b'\n_START_ARTICLE_\nHermann Broch\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nKo je kon\xc4\x8dal izobrazbo na tehni\xc5\xa1ki tekstilni \xc5\xa1oli, je od 1909 do 1927 vodil o\xc4\x8detovo tekstilno tovarno v Teesdorfu pri Dunaju. Od leta 1925 do 1928 je \xc5\xa1tudiral matematiko, filozofijo in fiziko na Univerzi na Dunaju. Po kon\xc4\x8danem \xc5\xa1tudiju je bil honorarni pisatelj. Ko je leta 1938 nacisti\xc4\x8dna Nem\xc4\x8dija priklju\xc4\x8dila Avstrijo, so Brocha priprli za kratek \xc4\x8das. Potem je emigriral preko Anglije in \xc5\xa0kotske v Zdru\xc5\xbeene dr\xc5\xbeave Amerike._NEWLINE_Njegova dela zaznamujejo refleksije znanstvenih spoznanj, raziskav ali sanj. Prav tako je zanj zna\xc4\x8dilno, da je vanj vpeljal nova stilna sredstva, kot npr. notranji monolog. Poleg tega se je intenzivno ukvarjal z Jamesom Joyceom in o njem napisal esej z naslovom James Joyce in sedanjost (nem. James Joyce und die Gegenwart, 1935). Od leta 1930 do 1932 je pisal trilogijo romanov Mese\xc4\x8dniki (nem. Die Schlafwandler). V njej je prikazal, kako propadajo vrednote in osebnost. Broch je predstavil zna\xc4\x8dilne odzive na izgubo vere in smisla moderne dru\xc5\xbebe. V prvem delu trilogije Pasenow ali romantika (nem. Pasenow oder die Romantik) izoblikuje Broch romanti\xc4\x8dni in hkrati nostalgi\xc4\x8dni pogled, kar pomeni, da liki romana zanikajo stvarna dejstva; v drugem delu Esch ali anarhija (nem. Esch oder die Anarchie) tava junak brez orientacije iz enega v drug sistem vrednot in ne najde opore, kamor bi naslonil svoja verska po\xc5\xbeelenja; v tretjem delu prika\xc5\xbee stvarno in cini\xc4\x8dno vedenje: vsi verski sistemi so podrejeni geslu komercialnega zaslu\xc5\xbeka. Knjiga spada med najpomembnej\xc5\xa1e evropske romane in ga pogosto primerjajo z [James Joyce|Joycejevim] Uliksesom (Ulysses). Za interprete so njegova dela, ki so bogata z namigi, ve\xc4\x8dplastna in vsebujejo mo\xc4\x8dne simbole, vedno znova veliki izzivi. Mese\xc4\x8dniki (nem. Die Schlafwandler) je Brochovo svetovno znano delo. Uvr\xc5\xa1\xc4\x8dajo ga med dela nem\xc5\xa1ke klasi\xc4\x8dne moderne, vendar so nova raziskovanja odkrila pridihe postmodernega._NEWLINE__NEWLINE_Nato je napisal svoje naslednje delo z naslovom Neznana veli\xc4\x8dina (nem. Die unbekannte Gr\xc3\xb6\xc3\x9fe, 1933). V tem delu Broch obravnava, kako naj racionalno vodi\xc5\xa1 svoje \xc5\xbeivljenje v iracionalnem svetu. Prav tako so v tem delu pomembna nova dogajanja s podro\xc4\x8dja teorije fizike v 20. letih ter nova spoznanja na podro\xc4\x8dju matematike. Broch je poznal obe podro\xc4\x8dji, saj se je z njima ukvarjal \xc5\xbee med \xc5\xa1tudijem._NEWLINE__NEWLINE_K delom zgodnjih 30. let spada tudi nekaj dram. V tragediji Od\xc5\xa1kodnina (nem. Die Ents\xc3\xbchnung) so glavna tema konflikti v \xc4\x8dasu Weimarske republike. Prav tako je napisal komedijo z naslovom Zajeto iz zraka ali Posli barona Labordeja (nem. Aus der Luft gegriffen oder Die Gesch\xc3\xa4fte der Baron Laborde). V obeh delih opisuje tragi\xc4\x8dne oz. sme\xc5\xa1ne poglede na dru\xc5\xbebo, ki ji vlada denar. V 30. letih je Broch napisal nekaj pesni\xc5\xa1kih del, ki jih dolgo nih\xc4\x8de ni opazil. \xc4\x8ce bi jih raziskovali v tem obdobju, bi prinesla zanimiva spoznanja v \xc4\x8dasu naravne