b'\n_START_ARTICLE_\nSo\xc4\x8dutna iz\xc4\x8drpanost\n_START_PARAGRAPH_\nPri poklicih v zdravstvu in poklicih na podro\xc4\x8dju du\xc5\xa1evnega zdravja pa tudi pri socialnem delu (nudenju pomo\xc4\x8di, negi in socialnih poklicih kot so poklici v zdravstvu, re\xc5\xa1evalci in socialni delavci) se pri\xc4\x8dakuje, da zaposleni izra\xc5\xbeajo dolo\xc4\x8deno mero so\xc4\x8dutja in empatije do pacientov oziroma klientov, kar jim v zameno prina\xc5\xa1a ob\xc4\x8dutek mo\xc4\x8di, zadovoljstva in izpolnitve. Za te ob\xc4\x8dutke se je uveljavil izraz \xc2\xbbempati\xc4\x8dno zadovoljstvo\xc2\xab, ki opisuje pozitivne vidike dela (u\xc5\xbeitek, smisel in namen) s travmatiziranimi oziroma trpe\xc4\x8dimi ljudmi. Kljub tem pozitivnim u\xc4\x8dinkom pa kroni\xc4\x8dno do\xc5\xbeivljanje in izra\xc5\xbeanje so\xc4\x8dutja in empatije predstavlja velik stresni dejavnik in lahko vodi do negativnih \xc4\x8dustvenih, fiziolo\xc5\xa1kih, biolo\xc5\xa1kih in kognitivnih posledic. Za ta sklop negativnih u\xc4\x8dinkov se uporablja izraz so\xc4\x8dutna utrujenost ali so\xc4\x8dutna ali empati\xc4\x8dna iz\xc4\x8drpanost. Zaradi konceptualne nejasnosti se povezuje s \xc5\xa1irokim naborom znakov in simptomov, ki so lahko podobni simptomom razli\xc4\x8dnih sindromov in motenj kot so izgorelost (z ob\xc4\x8dutji brezupa in te\xc5\xbeavami opravljanja dela), zloraba drog, depresivne in anksiozne motnje, posttravmatska stresna motnja (z vsiljivimi mislimi, motnjami spanja, travmatskimi spomini, no\xc4\x8dnimi morami, mentalno utrujenostjo, kroni\xc4\x8dno razdra\xc5\xbeljivostjo, izpadi jeze, te\xc5\xbeavami s pozornostjo). Med fizi\xc4\x8dnimi znaki in simptomi najbolj izstopajo naslednji: pomanjkanje energije, izguba vzdr\xc5\xbeljivosti in mo\xc4\x8di, nagnjenost k nesre\xc4\x8dam, fizi\xc4\x8dna iz\xc4\x8drpanost, glavoboli, prebavne motnje, mi\xc5\xa1i\xc4\x8dna napetost in te\xc5\xbeave s srcem.  Simptomi so lahko te\xc5\xbeko prepoznavni, vendar se je pomembno zavedati, da empati\xc4\x8dna iz\xc4\x8drpanost lahko vodi do zelo resnih in v\xc4\x8dasih \xc5\xbeivljenjsko ogro\xc5\xbeajo\xc4\x8dih situacij kot so huda depresija s samomorilnimi mislimi, kjer je nujno potrebna zdravni\xc5\xa1ka pomo\xc4\x8d. Za to motnjo trpi od 16% do 85% zdravstvenih delavcev, pri \xc4\x8demer se 85% nana\xc5\xa1a na medicinske sestre na urgenci.\n_START_SECTION_\nRazlikovanje med fenomeni\n_START_PARAGRAPH_\nTrije glavni termini se izmeni\xc4\x8dno uporabljajo v literaturi za opis negativnih u\xc4\x8dinkov, ki jih do\xc5\xbeivljajo strokovnjaki, ko so kroni\xc4\x8dno izpostavljeni travmatskim izku\xc5\xa1njam pacientov oziroma klientov: izpeljana travmatizacija, sekundarni travmatski stres in empati\xc4\x8dna iz\xc4\x8drpanost._NEWLINE_Posledice za terapevte, ki izvajajo terapijo usmerjeno na travmo, so bile opisane kot izpeljana travmatizacija. Opisana je kot negativni u\xc4\x8dinek pri ponavljajo\xc4\x8dem empati\xc4\x8dnem posve\xc4\x8danju travmatskim izku\xc5\xa1njam drugih, kar lahko pripelje do negativnih sprememb na podro\xc4\x8dju najbolj temeljnih prepri\xc4\x8danj o sebi, svetu in drugih (torej negativni u\xc4\x8dinki