b'\n_START_ARTICLE_\nAndronik I. Komnen\n_START_SECTION_\nMladost\n_START_PARAGRAPH_\nAndronik Komnen je bil rojen na za\xc4\x8detku 12. stoletja, verjetno leta 1118. Narava ga je obdarila z bistrim umom in prijetnim izgledom. Bil je postaven in zgovoren, toda razuzdan, obenem pa delaven, vztrajen, pogumen ter sposoben general in politik._NEWLINE_V Andronikovi mladosti sta se menjavala zabava in voja\xc5\xa1ka slu\xc5\xbeba. Leta 1141 so ga ujeli Seld\xc5\xbeuki in ga imeli v ujetni\xc5\xa1tvu leto dni. Ko so zanj pla\xc4\x8dali odkupnino, se je vrnil v Bizanc, kjer je vladal njegov bratranec Manuel I. Komnen. Na dvoru je o\xc4\x8daral njegovo ne\xc4\x8dakinjo, princeso Evdoksijo, ki je postala njegova ljubica. _NEWLINE_Leta 1152 je bil imenovan za guvernerje province Kilikije in skupaj z Evdoksijo sta od\xc5\xa1la tja. Ko je njegov na\xc4\x8drt, da bi osvojil Mopsuestijo, spodletel, se je vrnil v Bizanc, kjer je bil ponovno imenovan za poveljnika province. Njegovo drugo imenovanje o\xc4\x8ditno ni trajalo prav dolgo, saj se je kmalu spet pojavil v Bizancu in komaj u\xc5\xa1el smrti v napadu Evdoksijinih bratov._NEWLINE_Leta 1153 je sodeloval v zaroti proti cesarju Manuelu I.. Zaroto so odkrili, zato so Andronika vrgli v je\xc4\x8do, v kateri je pre\xc5\xbeivel dvanajst let. V tem \xc4\x8dasu je nekajkrat poskusil pobegniti, a mu ni uspelo.\n_START_SECTION_\nIzgnanstvo\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1165 mu je beg kon\xc4\x8dno uspel. Zatekel se je v Galicijo (Rutenijo) na dvor kneza Jaroslava. Pod njegovo za\xc5\xa1\xc4\x8dito mu je uspelo skleniti zavezni\xc5\xa1tvo med Jaroslavom in cesarjem Manuelom I. in si povrniti cesarjevo naklonjenost. Z rusko vojsko se je nato pridru\xc5\xbeil Manuelovi vojski v napadu na Mad\xc5\xbearsko in sodeloval pri obleganju Zemuna._NEWLINE_Po uspe\xc5\xa1nem vojnem pohodu sta se Manuel in Andronik leta 1168 skupaj vrnila v Bizanc. Leto kasneje Andronik ni prisegel zvestobe kralju B\xc3\xa9li III. Mad\xc5\xbearskemu, katerega je Manuel izbral za svojega naslednika. Odstranili so ga z dvora, kljub temu pa je dobil v upravljanje provinco Kilikijo._NEWLINE_Jezen na cesarja je Andronik pobegnil na dvor kneza Rajmonda Antio\xc5\xa1kega. Med bivanjem na dvoru je o\xc4\x8daral in zapeljal njegovo lepo h\xc4\x8derko Filipo, sestro cesarice Marije. Zaradi te sramote se je cesarjeva jeza ponovno razplamtela in Andronik je moral spet be\xc5\xbeati._NEWLINE_Zatekel se je h kralju Amalriku I. Jeruzalemskemu, katerega naklonjenost je u\xc5\xbeival, in od kralja dobil v fevd Bejrut. V Jeruzalemu je sre\xc4\x8dal Teodoro Komneno, lepo vdovo kralja Baldvina III. in ne\xc4\x8dakinjo cesarja Manuela. \xc4\x8cepraj je imel takrat \xc5\xbee \xc5\xa1estinpetdeset let, je bil \xc5\xa1e vedno \xc5\xa1armanten in Teodora je postala naslednja \xc5\xbertev njegovega zapeljevanja. _NEWLINE_Da bi se izognila cesarjevemu ma\xc5\xa1\xc4\x8devanju, sta z Andronikom pobegnila na dvor