b'\n_START_ARTICLE_\nJan III. Sobieski\n_START_SECTION_\nMladost\n_START_PARAGRAPH_\nDru\xc5\xbeina Sobieski je pripadala ni\xc5\xbejemu rutenskemu (ukrajinskemu) plemstvu. Janov o\xc4\x8de Jakob Sobieski (*1588, \xe2\x80\xa01646) se je s slu\xc5\xbebo na kraljevem dvoru povzpel na nivo visokega plemstva in ob koncu \xc5\xbeivljenja napredoval na polo\xc5\xbeaj kastelana v Krakovu, kar ga je uvrstilo med \xc4\x8dlane senata (zgornji dom poljskega parlamenta). Janova mati Zofia Teofillia Dani\xc5\x82owicz je bila vnukinja slavnega vojskovodje hetmana Stanis\xc5\x82awa \xc5\xbb\xc3\xb3\xc5\x82kiewskega._NEWLINE_Jan je otro\xc5\xa1tvo pre\xc5\xbeivel v \xc5\xbb\xc3\xb3\xc5\x82kiewu (\xc5\xbdovkva). Leta 1643 je kon\xc4\x8dal \xc5\xa1olanje na Novodvorskem kolegiju v Krakovu in leta 1646 diplomiral na filozofski fakuleteti Jagelonske univerze v Krakovu. Skupaj z bratom Markom je na poti po Evropi obiskal Leipzig, Antwerpen, Pariz, London, Leiden in Haag. Pri tem je sre\xc4\x8dal pomembne osebnosti, kot so bili Louis II. Cond\xc3\xa9jski, Karel II. Angle\xc5\xa1ki, Viljem II. Oranski ter se nau\xc4\x8dil francosko, nem\xc5\xa1ko, italijansko in latinsko.\n_START_SECTION_\nHitro napredovanje v voja\xc5\xa1ki hierarhiji\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1648 sta se z bratom vrnila domov in se ob vstaji Bogdana Hmelnickega kot prostovoljca pridru\xc5\xbeila poljsko-litvanski vojski. Jan se je odlikoval kot poveljnik oddelka konjenice, napredoval v voja\xc5\xa1ki hierarhiji in se ponovno izkazal v bitki pri Bereste\xc4\x8dku (1651). Kralj ga je kot \xc4\x8dlana diplomatske misije poslal v Istanbul, kjer se je nau\xc4\x8dil tatarskega in tur\xc5\xa1kega jezika in se seznanil s tur\xc5\xa1kim voja\xc5\xa1kim izro\xc4\x8dilom in taktiko._NEWLINE_Po \xc5\xa1vedski invaziji na Poljsko (1655) se je skupaj z voja\xc5\xa1ko enoto, v kateri je sodeloval, predal \xc5\xa1vedskemu kralju Karlu X. in mu prisegel zvestobo. Marca 1656 je prestopil na stran poljskega kralja Jana II. Kazimirja in se boril pod poveljstvom hetmana Stefana Czarnieckega. Julija 1656 je v tridnevni bitki pri Var\xc5\xa1avi poveljeval 2.000 tatarskim konjenikom. \xc4\x8ceprav mo\xc4\x8dan podpornik francoske stranke, je med uporom Lubomirskega ostal zvest kralju, kar je pospe\xc5\xa1ilo njegovo nadaljnjo voja\xc5\xa1ko kariero._NEWLINE_Leta 1665 se je poro\xc4\x8dil z Marie Casimire Louise de la Grange d\'Arquien, dvorno damo poljske kraljice Marie Luise Gonsaga, napredoval v \xc4\x8din velikega mar\xc5\xa1ala in naslednje leto v velikega hetmana kraljeve vojske._NEWLINE_Leta 1667 so se uprli Kozaki v poljskem delu Ukrajine (desni breg Dnjepra). Njihov vodja, hetman