b'\n_START_ARTICLE_\nPodcast\n_START_PARAGRAPH_\nPodcast ali poslovenjeno poddaja je digitalna vsebina, ki jo je mogo\xc4\x8de s spleta v obliki avdio ali video datotek prena\xc5\xa1ati na ra\xc4\x8dunalnik ali prenosno napravo. Podobno kot pri blogih se vsebina nalaga periodi\xc4\x8dno, edina razlika je, da je ta posneta in ne zapisana. Na podcast se uporabnik naro\xc4\x8di s pomo\xc4\x8djo RSS-protokola. Za prena\xc5\xa1anje podcastov uporabnik potrebuje ustrezno programsko opremo (angl.: podcatcher). Takoj, ko vsebina s podcasta postane dostopna, se samodejno shrani na uporabnikovem ra\xc4\x8dunalniku ali prenosni napravi._NEWLINE_Podcasti so sprva vklju\xc4\x8devali le avdio vsebine, nekoliko kasneje v razvoju se je v obliki podcastov pri\xc4\x8del pojavljati tudi video. Poslu\xc5\xa1anje in gledanje podcastov se razlikuje od \xc5\xbeivih prenosov (t. i. pretakanja ali streaminga), saj si je prene\xc5\xa1eno vsebino mogo\xc4\x8de ogledati tudi v kasnej\xc5\xa1em \xc4\x8dasu. V nasprotju s preto\xc4\x8dnimi videi lahko podcaste spremljamo brez internetne povezave na prenosnih medijskih napravah. Zamisel zanje se je prvi\xc4\x8d pojavila na prelomu tiso\xc4\x8dletja, ne toliko kot nova tehnologija, temve\xc4\x8d kot inovativna kombinacija \xc5\xbee obstoje\xc4\x8dih tehnologij._NEWLINE_Danes lahko vsak uporabnik osebnega ra\xc4\x8dunalnika ustvarja lastne avdio ali video vsebine in jih v obliki podcastov svobodno distribuira prek spleta. Uporaba podcastov odpravlja globalne komunikacijske omejitve in klju\xc4\x8dne dejavnike, ki omejujejo rast spletnega radia: njegovo prenosnost, intimnost in dostopnost.\xc2\xa0\xc2\xbbTehnologija dobi novo vlogo, ob\xc4\x8dinstvo, odtujeno od tradicionalnih medijev, odkrije svoj glas in postane producent.\xc2\xab\xc2\xa0\n_START_SECTION_\nIzvor\n_START_PARAGRAPH_\nIzraz podcast se je prvi\xc4\x8d pojavil leta 2004. Podcast predstavlja neologizem, nastal iz angle\xc5\xa1kih besed broadcasting, ki pomeni predvajanje, in iPod, ki jo je ameri\xc5\xa1ko podjetje Apple uporabilo za poimenovanje svojega prenosnega MP3 predvajalnika._NEWLINE_Poimenovanje za novo obliko prena\xc5\xa1anja medijskih vsebin s spleta se je prvi\xc4\x8d pojavilo februarja 2004, ko je Ben Hammersley v \xc4\x8dlanku o avdio blogih in spletnih radiih, objavljenem v britanskem \xc4\x8dasniku Guardian, razmi\xc5\xa1ljal o novi besedi, s katero je \xc5\xbeelel poimenovati nara\xc5\xa1\xc4\x8danje \xc5\xa1tevila digitalnih vsebin v formatu MP3, ki so si jih lahko uporabniki s spleta prenesli na svoje prenosne MP3 predvajalnike. Hammersleyjev neologizem se je v razmeroma kratkem \xc4\x8dasu prijel in postal ime nove vrste medijske platforme. Decembra 2005 so uredniki Oxfordovega angle\xc5\xa1kega slovarja podcast razglasili za besedo leta. Izraz so opisali kot\xc2\xa0\xc2\xbbdigitalni posnetek radijske ali podobne oddaje, ki ga je s spleta mogo\xc4\x8de prenesti na osebni avdio predvajalnik\xc2\xab._NEWLINE_Posledica poimenovanja je bilo napa\xc4\x8dno razmi\xc5\xa1ljanje, da za spremljanje podcastov uporabnik potrebuje prenosno napravo oziroma Applov iPod. Nasprotno, izraz podcast se je \xc5\xbee od samega za\xc4\x8detka uporabljal za poimenovanje avdio ali video vsebine, samodejno prenesene z interneta s pomo\xc4\x8djo razli\xc4\x8dnih programskih aplikacij in ni bil nikakor vezan na prenosne naprave, \xc5\xa1e manj pa na proizvode enega samega podjetja. Osem let po prvi uporabi besede podcast se je prvotna povezava s podjetjem Apple tako reko\xc4\x8d izgubila._NEWLINE_Slovenski prevod se glasi poddaja.