b"\n_START_ARTICLE_\nFilippo Juvarra\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nRodil se je v Messini na Siciliji, v dru\xc5\xbeini zlatarjev in graverjev. Po pre\xc5\xbeivetih letih odra\xc5\xa1\xc4\x8danja s svojo dru\xc5\xbeino na Siciliji, kjer je zasnoval prazni\xc4\x8dne predstave messinskega kronanja Filipa V. \xc5\xa0panskega in Sicilskega (1705), se je leta 1704 Juvarra preselil v Rim. Tam je \xc5\xa1tudiral arhitekturo s Carlom in Francescom Fontana._NEWLINE_V prvi fazi samostojne kariere se je ukvarjal z modeli za slovesnosti in praznovanja, \xc5\xa1e posebej s scenografijo za gledali\xc5\xa1\xc4\x8de. Juvarrov nabor modelov so bile scena per angolo, dobesedno\xc2\xa0\xc2\xbbprizori pod kotom\xc2\xab. Natan\xc4\x8den izvor tega sloga je nejasen. Ferdinando Galli Bibiena trdi, da so ga izumili v svoji razpravi Architettura Civile (1711). Vendar pa je bil slog o\xc4\x8ditno v uporabi \xc5\xbee pred tem, tudi v Juvarrovih delih. Ta slog se je razlikoval od kulis iz enoto\xc4\x8dkovne perspektive, ki je bil razvit v \xc5\xa1estnajstem stoletju in dosegel svoj vi\xc5\xa1ek v sedemnajstem stoletju; primer delo Giacoma Torellija. Nekaj zgodnjih Juvarrovih risb iz 1706, je povezanih s Teatro S. Bartolomeo v Neaplju, \xc4\x8deprav ni znano ali je dejansko zaklju\xc4\x8dil na\xc4\x8drte za gledali\xc5\xa1\xc4\x8de. Ve\xc4\x8dina njegovega dela za gledali\xc5\xa1\xc4\x8de in scenografijo je bila v Rimu pod pokroviteljstvom kardinala Ottobonija. Sodeloval je pri obnovi zasebnega kardinalovega gledali\xc5\xa1\xc4\x8da v Palazzo della Cancelleria in ga zasnoval tudi za izvajanje opere. Prva opera, za katero je Juvarra zasnoval vse sklope je bila Costantino Pio. Libreto je napisal kardinal Ottoboni, glasbo pa Carlo Francesco Pollarolli (c.1653-1723). Opera je bil premierno predstavljena leta 1709 in je bila med prvimi operami, ki se je pojavila po odpravi pape\xc5\xbeeve prepovedi posvetnega gledali\xc5\xa1\xc4\x8da; odprla je tudi Ottobonijevo prenovljeno zasebno gledali\xc5\xa1\xc4\x8de. Delal je tudi na scenografije za predstave, ki jih je Ottoboni sponzoriral v Teatro Capranica. Njegov drugi glavni pokrovitelj v Rimu je bila kraljica Marija Kazimira, kraljica vdova Poljske, za katero je Juvarra izdelal scenografije za opere, izvajane v njenem majhnem doma\xc4\x8dem gledali\xc5\xa1\xc4\x8du v Palazzo Zuccari. Leta 1713 ga je gledali\xc5\xa1ki projekt pripeljal v Genovo._NEWLINE_Leta 1706 je Juvarra zmagal na nate\xc4\x8daju za novo zakristijo pri Sv. Petru v organizaciji pape\xc5\xbea Klemena XI. in postal \xc4\x8dlan presti\xc5\xbene Accademia di San Luca. Leta 1708 je ustvaril svojo prvo pomembno negledali\xc5\xa1ko arhitekturno delo in edino realizirano v Rimu: majhna, vendar odli\xc4\x8dno izvedena Antamoro kapela v cerkvi San Girolamo della Carit\xc3\xa0, ki jo je zasnoval v tesnem sodelovanju s svojim prijateljem, francoskim kiparjem Pierrom Le Grosom, ki je bil odgovoren za izvedbo kiparskih komponent. _NEWLINE_Juvarra je bil tudi graver: njegova knjiga skulptur grbov se je pojavila leta 1711, Raccolta di varie ratghe fatte da professori primarii di Roma ._NEWLINE_Po delovanju v Rimu, je Juvarra nekaj \xc4\x8dasa pre\xc5\xbeivel v rojstni