b'\n_START_ARTICLE_\nSerapeum\n_START_PARAGRAPH_\nSerapeum ali serapejon je tempelj ali druga verska ustanova, posve\xc4\x8dena helenisti\xc4\x8dno-egip\xc4\x8danskemu bogu Serapisu, ki zdru\xc5\xbeuje vidike Ozirisa in Apisa v po\xc4\x8dlove\xc4\x8deni obliki ter so jo sprejeli ptolemejski Grki v Aleksandriji. Bilo je ve\xc4\x8d takih verskih centrov, serapejonov (gr\xc5\xa1ko \xce\xa3\xce\xb5\xcf\x81\xce\xb1\xcf\x80\xce\xb5\xe1\xbf\x96\xce\xbf\xce\xbd) ali latinsko serapeumov.\n_START_SECTION_\nAleksandrija\n_START_PARAGRAPH_\nSerapejon iz Aleksandrije je bil tempelj v ptolemajskem Egiptu, ki ga je zgradil Ptolemaj III. (vladal 246\xe2\x80\x93222 pr. n. \xc5\xa1t.) in je bil posve\xc4\x8den Serapisu, sinkreti\xc4\x8dnemu helenisti\xc4\x8dno-egip\xc4\x8danskemu bogu, ki je bil za\xc5\xa1\xc4\x8ditnik Aleksandrije. Z vsemi podrobnimi \xc5\xa1tudijami je bil najve\xc4\x8dji in najveli\xc4\x8dastnej\xc5\xa1i od vseh templjev v gr\xc5\xa1ki \xc4\x8detrti Aleksandrije. Poleg podobe boga je tempelj z okolico hranil zbirko velike Aleksandrijske knji\xc5\xbenice.  Geograf Strabon je napisal, da je stala na zahodu mesta. Ostalo ni ni\xc4\x8d._NEWLINE_Izkopavanja na mestu Dioklecijanovega stebra leta 1944 so odkrila ostanke temeljev Serapisovega templja. To sta dva kompleta desetih plo\xc5\xa1\xc4\x8d, po ena zlata, srebra, bronasta, iz fajanse, na soncu su\xc5\xa1enega nilskega blata in pet iz neprosojnega stekla.  Napis, da je Ptolemaj III. Euerget zgradil Serapejon, v gr\xc5\xa1\xc4\x8dini in hieroglifih, zaznamuje vse plo\xc5\xa1\xc4\x8de; ka\xc5\xbee, da je bil kot arhitekt podpisan Parmenisk.  Ostanke temeljev templja,  posve\xc4\x8denega Harpokratu iz vladavine Ptolemaja IV., so tudi na\xc5\xa1li v stenah ograjenega prostora. _NEWLINE_V podzemnih galerijah pod templjem je bil najverjetneje Serapisov misterij. Leta 1895 je bil kip iz \xc4\x8drnega diorita, ki je predstavljal Serapisa v obliki bika Apisa s son\xc4\x8dnim diskom med njegovimi rogovi, najden na najdi\xc5\xa1\xc4\x8du; napis ga datira v vladavino cesarja  Hadrijana (117\xe2\x80\x9338).\n_START_SECTION_\nUni\xc4\x8denje Aleksandrijskega serapejona\n_START_PARAGRAPH_\nV Aleksandriji so ga uni\xc4\x8dile kr\xc5\xa1\xc4\x8danske mno\xc5\xbeice ali rimski vojaki leta 391 (\xc4\x8deprav o datumu \xc5\xa1e te\xc4\x8de razprava).  