b'\n_START_ARTICLE_\nLingua franca\n_START_PARAGRAPH_\nLingua franca je raz\xc5\xa1irjen jezik, ki ga govorci razli\xc4\x8dnih jezikov uporabljajo za medsebojno sporazumevanje. Sprva so se ga poslu\xc5\xbeevali trgovci in pomor\xc5\xa1\xc4\x8daki, pozneje tudi diplomati. V evropskem prostoru je danes lingua franca mednarodnega poslovanja angle\xc5\xa1\xc4\x8dina, ki so jo govorci \xc5\xa1irom sveta sprejeli za sporazumevalni jezik. Pred njo so to funkcijo opravljale koine gr\xc5\xa1\xc4\x8dina v starem veku, latin\xc5\xa1\xc4\x8dina in bene\xc4\x8dansko nare\xc4\x8dje v srednjem veku ter franco\xc5\xa1\xc4\x8dina od \xc5\xa1estnajstega stoletja dalje. Na Srednjem vzhodu je bil lingua franca aramaj\xc5\xa1\xc4\x8dina in perzij\xc5\xa1\xc4\x8dina, v Indiji sprva sanskrt nato hindij\xc5\xa1\xc4\x8dina, v vzhodni Afriki svahili, na pacifi\xc5\xa1kih otokih bislama, drugod po svetu v razli\xc4\x8dnih obdobjih razni pid\xc5\xbeini.\n_START_SECTION_\nZgodovinski izvor\n_START_PARAGRAPH_\nIme\xc2\xa0\xc2\xbblingua franca\xc2\xab\xc2\xa0izhaja iz italijan\xc5\xa1\xc4\x8dine, kjer pomeni\xc2\xa0\xc2\xbbprost jezik\xc2\xab, v smislu ne vezan na kak narod. V Sredozemlju se je\xc2\xa0\xc2\xbbprosti jezik\xc2\xab\xc2\xa0uporabljal od 4. stoletja dalje, morda celo prej, in je ponekod ostal v rabi vse do 20. stoletja. Izoblikovali so ga romanski jeziki, najprej latin\xc5\xa1\xc4\x8dina in italijanska nare\xc4\x8dja (bene\xc4\x8dansko in genove\xc5\xa1ko), nato \xc5\xa1pan\xc5\xa1\xc4\x8dina in sicil\xc5\xa1\xc4\x8dina. Veliko besed je pri\xc5\xa1lo iz gr\xc5\xa1\xc4\x8dine, tur\xc5\xa1\xc4\x8dine in arab\xc5\xa1\xc4\x8dine._NEWLINE_Posebej je treba omeniti sabir, ki se je uporabljal v vzhodnem Sredozemlju od petnajstega do devetnajstega stoletja in je povezoval evropske govorce z Arabci in Turki. Izhajal je iz italijan\xc5\xa1\xc4\x8dine in \xc5\xa1pan\xc5\xa1\xc4\x8dine in je bil zelo enostaven: besedni vrstni red je bil nedolo\xc4\x8den, glagoli niso poznali \xc4\x8dasov, svojilnih zaimkov ni bilo. Zato so se na veliko uporabljali predlogi in \xc4\x8dasovni prislovi. V sabirju so se ohranili tudi nekateri dokumenti, od katerih je najstarej\xc5\xa1i Compasso da Navegare iz leta 1296, ki je portolan (priro\xc4\x8dnik za obalno in pristani\xc5\xa1ko plovbo) vsega Sredozemlja._NEWLINE_Skladno z monogenetsko teorijo pid\xc5\xbeinov, katere za\xc4\x8detnik je Hugo Schuchardt, je bila lingua franca v rabi med vsemi sredozemskimi mornarji. Ko so Portugalci za\xc4\x8deli raziskovati morja Afrike, Amerike, Azije in Oceanije, so se sku\xc5\xa1ali sporazumevati z domorodci v me\xc5\xa1anici lingue france z vplivi portugal\xc5\xa1\xc4\x8dine ter krajevnih jezikov. Ko so pozneje v iste kraje pripluli Angle\xc5\xbei in Francozi, so se posadke njihovih ladij sku\xc5\xa1ale nau\xc4\x8diti\xc2\xa0\xc2\xbbpolomljene portugal\xc5\xa1\xc4\x8dine\xc2\xab. V procesu releksifikacije je bil portugalski in sredozemski besedni zaklad nadome\xc5\xa1\xc4\x8den z besedami iz jezikov ljudstev v stiku, ostala pa je slovni\xc4\x8dna struktura jezika._NEWLINE_Ta teorija razlaga podobnosti med kreol\xc5\xa1\xc4\x8dino in ve\xc4\x8dino pid\xc5\xbeinov, ki so osnovani na evropski osnovi, kot so tok pisin, papiamento, krio ali kitajsko-angle\xc5\xa1ki pid\xc5\xbein. Vsi ti jeziki uporabljajo oblike kot sabir (\xc2\xbbvedeti\xc2\xab) ali piquenho (\xc2\xbbotroci\xc2\xab)._NEWLINE_Lingua franca je svoj vpliv pustila v sodobnem al\xc5\xbeirskem slengu in polariju. Ime slednjega izhaja iz italijan\xc5\xa1\xc4\x8dine (parlare, govoriti) in je bil argo londonskih varietejskih umetnikov in homoseksualcev.