b'\n_START_ARTICLE_\nRaskorak\n_START_SECTION_\nOzadje\n_START_PARAGRAPH_\nPo izdaji singla\xc2\xa0\xc2\xbbVse sem dal ti\xc2\xab\xc2\xa0je skupina v zasedbi Tone Dimnik (bobni), Franjo Martinec (bas kitara) in Pavel Kavec (kitara, vokal) posnela \xc5\xa1e material za album Raskorak. Spomladi 1976 je skupina na pobudo izvr\xc5\xa1nega producenta zalo\xc5\xbebe Jugoton, D\xc5\xbeeralda Kazaferovi\xc4\x87a, pripravljeni material s \xc5\xa1e dvema instrumentalnima temama posnela \xc5\xa1e v srbohrva\xc5\xa1\xc4\x8dini za potrebe jugoslovanskega trga. Kot gostje so pri snemanju sodelovali klaviaturist Andrej Konjajev, ki je sicer igral pri ljubljanski skupini Izvir, tolkalist Miha Vipotnik in beograjski pevec Zlatko Manojlovi\xc4\x87, sicer \xc4\x8dlan skupin Dah in Gordi, ki je odpel skladbo \xc2\xbbSam sam\xc2\xab. Tonski mojster je bil Miro Bevc, snematelj Aco Razbornik, producent De\xc4\x8do \xc5\xbdgur, ovitek pa je izdelal akademski slikar Kostja Gatnik. Po izdaji albuma je skupina za kratek \xc4\x8das prekinila z delovanjem, na promocijsko turnejo pa se je odpravila v spremenjeni zasedbi Kavec, Zlatko Klun (bobni) in Igor Bo\xc5\xa1njak (bas kitara).\n_START_SECTION_\nSprejem\n_START_PARAGRAPH_\nRecenzor portala Progarchives, Sead S. Fetahagi\xc4\x87, je v retrospektivni recenziji zapisal: \xc2\xbbNaslov je pravi; skupina se je resni\xc4\x8dno vzpenjala med banalnim hard rockom in ambicioznimi progresivnimi in fusion nagnjenji, \xc4\x8deprav se ni nikoli do konca razvila v nobeni od teh smeri. Kavec je precej dober kitarist, posnemovalec Hendrixove tehnike, vendar ne tako dober vokalist. Prvi dve skladbi, \xc2\xbbHo\xc4\x87e\xc5\xa1 li sa mnom\xc2\xab\xc2\xa0in \xc2\xbbSve sam ti dao\xc2\xab\xc2\xa0zvenita prepri\xc4\x8dljivo in mo\xc4\x8dno, obe sta solidno odpeti in skomponirani. Mogo\xc4\x8de bi lahko postali hit skladbi, \xc4\x8de bi se zalo\xc5\xbeba bolj potrudila pri promociji na jugoslovanskem trgu, posebnej zato, ker sta obe skladbi odpeti v srbohrva\xc5\xa1\xc4\x8dini. /.../ Dve instrumentalni skladbi prikazujeta druga\xc4\x8dnon, nekoliko bolj jazz rock stran skupine. Martin\xc4\x8deva \xc2\xbbTema IV\xc2\xab\xc2\xa0ima lep funky groove s sintetizatorskim solom, pri Kav\xc4\x8devi naslovni skladbi pa gre za progresivno usmerjen fusion z odli\xc4\x8dnim duetom kitare in klaviatur. Obe skladbi dolgujeta precej klaviaturistu Andreju Konjajevu, ki je sicer igral pri kratkotrajni, vendar odli\xc4\x8dni jazz rock zasedbi Izvir. \xc5\xbdal tega ne moremo re\xc4\x8di za \xc5\xa1e enega gostujo\xc4\x8dega glasbenika, Zlatka Manojlovi\xc4\x87a. S svojim mote\xc4\x8dim falzetom je preprosto uni\xc4\x8dil balado \xc2\xbbSam sam\xc2\xab, kar je bil slab poskus imitacije hit skladbe \xc2\xbbJuly Morning\xc2\xab\xc2\xa0skupine Uriah Heep. Ironi\xc4\x8dno je, da je Manojlovi\xc4\x87 precej bolj\xc5\xa1i vokalist kot Kavec, vendar je pri tej skladbi posku\xc5\xa1al imitirati Davida Byrona, kar je pripeljalo do katastrofe. Ostale skladbe vsebujejo banalni hard rock brez opomina vrednih trenutkov.\xc2\xab'