b"\n_START_ARTICLE_\nErwin Rommel\n_START_SECTION_\nMladost\n_START_PARAGRAPH_\nRommel je bil rojen v Heidenheimu v W\xc3\xbcrttembergu, ki je pribli\xc5\xbeno 45\xc2\xa0km oddaljen od Ulma. Kr\xc5\xa1\xc4\x8den je bil 17. novembra 1891. Bil je drugi sin protestantskega ravnatelja gimnazije v Aalenu, Erwina Rommla starej\xc5\xa1ega in Helene von Luiz. Imel je \xc5\xa1e dva brata Karla in Gerharda, ter sestro Helene. Rommel je neko\xc4\x8d zapisal:\xc2\xa0\xc2\xbbMoja zgodnja leta so bila zelo lepa.\xc2\xab\xc2\xa0Hotel je postati in\xc5\xbeenir, a se je na o\xc4\x8detovo \xc5\xbeeljo pridru\xc5\xbeil 124. w\xc3\xbcrttember\xc5\xa1kemu pehotnemu polku kot kadet leta 1910, nakar je bil kmalu poslan v kadetsko \xc4\x8dastni\xc5\xa1ko \xc5\xa1olo v Gdansku (takrat Danzig)._NEWLINE_V \xc5\xa1oli je leta 1911 spoznal svojo bodo\xc4\x8do \xc5\xbeeno, Lucie Mario Mollin. Maturiral je novembra 1911 in januarja 1912 je napredoval v poro\xc4\x8dnika. Rommel in Lucie sta se poro\xc4\x8dila leta 1916 ter 1928 dobila sina Manfreda, ki je pozneje postal \xc5\xbeupan Stuttgarta. Rommel je imel tudi afero z Walburgo Stemmer leta 1913 in z njo je imel h\xc4\x8derko Gertrudo.\n_START_SECTION_\nPrva svetovna vojna\n_START_PARAGRAPH_\nMed prvo svetovno vojno se je Rommel boril v Franciji, Romuniji in Italiji, sprva kot pripadnik 6. w\xc3\xbcrttember\xc5\xa1kega pehotnega polka, nato pa W\xc3\xbcrttember\xc5\xa1kega gorskega bataljona, ki je bil v sestavi elitnega nem\xc5\xa1kega Alpskega korpusa. Med slu\xc5\xbeenjem v Alpskem korpusu je hitro postal slaven po sprejemanju hitrih takti\xc4\x8dnih odlo\xc4\x8ditev in izkori\xc5\xa1\xc4\x8danju sovra\xc5\xbenikove zmede. Ranjen je bil trikrat in odlikovan z \xc5\xbeeleznim kri\xc5\xbecem prvega in drugega razreda. Postal je tudi prejemnik najvi\xc5\xa1jega pruskega odlikovanja, Pour le M\xc3\xa9rite, potem ko se je bojeval v gorah zahodne Slovenije (so\xc5\xa1ka fronta). Priznanje je dobil za osvojitev gore Matajur in njenih braniteljev (150 italijanskih \xc4\x8dastnikov, 7.000 mo\xc5\xbe in 81 topov). Njegov bataljon je med so\xc5\xa1kimi ofenzivami sodeloval tudi v kemi\xc4\x8dnem bojevanju ter igral klju\xc4\x8dno vlogo v odlo\xc4\x8dni zmagi nad italijansko vojsko v bitki pri Kobaridu._NEWLINE_Med bojevanjem ob So\xc4\x8di so ga Italijani zajeli. Uspelo mu je pobegniti in zaradi znanja italijan\xc5\xa1\xc4\x8dine je uspel po dveh tednih dose\xc4\x8di nem\xc5\xa1ke polo\xc5\xbeaje. Pozneje med drugo svetovno vojno, ko sta bili Nem\xc4\x8dija in Italija zaveznici, je bil Rommel kriti\xc4\x8den do sposobnosti italijanskih vojakov, dokler ni ugotovil, da so izgube v bitkah posledica slabega vodstva in opreme, ter da se lahko pod ustreznim poveljstvom merijo z nem\xc5\xa1kimi vojaki.