b'\n_START_ARTICLE_\nLukrecij\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nO filozofovem zunanjem \xc5\xbeivljenju imamo iz antike nezanseljiva poro\xc4\x8dila. \xc5\xbdivel je kratko \xc5\xbeivljenje. Pravijo, da se je rodil 2-4 leta za Julijem Cezarjem, po pripovedovanjih pa naj bi umrl na dan, ko je Virgil oblekel mo\xc5\xa1ko togo (marca ali oktobra 55 p.n.\xc5\xa1.). Posreden dokaz, da ga leta 55 ni bilo ve\xc4\x8d med \xc5\xbeivimi, je pismo Marka Tulija Cicera, ki ga je pisal bratu Kvintu meseca februarja 54, iz katerega je razvidno, da je Mark poslal Kvintu manuskript O naravi sveta, da bi ga kriti\xc4\x8dno ocenil. Do te izmenjave sodb je zagotovo pri\xc5\xa1lo po filozofovi smrti, ko so njegovi dedi\xc4\x8di rokopis izro\xc4\x8dili Ciceronu, da bi ga uredil ter pripravil za objavo.\n_START_SECTION_\nPoreklo\n_START_PARAGRAPH_\nMalo je znanega tudi o Lukrecijevem poreklu in socialnem stanju. Po mnenju ve\xc4\x8dine kritikov bil Rimljan, najverjetneje iz gensa Lucretiae (Lukrecijev). Ta stara rodbina se je cepila v patricijsko in plebejsko vejo, in Lukrecij je bil najverjetneje del druge. Tako se vsaj sklepa iz njegove antipatije do privilegiranih stanov. Vpra\xc5\xa1ljivo je tudi, \xc4\x8de se je filozof rodil v Rimu ali ne, vendar pa lahko iz njegovega poznavanja mesta in \xc5\xbeivljenja v njem sklepamo, da je tekom svojega \xc5\xbeivljenja \xc5\xbeivel v njem.\n_START_SECTION_\nIzobrazba\n_START_PARAGRAPH_\nLukrecij je bil izobra\xc5\xbeen mo\xc5\xbe ter je poleg natan\xc4\x8dnega znanja latin\xc5\xa1\xc4\x8dine - tudi njene arhai\xc4\x8dne faze in jezika komedije \xe2\x80\x93 dodobra obladoval gr\xc5\xa1\xc4\x8dino, ker druga\xc4\x8de se ne bi mogel poglobiti v dela  Epikura in predsokratskih filozofov miletske \xc5\xa1ole. Da se je \xc5\xa1olal v Atenah ter se tam seznanil s filozofijo (epikurizmom), je sicer mogo\xc4\x8de, nujno pa ni. Ravno v njegovem \xc4\x8dasu je u\xc4\x8dil znameniti epikurejec Filodem iz Gadare, od katerega bi lahko Lukrecij prevzel epikurejske nauke. Krogu njegovih zaupnikov in prijateljev sta poleg Cicerona pripadala \xc5\xa1e Katul in Tit Pomponij Atik, Gaj Kasij Longin in stoik Mark Junij Brut. Slednja sta postala znana v zaroti proti Juliju Cezarju.\n_START_SECTION_\nVpliv\n_START_PARAGRAPH_\n\xc4\x8ceprav so ga sodobniki le malo upo\xc5\xa1tevali, je Lukrecij odlo\xc4\x8dilno vplival na naslednjo generacijo oziroma, ki jo je predstavljal literarni krog, ki se je zbiral okoli cesarja Avgusta in njegovega prijatelja Mecenata. Vpliv zasledimo tudi pri Horaciju, ki sam sebe imenuje "pra\xc5\xa1i\xc4\x8d iz Epikurove \xc4\x8drede". Kako mo\xc4\x8dno je Lukrecij pozneje vplival na zahodnoevropski miselni svet, ka\xc5\xbee pozornost, ki je je bil dele\xc5\xbeen spet in spet ne le v materializmu (Bacon, Voltaire, Lichtenberg, Goethe...)