b'\n_START_ARTICLE_\nKir II.\n_START_SECTION_\nIme\n_START_PARAGRAPH_\nV perzijskem jeziku, zlasti v Iranu, se ime izgovarja \xda\xa9\xd9\x88\xd8\xb1\xd9\x88\xd8\xb4 [k\xca\xb0u\xcb\x90\xcb\x88\xc9\xbeo\xca\x83]. V Svetem pismu je znan kot Kore\xc5\xa1 (hebrejsko \xd7\x9b\xd7\x95\xd7\xa8\xd7\xa9\xe2\x80\x8e\xe2\x80\x8e)._NEWLINE_Ime Kir je polatinjena oblika njegovega gr\xc5\xa1kega imena \xce\x9a\xe1\xbf\xa6\xcf\x81\xce\xbf\xcf\x82, K\xe1\xbb\xb9ros, ki je izhaja iz staroperzijskega imena K\xc5\xabru\xc5\xa1, kar pomeni \xc2\xbbkot Sonce\xc2\xab._NEWLINE_Starogr\xc5\xa1ka zgodovinarja Ktezij in Plutarh sta zapisala, da se njegovo ime v perzijskem jeziku glasi Korou\xc5\xa1 ali Korva\xc5\xa1 in je sestavljeno iz besed kor, ki pomeni Sonce, in va\xc5\xa1, ki je pripona za podobnost. Ime je v tem smislu podobno imenu mitolo\xc5\xa1kega prvega kralja Perzije D\xc5\xbeam\xc5\xa1ida, katerega ime tudi vsebuje element Sonce (\xc5\xa1id)._NEWLINE_Karl Hoffmann razlaga, da njegovo ime izhaja iz indoevropskega korena poni\xc5\xbeati ali osramotiti. Po njegovi razlagi ime Kir pomeni \xc2\xbbponi\xc5\xbeevalec sovra\xc5\xbenika\xc2\xab.\n_START_SECTION_\nZgodovina dinastije\n_START_PARAGRAPH_\nPerzijska dominacija in kraljestvo na Iranski planoti sta se za\xc4\x8dela \xc5\xa1iriti z Ahemenidsko dinastijo. \xc5\xa0iritev se je za\xc4\x8dela morda \xc5\xbee v 9. stoletju pr. n. \xc5\xa1t. Eponimni ustanovitelj dinastije je bil Ahemen (staroperzijsko Hax\xc4\x81mani\xc5\xa1). Darej Veliki, deveti kralj iz dinastije, je svoje rodoslovje sledil do Ahemena in zato razglasil, da je to \xc2\xbbrazlog, da se imenujemo Ahemenidi\xc2\xab. Ahemen je na jugozahodu Irana ustanovil kraljestvo Parsuma\xc5\xa1. Nasledil ga je Teisp, ki se je po zasedbi mesta An\xc5\xa1an in raz\xc5\xa1iritvi kraljestva na Pars za\xc4\x8del naslavljati s \xc2\xbbkralj An\xc5\xa1ana\xc2\xab. Starodavni dokumenti, na primer odlomek s Kirovega valja, omenjajo, da je Teisp imel sina z imenom Kir I., ki je nasledil o\xc4\x8deta kot \xc2\xbbkralj An\xc5\xa1ana\xc2\xab. Kir I. je imel brata Ariaramna._NEWLINE_Kira I. je leta 600 pr. n. \xc5\xa1t. nasledil sin Kambiz I., ki je vladal do leta 559 pr. n. \xc5\xa1t. Kir Veliki je bil njegov sin. Ime je dobil po svojem starem o\xc4\x8detu Kiru I., kar se je v Iranu dogajalo zelo pogosto._NEWLINE_Ve\xc4\x8d napisov Kira Velikega in kasnej\xc5\xa1ih kraljev omenja Kambiza I. kot \xc2\xbbvelikega kralja\xc2\xab in \xc2\xbbkralja An\xc5\xa1ana\xc2\xab. Na Kirovem valju, na primer, Kir sam sebe imenuje \xc2\xbbsin Kambiza, velikega kralja, kralja An\xc5\xa1ana\xc2\xab. Nek drug napis omenja Kambiza I. kot \xc2\xbbmogo\xc4\x8dnega kralja\xc2\xab in \xc2\xbbAhemenida\xc2\xab. Ve\xc4\x8dina znanstvenikov m\xc3\xa9ni, da je ta napis iz Darejevega obdobja in Darejev ponaredek. Herodot ima za Ahemenida tudi Farnaspa, starega o\xc4\x8deta Kambiza II. po materini strani. Ksenofontova pripoved v Kiropediji pravi, da je bilo Kambizovi \xc5\xbeeni ime Mandana, Kambiza pa