\n_START_SECTION_\nDana\xc5\xa1nja Evropa\n_START_PARAGRAPH_\nEvropska skupnost nima \xc5\xa1e svoje lingue france. Razen angle\xc5\xa1\xc4\x8dine se za splo\xc5\xa1no rabo predlaga esperanto, kar naj bi izena\xc4\x8dilo anglofone de\xc5\xbeele (sploh ne preve\xc4\x8d naklonjene evropeizmu) z ostalimi \xc4\x8dlanicami. Presene\xc4\x8da dejstvo, da je med predlaganimi jeziki tudi latin\xc5\xa1\xc4\x8dina, \xc4\x8deprav v poenostavljeni obliki. \xc4\x8ce ima na primer esperanto prednost razmeroma lahkega izu\xc4\x8denja, tudi brez posebnega \xc5\xa1olanja, latin\xc5\xa1\xc4\x8dina je gotovo nima. Razen tega se posebno tiste \xc4\x8dlanice skupnosti, ki so v zadnjih letih pristopile v Evropo, spra\xc5\xa1ujejo, zakaj bi morala nova lingua franca izhajati iz romanskih jezikov, ko pa ve\xc4\x8dina Evropejcev teh jezikov ne pozna.\n_START_SECTION_\nUmetni jeziki\n_START_PARAGRAPH_\nUmetno ustvarjeni jeziki, kot sta esperanto ali ido, bi na\xc4\x8deloma lahko slu\xc5\xbeili kot globalen lingua franca. Njihovi zagovorniki trdijo, da mora biti lingua franca karseda preprost, vendar ne na ra\xc4\x8dun izraznosti. Trdijo tudi, da je angle\xc5\xa1\xc4\x8dina, kot tudi ostali naravni jeziki, vezana na dolo\xc4\x8deno kulturno okolje, zato ni primerna za skupni jezik. Vsak naravni jezik ima svoje posebnosti, kar ote\xc5\xbeuje njegovo u\xc4\x8denje in postavlja govorce, ki se ga ne u\xc4\x8dijo od otro\xc5\xa1tva dalje, v neenakopraven polo\xc5\xbeaj. Naravni jeziki tudi nosijo s seboj kulturne vrednote mati\xc4\x8dnega naroda. Ko je franco\xc5\xa1\xc4\x8dina dominirala Evropi in svetu, sta bili v dominantni poziciji tudi francoska kultura in vrednote. Hegemonija enega \xc5\xbeivega jezika vodi v velike neenakosti med jezikovnimi skupnostmi, saj je denimo jezikovna kompetenca velika prednost pri potegovanju za visoke upravne polo\xc5\xbeaje._NEWLINE_Umetno ustvarjeni jeziki temeljijo na predpostavki o univerzalnosti, pogojeni z izjemno preprostostjo, in predpostavki o enakopravnosti govorcev iz razli\xc4\x8dnih jezikovnih okolij. Njihovi zagovorniki trdijo, da so ravno posebnosti naravnih jezikov to, kar posebej ote\xc5\xbeuje njihovo u\xc4\x8denje. \xc5\xbdal tudi u\xc4\x8denje umetnih jezikov zahteva nekaj napora, zategadelj je njihova raba \xc5\xa1e vedno redka._NEWLINE_Zagovorniki umetnih jezikov trdijo tudi, da \xc5\xa1tevilo govorcev ni merilo za lastno vrednost jezika. \xc4\x8ce bi neki umetni jezik (ali katerikoli jezik z majhnim \xc5\xa1tevilom govorcev) z mednarodnim sporazumom dolo\xc4\x8dili kot mednarodni pomo\xc5\xbeni jezik, bi se \xc5\xa1tevilo govorcev samodejno prilagodilo. Trenutno pa je potreba po govorcih umetno ustvarjenih jezikov majhna, \xc4\x8deprav si je po nekaterih podatkih esperanto izboril status lingue france med prevajalci.'