Je ve\xc4\x8d nasprotujo\xc4\x8dih poro\xc4\x8dil o njegovem uni\xc4\x8denju._NEWLINE_Po zgodnjih kr\xc5\xa1\xc4\x8danskih virih je bil \xc5\xa1kof Teofil iz Aleksandrije nicejski patriarh, ko je odlok cesarja Teodozija I. prepovedal vse javne obrede razen kr\xc5\xa1\xc4\x8danskih. Teodozij I. je postopoma prevzel (leta 389) svete praznike drugih ver ob delavnikih, prepovedal javna \xc5\xbertvovanja, zaprl templje in sodeloval pri lokalnem nasilju kristjanov nad kulti ve\xc4\x8djih mest. Odlok, objavljen leta 391, da "nih\xc4\x8de ne sme iti v sveti\xc5\xa1\xc4\x8da [ali] skozi templje", je povzro\xc4\x8dil opustitev \xc5\xa1tevilnih templjev v celotnem cesarstvu in \xc5\xa1irjenje ali njihovo zamenjavo v kr\xc5\xa1\xc4\x8danske cerkve._NEWLINE__NEWLINE_ _NEWLINE_V Aleksandriji je \xc5\xa1kof Teofil pridobil zakonito oblast nad prisilno zapu\xc5\xa1\xc4\x8denim Dionizovim templjem, ki je bil namenjen za spremembo v cerkev. Med prenovo so vsebino podzemnih prostorov ("skrivnih jam" po kr\xc5\xa1\xc4\x8danskih virih) odkrili in oskrunili, kar naj bi spodbudilo mno\xc5\xbeice nekristjanov, da so se ma\xc5\xa1\xc4\x8devali. Kristjani so se ma\xc5\xa1\xc4\x8devali, Teofil se je umaknil, pogani so se zaprli v serapejon, \xc5\xa1e vedno najveli\xc4\x8dastnej\xc5\xa1i od preostalih mestnih sveti\xc5\xa1\xc4\x8d, se zabarikadirali v notranjosti ter vzeli kristjane s seboj._NEWLINE_Viri poro\xc4\x8dajo, da so bili ujetniki prisiljeni darovati prepovedanim bo\xc5\xbeanstvom in da so bili tisti, ki so to zavrnili, mu\xc4\x8deni (njihove golenice zdrobljene) in na koncu vr\xc5\xbeeni v jame, ki so bile zgrajene za krvna \xc5\xbertvovanja. Ujeti pogani so oropali serapejon (Rufinus & MacMullen 1984)._NEWLINE_Teodozij je poslal pismo Teofilu in ga prosil, da izda pomilostitev za pogane in pozval k uni\xc4\x8denju vseh poganskih slik, kar je bil izvor nemirov. Serapejone, stavbe, posve\xc4\x8dene egiptovskemu bogu iz Kanopa, so uni\xc4\x8dili rimski vojaki in menihi so bili vpoklicani iz pu\xc5\xa1\xc4\x8dave. Val uni\xc4\x8denja nekr\xc5\xa1\xc4\x8danskih malikov se je v naslednjih tednih raz\xc5\xa1iril po vsem Egiptu, kot je dokumentirano na sliki na papirusu iz svetovne kronike, napisano v Aleksandriji v za\xc4\x8detku 5. stoletja, ki ka\xc5\xbee zmagoslavje Teofila (slika zgoraj levo); kultna Serapisa, okronana z modiusom (posebno pokrivalo), je vidna v templju na dnu (MacMullen 1984)._NEWLINE_Nekolika druga\xc4\x8dna razli\xc4\x8dica uni\xc4\x8denja se ka\xc5\xbee v povezavi s \xc5\xa1kofom Teofilom, ki je zaprl mitrej namesto Dionizovega templja, vendar so podrobnosti o skrunitvi in namigovanje na \xc4\x8dlove\xc5\xa1ko \xc5\xbertvovanje v bistvu podobne._NEWLINE_V spisih Evnapija, poganskega zgodovinarja poznej\xc5\xa1ega neoplatonizma, je spet druga\xc4\x8dna razli\xc4\x8dica. Neizzvani kristjani so uspe\xc5\xa1no uporabljali voja\xc5\xa1ko taktiko za uni\xc4\x8denje in niso pustili ni\xc4\x8desar, kar bi lahko pre\xc5\xbeivelo napad. Po Evnapiju so si ostanke kriminalcev in su\xc5\xbenjev, ki so zasedli serapejon ob napadu, prilastili nekristjani, jih dali v (pre\xc5\xbeivele) poganske templje in jih \xc4\x8dastili kot mu\xc4\x8dence (Turcan, 1996)._NEWLINE_Ne glede na vzrok za uni\xc4\x8denje Serapejona sta ga po mnenju Petra Browna kr\xc5\xa1\xc4\x8danska pisca Rufin Akvilejski in Sozomen opisala kot najbolj spektakularen konflikt.  