b'\n_START_ARTICLE_\nAlfred Binet\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nBinet je \xc5\xa1tudiral pravo v Parizu in diplomiral leta 1878 pri svojih 21. letih. Poskusil je s podiplomskim \xc5\xa1tudijem prava, a je odnehal. Usmeril se je  k medicini, vendar je tudi ni dokon\xc4\x8dal.  Po pravu in medicini je za\xc4\x8del brati psiholo\xc5\xa1ke knjige in se odlo\xc4\x8dil za \xc5\xa1tudij psihologije na Sorboni. Svojo poklicno kariero je za\xc4\x8del leta 1883 kot raziskovalec na nevrolo\xc5\xa1ki kliniki Salp\xc3\xaatri\xc3\xa8re, kjer je ostal 6 let, do leta 1889. Delo mu je ponudil Jean-Martin Charcot, ki je bil njegov mentor in je vplival na njegovo takratno delo, s katerim si je Binet pridobil prepoznavnost. Objavil je \xc5\xa1tiri \xc4\x8dlanke, ki so podpirali Charcotove eksperimente na podro\xc4\x8dju hipnoze. A po podrobni preiskavi ti eksperimenti niso obveljali in Binet je moral javno priznati svojo zmoto pri podpiranju mentorja Charcota. Klju\xc4\x8dna dogodka v njegovem \xc5\xbeivljenju in karieri sta bila rojstvi njegovih dveh h\xc4\x8dera Marguarete in Armande (leta 1885 in 1887), ki sta spodbudili njegovo zanimanje za razvoj \xc4\x8dlove\xc5\xa1kega razuma. Od leta 1891 je bil zaposlen kot raziskovalec in sodirektor eksperimentalnega psiholo\xc5\xa1kega laboratorija na Sorboni nato pa leta 1894 napredoval kot direktor laboratorija. Kmalu potem se je za\xc4\x8del zanimati in raziskovati na podro\xc4\x8dju intelektualnega razvoja in inteligence. Pogosto so njegove raziskave temeljile na opazovanju svojih dveh h\xc4\x8dera, ki sta v raziskavi predstavljali objekt in subjekt. Tako je razvil koncept introspekcije in ekstraspekcije, hkrati pa natan\xc4\x8dneje definiral pojem inteligence, posebej pomembnost razpona koncentracije in dovzetnosti sugestijam. Zaradi poglobljenih raziskav ga je francoska vlada prosila, da razvije test, s katerim bi identificirali u\xc4\x8dence glede na u\xc4\x8dne sposobnosti oziroma tiste, ki potrebujejo posebno pomo\xc4\x8d._NEWLINE_Binetov prvotni namen je bil ustvariti test, ki bi slu\xc5\xbeil identifikaciji otrok potrebnih dodatne akademske pomo\xc4\x8di, vendar temu ni bilo tako. Test je kmalu postal sredstvo za identificiranje slaboumnih, ki ga je spodbujalo gibanje tistih, ki so verjeli da bi bila lahko \xc4\x8dlove\xc5\xa1ka populacija gensko izbolj\xc5\xa1ana. Le mentalno naprednej\xc5\xa1e bi spodbujali k reprodukciji, medtem ko bi ostalim \xc5\xbeeleli to prepre\xc4\x8diti. Tako bi dosegli bolj\xc5\xa1e dedne karakteristike in vplivali na mentalne sposobnosti populacije._NEWLINE_Binet je verjel, da ima test, ki sta ga ustvarila, omejitve in ne more biti posplo\xc5\xa1en. Verjel je, da je inteligenca kompleksna in bi test deloval le na otrokih, ki prihajajo iz enakega oziroma podobnega okolja in imajo podobne izku\xc5\xa1nje. Ameri\xc5\xa1ki psiholog Lewis Terman pa je vzel Binet-Simonovo skalo in jo na velikem ameri\xc5\xa1kem vzorcu standardiziral. Alfred Binet v svojem \xc5\xbeivljenju ni nikoli zapustil Francije in je nasploh \xc5\xbeivel zelo izolirano, zato je zelo pozno izvedel za namene uporabe svojega testa po svetu. Ko je kon\xc4\x8dno izvedel, da se tuje ideje izvr\xc5\xa1ujejo s pomo\xc4\x8djo njegovega instrumenta, je temu mo\xc4\x8dno nasprotoval, a brez u\xc4\x8dinka. Tik pred smrtjo, leta 1911, je Binet izdal \xc5\xa1e tretjo oziroma zadnjo verzijo Binet-Simonove skale. _NEWLINE_Po smrti je Binet postal \xc5\xa1e bolj spo\xc5\xa1tovan, \xc4\x8dastilo ga je veliko ljudi. Leta 1917 se je Svobodna skup\xc5\xa1\xc4\x8dina za psiholo\xc5\xa1ke \xc5\xa1tudije otrok po njem preimenovala v Binetovo skup\xc5\xa1\xc4\x8dino, leta 1984, pa je bila Binet-Simonova skala izbrana za eno izmed dvajsetih najbolj pomembnih odkritij 20.stoletja.