b"\n_START_ARTICLE_\nRohanova pala\xc4\x8da, Strasbourg\n_START_SECTION_\nDo leta 1871\n_START_PARAGRAPH_\nPala\xc4\x8do je naro\xc4\x8dil kardinal Armand-Gaston-Maximilien de Rohan de Soubise, strasbour\xc5\xa1ki \xc5\xa1kof. Arhitekt Robert de Cotte je predal prve na\xc4\x8drte leta 1727.  Leta 1720 ga je kardinal \xc5\xbee najel za obnovo in olep\xc5\xa1avo svojega gradu v kraju Saverne, predhodnika sedanjega Rohanovega gradu. Robert de Cotte je  \xc5\xbee oblikoval \xc5\xa1kofovski dvorec (H\xc3\xb4tel du grand Doyenn\xc3\xa9), prvi dvorec v slogu Ludvika XV. (francoski rokoko), zgrajen v Strasbourgu. Pala\xc4\x8da v Strasbourgu je bila zgrajena tam, kjer je bilo prej\xc5\xa1nje prebivali\xc5\xa1\xc4\x8de \xc5\xa1kofa, \xc5\xa1kofovski dvorec (nem\xc5\xa1ko: Bisch\xc3\xb6flicher Fronhof, skraj\xc5\xa1ano Bischofshof) , ki so ga gradili od leta 1262 dalje._NEWLINE_Gradbena dela, predvsem v rumenem pe\xc5\xa1\xc4\x8denjaku z ro\xc5\xbenatim pe\xc5\xa1\xc4\x8denjakom za manj vidne dele, so potekala od leta 1732 do leta 1742  pod nadzorom ob\xc4\x8dinskega arhitekta Josepha Massola, ki je delal tudi pri dvorcih Hanau in Klinglin v zgodnjih letih projekta. Skulpture so izdelali Robert Le Lorrain, Johann August Nahl in drugi, slike pa Pierre Ignace Parrocel in Robert de S\xc3\xa9ry.   Predvidevali so, da bodo porabili 344.000 francoskih livrov, a so bili kon\xc4\x8dni stro\xc5\xa1ki okoli milijon francoskih livrov. _NEWLINE_Rodbina Rohan je imela pala\xc4\x8do v lasti do francoske revolucije, ko jo je zaplenila ob\xc4\x8dina. Leta 1791 je postala nova mestna hi\xc5\xa1a, ki je nasledila Neubau. Veliko pohi\xc5\xa1tva in umetni\xc5\xa1kih del iz pala\xc4\x8de je bilo prodano, leta 1793 je bilo uni\xc4\x8denih osem velikih portretov knezo\xc5\xa1kofa v naravni velikosti, ki so krasili \xc5\xa1kofovo dvorano. Leta 1796 so jih zamenjale slike alegorij dr\xc5\xbeavljanskih vrlin Josepha Mellinga. Samo portret Armanda Gastona, graditelja pala\xc4\x8de, je bil vrnjen na prvotno mesto z leta 1982 narejeno kopijo Hyacintha Rigauda. Melling je nadomestil tudi portrete kraljev Francije nad vrati, ki so krasili isto sobo, s slikami vaz.  Rohanova pala\xc4\x8da je bila h\xc3\xb4tel de ville do leta 1805, ko je bila ponujena Napoleonu, ki je v zameno dal mestu dvorec Hanau, ki je bil do takrat v dr\xc5\xbeavni lasti,  kar je bilo ugodno za vse: za ob\xc4\x8dino, ker je bilo vzdr\xc5\xbeevanje dvorca cenej\xc5\xa1e kot ve\xc4\x8dje pala\xc4\x8de; pala\xc4\x8da je bila veli\xc4\x8dastnej\xc5\xa1a, kazala je veli\xc4\x8dino, kar je bilo Napoleonu zelo v\xc5\xa1e\xc4\x8d in dobila je prenovljen sijaj. Darilo Napoleonu je bilo z odlokom uradno sprejeto 21. januarja 1806. Pred francosko-prusko vojno in vrnitvijo Alzacije Nem\xc4\x8diji je bila v lasti francoske dr\xc5\xbeave.