b'\n_START_ARTICLE_\nPoklicna bolezen\n_START_PARAGRAPH_\nPoklicne bolezeni so bolezni, povzro\xc4\x8dene z dalj\xc5\xa1im neposrednim vplivom delovnega procesa in delovnih razmer na dolo\xc4\x8denem delovnem mestu ali na delu, ki sodi v neposredni okvir dejavnosti, na podlagi katere je oboleli zavarovan in so v registru poklicnih bolezni.\n_START_SECTION_\nPosledice poklicne bolezni\n_START_PARAGRAPH_\nZa osebe s poklicno boleznijo je pri\xc4\x8dakovana \xc5\xbeivljenjska doba skraj\xc5\xa1ana, zdravje je prizadeto, prizadeta je lahko tudi splo\xc5\xa1na in specifi\xc4\x8dna delovna zmo\xc5\xbenost, moteno je zadovoljevanje \xc5\xbeivljenjskih potreb. Ker so poklicne bolezni strogo pogojene z delovnim mestom, je diagnoza bolezni zelo pomembna tako za zagotavljanje pravic obolelih delavcev, kot tudi za prevzem dol\xc5\xbenosti in odgovornosti delodajalcev. Predvsem je potrebno ugotoviti, da je delovno mesto res pravi povzro\xc4\x8ditelj poklicne bolezni. To se ugotovi z delovno anamnezo, analizo in zdravstveno oceno delovnega mesta. Pri delavcih, ki delajo na takem delovnem mestu, je potrebno opraviti ustrezne preiskave organskih sistemov. \xc4\x8ce so izvidi in klini\xc4\x8dne slike pozitivni, in \xc4\x8de je ugotovljena jasna povezava med zdravstvenim stanjem delavca in \xc5\xa1kodljivimi dejavniki delovnega mesta, potem se potrdi, da gre za poklicno bolezen z zdravstvenega in pravnega vidika. Po pravilniku je delodajalec tisti, ki je dol\xc5\xbean zagotoviti\xc2\xa0\xc2\xbbzdravljenje\xc2\xab\xc2\xa0delovnega mesta, oziroma poskrbeti za ustrezno za\xc5\xa1\xc4\x8dito pred \xc5\xa1kodljivimi dejavniki in s tem zmanj\xc5\xa1ati ogro\xc5\xbeenost delavcev. Diagnoza in zdravljenje obolelega delavca potekata enako kot pri obi\xc4\x8dajnih klini\xc4\x8dnih diagnozah, le da ima delavec, ki mu je priznana poklicna bolezen, dolo\xc4\x8dene pravice in je tudi pravno ter zdravstveno za\xc5\xa1\xc4\x8diten.\n_START_SECTION_\nPoklicne bolezni v Sloveniji\n_START_PARAGRAPH_\nLetno je bilo v Sloveniji okrog 400 prijav poklicnih bolezni. Med njimi so bile \xc5\xa1e pred desetletjem na prvem mestu okvare sluha pred boleznimi zaradi izpostavljenosti navarnim snovem in zdravstvenim okvaram zaradi u\xc4\x8dinkov karcinogenih snovi, katerih dele\xc5\xbe je zadnja leta vse ve\xc4\x8dji. Drugih okvar (vibratorna bolezen, ko\xc5\xbene bolezni itd.) je malo, vendar pa je vpra\xc5\xa1ljiva zanesljivost statistike in prijavljanja.\n_START_SECTION_\nZgodovina pojavljanja poklicnih bolezni\n_START_PARAGRAPH_\nPojavljati so se za\xc4\x8dele tam, kjer se je za\xc4\x8delo tudi \xc4\x8dlove\xc5\xa1ko delo. \xc5\xbde pri prvih aktivnostih, ki jih lahko poimenujemo delo, so bile po\xc5\xa1kodbe ko\xc5\xbee in o\xc4\x8di pri obdelavi kamnitega orodja._NEWLINE_Egip\xc4\x8dani so na primer imeli \xc5\xbee v \xc4\x8detrtem tiso\xc4\x8dletju pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem rudnike bakra v Sinajskem pogorju. Najzgodnej\xc5\xa1i zapisi iz faraonskega obdobja \xc5\xbee opisujejo posamezne okvare delavcev. Opisano je tudi delo otrok in zapornikov v Egiptovskih rudnikih. Rimski arhitekt Vitruvije je ob pisanju o nevarnostih dela v rudnikih priporo\xc4\x8dal varovalne ukrepe, npr. uporabo svetilke, ki jo rudar pred delom spusti v jamo in \xc4\x8de plamen ne ugasne, gre v jamo tudi sam. Prav tako je pisal o poklicnih strupih v rudniku srebra v \xc5\xa0paniji. Prvi znani tiskani zapis je o poklicnih strupih je iz leta 1473. Prvo monografijo o profesionalnih boleznih je bila napisana leta 1534, v kateri so bile opisane poklicne bolezni rudarjev. Za\xc4\x8detnik medicine dela je Bernardo Ramazzini, profesor interne medicine v Paviji, kot avtor u\xc4\x8dbenika za poklicne bolezni. V knjigi je opisal 40 razli\xc4\x8dnih poklicev in vse do takrat znane bolezni, ki lahko nastanejo v teh poklicih. Pri tem ni pozabil niti na pevce, medicinske sestre, nune, \xc4\x8distilke strani\xc5\xa1\xc4\x8d, grobarje in slu\xc5\xbeabnike. Najve\xc4\x8d pozornosti je posvetil rudarjem v rudnikih kovin in razli\xc4\x8dnim drugim poklicem v obdelavi kovin. V 19. stoletju se je za\xc4\x8delo tudi prou\xc4\x8devanje raka kot poklicne bolezni. Iz za\xc4\x8detka 20. stoletja pa so znane \xc5\xa1tevilne znanstvene razprave o poklicni izpostavljenosti ionizirajo\xc4\x8dim sevanjem in o alergiji kot mehanizmu nastanka mnogih poklicnih, posebno ko\xc5\xbenih bolezni.