\n_START_SECTION_\nMedvojna leta\n_START_PARAGRAPH_\nPo vojni je bil Rommel poveljnik bataljonov in nato in\xc5\xa1truktor v Dresdenski pehotni \xc5\xa1oli (1929-33) in v Potsdamski vojni akademiji (1935-38). Rommlovi vojni dnevniki Infanterie greift an so iz\xc5\xa1li leta 1937 in so postali zelo priljubljen vojni u\xc4\x8dbenik. To pa je tudi pritegnilo pozornost Adolfa Hitlerja, ki ga je \xc5\xa1e isto leto postavil kot povezovalnega \xc4\x8dastnika pri Hitlerjugendu, pri \xc4\x8demer je sodeloval pri razvoju paravoja\xc5\xa1kega urjenja, terenskih vaj in strelskega urjenja. Kopenska vojska je tako zagotovila strelske in\xc5\xa1truktorje za Strelsko \xc5\xa1olo Hitlerjugenda v Turingiji, kjer so nato iz\xc5\xa1olali mladinske strelske in\xc5\xa1truktorje za regijske strelske \xc5\xa1ole._NEWLINE_Leta 1937 je Rommel izvedel turnejo po razli\xc4\x8dnih sre\xc4\x8danjih in taborih Hitlerjugenda, kjer je predaval o nem\xc5\xa1kem voja\xc5\xa1tvu, hkrati pa je nadziral zgradbe in urjenje. Isto\xc4\x8dasno je pritiskal na von Schiracha, poveljnika Hitlerjugenda, da naj v \xc4\x8dim ve\xc4\x8dji ve\xc4\x8dji meri raz\xc5\xa1iri sodelovanje kopenske vojske pri urjenju. Von Schirach je to zavrnil, saj se je bal, da bi Hitlerjugend tako postal mladinska rezerva vojske. Posledi\xc4\x8dno so sklenili druga\xc4\x8den dogovor o sodelovanju, po katerem je vojska zagotavljala urjenje strelskih in\xc5\xa1truktorjev. Leta 1938 se je vrnil v Potsdam._NEWLINE_Leta 1938 je bil Rommel (zdaj polkovnik) imenovan za poveljnika vojne akademije v Dunajskem Novem mestu. Tu je pri\xc4\x8del s pisanjem nadaljevanja Pehota napada in sicer Panzer greift an, a je bil kmalu s tega mesta odpu\xc5\xa1\xc4\x8den, saj je bil imenovan za poveljnika Hitlerjevega spremstvenega bataljona (F\xc3\xbchrer-Begleitbatallion), ki naj bi ga varoval, medtem ko je potoval v okupirano \xc4\x8ce\xc5\xa1koslova\xc5\xa1ko in Memel s prirejenim vlakom (F\xc3\xbchrersonderzug). V tem \xc4\x8dasu je spoznal in se spoprijateljil z Goebbelsom, rajhovskim ministrom za propagando. Goebbels je bil velik Rommlov ob\xc4\x8dudovalec in med vojno je poskrbel, da so bili Rommlovi dose\xc5\xbeki objavljeni v medijih.\n_START_SECTION_\nTankovski poveljnik\n_START_PARAGRAPH_\nRommel je zaprosil Hitlerja za poveljstvo tankovske divizije in tako je 6. februarja 1940, samo tri mesece pred pri\xc4\x8detkom Primera Rumeni, prejel poveljstvo nad 7. tankovsko divizijo. Ta primer nepotizma ni ostal nespregledan pri ostalih \xc4\x8dastnikih, ki so se nad tem prito\xc5\xbeili ter Rommla predlagali za poveljstvo gorske divizije, saj predhodno ni imel izku\xc5\xa1enj s tanki. Toda Rommel se je pri\xc4\x8del zanimati za uporabo mobilne pehote in je pri\xc5\xa1el do spoznanja o uporabnosti oklepnih sil na Poljskem; sam se je pri\xc4\x8del izobra\xc5\xbeevati s podro\xc4\x8dja oklepnega bojevanja.\n_START_SECTION_\nNapad na Francijo\n_START_PARAGRAPH_\n10. maja 1940 je 7. tankovska divizija, del 15. armadnega korpusa (pod poveljstvom Hermanna Hotha), napredovala v Belgiji ter dosegla reko Meuse blizu valonske ob\xc4\x8dine Dinant. Tu je bila zaustavljena zaradi uni\xc4\x8denega mostu in bila pod nenehnim belgijskim ostrostrelskim in artilerijskim ognjem. Ker je Nemcem primanjkovalo dimnih granat, je Rommel osebno vodil pre\xc4\x8dkanje reke (izkrcal se je v drugem valu), kjer so na nasprotnem bregu za\xc5\xbegali nekaj bli\xc5\xbenjih hi\xc5\xa1 ter tako zagotovili dimno zaveso. Divizija je tako