dama\xc5\xa1\xc4\x8danskega sultana Nur ad-Dina. Ker se na dvoru nista po\xc4\x8dutila varna, sta zbe\xc5\xbeala skozi Perzijo in Turkestan, okoli Kaspijskega jezera in preko Kavkaza in se nazadnje ustavila v Oinajonu na obali \xc4\x8crnega morja med Trabzonom in Sinopom, kjer so imeli Komneni svoje tradicionalne posesti._NEWLINE_Medtem, ko je bil Andronik na vojnem pohodu, je guverner Trabzona napadel njegov grad, ujel Teodoro in njuna otroka in jih poslal v Bizanc. Za njihovo izpustitev se je Andronik na za\xc4\x8detku leta 1180 v okovih pojavil pred cesarjem in ga poni\xc5\xbeno prosil odpu\xc5\xa1\xc4\x8danja. Cesar mu je odpustil in Andronik se je s Teodoro umaknil v Oinajon.\n_START_SECTION_\nCesar\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1180 je cesar Manuel umrl. Nasledil ga je desetletni sin Aleksej II. Komnen pod skrbni\xc5\xa1tvom svoje matere, cesarice Marije. Njeno latinsko poreklo in kultura sta pri gr\xc5\xa1kih podlo\xc5\xbenikih naleteli na odpor, ki je kmalu prerasel v dr\xc5\xbeavljansko vojno. Vojna je bila za Andronika prilo\xc5\xbenost, da bi se dokopal do bizantinske krone. Leta 1182 je s svojo vojsko, v kateri so bili tudi muslimanski oddelki, vkorakal v Bizanc. Sledil je pokol latinskih prebivalcev, predvsem bene\xc5\xa1kih trgovcev, ki so popolnoma obvladovali mestno trgovino. V pokolih je umrlo okrog 80.000 \xc2\xbbLatincev\xc2\xab. Andronik je nato organiziral zastrupitev Marije Porfirogenete, starej\xc5\xa1e sestre cesarja Alekseja II., in njenega mo\xc5\xbea Renierja Montferratskega, \xc4\x8deprav ga je prav ona nagovorila, naj posreduje v dr\xc5\xbeavljanski vojni. Kmalu za tem so zaprli in usmrtili tudi cesarico Marijo. Njenega malega sina cesarja so prisilili, da je prav on podpisal njeno smrtno obsodbo. Alekseja II. so nato prisilili, da je priznal Andronika za sovladarja, potem pa so ubili \xc5\xa1e njega. _NEWLINE_Andronik je postal edini vladar in leta 1183 se je poro\xc4\x8dil z Agnezo Francosko, zaro\xc4\x8denko pokojnega Alekseja II., ki je imela komaj dvanajst let. Agneza je bila h\xc4\x8derka francoskega kralja Ludvika VII. in njegove tretje \xc5\xbeene Adele \xc5\xa0ampanjske. Novembra 1183 se je Androniku na prestolu kot so-cesar pridru\xc5\xbeil mlaj\xc5\xa1i sin Ivan Komnen. _NEWLINE_Za Andronikovo kratko vladanje so zna\xc4\x8dilni energi\xc4\x8dni in strogi ukrepi. Odlo\xc4\x8dno je odpravil mnogo zlorab in mo\xc4\x8dno omejil mo\xc4\x8d fevdalcev, ki so bili tekmeci za njegov prestol. Ostrino njegovih zakonov je ob\xc4\x8dutilo tudi prebivalstvo, ki pa je po drugi strani dobilo nekaj pravic in za\xc5\xa1\xc4\x8dito pred korumpiranimi oblastniki, ki so se razbohotili med vladanjem Manuela I. _NEWLINE_Ko se je Andronikovo vladanje za\xc5\xbeelo iztekati, je postajal vedno bolj paranoi\xc4\x8den in nasilen. Septembra 1185 je, na primer, ukazal usmrtitev vseh zapornikov, izgnancev in njihovih dru\xc5\xbein, ki so bili obto\xc5\xbeeni zarotni\xc5\xa1tva. V dr\xc5\xbeavi