Pjotr Doro\xc5\xa1enko, je priznal vazalstvo tur\xc5\xa1kemu sultanu in poklical na pomo\xc4\x8d Krimske Tatare. Jan je oktobra 1667 na \xc4\x8delu poljske kraljeve vojske pri Podhajcih premagal zdru\xc5\xbeeno koza\xc5\xa1ko-tatarsko vojsko in se spomladi 1668 zmagovito vrnil v Var\xc5\xa1avo._NEWLINE_Ob odstopu kralja Jana II. Kazimirja (1668) ga je njegova \xc5\xbeena, ki so jo Poljaki imenovali Marysie\xc5\x84ka, posku\xc5\xa1ala s svojimi francoskimi zvezami spraviti na poljski prestol, vendar ji na\xc4\x8drt ni uspel. Poljsko plemstvo je spomladi 1669 izvolilo za kralja kandidata Habsbur\xc5\xbeanov, Mihaela Korybut Wi\xc5\x9bniowieckega._NEWLINE_Novi kralj (tako kot njegov predhodnik) ni bil sposoben urediti razmer v dr\xc5\xbeavi: delo sejma (poljski parlament) je bilo zaradi blokad \xc5\xa1e naprej onemogo\xc4\x8deno, dr\xc5\xbeavna blagajna je bila prazna, vojaki so se v za\xc5\xa1\xc4\x8dito svojih interesov zdru\xc5\xbeevali v posamezne voja\xc5\xa1ke zveze (konfederacije). V tak\xc5\xa1nih razmerah se dr\xc5\xbeava ni mogla upreti Turkom, ko so jo junija 1672 pod poveljstvom vezirja K\xc3\xb6pr\xc3\xbcl\xc3\xbc Faz\xc4\xb1l Ahmed pa\xc5\xa1e napadli s 100.000 glavo vojsko. Po \xc5\xa1estindvajsetdnevnem obleganju so zavzeli klju\xc4\x8dno poljsko trdnjavo Kamieniec Podolski in se pribli\xc5\xbeali Lvovu, ki je pla\xc4\x8dal odkupnino. Z mirom v Bu\xc4\x8da\xc4\x8du (oktober 1672) je Poljska-Litva izgubila Podolje in Braclavsko pokrajino ter pristala na pla\xc4\x8devanje letnega tributa (priznala vazalstvo). To poni\xc5\xbeanje je vendarle toliko streznilo poljsko-litovsko plemstvo, da je za\xc4\x8dasno opustilo medsebojne spore, odpovedalo sultanu dajatve in denar raje usmerilo v davek za oboro\xc5\xbeitev vojske. Poveljstvo vojske so poverili Janu Sobieskemu, ki je 11. novembra 1673 v bitki pri Hotinu dosegel \xc5\xa1e eno veliko zmago nad Osmani. Skoraj na isti dan je umrl kralj Mihael. Sijajna zmaga je Jana Sobieskega (kljub nasprotovanju prista\xc5\xa1ev Habsbur\xc5\xbeanov) maja 1674 ponesla na poljski prestol.\n_START_SECTION_\nPoljski kralj\n_START_PARAGRAPH_\nKot prista\xc5\xa1 Francozov je Jan Sobieski junija 1675 v svoji rezidenci v Jaworowu sklenil z njimi tajni sporazum, po katerem naj bi Ludvik XIV. svoje tur\xc5\xa1ke zaveznike prepri\xc4\x8dal, da bi Poljski vrnili njena ukrajinska ozemlja in z njo sklenili mir; mir s Tur\xc4\x8dijo bi Sobieskemu omogo\xc4\x8dil, da bi se skupaj s Francozi bojeval proti Brandenburgu in Habsbur\xc5\xbeanom ter Poljski ponovno priboril tisti del Prusije, ki ga je izgubila med potopom._NEWLINE_Vendar so \xc5\xa1li dogodki druga\xc4\x8dno pot. Vojna s Turki se je v letih 