nadaljevala prodor v notranjost, pri \xc4\x8demer je bil Rommel nenehno na \xc4\x8delu svojih enot ter nenehno kot predhodnica nem\xc5\xa1kih sil._NEWLINE_Rommlova tehnika hitrega, neustra\xc5\xa1nega prodiranja skozi sovra\xc5\xbenikovo obrambo, pri \xc4\x8demer je zanemaril gro\xc5\xbenjo na svojih bokih in zaledju ter uporabljal \xc5\xa1ok in presene\xc4\x8denje, da je prikril izpostavljene lastne polo\xc5\xbeaje, se je izredno izpla\xc4\x8dala med napredovanjem preko Francije. V primeru, \xc4\x8de je naletel na sovra\xc5\xbene obrambne polo\xc5\xbeaje, je Rommel ukazal napredovanje vseh tankov z odprtjem tankovskega obstreljevanja ter tako povzro\xc4\x8dil \xc5\xa1ok nenadnega napada in s tem povzro\xc4\x8dil sovra\xc5\xbenikovo predajo. S to metodo je velikokrat prikril pomanjkljivosti nem\xc5\xa1kih tankov (debelina oklepa in \xc5\xa1ibki topovi), zaradi \xc4\x8desar so se mu ve\xc4\x8dkrat predale ve\xc4\x8dje formacije francoskih oz. britanskih tankov, ki pa bi v sprejetju boja imele ve\xc4\x8d mo\xc5\xbenosti za zmago. Metoda se je tako izkazala za uspe\xc5\xa1no, saj so z izogibom ve\xc4\x8djim spopadom prepre\xc4\x8dili ve\xc4\x8dje izgube na obeh straneh, toda v\xc4\x8dasih je hitro napredovanje povzro\xc4\x8dilo zmedo. Ob eni taki prilo\xc5\xbenosti so nem\xc5\xa1ki tanki presenetili in napadli konvoj francoskih tovornjakov, nakar so ugotovili, da so napadli bolni\xc5\xa1ke tovornjake, ki so evakuirali ranjence s fronte.\n_START_SECTION_\nDo Rokavskega preliva\n_START_PARAGRAPH_\nRommel je nadaljeval s svojim prodorom 5. junija, pri \xc4\x8demer se je usmeril proti reki Seine, da bi zavaroval mostove v bli\xc5\xbeini Rouena. V dveh dneh je divizija napredovala 100\xc2\xa0km, dosegla Rouen in ugotovila, da so branilci \xc5\xbee pred tem uni\xc4\x8dili mostove. 10. junija je tako divizija dosegla obalo Rokavskega preliva blizu Dieppa; vrhovnemu poveljstvu je poslal sporo\xc4\x8dilo: \xc2\xbbSem na obali.\xc2\xab_NEWLINE_15. junija je divizija za\xc4\x8dela napredovati proti Cherbourgu; 17. junija je divizija napredovala 35\xc2\xa0km in naslednji dan zavzela mesto. Nato se je Rommel usmeril proti Bordeauxu, a ga je pred tem ustavila francoska kapitulacija 21. junija. Julija so divizijo poslali v okolico Pariza, kjer se je pri\xc4\x8dela pripravljati za na\xc4\x8drtovano operacijo Morski lev, invazijo na Veliko Britanijo. Ker pa Luftwaffe v bitki za Anglijo ni uspela dose\xc4\x8di zra\xc4\x8dne prevlade, so operacijo preklicali.\n_START_SECTION_\nPrva ofenziva sil osi\n_START_PARAGRAPH_\nRavno kampanja v Afriki je dala Rommlu vzdevek\xc2\xa0\xc2\xbbPu\xc5\xa1\xc4\x8davska lisica\xc2\xab. 6. februarja 1941 je Rommel prejel ukaz, da prevzame poveljstvo nad Nem\xc5\xa1kim afri\xc5\xa1kim korpusom. Sprva so mu tako ukazali, da zavzame obrambne polo\xc5\xbeaje in dr\xc5\xbei frontno linijo, medtem ko so za maj na\xc4\x8drtovali omejeno ofenzivo proti Agadabiji in Bengaziju, pri \xc4\x8demer bi dr\xc5\xbeali obrambno linijo med tema dvema mestoma. Rommel je temu na\xc4\x8drtu nasprotoval, saj je menil, da bi bila omejena ofenziva neu\xc4\x8dinkovita, saj bi