b'\n_START_ARTICLE_\nGeneralni faktor osebnosti\n_START_SECTION_\nVeliki eden\n_START_PARAGRAPH_\nZnanstveno raziskovanje strukture osebnosti, na podro\xc4\x8dju kognitivne domene osebnosti, natan\xc4\x8dneje na podro\xc4\x8dju kognitivnih sposobnosti z odkritjem generalnega faktorja inteligentnosti ali g-faktorja, se je za\xc4\x8delo pred ve\xc4\x8d kot sto leti. \xc5\xa0ele desetletje zatem so se za\xc4\x8deli oblikovati tudi \xc5\xa1tevilni hierarhi\xc4\x8dni modeli osebnostne strukture na podro\xc4\x8dju osebnostnih lastnosti in drugih konativnih spremenljivk osebnosti. Lahko trdimo, da do nedavnega ni bilo pravega hierarhi\xc4\x8dnega modela na podro\xc4\x8dju konativnega prostora osebnosti. Do vidnih sprememb je pri\xc5\xa1lo s \xc5\xa1tudijo, ki je prva spregovorila o obstoju generalnega faktorja osebnosti tudi v okviru petfaktorskega modela. _NEWLINE_Musek (2007, v Veselka, Just, Lang, Johnson in Vernon, 2012) je tako pridobil en faktor osebnosti iz potez\xc2\xa0\xc2\xbbVelikih pet\xc2\xab\xc2\xa0in ugotovil, da ta faktor predstavlja 60% izvorne variance. Musek je tudi prvi, ki je definiral kaj pravzaprav pomeni\xc2\xa0\xc2\xbbVeliki eden\xc2\xab. Tako je generalni faktor osebnosti- GFO opisal kot super faktor, ki predstavlja individualne razlike v socialni za\xc5\xbeelenosti, emocionalnosti, motivaciji, dobrem po\xc4\x8dutju, zadovoljstvo z \xc5\xbeivljenjem in samospo\xc5\xa1tovanju  Kljub temu pa lahko tudi omenimo, da je bil ravno Sir Francis Galton (1822-1911) tisti, ki je do neke mere prvi opisal generalni faktor osebnosti  V zadnjem \xc4\x8dasu se je nakopi\xc4\x8dilo vse ve\xc4\x8d pomembnega in dokazanega gradiva, ki ka\xc5\xbee na obstoj generalnega faktorja osebnosti  _NEWLINE_Musek poudarja pomembnost GFO, ki naj bi bil resni\xc4\x8den konstrukt z globokimi biolo\xc5\xa1kimi koreninami; tako razvojnimi, genetskimi kot nevrofiziolo\xc5\xa1kimi. Interpretacije GFO lahko v grobem razdelimo v dve skupini;\xc2\xa0\xc2\xbbnesubstancialne\xc2\xab\xc2\xa0in\xc2\xa0\xc2\xbbsubstancialne\xc2\xab. Psiholo\xc5\xa1ko vsebino GFO lahko definiramo kot visoko nasproti nizki emocionalni stabilnosti (narobe obrnjenemu nevroticizmu), prijetnosti, vestnosti, ekstravertnosti in odprtosti. V tem pogledu si lahko GFO predstavljamo kot bipolarni konstrukt, ki povezuje emocionalno stabilnost, prijetnost, vestnost, ekstravertnost in odprtost na eni strani nasproti nevroticizmu, neprijetnosti, nevestnosti, introvertnosti in zaprtosti na drugi strani. Prav tako lahko trdimo, da GFO integrira socialno za\xc5\xbeelene vidike petih velikih in se povezuje s stopnjo socialne za\xc5\xbeelenosti in prilagojenosti. Tako kot Musek , so tudi Rushton idr. (2008, v Musek, 2010a) in nekateri drugi raziskovalci (Lachman idr., 2008, v Musek, 2010a) potrdil obstoj GFO. Pri\xc5\xa1li pa so tudi do ugotovitev, da se GFO oblikuje zgodaj v \xc5\xbeivljenju in je pribli\xc5\xbeno 50 odstotno pod vplivom neaditivnega (dominantnega) genetskega dedovanja in 50 odstotno pod vplivom individualnega, nedeljenega okoljskega delovanja. Ker je vseh pet velikih dokazano dedljivih, nedvomno dr\xc5\xbei, da bo njihov skupni imenovalec GFO, prav tako dedljiv oziroma \xc5\xa1e bolj. Tako lahko slednjega razumemo kot izid evolucijskih procesov, ki povzro\xc4\x8dajo kovariacijo med osebnostnimi potezami in njihovimi genetskimi in