\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nZamisel za prena\xc5\xa1anje avdio in video vsebin s spleta se je pojavila \xc5\xbee nekaj let pred samim poimenovanjem. Nekdanji obraz televizije MTV in ustvarjalec interaktivnih medijev Adam Curry je proti koncu devetdesetih let prej\xc5\xa1njega stoletja pri\xc4\x8del iskati na\xc4\x8din za prena\xc5\xa1anje avdio in video vsebin s spleta, tudi takrat, ko uporabnik ne bi bil v bli\xc5\xbeini osebnega ra\xc4\x8dunalnika ali prenosne naprave. Ideja je bila, da bi se datoteke z interneta prenesle po nekem avtomatiziranem vzorcu. Svojo vizijo je Curry leta 2000 predstavil priznanemu programerju in iznajditelju protokola RSS (Really Simple Syndication) Davu Winerju, prvi vidnej\xc5\xa1i rezultat njunega kasnej\xc5\xa1ega sodelovanja so bili t. i. avdioblogi, ki so se pojavili v drugi polovici leta 2001 in so temeljili na uporabi RSS._NEWLINE_Nekaj let kasneje je Curry izku\xc5\xa1njo opisal z besedami\xc2\xa0\xc2\xbbv\xc5\xa1e\xc4\x8d mi je bilo, da so ljudje pri\xc4\x8deli blogati avdio vsebine, manj pa to, da so jih morali iskati. Kar sem \xc5\xbeelel, je bila magi\xc4\x8dna izku\xc5\xa1nja\xc2\xab. Prvotno nezanimanje programerjev je Curryja spodbudilo, da sam ustvari program, ki bo omogo\xc4\x8dal samodejno prena\xc5\xa1anje avdio vsebin z interneta na njegov iPod. Tako je nastala aplikacija iPodder, s katero je Curry \xc5\xbeelel pritegniti pozornost sprva nezainteresirane ra\xc4\x8dunalni\xc5\xa1ke skupnosti in spodbuditi razmah tistega, kar je kasneje postalo znano kot podcasting. Spletna oddaja\xc2\xa0\xc2\xbbDaily Source Code\xc2\xab, ki jo je Curry lansiral avgusta leta 2004, je ustvarjalcem omogo\xc4\x8dala, da so njegovo programsko opremo preizkusili izven nadzorovanega okolja. \xc4\x8ceprav jo je ve\xc4\x8dina poslu\xc5\xa1alcev uvr\xc5\xa1\xc4\x8dala pod avdiobloganje, je oddaja dejansko pomenila za\xc4\x8detek dobe podcastov._NEWLINE_Zanimanje za Curryjevo oddajo in aplikacijo je med programerji v kratkem strmo naraslo. Zainteresirani so lahko dodali lasten prispevek k razvoju iPodderja, veliko se jih je odlo\xc4\x8dilo oblikovati svoje razli\xc4\x8dice Curryjevega programa. V naslednjih letih se je popularnost podcastov mo\xc4\x8dno raz\xc5\xa1irila. Podcast ni predstavljal zgolj nove oblike \xc5\xa1irjenja avdio in kasneje tudi video vsebin \xe2\x80\x93 postal je na\xc4\x8din izra\xc5\xbeanja, interakcije in grajenja skupnosti._NEWLINE_V zadnjih letih se je pozornost uporabnikov v veliki meri preusmerila na socialna omre\xc5\xbeja, z razmahom Facebooka in Twitterja so se podcasti nekako umaknili iz zavesti \xc5\xa1ir\xc5\xa1e javnosti. \xc4\x8ceprav je njihova uporaba \xc5\xa1e vedno nara\xc5\xa1\xc4\x8dala, se napovedi, da bo podcast korenito posegel v na\xc4\x8din poslu\xc5\xa1anja radia in gledanja televizije, niso uresni\xc4\x8dile. Del krivde za to nosi percepcija, da podcast predstavlja zgolj prenesene avdio in video datoteke, pri \xc4\x8demer se pozablja na klju\xc4\x8dni dru\xc5\xbebeni u\xc4\x8dinek podcastov \xe2\x80\x93 demokratizacijo ustvarjanja novih zanimivih vsebin.