omenja kot kralja Irana (anti\xc4\x8dne Perzije). Trditev se ujema s Kirovim napisom, ker sta bila An\xc5\xa1an in Pars razli\xc4\x8dni imeni iste dr\xc5\xbeave. Ujema se tudi z drugimi neiranskimi zapisi, razen v tem, da Herodot trdi, da Kambiz ni bil kralj, ampak \xc2\xbbPerzijec iz dobre dru\xc5\xbeine\xc2\xab. Herodot v nadaljevanju napa\xc4\x8dno navaja tudi ime \xc4\x8ci\xc5\xa1pi\xc5\xa1evega sina, za katerega pravi, da je Kambiz, \xc4\x8deprav bi po ugotovitvah sodobnih zgodovinarjev moral biti Kir I._NEWLINE_Tradicionalno stali\xc5\xa1\xc4\x8de, ki temelji na arheolo\xc5\xa1kih raziskavah in rodoslovju, opisanem v Behistunskem napisu in Herodotu, ka\xc5\xbee, da je bil Kir Veliki Ahemenid. M. Waters v nasprotju s tem trdi, da Kir ni bil v sorodu z Ahemenidi in da je bil iz dru\xc5\xbeine Teispidov in ne Ahemenidov.\n_START_SECTION_\nMladost\n_START_PARAGRAPH_\nKir je bil sin kralja Kambiza I. An\xc5\xa1anskega in Mandane, h\xc4\x8derke medijskega kralja Astjaga, rojen leta 600 ali 599 pr. n. \xc5\xa1t._NEWLINE_Njegov zapis, ki na splo\xc5\xa1no velja za to\xc4\x8dnega, pravi, da je na prestolu nasledil svojega o\xc4\x8deta Kambiza I., starega o\xc4\x8deta Kira I. in prededa. Poro\xc4\x8den je bil s Kasandano, h\xc4\x8derko Ahemenida Farnaspa, s katero je imel sinova Kambiza II. in Bardija in h\xc4\x8derke Atoso, Artistono in Roksano. Po izjaviene od h\xc4\x8dera sta se star\xc5\xa1a zelo ljubila. Po \xc5\xbeenini smrti je Kir po celi dr\xc5\xbeavi razglasil \xc5\xbealovanje. Nabonidova kronika pravi, da je v Babiloniji \xc5\xbealovanje trajalo \xc5\xa1est dni od 21.-26. marca 538 pr. n. \xc5\xa1t. Ko je Kir po o\xc4\x8detovi smrti nasledil perzijski prestol v Pasargadu, je bil Astjagov vazal. Strabon omenja tudi to, da se je Kir prvotno imenoval Agradat, zato je mogo\xc4\x8de, da se je v Kira preimenoval ob ponovnem snidenju s svojo dru\xc5\xbeino.\n_START_SECTION_\nMitologija\n_START_PARAGRAPH_\nHerodot navaja mitolo\xc5\xa1ko pripoved o Kirovi mladosti in pi\xc5\xa1e, da je imel kralj Astjag dvoje prero\xc5\xa1kih sanj, v katerih je iz Mandanine medenice pri\xc5\xa1la poplava in za njo niz bogato oblo\xc5\xbeenih vinskih trsov, ki so prekrili celo kraljestvo. Svetovalci so njegove sanje razlagali kot napoved, da se mu bo vnuk nekega dne uprl in ga vrgel s prestola. Astjag je zato poklical h\xc4\x8derko Mandano, ki je bila nose\xc4\x8da s Kirom, naj se vrne v Ekbatano, kjer naj bi ubili njenega otroka. Astjagov oskrbnik Harpag je za umor zadol\xc5\xbeil Mitradata, enega od Astjagovih pastirjev, ki je Harpagu namesto Kira izro\xc4\x8dil svojega mrtvorojenega sina. Kir je \xc5\xbeivel v tajnosti, ko je bil star deset let pa je v otro\xc5\xa1ki igri pretepel plemi\xc5\xa1kega sina, ker ga ni ubogal. Ker sin pastirja \xc4\x8desa takega ne bi smel narediti, je kralj poklical njega in njegovega kru\xc5\xa1nega o\xc4\x8deta na zagovor. Ko je pastir priznal svoje dejanje, je kralj poslal Kira nazaj v Perzijo k njegovim pravim star\xc5\xa1em in iz ma\xc5\xa1\xc4\x8devanja na dvor poklical Harpagovega sina, ga ubil in razsekal. Del trupla je skuhal, druge dele pa spekel in prisilil Harpaga, da je na velikem banketu svojega sina pojedel. Po obedu so Astjagovi slu\xc5\xbeabniki na pladnjih prinesli otrokovo glavo, roke in noge, da je spoznal, kaj je naredil. V drugi razli\xc4\x8dici je Kir predstavljen kot sin revne dru\xc5\xbeine, ki je delal na medijskem dvoru.