b"\n_START_ARTICLE_\nHeksameter\n_START_PARAGRAPH_\nHeksameter, imenovan tudi \xc5\xa1estomer, je verz sestavljen iz petih daktilskih stopic, kjer se daktili lahko nadome\xc5\xa1\xc4\x8deni s spondeji, zadnja stopica je obvezno trohejska. Sestavljen je iz 12 - 17 zlogov, zaradi svoje dol\xc5\xbeine vsebuje cezuro.\n_START_SECTION_\nNastanek\n_START_PARAGRAPH_\nGre za najstarej\xc5\xa1i znani gr\xc5\xa1ki verz, ki je nastal v 2. tiso\xc4\x8dletju pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem v predhomerskem pesni\xc5\xa1tvu. Pri Homerju je bil \xc5\xbee popolnoma izoblikovan. V latinsko pesni\xc5\xa1tvo je bil uveden okoli leta 180 pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem. V heksametru so zlo\xc5\xbeene nekatere izmed najve\xc4\x8djih pesni\xc5\xa1kih umetnin, kot so Vergilove Bukolike, Georgike in Eneida, Ovidove Metamorfoze in Horacove Satire in Pisma. V obdobju klasicizma so si sku\xc5\xa1ale heksameter prilagoditi moderne evropske knji\xc5\xbeevnosti, predvsem nem\xc5\xa1ka (Klopstock, Voss, Goethe, Schiller) in razli\xc4\x8dne slovanske knji\xc5\xbeevnosti.\n_START_SECTION_\nHeksameter na Slovenskem\n_START_PARAGRAPH_\nV sloven\xc5\xa1\xc4\x8dino ni pri\xc5\xa1el neposredno iz gr\xc5\xa1\xc4\x8dine temve\xc4\x8d prek latin\xc5\xa1\xc4\x8dine in nem\xc5\xa1\xc4\x8dine. Ne uporablja se v ljudskih pesmih, le redko v cerkvenih, zato lahko govorimo o knji\xc5\xbenih posvetnih heksametrih. Pojavlja se v dveh oblikah, najpogosteje kot elegijski distih, t. j. kombinacija heksametra in pentametra, ter kot goli oz. juna\xc5\xa1ki heksameter, ki se rabi redkeje (npr. v Pisanicah Pohlinova Wytestka pesm, katiro je sloshil P*.M*.D*.). _NEWLINE_Prvi slovenski distih se nahaja v \xc4\x8candkovem prevodu Kanizijevega malega katekizma iz leta 1615, to je pesem Boshjim inu S. Catolishke Karshanske Matere Cerkve pokornim Otrozhizham. \xc4\x8candek se ni dr\xc5\xbeal ne latinskih pravil o dol\xc5\xbeini zlogov ne svojega jezikovnega ob\xc4\x8dutka, da so dolgi le nagla\xc5\xa1eni zlogi, ampak je naglase razvr\xc5\xa1\xc4\x8dal poljubno. Sledijo trije rokopisni heksametri, ki jih je v krstno knjigo bogojanske \xc5\xbeupnije v letu 1697 zapisal prekmurski duhovnik \xc5\xa0tefan Bla\xc5\xbeevi\xc4\x8d. Sledi zati\xc5\xa1je do Pohlinove Kranjske gramatike leta 1768, kjer so podana naglasna in metri\xc4\x8dna pravila, ki se jih sam v svojih heksametrih v Pisanicah ni dr\xc5\xbeal (Wyteska pesm, katiro je sloshil P*.M*.D*.). Pohlinovim verzom so podobni tudi Nagli\xc4\x8devi. Pisanice vsebujejo pet pesmi v heksametrih in distihih, poleg \xc5\xbee omenjenih Pohlina in Nagli\xc4\x8da sta jih pisala tudi Vodnik in Miheli\xc4\x8d. Zanimivo je, da osrednji pisani\xc5\xa1ki pesnik Janez Demascen Dev ni pisal heksametrov. Pisanicam (1779-1781) sledi zati\xc5\xa1je do 30-ih let 19. stoletja, ko so objavljali Jakob Zupan, Mihael Kastelic in Stanko Vraz. Heksameter v 19. stoletju je najbolj zaznamovala \xc2\xbbpravda o slovenskem \xc5\xa1estomeru\xc2\xab\xc2\xa0v 70-ih letih, kjer sta bili glavni temi vpra\xc5\xa1anje mo\xc5\xa1ke in \xc5\xbeenske cezure ter vpra\xc5\xa1anje spondeja oz. ponarejanja spondejev. Leta 1876 je Stritar v svoji razpravi \xc5\xa0estomer slovenski, ki je bila objavljena v Zvonu, predlagal, da se spondeji delajo po pravilu nagla\xc5\xa1eni