padla celotna Cirenajka, \xc4\x8de bi padla obrambna linija. Naloga obdr\xc5\xbeanja obstoje\xc4\x8dih italijanskih polo\xc5\xbeajev je bila zelo zahtevna, saj so Italijani imeli le \xc5\xa1e 70.000 vojakov, potem ko je britanski generalmajor Richard O'Connor zajel 130.000 vojakov in skoraj 400 tankov v predhodnih treh mesecih._NEWLINE_24. marca je Rommel pri\xc4\x8del omejene ofenzivo, pri \xc4\x8demer je uporabil samo 5. lahko divizijo in dve italijanski diviziji; ta napad naj bi bil le manj\xc5\xa1i, saj naj bi maja dobil \xc5\xa1e 15. tankovsko divizijo. Britanci, ki so bili oslabljeni zaradi premestitve nekaterih enot v Gr\xc4\x8dijo, so se umaknili k Mersa el Brega in pri\xc4\x8deli z izdelavo obrambnih polo\xc5\xbeajev. Rommel se je odlo\xc4\x8dil, da bo nadaljeval z napadi proti tem polo\xc5\xbeajem, da bi tako prepre\xc4\x8dil nadaljnjjo gradnjo. Po dnevu hudih bojev so Nemci premagali britansko obrambo in Rommel je tako nadaljeval napad. Britanski vrhovni poveljnik Bli\xc5\xbenjevzhodnega poveljstva, general Archibald Wavell, je naredil klju\xc4\x8dno napako, saj je predvideval, da imajo sile osi ve\xc4\x8d mo\xc5\xbe, kot so jih v resnici imeli ter zaradi raztegnjenih obrambnih polo\xc5\xbeajev; posledi\xc4\x8dno je konec aprila ukazal umik vseh enot iz Benghazija, da bi prepre\xc4\x8dil mo\xc5\xbeno obkolitev oz. da bi jih odrezali od svojih sil._NEWLINE_Ko je Rommel opazil, da se Britanci umikajo, se je odlo\xc4\x8dil za zavzetje celotne Cirenajke, kljub temu, da je imel zelo \xc5\xa1ibke sile. Tako je ukazal italijanski 132. oklepni diviziji Ariete, da preganja umikajo\xc4\x8de se britanske enote, medtem ko je 5. tankovski diviziji ukazal prodiranje proti Benghaziju. Poveljnik te divizije, generalmajor Johannes Streich, je protestiral zaradi slabega stanja divizijskih vozil, a ga je Rommel zavrnil. Italijanski vrhovni poveljnik, general Italo Gariboldi, je tudi ve\xc4\x8dkrat poskusil prekiniti Rommlov napad, a ga ni uspel priklicati._NEWLINE_Potem ko je bil Benghazi zajet zaradi umika britanskih branilcev, je bila Cirenajka vse do Gazale zajeta do 8. aprila. To se je zgodilo kljub ostrim italijanskim protestom, saj so menili, da je Rommel presegel svoje ukaze, \xc5\xa1e posebej, ko je bil uradno pod italijanskim poveljstvom. Rommel je od nem\xc5\xa1kega poveljstva prejel tudi ukaz, da naj ne napreduje dalj od Maradaha, a ga je namerno kr\xc5\xa1il, kljub ugovorom njegovih \xc5\xa1tabnih \xc4\x8dastnikov in poveljnikov divizij. Verjel je, da mora izkoristiti to veliko prilo\xc5\xbenost, s katero bi v ve\xc4\x8dji meri uni\xc4\x8dil zavezni\xc5\xa1ko prisotnost v Severni Afriki in zajel Egipt. Rommel je tako nadaljeval s pritiski na umikajo\xc4\x8de Britance in spro\xc5\xbeil obkolitveni napad na pomembno pristani\xc5\xa1\xc4\x8de Tobruk, med katerim je 9. aprila uspel zajeti voja\xc5\xa1kega guvernerja Cirenajke, generalporo\xc4\x8dnika Philipa Neumeja in O'Connorja, ki je bil takrat Neamejev svetovalec. Medtem ko so italijanske enote napredovale vzdol\xc5\xbe obale, pa se je Rommel odlo\xc4\x8dil za napad iz jugovzhoda s 5. lahko divizijo, s \xc4\x8dimer je upal, da bo zajel ve\xc4\x8dino sovra\xc5\xbenikovih enot. Toda zaradi logisti\xc4\x8dnih te\xc5\xbeav obkolitev ni bila izvedena pravo\xc4\x8dasno, zaradi \xc4\x8desar se je ve\xc4\x8dina britanskih enot pravo\xc4\x8dasno umaknila. Do 11. aprila je bil Tobruk obkoljen in spro\xc5\xbeili so tudi prvi napad na samo mesto. Ostale enote so nadaljevale s prodorom proti vzhodu, dokler niso zajeli Bardie in tako zajeli celotno Libijo do 15. aprila.