b'\n_START_ARTICLE_\nFrance Kri\xc5\xbeani\xc4\x8d\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nKri\xc5\xbeani\xc4\x8d je diplomiral leta 1951 in doktoriral leta 1955 na Prirodoslovno-matemati\xc4\x8dni fakulteti v Ljubljani pod Vidavovim mentorstvom. V doktorski disertaciji Linearni funkcionali v Banachovem prostoru in osnovna lema variacijskega ra\xc4\x8duna je obravnaval posplo\xc5\xa1itve osnovne leme variacijskega ra\xc4\x8duna. Iz te snovi je objavil tri razprave. \xc5\xbde v 50. letih 20. stoletja je ustanovil neformalne seminarje, na katerih je predaval funkcionalno analizo kar iz dveh romunskih skript, saj drugih u\xc4\x8dbenikov ni bilo. Tega seminarja, pa tudi drugih iz topolo\xc5\xa1kih grup, diferencialnih operatorjev, komutativnih Banachovih algeber, aproksimativnih metod funkcionalne analize, so se poleg matematikov udele\xc5\xbeevali tudi nekateri fiziki, \xc4\x8dlani IJS, Fakultete za elektrotehniko, Fakultete za strojni\xc5\xa1tvo in morda \xc5\xa1e drugi. Pobude za nastanek ugledne \xc5\xa1ole funkcionalne analize na oddelku Univerze je dal prav Kri\xc5\xbeani\xc4\x8d._NEWLINE_Leta 1959 je postal docent. Od leta 1959 do 1960 se je izpopolnjeval na Dr\xc5\xbeavni univerzi v Moskvi pri profesorju Gelfandu. Po vrnitvi iz Moskve je znotraj novoustanovljene \xc5\xa1tudijske smeri Tehni\xc4\x8dna matematika predaval mnoge predmete, kot Diferencialne ena\xc4\x8dbe, Numeri\xc4\x8dna matematika, Matemati\xc4\x8dni praktikum in Aritmeti\xc4\x8dni ra\xc4\x8dunalniki. _NEWLINE_Leta 1964 je postal izredni, leta 1975 redni profesor na Fakulteti za naravoslovje in tehnologijo v Ljubljani (FNT) in bil med letoma 1967 in 1969 njen dekan ter dve leti tudi predstojnik Oddelka za matematiko in mehaniko na FNT (zdaj FMF). Predaval je \xc5\xa1e na Biotehni\xc5\xa1ki fakulteti, na Fakulteti za elektrotehniko in na IJS; tam je v letih 1957-65 uvedel podiplomska predavanja, ki so bila zametek podiplomskega \xc5\xa1tudija matematike na Univezi v Ljubljani. Te\xc5\xbea predavanj je bila za tedanje u\xc4\x8ditelje matematike velika, saj je univerza do\xc5\xbeivljala velik porast slu\xc5\xa1ateljev. Bremena so se malo zmanj\xc5\xa1ala \xc5\xa1ele z nastopom novih docentov in predavateljev. V 70. letih se je na oddelku zelo razmahnil podiplomski \xc5\xa1tudij, pri katerem je zavzeto sodeloval. Prispeval je mnogo predavanj in seminarjev: teorija grup, topolo\xc5\xa1ke grupe, Liejeve grupe, Liejeve algebre, dinami\xc4\x8dni sistemi, teorija funkcij ve\xc4\x8d kompleksnih spremenljivk, reprezentacija grup, funkcionalna analiza. _NEWLINE_Posvetil se je pedago\xc5\xa1kemu delu in se uveljavil kot avtor poljudnoznanstvenih publikacij: Kratko\xc4\x8dasna matematika (1951); Kri\xc5\xbeem po matematiki (1960); Elektronski aritmeti\xc4\x8dni ra\xc4\x8dunalniki (1960); Ukro\xc4\x8dena matematika: zapoznelo opozorilo na ra\xc4\x8dunske zakone ali fi\xc5\xbeol namesto mno\xc5\xbeic (1981-2.popravljena izdaja) ter Nihalo prostor in delci (1982); u\xc4\x8dbenikov za srednje \xc5\xa1ole: Aritmetika, algebra in analiza za gimnazije I-IV (1963 do 1970), ter visoko\xc5\xa1olskih u\xc4\x8dbenikov. Napisal je tudi: Vektorska in tenzorska analiza (1966); Vektorji, matrike, tenzorji (1972); Liejeve grupe (1976); Liejeve algebre (1977); Linearna algebra (1978); Linearna analiza na grupah (1982); Navadne in parcialne diferencialne ena\xc4\x8dbe (1985); Temelji realne matemati\xc4\x8dne analize (1990, 637 str.); Linearna algebra in linearna analiza (1993); Vektorska in tenzorska analiza - abeceda globalne analize (DZS, Lj 1996, 672 str.); Parcialne diferencialne ena\xc4\x8dbe (iz\xc5\xa1lo posmrtno, 2004). _NEWLINE_Na fiziko je vedno gledal kot na nedeljivi del matematike. Podobnega mi\xc5\xa1ljenja je na oddelku poleg njega le \xc5\xa1e malo \xc4\x8dlanov. To se odra\xc5\xbea tudi v njegovih predavanjih in pripravljenosti predavati na drugih oddelkih in fakultetah. V okvir prosvetljevanja matematikov sodi tudi pribli\xc5\xbeno 25 njegovih strokovnih \xc4\x8dlankov v Obzorniku za matematiko in fiziko (OMF), v katerih je prikazoval nova podro\xc4\x8dja matematike, pisal o pouku matematike ali predstavljal sodelavce ob njihovih \xc5\xbeivljenjskih jubilejih. Za OMF je napisal tudi pribli\xc5\xbeno 25 recenzij knjig in prevedel nekaj \xc4\x8dlankov. _NEWLINE_Zadnjih 10 let do upokojitve leta 1996 je predaval matematiko predvsem \xc5\xa1tudentom fizike. Zna\xc4\x8dilno za njegov mladostni duh je, da se je nau\xc4\x8dil jezika TeX za pisanje matemati\xc4\x8dnih besedil in opisnega jezika Postscript za izdelavo risb ter postal eden vodilnih strokovnjakov tega jezika v Sloveniji. Sam je napisal in uredil svojo monografijo Temelji realne matemati\xc4\x8dne analize, kot tudi monografijo Vektorska in tenzorska analiza. Posmrtno je iz\xc5\xa1la njegova (nedokon\xc4\x8dana) spominsko-esejisti\xc4\x8dna knjiga Splo\xc5\xa1no in posebno (2004). _NEWLINE_Dvakrat je bil tudi predsednik DMFA.\n_START_SECTION_\nNagrade\n_START_PARAGRAPH_\nZa svoja prizadevanja je prejel nagrado Zveze dru\xc5\xa1tev matematikov, fizikov in astronomov, red dela z zlatim vencem in dvakrat Levstikovo nagrado, prvi\xc4\x8d leta 1951 za delo Kratko\xc4\x8dasna matematika in drugi\xc4\x8d leta 1960 za deli Kri\xc5\xbeem po matematiki in Elektronski aritmeti\xc4\x8dni ra\xc4\x8dunalniki. Za razliko od ve\xc4\x8dine svojih kolegov s fakultete ni dobil nobenih univerzitetnih (ali drugih stanovskih in znanstvenih) \xc4\x8dastnih naslovov ali priznanj.'