\n_START_SECTION_\nHieronimova zgodba\n_START_PARAGRAPH_\nO sicer\xc5\xa1njem Lukrecijevem \xc5\xbeivljenju imamo iz starega veka en zapis. Cerkveni u\xc4\x8ditelj Evzebij Sofronij Hieronim pi\xc5\xa1e v dodatkih k Evzebijevi Kroniki, da je filozof zblaznel, ker je u\xc5\xbeil \xc2\xbbkupo spolno dra\xc5\xbeljive pija\xc4\x8de\xc2\xab\xc2\xa0(amatorio poculo in furorem versus), napisal nekaj knjig pesmi, dokler si ni nazadnje sam pretrgal niti \xc5\xbeivljenja. \xc4\x8ce to poro\xc4\x8dilo ustreza resnici, je moral dogodek v Rimu zbuditi senzacijo. Zato je \xc4\x8dudno, da o stvari ne beremo nikjer drugje, ne v sodobni, ne v poznej\xc5\xa1i literaturi._NEWLINE_O zanesljivosti Hieronimove zgodbe je moderna kritika napisala veliko. Med kritiki v celoti sprejemajo anti\xc4\x8dno predlogo, drugi jo v celoti zavra\xc4\x8dajo, tretji odklanjajo samo ljubezensko pija\xc4\x8do, blaznost in samomor pa priznavajo za zgodovinsko resnico. Iz Hieronimovega poro\xc4\x8dila in iz kasnej\xc5\xa1ih interpretacij se da objektivno izlu\xc5\xa1\xc4\x8diti to, da Lukrecij ni bil blazen, pa\xc4\x8d pa nagnjen k pesimizmu in da je verjetno trpel za depresijo: pri tej bolezni je ve\xc4\x8dja nevarnost samomora. Zato je prav verjetno, da je Lukrecij v trenutku skrajne depresije napravil samomor. Manj verjetna pa je zgodba o ljubezenski pija\xc4\x8di kot vzroku blaznosti in samomora.\n_START_SECTION_\nDelo in Osebnost\n_START_PARAGRAPH_\nLukrecev stil je nadvse brezoseben: skriva se za svojim delom, mestoma pa se za\xc4\x8duti njegova subjektivna refleksija. Tako na primer s ponosom poudarja, da je on prvi Rimljan, ki si je zadal nalogo, da bo po gr\xc5\xa1kem vzoru razlo\xc5\xbeil naravo sveta v doma\xc4\x8dem jeziku. _NEWLINE_Poeti\xc4\x8dna popolnost njegovega dela je vzbujala spo\xc5\xa1tovanje kritikov od antike do danes: njegova filozofija je bolj filozofija pesnika kot misleca, in ravno pri filozofiji mu je pesni\xc5\xa1ki talent pomagal do slave. Lukrecij je \xc5\xa1e posebno spo\xc5\xa1tovan zaradi vdanosti in ob\xc4\x8dudovanja, s katerim je gledal na svojega gr\xc5\xa1kega u\xc4\x8ditelja - Epikurja, in zaradi neomahljivega prepri\xc4\x8danja, da je njegov nauk resni\xc4\x8den. Imel se je za njegovega glasnika. _NEWLINE_Lukrecij v svojem pisanju poudarja, kako nesmiselno je teolo\xc5\xa1ko gledanje na stvarstvo. Zmeraj znova kritizira religijo in teologe ter z ironijo in s fanati\xc4\x8dno ihto poudarja resnico Epikurove filozofije. Iz tega je razvidno, koliko je Epikur pomenil Lukreciju. V svojem \xc5\xbeivljenju je pre\xc5\xbeivel \xc5\xa1tevilne strahote \xe2\x80\x93 politi\xc4\x8dne in socialne \xe2\x80\x93 ki so pretresle rimsko republiko. V otro\xc5\xa1kih in mladeni\xc5\xa1kih letih je Lukrecij odra\xc5\xa1\xc4\x8dal v dr\xc5\xbeavljanski