\n_START_SECTION_\nNapredovanje proti Egiptu\n_START_PARAGRAPH_\nRommel je bil odlo\xc4\x8den, da nadaljuje z napadom na Mersa Matruh, kljub hudim izgubam, ki jih je prejel pri Gazali in Tobruku. Isto\xc4\x8dasno je hotel prepre\xc4\x8diti, da bi Britanci vzpostavili novo frontno linijo; prepri\xc4\x8dan je bil, da je treba izkoristiti \xc5\xa1ibkost britanskih enot z napadom v Egipt. Ta odlo\xc4\x8ditev je bila ponovno dele\xc5\xbena kritike, saj bi napad v Egipt raztegnil oskrbovalne linije. To je tudi pomenilo, da bi morali preklicati na\xc4\x8drtovani napad na Malto, saj bi Luftwaffe morala podpreti Rommlov napad proti vzhodu. Kesselring je zelo nasprotoval Rommlovi odlo\xc4\x8ditvi in \xc5\xa1el celo tako dale\xc4\x8d, da je zagrozil, da bo umaknil vsa letala na Sicilijo. Hitler se je strinjal z Rommlovim na\xc4\x8drtom, kljub protestom italijanskega vrhovnega poveljstva in nekaterih njegovih \xc5\xa1tabnih \xc4\x8dastnikov, saj je v napadu videl prilo\xc5\xbenost za dokon\xc4\x8dno zmago v Afriki. Rommel, ki se je zavedal svojega slovesa kockarja, je branil svoje mnenje, saj je bil prepri\xc4\x8dan, da bi brez napada Britanci dodobra okrepili svoje sile in nato bo\xc4\x8dno napadli nem\xc5\xa1ko-italijanske polo\xc5\xbeaje ter jih odrezali od oskrbovalnih linij._NEWLINE_22. junija je Rommel nadaljeval s svojo ofenzivo proti vzhodu; sprva so do\xc5\xbeiveli le \xc5\xa1ibko obrambo. Kljub pomanjkanju goriva je nadaljeval s prodorom proti Mersa Matruh, ki jo je obkolil 26. junija; v obro\xc4\x8du so se tako zna\xc5\xa1le \xc5\xa1tiri pehotne divizije. Pono\xc4\x8di je eni diviziji uspelo prebiti obro\xc4\x8d; naslednja dva dni je isto uspelo tudi manj\xc5\xa1im elementom ostalih treh divizij. Trdnjava je padla 29. junija, pri \xc4\x8demer so Nemci zasegli velike koli\xc4\x8dine zalog in opreme ter 6.000 zavezni\xc5\xa1kih vojakov._NEWLINE_25. junija je Auchinleck prevzel neposredno poveljstvo nad 8. armado, nakar pa se je odlo\xc4\x8dil, da bo glavno obrambno \xc4\x8drto postavil pri El Alameinu, kjer je bli\xc5\xbeina na jugu do Katarske depresije ustvarila relativno kratko obrambno linijo, ki je ni bilo mogo\xc4\x8de obkoliti ter depresija ni omogo\xc4\x8dala delovanje te\xc5\xbekih oklepnih vozil. Rommel je nadaljeval s prodorom proti vzhodu, toda logisti\xc4\x8dna situacija se je poslab\xc5\xa1ala in njegovi vojaki so bili po 5 tednih neprekinjenega bojevanja iz\xc4\x8drpani; ofenziva pri El Alameinu se je tako zdela nemogo\xc4\x8da. 1. julija se je pri\xc4\x8dela prva bitka pri El Alameinu in se je kon\xc4\x8dala po skoraj mesecu bojev, v katerih sta se obe strani le iz\xc4\x8drpali, ne da bi dosegli ve\xc4\x8djega napredka. To je bil velik udarec za Rommla, ki je upal, da bo napredoval v odprto pu\xc5\xa1\xc4\x8davo preko El Alameina, kjer bi lahko izvajal premi\xc4\x8dno obrambo. Britanska 8. armada je utrpela huj\xc5\xa1e izgube (13.000 vojakov) kot sile osi (7.000, od tega 1.000 Nemcev), toda Rommel si je lahko privo\xc5\xa1\xc4\x8dil izgube le na manj\xc5\xa1i ravni kot zavezniki.