b'\n_START_ARTICLE_\nAnton Pavlovi\xc4\x8d \xc4\x8cehov\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nBil je rojen kot tretji od \xc5\xa1estih pre\xc5\xbeivelih otrok Pavla Jegorovi\xc4\x8da \xc4\x8cehova v Taganrogu, pristani\xc5\xa1kem mestu na obali Azovskega morja. Stari star\xc5\xa1i so izvirali iz dana\xc5\xa1nje Ukrajine. O\xc4\x8de je bil nasilne\xc5\xbe, zaradi \xc4\x8desar mnogi zgodovinarji i\xc5\xa1\xc4\x8dejo povezave z njim v mnogih hinavskih likih iz kasnej\xc5\xa1ih Antonovih del. Mati, Jevgenija Morozova je bila dobra pripovedovalka, ki je svoje otroke pogosto zabavala z zgodbami s svojih potovanj po celi Rusiji z o\xc4\x8detom, ki je bil potujo\xc4\x8di prodajalec blaga. Anton je obiskoval gr\xc5\xa1ko gimnazijo v Taganrogu, kjer je enkrat ponavljal razred. Poleg \xc5\xa1ole je moral peti v o\xc4\x8detovem cerkvenem zboru in v zboru pravoslavnega samostana. Zaradi slabih izku\xc5\xa1enj pri tem, je kasneje postal ateist._NEWLINE_Leta 1876 je njegov o\xc4\x8de zaradi gradnje nove dru\xc5\xbeinske hi\xc5\xa1e bankrotiral. Da bi se izognil zaporu za dol\xc5\xbenike je z dru\xc5\xbeino pobegnil v Moskvo, kjer sta \xc5\xa1tudirala njegova starej\xc5\xa1a sinova, Aleksander in Nikolaj. Mati je selitev in bankrot fizi\xc4\x8dno in psihi\xc4\x8dno uni\xc4\x8dila. Anton je ostal v doma\xc4\x8dem kraju, da bi prodal preostalo dru\xc5\xbeinsko imetje in zaklju\xc4\x8dil \xc5\xa1olanje. Leta 1879 je kon\xc4\x8dal gimnazijo in od\xc5\xa1el za dru\xc5\xbeino v Moskvo, kjer je za\xc4\x8del \xc5\xa1tudirati medicino. \xc5\xa0tudij je zaklju\xc4\x8dil leta 1884 in postal zdravnik, poklic, ki ga je opravljal do konca \xc5\xbeivljenja. Kot zdravnik je zaslu\xc5\xbeil malo, saj je revne zdravil brezpla\xc4\x8dno.\n_START_SECTION_\nZgodnje obdobje pisateljevanja\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xbde med \xc5\xa1tudijem je za\xc4\x8del v \xc5\xa1tudentskih \xc4\x8dasopisih objavljati anonimne \xc4\x8dlanke, kmalu zatem pa je pod psevdonimom Anto\xc5\xa1 \xc4\x8cehonte za\xc4\x8del objavljati tudi v drugih \xc4\x8dasopisih. Praviloma so njegova zgodnja dela zaznamovana s komedijo in lahkotnostjo. Objavlja v vedno bolj presti\xc5\xbenih revijah. Leta 1888 objavi \xc2\xbbStepa\xc2\xab, razmeroma dolgo zahtevno zgodbo avtobiografske narave o otro\xc5\xa1kem pogledu na potovanje po Ukrajini. Humor nikoli ni povsem zapustil \xc4\x8cehovova dela, kratke zgodbe in povesti so bile po letu 1888 znatno bolj resno zastavljene. Nekatere zgodbe so bile celo tragi\xc4\x8dne \xc5\xa1tudije osebnosti (Dolgo\xc4\x8dasna zgodba). Dela so bila izjemno cenjena kot klini\xc4\x8dna \xc5\xa1tudija, kjer je uporabil \xc4\x8cehov tudi svoje medicinsko znanje pri zdravljenju psihi\xc4\x8dnih bolezni. Klini\xc4\x8dnost pisanja je izpostavila tako znanost medicine kot tudi prijazen humor do opisanih zna\xc4\x8dajev. Pisanje je bilo cenjeno tudi zato, ker je bilo posledica ob\xc4\x8dasno delujo\xc4\x8dega doktorja medicine. Mnogi kritiki so se lotili njegovih del ob vedno bolj prepoznavnem literarnem ugledu. Leta 1890 se odpravi v kazensko kolonijo otoka Sahalin v Sibiriji, kjer preu\xc4\x8duje tamkaj\xc5\xa1nje prebivalstvo in izda \xc5\xa1e vedno zelo cenjeno sociolo\xc5\xa1ko \xc5\xa1tudijo Otok Sahalin (1893\xe2\x80\x9394). \xc4\x8cehov obi\xc5\xa1\xc4\x8de tudi zahodno Evropo skupaj s pomembnim lastnikom \xc4\x8dasopisa Novi \xc4\x8dasi, A.S. Suvorinom. \xc4\x8cehov se zaplete v tedanje muke afere Alfreda Dreyfusa, kjer podpira judovskega \xc4\x8dastnika. Razvija vedno bolj tudi dramati\xc4\x8dno udejstvovanje. \xc4\x8cehova igra Leseni duh, \xc5\xa1tiridejanka, se kasneje obdela in predela v sedaj veliko bolj cenjeno delo Stri\xc4\x8dek Vanja. Predelava se je zgodila med leti 1890 in 1896 in bila objavljena 1897. Napisal je tudi druge farse kot so: Medved, Snubitev, Svadba, Jubilej.