b'\n_START_ARTICLE_\nAlojz Sedej\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nLjudsko \xc5\xa1olo in gimnazijo je obiskoval v Gorici, kjer je leta 1912 tudi maturiral. Pravo je \xc5\xa1tudiral v Gradcu in tam isto\xc4\x8dasno delal v odvetni\xc5\xa1ki pisarni Dinka Puca. \xc5\xa0tudija ni kon\xc4\x8dal, saj je bil na za\xc4\x8detku 1. svetovne vojne vpoklican v avstrijsko vojsko ter poslan na rusko boji\xc5\xa1\xc4\x8de kjer je leta 1915 ujet. Nekaj naslednjih let je nato  pre\xc5\xbeivel po tabori\xc5\xa1\xc4\x8dih v Sibiriji. Leta 1918 se je poro\xc4\x8dil ter se nato po lastnih podatkih boril kot komandir oddelka v vrstah Rde\xc4\x8de armade. Po zmagi revolucije v dr\xc5\xbeavljanski vojni je delal v ukrajinskem komisariatu za zunanje zadeve. Leta 1923 se je z dru\xc5\xbeino vrnil v Ljubljano ter se vklju\xc4\x8dil v takrat \xc5\xbee ilegalno Komunisti\xc4\x8dno partijo Jugoslavije ter postal zelo aktiven funkcionar legalne Neodvisne delavske stranke Jugoslavije, ki mu je tudi priskrbela slu\xc5\xbebo na ljubljanskem magistratu, kjer je s kraj\xc5\xa1imi prekinitvami ostal do upokojitve leta 1952. Sedej je pri\xc5\xa1el v vodstvo t. i. Proletarskih akcijskih \xc4\x8det, predvsem  pa se je izkazal kot navdu\xc5\xa1en govornik na razli\xc4\x8dnih delavskih shodih. Enega takih govorov  je imel na prvomajski proslavi 1924 v Trbovljah, zaradi njegove revolucionarne vsebine ga je okro\xc5\xbeno sodi\xc5\xa1\xc4\x8de v Celju  avgusta 1924 obsodilo na 18 mesecev je\xc4\x8de. Po odslu\xc5\xbeeni kazni se je vklju\xc4\x8dil v delo pri Socialisti\xc4\x8dni stranki Jugoslavije in vodil volilno pisarno ob volitvah v Delavsko zbornico, kjer je postal tudi podpredsednik njenega upravnega odbora. Februarja 1934 je pri novoustanovljeni Socialisti\xc4\x8dni stranki postal \xc4\x8dlan njenega izvr\xc5\xa1ilnega odbora. Ko so odstavili Franca Lesko\xc5\xa1ka pa je v letih 1936\xe2\x88\x921938 predsedoval vodstvu socialisti\xc4\x8dnih sindikatov-Strokovni komisiji.'