\n_START_SECTION_\nIskanje in uporaba podcastov\n_START_PARAGRAPH_\nNamesto iskanja spletnih strani in odpiranja posameznih povezav se lahko uporabniki odlo\xc4\x8dijo, da podcast najde njih. Da bi se naro\xc4\x8dili nanj, morajo najprej nalo\xc5\xbeili ustrezno programsko opremo, v obliki podcatcherja, s katero lahko sprejemajo RSS-signal. Izbira je velika, in \xc4\x8deprav razlike med posameznimi podcatcherji obstajajo, vsak od njih v bistvu slu\xc5\xbei enakemu namenu: iskanju in prena\xc5\xa1anju podcastov. Kmalu po razvoju iPodderja, prvega podcatcherja, se je \xc5\xa1tevilo podobnih programov znatno pove\xc4\x8dalo, osnovna ideja, temelje\xc4\x8da na iPodderju, pa je ostala tako reko\xc4\x8d enaka. S prihodom obnovljene Applove aplikacije iTunes 4.9 se je na\xc4\x8din prena\xc5\xa1anja podcastov na iPade poenostavil._NEWLINE_S programsko opremo lahko uporabniki urejajo svoje naro\xc4\x8dnine, nastavljajo intervale preverjanja prenesenih vsebin itd. Naro\xc4\x8danje na podcaste oziroma na RSS-signal je brezpla\xc4\x8dno in enostavno. Nanj se uporabnik naro\xc4\x8di tako, da v podcatcher vstavi spletni naslov RSS-signala._NEWLINE_Kljub zna\xc4\x8dilni prenosnosti so zgodnje raziskave pokazale, da ve\xc4\x8dina uporabnikov podcaste \xc5\xa1e vedno spremlja na osebnih ra\xc4\x8dunalnikih in ne prek prenosnih predvajalnikov. Eden od razlogov za to naj bi bila \xc5\xbeelja uporabnikov, da podcaste vklju\xc4\x8dijo v \xc5\xbee obstoje\xc4\x8de delovne okvire.\n_START_SECTION_\nUstvarjanje podcastov\n_START_PARAGRAPH_\nRazvoj podcastov je privedel do demokratizacije ustvarjanja avdio in video vsebin. Vsakdo z dostopom in znanjem uporabe osebnega ra\xc4\x8dunalnika lahko ustvarja avtorske vsebine, ki jih nato v obliki podcastov distribuira s pomo\xc4\x8djo spleta. Michael Woodland Geoghegan in Dan Klass v svoji knjigi Podcast Solutions: The Complete Guide to Podcasting pojasnita proces ustvarjanja podcastov, ki se za\xc4\x8dne z razvojem vsebinske zasnove, priprave posamezne oddaje, snemalnega okolja, \xc5\xa1ele zatem pride na vrsto snemanje. Ko so avdio oziroma video vsebine enkrat shranjene, sledijo postprodukcija, ki v bistvu pomeni urejanje/montiranje posnetih vsebin, kodiranje posnetkov v format MP3 in izva\xc5\xbeanje podcastov na splet. Uporabnik ob tem prejme svoj lasten RSS-signal, ki se lahko osve\xc5\xbeuje avtomati\xc4\x8dno ali ro\xc4\x8dno.\n_START_SECTION_\nUstvarjalci\n_START_PARAGRAPH_\nNatan\xc4\x8dnej\xc5\xa1ih raziskav o tem, kak\xc5\xa1en profil ljudi v povpre\xc4\x8dju najpogosteje ustvarja avtorske podcaste, ni. Najpopularnej\xc5\xa1i podcasti pripadajo slavnim osebnostim iz sveta filma, televizije in radia, svojevrsten rekorder na tem podro\xc4\x8dju je ameri\xc5\xa1ki radijski voditelj Adam Carolla, \xc4\x8digar podcast je med marcem 2009 in marcem 2011 preneslo ve\xc4\x8d kot 59 milijonov uporabnikov. Vse ve\xc4\x8d manj\xc5\xa1ih ustvarjalcev vsebin in amaterskih entuziastov si je s produkcijo kakovostnih vsebin