b'\n_START_ARTICLE_\nHugo Wolf\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nOba star\xc5\xa1a (Katherina Orehovnik in Philipp Wolf) sta imela slovenske prednike. Hkrati s \xc5\xa1irjenjem usnjarske obrti in vzpenjanjem po dru\xc5\xbebeni lestvici so do\xc5\xbeivljali tedaj obi\xc4\x8dajen proces ponem\xc4\x8devanja. Volki, kakor so se pisali do prihoda v Slovenj Gradec, so se v prete\xc5\xbeno nem\xc5\xa1ki tr\xc5\xbeni naselbini la\xc5\xbeje uveljavili s priimkom Wolf. Imel je 3 sestre in 2 brata._NEWLINE_V resnici je imel opravljeno le osnovno \xc5\xa1olo. Od svojega o\xc4\x8deta, ki je bil strasten glasbenik, se je Wolf nau\xc4\x8dil igrati violino in klavir. Iz \xc5\xa1ole v Mariboru se je po dveh letih izpisal. Po nesre\xc4\x8dnem \xc5\xa1olanju v Gradcu in na samostanski gimnaziji svetega Pavla v Labotski dolini, se je izkazalo, da razen za glasbo nima drugih sposobnosti, zato je \xc5\xa1el leta 1875 na dunajski konservatorij, kjer je bil med drugimi njegov so\xc5\xa1olec tudi Gustav Mahler. Kot ka\xc5\xbee, se je zelo malo nau\xc4\x8dil in bil leta 1877 zaradi disciplinskega prekr\xc5\xa1ka izklju\xc4\x8den. Od sedemnajstih let dalje je bil za svoje glasbeno izobra\xc5\xbeevanje odvisen od sebe. Preselil se je Slovenj Gradec, kjer je poleti 1877 nastal prvi ciklus zborovskih pesmi in samospevov (Wanderlied). Novembra 1877 se je vrnil na Dunaj, kjer \xc5\xa1e ne osemnajstleten stakne oku\xc5\xbebo s sifilisom, ki vse do smrti leta 1903 zaznamuje njegovo \xc5\xbeivljenje in ustvarjanje. S klavirjem in finan\xc4\x8dno podporo svojega o\xc4\x8deta, je \xc5\xbeivel na Dunaju ve\xc4\x8d let. Leta 1881 se je zaposlil kot asistent dirigent v mestnem gledali\xc5\xa1\xc4\x8du v Salzburgu, vendar je po treh mesecih odstopil in nikoli ve\xc4\x8d ni bil najet kot glasbenik._NEWLINE_Leta 1884 je Wolf postal glasbeni kritik pri bulvarskem \xc4\x8dasopisu Wiener Salonblatt, kjer je bil vnet ob\xc4\x8dudovalec Wagnerja in kritiziral Brahmsa. Leta 1887 je objavil dvanajst svojih pesmi, odstopil s polo\xc5\xbeaja pri \xc4\x8dasopisu in se posvetil komponiranju. Naslednjih devet let je bila njegova slava kot skladatelja na vi\xc5\xa1ku. Bilo je sto obdobje intenzivnega ustvarjanja in obdobje du\xc5\xa1evne in fizi\xc4\x8dne iz\xc4\x8drpanosti, ko so bili v\xc4\x8dasih trenutki, ko ni mogel poslu\xc5\xa1ati glasbe._NEWLINE_Wolf je do smrti trpel zaradi skrajne rev\xc5\xa1\xc4\x8dine, kar je bilo zanj te\xc5\xbeko breme zaradi njegovega slabega zdravja in ponosa, ob\xc4\x8dutljivega in \xc5\xbeiv\xc4\x8dnega temperamenta. Dohodek je dolgoval skoraj izklju\xc4\x8dno vztrajnim prizadevanjem majhne skupine prijateljev, glasbenih kritikov in pevcev, ki so izvajali njegove pesmi, podpori dunajskega akademske dru\xc5\xbebe Wagner in ustanovitvi zdru\xc5\xbeenja Hugo Wolf leta 1897 z Michaelom Haberlandtom na Dunaju._NEWLINE_V septembru 1897 je moral zaradi sifilisa v bolni\xc5\xa1nico. 24. januarja 1898 je bil kot ozdravljen (\xc4\x8deprav je psihiater Wilhelm Svetlin priznal neozdravljivo bolezen umetnika), odpu\xc5\xa1\xc4\x8den. Wolf je vse do poletja istega leta pre\xc5\xbeivel na Jadranu, nato pa v Traunkirchnu v Zgornji Avstriji. Po poskusu samomora pri Traunsee so ga sprejeli na najbolj\xc5\xa1em oddelku ni\xc5\xbejeavstrijske dr\xc5\xbeavne umobolnice na Dunaju, kjer je po \xc5\xa1tirih letih trpljenja 22. februarja 1903 umrl._NEWLINE_Posmrtno masko je izdelal Franz Seifert. Grob je v dunajskem centralnem pokopali\xc5\xa1\xc4\x8du (Skupina 32 A, \xc5\xa1tevilka 10). \xc5\xa0e istega leta so na Dunaju, Mariahilf (6. Bezirk) poimenovali ulico Hugo-Wolf-Gasse.'