b'\n_START_ARTICLE_\nMiguel de Unamuno\n_START_SECTION_\n\xc5\xa0olanje\n_START_PARAGRAPH_\nMiguel de Unamuno se je rodil na ulici Ronda, v starem jedru mesta Bilbao, v zakonski zvezi F\xc3\xa9lixa de Unamuno Larraza in Salom\xc3\xa9 Jugo, ki je bila njegova ne\xc4\x8dakinja. V dru\xc5\xbeino je pri\xc5\xa1el kot tretji otrok, za Mar\xc3\xado Feliso in Mar\xc3\xado Jesuso, in kot prvorojeni sin. Kasneje je dobil \xc5\xa1e brata F\xc3\xa9lixa ter sestri Susano in Mar\xc3\xado Mercedes._NEWLINE_Po kon\xc4\x8danem primarnem \xc5\xa1olanju v Colegio de San Nicol\xc3\xa1s in tik pred vstopom v srednjo \xc5\xa1olo je bil pri\xc4\x8da obleganju svojega mesta, ki se je zgodilo med tretjo karli\xc5\xa1ko vojno (1872-6), o katerem razmi\xc5\xa1lja v svojem prvem romanu z naslovom Paz en la guerra._NEWLINE_Umetni\xc5\xa1ka nadarjenost ga je pripeljala tudi v atelje bilbainskega slikarja Antonia Lecuona, a tovrstni karieri se je odpovedal s priznanjem, da ne zna z barvami. \xc5\xa0tudiral je filozofijo in jezike na Univerzi v Madridu._NEWLINE_Leta 1884 je promoviral s tezo, ki se ti\xc4\x8de baskovskega jezika: Cr\xc3\xadtica del problema sobre el origen y prehistoria de la raza vasca. V delu prika\xc5\xbee idejo o izvoru Baskov, ki je v nasprotju s kasnej\xc5\xa1o idejo bratov Luis in Sabina Arane, za\xc4\x8detnikoma baskovskega nacionalizma.\n_START_SECTION_\nZaposlitev\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1884 je za\xc4\x8del delati kot profesor latin\xc5\xa1\xc4\x8dine in psihologije. Objavil je \xc4\x8dlanek z naslovom Del elemento alien\xc3\xadgena en el idioma vasco ter kostumbristi\xc4\x8dni \xc4\x8dlanek Guernica, in tako je leta 1886 pove\xc4\x8dal sodelovanje s \xc4\x8dasnikom Noticiero de Bilbao._NEWLINE_Leta 1888 je prvi\xc4\x8d nastopil slu\xc5\xbebo na katedri za psihologijo, logiko in etiko na Instituto de Bilbao skupaj s Sabinom Arano ter baskovskim rimokatoli\xc5\xa1kim duhovnikom Resurrecci\xc3\xb3nom Mar\xc3\xadem de Azkuejem. Polemiziral je z Aranom, ki je pri\xc4\x8denjal svojo nacionalisti\xc4\x8dno aktivnost in obravnaval Unamuna kot ne\xc4\x8distega\xc2\xa0\xc2\xbb\xc5\xa1panskega\xc2\xab\xc2\xa0Baska, saj je Unamuno, ki je do takrat \xc5\xbee napisal nekaj del v baskov\xc5\xa1\xc4\x8dini, preudarjal da bo baskov\xc5\xa1\xc4\x8dina izginila in da ne obstajajo mo\xc5\xbenosti za dvojezi\xc4\x8dnost:_NEWLINE_\xc2\xbbBaskov\xc5\xa1\xc4\x8dina in kastilj\xc5\xa1\xc4\x8dina sta nezdru\xc5\xbeljiva jezika, pa naj pore\xc4\x8dejo kar ho\xc4\x8dejo, lahko da shajajo posamezniki, a dvojezi\xc4\x8dna ljudstva nimajo nobene mo\xc5\xbenosti. Z dvojezi\xc4\x8dnostjo dobimo prehodno dr\xc5\xbeavo.\xc2\xab_NEWLINE_Leta 1889 je s svojimi argumenti odpotoval v \xc5\xa0vico, Italijo in Francijo, kjer se je takrat odvijala Svetovna razstava in otvoritev Eifflovega stolpa._NEWLINE_31. januarja 1891 se je poro\xc4\x8dil s Concho Liz\xc3\xa1rraga, v katero se je zaljubil \xc5\xbee kot otrok._NEWLINE_Skozi zimske mesece SE je pripravljal za katedro gr\xc5\xa1\xc4\x8dine na Univezi v Salamanki z namenom, da bi navezal prijateljske stike z \xc3\x81ngelom Ganivetom. To prijateljstvo se je razvijalo in krepilo