b'\n_START_ARTICLE_\nNarava\n_START_PARAGRAPH_\nNar\xc3\xa1va (tudi sn\xc3\xb4vni sv\xc3\xa9t, sn\xc3\xb4vno ves\xc3\xb3lje, nar\xc3\xa1vni sv\xc3\xa9t in nar\xc3\xa1vno ves\xc3\xb3lje ali starinsko natura in malo manj priroda) je vsa snov in energija, \xc5\xa1e posebej v svoji osnovni obliki, neodvisni od \xc4\x8dlove\xc5\xa1kega vpliva. Naravo raziskujejo razne znanstvene vede in \xc5\xa1e posebej naravoslovje. V grobem se deli na \xc5\xbeivo in ne\xc5\xbeivo naravo, vendar je meja med obema nejasna (molekularna biologija, biokemija), vklju\xc4\x8duje pojave velikostnih razredov od podatomskih delcev do vesolja.\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in evolucija\n_START_PARAGRAPH_\nSplo\xc5\xa1no sprejete definicije \xc5\xbeivljenja ni. Skupne lastnosti \xc5\xbeivih organizmov so presnova, rast, odzivanje na dra\xc5\xbeljaje iz okolja, prilagajanje na okolje in sposobnost razmno\xc5\xbeevanja. Rastline, \xc5\xbeivali, glive, protisti, arheje in bakterije sestavljajo celice, zgrajene iz organskih snovi in vode, ki izpolnjujejo vse prej na\xc5\xa1tete lastnosti. Vendar nekatere definicije \xc5\xbeivljenja vklju\xc4\x8dujejo tudi viruse, ki niso celi\xc4\x8dni organizmi in niso sposobni neodvisnega razmno\xc5\xbeevanja, ter nekatere obstoje\xc4\x8de in prihajajo\xc4\x8de oblike umetnega \xc5\xbeivljenja._NEWLINE_Nastanek \xc5\xbeivljenja pojasnjuje veliko znanstvenih teorij, zelo pogosto pa nastopa tudi v neznanstvenih mitolo\xc5\xa1kih in religio\xc5\xa1kih besedilih in izro\xc4\x8dilu. Abiogeneza je teorija, ki pojasnjuje nastanek \xc5\xbeivljenja iz ne\xc5\xbeive snovi. Nastanek organskih snovi iz anorganskih sestavin je bil dokazan v laboratorijskih poskusih, v katerih so pridobili vse znane gradnike \xc5\xbeivih organizmov, torej aminokisline (Miller-Ureyev poskus iz leta 1953), mikroskopske delce obdane s fosfolipidno polprepustno membrano, ki vsebujejo aminokisline, peptide in snovi z encimom podobno aktivnostjo. Mnoge teorije o nastanku \xc5\xbeivljenja izhajajo iz \xc2\xbbprimordialne juhe\xc2\xab, torej vodne raztopine z organskimi snovmi. Po Eigenovi hipotezi se je sistem ohranjanja informacij, torej osnova razmno\xc5\xbeevanja, razvil na osnovi ribonukleinske kisline (RNK), ki zdru\xc5\xbeujejo tako encimsko aktivnost kot tudi zmo\xc5\xbenost shranjevanja informacij v zaporedju nukleotidov (zelo podobno kot DNK). Na osnovi hipoteze so razvili \xc2\xbbSpiegelmanovo po\xc5\xa1ast\xc2\xab, 218 nukleotidov dolgo verigo RNK, ki je \xc5\xa1e najkraj\xc5\xa1a, ki se lahko ohranja s podvojevanjem ob prisotnosti encima RNA replikaze. Eigen je nadaljeval s poskusom in ustvaril podoben RNK sistem, ki je bil dolg samo 48-54 nukleotidov. Izvor \xc5\xbeivljenja iz primordialne juhe temelji na ogljikovih spojinah, vendar obstajajo tudi hipoteze, ki nastanek \xc5\xbeivljenja gradijo na \xc5\xbeelezo-\xc5\xbeveplovi ali cinkovi osnovi. Po prvi naj bi \xc5\xbeivljenje nastalo ob redoks reakcijah v prisotnosti pirita (FeS\xe2\x82\x82), saj naj bi spro\xc5\xa1\xc4\x8dena energija omogo\xc4\x8dala sintezo organskih molekul. Z laboratorijskim poskusom, v katerem so simulirali okolje s piritom, so proizvedli aminokisline, ki so tvorile di in tripeptide. Nadgradnja omenjene hipoteze je cinkova hipoteza, ki predvideva nastanek \xc5\xbeivljenja v okolju, ki je zelo podobno podmorskim hidrotermalnim vrelcem._NEWLINE_Znana \xc5\xbeiva bitja si delijo mnoge skupne lastnosti, kot so osnovni gradniki in informacija, shranjena v DNK ali v RNK, zato se sklepa, da ima vse \xc5\xbeivljenje skupen izvor. Najstarej\xc5\xa1i dokazi \xc5\xbeivljenja na Zemlji so stari 3,5 milijarde let,, razvoj bitij iz skupnega prednika s kopi\xc4\x8denjem sprememb in njihovo selekcijo skozi generacije pa pojasnjuje evolucija.