1674-76 nadaljevala in se kon\xc4\x8dala, ne z mirom kot je obljubljal Ludvik XIV., ampak le s premirjem v \xc5\xbburawnu (oktober 1676), ki je bil za Poljsko-Litvo komaj kaj ugodnej\xc5\xa1i od tistega v Bu\xc4\x8da\xc4\x8du. Podolje s trdnjavo Kamieniec Podolski je \xc5\xa1e naprej ostalo pod tur\xc5\xa1ko oblastjo, Poljska je dobila nazaj le obmo\xc4\x8dje Bia\xc5\x82a Cerkiew._NEWLINE_Tudi na poljsko plemstvo, ki je bilo ve\xc4\x8dinoma Francozom nenaklonjeno, Ludvik XIV. ni mogel niti \xc5\xbeelel vplivati in se je do Sobieskega vedel kot do svojega vazala. Mirovno pogodbo s Tur\xc4\x8dijo so odklanjali tudi Habsbur\xc5\xbeanom naklonjeni (in od njih podkupljeni) magnati (najbogatej\xc5\xa1i plemi\xc4\x8di), ki so bili do kralja sovra\xc5\xbeno razpolo\xc5\xbeeni in so ga celo \xc5\xbeeleli odstaviti. Za nadaljevanje vojne z "neverniki" se je zavzemala tudi pape\xc5\xa1ka diplomacija._NEWLINE_V tak\xc5\xa1nih okoli\xc5\xa1\xc4\x8dinah in ob groze\xc4\x8di tur\xc5\xa1ki nevarnosti je Sobieski spremenil na\xc4\x8drt. Dal je utrditi obzidji Krakova in Lvova ter 1. aprila 1683 sklenil zvezo s cesarjem Leopoldom I., po kateri sta se pogodbenika obvezala, da si bosta v stiski pomagala z vso voja\xc5\xa1ko mo\xc4\x8djo. Ko je pozno poleti 1683 ogromna osmanska vojska (kakih 150 tiso\xc4\x8d mo\xc5\xbe ali \xc5\xa1e ve\xc4\x8d) pod poveljstvom vezirja Kara Mustafa pa\xc5\xa1e obkolila Dunaj, je Sobieski mestu prihitel na pomo\xc4\x8d s 25.000 mo\xc5\xbemi. Ker je imel med voja\xc5\xa1kimi poveljniki, ki so pri\xc5\xa1li Dunaju na pomo\xc4\x8d, najvi\xc5\xa1ji \xc4\x8din, je prevzel vrhovno poveljstvo nad vojsko 75.000 mo\xc5\xbe in dosegel 12. septembra 1683 na Kahlenbergu briljantno zmago nad Turki. Cesar Leopold I., ki se je z dvorom umaknil v Passau, se je po zmagi vedel do Sobieskega in Poljakov izredno oholo in \xc5\xbealjivo, med tem ko je vsa Evropa ob\xc4\x8dudovala in slavila zmago poljskega oro\xc5\xbeja.\n_START_SECTION_\nPo zmagi na Dunaju\n_START_PARAGRAPH_\nJan Sobieski je skupaj za avstrijsko vojsko 9. oktobra 1683 dosegel \xc5\xa1e eno zmago nad Turki ob Donavi pri Parkanih (danes slova\xc5\xa1ko \xc5\xa0t\xc3\xbarovo ob mad\xc5\xbearski meji); dva dni prej je bil skoraj ob \xc5\xbeivljenje, ko je poljska predstra\xc5\xbea, ki ji je poveljeval, padla v tur\xc5\xa1ko zasedo._NEWLINE_Leta 1684 je pod pritiskom pape\xc5\xa1ke diplomacije pristopil k sveti ligi, t j poljsko-avstrijsko-bene\xc5\xa1ko-pape\xc5\xa1ki zvezi, ki jo je organiziral pape\xc5\xbe Inocenc XI._NEWLINE_Sobieski je bil v nadaljnjih bojih proti Turkom (1684-91), v katerih je \xc5\xbeelel osvoboditi Podolje, Moldavijo in Vla\xc5\xa1ko in iz njih narediti