\n_START_SECTION_\nOd leta 1871\n_START_PARAGRAPH_\nMed letoma 1872 in 1884 so pred odprtjem Univerzitetne pala\xc4\x8de (Palais Universitaire), Rohanovo pala\xc4\x8do uporabljali kot osrednjo upravno stavbo Kaiser-Wilhelms-Universit\xc3\xa4t (Univerze cesarja Viljema), novoustanovljene cesarske nem\xc5\xa1ke razli\xc4\x8dice Univerze v Strasbourgu. Do odprtja Narodne in univerzitetne knji\xc5\xbenice leta 1895 je bila v pala\xc4\x8di univerzitetna knji\xc5\xbenica. Potem je bila spet v lasti mesta, prilagojena za sprejem ob\xc4\x8dinskih umetni\xc5\xa1kih zbirk, ki so se spet nakopi\xc4\x8dile po njihovem popolnem uni\xc4\x8denju med obleganjem Strasbourga. Prvi del novega muzeja (Kunstmuseum der Stadt Strassbourgu) je bil ustanovljen leta 1898 in je deloval do leta 1899. 11. avgusta 1944 je bila pala\xc4\x8da po\xc5\xa1kodovana zaradi britanskih in ameri\xc5\xa1kih bomb.  Restavratorski ukrepi so se kmalu za\xc4\x8deli pod nadzorom arhitekta Bertranda Monneta (1910\xe2\x80\x931989),  vendar je leta 1947 izbruhnil po\xc5\xbear in uni\xc4\x8dil velik del zbirk v muzeju lepih umetnosti. Ta po\xc5\xbear je bil posredna posledica bombnih napadov: zaradi uni\xc4\x8denja, povzro\xc4\x8denega na pala\xc4\x8di, je bila stavba zelo vla\xc5\xbena, vlago so odstranjevali z varilnim gorilnikom in slabo ravnanje z njim je povzro\xc4\x8dilo po\xc5\xbear.  Obnova in prenova pala\xc4\x8de sta se za\xc4\x8deli \xc5\xa1ele v 1950-ih, popolna obnova prostorov pa je bila kon\xc4\x8dana v 1990-ih.\n_START_SECTION_\nPomembni gostje\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1744 je bil francoski kralj Ludvik XV. v pala\xc4\x8di (od 5. do 10. oktobra). Kraljica Marija Antoaneta je v njej pre\xc5\xbeivela svojo prvo no\xc4\x8d na francoskih tleh leta 1770 (od 7. do 8. maja). Marija Jo\xc5\xbeefa Sa\xc5\xa1ka, francoska princesa, je leta 1747 v pala\xc4\x8di pre\xc5\xbeivela dve no\xc4\x8di  (od 27. do 29. januarja). Leta 1805, 1806 in 1809 je bil v njej cesar Napoleon: Spremenil je nekaj opreme, da je ustrezala njegovemu okusu in potrebam njegove \xc5\xbeene, cesarice Jos\xc3\xa9phine. [14] [18] [19] Leta 1810 je Napoleonova druga \xc5\xbeena, cesarica Marie Louise, vojvodinja Parmska, v njej pre\xc5\xbeivela svoje prve no\xc4\x8di na francoskih tleh (od 22. do 25. marca). Drugi kraljevski gostje so bili Karel X. leta 1828 (7. in 8. septembra) in Luj Filip I. leta 1831 (od 18. do 21. junija). [20] Stoletja pozneje je bilo pred vrhom Strasbourg-Kehl (NATO) 2009 v pala\xc4\x8di sre\xc4\x8danje francoskega predsednika Nicolasa Sarkozyja in ameri\xc5\xa1kega predsednika Baracka Obame, z njima sta bili tudi njuni \xc5\xbeeni Carla Bruni in Michelle Obama. Prva velika umetni\xc5\xa1ka razstava v pala\xc4\x8di po drugi svetovni vojni, L'Alsace fran\xc3\xa7aise 1648\xe2\x80\x931848, je bila odprta 13. junija 1948.