v zadnjih letih uspelo ustvariti lastno ob\xc4\x8dinstvo. Podcasti ponujajo dobro alternativo radijskim programom, \xc4\x8deprav je razbiranje kvalitete v njihovem primeru najve\xc4\x8dkrat nekoliko te\xc5\xbeje._NEWLINE_Poleg slavnih osebnosti in amaterskih navdu\xc5\xa1encev se je uporaba podcastov razmahnila zlasti med komentatorji, \xc5\xa1tudenti, u\xc4\x8ditelji, analitiki, politiki, \xc5\xa1portniki, popotniki in kleriki._NEWLINE_Med slovenskimi mno\xc5\xbei\xc4\x8dnimi ob\xc4\x8dili, ki na svojih straneh objavljajo podcaste, izstopajo Radiotelevizija Slovenija, Pop TV in Ra\xc4\x8dunalni\xc5\xa1ke novice. V slovenskem medijskem prostoru, posebno v okviru nacionalnega radia, podcasti predstavljajo razmeroma slabo izkori\xc5\xa1\xc4\x8den na\xc4\x8din podajanja informacij. Amaterski uporabniki oziroma skupine podcaste najve\xc4\x8dkrat objavljajo na Applovi platformi iTunes.\n_START_SECTION_\nVrste podcastov\n_START_PARAGRAPH_\nV strokovni literaturi se pojavlja ve\xc4\x8d razli\xc4\x8dnih kategorizacij podcastov, ki so najve\xc4\x8dkrat odvisne od namena uporabe podcasta oziroma od ciljne skupine. Ena prvih odlo\xc4\x8ditev, ki jo mora ustvarjalec podcasta sprejeti, je povezana s formatom. Tako so se izoblikovale tri osnovne vrste podcastov glede na \xc5\xa1tevilo ljudi pred mikrofonom: monolog, intervju in okrogla miza (ali primer, ko ima podcast ve\xc4\x8d voditeljev). \xc4\x8cetrti, najbolj zahteven, a hkrati najzanimivej\xc5\xa1i format, temelji na kombinaciji avdia in videa.\n_START_SECTION_\nVideo podcast\n_START_PARAGRAPH_\nVse ve\xc4\x8d podcastov poleg avdia vklju\xc4\x8duje tudi vizualne informacije v obliki nepremi\xc4\x8dnih slik, animacij ali videa, zato se jih uvr\xc5\xa1\xc4\x8da pod posebno kategorijo video podcastov oziroma\xc2\xa0\xc2\xbbvodcastov\xc2\xab. Njihov za\xc4\x8detek sega v leto 2004, ko je Steve Garfield, znani videobloger iz Bostona, znotraj RSS-signala prvi\xc4\x8d vklju\xc4\x8dil video. Leto kasneje je Apple predstavil nov iPod, ki je omogo\xc4\x8dal tudi gledanje videov in tako odprl pot popularizaciji vodcastov. Tako kot v primeru prvotnih avdio podcastov je njihovo objavljanje ostalo preprosto. Najve\xc4\x8dja razlika med vodcastom in televizijo je bila v prenosljivosti in velikosti zaslona, prek katerega ju je bilo mogo\xc4\x8de spremljati. Video podcaste so v naslednjih letih osvojili mnogi uporabniki. Nem\xc5\xa1ka kanclerka Angela Merkel je leta 2006 pri\xc4\x8dela objavljati lasten video podcast, da bi lahko dr\xc5\xbeavljane redno obve\xc5\xa1\xc4\x8dala o delu in nalogah svoje vlade. V nasprotju z ZDA, kjer tedenski radijski nastopi predsednikov predstavljajo dolgoletno tradicijo, je nem\xc5\xa1ka kanclerka osvojila sodobnej\xc5\xa1o razli\xc4\x8dico komuniciranja z volivci in z njo postala prvi vodja dr\xc5\xbeave z lastnim vodcastom.\n_START_SECTION_\nOkrepljeni podcast\n_START_PARAGRAPH_\nPredstavitev, objavljena v obliki podcasta, poleg zvoka vklju\xc4\x8duje povezave do slik, ki so vezane na neko \xc4\x8dasovnico. Okrepljeni podcasti se najve\xc4\x8dkrat pojavljajo v formatu AAC. Za izdelavo se uporabljajo programi, kot sta GarageBand in Podcaster.