Nekateri drugi anti\xc4\x8dni in sodobni avtorji razlagajo uni\xc4\x8denje Serapejona v Aleksandriji kot predstavo zmagoslavja kr\xc5\xa1\xc4\x8danstva in odnos kristjanov do poganov. Peter Brown vklju\xc4\x8duje to v dolgoro\xc4\x8dne in pogoste obra\xc4\x8dune v mestu, kjer so se gr\xc5\xa1ke in judovske \xc4\x8detrti borile med seboj \xc5\xbee 400 let pred 1. st. n. \xc5\xa1t.  Poleg tega Evzebij Cezarejski omenja uli\xc4\x8dne spopade v Aleksandriji med kristjani in nekristjani, ki so se pojavljali \xc5\xbee leta 249. Obstajajo dokazi, da so nekristjani sodelovali pri uli\xc4\x8dnih bojih za in proti Atanasiju leta 341 in 356. Podobne opise najdemo v spisih Sokrata Sholastika. R. McMullan nadalje poro\xc4\x8da, da je bil leta 363 (skoraj 30 let prej) \xc5\xa1kof Georg ubit v ponavljajo\xc4\x8dih se dejanjih ogor\xc4\x8denja, \xc5\xbealitev in ropanja najbolj svetih zakladov mesta.  Serapejon v Aleksandriji ni bil obnovljen. Film z naslovom Agora iz leta 2009 prikazuje te in druge dogodke, \xc4\x8deprav s precej\xc5\xa1njo umetni\xc5\xa1ko svobodo_NEWLINE_.\n_START_SECTION_\nSakara\n_START_PARAGRAPH_\nSerapejon v Sakari je bil severozahodno od D\xc5\xbeoserjeve piramide v Sakari, nekropoli v bli\xc5\xbeini Memfisa. To je bilo grobi\xc5\xa1\xc4\x8de Apisovih bikov, inkarnacija boga Pta. Verjeli so, da so biki postali nesmrtni po smrti kot Oziris Apis, skraj\xc5\xa1ano Serapis v helenskem obdobju. Najstarej\xc5\xa1i pokopi datirajo v vladavino Amenhotepa III._NEWLINE_V 13. stoletju pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem je Kemveset, sin Ramzesa II. odredil, da se izkoplje predor skozi eno od gora s stranskimi sobami. Zasnovan je bil tako, da je vseboval velike granitne sarkofage, ki so tehtali vsak po 70 ton, kamor so shranili mumificirane ostanke bikov.  Drugi predor, pribli\xc5\xbeno 350 m dolg, 5 m visok in 3 m \xc5\xa1irok, je bil izkopan v \xc4\x8dasu Psametika I. in ga je pozneje uporabljala ptolemajska dinastija._NEWLINE_Dolga procesijska pot, ki je vodila do obrednega prostora, ki je bila obdana s 600 sfingami, je bila verjetno zgrajena v \xc4\x8dasu  Nektaneba I._NEWLINE_Kontroverzen vidik najdbe v Sakari je, da so v obdobju med vladavino Ramzesa XI. in 23. letom vladanja Osorkona II. \xe2\x80\x93 pribli\xc5\xbeno 250 let, odkrili le devet pokopov, vklju\xc4\x8dno s tremi sarkofagi, tako poro\xc4\x8da Mariette. Ker je povpre\xc4\x8dna \xc5\xbeivljenjska doba