vse do Ganivetovega samomora leta 1898._NEWLINE_11. oktobra 1894 je vstopil v baskovsko socialisti\xc4\x8dno stranko Agrupaci\xc3\xb3n Socialista de Bilbao in sodeloval na seminarju v Bilbau imenovanem Lucha de clases. Leta 1897 je zapustil stranko in trpel za hudo depresijo._NEWLINE_Vse od za\xc4\x8detkov njegovega bivanja v Salamanki se je kulturno udejstvoval, \xc5\xa1e posebej na terasi kavarne Caf\xc3\xa9 literario Novelty na trgu Plaza Mayor salmantina, kjer so se zbirali pisatelji, umetniki in politiki, ki so imeli priviligiran mestni status. Ko so ga med dru\xc5\xbeenjem na terasi povpra\xc5\xa1evali po bli\xc5\xbenjem trgu, \xc4\x8de gre za popolni kvadrat, jim je pritrjeval: \xc2\xbbJe \xc5\xa1tirikotnik. Nepravilen, a presenetljivo ubran.\xc2\xab_NEWLINE_Navado vsakodnevnega dru\xc5\xbeenja in ve\xc4\x8dernih zabav v kavarni je ohranil do leta 1936._NEWLINE_Leta 1901 je bil prvi\xc4\x8d imenovan za rektorja Univerze v Salamanki, kateri naslov je nosil \xc5\xa1e tri naslednje mandate. Leta 1914 ga je Ministerio Instruccion Publica iz politi\xc4\x8dnih razlogov odstavilo s polo\xc5\xbeaja in iz njega naredilo mu\xc4\x8denika liberalne opozicije. Obsodili so ga na \xc5\xa1estnajst let zapora zaradi raz\xc5\xbealitve kralja, a obsodba se ni izvr\xc5\xa1ila. Leta 1920 so ga prijatelji izvolili za dekana Filozofske fakultete. Leta 1921 so ga imenovali za prorektorja. A Unamunovi stalni napadi na kralja in diktatorja Prima de Rivera so ga spet pripeljali do odstavitve, poleg tega pa so ga februarja 1924 izgnali na Kanarske otoke, natan\xc4\x8dneje na Fuerteventuro. \xc4\x8ceprav so ga 9. julija oprostili, se je prostovoljno odselil v Francijo \xe2\x80\x93 naprej v Pariz za kratek \xc4\x8das, potem pa v Hendayo v baskovski regiji Pa\xc3\xads Vasco franc\xc3\xa9s \xe2\x80\x93 kjer je ostal do leta 1930, ko je padel re\xc5\xbeim Prima de Rivere. Zatem se je vrnil v Salamanko, kjer so ga \xc4\x8dastitiljivo sprejeli._NEWLINE_Miguel de Unamuno je kandidiral za svetnika republikansko-socialisti\xc4\x8dne zveze in bil izvoljen na volitvah 12. aprila 1931. Posledi\xc4\x8dno je 14. aprila proglasil Republiko v Salamanki. Z ob\xc4\x8dinskega balkona je razglasil, da se je za\xc4\x8dela: \xc2\xbb\xe2\x80\xa6 nova doba in kon\xc4\x8dala dinastija, ki nas je osiroma\xc5\xa1ila, poni\xc5\xbeala in poneumila.\xc2\xab Republika mu je zopet povrnila naziv rektorja Univerze. Izvolili so ga tudi kot neodvisnega poslanca za v parlament._NEWLINE_Pisatelj in intelektualec \xe2\x80\x93 ki je leta 1931 izjavil, da je s svojim peresom, nasprotovanjem kralju in diktatorju ter z izgnanstvom naredil ve\xc4\x8d kot kateri koli drug \xc5\xa1panec \xe2\x80\x93 je bil razo\xc4\x8daran nad prihajajo\xc4\x8do Republiko. Tako se leta 1933 ni ve\xc4\x8d prikazal na volitvah.\n_START_SECTION_\nUpokojitev\n_START_PARAGRAPH_\nNaslednje leto se je upokojil, opustil svojo u\xc4\x8diteljsko dejavnost, in prejel \xc4\x8dastni naziv dosmrtnega rektorja Univerze v Salamanki, ki je ustvarila katedro z njegovim imenom. Leta 1935 je bil imenovan za \xc4\x8dastnega me\xc5\xa1\xc4\x8dana Republike, poleg tega pa je njegovo razo\xc4\x8daranje obrodilo sadove \xe2\x80\x93 javno je za\xc4\x8del kritizirati agrarno reformo, religijozno politiko, politi\xc4\x8dni razred, vlado, Aza\xc3\xb1a.