b'\n_START_ARTICLE_\nIvan Terentjevi\xc4\x8d Sazanov\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\n13. oktobra 1770 je kot vojak vstopil v Orelski pehotni polk; pri 16. letih se je udele\xc5\xbeil krimskega pohoda, nato pa \xc5\xa1e rusko-tur\xc5\xa1ke vojne (1768-74)._NEWLINE_Leta 1782 je bil kot poro\xc4\x8dnik preme\xc5\xa1\xc4\x8den v Leb grenadirski polk, s katerim se je udele\xc5\xbeil bojev proti \xc5\xa0vedom (1788-90); za zasluge je bil povi\xc5\xa1an v prvega majorja in nato \xc5\xa1e v podpolkovnika._NEWLINE_Po ustoli\xc4\x8denju carja Pavla I. je bil odpu\xc5\xa1\xc4\x8den iz voja\xc5\xa1ke slu\xc5\xbebe; vrnil se je na doma\xc4\x8de posestvo in se posvetil izbolj\xc5\xa1avi stanja. A ko je Pavla nasledil Aleksander I., se je vrnil v voja\xc5\xa1ko slu\xc5\xbebo._NEWLINE_Leta 1801 je tako postal \xc5\xa1eb Tambovskega garnizijskega bataljona in 17. februarja 1803 \xc5\xa1ef Nevskega pehotnega polka, s katerim se je udele\xc5\xbeil vojne proti \xc5\xa0vedom (1808-09)._NEWLINE_19. septembra 1810 je postal poveljnik 14. pehotne divizije, kateri je poveljeval med patriotsko vojno. Oktobra 1812 je zbolel, tako da je moral 1. januarja 1813 zapustili poveljni\xc5\xa1ko mesto.'