\x8de obleganje se je ob prispelem te\xc5\xbekem topni\xc5\xa1tvu kon\xc4\x8dalo z njeno predajo. Ob vrnitvi Villareta v Francijo ga je dal Napoleon zaradi prehitre zasedbe otoka obsoditi na voja\xc5\xa1kem sodi\xc5\xa1\xc4\x8du. Sprva spoznan za krivega se je Villaret prito\xc5\xbeil nad to odlo\xc4\x8ditvijo, za katero se mu je Napoleon leta 1811 tudi opravi\xc4\x8dil. Ob pripravah na rusko invazijo je Villareta imenoval za guvernerja Benetk v Italijanskem kraljestvu, kjer se je predvsem posvetil pomorskim zadevam. Ta polo\xc5\xbeaj je ohranil vse do 24. julija 1812, ko je umrl za posledicami edema._NEWLINE_Njegovo ime je vgravirano na Slavoloku zmage v Parizu."