bika med 25 in 28 let, egiptologi menijo, da bi moralo biti ve\xc4\x8d pokopov. U\xc4\x8denjaki, ki dajejo prednost spremembam standardne egip\xc4\x8danske kronologije, kot je David R\xc3\xb6hl, so trdili, da je treba na podlagi odkritja v Sakari datiranje dvajsete dinastije Egipta prestaviti pribli\xc5\xbeno 300 let pozneje. Ve\xc4\x8dina znanstvenikov je to ovrgla, \xc4\x8de\xc5\xa1 da je veliko verjetnej\xc5\xa1e, da nekateri pokopi svetih bikov \xc4\x8dakajo, da jih bodo odkrili in izkopali.  _NEWLINE_Mariette je na\xc5\xa1el en ohranjen pokop, ki je zdaj v Kmetijskem muzeju v Kairu. Drugih 24 sarkofagov bikov so oropali.\n_START_SECTION_\nKanopos\n_START_PARAGRAPH_\nV delti Nila, v bli\xc5\xbeini Aleksandrije, je bil \xc5\xa1e en serapijon. To sveti\xc5\xa1\xc4\x8de, posve\xc4\x8deno Izidi in njenemu soprogu Serapisu, je postalo eno  najbolj znanih kultnih sredi\xc5\xa1\xc4\x8d ptolomajskega in rimskega Egipta. Festivali in obredi so bili tako priljubljeni, da je mesto postalo arhitekturni model za sveti\xc5\xa1\xc4\x8de egiptovskih bogov v celotnem rimskem imperiju._NEWLINE_Na tem gr\xc5\xa1ko-rimskem mestu je bil sveti temenos, zaprt tempelj, posve\xc4\x8den bogovom, za propilejem ali peristilom dvori\xc5\xa1\xc4\x8da. Tukaj so na\xc5\xa1li pomo\xc5\xbena sveti\xc5\xa1\xc4\x8da, posve\xc4\x8dena drugim, manj splo\xc5\xa1nim egiptovskim bo\xc5\xbeanstvom, pa tudi posve\xc4\x8denim Anubisu (Hermanubis), Hermesu Trismegistu, sinkretizmu Tota in Hermesa, Harpokratu in drugim. Obredni kompleksi, posve\xc4\x8deni Izidi, so bili pogosto zgrajeni okrog vodnjaka ali izvira, kar naj bi predstavljajo \xc4\x8dude\xc5\xbe letnih poplav Nila. To se je zgodilo tudi v sveti\xc5\xa1\xc4\x8dih, posve\xc4\x8denih egiptovskim bogovom v rimskem obdobju Delos, kjer je osrednja kotlina z elementom vode sredi\xc5\xa1\xc4\x8de obreda Izide.\n_START_SECTION_\nRegio tertia\n_START_PARAGRAPH_\nRegio III v Rimu je bil imenovan Isis et Serapis, ker je imel tempelj, posve\xc4\x8den dvema egiptovskima bo\xc5\xbeanstvoma. Strukturo, prvotno namenjeno samo Izidi, je zgradil Kvint Cecilij Metel Pij v prvi polovici 1. stoletja pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem, da proslavi o\xc4\x8detovo zmago nad Jugurtom._NEWLINE__NEWLINE_ _NEWLINE_Kompleks, od katerega je ostal le del temeljev, je bil prvotno v terasah; med flavijsko dinastijo je bil prenovljen, kult Serapis pa je bil povezan s polo\xc5\xbeajem Izide. Tempelj je bil dokon\xc4\x8dno poru\xc5\xa1en v 6. stoletju.\n_START_SECTION_\nMarsovo polje (Campus Martius)\n_START_PARAGRAPH_\nTa tempelj, posve\xc4\x8den Izidi in Serapisu, je bil prvi\xc4\x8d posve\xc4\x8den 43 pr. n. \xc5\xa1t.  v Rimu. Zaradi poznej\xc5\xa1ih napetosti med Oktavijanom (pozneje Avgust Cezar) in Markom Antonijem tempelj ni bil zgrajen. Po bitki pri Akciju je Oktavijan prepovedal vero v Rimu v celoti.  