b'\n_START_ARTICLE_\nU-35 (Kriegsmarine)\n_START_SECTION_\n1936-39\n_START_PARAGRAPH_\nVse od splovitve v novembru 1936 je sodila v sestavo druge podmorni\xc5\xa1ke flotilje (2. Unterseebootsflottille), ki se je imenovala "Saltzwedel", po podmorni\xc5\xa1kem asu prve svetovne vojne, Reinholdu Saltzwedlu. V predvojnem \xc4\x8dasu se je na njej izmenjalo ve\xc4\x8d poveljnikov, med njimi tudi Hermann Michahelles, ki se je 30. julija 1937 ubil v avtomobilski nesre\xc4\x8di. Tedaj je za kraj\xc5\xa1i \xc4\x8das vodenje kot za\xc4\x8dasna zamenjava (Kommandant in Vertretung) prevzel njen tedanji prvi \xc4\x8dastnik Otto Kretschmer, ki se je kasneje v vojni na drugih plovilih izkazal in postal najuspe\xc5\xa1nej\xc5\xa1i as od vseh. Za njim jo je nato prevzel Werner Lott, ki jo je potem popeljal tudi na vojne patrulje.\n_START_SECTION_\nPrva patrulja\n_START_PARAGRAPH_\nOb izbruhu druge svetovne vojne se je nahajala v Baltiku. Iz pristani\xc5\xa1\xc4\x8da Memel (dana\xc5\xa1nja litovska Klaipeda) je krenila 27. avgusta, tik pred napadom na Poljsko in se prvega septembra, na prvi dan vojne, vrnila v Kiel po \xc5\xa1estih dneh plovbe. Od tam je nato nadaljevala do svoje mati\xc4\x8dne baze v nem\xc5\xa1kem voja\xc5\xa1kem pristani\xc5\xa1\xc4\x8du Wilhelmshaven, od koder se je nato odpravljala na prave vojne patrulje.\n_START_SECTION_\nDruga patrulja\n_START_PARAGRAPH_\nV drugo se je odpravila 9. septembra in \xc5\xa1e istega dne sre\xc4\x8dno pre\xc5\xbeivela prvi spopad, potem ko je britanska podmornica HMS Ursula (N 59) nanjo izstrelila pet torpedov, ki so vsi zgre\xc5\xa1ili. Pri tem je \xc5\xa1lo za prvi zabele\xc5\xbeeni britanski napad kake njihove podmornice v tej vojni. U-35 je nemoteno nadaljevala plovbo in 18. septembra ji je uspel prvi ulov, ko je v vodah severozahodne \xc5\xa0kotske potopila dve ribi\xc5\xa1ki barki. Pri tem je tretji barki dovolila, da v miru prevzame brodolomce in jih varno prepelje nazaj domov in tako zaradi tega ni pri\xc5\xa1lo do nobenih \xc4\x8dlove\xc5\xa1kih \xc5\xbertev. Tri dni kasneje je ob napadu na konvoj po\xc5\xa1kodovala neki britanski tanker, ki pa je napad pre\xc5\xbeivel. Do naslednjih napadov je pri\xc5\xa1lo v za\xc4\x8detku oktobra, tedaj v vodah jugozahodne Britanije in tedaj ji je uspelo potopiti dve nevtralni ladji, ki pa sta vozili tovor v Britanijo in sta bili tako upravi\xc4\x8deni \xc5\xbertvi. Najprej je prvega oktobra potopila 2.239 tonsko belgijsko tovorno ladjo Suzon, ponovno brez \xc4\x8dlove\xc5\xa1kih \xc5\xbertev. Dva dni kasneje pa \xc5\xa1e 4.990 tonski gr\xc5\xa1ki Diamantis. Tudi tokrat je bilo vse skupaj brez izgube \xc5\xbeivljenj, \xc5\xa1e ve\xc4\x8d, pre\xc5\xbeivele \xc4\x8dlane gr\xc5\xa1ke posadke je podmornica prevzela na svoj krov in jih odpeljala do kopnega. Vojna se v svojem za\xc4\x8detku tedaj pa\xc4\x8d \xc5\xa1e ni raz\xc5\xbeivela v nemilostni in brezkompromisni obra\xc4\x8dun in dogajale so se tudi take pozitivne zgodbe. To je bila zadnja \xc5\xbertev te patrulje s katere se je vrnila 12. oktobra po 34 dneh plovbe in po \xc5\xa1tirih potopitvah s skupno tona\xc5\xbeo 7.850 BRT.\n_START_SECTION_\nTretja, zadnja patrulja\n_START_PARAGRAPH_\nNa tretjo plovbo se je odpravila 18. novembra in odplula na sever proti norve\xc5\xa1ki obali. Tam so jo 29. novembra odkrili trije britanski ru\xc5\xa1ilci, jo napadli z globinskimi bombami in tako po\xc5\xa1kodovali, da se je potopila. Pred potopitvijo se je uspelo re\xc5\xa1iti vsem 43 \xc4\x8dlanom njene posadke, ki so jih nato pobrali na britanske ladje in odpeljali v vojno ujetni\xc5\xa1tvo. Tako je zaklju\xc4\x8dila svojo pot U-35 po vsega 12 dneh zadnje plovbe.'