b"\n_START_ARTICLE_\nKolporta\xc5\xbea\n_START_PARAGRAPH_\nKolporta\xc5\xbea je razna\xc5\xa1anje, razpe\xc4\x8davanje knjig ali \xc4\x8dasopisov po ulicah in od hi\xc5\xa1e do hi\xc5\xa1e, ozna\xc4\x8duje pa tudi berilo, ki je bilo na ta na\xc4\x8din distribuirano, zlasti zelo obse\xc5\xbene romane v tedenskih nadaljevanjih.\n_START_SECTION_\nEtimologija\n_START_PARAGRAPH_\nIz nem\xc5\xa1kega kolportieren, kamor je beseda pri\xc5\xa1la iz francoskega colporter 'razna\xc5\xa1ati, \xc5\xa1iriti (novice), kro\xc5\xa1njariti'. Porter a col je v stari franco\xc5\xa1\xc4\x8dini pomenilo 'nositi na ple\xc4\x8dih (na vratu)', razvilo pa se je iz besede comporter 'okrog nositi, razna\xc5\xa1ati', ki ima izvor v latinski comport\xc4\x81re 'skupaj nositi, zbirati' (Slovenski etimolo\xc5\xa1ki slovar).\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nKolporterji oz. kro\xc5\xa1njarji so prodajali tiske od 16. stoletja dalje na mestih, kjer so se zbirali ljudje, in po hi\xc5\xa1ah. \xc5\xa0lo je za verske traktate, pobo\xc5\xbene knjige, koledarje, otro\xc5\xa1ke knjige, pamflete, zdravstvene in druge priro\xc4\x8dnike, slike, pravljice, ljudske knjige in romane. Dogodiv\xc5\xa1\xc4\x8dine priljubljenih junakov so take knjige nizale v serijah (gl. roman v snopi\xc4\x8du). V 18. in 19. stoletju je bila kolporta\xc5\xbea prevladujo\xc4\x8di na\xc4\x8din raz\xc5\xa1irjanja berila med preprostimi ljudmi, ki niso hodili v knji\xc5\xbenice ali knjigarne. Tednik Berliner Illustriertenzeitung (1891\xe2\x80\x931945) je bil prvi nem\xc5\xa1ki mno\xc5\xbei\xc4\x8dni \xc4\x8dasopis, katerega prodaja ni bila vezana na naro\xc4\x8dnike, ampak so k cenenemu nakupu vabili razna\xc5\xa1alci po ulicah (kolporterji). Na kolporta\xc5\xbeo danes spominja knji\xc5\xbeno akviziterstvo (prodaja knjig po hi\xc5\xa1ah). Beseda kolporter danes pri nas ozna\xc4\x8duje razna\xc5\xa1alca \xc4\x8dasopisov; tako tudi v Avstriji in \xc5\xa0vici. _NEWLINE_Kolporta\xc5\xbea je eden od tiskanih literarnih medijev: ob knjigi, knji\xc5\xbeni seriji, revijalni objavi, podlistku in letaku.\n_START_SECTION_\nKolporta\xc5\xbeni roman\n_START_PARAGRAPH_\nOd srede 19. stoletja dalje je kolporta\xc5\xbea zajela romane v nadaljevanjih. Tiskani so bili na slabem papirju v snopi\xc4\x8dih po 16 do 48 strani (1, 2 ali 3 tiskarske pole), ki so izhajali tedensko ali dvakrat v tednu skozi celo leto ali celo ve\xc4\x8d let zapored in vezani na koncu obsegali ve\xc4\x8d tiso\xc4\x8d strani. Proti koncu 19. stoletja so jih razna\xc5\xa1ali \xc5\xbee naro\xc4\x8dnikom, ne le slu\xc4\x8dajnim kupcem. Velika popularnost teh romanov je vzbujala skrb cerkve in u\xc4\x8diteljev, ki so jih ozna\xc4\x8dili za \xc5\xa1und (pla\xc5\xbeo) oz. trivialno literaturo. Zanjo so krivili \xc5\xbdide, ki so bili pogosto njeni zalo\xc5\xbeniki, pisci in razpe\xc4\x8devalci (kolporterji, kramarji, kro\xc5\xa1njarji). O\xc4\x8ditali so ji nemoralo, izgubo stika z realnostjo, senzacionalizem, nagovarjanje \xc4\x8dlovekovih