\n_START_SECTION_\nPodpora frankistom\n_START_PARAGRAPH_\nOb za\xc4\x8detku \xc5\xa1panske dr\xc5\xbeavljanske vojne je podprl upornike. Unamuno je v vstalih vojakih hotel videti skupnost preroditeljev. Ko je bil 19. julija odstavljen in zamenjan prakti\xc4\x8dno ves ob\xc4\x8dinski svet Salamanke, je Unamuno od novega \xc5\xbeupana, komandanta Del Valleja, sprejel mesto svetnika. Poleti 1936 je pozval evropske intelektualce naj podprejo vstajnike in zatrjeval, da le-ti predstavljajo obrambo zahodne civilizacije in kr\xc5\xa1\xc4\x8danske tradicije, kar je po mnenju zgodovinarja Fernanda Garc\xc3\xade de Cort\xc3\xa1zarja povzro\xc4\x8dilo \xc5\xbealost in zgro\xc5\xbeenost v svetu. Aza\xc3\xb1a ga je odstavil, a vlada Burgosa mu je funkcijo vrnila. Kljub temu se je njegovo navdu\xc5\xa1enje nad vstajo kmalu sprevrglo v razo\xc4\x8daranje, \xc5\xa1e posebej zaradi vtisa, da zatira Salamanko. V \xc5\xbeepih so se mu kar kopi\xc4\x8dila pisma \xc5\xbeen prijateljev, znancev in neznancev, ki so ga prosili, naj pomaga njihovim zaprtim in mu\xc4\x8denim mo\xc5\xbeem. Konec julija sta bila ubita njegova prijatelja \xe2\x80\x93 Prieto Carrasco, republikanski \xc5\xbeupan Salamanke, in Jos\xc3\xa9 Andr\xc3\xa9s y Manso, poslanec socialistov \xe2\x80\x93 prav tako kot je bil napovedal njegov najljub\xc5\xa1i u\xc4\x8denec in rektor Univerze v Granadi, Salvador Vila Hern\xc3\xa1ndez. V zaporu sta se zna\xc5\xa1la njegova intimna prijatelja doktor Filiberto Villalobos in novinar Jos\xc3\xa9 S\xc3\xa1nchez G\xc3\xb3mez, ki je \xc4\x8dakal na odstrel. Prijatelj Atilano Coco, pastor aglikanske cerkve, je bil v smrtni nevarnosti in naposled ustreljen decembra 1936. V za\xc4\x8detku oktobra je Unamuno obiskal Franka v \xc5\xa1kofovski pala\xc4\x8di, da bi prosil za pomilostitev svojih prijateljev, a dosegel ni ni\xc4\x8d.\n_START_SECTION_\nHi\xc5\xa1ni zapor\n_START_PARAGRAPH_\n22. oktobra je Franco podpisal dekret Unamunove odstavitve z mesta rektorja. Zadnje dni svojega \xc5\xbeivljenja (od oktobra do decembra 1936) je pre\xc5\xbeivel zaprt v svoji hi\xc5\xa1i, v stanju, ki je po besedah Fernanda Garc\xc3\xade de Cort\xc3\xa1zarja, stanje vdanosti v \xc5\xbealost, ubup in samoto.\n_START_SECTION_\nIntervju\n_START_PARAGRAPH_\nOkoli 20. oktobra ga je intervjuvala francoska novinarka J\xc3\xa9r\xc3\xb4me Tharaud:_NEWLINE_\xc2\xbbTakoj ko se je razvilo osvobodilno gibanje, ki mu je poveljeval general Franco, sem se mu pridru\xc5\xbeil, reko\xc4\x8d, da je v \xc5\xa0paniji treba re\xc5\xa1iti zahodno kr\xc5\xa1\xc4\x8dansko civilizacijo in z njo narodno neodvisnost, \xc4\x8de se \xc5\xbee tukaj, na narodnem obmo\xc4\x8dju, prevetruje mednarodna vojna (\xe2\x80\xa6) Zgra\xc5\xbeal sem se nad obrazi, ki si jih je ta grozljiva dr\xc5\xbeavljanska vojna brez usmiljenja nadevala zaradi prave kolektivne mentalne bolezni, epidemije norosti s pravo telesno-patolo\xc5\xa1ko podlago. Nezasli\xc5\xa1ane surovosti rde\xc4\x8dih marksisti\xc4\x8dnih hord sploh niso opisljive, saj je treba prizanesti s poceni retoriko. Ne