b'\n_START_ARTICLE_\nKoncert za violon\xc4\x8delo in orkester (Elgar)\n_START_PARAGRAPH_\nKoncert za violon\xc4\x8delo in orkester v e-molu, op. 85 je zadnje delo angle\xc5\xa1kega skladatelja Edwarda Elgarja (1857\xe2\x80\x931934). Avtorju znamenitih Variacij enigma, cikla uvertur Pomp and Circumstance, dveh simfonij, \xc5\xa1tirih oratorijev in \xc5\xa1tevilnih drugih skladb so leta 1918 v Londonu odstranili vneto bezgavko. To je bil v tistem \xc4\x8dasu resen poseg. Ko se je zbudil iz narkoze, je prosil za svin\xc4\x8dnik in papir. Zapisal je melodijo, ki je pozneje postala prva tema Koncerta za violon\xc4\x8delo. Vrnil se je okrevat v svojo pode\xc5\xbeelsko hi\xc5\xa1ico na obali v Sussexu, v kateri je \xc5\xa1tiri leta poslu\xc5\xa1al bobnenje topov, ki se je z zahodne fronte razlegalo \xc4\x8dez Rokavski preliv. Koncert za violon\xc4\x8delo in orkester je za\xc4\x8del pisati spomladi 1919. Delo je bilo prvi\xc4\x8d izvedeno 27. oktobra 1919. Izvedel ga je violon\xc4\x8delist Felix Salmond z londonskim simfoni\xc4\x8dnim orkestrom pod vodstvom skladatelja. Elgarju je nekaj mesecev kasneje umrla \xc5\xbeena in z njeno smrtjo se je njegovo skladateljsko ustvarjanje kon\xc4\x8dalo. Koncert za violon\xc4\x8delo se mo\xc4\x8dno razlikuje od skladateljevih dotedanjih del, saj so vsa po vrsti izra\xc5\xbeala optimizem in zaupanje v angle\xc5\xa1ki na\xc4\x8din \xc5\xbeivljenja. Z njim je izrazil strah, obup in razo\xc4\x8daranje, ki ga je ob\xc4\x8dutil ob koncu velike vojne, pa tudi ob\xc4\x8dutje bli\xc5\xbeajo\xc4\x8de se starosti in minljivosti. Koncert se za\xc4\x8dne z dramati\xc4\x8dnim solisti\xc4\x8dnim recitativom \xc4\x8dela, sledi pa mu kratka kadenca. Nato viole kot iz daljave odigrajo glavno temo. To povzame solist in jo spremeni v mo\xc4\x8dnej\xc5\xa1o, bolj bole\xc4\x8do izpoved. Zopet se oglasi orkester, nato pa solist zadnji\xc4\x8d odigra glavno temo. Glasbeno dogajanje se razvedri v liri\xc4\x8dnem srednjem delu stavka. Glavna tema se ponovno oglasi, tokrat hladno in odmaknjeno, kot odmev, nato pa brez premora sledi hitri in lahkotni drugi stavek. Ljubeznivi oto\xc5\xbeni tretji  stavek za\xc4\x8dne in kon\xc4\x8da celoten orkester, na koncu pa ostane solist sam. \xc4\x8cetrti stavek se nadaljuje brez premora; glasba preide iz svetlega B-dura v resnobni b-mol, slovesna melodija pa ob groze\xc4\x8dih podtonih v spremljavi nenehno preskakuje iz tonalitete v tonaliteto. Proti koncu stavka se tempo upo\xc4\x8dasni in spet zasli\xc5\xa1mo temo iz tretjega stavka. Nato glasba povsem zastane in orkester se zadr\xc5\xbei v dolgem akordu. Sledi predelana tema iz prvega stavka, koncert pa sklene ponovni nastop glavne melodije \xc4\x8detrtega  stavka. Malo pred smrtjo je Elgar na bolni\xc5\xa1ki postelji zabrundal prvo temo koncerta prijatelju, ki ga je obiskal, in mu dejal:\xc2\xa0\xc2\xbb\xc4\x8ce bo\xc5\xa1 po moji smrti na pokopali\xc5\xa1\xc4\x8du na Malvernskih gri\xc4\x8dih sli\xc5\xa1al, da nekdo \xc5\xbevi\xc5\xbega to melodijo, se ne prestra\xc5\xa1i. Samo jaz bom.\xc2\xab\xc2\xa0'