b'\n_START_ARTICLE_\nTempelj Sosijevega Apolona\n_START_PARAGRAPH_\nTempelj Sosijevega Apolona (prej znan kot Apolinar in tempelj Apolina Medica ) je rimski tempelj, posve\xc4\x8den Apolonu na Marsovem polju, poleg Marcelijevega gledali\xc5\xa1\xc4\x8da in Porticus Octaviae, v Rimu, Italija. Njegovo sedanje ime izhaja iz njegovega kon\xc4\x8dnega graditelja, Gaja Sosija, rimskega politika in vojskovodje.\n_START_SECTION_\nLega\n_START_PARAGRAPH_\nApolinar in njegovi nasledniki se lahko tesno pove\xc5\xbeejo s prostorom ob gledali\xc5\xa1\xc4\x8du, ker se Ascanij sklicuje , da je \xc2\xbbzunaj porta Carmentalis med Forum Holitorium in Circus Flaminius\xc2\xab, Livij ga postavlja v prata Flaminia (Flaminijske travnike, kot se je to obmo\xc4\x8dje imenovalo)  in druge reference, ki so ga postavile blizu foruma , Kapitola  in Marcelijevega gledali\xc5\xa1\xc4\x8da ._NEWLINE_Vse to ka\xc5\xbee na trenutno sprejeto mesto tega templja, severno od gledali\xc5\xa1\xc4\x8da in vzhodno od Porticus Octaviae, na ulici, ki vodi skozi Porta Carmentalis do Marsovega polja, malo ju\xc5\xbeno od sedanjega trga Piazza Campitelli.\n_START_SECTION_\nObdobje Republike\n_START_PARAGRAPH_\nTrije stebri templja, ki so pre\xc5\xbeiveli v polni vi\xc5\xa1ini, danes spadajo v Avgustovo obnovo, vendar je kult Apolona obstajal na tem obmo\xc4\x8dju vsaj od sredine 5. stoletja pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem, ko je bil Apolinar (sveti nasad ali oltar) na tej strani. Ker je bil Apolon tuj kult, se je zato zakonito moral umestiti zunaj pomeriuma , zaradi \xc4\x8desar je bil redno mesto za sre\xc4\x8danja zunaj senata (to je bil tudi edini Apolonov tempelj v Rimu, dokler ni Avgust posvetil \xc5\xa1e enega na Palatinskem gri\xc4\x8du \xe2\x80\x93 tempelj palatinskega Apolona.). _NEWLINE_Prva tempeljska stavba sega v 431 pr. n. \xc5\xa1t., ko je konzul Gnej Julij Mento odprl enega, posve\xc4\x8denega Apolonu Mediku (zdravniku), da bi izpolnil obljubo iz \xc4\x8dasa kuge leta 433 pr. n. \xc5\xa1t.  Ta stavba je bila obnovljena leta 353 pr. n. \xc5\xa1t. in morda leta 179 pr. n. \xc5\xa1t., ko je cenzor Mark Emilij Lepid in njegov kolegij opustil pogodbo za gradnjo portika iz templja do Tibere, za templjem boginje Spes . Projekti so vklju\xc4\x8devali tudi bli\xc5\xbenje gledali\xc5\xa1\xc4\x8de. Tridesetdnevno prelivanje solz kultnega kipa Apolona, navedenega med \xc4\x8dude\xc5\xbeem ob smrti Scipiona mlaj\xc5\xa1ega , se je lahko zgodilo samo v tem templju, saj drugih Apolonov ni bilo._NEWLINE_Sosednji tempelj, posve\xc4\x8den Apolonovi sestri Diani, verjetno izvira iz pozne republike po uni\xc4\x8denju okro\xc5\xbeja Apolovega templja pri delu na Marcelijevem gledali\xc5\xa1\xc4\x8du.\n_START_SECTION_\nSosijeva rekonstrukcija\n_START_PARAGRAPH_\nRadikalno obnovo je za\xc4\x8del Gaj Sosij, verjetno \xc5\xa1ele po svojem triumfu leta 34 pr. n. \xc5\xa1t.  