b'\n_START_ARTICLE_\nRunjevica\n_START_SECTION_\nKdaj je bila pripovedka zapisana?\n_START_PARAGRAPH_\nPripovedka se bile zapisana leta 1971, ko se je Pavel Medve\xc5\xa1\xc4\x8dek zaposlil na Zavodu za spominsko varstvo Gorica, kjer je dokumenitral ljudsko arhitekturo na obmo\xc4\x8dju sedmih severnoprimorskih ob\xc4\x8din. Tako ga je pot zanesla tudi na obmo\xc4\x8dje Matarskega podolja, Podgorskega Krasa in \xc4\x8ci\xc4\x8darije, kjer so prebivalci pripovedovali o \xc5\xa0trpedu.\n_START_SECTION_\nAnaliza\n_START_PARAGRAPH_\nV Runjevicah v majhnih kamnitih oku\xc4\x8detah (kamnita hi\xc5\xa1ka, grajena na suho) so \xc5\xbeiveli revni ljudje, ki so redili in pasli ovce od bogatinov iz Odoline. Zgodilo se je tudi, da jim je kak\xc5\xa1no ovco raztrgal volk ali je katera poginila, takrat so jim gospodarji vzeli del zaslu\xc5\xbeka. V takih primerih jim je na pomo\xc4\x8d prisko\xc4\x8dil dobri \xc5\xa0trped, ki jim je pod lipo v duplu pustil kak\xc5\xa1en sold. Za to \xc5\xa0trpedovo dobroto pa je nekega dne izvedel herpeljski me\xc5\xa1eter. Na skrivaj se je pritihotapil do \xc5\xa0trpedove lipe in za\xc5\xa1el brskati v duplu. Kmalu je na\xc5\xa1el glinen lonec, misle\xc4\x8d da je poln zlatnikov. Hitro je dvignil pokrov in z roko segel vanj. V loncu pa je bil velik gad, ki ga je pi\xc4\x8dil, v velikih mukah je \xc5\xa1e tisto no\xc4\x8d umrl.\n_START_SECTION_\nPredstavitev knji\xc5\xbeevnih oseb\n_START_PARAGRAPH_\nHerpeljski me\xc5\xa1eter, goljuf, ki se je potikal okrog \xc5\xa0trpedove lipe. Hotel je obogateti, a se mu je \xc5\xa0trped hitro ma\xc5\xa1\xc4\x8deval._NEWLINE_\xc5\xa0trpedi so bile pla\xc5\xa1ljive \xc5\xbeivali. Podnevi so dremali v drevesnih duplinah ali pod bukovimi koreninami, pono\xc4\x8di pa so nesli\xc5\xa1no letali okoli in pomagali revnim, bolnikom in pomo\xc4\x8di potrebnim ljudem. Tudi tokrat so prisko\xc4\x8dili na pomo\xc4\x8d revni dru\xc5\xbeini.\n_START_SECTION_\nKraj in \xc4\x8das dogajanja\n_START_PARAGRAPH_\nMatarsko podolje je \xc5\xa0trpedova de\xc5\xbeela. Tako se imenujeta kar dva hriba v tej suhi kra\xc5\xa1ki dolini. Pa \xc5\xa1e eno naselje, a to je \xc5\xbee v hrva\xc5\xa1ki Istri. V osrednjem delu Matarskega podolja le\xc5\xbei gru\xc4\x8dasta vas Markov\xc5\xa1\xc4\x8dica. Na severni strani se dviga Brkinsko hribovje, na jugu pa Slavnik in vrhovi \xc4\x8ci\xc4\x8darije. Zna\xc4\x8dilna kra\xc5\xa1ka gmajna je porasla z gostim brinjem, ki v\xc4\x8dasih zraste v prava drevesa. Polno je vrta\xc4\x8d, kotanj in brezen. Nekje po drugi svetovni vojni, ko so bili Brkini, \xc5\xa1e dokaj odmaknjen predel, v katerem se je ohranjalo veliko starega izro\xc4\x8dila. Ljudje so si kraj\xc5\xa1ali \xc4\x8das z pripovedovanjem pripovedk.'