b'\n_START_ARTICLE_\nAmbro\xc5\xbe Guion\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nRodil se je v vasi Arbe\xc4\x8d (sedaj ital. Erbezzo) nad Nadi\xc5\xbeo. O njegovi mladosti ni ni\xc4\x8d znanega. V 1. svetovni vojni je kot voja\xc5\xa1ki kurat sodeloval v oddelkih arditov. Po vojni je postal kaplan v \xc5\xbeupniji Melara (\xc5\xa1kofija Rovigo), ker pa mu kraj ni ustrezal, je prosil za premestitev v Podbonosec ali v kak drug kraj videmske \xc5\xa1kofije. Najprej mu,\xc2\xa0\xc2\xbb\xc4\x8de\xc5\xa1 da je nemiren Slovan\xc2\xab, premestitve niso odobrili, leta 1921 pa je bil imenovan za \xc5\xbeupnijskega upravitelja v Ro\xc4\x8du, od novembra 1922 do novembra 1923 je bil \xc5\xbeupnijski upravitelj v Buzetu ter do novembra 1926 \xc5\xbeupnik v Lani\xc5\xa1\xc4\x87u. Tam je zgradil novo cerkev. Pri gradnji je sam prevzel ve\xc4\x8dji del stro\xc5\xa1kov. Ko so v Trstu prenavljali stolnico sv. Justa, so odstranili tri marmorne oltarje. Guion jih je kupil za 500 lir in jih sam pomagal prepeljati na kme\xc4\x8dkih vozovih v Lani\xc5\xa1\xc4\x87e. Novo cerkev je 1925 blagoslovil tr\xc5\xbea\xc5\xa1ki kanonik Don Kracik. Novembra 1926 je Guion zapustil Lani\xc5\xa1\xc4\x87e in se vrnil v Buzet, kjer je ostal do leta 1933. Ker je pri obnovi cerkve v Buzetu prekora\xc4\x8dil finan\xc4\x8dna sredstva, predvidena za obnovo, so ga cerkvene oblasti pri\xc4\x8dele preganjati, zato se je zagrenjen umaknil k salezijancem v Bologno, od tam pa v salezijanski zavod Don Canti v Feanzo. Leta 1938 je postal \xc5\xbeupnik v kraju Montavecchio, kjer je pre\xc5\xbeivel te\xc5\xbeka vojna in povojna leta.'