nevrofiziolo\xc5\xa1kimi temelji  Tudi Amigo, Caselles in Mico  so v svoji \xc5\xa1tudiji pri\xc5\xa1lo do potrdilnih rezultatov obstoja generalnega faktorja osebnosti in pravijo da z GFO lahko opi\xc5\xa1emo celotno osebnost \xc4\x8dloveka. V nadaljevanju navajajo, da se GFO pomembno in signifikantno povezuje z vsemi faktorji velikih pet. Tako se pozitivno povezuje z ekstravertnostjo in odprtostjo, negativno pa se povezuje z nevroticizmom, sprejemljivostjo in vestnostjo. To pa se popolnoma ne sklada z ugotovitvami nekaterih drugih avtorjev, ki so potrdili obstoj GFO znotraj modela Velikih pet. Veselka, Just, Lang, Johnson in Vernon ) so v svoji \xc5\xa1tudiji potrdili obstoj GFO s pomo\xc4\x8djo meritev na dveh vpra\xc5\xa1alnikih osebnosti, NEO-PI-R in DAPP-DQ, na katerih so se pokazale visoke korelacije. Prvi vpra\xc5\xa1alnik meri normalne osebnostne poteze, drugi pa abnormalne osebnostne poteze. Na drugi strani pa se Muncer (2011, v Rushton) ne strinja z obstojem generalnega faktorja osebnosti in tako prezre raziskave, ki govorijo v prid generalnemu faktorju osebnosti. Muncer je testiral Rushtonov in Irwingov (2008, v Rushton, 2012) model in ob tem ni na\xc5\xa1el ustreznih korelacij, ki bi nakazovale na obstoj generalnega faktorja osebnosti. Vendar pa Rushton  trdi, da je ravno Muncer v svojih dognanjih, ki naj ne bi statisti\xc4\x8dno podpirala obstoja generalnega faktorja, povr\xc5\xa1en in neto\xc4\x8den, kajti slednji bi v svoji raziskavi po mnenju Rushtona moral pregledati in raziskati \xc5\xa1e ve\xc4\x8d literature in se ne bi smel opirati le na podatke ene \xc5\xa1tudije. Tudi Loehlin  in Holden ter Marjanovi\xc4\x8d  v svojih raziskavah navajajo, da le te popolnoma ne ka\xc5\xbeejo v prid obstoju generalnega faktorja osebnosti kot hierarhi\xc4\x8dno najbolj visokega faktorja. Svoje ugotovitve Loehlin  utemeljuje z dejstvom, da hierarhi\xc4\x8dna nadvlada generalnega faktorja ne predstavlja tako naravnega koncepta na podro\xc4\x8dju osebnosti, kot le do po\xc4\x8dne g-faktor na kognitivnem podro\xc4\x8dju. Najpogostej\xc5\xa1e kritike trdijo, da GFO predstavlja statisti\xc4\x8dni artefakt, povzro\xc4\x8den zaradi socialno za\xc5\xbeelenih pristranskih odgovorov, namesto, da bi bil resni\xc4\x8dno hierarhi\xc4\x8dno najvi\xc5\xa1ja osebnostna dimenzija. Na primer, v \xc5\xa1tudiji Biesanz in West (2004, v, Veselka, Just, Lang, Johnson in Vernon, 2012) so poro\xc4\x8dali, da dimenzije velikih pet med sabo korelirajo, ko prihaja do samo-poro\xc4\x8danja osebnostnih potez,vendar pa te korelacije izginejo, ko ocenjevalci postanejo pomembni drugi, kot so star\xc5\xa1i in prijatelji.\n_START_SECTION_\nMedkulturna stabilnost GFO\n_START_PARAGRAPH_\nNa podlagi raziskav svetovnega formata, ki jih je opravil Musek in tudi nekateri drugi raziskovalci, lahko trdimo, da je GFO medkulturna stabilna superdimenzija. GFO naj bi bil evolucijsko oblikovan, prav tako genetsko determiniran in tako bi posledi\xc4\x8dno bilo zelo nenavadno, \xc4\x8de ne bi bil tudi transkulturno stabilen. Tako Musek  trdi, da ima piramidni model osebnostne strukture po vsej verjetnosti univerzalno veljavnost in ga najdemo v vseh kulturah in obdobjih.