b"\n_START_ARTICLE_\nSt\xc3\xa9phane Mallarm\xc3\xa9\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nMallarm\xc3\xa9 se je rodil v Parizu. Po \xc5\xa1tudiju je leta 1863 postal profesor angle\xc5\xa1\xc4\x8dine v manj\xc5\xa1ih francoskih mestih, nazadnje od leta 1871 dalje v Parizu, kjer je nato do smrti \xc5\xbeivel v o\xc5\xbejem krogu prijateljev in \xc4\x8dastilcev.\n_START_SECTION_\nDela\n_START_PARAGRAPH_\nMimo dalj\xc5\xa1ih pesni\xc5\xa1kih tekstov, od katerih je najpomembne\xc5\xa1i Favnovo popoldne (L'Apr\xc3\xa8s-midi d'un Faune, 1876) je Mallarm\xc3\xa9jevo knji\xc5\xbeevno delo zbrano v zbirki Verzi in proza (Vers et prose, 1893) in knjgi Blodnja (Divagations, 1897)._NEWLINE_Mallarm\xc3\xa9jeve pesmi so nastajale pod vplivom\xc2\xa0\xc2\xbbparnasovcev\xc2\xab\xc2\xa0(skupine francoskih pesnikov iz konca 19. stoletja, ki so izdajali almanah Sodobni parnas; bili so nasprotniki romantike in zagovorniki \xc4\x8diste umetnosti) in C. Baudelaira. V zadnjih delih je ustvaril nov tip lirike, ki je najbolj skrajna razvojna stopnja simbolizma. V nasprotju z P. Verlainom, ki mu je pesni\xc5\xa1tvo bilo sredstvo intimne osebne izpovedi, ali A. Rimbaudom, ki je s pomo\xc4\x8djo lirike sku\xc5\xa1al odkriti globljo podzavestno resni\xc4\x8dnost, je bila Mallarm\xc3\xa9ju lirika razumski in hkrati artisti\xc4\x8dni napor dose\xc4\x8di svete Ideje, ki je absolutnost skrita za vsakdanjo resni\xc4\x8dnostjo. V ta namen je posku\xc5\xa1al z novimi jezikovnimi zvezami, skladnjo in prenesenim pomenom, nakazovati neizrazno vsebino absolutne Ideje, ki se izmika vsakdanjemu \xc4\x8dlove\xc5\xa1kemu jeziku. Pomembno vlogo naj bi pri tem imeli zlasti glasbena in zvo\xc4\x8dna stran besed: lirika naj bi postala besedna alkemija in nova religija. Mallarm\xc3\xa9 je z deli, \xc5\xa1e zlasti pa z na\xc4\x8deli vplival ne samo na pesni\xc5\xa1tvo svojega \xc4\x8dasa, ampak tudi na nove struje 20. stoletja."