Tempelj je kon\xc4\x8dal Kaligula (Gaj Julij Cezar Germanik) na obmo\xc4\x8dju, imenovanem Campus martius, med Septo Julija in templjem Minerve okoli leta 37\xe2\x80\x9341. _NEWLINE_Serapejon, dolg 240 m in \xc5\xa1irok 60 m, je bil razdeljen na tri dele: pravokotna povr\xc5\xa1ina se je lahko videla s hojo pod monumentalnimi loki;  odprt trg je bil okra\xc5\xa1en z rde\xc4\x8dimi granitnimi obeliski, v 1. stoletju je bil prenesen v mesto. V sredi\xc5\xa1\xc4\x8du trga je bil verjetno tempelj, posve\xc4\x8den Izidi, medtem ko je bil tretji del polkro\xc5\xbena eksedra z apsido predvidoma z oltarjem, posve\xc4\x8denim Serapisu. Fragmente obeliskov, nekatere precej velike, so na\xc5\xa1li okrog cerkve Santa Maria sopra Minerva; nekateri arheologi menijo, da je bil obelisk nasproti Panteona preme\xc5\xa1\xc4\x8den iz templja._NEWLINE_Stavba je bila uni\xc4\x8dena v velikem po\xc5\xbearu leta 80,  obnovil jo je Domicijan ; nadaljnja obnova se je za\xc4\x8dela s Hadrijanom, medtem ko je Septimij Sever naro\xc4\x8dil  vzdr\xc5\xbeevanje strukture templja. Pisni zapisi potrjujejo njegov obstoj in obredno delovanje do 5. stoletja.\n_START_SECTION_\nKvirinalski gri\xc4\x8d\n_START_PARAGRAPH_\nTempelj, zgrajen na Kvirinalskem gri\xc4\x8du in posve\xc4\x8den Serapisu, je bil po ve\xc4\x8dini ohranjenih opisov najbolj razko\xc5\xa1en in arhitektonsko velikopotezen od vseh, zgrajenih na hribu; njegovi ostanki so \xc5\xa1e vidni med Palazzo Colonna in Pape\xc5\xa1ko gregorijansko univerzo._NEWLINE_Sveti\xc5\xa1\xc4\x8de, ki je le\xc5\xbealo med dana\xc5\xa1njo Piazza della Pilotta in velikim trgom nasproti Kvirinalske pala\xc4\x8de, je zgradil Karakal na zahodnem pobo\xc4\x8dju hriba, in zajema ve\xc4\x8d kot 13.000 m\xc2\xb2 (3,2 hektarja), saj njegove stranice merijo 135 m \xc3\x97 98 m. Sestavljala sta ga dolgo dvori\xc5\xa1\xc4\x8de (ki ga je obdajalo stebri\xc5\xa1\xc4\x8de) in obredni prostor, kjer so bili postavljeni kipi in obeliski. Oblika je o\xc4\x8darala obiskovalce, tempelj je imel stebre 21,17 m visoke in 2 m v premeru, stali so na vrhu marmornega stopni\xc5\xa1\xc4\x8da, ki je povezalo podno\xc5\xbeje hriba s sveti\xc5\xa1\xc4\x8dem._NEWLINE_Ogromen fragment entablature, ki tehta pribli\xc5\xbeno 100 ton in ima 34 m\xc2\xb3 (najve\xc4\x8dja v Rimu), spada v prvotni tempelj tako kot kipi Nila in Tibere, ki jih je Michelangelo preselil na Kapitolski gri\xc4\x8d pred stavbo Senata.