\n_START_SECTION_\nKonec v Afriki\n_START_PARAGRAPH_\nPotem ko je Rommel dosegel Tunizijo, je spro\xc5\xbeil napad proti ameri\xc5\xa1kem 2. korpusu, ki je grozil, da bi prekinil njegove oskrbovalne linije severno od Tunisa. Februarja je tako Rommel dosegel zmago v bitki za Kasserinski prelaz._NEWLINE_Rommel se je nemudoma obrnil proti britanskim silam; zasedel je linijo Mareth (star francoski obrambni sistem na libijski meji). Toda Rommel je lahko le zadr\xc5\xbeeval neizogibno. Konec januarja 1943 je bil italijanski general Giovanni Messe imenovan za novega poveljnika Rommlove Tankovske armade Afrika, ki je bila, medtem ko je bil Rommel na Kaserinu, preimenovana v Italijansko-nem\xc5\xa1ko tankovsko armado (zaradi dejstva, da sta jo sedaj sestavljali en nem\xc5\xa1ki in trije italijanski korpusi). Kljub temu, da je Messe zamenjal Rommla, se je diplomatsko obra\xc4\x8dal na njega in tako sta oba skupaj poveljevala. 23. februarja je bila ustanovljena Armadna skupina Afrika pod Rommlovim poveljstvom. Zajemala je italijansko-nem\xc5\xa1ko tankovsko armado pod Messejevim poveljstvom (ki je bila nato preimenovana v 1. armado) in nem\xc5\xa1ko 5. tankovsko armado pod poveljstvom generala Hans-J\xc3\xbcrgena von Arnima, ki se je nahajala v severni Tuniziji._NEWLINE_Zadnja Rommlova ofenziva v Severni Afriki se je pri\xc4\x8dela 6. marca 1943, ko je napadel 8. armado v bitki za Medenino. V napadu so sodelovale tri nem\xc5\xa1ke tankovske divizije: 10., 15. in 21. Ker so zavezniki prejeli obvestila o ofenzivi po zaslugi Ultre, je Montgomery zasnoval past; postavil je \xc5\xa1tevile protitankovske topove ob predvideni nem\xc5\xa1ki poti napada. Potem ko je izgubil 52 tankov, je Rommel prekinil napad. 9. marca je predal poveljstvo nad armadno skupino von Arnimu in zaradi zdravstvenih te\xc5\xbeav, ponovno, a tokrat za vedno, zapustil Afriko. 13. maja je general Messe zaveznikom predal ostanke Armeegruppe Afrika.\n_START_SECTION_\nGr\xc4\x8dija in Italija 1943\n_START_PARAGRAPH_\nPo neslavnem koncu severnoafri\xc5\xa1ke kampanje je bila nem\xc5\xa1ka propagandna srenja v zadregi, kako prikazati Rommla. Posledi\xc4\x8dno tudi na OKW niso vedeli, kako bodo uporabili Rommla. 23. julija 1943 je bil poslan v Gr\xc4\x8dijo, kjer je prevzel poveljstvo nad armadno skupino E, ki je branila gr\xc5\xa1ko obalo pred mo\xc5\xbenim zavezni\xc5\xa1kim izkrcanjem, ki pa se ni nikoli zgodilo. Rommel se je tako vrnil v Nem\xc4\x8dijo. Toda zaradi odstavitve Mussolinija je 17. avgusta Rommel prestavil svoj polo\xc5\xbeaj iz M\xc3\xbcnchna h Gardskem jezeru, saj je postal poveljnik novoustanovljene armadne skupine B, ki naj bi branila severno Italijo.