da odzvanjajo socialisti\xc4\x8dni, komunisti\xc4\x8dni, sindikalni ali anarhisti\xc4\x8dni toni, temve\xc4\x8d gre za tolpe izprijenih zlo\xc4\x8dincev, rojenih brez kakr\xc5\xa1ne koli ideologije, ki bi zadovoljila prastare okrutne strasti brez kakr\xc5\xa1ne koli ideologije. Na \xc5\xbealost, je obi\xc4\x8dajna reakcija na to prav tako psihopatolo\xc5\xa1ke narave. To je re\xc5\xbeim terorja. \xc5\xa0panija se boji same sebe. \xc4\x8ce se \xc4\x8dasi ne bodo spremenili, bo stopila na rob moralnega samomora. \xc4\x8ceprav se bedna vlada v Madridu ni mogla in niti ni hotela upreti pritisku surovosti marksisti\xc4\x8dnih barv, moramo ohraniti upanje, da bo tista v Burgosu dovolj pogumna, da se bo uprla vsem, ki \xc5\xbeelijo vzpostaviti \xc5\xa1e drug re\xc5\xbeim terorja. (\xe2\x80\xa6)Vztrajam, da je sveta dol\xc5\xbenost gibanja, ki ga v slavi vodi general Franco, re\xc5\xa1iti zahodno kr\xc5\xa1\xc4\x8dansko civilizacijo in narodno neodvisnost, zdaj ko \xc5\xa0paniji ne sme biti diktirano iz Rusije ali iz katere druge velesile in z ozirom na to, da se tukaj \xc5\xbee odvija mednarodna vojna. Poleg tega, je dol\xc5\xbenost tudi, da se prinese mir v gotovosti in preobratu ter dose\xc5\xbee morala enotnost vseh \xc5\xa0pancev, da se ponovno vzpostavi domovina, saj le-ta zdaj krvavi, se zastruplja in poneumlja. Zaradi tega je potrebno prepre\xc4\x8diti, da nazadnjaki ukrepajo preko meja pravice ali celo preko meja \xc4\x8dlove\xc4\x8dnosti, kot je v\xc4\x8dasih videti. Ni prava pot tista, ki sku\xc5\xa1a z gro\xc5\xbenjo in silo ustvariti narodne sindikate tako, da se ljudi s terorjem sili naj se jim pridru\xc5\xbeijo, pa naj gre za spreobrnjence ali ne. Bilo bi \xc5\xbealostno, da se barbarski, anti-civilni in nehumani bolj\xc5\xa1evisti\xc4\x8dni re\xc5\xbeim zamenja z barbarskim, anti-civilnim in nehumanim re\xc5\xbeimom totalitaristi\xc4\x8dnega su\xc5\xbeenjstva. Ustrezen ni ne en in ne drug, ker v bistvu sta enaka.\xc2\xab_NEWLINE_\xc4\x8cez par dni je govoril \xc5\xa1e z Kazantzakisom: \xc2\xbbV tem kriti\xc4\x8dnem momentu \xc5\xa1panske bole\xc4\x8dine, vem, da moram slediti vojakom. So edini, ki nam bodo vrnili red. Vedo, kaj pomeni disciplina in vedo, kako jo je treba uvesti. Ne, nisem si drznil biti desni\xc4\x8dar. Ne jemljite resno kar govorijo ljudje. Nisem izdal vzroka svobode. A bistveno je, da se sedaj obnovi red. Kaj kmalu vstanem in se za\xc5\xbeenem v boj za svobodo, jaz sam. Nisem fa\xc5\xa1ist niti bolj\xc5\xa1evik; sem samotar.\xc2\xab_NEWLINE_21. novembra je pisal Lorenzu Giussu: \xc2\xbbBarbarstvo je soglasno. Gre za teror na obeh straneh. \xc5\xa0panija, zgro\xc5\xbeena, se boji same sebe. Pojavila se je katoli\xc5\xa1ka in antikatoli\xc5\xa1ka gobavost. Eni in drugi tulijo in prosijo za kri. In moja uboga \xc5\xa0panija sedaj krvavi, se sesipa, zastruplja in poneumlja \xe2\x80\xa6\xc2\xab\n_START_SECTION_\nSmrt\n_START_PARAGRAPH_\nUmrl je nenadno, v svojem domu v Salamanki, 31. decembra 1936, sredi ve\xc4\x8derne zabave, ki je bila navada njega in njegovih prijateljev. Kljub izlo\xc4\x8ditvi iz dru\xc5\xbebe, je bil na pogrebu poveli\xc4\x8devan kot falangisti\xc4\x8dni junak. Ob njegovi smrti je Antonio Machado napisal: \xc2\xbbDanes naznanjamo, da je Unamuno umrl nenadno, kot nekdo, ki umre v vojni. Proti komu? Mogo\xc4\x8de proti samemu sebi.