\n_START_SECTION_\nMedijsko cesarstvo\n_START_PARAGRAPH_\nKir je vladal \xc5\xbee pred o\xc4\x8detovo smrtjo leta 551 pr. n. \xc5\xa1t., vendar ne kot neodvisen vladar. Tako kot njegovi predhodniki je moral priznati nadoblast Medijskega cesarstva. Astjag, zadnji kralj Medijskega cesarstva in Kirov stari o\xc4\x8de, je vladal verjetno v ve\xc4\x8djem delu anti\xc4\x8dnega Bli\xc5\xbenjega vzhoda od lidijske meje na zahodu do partske in perzijske na vzhodu._NEWLINE_Po pisanju Nabonidove kronike je Astjag napadel Kira,\xc2\xa0\xc2\xbbkralja Ansana\xc2\xab. Zgodovinar Herodot pi\xc5\xa1e, da je Astjag za poveljnika medijske vojske imenoval Harpaga. Harpag se je povezal s Kirom in spodbudil njegov upor proti Mediji in ga \xc5\xa1ele potem napadel z ve\xc4\x8d plemi\xc4\x8di in delom svoje vojske. Upor potrjuje Nabonidova kronika. Babilonski zapisi pravijo, da so sovra\xc5\xbenosti trajale najmanj tri leta (553-550 pr n. \xc5\xa1t.) in se kon\xc4\x8dale z osvojitvijo Ekbatane. Zgodovinarja Herodot in Ktezij pi\xc5\xa1eta, da je Kir Astjagu prizanesel in se poro\xc4\x8dil z njegovo h\xc4\x8derko Amitis. S poroko je pomiril \xc5\xa1tevilne vazale, vklju\xc4\x8dno z Baktri, Parti in Saki. Herodot omenja, da je Kir na pohodih leta 546-539 pr. n. \xc5\xa1t. podjarmil in v svoje kraljestvo vklju\xc4\x8dil tudi Sogdijo._NEWLINE_Po Astjagovi odstavitvi so vsi njegovi vazali, vklju\xc4\x8dno s \xc5\xa1tevilnimi Kirovimi sorodniki, pri\xc5\xa1li pod Kirovo oblast. Prestol mu je moral prepustiti tudi stric Arsam, ki je bil pod Medijci kralj mestne dr\xc5\xbeave Parsa. Zgleda, da je prenos oblasti znotraj dru\xc5\xbeine potekel brez zapletov in da je stric pod Kirovo oblastjo verjetno ostal uradni guverner Parse. Njegov sin Histasp, ki je bil hkrati Kirov bratranec, je postal satrap Partije in Frigije. Kir Veliki je s tem zdru\xc5\xbeil ahemenidski kraljestvi Parsa in An\xc5\xa1an v Perzijo kot jo poznamo. Arsama je \xc5\xbeivel dovolj dolgo, da je pre\xc5\xbeivel oba Kirova sinova. Njegov vnuk Darej Veliki je postal kralj kraljev (\xc5\xa1ahin\xc5\xa1ah) Perzije. Kirova osvojitev Medije je bila \xc5\xa1ele za\xc4\x8detek njegovih osvajalskih vojn.