zlog + besedna meja + poljubni zlog  in da mora biti cezura mo\xc5\xa1ka. Stritar je odkritje tega pravila pripisal Josipu Cimpermanu, ki je pesnil od konca 60-ih let, vendar sta po njem prva pisala Zupan in Kastelic. Za zgled je postavil tudi Jovana Vesela Koseskega, njegove izvirne pesmi (Bravcam Novic,  Novice Bravcam, Slovenija cesarju Ferdinandu) in prevode. Vraz je zapisal 26 pesmi v heksametru, ko je \xc5\xa1e pisal v slovenskem jeziku, vendar so vse ostale rokopisne, Pre\xc5\xa1eren pa se jih je lotil v letih pred smrtjo (Zabavljivi napisi, V spomin Matija \xc4\x8copa). Svoje stali\xc5\xa1\xc4\x8de o heksametrih je Pre\xc5\xa1eren prvi\xc4\x8d izrazil \xc5\xbee prej v zbadljivki Heksametristam, objavljeni v Krajnski \xc4\x8dbelici, ki se najbr\xc5\xbe nana\xc5\xa1a na Kastelica in Zupana, ki sta pisala drug tip heksametra. V 20. stoletju je potrebno omeniti prevode Antona Sovreta, ki je prepesnil ve\xc4\x8d kot 35 000 verzov. Uveljavil je kategori\xc4\x8dno zahtevo, da se mora heksameter za\xc4\x8deti z mo\xc4\x8dno arzo, zato se njegovi stavki pogosto za\xc4\x8dnejo z rahlo arhai\xc4\x8dnim veznikom ako namesto \xc4\x8de. Njegovi najpomembnej\xc5\xa1i deli sta prepesnitvi Odiseje in Iliade.\n_START_SECTION_\nTipi slovenskega heksametra\n_START_PARAGRAPH_\nTipi slovenskega heksametra izhajajo iz kombinacije pravil o dol\xc5\xbeini oz. naglasu ter pravil o tvorbi spondeja. Gre za pet razli\xc4\x8dnih zgodovinskih kategorij, ki so posledica razli\xc4\x8dnih teorij o tem, kaj je dolgi zlog. Ti tipi so: strogi naglasni heksameter, gr\xc5\xa1ko-latinski tip psevdokvantitativnega heksametra, psevdokvantitativni heksameter, brezpravilni psevdokvantitativni heksameter ter daktilsko-trohejski oz. naglasni heksameter.\n_START_SECTION_\nStrogi naglasni heksameter\n_START_PARAGRAPH_\nV tem tipu je nastala le ena pesem in sicer varianta Pre\xc5\xa1ernove V slovo Matija \xc4\x8copa. Njegova specifika je, da je spondej narejen iz dveh nagla\xc5\xa1enih zlogov, ki pripadata dvem besedam. Pre\xc5\xa1eren ta tip heksametra imenuje \xc2\xbbmera po zgolih udarjih\xc2\xab, tj. zgolj po nagla\xc5\xa1enih zlogih. Kravar in Pretnar ga imenujeta tonski oz. naglasni heksameter, Bjel\xc4\x8devi\xc4\x8d strogi naglasni heksameter._NEWLINE_Spondeji so pod\xc4\x8drtani:_NEWLINE_\xe2\x80\x93U U / \xe2\x80\x93    \xe2\x80\x93 / \xe2\x80\x93U    U/ \xe2\x80\x93 U  U/  \xe2\x80\x93     U   U/  \xe2\x80\x93   U_NEWLINE_T\xc3\xa1jati l\xc3\xa9d n\xc3\xa0\xc5\xa1 \xc5\xa1\xc3\xaale za\xc4\x8dn\xc3\xaa se, poml\xc3\xa1d je drug\xc3\xb3d \xc5\xbee; _NEWLINE_\xe2\x80\x93  U  U / \xe2\x80\x93  U  U /  \xe2\x80\x93   \xe2\x80\x93  / \xe2\x80\x93   U    U /  \xe2\x80\x93   U  U/ \xe2\x80\x93  U_NEWLINE_St\xc3\xa9\xc5\xa1emo sv\xc3\xb3j si \xc4\x8doln\xc3\xad\xc4\x8d n\xc3\xb4v, z B\xc3\xb3gom zro\xc4\x8d'm\xc3\xb2 ga val\xc3\xb4vom_NEWLINE_(Pre\xc5\xa1eren: V spomin M. \xc4\x8copa)\n_START_SECTION_\nLatinsko-gr\xc5\xa1ki tip psevdokvantitativnega heksametra\n_START_PARAGRAPH_\nZasledimo ga le pri Pre\xc5\xa1ernu v eni od variant pesmi V spomin Matija \xc4\x8copa ter v Zabavljivih napisih, oboje je zapisano v distihih. Pre\xc5\xa1eren ga imenuje \xc2\xbbger\xc5\xa1ka ali latinska mera\xc2\xab\xc2\xa0oz. \xc2\xbbmera po udarjih glasnikov in nasledu soglasnikov\xc2\xab. Pre\xc5\xa1eren