\n_START_SECTION_\n\xc4\x8cakanje na invazijo\n_START_PARAGRAPH_\nPotem ko je Hitler Kesselringu dodelil vrhovno poveljstvo nad Italijo, je 21. november Rommel premaknil svojo armadno skupino v Normandijo, kjer naj bi prevzel obrambo francoske obale pred dolgo pri\xc4\x8dakovano zavezni\xc5\xa1ko invazijo. Ob prihodu je bil zelo presene\xc4\x8den nad stanjem Atlantskega zidu. Ker je kmalu pri\xc4\x8dakoval invazijo, je pospe\xc5\xa1il gradnjo obrambnih fortifikacij vzdol\xc5\xbe obale. Vrhovni poveljnik zahodne fronte, Gerd von Rundstedt, je zavezni\xc5\xa1ko ofenzivo pri\xc4\x8dakoval pri Pas-de-Calaisu, saj je bila tu najo\xc5\xbeja to\xc4\x8dka Rokavskega preliva in hkrati tudi najbli\xc5\xbeje Nem\xc4\x8diji. Kljub temu je OKW dopustil mo\xc5\xbenost izkrcanja v Normandiji. Rommel, ki je tudi verjel, da je Normandija mo\xc5\xbeno izkrcevali\xc5\xa1\xc4\x8de, pa je zagovarjal teorijo, da ni va\xc5\xbeno, kje se bodo izkrcali, ampak kako uspe\xc5\xa1no bo izkrcanje. Januarja in februarja 1944 je tako obiskoval normandijski obrambni sistem. Posledi\xc4\x8dno je ukazal postavitev ve\xc4\x8d milijonov min, tankovskih pasti in ovir, ki so jih postavili na obalah ter znotraj obale, kjer so bila mo\xc5\xbena pristajali\xc5\xa1\xc4\x8da zra\xc4\x8dnodesantnih enot; med njimi so bili najbolj znani t. i. Rommlovi \xc5\xa1parglji._NEWLINE_Zahvaljujo\xc4\x8d svojim afri\xc5\xa1kim izku\xc5\xa1njam je Rommel predvidel, da bo neposredno po invaziji nemogo\xc4\x8de premikati tankovske sile zaradi zavezni\xc5\xa1ke zra\xc4\x8dne prevlade. Zato je zagovarjal, da morajo tankovske enote razpr\xc5\xa1iti po pokrajini in jih imeli v te\xc5\xbeko utrjenih polo\xc5\xbeajih \xc4\x8dim bli\xc5\xbeje obali, tako da bi jih lahko uporabili neposredno po za\xc4\x8detnem izkrcanju. \xc5\xbdelel je ustaviti izkrcanje neposredno na obali. Toda von Rundtedt je zavrnil njegov predlog, saj se je bal mo\xc4\x8di zavezni\xc5\xa1kih vojnih mornaric, ki bi z artilerijskim obstreljevanjem podprle izkrcanje in tako uni\xc4\x8dile nem\xc5\xa1ke polo\xc5\xbeaje ob obali. Zato je ukazal, da so zdru\xc5\xbeili nem\xc5\xa1ke tankovske sile v velike enote globoko znotraj Francije, od koder bi nato prepre\xc4\x8dile nadaljnjji prodor zaveznikov \xc5\xa1e globlje v Francijo. Tudi ostali znameniti tankovski poveljniki (Heinz Guderian, Geyr von Schweppenburg, ...) so se s tem strinjali. Ko so Hitlerju predstavili obe mo\xc5\xbenosti, se ni mogel odlo\xc4\x8diti in se je tako odlo\xc4\x8dil za srednjo mo\xc5\xbenost. Tankovske enote so tako postavili dalj ob obale (kot je Rommel predlagal) in bli\xc5\xbeje obali (kot je predlagal von Rundstedt). Kljub temu je Rommel ukazal nekaterim tankovskim enotam pod svojim poveljstvom, da so se premaknile \xc4\x8dim bli\xc5\xbeje obali; tako je generalu Erichu Marcksu, poveljniku 84. armadnemu korpusu (ki je bil zadol\xc5\xbeen za obrambo Normandije), da je premaknil svoje rezerve v frontno linijo._NEWLINE_Zavezniki so v sklopu operacije Overlord izvedli tudi zavajalne operacije (operacija Fortitude), s katerimi so dajali vtis, da bo izkrcanje pri Calaisu. Kljub temu, da je Hitler nekaj \xc4\x8dasa pri\xc4\x8dakoval invazijo v Normandiji, pa so Rommel in drugi visoki generali Wehrmachta v Franciji pri\xc4\x8deli verjeti, da bo izkrcanje pri Pas-de-Calaisu. Rommel je gradnjo fortifikacij skoncentriral na ustju reke Some, zaradi \xc4\x8desar so preostala gradbi\xc5\xa1\xc4\x8da v Normandiji nazadovala. Do dneva D (6. junija 1944) so skoraj vsi vi\xc5\xa1ji pripadniki Wehrmachta pri\xc4\x8dakovali, da bodo se zavezniki izkrcali pri Pas-de-Calaisu.