b'\n_START_ARTICLE_\nBogdan \xc5\xbdolnir\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nMe\xc5\xa1\xc4\x8dansko \xc5\xa1olo (1920\xe2\x80\x931923) in u\xc4\x8ditelji\xc5\xa1\xc4\x8de (1923\xe2\x80\x931927) je obiskoval v Mariboru. Od 1927 je u\xc4\x8dil na osnovni \xc5\xa1oli v Ribnici na Pohorju, od 1935 v Polj\xc4\x8danah in drugod. Ob okupaciji 1941 so ga Nemci aretirali in z dru\xc5\xbeino izgnali v Srbijo, kjer se je vklju\xc4\x8dil v NOB (do 1942 v U\xc5\xbeicu, potem v Kru\xc5\xa1evcu, kjer je bil med drugim komandir 2. \xc4\x8dete 5. bataljona 3. dopolnilne brigade). Po osvoboditvi je u\xc4\x8dil na raznih osnovnih \xc5\xa1olah, od 1947 na ni\xc5\xbeji gimnaziji v Slovenj Gradcu, od 1953 pa je bil ravnatelj Okrajnega muzeja NOB Slovenj Gradecu. (od  1980 sestavu Koro\xc5\xa1kega pokrajinskega muzeja); \xc5\xbdolnir ga je ustanovil 1951, a \xc5\xbee od 1947 zanj zbiral gradivo. Zbral in uredil je okoli 20 teko\xc4\x8dih metrov dokumentov in pri\xc4\x8devanj, 2.000 fotografij ter okoli 1.000 muzealij in drugega gradiva. Upokojen je bil 1974, ter honorarni sodelavec \xc5\xa1e do 1983 (od 1976 z nazivom muzejski svetovalec). Prejel je ve\xc4\x8d dr\xc5\xbeavnih odlikovanj in priznanj.'