\xc2\xab\n_START_SECTION_\n"Riman"\n_START_PARAGRAPH_\nV literarni dobi v kateri je ustvarjal, so bili standardni vzorci pisanja in objavljanja romanov strogi: dolo\xc4\x8dena tema, pripovedna tehnika in specifi\xc4\x8dni motivi, dru\xc5\xbebene konvencije\xe2\x80\xa6 To so bila nenapisana, splo\xc5\xa1no sprejeta pravila, ki so Unamunu predstavljaja spone, katerih se je \xc5\xbeelel osvoboditi, da bi se v svojih vrsticah lahko izrazil, kot bi se njemu samemu zdelo primerno. In to mu je tudi uspelo \xe2\x80\x93 ustvaril je nov litererani \xc5\xbeanr, ki ga je poimenoval riman. Tako se je izognil vsem kritikam, ki bi zadevale pravila estetike ali kompozicije, saj si je v svojem \xc5\xbeanru postavil svoja pravila. V delu Niebla to tudi razlo\xc5\xbei. Niebla (1914), iz poglavja XVII:_NEWLINE_\xe2\x80\x94Bi se dalo izvedeti, kak\xc5\xa1en je va\xc5\xa1 argument?_NEWLINE_\xe2\x80\x94Moj roman nima argumenta ali bolje re\xc4\x8deno, argument je tisti, ki odhaja. Argument se ustvarja sam._NEWLINE_\xe2\x80\x94Kako to mislite?_NEWLINE_\xe2\x80\x94Glej, te dni nisem vedel kaj po\xc4\x8deti, a \xc4\x8dutil sem hrepenenje da nekaj ustvarim, neko intimno po\xc5\xbeelenje, muko domi\xc5\xa1ljije, in tako sem si rekel: napisal bom roman, napisal ga bom tako, kot se \xc5\xbeivi, brez v\xc3\xa9denja kaj bo pri\xc5\xa1lo. Vsedel sem se, vzel nekaj listi\xc4\x8dev in za\xc4\x8del s tistim, kar mi je najprej padlo na pamet in nisem vedel kaj bo sledilo, bil sem brez na\xc4\x8drta. Moji liki se bodo ustvarjali z govorjenjem in delom, \xc5\xa1e posebej z govorjenjem; njihove osebnosti se bodo oblikovale korak za korakom. In v\xc4\x8dasih bo kak\xc5\xa1na osebnost tista osebnost, ki je brezosebna._NEWLINE_\xe2\x80\x94Da, tako kot moj._NEWLINE_\xe2\x80\x94Ne vem. Pri\xc5\xa1lo bo samo od sebe. Prepustil se bom._NEWLINE_\xe2\x80\x94Je kaj psihologije, opisov?_NEWLINE_\xe2\x80\x94Vse kar je, je dialog; predvsem dialog. Stvar je v tem, da liki govorijo, veliko govorijo, \xc4\x8deprav ne povedo ni\xc4\x8desar. (\xe2\x80\xa6) V tem primeru nameravam v roman vtakniti vse, \xc4\x8desar se domislim, pa naj bo kakor ho\xc4\x8de._NEWLINE_\xe2\x80\x94Navsezadnje to sploh ne bo roman._NEWLINE_\xe2\x80\x94Ne, to bo \xe2\x80\xa6 to bo \xe2\x80\xa6 riman.\n_START_SECTION_\nGledali\xc5\xa1\xc4\x8de\n_START_PARAGRAPH_\nV dramskih delih predstavlja svojo obi\xc4\x8dajno filozofsko linijo: uspeha v le-teh ni bilo veliko. Teme kot so preiskava individualne duhovnosti, vera ali\xc2\xa0\xc2\xbb\xc5\xbeivljenjska la\xc5\xbe\xc2\xab\xc2\xa0in problem dvojne osebnosti so obravnavane v naslednjih delih: La Esfinge (1898), La Venda (1899) y El otro (1932). Aktualiziral je tudi tragedijo v delu Fedra (1918) in prevedel delo la Medea (1933) Lucia Annea S\xc3\xa9neca.\n_START_SECTION_\nZbirka pisem\n_START_PARAGRAPH_\nMiguel de Unamuno je v svoji bogati zbirki pisem razmi\xc5\xa1ljal o vtisih iz potovanj po ljubljenih salamantinskih pokrajinah. Izstopajo Las Arribes, Sierra de Francia in La Alberca.'