na kognitivni ravni). Gre za globok in potencialno stalen premik v svetovnem nazoru (npr. varnost, zaupanje, nadzor), ki ga do\xc5\xbeivi terapevt ob ukvarjanju s travmatiziranimi posamezniki. Posledice so lahko izguba sposobnosti skrbi za drugega._NEWLINE_V nekako enakem \xc4\x8dasovnem obdobju je bil predstavljen in opisan sekundarni travmatski stres kot psiholo\xc5\xa1ki distres, ki se pojavi zaradi poznavanja podrobnosti travme pri nekom drugem. Vendar za razliko od prej\xc5\xa1njega fenomena ne pride do kognitivnih sprememb, pa\xc4\x8d pa pride do zrcaljenja simptomov od nekoga s postravmatsko stresno motnjo, kot so stalno vzburjenje, izogibanje, vsiljive misli ali spomini, ki se nana\xc5\xa1ajo na travmo nekoga drugega. _NEWLINE_Empati\xc4\x8dna iz\xc4\x8drpanost se prav tako razlikuje od izgorelosti, ki je psiholo\xc5\xa1ka in \xc4\x8dustvena iz\xc4\x8drpanost, povezana je z ob\xc4\x8dutji brezupa in te\xc5\xbeav pri opravljanju dela oziroma u\xc4\x8dinkovitem opravljanju dela, pogosto v kontekstu velikih delovnih obremenitev ali nepodpirajo\xc4\x8dem delovnem okolju. Glavna razlika je poudarek na okoljskih in organizacijskih stresorjih v nasprotju s psiholo\xc5\xa1kimi in \xc4\x8dustvenimi procesi znotraj posameznika, ki nastanejo ob interakciji z drugimi._NEWLINE_Empati\xc4\x8dna iz\xc4\x8drpanost je tako bolj uporabna in splo\xc5\xa1na opredelitev \xc4\x8dustvene in fizi\xc4\x8dne iz\xc4\x8drpanosti, ki jo do\xc5\xbeivljajo profesionalci zaradi kroni\xc4\x8dne uporabe empatije pri pomo\xc4\x8di drugim v distresu. Empati\xc4\x8dna iz\xc4\x8drpanost ni omejena samo na poklice, ki se neposredno ukvarjajo s travmami. Raziskave ka\xc5\xbeejo, da se empati\xc4\x8dna iz\xc4\x8drpanost pojavlja pri \xc5\xa1irokem naboru poklicev na podro\xc4\x8dju du\xc5\xa1evnega zdravja kot so psihologi, psihiatri\xc4\x8dne sestre, terapevti za travme, svetovalci du\xc5\xa1evnega zdravja in telefonski svetovalci.\n_START_SECTION_\nZgodovina preu\xc4\x8devanja tega sindroma\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1990 v ZDA s tem izrazom opi\xc5\xa1ejo pomanjkanje potrpljenja javnosti za problem z brezdomci. Mediji naj bi raz\xc5\xa1irili empati\xc4\x8dno iz\xc4\x8drpanost v dru\xc5\xbebi, s tem ko so nasi\xc4\x8dili novice z dekontekstualiziranimi slikami in zgodbami o tragediji in trpljenju, kar je povzro\xc4\x8dilo, da je javnost postala desensitizirana oziroma odporna za pomo\xc4\x8d ljudem, ki trpijo._NEWLINE_Koncept empati\xc4\x8dne iz\xc4\x8drpanosti je prva predstavila Joinson\xc2\xa0 leta 1992, ko je opisala tveganje na delu za nujne medicinske sestre, ki so izgubile svojo zmo\xc5\xbenost skrbeti/negovati paciente. Empati\xc4\x8dno iz\xc4\x8drpanost so nadalje raziskovali predvsem na podro\xc4\x8dju travmatologije, kjer se \xc5\xa1e vedno uporablja izraz \xc2\xbbcost of caring\xc2\xab\xc2\xa0V zgodnjih do srednjih devetdesetih letih sta bila izraza empati\xc4\x8dna iz\xc4\x8drpanost in sekundarna travmatska motnja uporabljana kot sinonima. Zgodnja konceptualizacija (Figley) tega sindroma je bila, da medicinsko osebje, ki je bilo v empati\xc4\x8dnem odnosu s travmatiziranimi pacienti s