lirike._NEWLINE__NEWLINE_Nedokon\xc4\x8danemu romanu Gorski roman (nem. Bergroman) je Broch hotel dati naslov Demetra ali uro\xc4\x8ditev (nem. Demeter oder die Verzauberung). V romanu pride nad alpsko gorsko vas iracionalna sila, ki napelje prebivalce, da \xc5\xbertvujejo ljudi v obredih in do mno\xc5\xbei\xc4\x8dnega norenja. Prvo izdajo tega romana so dokon\xc4\x8dali leta 1935. Roman je primer antifa\xc5\xa1isti\xc4\x8dnega romana 30. let, ki ima veliko simbolov in je zasnovan kot prilika ali parabola. Knjiga ima poleg politi\xc4\x8dne tudi misti\xc4\x8dno in religiozno raven. Mati Gisson ima zna\xc4\x8dilnosti Demetre in je protipol diktatorskemu Mariusu Rattiju._NEWLINE__NEWLINE_Med letoma 1936 in 1937 je pisal Zakon dru\xc5\xa1tva narodov (nem. V\xc3\xb6lkerbund-Resolution). S tem delom je pozival Dru\xc5\xa1tvo narodov, naj se zavzemajo za \xc4\x8dlove\xc5\xa1kost in pravice ljudi, da bi s tem ustavili fa\xc5\xa1izem. Broch je poizku\xc5\xa1al dose\xc4\x8di podporo nekaterih humanitarnih organizacij za svoje delo, vendar mu to ni uspelo. Ko je pobegnil v Zdru\xc5\xbeene dr\xc5\xbeave Amerike, je pri svojih delih o mednarodnih \xc4\x8dlovekovih pravicah jemal tudi snov iz zgoraj navedenega dela, ki do takrat \xc5\xa1e ni iz\xc5\xa1lo._NEWLINE__NEWLINE_Iz\xc5\xa1le so tri izvedbe tega romana. Prvo izvedbo je dokon\xc4\x8dal leta 1935. Preko posrednikov je Brochov rokopis prepotoval iz Avstrije preko Londona do New Yorka, kjer ga je Broch kon\xc4\x8dno prejel. Predal mu ga je Heinrich Eduard Jacob 16. avgusta 1939. Fragment druge izvedbe romana, na katerem je s prekinitvami pisal med letoma 1936 in 1938, je pred svojim pobegom iz Avstrije predal Franku Thiessu. Ta je iz \xc5\xa0vice poslal besedilo na \xc5\xa0kotsko k Edwinu in Willi Muir, ki sta \xc5\xbeivela v Svetem Andreju (St. Andrews) in pri njiju tudi Broch. Ponovno je za\xc4\x8del pisati na tej snovi leta 1951, kar mu vendar ni uspelo dokon\xc4\x8dati. Roman je prvi\xc4\x8d iz\xc5\xa1el, v \xc4\x8detrtem zvezku zbranih del pod naslovom Tisti, ki poizku\xc5\xa1a (nem. Der Versucher) pod nadzorom Felixa St\xc3\xb6ssingerja \xe2\x80\x93 kar je jezikovno zelo problemati\xc4\x8dno \xe2\x80\x93 tako, da naj bi upo\xc5\xa1tevali vse tri rokopise, ki so jih na\xc5\xa1li v Brochovi zapu\xc5\xa1\xc4\x8dini. Prva izvedba romana je iz\xc5\xa1la 1967. Ta je dala navdih pisateljici Barbari Frischmuth, da je napisala svojo Demetrino trilogijo. 1937 je nastala prva ina\xc4\x8dica novele z naslovom Vergil se vra\xc4\x8da domov (nem. Die Heimkehr des Vergils), ki so jo oddajali po radiju. Novela je osnova za nastanek romana o Vergilu. V letu 1938 se je Broch ukvarjal s tretjo verzijo te novele in ji pripisal naslov Pripoved o smrti (nem. Erz\xc3\xa4lung vom Tode). Marca tega leta so ga tudi priprli. \xc5\xa0ele v pregnanstvu v Ameriki je svoj projekt predelal v obse\xc5\xbeen roman Vergilova smrt (nem. Der Tod des Vergil, 1945). V delu Broch potegne povezave med kulturnimi spremembami za \xc4\x8dasa vladanja rimskega cesarja Avgusta in sedanjostjo. Broch meni, da tudi zdaj prav tako kot takrat propada kultura in nakazujejo se obrisi nove kulture, katere bistvo je religija. Vergil v svojih monologih obra\xc4\x8duna s propadajo\xc4\x8do kulturo. Njegova sanjska videnja mu pomagajo, da ne izgubi upanja, da se bo pri\xc4\x8delo