b'\n_START_ARTICLE_\nAlpski lesketnik\n_START_SECTION_\nOpis\n_START_PARAGRAPH_\nOdrasli dose\xc5\xbeejo do 5 cm v dol\xc5\xbeino in na dale\xc4\x8d zgledajo \xc4\x8drni, od blizu pa je prepoznaven temnozelen kovinski lesk. Poleg tega je ob mirovanju zelo o\xc4\x8diten tanek bel obro\xc4\x8d okoli zadka med 2. in 3. \xc4\x8dlenom. Te zna\xc4\x8dilnosti si deli z drugimi predstavniki rodu lesketnikov, predvsem barjanskim lesketnikom, od katerega ga je mo\xc5\xbeno lo\xc4\x8diti po o\xc4\x8deh azurne barve (barjanski ima olivno zelene) in bolj kontrastnim obro\xc4\x8dem okoli zadka. Kljub temu je za zanesljivo dolo\xc4\x8ditev vrste nujen pregled natan\xc4\x8dnej\xc5\xa1ih anatomskih znakov, predvsem na nogah.\n_START_SECTION_\nEkologija in raz\xc5\xa1irjenost\n_START_PARAGRAPH_\nVrsta je vezana na hladno arkti\xc4\x8dno in gorsko podnebje, kjer se razmno\xc5\xbeuje v kislih mo\xc4\x8dvirjih. Li\xc4\x8dinke so sposobne pre\xc5\xbeiveti, ko njihova mlaka zamrzne pozimi ali se popolnoma izsu\xc5\xa1i poleti, odrasli pa so ob\xc4\x8dutljivi na nizke temperature in sneg sredi poletja, ko letajo. V Srednji Evropi uspeva vrsta zlasti v Alpah, Tatrah in Karpatih, okvirno med 800 in 2500 metri nadmorske vi\xc5\xa1ine. Raz\xc5\xa1irjenost v Aziji je slabo poznana. Majhna populacija na severozahodu Slovenije je v drugi polovici 20. stoletja veljala za izumrlo zaradi vi\xc5\xa1anja povpre\xc4\x8dnih letnih temperatur in zara\xc5\xa1\xc4\x8danja barij na Pokljuki in Jelovici, kasneje pa so tam znova na\xc5\xa1li posami\xc4\x8dne osebke. Kot redka vrsta je uvr\xc5\xa1\xc4\x8dena na Rde\xc4\x8di seznam ka\xc4\x8djih pastirjev iz Pravilnika o uvrstitvi ogro\xc5\xbeenih rastlinskih in \xc5\xbeivalskih vrst v rde\xc4\x8di seznam.'