\n_START_SECTION_\nLidijski cesarstvo in Mala Azija\n_START_PARAGRAPH_\nNatan\xc4\x8den datum osvojitve Lidije ni znan, vsekakor pa se je zgodila med Kirovo osvojitvijo Medijskega kraljestva leta 550 pr. n. \xc5\xa1t. in osvojitvijo Babilonije leta 539 pr. n. \xc5\xa1t. V preteklosti so zaradi nekaterih tolma\xc4\x8denj Nabonidove kronike pogosto omenjali leto 547 pr. n. \xc5\xa1t., zdaj pa ta datum ne dr\xc5\xbei ve\xc4\x8d. Vojna se je za\xc4\x8dela z napadom Lidijcev na ahemenidsko mesto Pterija v Kapadokiji. Kralj Krez je mesto oblegal, ga zavzel in zasu\xc5\xbenjil njegove prebivalce, Perzijci pa so medtem pozvali me\xc5\xa1\xc4\x8dane Jonije, ki je spadala v Lidijsko kraljestvo, naj se uprejo svojemu vladarju. Jonci so ponudbo odklonili, zato je Kir zbral svojo vojsko in jo povedel v Lidijo. Na pohodu so se njegovi vojski pridru\xc5\xbeila ljudstva, na katera je naletel. Bitka pri Pteriji, v kateri sta imeli obe strani te\xc5\xbeke izgube, se je kon\xc4\x8dala brez zmagovalca. Krez se je naslednje jutro umaknil v Sarde._NEWLINE_Iz Sard je poslal vsem svojim zaveznikom zahtevo za pomo\xc4\x8d. Kir je proti koncu zime, ko se Krezovi zavezniki \xc5\xa1e niso uspeli zdru\xc5\xbeiti, vdrl v Lidijo in za\xc4\x8del oblegati Kreza v Sardah. Malo pred odlo\xc4\x8dilno bitko med obema vladarjema pri Timbri, je Harpag svetoval Kiru, naj pred svoje vojake postavi kamelarje, ker se jih bodo lidijski konji, nevajeni vonja kamel, zagotovo prestra\xc5\xa1ili. Strategija je delovala in lidijska konjenica je bila hitro uni\xc4\x8dena. Kir je nato porazil \xc5\xa1e Krezove pe\xc5\xa1ake in Kreza ujel. Zasedel je prestolnico Sarde in do konca leta 546 pr. n. \xc5\xa1t. celo Lidijsko kraljestvo. Herodot pravi, da je Kir Krezu prizanesel in ga obdr\xc5\xbeal kot svetovalca. Njegova trditev je v nasprotju s podatkom iz Nabonidove kronike, ki pravi, da so ujetega Kreza usmrtili._NEWLINE_Pred vrnitvijo v prestolnico je Kir pooblastil Lidijca Paktiesa, da odpelje Krezovo zakladnico v Perzijo. Pakties je kmalu po Kirovem odhodu najel vojake in v Sardah organiziral upor proti perzijskemu satrapu Lidije Tabalu. Kir je po Krezovem nasvetu v Lidijo poslal svojega generala Mazaresa z nalogo, do zatre upor in mu pripelje \xc5\xbeivega Pakiesa. Po Mazaresovem prihodu je Pakties pobegnil v Jonijo, kjer je najel \xc5\xa1e ve\xc4\x8d vojakov. Mazares je nadaljeval pohod v Lidijo in osvojil mesti Magnezija in Priene. Kaj se je v tem \xc4\x8dasu dogajalo s Paktiesom, ni znano. Ko so ga ujeli, so ga verjetno odpeljali h Kiru in ga po mu\xc4\x8denju usmrtiti._NEWLINE_Mazares je nadaljeval osvajanje Male Azije in v Joniji iz neznanega vzroka umrl. Kir je v Jonijo za zamenjavo poslal svojega vojskovodjo Harpaga, ki je dokon\xc4\x8dal Mazaresovo osvajanje Male Azije. Harpag je osvojil Likijo, Kilikijo in Fenicijo. Za osvajanje mest je uporabljal metodo spodkopavanja mestnega obzidja, ki je Grki niso poznali. Svoja osvajanja je zaklju\xc4\x8dil leta 542 pr. n. \xc5\xa1t. in se nato vrnil v Perzijo.\n_START_SECTION_\nNovobabilonsko cesarstvo\n_START_PARAGRAPH_\nDo leta 540 pr. n. \xc5\xa1t. je Kir osvojil Elam (Suzijana) in njegovo prestolnico Suzo. Nabonidova kronika pravi, da je Nabonid pred bitko ukazal, da se vsi kultni kipi iz okoli\xc5\xa1kih babilonskih mest prenesejo v prestolnico, kar ka\xc5\xbee, da se je konflikt za\xc4\x8del morda pozimi leta 540 pr. n. \xc5\xa1t. Na za\xc4\x8detku oktobra se je Kir spopadel v bitki pri strate\xc5\xa1ko pomembnem mestu Opisu ali v njegovi bli\xc5\xbeini na obali Tigrisa severno od Babilona in uni\xc4\x8dil babilonsko vojsko. 