Ta gradbena dela je kmalu prekinila dr\xc5\xbeavljanska vojna med Oktavijanom in Antonijem (s Sosijem, ki je pre\xc5\xa1el na Antonijevo stran) in so se nadaljevala le nekaj let kasneje, ko se je Avgust spravil s Sosijem. Tako je bil na koncu posve\xc4\x8den z imenom princeps, z dnem posvetitve v Avgustovskem obdobju 23. septembra . Po izgradnji Marcelijevega gledali\xc5\xa1\xc4\x8da je kmalu zatem sprednje stopni\xc5\xa1\xc4\x8de templja poru\xc5\xa1eno in nadome\xc5\xa1\xc4\x8deno z dvema stopni\xc5\xa1\xc4\x8dema na straneh pronaosa.\n_START_SECTION_\nPozno rimsko obdobje\n_START_PARAGRAPH_\nPo Avgustovi fazi so znane le manj\xc5\xa1e rekonstrukcije, mestni prefekt (Praefectus urbi) Memij Vitrasij Orfit (356 - 359) in morda Anikij Akilij Fortunat Glabrio v 420-ih letih. Tempelj je bil zaprt med preganjanjem poganov v poznem rimskem cesarstvu, ko so kr\xc5\xa1\xc4\x8danski cesarji izdali ukaze, ki prepovedujejo vsa nekr\xc5\xa1\xc4\x8danska bogoslu\xc5\xbeja in sveti\xc5\xa1\xc4\x8da.\n_START_SECTION_\nSrednji vek in moderna doba\n_START_PARAGRAPH_\nOstanke templja so v post-rimskem obdobju zasedla srednjeve\xc5\xa1ka stanovanja vse do 30-ih let 20. stoletja, ko so jih med letoma 1926 in 1932 poru\xc5\xa1ili, da bi videli Marcelijevo gledali\xc5\xa1\xc4\x8de lo\xc4\x8deno. V istih delih so ostanke padle kolonade na\xc5\xa1li na samih polo\xc5\xbeajih, v katere so padle, znotraj loka gledali\xc5\xa1\xc4\x8da, zaradi \xc4\x8desar so leta 1937 in 1938 izkopali ostanke. Leta 1940 so padle stebre dvignili na podij, \xc4\x8deprav verjetno ne v  prvotnih polo\xc5\xbeajih.\n_START_SECTION_\nOpis\n_START_PARAGRAPH_\nStavba je skoraj popolnoma usmerjena proti jugu, in se razlikuje od orientacije drugih sosednjih zgradb, vklju\xc4\x8dno s sosednjim templjem boginje Belone._NEWLINE_Avgustova faza templja je bila sestavljena iz podija pod stebri in stenami cele, s podpornimi deli, sestavljenimi iz blokov travertina, ki so nosili te\xc5\xbeo in nepodporne dele samo blokov iz tufa in cementa. Za ostanke podijevega zidu, ki so pre\xc5\xbeiveli pod samostanom Santa Maria v Campitelliju - 13 metrov dolgi, ve\xc4\x8d kot 4 visoki in ve\xc4\x8d kot 2 m debeli - Delbr\xc3\xbcck domneva, da so del prvotne strukture. Frank pa trdi, da kljub temu, da je jedro tuf cappellaccio lahko iz prvotne zgradbe, preostanek (poleg nekaterih betonov z oblogo opus reticulatum, pa lahko pripi\xc5\xa1emo fazi iz leta 34 pr. n. \xc5\xa1t.) spada v rekonstrukcijo leta 179 pr. n. \xc5\xa1t.. To trdi zaradi uporabe v ostankov tufa iz Monte Verdeja, na ju\xc5\xbenem koncu gri\xc4\x8da Janiculum. _NEWLINE_Tempeljski heksastil je bil sestavljen iz stebrov iz  carrarskega marmorja ob sprednji in dveh dalj\xc5\xa1ih straneh pronaosa, s tistimi na hrbtni strani, izdelanimi iz ometane opeke. Ta slog se je nadaljeval v pol stebrih iz travertina (ometanih, da bi izgledal kot marmor) ob stenah cele._NEWLINE_Arhitrav fasade je bil sestavljen iz blokov travertina, namesto trdnih kosov marmorja. Na