novo \xc4\x8dlove\xc5\xa1ko obdobje. Za samo delo je zna\xc4\x8dilno, da se posamezni prizori med sabo izmenjujejo. Zasledimo lahko prizore, ki so opisani zelo realisti\xc4\x8dno (opisi ulice revnih), s politi\xc4\x8dnimi pogovori (pogovori s cesarjem Avgustom) in liri\xc4\x8dnimi odstavki, ki zvenijo kot himne (elegije usode in sanjske sekvence). Brochov osebni obstoj je ogro\xc5\xbeal Gestapo, tajna policijska organizacija nacisti\xc4\x8dne Nem\xc4\x8dije, ki ga je \xc5\xbeelel pripreti. V svojih pismih je zapisal, da ga to stanje vedno znova sili, da se naj pripravlja na svojo smrt. Ko se je tako pripravljal na smrt, je to pripomoglo pri nastajanju Vergilove smrti. Broch se je moral psihi\xc4\x8dno zelo potruditi, da je prebolel ogro\xc5\xbeenost, ki se je ni mogel re\xc5\xa1iti. V psiholo\xc5\xa1kih analizah dela so posku\xc5\xa1ali orisati poti tega, zaradi katerega so se protagonisti tako individualizirali (Aniela Jaff\xc3\xa9). Psihoanalitik Gerhard Dahl je opa\xc5\xbeal proces notranjega zorenja in sicer v sceni ko se protagonist Vergil ne more braniti pred strahovi iz pregenitalne faze (scena v ulici revnih, ki je simbol za arhai\xc4\x8dne stahove v prasceni). Protagonist se zlomi pod bremenom, kar po drugi strani omogo\xc4\x8da njegov razvoj. Smrt na koncu romana ni neprimerna kazen za narcizem, ampak sre\xc4\x8dno zdru\xc5\xbeenje z materjo vseh._NEWLINE__NEWLINE_Ko je bil v izgnanstvu v Ameriki, sta bila Thomas Mann in Albert Einstein njegova prijatelja. Prijatelja sta ga spodbujala, naj napi\xc5\xa1e delo o psihologiji mno\xc5\xbeic. Med tem ko je \xc5\xbeivel v eksilu, se je ukvarjal z vpra\xc5\xa1anji demokracije, totalitarizma, totalnega gospodarstva in mednarodnih \xc4\x8dlovekovih pravic. O teh temah je napisal spise, si so \xc5\xa1e danes aktualni. Eden izmed njegovih najbolj\xc5\xa1ih esejev je knjiga Hofmannsthal in njegov \xc4\x8das (nem. Hofmannsthal und seine Zeit). Ta esej je pisal predvsem med letoma 1947 in 1948. V njem analizira kulturo stare Avstrije v \xc4\x8dasu 19. stoletja, \xc4\x8das liberalizma in dunajske moderne. Hofmannsthalovo \xc5\xbeivljenje je Broch nakazal na tem zgodovinskem ozadju, ki predstavlja ponovno neko kulturo, ki propada. Takrat je tudi uvedel izraz vesela apokalipsa (nem. Fr\xc3\xb6hliche Apokalypse). To delo nekateri primerjajo s stvaritvami Karla Krausa. Leta 1950, tik pred Brochovo smrtjo, je iz\xc5\xa1el njegov zadnji roman Nedol\xc5\xbeni (nem. Die Schuldlosen). V tem romanu, ki je sestavljen iz enajstih pripovedi, je kriti\xc4\x8dno prikazal v \xc4\x8dasovnem zaporedju desetletja med letoma 1913 in 1933 v Nem\xc4\x8diji. Roman vsebuje tudi legendarno Zgodbo dekle Zerline (nem. Geschichte der Magd Zerline), ki so jo uprizorili kot enodejanko. Zaslovela je, ko je v njej glavno vlogo igrala Jeanne Moreau. Hannah Arendt je to pripoved \xc5\xbee ob izidu romana razglasila za eno najlep\xc5\xa1ih ljubezenskih zgodb svetovne literature. V letu njegove smrti so nekateri prijatelji in literarne zdru\xc5\xbebe predlagali Brocha za Nobelovo nagrado. Maurice Blanchot, Erich von Kahler, Hannah Arendt, George Steiner, Villy S\xc3\xb8rensen, Milan Kundera, Elias Canetti so samo nekateri izmed njegovih ob\xc4\x8dudovalcev, ki so o njem tudi pisali. Po njem se imenuje tudi ulica v 21. okro\xc5\xbeju na Dunaju.'