\n_START_SECTION_\nPovezovanje GFO z razli\xc4\x8dnimi podro\xc4\x8dji osebnosti\n_START_PARAGRAPH_\nZagovorniki GFO se nedvomno strinjajo z dejstvom, da se slednji povezuje z nekaterimi pomembnimi podro\xc4\x8dji osebnosti, kot so samopodoba, samospo\xc5\xa1tovanje, konstruali jaza, diskrepance v shemah jaza, spolne sheme, temeljne dimenzije emocionalnosti in subjektivno psihi\xc4\x8dno blagostanje ter psihi\xc4\x8dno zdravje. Narava GFO ka\xc5\xbee na to, da gre silno temeljno osebnostno dispozicijo, ki integrira najbolj splo\xc5\xa1ne nekognitivne dimenzije osebnosti. Raziskovalni rezultati so pokazali, da se GFO mo\xc4\x8dno povezuje s psihi\xc4\x8dnim blagostanjem in zadovoljstvom z \xc5\xbeivljenjem (zlasti negativnim in pozitivnim afektom), samospo\xc5\xa1tovanjem, s temeljnimi dimenzijami emocij in motivacije, prav tako pa tudi s socialno za\xc5\xbeelenostjo  Scherman, Carswell in Jackson  v svoji \xc5\xa1tudiji navajajo izsledke raziskav razli\xc4\x8dnih avtorjev: Musek , Schermer in Vernon  ter Rushton in Erdle , ki so prav tako na\xc5\xa1li povezavo med generalnim faktorjem osebnosti in socialno za\xc5\xbeelenostjo. Visoke vrednosti GFO dejansko korelirajo z nizkim negativnim afektom, vi\xc5\xa1jim pozitivnim afektom, motivacijo pribli\xc5\xbeevanja, vi\xc5\xa1jim zadovoljstvom z \xc5\xbeivljenjem in samospo\xc5\xa1tovanjem, nizke vrednosti pa se povezujejo z vi\xc5\xa1jim negativnim afektom, ni\xc5\xbejim pozitivnim afektom, motivacijo izogibanja in ni\xc5\xbejim zadovoljstvom z \xc5\xbeivljenjem ter samospo\xc5\xa1tovanjem. ). Van der Linden, Bakker in Serlie  prav tako navajajo, da se visok GFO povezuje z visoko stopnjo samospo\xc5\xa1tovanja, dobrim mentalnim zdravjem in \xc5\xbeivljenjskim zadovoljstvom ter priljubljenostjo v razredu med so\xc5\xa1olci in med delavci na delovnem mestu, Schermer, Carswell in Jackson  pa dodajajo, da je slednje posledica delavnosti pri posameznikih z visok GFO. Kljub temu pa se avtorji spra\xc5\xa1ujejo ali je generalni faktor osebnosti samostojen pojav, ali pa je le artefakt. Erdle, Irwing, Rushton in Park  in Rushton in Irwing  navajajo, da so posamezniki z vi\xc5\xa1jim generalnim faktorjem osebnosti bolj altruisti\xc4\x8dni, emocionalno stabilni, prijetni, sprejemljivi, vestni, ekstravertni, intelektualno odprti. Prav tako pa je za take posameznike zna\xc4\x8dilen visok nivo dobrega po\xc4\x8dutja, zadovoljstva z \xc5\xbeivljenjem, samopodobe in samospo\xc5\xa1tovanja, pozitivni afekti in generalno pri\xc4\x8dakovanje nagrajevanja. Erdle in Rushton  pa \xc5\xa1e dodajata, da se GFO dobljen iz korelacij\xc2\xa0\xc2\xbbVelikih Pet\xc2\xab\xc2\xa0negativno povezuje z depresijo, negativnimi \xc4\x8dustvi ter generalnim pri\xc4\x8dakovanjem kaznovanja. Pomembno pa je nedvomno tudi dejstvo, da se prav generalna faktorja psihi\xc4\x8dnega blagostanja in generalni faktor osebnosti med vsemi spremenljivkami enega podro\xc4\x8dja najbolj povezujejo s spremenljivkami drugega podro\xc4\x8dja. To ne more pomeniti ni\xc4\x8d drugega kakor to, da je skupni imenovalce osebnostnih dimenzij mo\xc4\x8dno determiniran s psihi\xc4\x8dnim blagostanjem in obratno, da je skupni imenovalec psihi\xc4\x8dnega blagostanja mo\xc4\x8dno determiniran z generalnim faktorjem osebnosti. Re\xc4\x8demo lahko, da je GFO zelo dobra mera psihi\xc4\x8dnega blagostanja in generalni faktor psihi\xc4\x8dnega blagostanja je zelo dobra mera skupne dimenzije osebnosti. Ta dognanja pa so pomembno prispevala k pojasnjevanju enigmati\xc4\x8dne