b'\n_START_ARTICLE_\nKolektivni roman\n_START_PARAGRAPH_\nKolektivni roman opisuje neko socialno skupnost, ki jo dolo\xc4\x8dajo skupni cilji in isti problemi. Nosilec dogajanja je za razliko od figuralnega romana, ki ima omejeno \xc5\xa1tevilo protagonistov, mno\xc5\xbeica likov, ki prevzamejo vlogo glavnega junaka.\n_START_SECTION_\nOpredelitev termina\n_START_PARAGRAPH_\nTermin se v tem pomenu zunaj slovenske literarne vede uporablja \xc5\xa1e v skandinavskih knji\xc5\xbeevnostih, druge evropske tipologije pa te romane uvr\xc5\xa1\xc4\x8dajo bolj po predmetu opisovanja, npr. med doma\xc4\x8dijski roman, kme\xc4\x8dki roman, dru\xc5\xbebeni ali socialni roman ter roman \xc4\x8dasa in prostora._NEWLINE_Kolektivni roman lahko meri tudi na skupinsko avtorstvo dalj\xc5\xa1ega pripovednega besedila. Tak\xc5\xa1ne oblike romana so se pojavile npr. v ruskem socialisti\xc4\x8dnem realizmu, danes pa v skupinskem pisanju na spletu.\n_START_SECTION_\nZna\xc4\x8dilnosti \xc5\xbeanra\n_START_PARAGRAPH_\nPojavi se v 20. stoletju. Podrobno opisuje \xc5\xbeivljenje neke socialne skupnosti in njeno podvr\xc5\xbeenost gospodarsko-politi\xc4\x8dnim silam v dolo\xc4\x8denem \xc4\x8dasu in okolju. V ospredju je mno\xc5\xbeica, ki jo v celoto povezujejo npr. va\xc5\xa1ka opravila, prazniki, folklorne navade pri kmetih; skupni usodni trenutki, poteze skupne du\xc5\xa1evnosti in skupne zgodovinske usode pri vojakih itd. Obravnavani mno\xc5\xbeici so skupne osrednje ideje, pri kme\xc4\x8dkem kolektivnem romanu so te npr. dobiti zemljo, ohraniti grunt; v proletarskem otresti se izkori\xc5\xa1\xc4\x8danja, osvoboditi delo; ko je socialno vpra\xc5\xa1anje zdru\xc5\xbeeno z narodnim, pa tudi svoboda in narodna usoda. Vse te ideje uresni\xc4\x8duje skupnost kot celota. Mno\xc5\xbeica je v kolektivnem romanu jedrnato predstavljena prek zgodb posameznikov razli\xc4\x8dnih slojev, a so dogajanje in dejanja teh posameznikov vedno podrejena osrednji ideji. Osrednja zna\xc4\x8dilnosti kolektivnega romana je tudi stabilen, nespreminjajo\xc4\x8d se dogajalni prostor, zaradi \xc4\x8desar je ta oblika romana mo\xc4\x8dno povezana s pokrajinsko literaturo.\n_START_SECTION_\nJezikovne zna\xc4\x8dilnosti\n_START_PARAGRAPH_\nGlavne jezikovne zna\xc4\x8dilnosti kolektivnega romana so prevladujo\xc4\x8da raba tretje osebe mno\xc5\xbeine, uporaba mno\xc5\xbeinskih imen in metonimije, ko pripovedovalec mno\xc5\xbeico poimenuje npr. z njihovo krajevno pripadnostjo. V govor mno\xc5\xbeice in besedi\xc5\xa1\xc4\x8de vdirajo za dogajalni \xc4\x8das in prostor zna\xc4\x8dilni izrazi, npr. neologizmi, \xc5\xbeargonski in nare\xc4\x8dni izrazi, s \xc4\x8dimer sta \xc4\x8das in prostor dogajanja \xc5\xa1e natan\xc4\x8dneje dolo\xc4\x8dena. Najve\xc4\x8d govora pripada mno\xc5\xbeici, karakterne vloge pa so uravnote\xc5\xbeene in na ta na\xc4\x8din podrejene skupnosti.\n_START_SECTION_\nZgodovina izraza\n_START_PARAGRAPH_\nIzraz kolektivni roman je bil na Slovenskem med letoma 1933 in 1958 precej v rabi. Prvi ga je zapisal Tine Debeljak ob romanu Ivana Preglja (DS 1933, 387\xe2\x80\x9393, 401), uveljavljali pa so ga \xc5\xa1e Bo\xc5\xbeidar Borko (Jutro 1936, \xc5\xa1t. 168, 4), Janko Li\xc5\xa1ka (ob Ingoli\xc4\x8devih Lukarjih, LZ 1937, \xc5\xa1t. 1\xe2\x80\x932, 90\xe2\x80\x9392), Lino Legi\xc5\xa1a ob Ingoli\xc4\x8devem Vinskem vrhu (Novi svet 1947, 432), Jaro Dolar ob Kranj\xc4\x8devi Fari sv. Ivana (NO 1948, 58), Franc \xc5\xa0rimpf (Borec 1952, 392), Jo\xc5\xbee Poga\xc4\x8dnik ob Pre\xc5\xbeihu (Glasnik Slovenske matice 1954/55, 106), \xc4\x90ur\xc4\x91a Flere ob Zolaju (Gledali\xc5\xa1ki list Koper 1955/56, \xc5\xa1t. 1, 6), Marjan Brezovar (NS 1958, \xc5\xa1t. 3, 266), Vital Klabus (Perspektive 1961/62, \xc5\xa1t. 20, 1154), Anton Slodnjak ob Preglju (JiS 1968, 80; Knji\xc5\xbeevni glasnik Mohorjeve dru\xc5\xbebe 1958, 16). Anton Ocvirk je posku\xc5\xa1al z varianto kolektivisti\xc4\x8dni roman (Novi svet 1946), sledil mu je samo Jo\xc5\xbee Dolenc (NO 1958, \xc5\xa1t. 3\xe2\x80\x934, 123).'