b'\n_START_ARTICLE_\nAsarhadon\n_START_SECTION_\nPrihod na oblast\n_START_PARAGRAPH_\nSanheriba so leta 681 pr. n. \xc5\xa1t. ubili.  Asarhadon se je vrnil v Ninive in v dr\xc5\xbeavljanski vojni, ki je trajala \xc5\xa1est tednov, premagal svoje brate. Bratje so pobegnili  iz dr\xc5\xbeave, njihove prista\xc5\xa1e in dru\xc5\xbeine pa je Asarhadon pobil. \xc5\xa0e isto leto se je lotil ponovne gradnje Babilona, vklju\xc4\x8dno z Esagilo, ki je neko\xc4\x8d veljal za Babilonski stolp, in v mesto vrnil zlate kipe. Da ne bi zgledal pristranski, je zgradil tudi asirsko sveti\xc5\xa1\xc4\x8de v A\xc5\xa1urju.\n_START_SECTION_\nVojni pohodi\n_START_PARAGRAPH_\nNa prvem vojnem pohodu je napadel nomadska plemena v ju\xc5\xbeni Mezopotamiji, ki so napadala kmete. Za njimi je premagal Kimerijce, ki so ubili njegovega starega o\xc4\x8deta Sargona. Kimerijci so se pojavljali v Kilikiji in Tabalu, premagal pa jih je leta 679 pr. n. \xc5\xa1t. v bitki pri Hubu\xc5\xa1ni. Kimerijci so se po porazu umaknili na zahod, kjer so s pomo\xc4\x8djo Skitov in Urartuja leta 676 pr. n. \xc5\xa1t.  uni\xc4\x8dili Frigijsko kraljestvo._NEWLINE_Sidonski kralj Abdi Mikulti se je uprl asirskemu kralju, zato se je Asarhadon leta 677 pr. n. \xc5\xa1t. odpravil na pohod v Fenicijo, premagal sidonskega kralja in ga obglavil, poru\xc5\xa1il mesto Sidon in prebivalce odgnal v Asirijo. Zatem je obnovil mesto in ga preimenoval v Kar-A\xc5\xa1ur-aha-idina, kar pomeni Asarhadonovo pristani\xc5\xa1\xc4\x8de. Del naropanega blaga iz Sidona je dal svojemu zvestemu marionetnemu kralju Tira. Del ohranjenega besedila sporazuma med Asarhadonom in kraljem Tira omenja kralje Judeje, Edoma, Moaba, Gaze, A\xc5\xa1kelona, Ekrona, Biblosa, Arvada, Samsi Murune, Amona, A\xc5\xa1oda, deset kraljev z morske obale in deset kraljev s srede morja, kar se obi\xc4\x8dajno razlaga kot Ciper. Vse kralje omenja kot asirske zaveznike. S kraljem Tira se je dogovoril, da lahko uporablja tirsko pristani\xc5\xa1\xc4\x8de._NEWLINE_Leta 676 pr. n. \xc5\xa1t. je osvojil mesti Sisa in Kinda v gorovju Taurus. V asirskih prerokbah so pogosto omenjeni Manejci, Skiti in Guti z Zagrosa, kar bi lahko pomenilo, da so jim pogosto povzro\xc4\x8dali te\xc5\xbeave. Manejci so bili neko\xc4\x8d vazali Asirije. \xc5\xbdiveli so okoli jezera Urmije in se postopoma naseljevali na ozemlja, kjer so motili asirsko trgovanje. Razen tega so Asircem prenehali pla\xc4\x8devati davek. Po padcu Frigije se je Asarhadonova h\xc4\x8derka poro\xc4\x8dila s skitskim princem, da bi izbolj\xc5\xa1al odnose s Skiti. Zatem je, verjetno leta 676 pr. n. \xc5\xa1t., napadel Medijce. Gorovje Zagros je zavaroval s \xc5\xa1tevilnimi trdnjavami in potisnil Medijce do roba slane pu\xc5\xa1\xc4\x8dave. Leta 674 pr. n. \xc5\xa1t. se je odpravil na vojni pohod proti Egiptu. Zgleda, da je pohod spodletel. Medtem se je soo\xc4\x8dal z vojno v Bazu, ki je bil verjetno na ozemlju sedanjega Katarja. Leta 673 pr. n. \xc5\xa1t. je za\xc4\x8del vojno proti urartskemu kralju Rusu II.\n_START_SECTION_\nNasledstvo\n_START_PARAGRAPH_\nAsarhadonov najstarej\xc5\xa1i sin Sininidinapla, izbran za njegovega naslednika,  je leta 672 pr. n. \xc5\xa1t. umrl, drugi sin, \xc5\xa0ama\xc5\xa1 \xc5\xa0umukin, pa bi moral postati vladar Babilonije. Zaradi tak\xc5\xa1nega razvoja dogodkov je asirski prestol zasedel najmlaj\xc5\xa1i sin Asurbanipal, ki ni bil priljubljen niti na dvoru niti med sve\xc4\x8deniki. Asarhadon je zato sklenil sporazume z vodilnimi Asirci, \xc4\x8dlani vladarske dru\xc5\xbeine in tujimi vladarji, da bodo lojalni prestolonasledniku.\n_START_SECTION_\nOsvajanje Egipta\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 671 je Asarhadon za\xc4\x8del vojno proti egip\xc4\x8danskemu faraonu Taharki. Del asirske vojske je moral ostati doma, da je zatrl upor v Tiru in morda v A\xc5\xa1kelonu. Glavnina je preko Sinaja pri\xc5\xa1la do Egipta in mimogrede osvojila Memfis. Faraon Taharka je pobegnil v Gornji Egipt, Asarhadon pa se je razglasil za kralja Musira, Patrosa in Ku\xc5\xa1a, se pravi za kralja Egipta. Iz delte Nila se je vrnil z bogatim plenom. Takoj, ko je zapustil Egipt, je tam izbruhnil upor proti Asircem.\n_START_SECTION_\nSmrt\n_START_PARAGRAPH_\nPo vrnitvi v Ninive je zaradi dvornih zarot usmrtil nekaj plemi\xc4\x8dev. Svojega generala \xc5\xa0anabu\xc5\xa1uja je poslal v Egipt, da bi zadu\xc5\xa1il upor v dolini Nila. Leta 669 pr. n. \xc5\xa1t. se je sam odpravil v Egipt in kmalu zatem v Harranu umrl. V Asiriji ga je nasledil sin Asurbanipal, v Babiloniji pa sin \xc5\xa0ama\xc5\xa1-\xc5\xa1um-ukin.'