vsebine generalnega faktorja osebnosti  V nadaljevanju avtor trdi, da tako generalni faktor osebnosti ni le odraz socialne za\xc5\xbeelenosti, ampak ima jasno psiholo\xc5\xa1ko vsebino, katere substancialni del je osebnostni vidik psihi\xc4\x8dnega blagostanja. . Rushton in sodelavci (2009, v Van der Linden, Nijenhuis in Bakker, 2010) so pri\xc5\xa1li do spoznanj, da se generalni faktor osebnosti in \xc4\x8dustvena inteligenca relativno mo\xc4\x8dno povezujeta in prekrivata. Spet nekateri drugi raziskovalci so na\xc5\xa1li povezavo med GFO in socialno inteligenco. Tako emocionalna kot socialna inteligenca se skladata v spoznanju o \xc4\x8dlovekovem vedenju, motivih in namenih. Obe inteligenci pa tudi pomagata pri doseganju osebnostnih in dru\xc5\xbebenih ciljev in tako se bodo ljudje z vi\xc5\xa1jo stopnjo emocionalne in socialne inteligentnosti in posledi\xc4\x8dno vi\xc5\xa1jim GFO, najverjetneje v razli\xc4\x8dnih okoli\xc5\xa1\xc4\x8dinah obna\xc5\xa1ali manj rigidno, prijazno, dru\xc5\xbeabno in stabilno. Prva tako pa Just v pregledu znanstvenih \xc4\x8dlankov ugotavlja, da se pojavlja pozitivna korelacija med splo\xc5\xa1no inteligentnostjo in generalnim faktorjem osebnosti. Rushton in sodelavci (2008, v Amigo, Caselles in Mico, 2010) so ugotovila, da so posamezniki z vi\xc5\xa1jim GFO bolj \xc4\x8dustveno inteligentni, medtem da naj bi posamezniki z ni\xc5\xbejim GFO bili bolj dovzetni za nastanek osebnostnih motenj. Schermer in MacDougall  pa sta ugotovila, da GFO mo\xc4\x8dno korelira s socialno za\xc5\xbeelenostjo, kar podpira dejstvo, da faktor osebnosti vi\xc5\xa1jega reda, lahko vpliva na samopredstavitev. Loehlin  na drugi strani trdi, da GFO dobro predstavlja razse\xc5\xbenost oziroma dimenzijo socialne u\xc4\x8dinkovitosti. Kazal pa naj bi tudi na socialno premo\xc4\x8d, dobro emocionalno prilagodljivost in intelektualne kompetence. Rezultati za dimenzijo socialne u\xc4\x8dinkovitosti so bili konsistentni z drugimi ocenami, in povezani s stopnjo prijaznosti, komunikacijo, in kreativnostjo ter pozitivno povezani s stopnjo izobrazbe._NEWLINE_Erdle in Rushton  navajata, da GFO korelira z vedenjskim inhibicijskim oziroma zaviralnim in vedenjskim aktivacijskim sistemom, splo\xc5\xa1no lestvico pri\xc4\x8dakovanj nagrad in kazni, samopodobo ter pozitivnimi in negativnimi \xc4\x8dustvi. Posamezniki, ki imajo visok GFO, imajo visoki vedenjski aktivacijski sistem, so visoko na splo\xc5\xa1ni lestvici pri\xc4\x8dakovanj nagrade, samopodobe in pozitivnih \xc4\x8dustev. Za posamezniki z ni\xc5\xbejim GFO pa so zna\xc4\x8dilni vedenjski inhibicijski sistem, splo\xc5\xa1na lestvica pri\xc4\x8dakovanj kazni in negativna \xc4\x8dustva._NEWLINE_Amigo, Caselles in Mico pa trdijo, da je GFO napovedovalec psihopatologije. Visok rezultat na GFO naj bi predstavljal varovalni element v odnosu do psihopatologije. Posamezniki z vi\xc5\xa1jim GFO naj bi posedovali bolj sodelujo\xc4\x8do in prosocialno osebnost. Omenjeni \xc5\xa1panski avtorji slednje ozna\xc4\x8dujejo kot prijetne, emocionalno stabilne, odprte, inteligentne, bolj\xc5\xa1e voditelje, zadovoljne z \xc5\xbeivljenjem. Prav tako pa naj bi posamezniki z vi\xc5\xa1jim GFO producirali ve\xc4\x8d potomcev, kot posamezniki, ki se nahajajo na negativnem polu GFO, saj dejstvo je, da ljudje imamo raj\xc5\xa1i osebe, ki so prijetne in \xc4\x8dustveno stabilne ter bolj dru\xc5\xbeabne.