vojni med optimati in populari, pre\xc5\xbeivel Sulovo diktaturo,  ma\xc5\xa1\xc4\x8devanje Marija in Cine z vsemi  proskripcijami in politi\xc4\x8dnimi umori; v mo\xc5\xa1ki dobi je do\xc5\xbeivel Katilinovo zaroto in neogibno dr\xc5\xbeavljansko vojno. Ker je bil zvest Epikurju in se dr\xc5\xbeal zahtevam epikurejske etike, naj se njeni prista\xc5\xa1i ogibljejo delu v javnosti, ker prina\xc5\xa1a v \xc5\xbeivljenje nered in nemir, se Lukrecij ni vme\xc5\xa1aval v politi\xc4\x8dno dogajanje. _NEWLINE_Svoje poslanstvo je videl v tem, da je rojakom z verzi posredoval materialisti\xc4\x8dno Epikurovo doktrino, ker je bila fizikalna razlaga vesoljne narave po njegovem mi\xc5\xa1ljenju zmo\xc5\xbena odvzeti \xc4\x8dloveku strah pred religijo ter mu zagotoviti mir. Kakor se je \xc5\xa1e tako tesno oprijemal svojega u\xc4\x8ditelja, mu po zna\xc4\x8daju ni bil niti malo podoben. Pri Epikurju ni najti niti sledu viharne zanosnosti, ki tako pogosto prepeva Lukrecijev poem. Epikur resda \xc5\xbeeli biti prost mita o bogovih, a njegova \xc5\xbeelja je krotka in umerjena v primeri z Lukrecijevimi silovitimi izpadi zoper teolo\xc5\xa1ko miselnost in gledanje na svet. Lukrecijev temperament je bil z ene strani buren, strasten in podnetljiv, na drugi strani pa mu je grenila \xc5\xbeivljenje mra\xc4\x8dna melanholija. Ve\xc4\x8dkrat naletimo v pesnitvi na verze, ki pri\xc4\x8dajo o filozofovih notranjih bojih, prevarah in hudi razdvojenosti. Hrepenel je po vrhovnem smotru epikurejske etike, po du\xc5\xa1nem miru, ki pa ga ni nikoli dosegel. Zato je postal nauk, ki ga je tako gore\xc4\x8de oznanjeval zanj celo tragi\xc4\x8den._NEWLINE_Izmerna nazornost, pogodljivost in drznost njegove metaforike, prispodob in orisov, potrjujejo, da je bil Lukrecij mojster pisanja. Nekateri ga postavljajo celo ob bok Katula. Kakor je Katul pevec subjektivne lirike, ki nam odpira pogled v svoje od ljubezni in sovra\xc5\xa1tva razbi\xc4\x8dano srce, tako odseva iz Lukrecovega poema \xc5\xbeivljenje mo\xc5\xbea, ki je po mnogih viharjih in vro\xc4\x8dih bojih mislil, da je na\xc5\xa1el resnico in z njo odre\xc5\xa1enje od dveh najhuj\xc5\xa1ih sovra\xc5\xbenikov \xc4\x8dlove\xc5\xa1tva, od religije in od strahu pred smrtjo._NEWLINE_Lukrecij je imel zasluge tudi za razvoj in obogatitev doma\xc4\x8dega jezika. Bil je prvi, ki je sku\xc5\xa1al Epikura pribli\xc5\xbeati rimskemu svetu, zato si je moral primeren jezikovni instrument \xc5\xa1ele ustvariti, da je bil kos gr\xc5\xa1kim virom, ki jih je pretkal v latin\xc5\xa1\xc4\x8dino. \xc5\xa0tevilni arhaizmi v oblikoslovju, izbiri besed in sintaksi dajejo njegovemu slogu slovesen zna\xc4\x8daj. Toda navkljub veli\xc4\x8dini in poeti\xc4\x8dnim vrlinam Lukrecijeva pesnitev v antiki ni pustila trajnega vpliva. Njegova besedila so bila