b'\n_START_ARTICLE_\nTokugawa Ieyasu\n_START_SECTION_\nOtro\xc5\xa1tvo kot talec\n_START_PARAGRAPH_\nIejasu odra\xc5\xa1\xc4\x8dal kot  Macudaira Take\xc4\x8dijo  ( \xe6\x9d\xbe \xe5\xb9\xb3 \xe7\xab\xb9 \xe5\x8d\x83\xe4\xbb\xa3), v \xc4\x8dasu, ki ga danes zgodovina Japonske pozna kot "Sengoku - obdobje sprtih dr\xc5\xbeav", glej tudi Sengoku Daimjo. Osrednje avtoritete, kot sta Teno ali \xc5\xa0ogun (voja\xc5\xa1ki vladar), so obstajale samo po imenu, marsikje so se krajevni poglavarji (daimjo) v neprestanih majhnih vojnah bojevali za oblast. Domovina Iejasuja, rodovitni Okraj Mikava (zdaj del prefekture Ai\xc4\x8di v osrednji Japonski) je sicer ve\xc4\x8d rodov \xc5\xbee pripadal njegovi dru\xc5\xbeini, klanu Matsudaira, vendar sta nanj vse bolj pritiskala  klan Oda na zahodu in klan Imagava na vzhodu. Oba tekmeca sta stremela po tem, da klan Matsudaira ali voja\xc5\xa1ko strmoglavita ali pa si ga kot vazala pridobita._NEWLINE_Mladost Iejasuja je zrcalo razmer v tistem grobem \xc4\x8dasu. 1548 je star pet let eno leto pre\xc5\xbeivel kot vojni talec v rokah dru\xc5\xbeine Oda, ki ga je 1549 predala klanu Imagava v zameno za druge talce. Njegov dom je prihajal vsem bolj pod vpliv hi\xc5\xa1e Imagava, ki ga je sku\xc5\xa1ala pritegniti kot vazala. Vidno znamenje je bil pridevek moto, ki ga je nosil tudi Jo\xc5\xa1imoto, vodja hi\xc5\xa1e Imagava. Ime mu je tako bilo  \'Macudaira Motojasu\'  ( \xe6\x9d\xbe \xe5\xb9\xb3 \xe5\x85\x83 \xe5\xba\xb7).\n_START_SECTION_\nPakt z Oda Nobunaga\n_START_PARAGRAPH_\nStar 13 let se je Motojasu leta 1556 vrnil domov in po zgodnji smrti svojega o\xc4\x8deta Matsudaire Hirotade ( \xe6\x9d\xbe \xe5\xb9\xb3 \xe5\xba\x83 \xe5\xbf\xa0) prevzel oblast nad hi\xc5\xa1o.. V imenu klana Imagava je izbojeval prvi uspe\xc5\xa1en boj s hi\xc5\xa1o Oda Nobunaga. 1560 je sodeloval pri poizkusu hi\xc5\xa1e Imagava, zavzeti Kioto. Ta drzni poskus ni uspel, vodjo klana Imagava, Jo\xc5\xa1imotoja Imagavo, je stal \xc5\xbeivljenje. Motojasu je izkoristil nastalo brezvladja, osvobodil se je vpliva Imagava, na skrivaj presko\xc4\x8dil na nasprotno stran in za\xc4\x8del podpirati oboro\xc5\xbeeno \xc5\xa1irjenje klana Ode Nobunage,_NEWLINE_Tajnost je bila nujna, saj je bila ve\xc4\x8dina \xc4\x8dlanov dru\xc5\xbeine Macudaira, med drugim tudi njegova \xc5\xbeena in sin , bila kot talci v rokah Jo\xc5\xa1imotovega sina (Imagava Ujizane). Leta 1561 je s svojimi mo\xc5\xbemi zavzel grad Kamino, last klana Imagava, kar je za Odo Nobunago bil znak, da ni ve\xc4\x8d zvest nasprotni strani. Motojasu