isti na\xc4\x8din je bil friz narejen na plo\xc5\xa1\xc4\x8dah na nosilni konstrukciji. Kapiteli so korintski z dodatnimi rastlinskimi motivi (v italijan\xc5\xa1\xc4\x8dini corinzieggiante), okvir pa predstavlja zelo \xc5\xa1trle\xc4\x8d strop, ki ga podpirajo nosilci._NEWLINE_Glavni tempelj je bil okra\xc5\xa1en s skulpturami, ki so bile odstranjene iz klasi\xc4\x8dnega templja v Gr\xc4\x8diji. Ti datirajo okoli 450 - 425 pr. n. \xc5\xa1t. Zdaj so ohranjeni v Centrale Montemartini v Kapitolinskih muzejih._NEWLINE_Notranji zidovi cele so bili okra\xc5\xa1eni z dvojno vrsto stebrov v afri\xc5\xa1kem marmorju, spodnji pa s frizom, ki je predstavljal faze bojev, vklju\xc4\x8denih v trojni Oktavijanov triumf leta 29 pr. n. \xc5\xa1t. Med stebri so bile edikule z ja\xc5\xa1ki s stebri\xc4\x8dki v razli\xc4\x8dnih barvnih marmorjih (giallo, antico, pavonazzetto in portasanta) in s pedimentom v nenavadnih oblikah (trikotna, polmese\xc4\x8dna in kot pagoda).\n_START_SECTION_\nUmetnostno-zgodovinska analiza\n_START_PARAGRAPH_\nArhitekturna dekoracija ohranjene faze vklju\xc4\x8duje razli\xc4\x8dne in nenavadne motive (npr. Utori stebrov, ki niso vsi enaki, vendar izmeni\xc4\x8dno \xc5\xa1ir\xc5\xa1i in o\xc5\xbeji). To je trenutek, v katerem se oblikuje nov dekorativni slog, ki zdru\xc5\xbeuje italski arhitekturni slog republike (kot je prikazano, na primer, v Portunovem templju) z vplivi helenisti\xc4\x8dnega gr\xc5\xa1kega vzhoda, s poudarkom na starih Avgustovih vrednotah novega statusa quo, medtem ko ka\xc5\xbeejo inovativne kulturne lastnosti re\xc5\xbeima. Ta slog bo kasneje kodificiran v Avgustovem forumu. Druge nove zna\xc4\x8dilnosti so vstavljanje dekorativnih elementov, ki so namenjeni praznovanju Oktavijana, kot je lovor v frizu in kapitelih._NEWLINE_Tempelj izvira tudi iz najzgodnej\xc5\xa1ega obdobja, v katerem je bil marmor uporabljen v razsutem stanju za rimske javne zgradbe in predstavlja prehodno obdobje od tradicionalnih tehnologij ometanega tufa in travertina, s poskusi na na\xc4\x8din dela z novimi materiali. Dejansko se marmor uporablja samo na fasadi, saj arhitekti \xc5\xa1e niso prepri\xc4\x8dani o njegovih nosilnih mo\xc5\xbenostih, kot so vidni na frizu, nadstre\xc5\xa1ku in kapitelih.\n_START_SECTION_\nDruge stavbe v obmo\xc4\x8dju\n_START_PARAGRAPH_\nNa tem obmo\xc4\x8dju kro\xc5\xbeni temelj in drugi ostanki ka\xc5\xbeejo na kolonado majhne okrogle stavbe Flavijevega obdobja, ki je lahko perirranterion templja, sveti izvir, uporabljen za kult templja (ki je vklju\xc4\x8deval \xc4\x8di\xc5\xa1\xc4\x8denje), kasneje pa verjetno za lustrum (petletno obdobje)._NEWLINE_Triumfalni portik (dolg portik, ki se je razprostiral miljo od porta Carmentalis in Trigarija na Servijevem zidu) je pre\xc4\x8dkal vogale templjev Apolona in Belone, kjer so vidni ve\xc4\x8dji ostanki. Drugi so vidni v smeri Kapitola, ob sedanji Via del Teatro di Marcello, obrnjeni proti cerkvi San Nicola in Carcere.'