\n_START_SECTION_\nPodcast roman\n_START_PARAGRAPH_\nV nasprotju z avdio romani je ta oblika podcasta razdeljena na ve\xc4\x8d delov in lahko poleg branega besedila vklju\xc4\x8duje tudi zvoke v ozadju in glasbo, medtem ko lahko pri branju sodeluje tudi ve\xc4\x8d oseb. Razvoj podcast romanov (poddajnih romanov) se je pri\xc4\x8del leta 2006, ko se je skupina ameri\xc5\xa1kih avtorjev odlo\xc4\x8dila svoja znanstvenofantasti\xc4\x8dna dela objaviti na spletu. S pomo\xc4\x8djo 30 do 45 minut dolgih podcastov je v razmeroma kratkem \xc4\x8dasu uspela privabiti ve\xc4\x8d deset tiso\xc4\x8d uporabnikov in s tem spodbuditi zanimanje zalo\xc5\xbenikov. V naslednji letih se je \xc5\xa1tevilo podcast romanov pove\xc4\x8dalo. Uspeh posameznega romana je dolo\xc4\x8den glede na \xc5\xa1tevilo bralcev in donacij, ki jih ti prispevajo, saj so dela dostopna brezpla\xc4\x8dno.\n_START_SECTION_\nMo\xc5\xbenosti uporabe v izobra\xc5\xbeevalne namene\n_START_PARAGRAPH_\nPopularizacija podcastov znotraj izobra\xc5\xbeevalnih ustanov se je pri\xc4\x8dela leta 2004 v ZDA, ko so na univerzi Duke, Severna Karolina, med novo vpisane \xc5\xa1tudente razdelili ve\xc4\x8d kot \xc5\xa1estnajst tiso\xc4\x8d iPodov, s katerimi so lahko \xc5\xa1tudenti s spleta prena\xc5\xa1ali posnetke posameznih predavanj in hkrati sami objavljali naloge ali intervjuje, ki so jih opravljali v sklopu svojih obveznosti. Zgledu univerze Duke so sledile mnoge druge univerze v ZDA in Zdru\xc5\xbeenem kraljestvu, ki so podcaste uporabile kot na\xc4\x8din izmenjave vsebin med univerzo in \xc5\xa1tudenti. Podjetje Apple je maja 2007 predstavilo iTunesU, poseben sklop popularne spletne glasbene platforme, ki univerzam v ZDA, Evropi, Avstraliji in Aziji omogo\xc4\x8da interakcijo s \xc5\xa1tudenti, zaposlenimi in zainteresirano javnostjo. Do podcastov, ki jih sodelujo\xc4\x8de univerze objavljajo na iTunes U, lahko uporabniki dostopajo brezpla\xc4\x8dno._NEWLINE_Pri kategoriziranju specializiranih podcastov, kakr\xc5\xa1ni so in\xc5\xa1trukcijski, se merila definiranja nekoliko razlikujejo od obi\xc4\x8dajnih. Snemanje in objavljanje \xc5\xa1tudijskih predavanj na spletu je prva in najzna\xc4\x8dilnej\xc5\xa1a oblika in\xc5\xa1trukcijskih podcastov, ki jih v svoji analizi na\xc5\xa1teva Michael Roberts. Druga mo\xc5\xbenost je objavljanje pogovora, razprave med dvema osebama. Podcasti, ki jih pripravljajo \xc5\xa1tudenti in se \xc5\xa1tejejo kot del kon\xc4\x8dne ocene, predstavljajo tretjo mo\xc5\xbenost. Roberts izpostavi \xc5\xa1e eno mo\xc5\xbeno obliko, in sicer podcaste kot graditelje skupnosti. S pomo\xc4\x8djo nasvetov glede obravnavanih vsebin ali obveznosti, objavljenih na internetu, se \xc5\xa1tudentje la\xc5\xbeje in globlje vklju\xc4\x8dijo v delovni proces._NEWLINE_Pri nobeni od univerz, kjer so podcasti postali del \xc5\xa1tudijskega procesa, ni \xc5\xa1lo brez dvomov in ugibanj o tem, kak\xc5\xa1na, \xc4\x8de sploh, je njihova izobra\xc5\xbeevalna vrednost. Podcasti, osnovani na trdni \xc5\xa1tudijski teoriji in oblikovani z namenom izbolj\xc5\xa1anja rezultatov delovnega procesa, lahko spremenijo \xc5\xa1tudijsko do\xc5\xbeivetje, promovirajo dejavnej\xc5\xa1e vklju\xc4\x8devanje v \xc5\xa1tudijsko snov in omogo\xc4\x8dijo doseganje klju\xc4\x8dnih znanj.'