\n_START_SECTION_\nMnenje o Rommlu\n_START_PARAGRAPH_\nRommel je bil \xc5\xbee v \xc4\x8dasu \xc5\xbeivljenja izjemno dobro poznan ne samo med Nemci, ampak tudi med svojimi nasprotniki. Zgodbe o njegovem vite\xc5\xa1tvu in takti\xc4\x8dni sposobnosti so povzro\xc4\x8dile spo\xc5\xa1tovanje pri \xc5\xa1tevilnih zaveznikih; med njimi so bili tako Claude Auchinleck, Winston Churchill, George S. Patton, Bernard Montgomery,... Rommel je prav tako bil spo\xc5\xa1tljiv do svojih nasprotnikov. Hitler ga je uvr\xc5\xa1\xc4\x8dal med svoje priljubljene generale._NEWLINE_Afri\xc5\xa1ki korpus ni bil nikoli obto\xc5\xbeen nobenih vojnih zlo\xc4\x8dinov in Rommel sam je severnoafri\xc5\xa1ko kampanjo \xc5\xa1tel za vojno brez sovra\xc5\xa1tva (Krieg ohne Hass). \xc5\xa0tevilni primeri tako ka\xc5\xbeejo Rommlovo vite\xc5\xa1ko naravo glede zavezni\xc5\xa1kih vojnih ujetnikov: tako je zavrnil Hitlerjev Kommandobefehl (glede usmrtitvi zajetih komadosov) in ukaz glede usmrtitve judovskih vojnih ujetnikov. Med delovanjem v Franciji je tako zavrnil ukaz o deportaciji francoskih Judov; zaradi takega ravnanja z Judi je napisal ve\xc4\x8d protestnih pisem. Ko je bil britanski major Geoffrey Keyes ubit med propadlim komando\xc5\xa1kim napadom, s katerim so hoteli ujeti ali ubiti Rommla, je Rommel ukazal, da ga pokopljejo z vsemi voja\xc5\xa1kimi \xc4\x8dastmi. Med gradnjo Atlantskega zidu je ukazal, da se francoske delavce ne obravnava kot su\xc5\xbeenjsko silo, ampak je dosegel, da so jih pla\xc4\x8devali v skladu s pravili._NEWLINE_Njegovi voja\xc5\xa1ki kolegi so velikokrat pripomogli k \xc5\xa1irjenju njegove legende. Njegov podrejeni Kircheim, ki je bil zasebno kriti\xc4\x8den do Rommla, je tako pojasnil:\xc2\xa0\xc2\xbbZahvaljujo\xc4\x8d propagandi, sprva Goebbelsovi, nato Montgomeryjevi in nazadnje, ko je bil zastrupljen (sic), je postal simbol najbolj\xc5\xa1e voja\xc5\xa1ke tradicije. Kakr\xc5\xa1nakoli javna kritika te legendarne osebnosti bi kvarila ugled nem\xc5\xa1kega vojaka.\xc2\xab_NEWLINE_Po vojni, ko je Rommlova domnevna vpletenost v zaroto postala znana, je njegov ugled med biv\xc5\xa1imi zavezni\xc5\xa1kimi narodi \xc5\xa1e bolj zrasel. Tako ga je zahodni tisk velikokrat ozna\xc4\x8dil za lojalnega Nemca, ki pa se je uprl Hitlerju. Film The Desert Fox: The Story of Rommel (1951) je \xc5\xa1e pripomogel k pove\xc4\x8danju njegovega ugleda kot enega najbolj znanih in spo\xc5\xa1tovanih poveljnik Wehrmachta. Leta 1970 so po njem poimenovali ru\xc5\xa1ilec razreda l\xc3\xbctjens FGS Rommel._NEWLINE_Po Rommlu so poimenovali tudi operacijo Pu\xc5\xa1\xc4\x8davska lisica: ameri\xc5\xa1ki voja\xc5\xa1ki udar na domnevna iranska poslopja z jedrsko oboro\xc5\xbeitvijo."