je ubil poveljnika trdnjave in nato njegovo \xc5\xbeeno in dva sinova zamenjal za \xc4\x8dlane svoje dru\xc5\xbeine, ki jih je Imagava dr\xc5\xbeal kot talce. _NEWLINE_1566 si je dal svoj pove\xc4\x8dani presti\xc5\xbe potrditi na cesarskem dvoru v Kjotu. Kot znak za njegovo (zgodovinsko nepreverljivo) potomstvo iz presti\xc5\xbene hi\xc5\xa1e Minamoto je uspel spremeniti svoje ime. Odtlej se je imenoval Tokugava Iejasu - kar je lahko znak za to, da je hotel pomesti s preteklostjo in starimi zvezami svojega klana._NEWLINE_Ko mu je leta 1570 uspelo osvojiti posesti Imagave, se je soo\xc4\x8dil \xc5\xa1e z enim krajevnim vladarjem, Takeo \xc5\xa0ingenom, ki je tiste \xc4\x8dase prav tako uspe\xc5\xa1no raz\xc5\xa1iril svoje posesti. Njun prvi oboro\xc5\xbeeni spopad (1572) je bil eden njegovih redkih resnih porazov Iejasuja, ki si je iz bitke re\xc5\xa1il samo golo ko\xc5\xbeo. Ko pa je \xc5\xa0ingen 1573 nenadno umrl (1573), je lahko Iejasu s pomo\xc4\x8djo Nobunage uspe\xc5\xa1no nadvladal klan Takeda. O\xc4\x8ditno pa je zavezni\xc5\xa1tvo Oda-Tokugava ni bilo \xc4\x8disto brez sen\xc4\x8dnih strani. Leta 1579 so se pojavili sumi, da Cukijama,  glavna \xc5\xbeena Iesuja, in njegov najstarej\xc5\xa1i sin in dedi\xc4\x8d Nobujasu (1559-1579) kujeta zaroto s klanom Takeda. Pod prisilo Nobunaga je Iejasuja prisilil, da je dal svojo \xc5\xbeeno usmrtiti, sina pa prisilil, da je naredil samomor.\n_START_SECTION_\nIejasu und Hidejo\xc5\xa1i\n_START_PARAGRAPH_\n1582 je Ake\xc4\x8di Micuhide, eden od vazalov, umoril Odo Nobunago. Eden od drugih poveljnikov Nobunage, Tojotomi Hidejo\xc5\xa1i je "ma\xc5\xa1\xc4\x8deval" njegovo smrt in si s temn prisvojil njegovo ozemeljsko in voja\xc5\xa1ko dedi\xc5\xa1\xc4\x8dino. Medtem je Iejasu krepil svoj vpliv na ozemljih Imagave in Takede. 1584 sta se Hidejo\xc5\xa1i in Iejasu spopadla, v katerem je prevladal slednji. Iejasuju je zmaga pomagala, da se izmaknil neposrednemu vplivu klana Hidejo\xc5\xa1i in si s\xc4\x8dasoma pridobil polo\xc5\xbeaj enakovrednega zaveznika. 1590 sta vojski Tokugave in Tojomija skupaj odkorakali na vzhod in po \xc5\xa1estih mesecih obleganja zavzeli trdnjavo Odavara vplivnega klana Hojo.. S tem sta si zagotovila odlo\xc4\x8dilen vpliv na ravnino Kanto, tradicionalno osr\xc4\x8dje vzhodnih provinc Japonske. Hidejo\xc5\xa1i je zavezniku ponudil, da v celoti prevzame Kanto klana Hojo v Kanto, v zameno pa naj bi mu Iejasu prepustil svoje dotedanje posesti. Ozemeljsko bi Iejasuja ta posel pomenil dobi\xc4\x8dek, na tihem pa je Hidejo\xc5\xa1i svojega