namre\xc4\x8d te\xc5\xbeko razumljiva, hkrati pa njegova filozofska ideja za \xc4\x8dasa njegovega \xc5\xbeivljenja ni bila \xc5\xa1ir\xc5\xa1e sprejeta. Eden redkih, ki ga je za \xc4\x8dasa njegovega \xc5\xbeivljenja spo\xc5\xa1toval je Vergil, ki je v drugi knjigi svojega dela Georgike, navezujo\xc4\x8d se na Lukrecija, zapi\xc5\xa1e: "Vesel je tisti, ki je odkril izvor stvari in vrgel vse svoje strahove, neube\xc5\xbeljivo usodo ter peklenski hru\xc5\xa1\xc4\x8d podzemlja pod svoje noge."\n_START_SECTION_\nO naravi sveta (De rerum natura)\n_START_PARAGRAPH_\nOd Lukrecija imamo samo eno znano delo - epsko pesnitev O naravi sveta._NEWLINE_Delo O naravi sveta je sicer nedokon\xc4\x8dano, v heksametrih pisan ep. Obsega 6 knjig in sodi med najvi\xc5\xa1je dose\xc5\xbeke rimske poezije in filozofije. Zanj so zna\xc4\x8dilni opisi \xc5\xbeivljenja narave in ljudi ter \xc5\xbeiva navdu\xc5\xa1enja nad sicer suhoparnimi temami. Nasploh pa nasprotno kot v epikurejskih, v Lukrecijevem delu prevladuje vseprisotna resnoba._NEWLINE_Lukrecij svoje filozofsko delo primerja z delom zdravnika, ki v\xc4\x8dasih v sladki med prime\xc5\xa1a kak\xc5\xa1no grenko zdravilo, ki je kljub grenkobnemu okusu zdravilno. Tako tudi Lukrecij svoje te\xc5\xbeke filozofske resnice oblikuje v melodi\xc4\x8dne verze, da bi se jih ljudje la\xc5\xbeje sprejeli. Lukrecij, prvi epikurejski filozof, ki je pisal v latin\xc5\xa1\xc4\x8dini, v epu O naravi sveta namre\xc4\x8d dosledno prena\xc5\xa1a epikurejsko filozofijo in psihologijo._NEWLINE_Njegov heksameter iz\xc5\xbeareva mo\xc4\x8dno pesni\xc5\xa1ko individualnost in je ponekod nekoliko robat v primerjavi z urbano gladkostjo Vergilovih in Ovidovih verzov. Akcenti, ki padajo na kratke samoglasnike, pogoste asonance in sinkope samoglasnikov, lahko marsikomu zvenijo grobo, \xc4\x8deprav je to v glavnem samo vtis, ki ga dobimo, \xc4\x8de primerjamo dela kasnej\xc5\xa1ih pesnikov in pod pogojem, da ne poznamo na\xc4\x8dina in ve\xc5\xa1\xc4\x8din takratnih bralcev poezije v latinskem jeziku. Lukrecijev jezik je mestoma arhai\xc4\x8den, z rodilnikom na \xe2\x80\x93ai ali na \xe2\x80\x93um, z uporabo oblike -ollus namesto klasi\xc4\x8dne -ille in z uporabo nedolo\xc4\x8dnika na \xe2\x80\x93ier. Ep je bogat z aliteracijami in onomatopejami. Popolni latinski filozofski slovar naredi kasneje Ciceron, tako da se Lukrecij prito\xc5\xbeuje na egestas linguae (siroma\xc5\xa1tvo jezika), s katerim se soo\xc4\x8da pri predstavitvi svoje tematike v latinskem jeziku. V teh primerih se poslu\xc5\xbeuje gr\xc5\xa1kega jezika in uporablja metafore (semina rerum, corpora minima)._NEWLINE_Ep je bogat z vrhunskimi pesni\xc5\xa1kimi slikami. Uvod v prvo knjigo, znan kot Invokacija Venere, je neprekosljiv v rimski knji\xc5\xbeevnosti, kakor po svojim ekstati\xc4\x8dnem