\n_START_SECTION_\nGFO in spoprijemanje s stresom\n_START_PARAGRAPH_\nV dana\xc5\xa1njem \xc4\x8dasu ni slehernega \xc4\x8dloveka, ki se ne bi spopadal s stresom. Dejstvo je, da nas stres spremlja vsepovsod. Tako se je Musek  lotil raziskovanja in iskanja povezave med spopadanjem s stresom in generalnim faktorjem osebnosti. V raziskavi je tako predvidel, da se bo pokazala substancialna povezanost med GFO in problemskim oziroma emocionalnim spopadanjem s stresom. Visok GFO naj bi se tako povezoval s problemskim, nizek pa z emocionalnim slogom spopadanja s stresom. V nadaljevanju Musek  navaja, da naj bi GFO pomenil osebnostno podlago spoprijemanja s stresom. Pravi pa tudi, da je ugotovitev, da je GFO povezan z na\xc4\x8dini spoprijemanja, nedvomno pomemben vidik evolucijske psihologije. Musek  je s pomo\xc4\x8djo faktorskih analiz ugotovil, da GFO pozitivno korelira s problemsko usmerjenim spopadanjem s stresom in njegovimi komponentami kot so pozitivna reinterpretacija, aktivnost, planiranje, negativno pa z emocionalno orientiranim spopadanjem s stresom in njegovimi podlestvicami kot so ventiliranje, zanikanje, dezanga\xc5\xbeiranje in prenajedanje. Prva tako pa je iz analiz razvidno, da so korelacije GFO s problemsko usmerjenim spoprijemanjem bistveno vi\xc5\xa1je kot korelacije z emocionalno usmerjenim spoprijemanjem. Splo\xc5\xa1na osebnostna stabilnost in prilagojenost, merjena z GFO, je torej najmo\xc4\x8dnej\xc5\xa1i osebnostni dejavnik problemskega spoprijemanja. Prav tako pa je jasno, da je glavni dejavnik emocionalno usmerjenega spoprijemanja nevroticizem. Izsledki Muskove  raziskave ka\xc5\xbeejo, da je GFO bolj\xc5\xa1a mera problemskega spopadanja s stresom kot katerikoli od posameznih velikih pet. GFO naj bi tako na eni strani bil najmo\xc4\x8dnej\xc5\xa1i posami\xc4\x8dni prediktor problemskega spopadanja med osebnostnimi faktorji, na drugi strani pa je nevroticizem slej ko prej najmo\xc4\x8dnej\xc5\xa1i posami\xc4\x8dni prediktor emocionalnega spopadanja s stresom.\n_START_SECTION_\nBiolo\xc5\xa1ka podlaga GFO\n_START_PARAGRAPH_\nGeneralni faktor osebnosti se pojavlja pri razli\xc4\x8dnih vzorcih posameznikov ter pri razli\xc4\x8dnih merah osebnosti . Nekateri so mnenja, da je GFO 50% pod vplivom neaditivnega (dominantnega) genetskega delovanja . GFO lahko pri posamezniku zasledimo \xc5\xbee pri starosti dveh let. Tudi v \xc5\xa1tevilnih drugih medkulturnih \xc5\xa1tudijah dvoj\xc4\x8dkov se je pokazalo, da lahko 50% variance v GFO osebnosti pripi\xc5\xa1emo genetskemu vplivu, 50% variance pa vplivu okolja, ki si ga posamezniki ne delijo (gre za okolje, ki se med sorojenci razlikuje, kljub temu, da \xc5\xbeivijo v isti dru\xc5\xbeini, kot npr. bolezen, prijateljstva in podobno). GFO lahko razumemo kot rezultat evolucijskih procesov, ki povzro\xc4\x8dajo povezave med osebnostnimi potezami in njihovimi genetskimi in nevrofiziolo\xc5\xa1kimi temelji . GFO se je najverjetneje podobno kot inteligentnost oblikoval med \xc4\x8dlovekovo evolucijo. Kot je znano je frontalna skorja odgovorna za samokontrolo in za planiranje v prihodnost. Nekateri avtorji so zato mnenja, da gre za nevrolo\xc5\xa1ki temelj, ki ga je postavila evolucija, da bi pove\xc4\x8dala GFO pri ljudeh in s tem lastnosti, ki so potrebne za \xc4\x8dlovekovo prilagoditev .'