tekmeca \xc5\xbeelel dr\xc5\xbeati kolikor mogo\xc4\x8de dale\xc4\x8d od Kiota, politi\xc4\x8dnega in kulturnega sredi\xc5\xa1\xc4\x8da dr\xc5\xbeave. Ieyasu je to spletko gotovo spregledal, vendar se je z dogovorom strinjal, da bi se voja\xc5\xa1kemu sporu s Hidejo\xc5\xa1ijem izognil._NEWLINE_Za svojo prestolnico si je Iejasu izbral Edo, nepomembno ribi\xc5\xa1ko vasico. Kraj se je s\xc4\x8dasoma razvil v uspe\xc5\xa1no glavno mesto; konec leta 1868 je v Tokio, to je vzhodno prestolnico, Tenno prestavil svoj sede\xc5\xbe.\n_START_SECTION_\nUstanovitev \xc5\xa1ogunata Tokugava\n_START_PARAGRAPH_\nKo je Hidejo\xc5\xa1i leta 1598 umrl, je Iejasu skupaj s \xc5\xa1tirimi drugimi podaniki \xc5\xa1tel med krog petih stare\xc5\xa1in, ki jim je Hidejo\xc5\xa1i zaupal skrb za svojega mladoletnega naslednika. Iejasu pa odgovornosti za Tojomija ni vzel resno, temve\xc4\x8d je - najprej na skrivno, nato pa vse bolj odprto - ravnal v svojo osebno korist, tako kot je ravnal Hidejo\xc5\xa1i, ko je \xc5\xa1lo za dedi\xc4\x8de Nobunage. 1600 so se tako Hidejo\xc5\xa1ijevi privr\xc5\xbeenci razdelili v zahodni tabor, ki ga je vodil I\xc5\xa1ida Micunari, in v vzhodni tabor, ki ga je vodil Iejasu. Iejasu je odlo\xc4\x8dilno bitko pri Sekigahari, dotlej najve\xc4\x8djem spopadu na Japonskem, odlo\xc4\x8dil zase. Postal je tako nesporen voja\xc5\xa1ki vladar Japonske. Letnica zaznamuje po splo\xc5\xa1nem mnenju za\xc4\x8detek obdobja Edo, ki ga je politi\xc4\x8dno obvladoval klan Tokugava v Edo._NEWLINE_1603 mu je Tenno podelil naziv \xc5\xa0oguna, s \xc4\x8dimer je Iejasu zape\xc4\x8datil svoj vodilni polo\xc5\xbeaj. Namesto leta 1600 zato nekateri jemljejo leto 1603 kot za\xc4\x8detek obdobja Edo. Druga\xc4\x8de kot Oda Nobunaga in Tojotomi Hidejo\xc5\xa1i je bil Iejasu dovolj daljnoviden, da je polo\xc5\xbeaj za svoje potomce zagotovil. 1605 je zato predal naziv \xc5\xa0oguna svojemu sinu Hidetadi, vendar je iz ozadja dalje trdno dr\xc5\xbeal politi\xc4\x8dne niti dr\xc5\xbeave v svojih rokah. Odtlje je s svojo politiko meril na krepitev obstoje\xc4\x8dih razmerij mo\xc4\x8di in odstranjevanje mo\xc5\xbenih virov spora. Med njih je spadal kr\xc5\xa1\xc4\x8danski misijon, ki tako kot evropski trgovci, ni imel kak\xc5\xa1nega posebnega vpliva, pa tudi potomci Hidejo\xc5\xa1ija, ki so \xc5\xbeiveli v  trdnjavi Osaka. _NEWLINE_Obeh problemov se je Iejasu v visoki starosti nad 70 let lotil strogo in brez usmiljenja. _NEWLINE_\xc5\xa0e leta 1613 je poslal na pot diplomatsko misijo, ki jo je vodil Hasekura Tsunenaga , ki je obiskala Mehiko in pape\xc5\xbea v Rimu. Istega leta pa je popolnoma prepovedal kr\xc5\xa1\xc4\x8dansko misijonarjenje ( Bateren tsuih\xc5\x8drei), in izselil, kasneje tudi usmrtil, vse kr\xc5\xa1\xc4\x8danske Daimje. 