najni\xc5\xbejih nagonov, zasvajanje bralcev in spodbujanje kriminala, jo strogo nadzirali (kolporterji niso smeli imeti stalnih stojnic ali prodajaln in niso smeli prodajati obse\xc5\xbenih del) ter jo ponekod tudi zakonsko preganjali. Po prvi svetovni vojni je izhajanje dolgih romanov v snopi\xc4\x8dih usahnilo, kolporta\xc5\xbeo je nadomestila prodaja po kioskih. _NEWLINE_Kolporta\xc5\xbenemu romanu so z vezavo in ilustrirano naslovnico podobni romani v snopi\xc4\x8du (nem. Heftroman, ki pa prina\xc5\xa1ajo precej kraj\xc5\xa1a in zaklju\xc4\x8dena dela) in trafikarski romani (nem. Kioskliteratur, ki izhajajo v serijah zaklju\xc4\x8denih zgodb, vendar niso predmet razna\xc5\xa1anja). Feljtonski romani so kolporta\xc5\xbenim podobni po dol\xc5\xbeini in nadaljevanjih, vendar ne izhajajo samostojno, ampak v dnevnem \xc4\x8dasopisju._NEWLINE_Nem\xc5\xa1ka bibliografija na\xc5\xa1teva 1550 kolporta\xc5\xbenih romanov, objavljenih med 1842 in 1960, celotna nem\xc5\xa1ka produkcija pa je bila okrog 2300 romanov. Med prvimi je bil Sir John Retcliffe (s pravim imenom Hermann Goedsche): Nena Sahib oder die Emp\xc3\xb6rung in Indien (Berlin, 1858). Najpopularnej\xc5\xa1i je bil Waldr\xc3\xb6schen oder Die R\xc3\xa4cherjagd rund um die Erde Karla Maya. Filozof Ernst Bloch je vrh kolporta\xc5\xbee videl v pustolovskih romanih Karla Maya in to vrsto popularne literature pozitivno razlikoval od sentimentalnega ki\xc4\x8da. Najve\xc4\x8d so pisali o senzacionalnem romanu Victorja von Falka Der Scharfrichter von Berlin [Rabelj iz Berlina] (1890). Avtorji z ve\xc4\x8djim opusom so bili Robert Kraft, Adolf S\xc3\xb6ndermann, Guido von Fels (Paul Walter), Gustav Berthold, Franz Lubojatzky, Ernst Pitawall (Eugen Hermann von Dedenroth), Alexander Sternberg, Alexandre Dumas, Aldolf M\xc3\xbctzelburg, R. March (Richard Slanarz). Kraji izhajanja so bili Berlin, Dresden, Dunaj, Leipzig, dogajalni prostori pa Nem\xc4\x8dija, Francija (Pariz), Avstrija, Rusija, Italija (Benetke, tudi Trst), Praga, Sibirija, \xc5\xa0panija, Balkan (Sarajevo, Beograd), Mehika, Indija, Afrika, Orient, ZDA. V podnaslovih in reklamah so se predstavljali kot senzacijski, romanti\xc4\x8dni, zgodovinski, pustolovski, roparski, detektivski romani in kot romani iz sodobnega \xc5\xbeivljenja._NEWLINE_Popularne teme in motivi, razvidni \xc5\xbee iz naslovov, so bili roparji (zlasti roparski poglavarji, najraje ozna\xc4\x8deni s pridevnikom \xc4\x8drni), skrivnost, ki se razkrije, bogastvo (naslovne osebe so bile knezi in grofi), vojna (balkanske vojne 1911\xe2\x80\x931913, burska vojna), lepe h\xc4\x8dere in neveste, ki jih preganjajo zlikovci (motiv preganjane nedol\xc5\xbenosti) in so njihova nedol\xc5\xbena \xc5\xbertev, strah vzbujajo rabelj, Cigani, prostozidarji, jani\xc4\x8darji, Uskoki, pirati, Indijanci, grozljivi kraji (nori\xc5\xa1nica, zapor) in nenavadni senzacionalni dogodki (\xc5\xbeiv pokopan, poskus umora, ugrabitev, zastrupitev, zasledovanje) ter stik skrajnosti (grof in bera\xc4\x8d). Z \xc5\xbeivljenjem gospodari nepredvidljiva usoda, ki jo sku\xc5\xa1ajo napovedati prerokbe, dejanja motivira ma\xc5\xa1\xc4\x8devanje. Poznani junaki so bili grof Monte Christo, roparja Rinaldo Rinaldini in Giuseppe Musolino, zgodovinske osebnosti Napoleon, Ludvik II. Bavarski itd._NEWLINE_Zaradi neuglednega statusa se kolporta\xc5\xbenh romani v nacionalnih knji\xc5\xbenicah niso hranili in so \xc5\xa1e danes njihovo najobetavnej\xc5\xa1e nahajali\xc5\xa1\xc4\x8de antikvariati. Bralci in zbiralci so kolporta\xc5\xbene romane kupovali in prodajali tudi prek malih oglasov v \xc4\x8dasopisih. Literarna veda je kolporta\xc5\xbeni roman obravnavala v okviru trivialne literature kot njen jedrni del. Kolporta\xc5\xbea je tu ime za razvrednotenje po vseh treh kriterijih: zaradi mno\xc5\xbei\xc4\x8dnosti, po estetski in po sporo\xc4\x8dilni (idejno-moralni) plati, medtem ko so bili drugi segmenti trivialne literature (ki\xc4\x8d, \xc5\xa1und, popularna knji\xc5\xbeevnost, poljudna knji\xc5\xbeevnost, uspe\xc5\xa1nica) razvrednoteni zgolj po enem ali po dveh kriterijih. Angle\xc5\xa1ko govorno podro\xc4\x8dje kolporta\xc5\xbenega romana, kot je \xc5\xbeivel v Evropi, ne pozna, najbli\xc5\xbeje mu je \xc5\xa1e sensation novel.\n_START_SECTION_\nZalo\xc5\xbebe\n_START_PARAGRAPH_\nDunajska zalo\xc5\xbeba Rubinstein, ki je izdala tri slovenske kolporta\xc5\xbene romane, je poznana po prevodih Mayevega romana Das Waldr\xc3\xb6schen v \xc5\xa1pan\xc5\xa1\xc4\x8dino, sloven\xc5\xa1\xc4\x8dino in \xc4\x8de\xc5\xa1\xc4\x8dino; druge Mayeve romane so izdali tudi v polj\xc5\xa1\xc4\x8dini, italijan\xc5\xa1\xc4\x8dini in nizozem\xc5\xa1\xc4\x8dini. Pravico za prevajanje je pridobila 1886. Ob \xc5\xa1panskem prevodu, ki je iz\xc5\xa1el pod psevdonimom, sta avtor in zalo\xc5\xbeba za\xc5\xa1la v spor, ki se je razre\xc5\xa1il z izjavo zalo\xc5\xbebe, da niso vedeli, da gre za Mayevo delo. Zalo\xc5\xbeba je bila ustanovljena leta 1875. Ve\xc4\x8dkrat je menjala svoje dejavnosti (pozlatarstvo, knjigarna, tiskarna, fotografija, zalo\xc5\xbeba \xc4\x8dasopisov in knjig, prodaja oljnih slik ipd.) in se borila s ste\xc4\x8daji in se selila z enega dunajskega naslova na drug dunajski naslov. Izdajala je \xc4\x8dasopise Das Blatt der Hausfrau, Wiener Familienfreund, Unterhaltungsbl\xc3\xa4tter aller St\xc3\xa4nde, Geheimnisvolle Bibliothek. Podjetje je bilo ukinjeno leta 1912 in 1921 izbrisano iz registra. _NEWLINE_Ljubljanski knjigotr\xc5\xbeec in antikvar Oton Fischer (tudi Otto Fischer ali samo O. Fischer) je poznan po zalo\xc5\xbebi not Viktorja Parme, priro\xc4\x8dnikov, katalogov, ilustriranih slovenskih klasikov Jenka in Pre\xc5\xa1erna in dveh kolporta\xc5\xbenih romanov; knjigo s senzacionalnim naslovom Grozni dnevi potresa v Ljubljani je 1896 v slovenski in nem\xc5\xa1ki varianti izdal Max Fischer. Po 1904 bibliografija ne pozna ve\xc4\x8d Fischerjevih izdaj, neprodano zalogo Pre\xc5\xa1erna je pod svojim imenom naprej prodajal zalo\xc5\xbenik Schwentner."