\n_START_SECTION_\nNajpogostej\xc5\xa1i poklicni bolezni 21. stoletja\n_START_PARAGRAPH_\nStres in izgorelost sta vedno bolj izraziti posledici sodobnega poklicnega udejstvovanja. Stres je neprijetno stanje napetosti v \xc4\x8dloveku ob ugotovitvi, da je \xc5\xbeeleno stanje druga\xc4\x8dno od realnega. Prvi odzivi so napetosti v mi\xc5\xa1icah, hiperaktivnost, razdra\xc5\xbeljivost ali jeza, temu obdobju navadno sledi navajanje na novo situacijo. Po dolgotrajnem stresu pa telo iz\xc4\x8drpa svoje rezerve in posledi\xc4\x8dno prizadeta oseba postane pasivna, brezvoljna in iz\xc4\x8drpana. Spremenljivi eksisten\xc4\x8dni pogoji, podalj\xc5\xa1evanje delovnega \xc4\x8dasa, ki je pogosto tudi nedolo\xc4\x8dljiv, slabo vpliva na vso dru\xc5\xbeino, na samega zaposlenega pa vedno boj stresno. V zadnjem \xc4\x8dasu se pogosto v zvezi s stresom na delovnem mestu omenja tudi tako imenovani mobing in slabi medsebojni odnosi znotraj delovnih skupin. Pojav je po svetu, predvsem v ZDA, Japonski in Evropi \xc5\xbee dalj \xc4\x8dasa dobro poznan, pri nas pa zaposleni \xc5\xa1e vedno te\xc5\xbeko priznajo, da nalo\xc5\xbeenim nalogam, odgovornostim, hitrim spremebam in drugim obveznostim niso kos, kar pa \xc5\xa1e dodatno okrepi stresno situacijo. Dolgotrajna napetost in pomanjkanje prostega \xc4\x8dasa pa pogosto vodi v kroni\xc4\x8dno stanje skrajne psihofizi\xc4\x8dne in \xc4\x8dustvene iz\xc4\x8drpanosti, kar pa z drugimi besedami imenujemo izgorelost. Izgorelost je negativna reakcija na stres. Prizadeti razvije negativno lastno podobo, negativen odnos do dela, izgubi ob\xc4\x8dutek za stranke, ipd. Slabo se znajde tudi v osebnem \xc5\xbeivlejnju. Izgorelost v vi\xc5\xa1jih fazah pripelje celo do depresivnih in samomorilnih nagnjenj, katerim se pridru\xc5\xbeijo visoka mo\xc5\xbenost za infarkt in mo\xc5\xbegansko kap. Zdravljenje tako hudih oblik izgorelosti je dolgotrajno, celo do ve\xc4\x8d let, v\xc4\x8dasih je potrebna tudi dalj\xc5\xa1a hospitalizacija. Kot najbolj\xc5\xa1a preventiva velja, da mora vsak zaposleni svoje cilje postaviti realno, nujne so redne sprostitvene aktivnosti in primerno izra\xc5\xbeanje jeze in strahu pred posamezno delovno situacijo.\n_START_SECTION_\nDokazovanje poklicne bolezni\n_START_PARAGRAPH_\nDokazovanje poklicne bolezni se izvaja s posebnim postopkom za ugotavljanje in priznavanje poklicnih bolezni. Organ, ki v Sloveniji ta postopek izvaja, je Zavod za pokojninsko in invalidsko zavarovanje Slovenije. V postopek so vklju\xc4\x8deni \xc5\xa1e drugi \xc4\x8dlani in sicer je to zavarovan\xc4\x8dev osebni zdravnik, slu\xc5\xbeba medicine dela, specialisti\xc4\x8dne slu\xc5\xbebe, delodajalec, ter po potrebi tudi zavod za usposabljanje invalidnih oseb. Postopek se izvaja na osnovi pravilnika, ki dolo\xc4\x8da delav\xc4\x8devo izpostavljenost obremenitvam. Pravilnik dolo\xc4\x8da kriterije za oceno tveganja obremenitev in \xc5\xa1kodljivosti, ki naj bi bili vzrok za bolezen. Preventivni zdravstveni pregledi so osnovni dejavnik, ki ugotavlja pojav poklicne bolezni. Bolezenske znake oziroma pojav bolezni se dolo\xc4\x8da na osnovi laboratorijskih in funkcijskih testov, klini\xc4\x8dne slike ter ostalih ustreznih diagnosti\xc4\x8dnih postopkov in preiskav. Pri ugotavljanju prisotnosti poklicne bolezni je potrebno upo\xc5\xa1tevati najkraj\xc5\xa1i \xc4\x8das in najni\xc5\xbejo pogostost izpostavljenosti, ki po merilih stroke \xc5\xa1e lahko povzro\xc4\x8di poklicno bolezen. Za poklicno bolezen je poleg na\xc5\xa1tetega potrebno upo\xc5\xa1tevati tudi latentno dobo za nastanek bolezni, in sicer je to od trenutka zadnje izpostavljnosti do trenutka prvih znakov poklicne bolezni.'