\n_START_SECTION_\nMikroorganizmi\n_START_PARAGRAPH_\nPo najbolj \xc5\xa1iroki definiciji je mikroorganizem vsak organizem, ki ni viden s prostim o\xc4\x8dsom, zato je njegovo opazovanje mo\xc5\xbeno samo z mikroskopom. Zato med mikroorganizme lahko pri\xc5\xa1tevamo tudi evkartiontske protiste (npr. paramecij, bi\xc4\x8dkar ovratni\xc4\x8dar), mnoge glive (npr. kvasovke), nekatere alge in tudi \xc5\xbeivali, kot so s prosti o\xc4\x8desom nevidne pr\xc5\xa1ice. V o\xc5\xbejem smilu pa so mikroorganizmi prokariontske bakterije in arheje, ki se od evkariontskih organizmov razlikujejo po precej bolj enostavni zgradbi celice brez notranjih vklju\xc4\x8dkov (brez jedra, mitohondrijev, kloroplastov in notranjih membran). V primerjavi z rastlinami in \xc5\xbeivalmi imajo mikroorganizmi izjemno raznolike metabolne poti, izkori\xc5\xa1\xc4\x8dajo lahko zelo razli\xc4\x8dne vire hrane, \xc5\xbeivijo lahko tudi v izjemno vro\xc4\x8dih, hladnih, slanih ali za vi\xc5\xa1je organizme strupenih okoljih, celo v vesolju. V ustreznih razmerah se lahko zelo hitro razmno\xc5\xbeujejo, sposobni so hitre prilagoditve na okolje in hitre evolucije, zato ker imajo vi\xc5\xa1jo stopnjo mutacija pri podvojevanju DNK in ker lahko sprejemajo tujo DNK (horizontalni genski prenos).\n_START_SECTION_\nRastline, \xc5\xbeivali in glive\n_START_PARAGRAPH_\nRastline so prevladujo\xc4\x8di vidni ali makroskopski kopenski organizmi. Sposobne so vklju\xc4\x8devati atmosferski ogljik (ogljikov dioksid) v svojo biomaso v procesu fotosinteze, pri \xc4\x8demer nastaja kisik kot stranski proizvod. S tem so klju\xc4\x8dne za vzdr\xc5\xbeevanje s kisikom bogate atmosfere, ki jo potrebujejo \xc5\xbeivali. \xc5\xbdivali kisik potrebujejo za oksidacijo hrane, ki je lahko rastlinska (rastlinojedci ali herbivori), \xc5\xbeivalska (mesojedci ali karnivori) ali me\xc5\xa1ana (vsejedci ali omnivori). Glive samostojno niso sposobne vr\xc5\xa1iti fotosinteze, lahko pa tvorijo tesne simbiotske organizme z modrozelenimi algami (sodi med bakterije), ki jih imenujemo li\xc5\xa1aji. Ocenjuje se, da je na Zemlji 1,5 milijona vrst gliv,, 17.000 li\xc5\xa1ajev, 320.000 vrst rastlin, 1,4 milijona \xc5\xbeivali razen \xc5\xbeu\xc5\xbeelk (od tega 5490 vrst sesalcev in 9998 vrst ptic) in 10-30 milijonov vrst \xc5\xbeu\xc5\xbeelk.\n_START_SECTION_\nVirusi\n_START_PARAGRAPH_\nVirusi niso zgrajeni iz celice in se niso sposobni razmno\xc5\xbeevati brez gostiteljskega organizma, zato ote\xc5\xbeujejo natan\xc4\x8dno definicijo \xc5\xbeivljenja. Gostitelj je lahko evkarionstki organizem, v primeru bakteriofagov pa tudi prokariontski. Ve\xc4\x8dinoma so zgrajeni iz genetskega materiala, ki je lahko shranjen v obliki molekule DNK ali RNK, proteinskega pla\xc5\xa1\xc4\x8da in v\xc4\x8dasih \xc5\xa1e iz lipidne ovojnice. Ve\xc4\x8dinoma so premajhni, da bi bili vidni pod svetlobnim mikroskopom, zato jih lahko opazimo samo pod elektronskim mikroskopom. Njihov izvor ni dobro pojasnjen. Viroidi so rastlinski patogeni, ki jih sestavlja samo gola molekula RNK, zato se jih obi\xc4\x8dajno ne obravnava kot \xc5\xbeive organizme.'