b'\n_START_ARTICLE_\nAle\xc5\xa1 Erjavec\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nStrokovno se je izpopolnjeval v ZDA med letoma 1993 in 1994. Leta 1978 se je zaposlil na Filozofskem in\xc5\xa1titutu SAZU, ter leta 2000 postal redni profesor za estetiko na FF v Ljubljani. V letih 1984 in 1999 je bil predsednik Slovenskega dru\xc5\xa1tva za estetiko in od 1998 do 2001 Mednarodnega zdru\xc5\xbeenja za estetiko._NEWLINE_Ale\xc5\xa1 Erjavec je \xc4\x8dlan slovenskega dru\xc5\xa1tva za estetiko  (predsednik od ustanovitve 1983 do 1999, 2005-2011).Je \xc4\x8dastni \xc4\x8dlan Associazione Italiana per gli Studi di Esteticaod leta 1998, predsednik mednarodnega zdru\xc5\xbeenja za estetiko in \xc4\x8dlan izvr\xc5\xa1nega odbora le-tega_NEWLINE_Ima tudi \xc5\xa1tevilne \xc5\xa1tipendije, kot so: Kidri\xc4\x8deva \xc5\xa1tipendija za magistrski \xc5\xa1tudij, Fulbrightova postdoktorska raziskovalna \xc5\xa1tipendija, C.N.R.S,\xe2\x80\xa6_NEWLINE_Bil je gostujo\xc4\x8di profesor na Poljskem, v Uppsali, Ju\xc5\xbeni Afriki, Hong Kongu, Nottinghamu, Santa Cruzu (ZDA), Braziliji, \xc4\x8ce\xc5\xa1kem, \xc4\x8cilu, Danskem, Filipinih, Finskem, Franciji, Gr\xc4\x8diji, Indiji, Iranu in v mnogih drugih dr\xc5\xbeavah._NEWLINE_Erjavec je bil redni profesor estetike na ljubljanski Univerzi in predavatelj na oddelku za kulturne \xc5\xa1tudije Univerze na Primorskem (Fakulteta za humanisti\xc4\x8dne \xc5\xa1tudije Koper). Svoje profesorske ve\xc5\xa1\xc4\x8dine je prav tako opravljal tudi v tujini, in sicer na Univerzi Shanghai Jiao Tong med letoma 2012-2015, kjer je predaval kot profesor estetike. Sedaj Erjavec predava na Zheijangski Univerzi.\n_START_SECTION_\nFilozofski pogledi\n_START_PARAGRAPH_\nV svojih deli opisuje politi\xc4\x8dni parket v danem \xc4\x8dasovnem obdobju in nato vplive politi\xc4\x8dnih dejavnosti na umetnika, pojem umetnosti in estetike._NEWLINE_Njegovo delo, z angle\xc5\xa1kim naslovom: "Art and the Politics of Representation in Eastern Europe from a Global Perspective", nam poda primer tak\xc5\xa1ne povezave politike in umetnosti. Okoli leta 1989, se je v dr\xc5\xbeavah biv\xc5\xa1ega sovjetskega bloka prebudila neka regionalna zavest, in tako so razglasile, da pripadajo novi "vzhodni Evropi". Med tem \xc4\x8dasom je umetnost slu\xc5\xbeila kot nadomestek drugih virov hitre rasti nacionalne kulture. Zato je leta 1934 filmski kritik Josip Vidmar dejal, da ker Slovenija ne more pustiti vtisa v Evropi kot ekonomska velesila itd., lahko postane vidna skozi kulturo in umetnost, in tako preobrazi Ljubljano v nove Atene ali Firence._NEWLINE_V svoji knjigi Ideologija in umetnost modernizma (1988) kot eno klju\xc4\x8dnih ugotovitev zapisal: "Obdobje modernisti\xc4\x8dne umetnosti je hkrati tudi obdobje najve\xc4\x8dje in najintenzivnej\xc5\xa1e ideologizacije moderne dru\xc5\xbebe". Ta trditev se je pred dvema desetletjema zdela paradoksna, vendar se je medtem izkazalo, da je modernisti\xc4\x8dna umetnost (sreda 19. stol. do druga pol. 20. stol.), ki naj bi kot cilj umetnosti imela izklju\xc4\x8dno lepoto, tudi ko je \xc5\xa1lo za njeno avtonomizacijo in navsezadnje institucionalizacijo, povezana s politiko._NEWLINE_V knjigi Estetika in politika modernizma (2009) na primerih poka\xc5\xbee resni\xc4\x8dnost zgornje misli. Eden od primerov, je politi\xc4\x8dno gledali\xc5\xa1\xc4\x8de Ljubi\xc5\xa1e Risti\xc4\x8da, ki se za\xc4\x8dne leta 1980 s predstavo Missa in a minor, ki temelji na kratki zgodbici Grobnica za Borisa Davidovi\xc4\x8da Danila Ki\xc5\xa1a (1938-1989). V predstavi je spremenil zgodbo o ruskem revolucionarju, ki je svoje \xc5\xbeivljenje kon\xc4\x8dal v gulagu. Spremljal ga je od mladosti do mednarodnih dogodiv\xc5\xa1\xc4\x8din, bodisi osebnih ali politi\xc4\x8dnih, do njegovega konca v gulagu, ob groze\xc4\x8dem vzdu\xc5\xa1ju stalinisti\xc4\x8dnih \xc4\x8distk._NEWLINE_Kariera Borisa Davidovi\xc4\x8da je dobila mitske razse\xc5\xbenosti \xe2\x80\x93 gledalcem Risti\xc4\x8deve predstave so ob koncu delili fiktivne \xc4\x8dasopise, katerih naslovnice so najavljale, da je bil Boris Davidovi\xc4\x8d pred kratkim viden nekje v Moskvi._NEWLINE_V zaklju\xc4\x8dku knjige se dotakne popularne kulture, za katero bi bil po njegovem bolj primeren izraz umetnost, saj vna\xc5\xa1a estetsko novost in/ali politi\xc4\x8dni upor. Vedno so obstajale oblike kulture, ki niso bile politi\xc4\x8dno udarne ali estetsko provokativno nove. Zlasti v postmodernisti\xc4\x8dnem obdobju se je izoblikovala miselnost, da sta prav to klju\xc4\x8dni sestavini umetnosti.'