slavljenju \xc5\xbeivljenjske mo\xc4\x8di in regeneracije sveta, kot po vrhunski Epikurovi lucidnosti v kritiki praznoverja (religio). Slednje predstavlja uvod k osnovni temi pesmi. V epu Lukrecij postavlja na nasprotna bregova ratio (razum, ki vodi do resni\xc4\x8dnega spoznanja) in religio (vera, ki ljudi postavlja v podrejen polo\xc5\xbeaj in jih sili v zlo\xc4\x8dinska dejanja \xe2\x80\x93  navaja \xc5\xa1tevilne primere, kot je na primer \xc5\xbertvovanje Ifigenije.)\n_START_SECTION_\n1. knjiga\n_START_PARAGRAPH_\nReligijo Lukrecij ozna\xc4\x8di kot vir praznoverja in prevare. Pravi, da ni\xc4\x8d ne nastane iz ni\xc4\x8da, in da ni\xc4\x8d v resnici nikoli ne premine. Tako se torej snov in mo\xc4\x8d stalno ohranjata. Zapi\xc5\xa1e, da se atomi ali za\xc4\x8detki stvari gibljejo po neskon\xc4\x8dni praznini vesoljstva. Smotrna ureditev je samo poseben primer med velikim \xc5\xa1tevilom, ki si jih je mogo\xc4\x8de misliti. Negira vsako mo\xc5\xbenost kreacionizma in bo\xc5\xbeje intervencije. Osnovni cilj Lukrecija je osvoboditi ljudi praznoverja. To dose\xc5\xbee s predstavitvijo filozofske smeri gr\xc5\xa1kega filozofa Epikurja - epikurizem. Po Lukreciju je praznoverje vsako verovanje v eksistenco bogov ali drugih nadnaravnih sil, ki naj bi ustvarile na\xc5\xa1 svet in na kakr\xc5\xa1en koli na\xc4\x8din uravnavali \xc5\xbeivljenje ljudi.\n_START_SECTION_\n2. knjiga\n_START_PARAGRAPH_\nV tem delu pisatelj obravnava gibanje in lastnosti atomov v Epikurovem, atomisti\xc4\x8dnem smislu; iz zdru\xc5\xbeitve dolo\xc4\x8denih atomov nastane ob\xc4\x8dutek; svetov je ne\xc5\xa1teto, trajajo izredno dolgo in so velikanski, pa vendar minevajo, kot tudi na\xc5\xa1 planet. Tako strah pred bogovi razbija v epu z dokazi, da se vse dogajanje lahko pojasni z ustreznim gibanjem \xc2\xbbatomov\xc2\xab\xc2\xa0in njihovimi medsebojnimi trki in grupiranjem, do \xc4\x8desar pride v primeru njihovega gibanja v praznem prostoru. \xc2\xbbAtomi in prazen prostor\xc2\xab\xc2\xa0- to je Lukrecijeva razlaga sveta, sveta v katerem ni bo\xc5\xbeanstva in drugih nadnaravnih sil.\n_START_SECTION_\n3. knjiga\n_START_PARAGRAPH_\nGlavna tema tretjega dela je izpodbijanje vere v neumrljivosti in iz nje izvirajo\xc4\x8di strah pred smrtjo. Strah pred smrtjo zavra\xc4\x8da s pojasnilom, da smrt sama predstavlja le materialni razpad bitja, ter da kot konec obstoja bitja sama po sebi ne more biti niti dobra niti slaba stvar. \xc5\xbdivljenje je za bitje pomembno samo dokler je to bitje \xc5\xbeivo. Je nekaj nekaj \xc4\x8disto normalnega, ob kateri du\xc5\xa1a, prav tako kot toplota in \xc5\xbeivljenjska sapa, le zapustita telo. Strah pred smrtjo pa je le reakcija ljudi, ki se tekom \xc5\xbeivljenja soo\xc4\x8dajo s strahotami in bole\xc4\x8dino. Lukrecij pravi, da ljudje ob\xc4\x8dutijo strah tudi zaradi obsojenosti na ve\xc4\x8den neobstoj po smrti - predlaga logi\xc4\x8den razmislek o ve\xc4\x8dnem neobstoju pred smrtjo.