b'\n_START_ARTICLE_\nFidel Castro\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nFidel Castro se je rodil 13. avgusta 1926 v Mayar\xc3\xad na dru\xc5\xbeinski planta\xc5\xbei sladkornega trsa v Bir\xc3\xa1nu, ki se je nahajala blizu mesta Mayar\xc3\xad (danes provinca Holgu\xc3\xadna). Bil je tretji otrok \xc3\x81ngela Castra y Argiza in Line Ruz Gonz\xc3\xa1lez. Dru\xc5\xbeina je bila lastnik planta\xc5\xbee, velike 23.000 arov, na kateri je v mladosti delal tudi Fidel. Obiskoval je dve jezuitski \xc5\xa1oli - Lasalle in Dolores, obe v Santiagu. Leta 1942 se je vpisal na jezuitsko \xc5\xa1olo Belen v Havani, ki jo je uspe\xc5\xa1no kon\xc4\x8dal leta 1945. Leta 1948 se je poro\xc4\x8dil z Mirto Diaz-Balart, ki je prihajala iz bogate dru\xc5\xbeine, in se od nje lo\xc4\x8dil leta 1954. V tem zakonu se mu je 1949. rodil sin Fidel Angel Castro Diaz-Balart._NEWLINE_Kasneje je bil \xc5\xa1ef kubanske komisije za atomsko energijo. Fidel Castro je bil poro\xc4\x8den z Dalio Soto Del Valleo, s katero je imel pet sinov, katerih imena so se za\xc4\x8denjala na \xc4\x8drko A._NEWLINE_Leta 1950 je doktoriral iz prava na univerzi v Havani. Leta 1952 je imel na volitvah namen kandidirati za mesto zastopnika v kubanskem parlamentu, vendar je ta \xc4\x8das general Fulgencio Batista z dr\xc5\xbeavnim udarom odstavil vlado in predsednika Carlosa Prio Socarrasa ter odpovedal volitve. Tako je Castro vlo\xc5\xbeil to\xc5\xbebo proti Batisti zaradi kr\xc5\xa1enja ustave, vendar jo je sodi\xc5\xa1\xc4\x8de ovrglo. Zaradi neuspele obto\xc5\xbebe zoper Batisto na Vrhovnem sodi\xc5\xa1\xc4\x8du je Castro izjavil, da je po iz\xc4\x8drpanju vseh pravnih sredstev stopila v veljavo v ustavi iz leta 1940 vsebovana pravica do odpora, zato je za\xc4\x8del s pripravami napadov na kasarno Moncada v Santiagu de Cuba ter na kasarno Carlos Manuel de C\xc3\xa9spedes v Bayamu. S tem bi se naj spro\xc5\xbeila ljudska vstaja na vzhodu Kube, s katero bi strmoglavili Batistov re\xc5\xbeim. S skupino somi\xc5\xa1ljenikov je Fidel 26. julija 1953 napadel voja\xc5\xa1nico v Monacadu. Napad je bil neuspe\xc5\xa1en in Castro je pristal v zaporu do leta 1955. V tem \xc4\x8dasu \xc5\xa1e ni bil \xc4\x8dlan Komunisti\xc4\x8dne partije in njegove politi\xc4\x8dne ideje so bile nacionalizem, antiimperializem in socialni reformizem. Po odhodu iz zapora je odpotoval v ZDA, spotoma pa je v Mehiki organiziral revolucionarno gibanje, imenovano 26. julij._NEWLINE_Po prihodu na oblast se je zapletel v spor z ZDA, ki so podpirale Batisto in se v \xc4\x8dasu njegove vladavine pogosto vme\xc5\xa1avale v notranjo politiko Kube. Potem ko je Castrova vlada nacionalizirala rafinerije nafte, tovarne sladkorja in elektrarne, so leta 1960 ZDA prenehale kupovati kubanski sladkor in uvedle ekonomski embargo zoper Kubo. ZDA so leta 1961 v t. i. invaziji na Pra\xc5\xa1i\xc4\x8dji zaliv s pomo\xc4\x8djo kubanskih emigrantov neuspe\xc5\xa1no posku\xc5\xa1ale odstaviti Castra z oblasti._NEWLINE_Fidel Castro je 31. julija 2006 zaradi bolezni sestopil z oblasti in predal mesto predsednika dr\xc5\xbeavnega sveta in sveta ministrov ter poveljnika vojske bratu Raulu Castru, \xc4\x8deprav je formalno ostal na teh funkcijah do izteka mandata 18. februarja 2008, prvi sekretar Kubanske komunisti\xc4\x8dne partije pa \xc5\xa1e do kongresa leta 2011.\n_START_SECTION_\nKubanska revolucija\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1956 sta Castro in Guevara pristala na Kubi z majhno skupino upornikov, znano kot gibanje 26. julij, in tako za\xc4\x8dela gverilsko bojevanje proti kubanski vladi. Decembra leta 1958 je Castro spro\xc5\xbeil mo\xc4\x8dan napad in Batista je bil prisiljen pobegniti. Februarja 1959 je Castro zaprisegel kot kubanski predsednik vlade in oznanil marksisti\xc4\x8dno-leninisti\xc4\x8dni program, prilagojen lokalnim potrebam. Takrat je bilo izgnanih na tiso\xc4\x8de Kubancev, ve\xc4\x8dina jih je od\xc5\xa1la v ZDA.