\n_START_SECTION_\nObdobje Melihova: 1892\xe2\x80\x9398\n_START_PARAGRAPH_\nPo medicinski oskrbi velike lakote 1891-1892, kjer je deloval kot zdravnik in zdravni\xc5\xa1ki administrator, je kupil kmetijsko zemlji\xc5\xa1\xc4\x8de v vasi Melihovo 60km ju\xc5\xbeno do Moskve. Tu je oskrbel svojo dru\xc5\xbeino, ostarele star\xc5\xa1e in sestro, ki jih je \xc5\xbee od mladega finan\xc4\x8dno podpiral. Gre za razmeroma bogato ustvarjalno obdobje, ki pa je literarno pomembno le zaradi odstopanja od sicer obi\xc4\x8dajno sentimentalnega in nebrutalnega opisovanja ruskega kme\xc4\x8dkega \xc5\xbeivljenja. \xc4\x8cehov se loteva tudi opisovanja tako imenovane inteligencije, izobra\xc5\xbeenega prebivalstva. Pri opisovanje velja za objektivnega pisca, celo pisec sociolo\xc5\xa1kih \xc5\xa1tudij. Veliko da na zgled Leva Nikolajevi\xc4\x8da Tolstoja, a ga ne prepri\xc4\x8da njegovo stali\xc5\xa1\xc4\x8de do zlega vedenja, \xc5\xa1e posebno pri zdravstveni negi. V zgodbi Ambulanta \xc5\xa1t.6 (1892) je ostareli zdravnik, ki dopu\xc5\xa1\xc4\x8da oz. ohranja nemogo\xc4\x8de razmere v ambulanti du\xc5\xa1evnih bolnikov, prepu\xc5\xa1\xc4\x8den za kazen po spletki podrejenega istim razmeram kot pacient. \xc4\x8cehov pa podpira zavezo Tolstoja, da prepri\xc4\x8danja srednjega razreda ne vodijo vedno v pravo smer in da njegovi liki lahko dose\xc5\xbeejo veliko dobrega z izbiro preprostega \xc5\xbeivljenja. Liki so tako ve\xc4\x8dkrat izpostavljeni grozi nedopolnjenih ali nedokon\xc4\x8danih ambicij, a \xc4\x8cehov ne dose\xc5\xbee na\xc4\x8delne re\xc5\xa1itve ali nauka, ki bi jim pomagal, tudi nauk zgodbe ni vedno jasen, nikoli pa prav izpostavljen. V tem obdobju napi\xc5\xa1e tudi eno samo dramo Utva, ki je bila napa\xc4\x8dno ozna\xc4\x8dena s strani pisca kot komedija. Drama o spopadu dveh generacij je bila veliko avtorjevo razo\xc4\x8daranje, kasneje pa je dosegla vsaj ugledno in bolje sprejeto priredbo.\n_START_SECTION_\nYalta obdobje: 1899\xe2\x80\x931904\n_START_PARAGRAPH_\nMarca 1897 je \xc4\x8cehov zaradi tuberkuloze utrpel notranje krvavitve na plju\xc4\x8dih. Hude posledice bolezni so ga prisilile v mirovanje, zato je zapustil kmetijo in se preselil v Jalto na obali Krima. Tu je kupil vilo, ki bi re\xc5\xa1ila njegovo zdravje med zimovanjem, sicer pa je potoval v Francijo. Literarni uspeh je bil vedno bolj\xc5\xa1i, oddaljil pa se je Moskvi in tedanjem Sankt Petersburgu. Tu se poro\xc4\x8di leta 1901 z igralko Olgo Knipper, ambiciozno \xc5\xbeensko, s katero pa ni imel otrok. Ima veliko finan\xc4\x8dnih te\xc5\xbeav in je tako prodal avtorske pravice vsega nedramskega pisanja leta 1899 zalo\xc5\xbeniku A.F. Marxu za 75,000 rubljev, kar je po oceni nizek izkupi\xc4\x8dek. \xc4\x8cehov ni ve\xc4\x8d prizadeven pisec besedil, posve\xc4\x8da se pisanju iger. Njegove zadnje dve igre Tri sestre (1901) in \xc4\x8ce\xc5\xa1njev vrt (1904) so bile napisane za Moskovsko gledali\xc5\xa1\xc4\x8de. \xc4\x8cehov je imel veliko sporov glede narave njegovih poznih iger, saj je \xc5\xbeelel ohraniti lahkotnost pri pisanju. Prava slavnost \xc4\x8cehovih iger je nastopila \xc5\xa1ele po prvi svetovni vojni. Ruska literarna znanost je primerno obdelala njegova dela \xc5\xa1ele 40 let po njegovi smrti, torej v obdobju po drugi svetovni vojni. Veder in optimisti\xc4\x8den pisec je sicer najbolj znan po svojih poznih igrah, a velja tudi za zanimivega pisca proze, kjer uvaja v pisanje tudi spoznanja sociologije, medicine, psihiatrije.'