Messini, kjer je razvil ambiciozne na\xc4\x8drte (nikoli kon\xc4\x8dane) za gradnjo vzdol\xc5\xbe pristani\xc5\xa1\xc4\x8da velike ukrivljene pala\xc4\x8dne fasade za rezidence in podjetja. Ukvarjal se je z nekaterimi projekti v Lombardiji, vklju\xc4\x8dno monumentalnim oltarjem za samostansko cerkev v kraju Caravaggio (nikoli zgrajena in nadome\xc5\xa1\xc4\x8dena z manj\xc5\xa1im delom arhitekta Carla Giuseppe Merloja) in oltarjem za stolnico v Bergamu. Prav tako je zasnoval dekorativni zvonik (zdaj nagnjen) za stolnico v Bellunu\n_START_SECTION_\nCerkve v Torinu\n_START_PARAGRAPH_\nJuvarrovo obdobje najbolj intenzivne aktivnosti kot arhitekta, se je za\xc4\x8delo leta 1714, ko je bil poklican v Piemont, kjer ga je Victor Amadej II. Savojski najprej zaposlil v scenografskem projektu, nato pa povi\xc5\xa1al na polo\xc5\xbeaj glavnega dvornega arhitekta. Slava, pridobljena v Piemontu ga je vodila na nekatere najbogatej\xc5\xa1e plemi\xc5\xa1ke in evropske kraljeve dvore: leta 1719 je bil na Portugalskem, na\xc4\x8drtoval je pala\xc4\x8do v Mafri za kralja Janeza V (1719-20), po tem je potoval v London in Pariz._NEWLINE_Ena od Juvarrovih mojstrovin je bazilika Superga, ki je bila zgrajena leta 1731 in se dviga na vrhu hriba s pogledom na mesto Torino. To je bil del slikovitih spomenikov in del kraljevskih mavzolejev za dru\xc5\xbeino Savojcev. Gradnja je bila naporna in mu vzela \xc5\xa1tirinajst let, od tega dve leti ravnanja vrha hriba in neverjetne cene in prizadevanj, da bi spravili kamenje in material na hrib . Za cerkvijo je bil samostan. Klasi\xc4\x8dni portik je prilo\xc5\xbeen cerkvi z navpi\xc4\x8dno, petinsedemdeset metrov visoko baro\xc4\x8dno kupolo; slednja ustvarja u\xc4\x8dinek vrha hriba._NEWLINE_Juvarra je oblikoval tudi fasade cerkev Santa Cristina (1715-1718), San Filippo Neri, [4] Santa Croce, [5] bazilike della Nativit\xc3\xa0 in kapele San Giuseppe (1725) v cerkev Santa Teresa [6] v Torinu. V Torinu je zgradil tudi cerkev Bla\xc5\xbeene Device Carmine (1732-1736), kjer je prostor skoncentriran okoli osrednje dvorane s scenografijo u\xc4\x8dinka svetlobe, ki pada od zgoraj. Prav tako je pomagal okrasiti notranjost \xc5\xa1tevilnih cerkva v Torinu. [7]_NEWLINE_Zgradil je tudi druge cerkve, vklju\xc4\x8dno bizarno, Borrominesque cerkev San Gregorio v Messini na Siciliji. [8] V Mantovi je dodal visoko podprto kupolo v Albertijevo cerkev Sant'Andrea.\n_START_SECTION_\nVplivi\n_START_PARAGRAPH_\nNekateri pisci ugotavljajo, da je Juvarrov hitri vzpon v Rimu, pripisati njegovemu slogu po in\xc5\xa1trukcijah Carla Fontane , vendar je bil Juvarra eklekti\xc4\x8den v produkciji in zdi se, da so nanj vplivali \xc5\xa1tevilni drugi, vklju\xc4\x8dno bolj pustolovska arhitekta Pietro da Cortona in Francesco Borromini. Prav tako so verjetno nanj vplivala dela Guarino Guarinija. Baro\xc4\x8dna arhitekta na katera je Juvarra mo\xc4\x8dno vplival sta Bernardo Vittone in Benedetto Alfieri. Juvarra in Johann Fischer von Erlach sta vplivala drug drugega skozi medij gravure. Juvarrovo delo, skupaj z baro\xc4\x8dno umetnostjo in arhitekturo je padla v nemilost z vzponom neoklasicizma. Leta 1994 je potekala glavna razstava njegovih modelov v Genovi in Madridu."