b'\n_START_ARTICLE_\nMinuta molka\n_START_SECTION_\nZgodba\n_START_PARAGRAPH_\nDoktor France Poto\xc4\x8dnik bedi ob svojem umirajo\xc4\x8dem prijatelju iz mladosti Petru Klemencu in se pogovarja z njegovo gospodinjo in ljubico Maru\xc5\xa1o._NEWLINE_Ko sedi v naslonja\xc4\x8du in \xc4\x8daka, kaj bodo prinesle naslednje ure, se mu spomin vra\xc4\x8da v rano mladost, ko sta se s Petrom spoznala. Bili so \xc5\xa1esterica prijateljev: Peter, France, Bernard, \xc5\xbdane, Pavle in Valentin. Skupaj so rasli in se dru\xc5\xbeili, vse do mature, ko so jih ve\xc4\x8dino ob za\xc4\x8detku prve svetovne vojne poklicali v vojsko. Vsa svoja mladostna leta, pa je bil zaljubljen v Mirto, h\xc4\x8dero va\xc5\xa1kega notarja, ki se je izu\xc4\x8dila za bolni\xc4\x8darko in je kasneje tudi delala v bolni\xc5\xa1nici, kjer so oskrbovali ranjence. Preden je tudi samo od\xc5\xa1el na bojno fronto ob Dravi, kjer so se borili za Koro\xc5\xa1ko, se je z Mirto za\xc4\x8del tudi videvati. Mirta se kasneje poro\xc4\x8di s srbskim \xc4\x8dastnikom in se preseli v Beograd. Preden pa se preseli, pa \xc5\xa1e enkrat sre\xc4\x8da Franceta, ki je v bolni\xc5\xa1nici zaradi prestreljenega gle\xc5\xbenja._NEWLINE_Po nekaj letih, ko France do\xc5\xa1tudira medicino in se zaposli v ljubljanski bolni\xc5\xa1nici pa tam vidi Mirto. Mirta umira za tuberkulozo in France zanjo skrbi do dneva ko umre. Po Mirtini smrti se France zaljubi v njeno mlaj\xc5\xa1o sestro, Leljo in se z njo in Mirtino h\xc4\x8derko Tamaro preseli v notarjevo vilo, kjer sta odra\xc5\xa1\xc4\x8dali Mirta in Lelja._NEWLINE_Kmalu se za\xc4\x8dne druga svetovna vojna, umreta mu star\xc5\xa1a. Rodi se mu mrtev otrok, Lelja pa za posledicami te\xc5\xbekega poroda umre. France zopet oble\xc4\x8de voja\xc5\xa1ko uniformo in za\xc4\x8dne delati kot voja\xc5\xa1ki zdravnik v mestni bolni\xc5\xa1nici. Ob\xc4\x8dasno hodi na vas zdravit ranjene partizane. Nekega dne pa v bolni\xc5\xa1nico ponj prideta dva gestapovca, ki njega in Tamaro odpeljeta v delovno tabori\xc5\xa1\xc4\x8de Trinajst. Tam nadaljuje z zdravni\xc5\xa1kim delom, le da tokrat dela za naciste. Tam spozna mladega Jean Pierra, ki ga po poskusu bega pretepejo do smrti in Simono, \xc5\xbeensko ki so jo pripeljali iz tabori\xc5\xa1\xc4\x8da v Bremnu. Tudi vanjo se zaljubi. Po koncu vojne pa-ko so odhajali iz tabori\xc5\xa1\xc4\x8d-Simona izgine. France je nikoli ve\xc4\x8d ni videl._NEWLINE_Vrne se v svojo rodno vas in obi\xc5\xa1\xc4\x8de sestro Mici. S Tamaro se odselita v Ljubljano, kjer ona nadaljuje \xc5\xa1tudij medicine, on pa \xc5\xa1e naprej dela kot zdravnik. Ko Tamara dokon\xc4\x8da \xc5\xa1tudij in se zaposli v bolni\xc5\xa1nici za tuberkulozne, se France vrne v rodno vas in obi\xc5\xa1\xc4\x8de notarjevo vilo, kjer je \xc5\xbeivel. Tam znova postane va\xc5\xa1ki zdravnik. S Petrom se spominjata vseh, ki sta jih poznala in se z minuto molka poklonita vsem, ki so izgubili \xc5\xbeivljenje v vojnama._NEWLINE_Z mislimi se vrne v sedanjost, ko je star 65 let in bedi ob Petru, ki boleha za hudo obliko plju\xc4\x8dnice. Odpelje ga v bolni\xc5\xa1nico, kjer Peter-ki je bil njegova zadnja vez s preteklimi spomini-umre.\n_START_SECTION_\nKritika in literarna zgodovina\n_START_PARAGRAPH_\n\xc2\xbbZaradi velike \xc4\x8dasovne razse\xc5\xbenosti in \xc4\x8dasovno anga\xc5\xbeiranega koncepta je bila pisateljica prisiljena, da v romanu obravnava \xc5\xa1tevilne ter po intenziteti razli\xc4\x8dne zgodovinske situacije na Slovenskem ... Ta velika predimenzioniranost jo je privedla do eklekticizma\xc2\xab\xc2\xa0_NEWLINE_\xc2\xbb[S]plo\xc5\xa1no ozra\xc4\x8dje med ljudmi ob va\xc5\xbenej\xc5\xa1ih zgodovinskih peripetijah je ve\xc4\x8didel ustrezno zadeto.\xc2\xab\xc2\xa0_NEWLINE_\xc2\xbbDramati\xc4\x8dnost in mizanscenska razgibanost romana torej pomenita njegov bolj\xc5\xa1i del in sta temeljiteje izpeljani kot \xc5\xa1iroka slika nacionalno-politi\xc4\x8dnih raz\xc2\xadmer v zadnjih petdesetih letih, \xc4\x8detudi delo v obeh primerih ne ostaja brez nekih, sicer kolikor toliko opravi\xc4\x8dljivih praznin. V splo\xc5\xa1nem je roman lepo, teko\xc4\x8de napisan ter sodi nedvomno v bolj\xc5\xa1o polovico dosedanjega ob\xc5\xa1irnega opusa Mirni Malen\xc5\xa1ek\xc2\xab\xc2\xa0(\xc5\xa0ifrer 1966: 8/9)'