\n_START_SECTION_\n4. knjiga\n_START_PARAGRAPH_\nV tem delu prevladuje stroga materialisti\xc4\x8dna razlaga \xc4\x8dlovekovih ob\xc4\x8dutkov, zlasti spolnih ljubezni.\n_START_SECTION_\n5. knjiga\n_START_PARAGRAPH_\nPisatelj pripoveduje o nastanku sveta in razvoju \xc5\xbeivih bitij, zlasti ljudi in jezika, umetnosti, dr\xc5\xbeave in vere od njihovih za\xc4\x8detkov.\n_START_SECTION_\n6. knjiga\n_START_PARAGRAPH_\nKnjiga se ukvarja z izrednimi naravnimi pojavi (magnetizem, nevihte, ognjeni\xc5\xa1ki izbruhi\xe2\x80\xa6) in bolezni ljudi. Delo se namre\xc4\x8d kon\xc4\x8da s pretresljivim opisom kuge.\n_START_SECTION_\nZgradba knjig\n_START_PARAGRAPH_\nUvodni deli razli\xc4\x8dnih knjig poudarjajo dol\xc5\xbenost zahvaljevanja Epikurju zaradi osvoboditve pred neutemeljenim strahom, pred praznim, nesre\xc4\x8dnim ter su\xc5\xbeenjskim \xc5\xbeivljenjem \xc4\x8dlove\xc5\xa1tva. Zaklju\xc4\x8dek tretje knjige (o smrti in zakaj se je ni treba bati) in \xc5\xa1este knjige (o bolezni, \xc5\xa1e posebno o kugi) nam dajejo nekatere od najbolj\xc5\xa1ih opisov v knji\xc5\xbeevnosti. Prav tako so vrhunski opisi v epu, kot so: nevihta, bitka, po\xc5\xbear in poplava. Opis slavne atenske kuge na koncu \xc5\xa1este knjige je mojstrsko izpeljan na podlagi klasi\xc4\x8dnega Tukididovega opisa._NEWLINE_Struktura vsake knjige in epa v celoti ustreza tipi\xc4\x8dni strukturi argumentacije: definiranje problema, postavljanje teze, dolo\xc4\x8danje antiteze, zavra\xc4\x8danje antiteze in predstavitev zaklju\xc4\x8dka. Kljub temu, da je ep napisan v \xc5\xa1estih knjigah, se ga lahko deli na dva glavna dela. Prve tri knjige predstavljajo osnovno teorijo o bitju in nebitju, o materiji in prostoru, o atomih in njihovem gibanju, o prostorski in \xc4\x8dasovni neskon\xc4\x8dnosti vesolja, o pravilih reprodukcije (\xc4\x8dude\xc5\xbeev in slu\xc4\x8dajnosti ni, vsa bitja se rojevajo z dolo\xc4\x8denim vzrokom, na dolo\xc4\x8denem mestu, v dolo\xc4\x8denem \xc4\x8dasu), o naravi uma in duha kot materialnih entitet in o naravi njihove moralnosti, da sama bitja s svojimi funkcijami (zavest, bole\xc4\x8dina) do\xc5\xbeivljajo konec isto\xc4\x8dasno v trenutku, ko do\xc5\xbeivi konec njihovo telo. Zadnje tri knjige s pomo\xc4\x8djo atomov in materije pojasnjujejo pojave, ki okupirajo pozornost \xc4\x8dlove\xc5\xa1tva, kot so \xc4\x8dutila, reprodukcija, naravne sile, poljedelstvo, nebo in bolezen.\n_START_SECTION_\nPrevod v sloven\xc5\xa1\xc4\x8dino\n_START_PARAGRAPH_\nO naravi sveta\' je leta 1959 v sloven\xc5\xa1\xc4\x8dino prevedel starosta prevajalstva anti\xc4\x8dnih gr\xc5\xa1kih del Anton Sovre. Prevod je iz\xc5\xa1el pri Slovenski matici.'