\n_START_SECTION_\nHadrijanova vila\n_START_PARAGRAPH_\nCesar Hadrijan (117\xe2\x80\x93138) je ukazal gradnjo "kanopisa" v svoji vili v Tivoliju s tipi\xc4\x8dno cesarsko veli\xc4\x8dino: ogromen pravokoten bazen je kanal, dolg 119 m in 18 m \xc5\xa1irok, ki je bil obkro\xc5\xbeen s portikom in kipi, pot, ki vodi na Serapejon.  Sveti\xc5\xa1\xc4\x8de je bilo za\xc5\xa1\xc4\x8diteno z monumentalno kupolo, sestavljal ga je javni prostor in bolj intimni podzemni del, ki je bil posve\xc4\x8den htoni\xc4\x8dnemu vidiku Serapisa._NEWLINE_Da bi proslavil odprtje svojega templja, je Hadrijan skoval kovance s svojo podobo skupaj s Serapisom na odru, na katerem dva stebra podpirata okroglo kupolo. Tako je cesar postal sinaos, spremljevalec bo\xc5\xbeje skrivnosti naos in enako upravi\xc4\x8den do kulta Serapisa v kanopisu.\n_START_SECTION_\nOstia antica\n_START_PARAGRAPH_\nSerapejon v  Ostii Antici je bil odprt leta 127 in posve\xc4\x8den sinkreti\xc4\x8dnemu kultu Jupiter-Serapis._NEWLINE_To je tipi\xc4\x8dno rimsko sveti\xc5\xa1\xc4\x8de na platoju z vrsto stebrov na vhodu, kjer je \xc5\xa1e vedno mogo\xc4\x8de videti mozaik, ki predstavlja Apisa zna\xc4\x8dilno egiptovsko. Od tega templja je verjetno pri\xc5\xa1el kip, ki ga je Briaksis kopiral za serapejon v Aleksandriji.\n_START_SECTION_\nPozzuoli\n_START_PARAGRAPH_\nMacellum v Pozzuoliju, tr\xc5\xbenica ali macellum rimskega mesta Puteoli (zdaj znan kot Pozzuoli) je bil prvi\xc4\x8d izkopan v 18. stoletju, ko je odkritje kipa Serapisa privedlo do objekta, ki so ga napa\xc4\x8dno prepoznali kot mestni serapejon, Serapisov tempelj. Pod tem imenom je imel velik vpliv na zgodnjo geologijo kot vrsto vrtin, ki so vplivale na tri stoje\xc4\x8de stebre, na podlagi \xc4\x8desar so menili, da je bila stavba neko obdobje delno pod morsko gladino.\n_START_SECTION_\nPergamon\n_START_PARAGRAPH_\nNotranjost Pergamona v Bergami je Serapisov tempelj, zgrajen za egiptovske bogove v 2. stoletju in ga doma\xc4\x8dini imenujejo Rde\xc4\x8da bazilika (Kizil Avlu v tur\xc5\xa1\xc4\x8dini). To je stavba v obliki bazilike, zgrajena pod vladavino Hadrijana. Sestavljajo jo glavne stavbe in dva okrogla stolpa. V 1. stoletju je v Pergamonu, v glavni stavbi Rde\xc4\x8dega bazilike, nastala kr\xc5\xa1\xc4\x8danska cerkev, ki je bila ena od sedmih cerkva, na katero se je nana\xc5\xa1ala knjiga Razodetje (poglavje 2:12).\n_START_SECTION_\nEfez\n_START_PARAGRAPH_\nDrug Serapisov tempelj je v Efezu v bli\xc5\xbeini dana\xc5\xa1njega Sel\xc3\xa7uka v provinci Izmir v Tur\xc4\x8diji. Tempelj je v ozadju Celzusove knji\xc5\xbenice. Egiptovski tempelj je bil spremenjen v kr\xc5\xa1\xc4\x8dansko cerkev.\n_START_SECTION_\nMilet\n_START_PARAGRAPH_\nTa tempelj je bil zgrajen v 3. stoletju pr. n. \xc5\xa1t. v bli\xc5\xbeini ju\xc5\xbene agore v Miletu, obnovil ga je cesar Avrelijan (270\xe2\x80\x93275).'