je spondeje tvoril na dva na\xc4\x8dina:_NEWLINE_a)iz dveh nagla\xc5\xa1enih zlogov;_NEWLINE_b)iz dveh zlogov, od katerih mora biti eden nagla\xc5\xa1en (vseeno kateri), med njima mora biti besedna meja (zloga pripadata razli\xc4\x8dnima besedama)._NEWLINE_Spondeji so pod\xc4\x8drtani:_NEWLINE_Od dr\xc3\xbagih m\xc3\xa1nj\xc5\xa1i in \xc4\x8dast\xc3\xa8n m\xc3\xa0nj r\xc3\xb3d je slov\xc3\xa9nski _NEWLINE_\xe2\x80\x93    \xe2\x80\x93 / \xe2\x80\x93     \xe2\x80\x93 / \xe2\x80\x93  U  U / \xe2\x80\x93    \xe2\x80\x93   /  \xe2\x80\x93   U   U/ \xe2\x80\x93 U _NEWLINE_(Zabavljivi napisi 1847)\n_START_SECTION_\nPsevdokvantitativni heksameter\n_START_PARAGRAPH_\nPrvi\xc4\x8d se pojavi v 30-ih letih 19. stoletja v distihih in juna\xc5\xa1kih heksametrih Jakoba Zupana in Mihe Kastelica, nato \xc5\xa1e pri Levstiku, Valjavcu, Stritarju in Cimpermanu. To je najpogostej\xc5\xa1i tip slovenskega heksametra, ki ga priporo\xc4\x8da tudi Stritar. Tudi ta tip upo\xc5\xa1teva anti\xc4\x8dna pravila substitucije daktilov s spondeji. T. i. Stritarjev ponarejeni spondej je tako narejen iz nagla\xc5\xa1enega zloga + besedne meje + nagla\xc5\xa1enega ali nenagla\xc5\xa1enega zloga, v bistvu je to navaden trohej, ker besedno mejo ne moremo \xc5\xa1teti za eno moro._NEWLINE_Spondeji so pod\xc4\x8drtani:_NEWLINE_\xe2\x80\x93    \xe2\x80\x93 /\xe2\x80\x93 U U / \xe2\x80\x93  \xe2\x80\x93 /   \xe2\x80\x93     \xe2\x80\x93/ \xe2\x80\x93 UU   \xe2\x80\x93 U_NEWLINE_\xc4\x8c\xc3\xa0s pot\xc3\xa9ka in \xc4\x8d\xc3\xa0s je dr\xc3\xa0g; k\xc3\xa1j \xc4\x8d\xc3\xa1kate, br\xc3\xa1tje _NEWLINE_(Stritar, Dunajske elegije 6)\n_START_SECTION_\nBrezpravilni psevdokvantitativni heksameter\n_START_PARAGRAPH_\nTem tipu ne moremo dolo\xc4\x8diti metri\xc4\x8dne sheme prvih \xc5\xa1tirih stopic, saj ni jasno kaj \xc5\xa1teje za kratki in kaj za dolgi zlog. Pisali so ga v 17. in 18. stoletju  - \xc4\x8candek, Pohlin in Nagli\xc4\x8d, ko so pesniki in slovni\xc4\x8darji bolj malo vedeli o dol\xc5\xbeini in naglasu slovenskih besed. Pri Pohlinu so ikti nagla\xc5\xa1eni le v polovici primerov, vendar pa so lahko nagla\xc5\xa1eni celo \xc5\xa1ibki polo\xc5\xbeaji._NEWLINE_Spondeji so pod\xc4\x8drtani:_NEWLINE_\xe2\x80\x93   \xe2\x80\x93 /   \xe2\x80\x93      \xe2\x80\x93 /  \xe2\x80\x93   \xe2\x80\x93  /  \xe2\x80\x93  U U/ \xe2\x80\x93U U/ \xe2\x80\x93 U_NEWLINE_K\xc3\xa1j\xc5\xbf\xc3\xa8n gl\xc3\xa1s? k'tir se sk\xc3\xbas v\xc3\xb3tle dol\xc3\xadne rel\xc5\xbf\xc3\xa9ga _NEWLINE_(Pohlin, Wytestka pesem)\n_START_SECTION_\nDaktilsko-trohejski oz. naglasni heksameter\n_START_PARAGRAPH_\nPrvi\xc4\x8d ga zasledimo konec 17. stoletja v treh rokopisnih heksametrih \xc5\xa0tefana Bla\xc5\xbeevi\xc4\x8da, nato v sedmih heksametrih neznanega avtorja v Kraynski Grammatiki. V tej obliki so pisali tudi Miheli\xc4\x8d, Vodnik, Vraz, Koseski, Trdina in Cimperman. Namesto ponarejenih spondejev so za\xc4\x8deli uporabljati troheje. Ta tip ima malo omejitev, zato je zelo pogost. _NEWLINE_Troheji so pod\xc4\x8drtani:_NEWLINE_\xe2\x80\x93 U /  \xe2\x80\x93  UU /  \xe2\x80\x93     U /   \xe2\x80\x93   U U / \xe2\x80\x93   U U / \xe2\x80\x93 U_NEWLINE_\xc4\x8c\xc3\xbala \xc5\xbev\xc3\xad\xc5\xbegati m\xc3\xaa\xc4\x8d sem tv\xc3\xb3j iz poz\xc3\xb3nskiga hr\xc3\xadba _NEWLINE_(Koseski, Slovenija cesarju Ferdinandu)"