b"\n_START_ARTICLE_\nAndaluzijski pes\n_START_SECTION_\nOzadje\n_START_PARAGRAPH_\nLuis Bu\xc3\xb1uel in Salvador Dal\xc3\xad sta se spoprijateljila \xc5\xbee kot \xc5\xa1tudenta. Leta 1928 sta se ponovno sre\xc4\x8dala in se zapletla v pogovor o svojih tedanjih sanjah. Odlo\xc4\x8dila sta se, da bosta te sanje preoblikovala v film._NEWLINE_V enem tednu sta napisala scenarij z eno jasno potezo: ni\xc4\x8d v filmu ne sme biti racionalno, logi\xc4\x8dno ali psiholo\xc5\xa1ko razlo\xc5\xbeljivo. Tudi naslov sta izbrala naklju\xc4\x8dno in ni povezan s filmskim dogajanjem._NEWLINE_Denar za realizacijo filma je Bu\xc3\xb1uel dobil od svoje matere, toda treba je omeniti, da je polovico tega denarja porabil v pari\xc5\xa1kih gostilnah. Snemanje je potekalo konec leta 1928 in za\xc4\x8detek leta 1929, trajalo pa je 14 dni. Bu\xc3\xb1uel je monta\xc5\xbeo filma opravil v Parizu, kjer je kon\xc4\x8dni izdelek pokazal tudi Manu Rayu in Louisu Aragonu, ki sta bila navdu\xc5\xa1ena. Aprila 1929 je tako sledila tudi javna premiera. _NEWLINE_Luis Bu\xc3\xb1uel je svoj nemi film glasbeno opremil sam - na premieri je za platnom upravljal z gramofonom, ki je izmeni\xc4\x8dno igral glasbo Richarda Wagnerja in argentinske tange. Pri projekciji leta 1960 so to glasbo dodali v film. Toda obstaja tudi verzija, kjer se zraven sli\xc5\xa1i \xc5\xa1e glasba Ludwiga van Beethovna. Tega Luis Bu\xc3\xb1uel v svoji knjigi ni omenil._NEWLINE_\xc4\x8ceprav pari\xc5\xa1ko ob\xc4\x8dinstvo morda \xc5\xa1e ni bilo pripravljeno na tak film, ga je del gledalcev in novinarjev navdu\xc5\xa1eno pozdravil. _NEWLINE_Filmu je uspelo s svojo popolno iracionalnostjo uresni\xc4\x8diti\xc2\xa0\xc2\xbbManifest surrealizma\xc2\xab, ki ga je leta 1924 napisal Andr\xc3\xa9 Breton. Bu\xc3\xb1uel in Dal\xc3\xad sta takoj zaslovela in bila sprejeta v krog pari\xc5\xa1kih surrealistov. Kmalu za tem sta ponovno sodelovala - pri filmu L'Age d'Or (Zlata doba)._NEWLINE_Film je vplival tudi na alternativno rockovsko skupino Pixies, ki je leta 1989 na albumu Doolittle izdala pesem Debaser (angle\xc5\xa1ko debase pomeni razvrednotiti), v kateri Black Francis opisuje gledanje filma, ki ga po lastnih dojema kot poni\xc5\xbeevanje morale in standardov umetnosti."