vladavino za svojega najstarej\xc5\xa1ega sina Jakoba, v glavnem neuspe\xc5\xa1en. Avstrija, ki ni \xc5\xbeelela, da se okrepi vpliv Poljske na jugu, mu pri tem ni prav ni\xc4\x8d pomagala. Zato je iskal voja\xc5\xa1ko pomo\xc4\x8d pri Rusih, ki so se tudi borili proti Turkom. Leta 1686 je sklenil z njimi ve\xc4\x8dni mir, v katerem se je v korist Rusije dokon\xc4\x8dno odrekel Kijevski pokrajini (ki jo je Poljska leta 1667 z mirom v Andrusovu Rusiji prepustila le za\xc4\x8dasno). S Turki pa mu miru ni uspelo skleniti.\n_START_SECTION_\nOb koncu\n_START_PARAGRAPH_\nKljub temu da Sobieskemu ni uspelo skleniti miru z Osmanskim cesarstvom, je s svojo voja\xc5\xa1ko in organizacijsko spretnostjo uspel ubraniti Poljsko-Litvo pred Turki, pa \xc4\x8deprav so ga pri tem plemstvo in sejm ves \xc4\x8das ovirali. Uspel je tudi reorganizirati in posodobiti vojsko, okrepiti topni\xc5\xa1ke enote in vpeljati nove taktike bojevanja._NEWLINE_Manj uspe\xc5\xa1en je bil v notranjih zadevah. Popolnoma so neuspeli vsi njegovi poskusi, da bi okrepil polo\xc5\xbeaj krone in stabiliziral vojsko. Po veliki zmagi leta 1683 so plemi\xc4\x8di kazali malo zanimanja za obrambo de\xc5\xbeele in litovski magnati so se raje bojevali med seboj kot s Turki._NEWLINE_Sobieski je bil v zadnjih letih \xc5\xbeivljenja pogosto resno bolan. Sporom s plemi\xc4\x8di, ki so bili stalnica njegovega vladanja, so se pridru\xc5\xbeili spori v dru\xc5\xbeini; najstarej\xc5\xa1i sin Jakob je bil v sporu z materjo in mlaj\xc5\xa1ima bratoma (po Janovi smrti so na volitvah novega kralja tudi nastopali eden proti drugemu). Uspe\xc5\xa1na je bila edino poroka h\xc4\x8dere Kunegunde z bavarskim volilnim knezom Maksimilijanom II. Emanuelom (1694). Kljub vsemu pa je premo\xc5\xbeenje vladarskega para kar naprej raslo; znala sta pridobivati denar na ra\xc4\x8dun prodaje slu\xc5\xbeb in \xc4\x8dasti, tako da je kralj zapustil veliko bogastvo._NEWLINE_Sobieski je velike vsote denarja porabil za svoje rezidence v \xc5\xbb\xc3\xb3\xc5\x82kiewu in Jawor\xc3\xb3wu in \xc5\xa1e posebej za dvorec Wilan\xc3\xb3w blizu Var\xc5\xa1ave, lep primerek baro\xc4\x8dne arhitekture. Bil je mecen pesnikov in slikarjev. Med vsemi poljskimi vladarji 17. stoletja je bil najbolj izobra\xc5\xbeen in najbolj se je zanimal za literaturo in kulturno \xc5\xbeivljenje. Ker sta bila z \xc5\xbeeno pogosto lo\xc4\x8dena - on na fronti, ona na poteh po Franciji - ji je Jan pisal dolga pisma, ki so zelo zanimiv in pomemben zgodovinski vir; njena pisma se niso ohranila._NEWLINE_Po enem letu brezvladja je Jana III. Sobieskega nasledil sa\xc5\xa1ki volilni knez Friderik Avgust I., ki si je kot poljski kralj nadel ime Avgust II.'