b'\n_START_ARTICLE_\nPeter Gosar\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nDiplomiral je leta 1951 iz fizike in matematike na Naravoslovni fakulteti Univerze v Ljubljani. Doktorat je dokon\xc4\x8dal leta 1956 in postal doktor fizikalnih znanosti. Med letoma 1953 in 1957 je delal na razvoju polprevodni\xc5\xa1kih sestavin elementov v laboratoriju za polprevodnike pri In\xc5\xa1titutu za elektrozveze v Ljubljani. Leta 1957 se je zaposlil Institutu Jo\xc5\xbeef Stefan v Ljubljani kot znanstveni sodelavec. \xc5\xa0e isto leto je od\xc5\xa1el na dvoletno specializacijo v Laboratoire de Magn\xc3\xa9tisme et de Physique du Solide, Bellevue v Francijo, kjer je delal na razvoju silicijevih son\xc4\x8dnih celic ter na raziskavah lateralnega fotoeleketri\xc4\x8dnega pojava in raziskavah povr\xc5\xa1inskih zna\xc4\x8dilnosti polprevodnikov. Takrat se je ukvarjal predvsem s problemi sipanja svetlobe v opti\xc4\x8dno nehomogenskih sredstvih, z eksperimentalnimi in teoreti\xc4\x8dnimi raziskavami povr\xc5\xa1inskega fotoefekta pri polprevodnikih in s \xc5\xa1tudijem njihovih povr\xc5\xa1inskih lastnosti. Po vrnitvi iz Francije se je posvetil teoreti\xc4\x8dnim raziskavam v fiziki trdne snovi kot sodelavec odseka za teoreti\xc4\x8dno fiziko na Institutu Jo\xc5\xbeef Stefan. Osrednja podro\xc4\x8dja njegovega teoretskega dela so bila elektri\xc4\x8dne in mehanske lastnosti ledu, elektri\xc4\x8dna prevodnost polprevodnikov in molekulskih kristalov, teorija majhnih polaronov, elektri\xc4\x8dne lastnosti amorfnih snovi, raziskave mehanizma elektronskega prenosa v plastnih molekulskih kristalih, teorija ve\xc4\x8delektronskih preskokov med primesnimi centri v zmerno kompenziranih polprevodnikih, relaksacija paraelasti\xc4\x8dnih centrov, raziskave lastnosti korelacijskih funkcij za gostoto tokovnih izvirov v amorfnih snoveh in teorija koherentnega sevanja kanaliziranih nabitih delcev v kristalih. Posebno pozornost so vzbudila njegova dognanja o protonski prevodnosti ledu, elektronskem prenosu v molekulskih kristalih, ve\xc4\x8delektronskem preskakovanju v polprevodnikih in o paraelasti\xc4\x8dni relaksaciji. Leta 1960 je bil izvoljen za vi\xc5\xa1jega znanstvenega sodelavca in 1969 za znanstvenega svetnika tega instituta. V letih 1964\xe2\x80\x9366 je bil na strokovnem izpopolnjevanju v Physics Department, University of North Carolina, Chapel Hill. N. C., ZDA, kjer je delal na teoriji elektronske prevodnosti molekulskih kristalov._NEWLINE_Za izrednega profesorja za fiziko trdnih snovi na katedri za fiziko matemati\xc4\x8dno-fizikalnega oddelka Fakultete za naravoslovje in tehnologijo v Ljubljani je bil izvoljen leta 1966, za rednega pa 1971. Na univerzi je predaval od 1961 do upokojitve 1993. V letih 1971\xe2\x80\x9372 in 1973\xe2\x80\x9375 je bil predstojnik odseka za fiziko na oddelku za matematiko in fiziko. V \xc5\xa1olskem letu 1972\xe2\x80\x9373 je od\xc5\xa1el v Laboratoire de Spectrom\xc3\xa9trie Physique, Universit\xc3\xa9 I de Grenoble, Grenoble, Francija, kjer je eno leto raziskoval Hollov pojav in neelasti\xc4\x8dno relaksacijo ledu._NEWLINE_Izredni \xc4\x8dlan SAZU je postal 7. februarja 1969, redni \xc4\x8dlan pa 25. marca 1976. Poleg tega je bil tudi predsednik Podro\xc4\x8dne raziskovalne skupnosti za matemati\xc4\x8dno-fizikalne vede in \xc4\x8dlan predsedstva Raziskovalne skupnosti Slovenije v letih 1975\xe2\x80\x9378. Gosar je tudi \xc4\x8dlan The Scientific Research Society Sigma Xi pri European Physical Society in Dru\xc5\xa1tva matematikov, fizikov in astronomov Slovenije. V \xc5\xa1olskem letu 1970/71 je bil tudi predsednik tega dru\xc5\xa1tva. V letih 1980\xe2\x80\x9382 je bil tudi predsednik znanstvenega sveta Instituta Jo\xc5\xbeef Stefan.'