je bilo vedno ve\xc4\x8d nasilja in uporov prebivalstva, kar je nazadnje privedlo do invazije Normanov kralja Viljema Sicilskega. Viljem se je z dvesto ladjami, 80.000 vojaki in 5.000 vitezi izkrcal v Epiru in prodrl vse do Soluna. Mesto je oplenil in brez milosti pobil 7.000 Grkov. Andronik je na hitro zbral pet voja\xc5\xa1kih oddelkov in poskusil ustaviti prodiranje Normanov proti Bizancu, toda njegova \xc5\xa1ibka vojska Normanov ni mogla zadr\xc5\xbeati in se je zato umaknila na okoli\xc5\xa1ke hribe. Andronik je zbral tudi okrog sto ladij, ki naj bi prepre\xc4\x8dile vdor v Marmarsko morje, a mu tudi to ni uspelo. Vsiljivce je \xc5\xa1ele leta 1186 dokon\xc4\x8dno porazil in pregnal njegov naslednik Izak II. Angel.\n_START_SECTION_\nSmrt\n_START_PARAGRAPH_\nIzgleda, da se je Andronik nato trdno odlo\xc4\x8dil, da bo iztrebil aristokracijo in malo je manjkalo, da mu to ni uspelo. 11. septembra 1185 je Stefan Hagiokristoforit v Andronikovi odsotnosti poskusil aretirati Izaka Angela, katerega lojalnost je bila vpra\xc5\xa1ljiva. Izak je Stefana ubil in se nato zatekel v baziliko Hagija Sofija. Od tam je pozval prebivalce k uporu, ki se je hitro raz\xc5\xa1iril po celem mestu. Ko se je Andronik vrnil v Bizanc, je ugotovil, da so ga odstavili, saj se je Izak medtem \xc5\xbee proglasil za novega cesarja. Odstavljeni cesar je z \xc5\xbeeno in ljubico poskusil pobegniti, a so ga ujeli in Izak ga je predal mestni drhali (nekateri viri trdijo, da mu je uspelo pobegniti na Ciper in tam celo ustanoviti svoje kraljestvo). Andronik je bil tri dni izpostavljen besu in sovra\xc5\xa1tvu prebivalcev. Privezali so ga na drog in ga stalno tepli. Odsekali so mu desno roko, populili zobe in lase, iztaknili eno oko in ga po obrazu polivali z vrelo vodo. Po treh dneh so ga odpeljali na hipodrom in obesili za noge med dva stebra, potem pa sta dva latinska vojaka tekmovala, \xc4\x8digav me\xc4\x8d se zadre globlje v njegovo telo. 12. septembra 1185 je umrl in njegovo telo so nato raztrgali. Ko so njegovo smrt izvedeli vojaki njegovega sina in socesarja Ivana, so v Trakiji ubili \xc5\xa1e njega._NEWLINE_Andronik I. je bil zadnji Komnen, ki je vladal v Bizancu. Njegova vnuka Aleksej in David sta leta 1204 v Trabzonu ustanovila svoje cesarstvo. Njuna dinasti\xc4\x8dna veja je znana kot \xc2\xbbVeliki Komneni\xc2\xab\xc2\xa0(Megaskomnenoi).\n_START_SECTION_\nAndronik v leposlovju\n_START_PARAGRAPH_\nAndronik naj bi bil oseba iz romana Against the Fall of Night, ki ga je napisal Michael Arnold (Garden City, NY, Doubleday, 1975). Andronik je tudi ena glavnih oseb v zgodovinskem romanu Agneza Francoska, ki ga je leta 1980 napisal gr\xc5\xa1ki pisatelj Kostas Kyriazis. Roman opisuje dogodke med vladanjem Manuela I., Alekseja II. In Andronika I. kot jih je videla Agneza. Roman se kon\xc4\x8da z Andronikovo smrtjo. Andronik je upodobljen tudi v romanu Baudolino Umberta Eca, v katerem je mnogo podrobnosti o njegovem stra\xc5\xa1nem koncu.'