10. oktobra je brez ali skoraj brez odpora me\xc5\xa1\xc4\x8danov osvojil Sipar. Mogo\xc4\x8de je, da se je Kir pred tem pogajal z babilonskimi generali in z njimi sklenil kompromis, s katerim se je izognil neposrednemu voja\xc5\xa1kemu spopadu. Nabonid je nekaj \xc4\x8dasa ostal v mestu in nato pobegnil v prestolnico Babilon, katerega ni obiskal \xc5\xbee ve\xc4\x8d let._NEWLINE_Dva dni kasneje, 7. oktobra 539 pr. n. \xc5\xa1t., so Babilon brez odpora osvojile \xc4\x8dete Kirovega generala Gubaruja in priprle Nabonida. Herodot razlaga, da so Perzijci dosegli to juna\xc5\xa1ko dejanje tako, da so izrabili vodni bazen, ki ga je dala izkopati kraljiica Niktoris za obrambo Babilona pred napadom Medijcev. Perzijci so vodo iz Evfrata speljali v kanal, da je gladina vode upadla \xc2\xbbdo sredine stegen\xc2\xab in pono\xc4\x8di po re\xc4\x8dnem koritu vdrli v mesto. 29. oktobra je v mesto pri\xc5\xa1el tudi Kir._NEWLINE_Novobabilonsko cesarstvo je pred Kirovo invazijo podjarmilo ve\xc4\x8d kraljestev. Po invaziji je Kir k svojemu imperiju verjetno priklju\xc4\x8dil tudi sosednje pokrajine Sirijo, Judejo in zahodno Arabijo, \xc4\x8deprav za to ni nobenega neposrednega dokaza._NEWLINE_Po osvojitvi Babilonije se je Kir na slavnem Kirovem valju razglasil za \xc2\xbbkralja Babilonije, kralja Sumerije in Akadije in kralja \xc5\xa1ritih strani sveta\xc2\xab. Valj dal vzidati v temelje templja Esagila, posve\xc4\x8denega glavnemu babilonskemu bogu Marduku. Besedilo na valju opisuje Nabonida kot brezbo\xc5\xbenika, zmagovitega Kira pa kot v\xc5\xa1e\xc4\x8dnega bogu Marduku. Opisuje tudi, kako je Kir izbolj\xc5\xa1al \xc5\xbeivljenjske razmere me\xc5\xa1\xc4\x8danov Babilona, vrnil v domovino razseljene prebivalce in obnovil templje in sveti\xc5\xa1\xc4\x8da. \xc4\x8ceprav nekateri menijo, da je valj nekak\xc5\xa1na prva listina o \xc4\x8dlovekovih pravicah, je bolj verjetno, da je politi\xc4\x8dni program reform, kakr\xc5\xa1nega so po mezopotamskih obi\xc4\x8dajih na za\xc4\x8detku vladanja razgla\xc5\xa1ali vsi novi vladarji._NEWLINE_Imperij Kira Velikega je bil najve\xc4\x8dji v dotedanji zgodovini. Ob koncu njegove vladavine se je Ahemenidsko cesarstvo raztezalo od Male Azije na zahodu do severozahodnih pokrajin Indijske podceline na vzhodu.\n_START_SECTION_\nSmrt\n_START_PARAGRAPH_\nKirova smrt je v razli\xc4\x8dnih virih opisana zelo razli\xc4\x8dno. Herodotov opis v njegovih Zgodbah je drugi najdalj\xc5\xa1i in najbolj podroben. V njem je Kir padel v siloviti bitki z Masageti, plemenom iz najju\xc5\xbenej\xc5\xa1ih step Horezma in Kizilkuma v sedanjem Kazahstanu in Uzbekistanu, potem ko jih je po Krezovem nasvetu napadel na njihovem ozemlju. Masageti so bili po na\xc4\x8dinu obla\xc4\x8denja in \xc5\xbeivljenja sorodni Skitom. Vojskovali so se na konjih in pe\xc5\xa1. Kir je posku\xc5\xa1al