b'\n_START_ARTICLE_\nJovan Iskri\xc4\x87\n_START_SECTION_\nVoja\xc5\xa1ka kariera\n_START_PARAGRAPH_\nS \xc5\xa1tirinajstimi leti je vstopil v pehotno kadetsko \xc5\xa1olo v Liebenau pri Gradcu, iz katere je bil 18. avgusta 1902 kot kadetski oficir namestnik (prapor\xc5\xa1\xc4\x8dak) dodeljen 86. ogrskemu pehotnemu polku Freiherr von Steininger. Z njim se je kot nadporo\xc4\x8dnik in komandant \xc4\x8dete odpravil v prvo svetovno vojno. Boril se je na balkanskem boji\xc5\xa1\xc4\x8du. S prestreljenimi plju\xc4\x8di se je tri mesece zdravil v bolni\xc5\xa1nici, nato se je vrnil na isto boji\xc5\xa1\xc4\x8de. V januarju 1915 je postal stotnik. Ko je leta 1915 Kraljevina Italija vstopila v vojno, je bil preme\xc5\xa1\xc4\x8den na so\xc5\xa1ko fronto. V 11. so\xc5\xa1ki bitki je tako uspe\xc5\xa1no poveljeval ogrskemu kraljevemu nagyvaradskemu (danes Oradea, Romunija) \xc4\x8drnovojni\xc5\xa1kemu bataljonu (Landsturm-Bataillon) V/4., da so mu v priznanje dodelili vite\xc5\xa1ki kri\xc5\xbe - voja\xc5\xa1ko odlikovanje reda Marije Terezije. Po razpustitvi avstro-ogrske vojske je Iskri\xc4\x87 slu\xc5\xbeil v jugoslovanski vojski, nato pa je leta 1941 postal polkovnik hrva\xc5\xa1ke (NDH) vojske. Leta 1944 so mu dodelili \xc4\x8din generala.\n_START_SECTION_\nObramba na So\xc4\x8di pri Av\xc4\x8dah\n_START_PARAGRAPH_\nV za\xc4\x8detku 11. bitke na So\xc4\x8di je segalo ju\xc5\xbeno krilo XV. korpusa do ru\xc5\xa1evin naselja Loga (danes del Bodre\xc5\xbea), 3 kilometre severno od Kanala. Samo kratek del fronte - komaj kak kilometer - je potekal med naseljem Loga in Av\xc4\x8dami vzdol\xc5\xbe reke, potem pa je fronta zavila v pravem kotu na zadnji visoki planoti Loma stran od reke. Za prvo frontno \xc4\x8drto "U", zasedenim s tremi \xc4\x8detami \xc4\x8drnovojni\xc5\xa1kega bataljona V/4, je bila postavljena druga, tako imenovana zapora "R", ki se je raztezala s kote Fratta (555 metrov) do severnega roba Av\xc4\x8d in se tu zdru\xc5\xbeila s \xc4\x8drto "U". Izpostavljeni spodnji odsek ob obali So\xc4\x8de je tvoril pomemben vogalni steber obrambe in je bil zato eden glavnih ciljev napada Italijanov, ko se je 17. avgusta 1917 za\xc4\x8dela bitka._NEWLINE_Kot poveljnik \xc4\x8drte "U" (in od drugega dne bitke tudi zapornega polo\xc5\xbeaja) je stotnik Iskri\xc4\x87, ki je poveljeval svojemu bataljonu (ki so mu bili odslej takti\xc4\x8dno podrejeni tudi oddelki 37. strelskega polka (Sch\xc3\xbctzen-Regiment) in \xc4\x8drnovojni\xc5\xa1kega bataljona IX/19, razporejeni okrog Av\xc4\x8d \xc5\xa1ele dva tedna), razpolagal skupno s sedmimi \xc4\x8detami in polovico pionirske \xc4\x8dete. Ker so bili delno sestavljeni iz delov prej\xc5\xa1njih \xc4\x8det in iz starej\xc5\xa1ih mo\xc5\xbe, glede borbenosti in oboro\xc5\xbeitve niso bili nikakor enakovredni italijanskim. Pod vodstvom stotnika so uspeli vztrajati v tridnevnem hudem boju, dokler jim ni uspelo (s pripeljanimi sve\xc5\xbeimi mo\xc4\x8dmi) na visoki planoti Loma vzpostaviti strnjene obrambne fronte._NEWLINE_V no\xc4\x8di na \xc4\x8detrti dan bitke, 20. avgusta, je uspelo Italijanom izsiliti prehod \xc4\x8dez So\xc4\x8do, nedale\xc4\x8d od naselja Loga. Zato je moral Iskri\xc4\x87 levo krilo s \xc4\x8drte "U" umakniti na \xc4\x8drto "R". Od tod ga ni moglo pregnati niti neposredno topovsko obstreljevanje, niti ponavljajo\xc4\x8di se napadi, kljub temu, da sta bila obkoljena \xc5\xbee oba krila njegovega polo\xc5\xbeaja. Ko je nato nasprotnik dobil okrepitve, na Iskri\xc4\x87evi strani pa jih ni bilo pri\xc4\x8dakovati, in ko je \xc5\xa1tevilo izgub za\xc4\x8delo nevarno nara\xc5\xa1\xc4\x8dati, je postal polo\xc5\xbeaj braniteljev brezupen. Poveljstvo brigade je zato Iskri\xc4\x87u dovolilo, da se iz utrdbe, ki je ni bilo mogo\xc4\x8de ve\xc4\x8d obdr\xc5\xbeati, umakne. \xc2\xbbNikoli,\xc2\xab je odgovoril Iskri\xc4\x87 po \xc5\xbeici, ki se je takoj zatem pretrgala._NEWLINE_\xc4\x8cez dan so Italijani pridobili na prostoru v sosednjem, severnem odseku. Tedaj je postalo ponovno zavzetje spodnjega odseka Av\xc4\x8d, \xc4\x8digar posadka se je zmanj\xc5\xa1ala na tretjino prvotne mo\xc4\x8di, resni\xc4\x8dno nemogo\xc4\x8da. Zato je poveljstvo brigade ukazalo njegovo izpraznitev v naslednji no\xc4\x8di. Dalo pa je priznanje za trdno vztrajnost vseh \xc4\x8det, podrejenih stotniku Iskri\xc4\x87u. Za poveljevanje v tej bitki je stotnik Iskri\xc4\x87 prejel vite\xc5\xa1ki kri\xc5\xbe reda Marije Terezije._NEWLINE_Iskri\xc4\x87 je umrl 14. junija 1961. Pokopan je na pokopali\xc5\xa1\xc4\x8du Mirogoj v Zagrebu.'