b'\n_START_ARTICLE_\nArdijejci\n_START_PARAGRAPH_\nArdijejci ali Ardiejci, (latinsko: Vardiaei; gr\xc5\xa1ko: \xe1\xbc\x88\xcf\x81\xce\xb4\xce\xb9\xce\xb1\xe1\xbf\x96\xce\xbf\xce\xb9 ali \xce\x9f\xe1\xbd\x90\xce\xb1\xcf\x81\xce\xb4\xce\xb1\xe1\xbf\x96\xce\xbf\xce\xb9), so bili ilirsko pleme, ki je svojo mo\xc4\x8d krepilo z gusarjenjem po Jadranu. V 3. stoletju pr.n.\xc5\xa1. so kraljevali mo\xc4\x8dni ilirski dr\xc5\xbeavi s sredi\xc5\xa1\xc4\x8dem v Rizonu in nato v Skadru, vendar so jih leta 229 pr.n.\xc5\xa1. porazili Rimljani.\n_START_SECTION_\nStarej\xc5\xa1e omembe Ardijejcev\n_START_PARAGRAPH_\nPolibij (203 pr.n.\xc5\xa1.\xe2\x80\x93120 pr.n.\xc5\xa1.) opisuje njihov poraz pred Rimljani okrog leta 229 pr.n.\xc5\xa1. Apijan (95\xe2\x80\x93165 n.\xc5\xa1.) opisuje njihov poraz v boju z Autarijati in njihovo pomorsko mo\xc4\x8d. Livij omenja, da jih je premagal konzul Fulvius Flaccus.\n_START_SECTION_\nArdijejsko zemljepisno obmo\xc4\x8dje\n_START_PARAGRAPH_\nPrvotna ardijejska domovina se je nahajala nekoliko v notranjost zahodnega Balkana, v pore\xc4\x8dju reke Neretve, jugozahodno od Autarijatov. Na mejnem podro\xc4\x8dju med obema plemenoma so bili slani izviri, za posest katerih so se potegovali oboji. Ko se zaradi pritiska Keltov okrog 380 pr.n.\xc5\xa1. naselili na levo stran Neretve, so se zapletli v spopad z Autarijati, v katerem so bili pora\xc5\xbeeni, potem pa so se naselili na jadranski obali, kjer so nato bivali od spodnjega toka Neretve pa vse do Voju\xc5\xa1e v Albaniji. Na jadranski obali so naleteli na Liburne, gr\xc5\xa1ka naselja in Kelte. Predvsem so bili mo\xc4\x8dni okrog Rizonskega zaliva, \xc4\x8deprav jih Strabon postavlja na podro\xc4\x8dje Neretve.\n_START_SECTION_\nPoliti\xc4\x8dna vloga Ardijejcev\n_START_PARAGRAPH_\nArdijejci so postali gonilna sila med Iliri. Ilirska plemenska zveza ob ju\xc5\xbenem Jadranu je obstajala od konca 5. stoletja pr.n.\xc5\xa1. do 2. stoletja pr.n.\xc5\xa1., v njej so imela na za\xc4\x8detku pomembnej\xc5\xa1o vlogo druga plemena, npr. Tavlanti, v 3. stoletju pr.n.\xc5\xa1. pa so jo vodili Ardijejci. Govorimo o tako imenovani Ilirski dr\xc5\xbeavi, vendar se zdi, da je zares mo\xc4\x8dno dr\xc5\xbeavnost uspel oblikovati \xc5\xa1ele ardijejski voditelj Agron.  Ardijejska dinastija se verjetno za\xc4\x8dne \xc5\xbee vsaj s Plevratom I. (okr. 260 pr.n.\xc5\xa1.). Agron (okrog 250 pr.n.\xc5\xa1.) je sklenil prijateljske vezi z makedonskim vladarjem in obvladoval ozemlje od Neretve do Epirja, na vzhod pa vse do Dardancev (ozemlja na jugu Bosne in Hercegovine, ju\xc5\xbena Dalmacija, \xc4\x8crna gora in Albanija), sredi\xc5\xa1\xc4\x8de njegove dr\xc5\xbeave pa je bil Rizon (dana\xc5\xa1nji Risan). To pomeni, da je njegova oblast presegla veli\xc4\x8dino vseh ilirskih kraljev pred njim. Pomemben vidik ardijejskega gospodarstva do njihovega poraza z Rimljani je bilo gusarjenje po Jadranskemu morju, ki je bilo razvito \xc5\xbee pod Agronom. Agron je v zavezni\xc5\xa1tvu z Makedonci  leta 231 pr.n.\xc5\xa1. porazil Etolce, ob vrnitvi domov pa je umrl zaradi pijan\xc4\x8devanja._NEWLINE_Njegov sin Pines je bil \xc5\xa1e mladoleten, zato je s kraljestvom upravljala Pinesova ma\xc4\x8deha Teuta. Zdi se, da je Teuta kot \xc5\xbeenska svojo oblast ohranjala tako, da je svojim podanikom dopu\xc5\xa1\xc4\x8dala gusarjenje po mili volji, njen voja\xc5\xa1ki poveljnik Skerdilajd pa je ropal tudi v de\xc5\xbeelah na jugu. Posledi\xc4\x8dno so trpeli tudi italski trgovci, ko pa se je Teuta lotila \xc5\xa1e otoka Ise (Vis), so se Grki na pomo\xc4\x8d obrnili na Rim. Rim, ki je stremel k osvajanju Balkana, je ardijejsko gusarjenje, ki je ogro\xc5\xbealo gr\xc5\xa1ke in italske trgovce, izrabil kot povod za vojno z ardijejsko plemensko zvezo. Teuta je verjetno podcenila rimsko voja\xc5\xa1ko mo\xc4\x8d in je tako s svojim nediplomatskim obna\xc5\xa1anjem \xc5\xa1e pospe\xc5\xa1ila rimske priprave na vojno. Ardijejci so do\xc5\xbeiveli hud poraz, kar je oslabilo njihovo pomorsko mo\xc4\x8d in trdnost njihove dr\xc5\xbeave in povzro\xc4\x8dilo padec Teute. Regentinjo Teuto je nasledil Agronov brat, regent Skerdilajd, nato pa se je mo\xc4\x8dno okrepil Demetrij Hvarski. Nazadnje se je po Pinesovi smrti do kraljevskega polo\xc5\xbeaja dokopal sam Skerdilajd (212-206 pr.n.\xc5\xa1.), ki je bil rimski zaveznik. Oblast je nato z vladarji Plevratom II. (206-180 pr.n.\xc5\xa1.) in Gencijem (180-168 pr.n.\xc5\xa1.) dedovala Skerdilajdina veja. Plevrat II. je uspel obnoviti precej ilirske mo\xc4\x8di. Gencij pa je prekinil prijateljske odnose z Rimom, in ko so leta 168 pr.n.\xc5\xa1. Rimljani razbili makedonsko-ilirsko zavezni\xc5\xa1tvo, so Ilire dokon\xc4\x8dno vklju\xc4\x8dili v svojo dr\xc5\xbeavo.'