njihovo kraljestvo pridobiti s poroko z njihovo cesarico Tomiris, a je bil o\xc4\x8ditno zavrnjen._NEWLINE_Po zavrnitvi je posku\xc5\xa1al okoli leta 529 pr. n. \xc5\xa1t. njihovo ozemlje zasesti s silo. Napad je za\xc4\x8del z gradnjo mostov in bojnih \xc4\x8dolnov na mejni reki Jaksartes (Sir Darja). Tomiris ga je opozorila, naj odstopi od svojih na\xc4\x8drtov, \xc4\x8deprav je pri\xc4\x8dakovala, da se to ne bo zgodilo, in mu ponudila \xc4\x8dasten spopad njunih vojsk na boji\xc5\xa1\xc4\x8du, oddaljenem kak\xc5\xa1en dan hoda od Sir Darje. Kir je njeno ponudbo sprejel. Ko je izvedel, da Masageti ne poznajo vina in njegovega opojnega u\xc4\x8dinka, je postavil bogato zalo\xc5\xbeen tabor in se nato umaknil. Najbolj\xc5\xa1e vojake je odpeljal s seboj in v taboru pustil manj usposobljene. Tomirisin sin in general Spargapis je s tretjino svoje vojske napadel Kirov tabor in porazil njegovo posadko. Po zmagi so se vojaki pogostili in do pijanosti opili in Kirova vojska jih je v nepri\xc4\x8dakovanem napadu zlahka premgala. Spargapisa so Perzijci ujeli. Po streznitvi je naredil samomor. Ko je Tomiris izvedela, kaj se je zgodilo, je javno o\xc5\xbeigosala Kirovo taktiko kot podlo in prisegla m\xc5\xa1\xc4\x8devanje. Drugi napad na Perzijce je vodila sama. V bitki je bil Kir ubit, njegova vojska pa je utrpela ogromne izgube. Herodot pravi, da je bila bitka najbolj okrutna v Kirovem \xc5\xbeivljenju in celem anti\xc4\x8dnem svetu. Po bitki so na Tomirisin ukaz Kiru odsekali glavo in jo vrgli v posodo krvi kot simbolno gesto ma\xc5\xa1\xc4\x8devanja za njegovo krvolo\xc4\x8dnost in smrt njenega sina. Nekateri zgodovinarji se s Herodotovo razli\xc4\x8dico Kirove smrti ne strinjajo, predvsem zato, ker je zgodbo izvedel iz domnevno zanesljivih virov, vendar ne omenja nikogar, ki bi te dogodke videl._NEWLINE_Herodot ob\xc5\xa1irno pripoveduje tudi o tem, da je Kir v sanjah videl najstarej\xc5\xa1ega Histaspovega sina (Darej I.) s krili na ramenih. Z enim je zasen\xc4\x8dil Azijo, z drugim pa Evropo. Sanje naj bi napovedovale kraljevo smrt med njegovim zadnjim, usodnim pohodom preko reke Oxus._NEWLINE_Dandamajev v nasprotju s Herodotom trdi, da so Perzijci morda odnesli Kirovo truplo iz Masagetije. Po pisanju Kronike Mihaela Sirijca (1166-1199 n. \xc5\xa1t.) je Kira ubila njegova \xc5\xbeena Tomiris, kraljica Masagetov (Maksatov) v 60. letu judovskegega su\xc5\xbeenjstva._NEWLINE_Ktezij ima v svoji Perziki najdalj\xc5\xa1i opis Kirove smrti, ki pravi, da je Kir umrl med zatiranjem upoora derbi\xc5\xa1kih pe\xc5\xa1akov, katere so podprli skitski lokostrelci in konjenica in Indijci na slonih. Spopad naj bi se zgodil severovzhodno od gornjega toka reke Sir Darje._NEWLINE_Zapis v Ksenofontovi Kiropediji v nasprotju z drugimi zapisi pravi, da je Kir Veliki umrl mirno v svoji prestolnici. Zadnja razli\xc4\x8dica Kirove smrti prihaja od Berossusa, ki edini poro\xc4\x8da, da je Kir umrl v bitki z da\xc5\xa1kimi lokostrelci severovzhodno od gornjega toka Tigrisa.'