b'\n_START_ARTICLE_\nKvantitativna genetika\n_START_SECTION_\n\xc5\xa0tudije dvoj\xc4\x8dkov\n_START_PARAGRAPH_\nPri \xc5\xa1tudijah dvoj\xc4\x8dkov lahko koeficient dedljivosti ocenimo na ve\xc4\x8d na\xc4\x8dinov, odvisno od tipa \xc5\xa1tudije. \xc4\x8ce opazujemo enojaj\xc4\x8dne dvoj\xc4\x8dke, ki so bili lo\xc4\x8deni ob rojstvu, potem je koeficient dedljivosti enak korelaciji med dvoj\xc4\x8dki. \xc4\x8ce primerjamo enojaj\xc4\x8dne in dvojaj\xc4\x8dne dvoj\xc4\x8dke (neposvojene), potem je koeficient dedljivosti enak dvakratni razliki korelacij med enojaj\xc4\x8dnimi in dvojaj\xc4\x8dnimi dvoj\xc4\x8dki. Ta tipa dedljivosti vklju\xc4\x8dujeta tako aditivni kot neaditivni (dominanca, epistaza) genetski vpliv._NEWLINE_\xc5\xa0tudije dvoj\xc4\x8dkov so pokazale, da je koeficient dedljivosti za vse osebnostne poteze okoli ,50 (ve\xc4\x8dinoma od ,40 do ,60), in sicer je bilo to dokazano na razli\xc4\x8dnih vzorcih v razli\xc4\x8dnih dr\xc5\xbeavah in z razli\xc4\x8dnimi merskimi instrumenti. Pri tem je bil u\xc4\x8dinek okolja, ki si ga posamezniki delijo, ve\xc4\x8dinoma zanemarljiv, ostalo pa lahko pripi\xc5\xa1emo vplivu okolja, ki si ga posamezniki ne delijo, in napaki merjenja.\n_START_SECTION_\nPosvojitvene \xc5\xa1tudije\n_START_PARAGRAPH_\nV posvojitvenih \xc5\xa1tudijah lahko koeficient dedljivosti izra\xc4\x8dunamo kot dvakratnik korelacije med genetskimi star\xc5\xa1i in posvojenimi otroci ali kot dvakratnik korelacije med sorojenci, ki so bili lo\xc4\x8deni ob rojstvu. Koeficient okolja, ki si ga ljudje delijo, pa izra\xc4\x8dunamo kot korelacijo med soposvojenci ali kot korelacijo med kru\xc5\xa1nimi star\xc5\xa1i in posvojenimi otroci._NEWLINE_Korelacija med biolo\xc5\xa1kimi star\xc5\xa1i in posvojenci se lahko pojavi samo zaradi vpliva aditivnih genetskih vplivov \xe2\x80\x93 \xc4\x8de so bili lo\xc4\x8deni zelo zgodaj (lahko pa se pojavi tudi zaradi vpliva zelo zgodnjih interakcij ali vpliva prenatalnega okolja). Korelacija med kru\xc5\xa1nimi star\xc5\xa1i in posvojenimi otroci se lahko pojavi samo zaradi vplivov okolja, ki si ga ljudje delijo. Pri tem se lahko pojavi problem selektivnega posvojevanja \xe2\x80\x93 kru\xc5\xa1ni star\xc5\xa1i otrok ne izbirajo povsem naklju\xc4\x8dno, pa\xc4\x8d pa obstaja dolo\xc4\x8dena genetska in okoljska podobnost med njimi (npr. ista kultura, ista barva ko\xc5\xbee). Poleg tega je lahko variabilnost okolja kru\xc5\xa1nih star\xc5\xa1ev omejena, saj posvojitvene agencije za posvojitve izbirajo star\xc5\xa1e (oz. se za posvojitve odlo\xc4\x8dijo taki star\xc5\xa1i), ki \xc5\xbeivijo v urejenih razmerah, imajo ugoden ekonomski polo\xc5\xbeaj in imajo dolo\xc4\x8dene osebnostne zna\xc4\x8dilnosti. To ote\xc5\xbeuje ugotavljanje negativnih genetskih in okoljskih vplivov pri dolo\xc4\x8denih psiholo\xc5\xa1kih lastnostih, predvsem psihopatolo\xc5\xa1kih._NEWLINE_Koeficienti dedljivosti za osebnostne poteze izra\xc4\x8dunani v posvojitvenih \xc5\xa1tudijah so bili za razliko od tistih v prej omenjenih \xc5\xa1tudijah dvoj\xc4\x8dkov (~ ,50) ve\xc4\x8dinoma okoli ,30. Do razlik je lahko pri\xc5\xa1lo zaradi neaditivnih genetskih vplivov (epistaze), ki vplivajo na ve\xc4\x8djo podobnost med enojaj\xc4\x8dnimi dvoj\xc4\x8dki v primerjavi z dvojaj\xc4\x8dnimi, in ne vplivajo na podobnost med otroci in star\xc5\xa1i (gre za razliko med prej omenjenima tipoma dedljivosti \xe2\x80\x93 v \xc5\xa1ir\xc5\xa1em in o\xc5\xbejem smislu). Varianca neaditivnega vpliva na osebnostne poteze pa je manj\xc5\xa1a, in sicer predstavlja okoli 10\xe2\x80\x9320\xc2\xa0% celotne variance vpliva genotipa na fenotip.'