posttravmatsko stresno motnjo, lahko razvije znake, ki neposredno kopirajo simptome njihovih pacientov s tem, ko so sekundarno izpostavljeni njihovi travmi. Ena izmed definicij: stanje napredujo\xc4\x8de in globoke iz\xc4\x8drpanosti in distresa, ki lahko posnema \xc5\xa1irok nabor psiholo\xc5\xa1kih, vedenjskih, kognitivnih in fizi\xc4\x8dnih motenj zaradi ponavljajo\xc4\x8dega empati\xc4\x8dnega in so\xc4\x8dutnega sodelovanja s travmatiziranimi in trpe\xc4\x8dimi posamezniki. \xc5\xa0e danes ni enotne definicije, vendar ve\xc4\x8dina definicij zajema, da gre za \xc4\x8dustvene in fiziolo\xc5\xa1ke reakcije posameznika na stres, ki izhaja iz kroni\xc4\x8dne empati\xc4\x8dne in so\xc4\x8dutne vpletenosti s trpe\xc4\x8dim ali travmatiziranim posameznikom.\n_START_SECTION_\nDejavniki tveganja\n_START_PARAGRAPH_\nEmpati\xc4\x8dna iz\xc4\x8drpanost lahko prizadene vse strokovnjake, ki so sekundarno izpostavljeni travmi in trpljenju svojih pacientov/klientov na dnevni ravni. To so medicinske sestre, zdravniki, terapevti, socialni delavci, delavci za za\xc5\xa1\xc4\x8dito otrok, voja\xc5\xa1ko medicinsko osebje.\n_START_SECTION_\nPreventiva\n_START_PARAGRAPH_\nTravma in empati\xc4\x8dna iz\xc4\x8drpanost sta endemi\xc4\x8dni na podro\xc4\x8dju zdravstva, kar pomeni, da je zelo malo verjetno, da se lahko kerokoli od njiju izlo\xc4\x8di. Raziskave pa ka\xc5\xbeejo pristope, ki lahko zmanj\xc5\xa1ajo u\xc4\x8dinke te motnje. Tak pristop je \xc4\x8duje\xc4\x8dnost, ki pomaga posamezniku, da sprejema in ocenjuje dogodke na ne obsojajo\xc4\x8d na\xc4\x8din. \xc5\xa0tevilne raziskave so odkrile srednje visoko negativno korelacijo med pojavoma empati\xc4\x8dne iz\xc4\x8drpanosti in \xc4\x8duje\xc4\x8dnosti, kar z drugimi besedami pomeni, da so visoke ravni empati\xc4\x8dne iz\xc4\x8drpanosti povezane z ni\xc5\xbejimi stopnjami \xc4\x8duje\xc4\x8dnosti. \xc4\x8cuje\xc4\x8dnost zmanj\xc5\xa1a\xc2\xa0 psiholo\xc5\xa1ki distres in izbolj\xc5\xa1a kvaliteto \xc5\xbeivljenja ter povi\xc5\xa1a empatijo. \xc4\x8cuje\xc4\x8dnost bi tako lahko bila zelo uporabna za posameznike, ki se ukvarjajo z du\xc5\xa1evnim zdravjem drugih. Posledi\xc4\x8dno so tudi pacienti osebja, ki prakticira \xc4\x8duje\xc4\x8dnost, dele\xc5\xbeni pozitivnih u\xc4\x8dinkov.\n_START_SECTION_\nStrategije in intervencije proti empati\xc4\x8dni iz\xc4\x8drpanosti\n_START_PARAGRAPH_\nStrategije za boj proti empati\xc4\x8dni iz\xc4\x8drpanosti se delijo v tri skupine: strokovne strategije, organizacijske strategije in individualne strategije._NEWLINE_Znotraj poklicnih strategij je prvi kriti\xc4\x8dni korak zavedanje ne samo, da empati\xc4\x8dna iz\xc4\x8drpanost obstaja ampak, da je tudi pri\xc4\x8dakovana realnost v \xc2\xbbpoklicih pomo\xc4\x8di\xc2\xab. Da bi pove\xc4\x8dali zavedanje o empati\xc4\x8dni iz\xc4\x8drpanosti, morajo biti organizacijski mened\xc5\xbeerji oziroma vodje informirani o nagnjenosti njihovega osebja za razvoj empati\xc4\x8dna iz\xc4\x8drpanost, zaposleni pa bi morali biti podu\xc4\x8deni o znakih in simptomih empati\xc4\x8dne iz\xc4\x8drpanosti. Strokovnjaki bi morali biti o opozorilnih znakih te motnje podu\xc4\x8deni \xc4\x8dim bolj