\n_START_SECTION_\nInteligen\xc4\x8dni test ali Binet-Simonova skala\n_START_PARAGRAPH_\nAlfred Binet in njegov sodelavec Theodore Simon sta razvila serijo testov namenjenih vrednotenju mentalnih sposobnosti. Te meritve sta testirala na vzorcu petdesetih otrok, to pomeni na desetih otrokih za vsako izmed petih starostnih skupin. U\xc4\x8ditelji so izbrali otroke, za katero so menili, da so akademsko povpre\xc4\x8dni za svojo starost. Rezultate so uporabili kot podlago za dolo\xc4\x8danje tistih, ki so mentalno zaostali. Testi so se osredoto\xc4\x8dali na koncentracijo in spomin in ne zgolj na nau\xc4\x8dene informacije kot sta matematika in branje. Skala, ki sta jo razvila, je znana pod imenom Binet-Simonova skala. Testi so bili sestavljeni iz tridesetih nalog, katerih te\xc5\xbeavnost se je stopnjevala. La\xc5\xbeje naloge so bile na primer, ali je otrok zmo\xc5\xbeen odgovoriti na izpra\xc5\xa1eval\xc4\x8deva vpra\xc5\xa1anja in so jih lahko re\xc5\xa1ili vsi. Nekoliko te\xc5\xbeje naloge so zahtevale, da je otrok izpostavil razli\xc4\x8dne dele telesa, ponovil zaporedje dveh \xc5\xa1tevilk ali enostavne stavke in definiral besede kot so hi\xc5\xa1a, \xc5\xbelica ali mama. Te\xc5\xbeje naloge pa so od otrok zahtevale dolo\xc4\x8ditev razlike med parom stvari, risati slike iz spomina in konstruirati stavke iz treh danih besed kot na primer: \xc2\xbbPariz, reka, bogastvo.\xc2\xab\xc2\xa0Najte\xc5\xbeje naloge pa so od otrok zahtevale ponovitev sedmih naklju\xc4\x8dnih \xc5\xa1tevk, poiskati tri rime na dolo\xc4\x8deno francosko besedo in odgovoriti na vpra\xc5\xa1anja kot na primer: \xc2\xbbMoj sosed je imel v\xc4\x8deraj nenavadne obiske. Najprej je k njemu pri\xc5\xa1el zdravnik, nato odvetnik in potem \xc5\xa1e duhovnik. Kaj se je zgodilo?\xc2\xab\xc2\xa0Prakti\xc4\x8dni del raziskave je bila dolo\xc4\x8ditev mentalne starosti otrok. \xc5\xa0estletni otrok, ki je pravilno re\xc5\xa1il vse naloge namenjene \xc5\xa1estletnikom, naj bi imel mentalno starost enako kronolo\xc5\xa1ki, torej 6,0.\n_START_SECTION_\nDela\n_START_PARAGRAPH_\nAlfred Binet je opravil serijo eksperimentov z namenom, da bi videl kako dobro \xc5\xa1ahisti igrajo, brez da bi videli \xc5\xa1ahovnico torej le z uporabo spomina. Ugotovil je, da so tega zmo\xc5\xbeni le redki mojstri \xc5\xa1aha, ki so si lahko predstavljali dolo\xc4\x8dene pozicije figur na \xc5\xa1ahovnici, ali pa si predstavljali abstraktno shemo igre. Binet je sklenil, da pomnjenje pri ljudeh obstaja v razli\xc4\x8dnih formah in te ugotovitve objavil v delu Psychologie des grands calculateurs et joueurs en echec ( aris: Hachette, 1894).\n_START_SECTION_\nDela v sloven\xc5\xa1\xc4\x8dini\n_START_PARAGRAPH_\nNobena od \xc5\xa1tevilnih knjig, ki jih je napisal Alfred Binet, ni bila prevedena v sloven\xc5\xa1\xc4\x8dino. Bil je omenjen v enem izmed starej\xc5\xa1ih u\xc4\x8dbenikov za psihologijo  na strani 274-275 "Psihologija - Spoznanja in dileme".'