1614 je Iejasu na\xc5\xa1el \xc5\xa1ibek izgovor za ukrepe proti dedi\xc4\x8dem Hidejo\xc5\xa1ija. 1615 so \xc4\x8dete \xc5\xa1ogunata pre\xc5\xa1le v odlo\xc4\x8dilni napad na grad Osaka. Po njegovem padcu sta se Hidejori in njegova mati odlo\xc4\x8dila za samomor. Njegov sin Kunimacu je bil usmr\xc4\x8den, \xc4\x8deprav je bil potomec Iejasujeve vnukinje in tako po krvi \xc4\x8dlan klana Tokugava.\n_START_SECTION_\nPosmrtni vpliv\n_START_PARAGRAPH_\nLeto kasneje, 1. junija leta 1616, je Iejasu mrl naravne smrti Ieyasu,v gradu Sumpu, to je v trdnjavi klana Imagava, kjer je kot talec pre\xc5\xbeivel svoje otro\xc5\xa1tvo. Kot vse ostalo je kot se zdi dobro pripravil tudi svojo smrt. Kot sta mu svetovala njegova verska svetovalca Tenkai in ju\xc5\xbeno , si je dal prikrojiti obred, po katerem kot bo\xc5\xbeanstvo To\xc5\xa1o Daigongen ( \xe6\x9d\xb1 \xe7\x85\xa7 \xe5\xa4\xa7 \xe6\xa8\xa9 \xe7\x8f\xbe) dalje bedi nad usodo svoje dru\xc5\xbeine in dr\xc5\xbeave. Njegov vnuk  Jemicu, tretji Tokugava \xc5\xa1ogunu, je razko\xc5\xa1no raz\xc5\xa1iril kult Iejasuja in njegov mavzolej. Zgrajeno je mogo\xc4\x8de \xc5\xa1e danes ob\xc4\x8dudovati v  Tosho-gu sveti\xc5\xa1\xc4\x8du v mestu Nikko, kjer sta (vsak v svojem sveti\xc5\xa1\xc4\x8du) pokopana Iejasu in njegov vnuk.. Na Japonskem so mu posve\xc4\x8dena \xc5\xa1tevilna sveti\xc5\xa1\xc4\x8da (t. i. Tosho-gu). Poleg teh sveti\xc5\xa1\xc4\x8d Tosho-gu je Iejasu kot Kami predmet \xc4\x8da\xc5\xa1\xc4\x8denja tudi v drugih \xc5\xa0into sveti\xc5\xa1\xc4\x8dih, kot so Iga Hachiman-gu v Okazaki Tatsuki sveti\xc5\xa1\xc4\x8dev Okazakiju in drugih manj\xc5\xa1ih sveti\xc5\xa1\xc4\x8dih, kot so sveti\xc5\xa1\xc4\x8de (\xc4\x8ci\xc4\x8dibu, Prefektura Saitama), Tri gore Deva v Hie Tai\xc5\xa1a]], sveti\xc5\xa1\xc4\x8de Mitake, prefektura Jamana\xc5\xa1i, in tempelj Micumine v prefekturi Saitama._NEWLINE_\xc5\xa0ogunat, ki ga je ustanovil Iejasu Tokugava, je pre\xc5\xbeivel do srede 19. stoletja. Kljub temu, ali morda prav zaradi stroge izolacionalisti\xc4\x8dne politike ( \xe9\x8e\x96 \xe5\x9b\xbd \xe6\x94\xbf\xe7\xad\x96,  sakoku Seisaku , dobesedno:  politi\xc4\x8dni ukrep za izolacijo dr\xc5\xbeavo ) dinastije Tokugava navzven in zaradi policiji podobnega nadzora prebivalstva so ti \xc4\x8dasi pomenili dolgo obdobje notranje stabilnosti in kulturne blaginje.'