zgodaj v okviru \xc5\xa1tudija. Da bi zmanj\xc5\xa1ali neposredno delo s trpe\xc4\x8dimi in travmatiziranimi pacienti/klienti, bi bilo potrebno omejiti ali porazdeliti \xc5\xa1tevilo primerov, zato, da bi se lahko bolje spopadali s te\xc5\xbekimi in kompleksnimi situacijami, za katere so odgovorni._NEWLINE_Znotraj organizacijskih strategij bi bilo potrebno strokovnjakom nuditi teoreti\xc4\x8dno znanje in klini\xc4\x8dne sposobnosti, da bi izbolj\xc5\xa1ali delovne sposobnosti in sposobnosti spoprijemanja. Predlagana so tudi neformalna in formalna sre\xc4\x8danja s timom oziroma sodelavci, da se zmanj\xc5\xa1a ob\xc4\x8dutek strokovne izolacije in, da se promovira medsebojna podpora; ta sre\xc4\x8danja bi se morala odvijati redno in ne samo kot odgovor na krizno situacijo. Posebno pozornost pa je treba nameniti, ko se neformalna sre\xc4\x8danja odvijajo v okviru dru\xc5\xbeine in prijateljev, saj ti verjetno niso usposobljeni za nudenje podpore, brez da bi bili v tem procesu tudi sami prizadeti. Vedno bi morala biti na voljo individualna supervizija, ki naj ne bi slu\xc5\xbeila samo za individualizirano profesionalno podporo, temve\xc4\x8d tudi kot zgodnja intervencija, \xc4\x8de se pojavi sum za empati\xc4\x8dno iz\xc4\x8drpanost. Prav tako bi se na superviziji pregledalo obremenjenost strokovnjaka s primeri in se tudi prerazporedilo nekatere primere, \xc4\x8de bi bilo to potrebno. Potrebni bi bili tudi organizacijski ukrepi za zmanj\xc5\xa1anje ali obravnavo operativnih/organizacijskih in strukturnih vpra\xc5\xa1anj/sprememb, kot so birokratske in finan\xc4\x8dne omejitve, visoka delovna obremenitev in delovna intenzivnost ter nezadostna koli\xc4\x8dina zaposlenih._NEWLINE_Organizacije in vodje le teh igrajo pomembno vlogo pri preventivi empati\xc4\x8dne iz\xc4\x8drpanosti, vendar imajo tudi zaposleni enako pomembno odgovornost pri ukrepih za zmanj\xc5\xa1anje tveganja za razvoj empati\xc4\x8dne iz\xc4\x8drpanosti. Zato so predlagali tudi individualne strategije, za\xc4\x8den\xc5\xa1i s pove\xc4\x8danjem samozavedanja o empati\xc4\x8dni iz\xc4\x8drpanosti preko izobra\xc5\xbeevanja. Priporo\xc4\x8deno je tudi razvijati sposobnost pro\xc5\xbenosti, ki je definirana kot proces spoprijemanja ali premagovanja raznolikosti. Pro\xc5\xbenost pomaga zaposlenim, da se bolje spoprijemajo s stresnimi dogodki, ki jih do\xc5\xbeivljajo v delovnem okolju. Pomemben je tudi razvoj strategij samopomo\xc4\x8di in samoso\xc4\x8dutja. Samoso\xc4\x8dutje se nana\xc5\xa1a na empati\xc4\x8den odziv in radovednost do lastnih napak. Strategije samopomo\xc4\x8di pa se nana\xc5\xa1ajo na razvoj primernega in predvsem zdravega ravnote\xc5\xbeja med delom in \xc5\xbeivljenjem s tem, ko si postavimo jasne meje med delom in osebnim \xc5\xbeivljenjem, redno zdravo aktivnostjo kot je \xc5\xa1port, umetnost ali oblika pisanja, pa tudi razvoj duhovnosti in prakticiranje meditacije, grajenje in vzdr\xc5\xbeevanje zdravega in podpirajo\xc4\x8dega socialnega kroga doma in na delovnem mestu. Pomagal naj bi tudi humor, vendar je njegova vloga manj raziskana, pojavlja pa se tudi vpra\xc5\xa1anje kontekstualne primernosti uporabe humorja.'