\n_START_SECTION_\nPra\xc5\xa1i\xc4\x8dji zaliv\n_START_PARAGRAPH_\nNasprotovanja med ZDA in Kubo so nara\xc5\xa1\xc4\x8dala in ZDA so leta 1960 uvedle gospodarske sankcije proti Kubi. Odnosi so dosegli krizno to\xc4\x8dko, ko je CIA izvedla napad na Pra\xc5\xa1i\xc4\x8dji Zaliv. Takrat je \xc5\xbeelela Cia z invazijo kubanskih izseljencev na Pra\xc5\xa1i\xc4\x8dji Zaliv izpodriniti vlado Castra, vendar je bil njihov napad neuspe\xc5\xa1en. Castro je nato na skrivaj dovolil Sovjetom zgraditi prostore za jedrske rakete na Kubi. To je pripeljalo do kubanske raketne krize, ko se je skoraj za\xc4\x8dela vojna med ZDA in Sovjetsko zvezo._NEWLINE_Kljub Castrovemu diktatorskemu na\xc4\x8dinu vladanje je ostal na Kubi zelo priljubljen. Veliko Kubancev je veliko pridobilo z brezpla\xc4\x8dnim \xc5\xa1olstvom in zdravstvenim sistemom. Kuba je tudi prejemala veliko ekonomsko pomo\xc4\x8d s strani Sovjetske zveze. Leta 1976 je Kubanski dr\xc5\xbeavni zbor Castra izvolil za predsednika.\n_START_SECTION_\nPadec Sovjetske zveze\n_START_PARAGRAPH_\nMed letoma 1970 in 1980 se je Castro uveljavil kot eden od voditeljev neuvr\xc5\xa1\xc4\x8denih, kljub njegovim o\xc4\x8ditnim vezam s Sovjetsko zvezo. Vendar pa je konec sovjetske pomo\xc4\x8di leta 1991 privedel do nadaljevanja gospodarske krize na Kubi. Nekaj tujih nalo\xc5\xbeb je bilo sicer dovoljenih, zlasti v turizmu. Takrat je denar, ki so ga izgnani Kubanci po\xc5\xa1iljali domov, postal klju\xc4\x8dnega pomena. Castro je tudi po dejanski predaji oblasti sredi leta 2006 formalno ostal predsednik Kube do leta 2008, ko ga je nasledil njegov mlaj\xc5\xa1i brat Raul.\n_START_SECTION_\nPolitika\n_START_PARAGRAPH_\nFidel Castro se je razgla\xc5\xa1al za socialista, marksista in leninista. Kot marksist-leninist je trdno verjel v pretvorbo Kube in \xc5\xa1ir\xc5\xa1ega sveta, da je kapitalisti\xc4\x8dni sistem, v katerem sta posel in industrija v lasti posameznikov in organizacij, slab\xc5\xa1a in manj uspe\xc5\xa1na od socialisti\xc4\x8dnega sistema, v katerem sta ves posel in industrija v lasti delavca in kmeta._NEWLINE_Castrova vlada je bila prav tako nacionalisti\xc4\x8dna. Dejal je, da ni le marksist-leninist, ampak tudi nacionalist in patriot. Dru\xc5\xbebeno je bil precej konzervativen, nasprotoval je uporabi ilegalnih drog, hazardiranju in prostituciji, ki jih je videl kot moralno zlo. Zavzemal pa se je za trdo delo, dru\xc5\xbeinske vrednote, integriteto in samodisciplino._NEWLINE_Marksizem je dru\xc5\xbebeno-politi\xc4\x8dna teorija, ki sta ga nem\xc5\xa1ka sociologa Karl Marx in Friedrich Engels razvila v 19. stoletju. To dr\xc5\xbei kot temeljna ideja razrednega boja; dru\xc5\xbeba se spreminja in napreduje, ko en dru\xc5\xbebeno-ekonomski razred prevzame oblast od drugega. Tako marksisti menijo, da je kapitalizem le nadomestilo fevdalizma v novem obdobju, ko bogati razred ali bur\xc5\xbeoazija prevzame politi\xc4\x8dne in gospodarske mo\xc4\x8di od tradicionalnega razreda zemlji\xc5\xa1\xc4\x8d, ki ga imata v lasti aristokracija in monarhija. V istem procesu marksisti napovedujejo, da bo socializem nadomestil kapitalizem, ko bo delavski razred ali proletariat prevzel oblast od me\xc5\xa1\xc4\x8danstva v nekem revolucionarnem delovanju._NEWLINE_Leninizem se nana\xc5\xa1a na teorije, ki jih navaja ruski revolucionar, politi\xc4\x8dni teoretik in politik Vladimir Lenin, voditelj bolj\xc5\xa1evi\xc5\xa1ke stranke, ki je bil vodilna osebnost v oktobrski revoluciji, ko je strmoglavil rusko kapitalisti\xc4\x8dno vlado in jo nadomestil s socialisti\xc4\x8dno alternativo leta 1917. Na marksizem kot njegovi podlagi, se leninizem vrti okoli idej, kako kapitalisti\xc4\x8dno dr\xc5\xbeavo spremeniti v socialisti\xc4\x8dno. Castro uporablja leninisti\xc4\x8dne misli kot model, na katerem bi preoblikoval kubansko dr\xc5\xbeavo in dru\xc5\xbebo v socialisti\xc4\x8dno obliko.'