b'\n_START_ARTICLE_\nPape\xc5\xbe Gregor II.\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nGregor II. izhaja iz ugledne rimske rodovine Savelli (Sabellus). O\xc4\x8detu je bilo ime Marcel, materi pa Honesta. _NEWLINE_V marsi\xc4\x8dem je Gregor posnemal svojega velikega soimenjaka Gregorja Velikega. Kakor je Gregor I. s svojim nastopom prepri\xc4\x8dal hunskega kralja Atila, da je prizanesel Rimu in Italiji, tako je Gregor II. prepri\xc4\x8dal ravenskega eksarha in njegovega zaveznika langobardskega kralja Liutpranda, da je odnehal od obleganja, obljubil Rimu svoje varstvo in polo\xc5\xbeil v dar na grob svetega apostola Petra svoj kraljevski pla\xc5\xa1\xc4\x8d, zlati me\xc4\x8d in krono._NEWLINE_\xc5\xbde od zgodnje mladosti je bil povezan s pape\xc5\xa1kim dvorom in je bil v cerkveni slu\xc5\xbebi. Kod diakon je spremljal svojega predhodnika Konstantina na potovanju v Carigrad, kjer sta pre\xc5\xbeivela leto dni. S cesarjem sta se sre\xc4\x8dala v Nikomediji 711. Tu je cesar poljubil pape\xc5\xbeu noge v znamenje pokor\xc5\xa1\xc4\x8dine, pape\xc5\xbe pa mu je podelil obhajilo kot znamenje sprejema v skupnost z vesoljno Cerkvijo. Predvsem po njegovi zaslugi se je cesar poslovil od pape\xc5\xbea z vsem spo\xc5\xa1tovanjem, \xc4\x8deprav mu ni v vsem ugodil.\n_START_SECTION_\nIkonoklazem\n_START_PARAGRAPH_\nJustinijanov naslednik, samodr\xc5\xbeec Leon III. je za\xc4\x8del gonjo zoper \xc4\x8de\xc5\xa1\xc4\x8denje svetih podob (ikonoklazem). \xc4\x8ceprav prvih petnajst let svojega vladanja ni nasprotoval tozadevnemu \xc4\x8de\xc5\xa1\xc4\x8denju, se je kar naenkrat prelevil v nasprotnika podob. Najprej je ukazal, da jih morajo obesiti tako visoko, da jih verniki ne bodo mogli ve\xc4\x8d poljubljati; nato je ukazal zidne slike ali mozaike prebeliti ali ostrgati, druge slike pa je dal povsod uni\xc4\x8devati. To je opravi\xc4\x8deval z mnenjem, \xc4\x8de\xc5\xa1 da mohamedanci in judje zato no\xc4\x8dejo sprejeti kr\xc5\xa1\xc4\x8danstva, ker le-to podobe malikuje. Ko je od pape\xc5\xbe Gregorja II. zahteval, naj uka\xc5\xbee uni\xc4\x8devanje svetih podob tudi na Zahodu, se je pape\xc5\xbe uprl in tako ravnanje celo obsodil. Od tedaj naprej Gregor ni bil ve\xc4\x8d varen; cesar ga je prek svojega namestnika hotel ve\xc4\x8dkrat ujeti in celo umoriti, pa mu je vedno spodletelo. _NEWLINE_Pape\xc5\xbe je s svojim odlo\xc4\x8dnim nastopom in doslednostjo - ko se je podal osebno v tabor Langobardov, ki so oblegali Rim - pridobil na svojo stran celo ravenskega eksarha. \xc4\x8ceprav ga pri\xc5\xa1tevamo \xc5\xa1e med "bizantinske" pape\xc5\xbee, je to treba sprejeti s pridr\xc5\xbekom: ni bil namre\xc4\x8d Grk, ampak Rimljan; poleg tega se je uspe\xc5\xa1no upiral bizantinskemu nasilju, da je imel pravzaprav v Italiji ve\xc4\x8djo oblast on, kot sam cesar.\n_START_SECTION_\nDela\n_START_PARAGRAPH_\nNajve\xc4\x8dji uspeh pape\xc5\xbea Gregorja II. je bilo uspe\xc5\xa1no misijonarjenje Bonifacija med Nemci oziroma Bavarci, kamor ga je on poslal in posvetil za \xc5\xa1kofa.\n_START_SECTION_\nSmrt\n_START_PARAGRAPH_\nKljub ve\xc4\x8dkratni smrtni nevarnosti pred trino\xc5\xa1kim bizantinskim cesarjem Leonom III., ki je zapovedal uni\xc4\x8devanje \xc4\x8dudovitih umetni\xc5\xa1kih podob ne le na Vzhodu, ampak tudi na Zahodu, ter je pape\xc5\xbeu Gregorju  tako reko\xc4\x8d kar naprej stregel po \xc5\xbeivljenju, je on umrl naravne smrti v Rimu 11. februarja 731 in je pokopan v cerkvi svetega Petra v Vatikanu blizu svojega slavnega predhodnika Gregorja Velikega.'