\n_START_SECTION_\nZgradba\n_START_PARAGRAPH_\nPala\xc4\x8da ima trapezen tloris in stoji na zemlji\xc5\xa1\xc4\x8du ob reki Ill. Stavba je zgrajena okoli tridelnega notranjega dvori\xc5\xa1\xc4\x8da z galerijo. Ju\xc5\xbeno, glavno krilo z dvema klasi\xc4\x8dnima fasadama, ki sega \xc4\x8dez celotno \xc5\xa1irino stavbe, je bilo za knezo\xc5\xa1kofa. Najve\xc4\x8dja, najvi\xc5\xa1ja in tudi najbogatej\xc5\xa1e okra\xc5\xa1ena  fasada je obrnjena k reki, ima teraso, na obeh koncih je zaprta z vrati iz kovanega \xc5\xbeeleza. Dvori\xc5\xa1\xc4\x8dna vrata gledajo proti stolnici, so \xc5\xa1iroka in ukrivljena, pona\xc5\xa1ajo se s kipi, ki predstavljajo alegorije vere in personifikacije kr\xc5\xa1\xc4\x8danskih kreposti. Mav\xc4\x8dni odlitki nekaterih kipov so prikazani v lapidariju v notranjosti Vaubanove pregrade (v\xc4\x8dasih zapornica, danes se uporablja za prikaz kipov in ima na strehi razgledno teraso s pogledom na Pokriti most in Malo Francijo. Od leta 1971 je zgodovinski spomenik).\n_START_SECTION_\nMuzej dekorativnih umetnosti\n_START_PARAGRAPH_\nMuzej dekorativnih umetnosti (Mus\xc3\xa9e des arts d\xc3\xa9coratifs) je v pritli\xc4\x8dju pala\xc4\x8de. Ustanovljen je bil v letih 1920\xe2\x80\x931924, ko so zbirko muzeja Kunstgewerbe-Museum Hohenlohe (prvotno ustanovljen leta 1887, bil je v renesan\xc4\x8dni nekdanji ob\xc4\x8dinski klavnici \xe2\x80\x93 Grandes Boucheries ali Gro\xc3\x9fe Metzig \xe2\x80\x93, ki zdaj gosti Zgodovinski muzej (Mus\xc3\xa9e historique de Strasbourg),so preselili v krilo, ki meji na apartmaje pala\xc4\x8de. Zbirke so bile po\xc5\xa1kodovane zaradi bombnih napadov med drugo svetovno vojno leta 1944, vendar so bile obnovljene in dopolnjene. Poleg apartmajev knezo\xc5\xa1kofov in kardinalov so glavna \xc5\xbeari\xc5\xa1\xc4\x8da muzeja lokalna izdelava porcelana (strasbour\xc5\xa1ka keramika), srebrn nakit in izvirni deli srednjeve\xc5\xa1ke strasbour\xc5\xa1ke astronomske ure. Obnovljena dnevna soba nekdanjega dvorca (h\xc3\xb4tel particulier), v 1750-ih  Dvorec Oesinger, prikazuje pohi\xc5\xa1tvo iz 18. stoletja.\n_START_SECTION_\nArheolo\xc5\xa1ki muzej\n_START_PARAGRAPH_\nArheolo\xc5\xa1ki muzej (Mus\xc3\xa9e Arch\xc3\xa9ologique) je v kleti pala\xc4\x8de. Nekdanja arheolo\xc5\xa1ka zbirka v mestu je bila med obleganjem Strasbourga leta 1870 povsem uni\xc4\x8dena skupaj z ob\xc4\x8dinsko knji\xc5\xbenico. Nova zbirka se je za\xc4\x8dela leta 1876 v imenu Dru\xc5\xa1tva za ohranitev zgodovinskih spomenikov Alzacije (Soci\xc3\xa9t\xc3\xa9 pour la conservation des Monuments historiques d'Alsace, Gesellschaft zur Erhaltung der geschichtlichen Denkm\xc3\xa4ler im Elsass). V pala\xc4\x8do so jo preselili leta 1889, prvi\xc4\x8d je bila odprta za javnost leta 1896, sem so jo preselili leta 1907. [33] Prikazane so najdbe iz severne Alzacije od paleolitika do Merovingov s posebnim poudarkom na Argentoratumu (anti\xc4\x8dno ime Strasbourga)."