b'\n_START_ARTICLE_\nPape\xc5\xbe Inocenc XI.\n_START_SECTION_\nPoreklo in mladost\n_START_PARAGRAPH_\nBenedetto Odescalchi se je rodil v Comu 15. maja 1611; njegov o\xc4\x8de je bil tamkaj\xc5\xa1nji plemi\xc4\x8d  Livio Odescalchi, mati pa Paola Castelli Giovanelli iz Gandina. Njegovi bratje in sestre so bili Carlo, Lucrezia, Giulio Maria, Constantino, Nicola in Paolo. Znane cerkvene osebnosti so bili po njegovi sestri Lukreciji ne\xc4\x8daki kardinal Benedetto Erba Odescalchi in kardinal Carlo Odescalchi._NEWLINE_Odescalchijevi, dru\xc5\xbeina malega plemstva, so bili uspe\xc5\xa1ni v podjetju. 1619 je Benedettov brat ustanovil banko s tremi strici v Genovi, ki je kmalu zrastla v uspe\xc5\xa1no posojilnico. Ko je kon\xc4\x8dal osnovno \xc5\xa1olo (gramatiko in knji\xc5\xbeevnost), se je 15-letni Benedetto preselil v Genovo, da bi sodeloval pri dru\xc5\xbeinskih poslih kot vajenec. Opravljali so uspe\xc5\xa1ne gospodarske posle s strankami po ve\xc4\x8djih italijanskih in evropskih mestih, kot so N\xc3\xbcrnberg, Milano, Krakov in Rim._NEWLINE_1626. leta je Benediktov o\xc4\x8de umrl, in je za\xc4\x8del \xc5\xa1olanje humanisti\xc4\x8dnih ved pri jezuitih v njihovem krajevnem zavodu, dokler se ni preselil v Genovo. 1630 je za las pre\xc5\xbeivel ob izbruhu kuge, ki je odnesla njegovo mater. Po 1632 je sklenil oditi v Rim in nato v Neapelj. Mikal ga je voja\xc5\xa1ki stan, a si je izbral \xc5\xa1tudij prava, ki ga je kon\xc4\x8dal 1639 v Neaplju z doktoratom, potem pa se je nenadno odlo\xc4\x8dil za duhovni\xc5\xa1ki poklic. \xc5\xbdivel je zgledno, bil je po\xc5\xa1ten in preprost, odlikoval se je v dobrodelnosti.\n_START_SECTION_\nIzvolitev\n_START_PARAGRAPH_\nOdescalchi je bil resen pape\xc5\xa1ki kandidat \xc5\xbee po smrti Klemena IX. (1667\xe2\x80\x9369) leta 1669, toda francoska vlada ga je z uporabo veta zavrnila. Po smrti Klemena X. (1670\xe2\x80\x9376) je nameraval Ludvik XIV. (1643\xe2\x80\x931715) zopet uporabiti svoje kraljeve pravice (t.im. regalije) zoper njegovo izvolitev. Uvidel pa je, da ga ho\xc4\x8dejo tako kardinali kot Rimljani za pape\xc5\xbea, ter je nejevoljno naro\xc4\x8dil francoski stranki kardinalov, naj privolijo v njegovo izvolitev._NEWLINE_Glasove sta takoj dobivala dva kandidata, oba zaslu\xc5\xbena in sposobna: Celio Piccolomini, ki ga je podpirala dru\xc5\xbeina Altieri, ter Benedetto Odescalchi, ki ga je podpirala dru\xc5\xbeina Chigi. Imeli so ga za [Karel Boromejski|svetega Karla Boromejskega]] kardinalskega zbora. U\xc5\xbeival je torej ugled svetnika in bilo je splo\xc5\xa1no znano, da si ne \xc5\xbeeli pape\xc5\xa1kega prestola. Najprej je dobival ve\xc4\x8d glasov Celio, vendar ne dovolj za izvolitev; polagoma pa se je tehtnica za\xc4\x8dela nagibati na Benediktovo stran. _NEWLINE_63 kardinalov je kon\xc4\x8dno izvolilo v konklavu, ki je trajal od 2. avgusta do 21. septembra 1676, v Apostolski pala\xc4\x8di Odescalchija za pape\xc5\xbea. Ime Inocenc XI. si je izvolil v \xc4\x8dast Inocenca X., ki ga je odel s \xc5\xa1krlatom 1645, kakor tudi zaradi prijateljstva s kardinalom Alderanom.  _NEWLINE_20. septembra zve\xc4\x8der so se kardinali-volivci  zbrali v kapeli in mu vsi brez izjeme poljubili roko, kar je bilo zadostno znamenje za izvolitev. Odescalchi je bil tako presene\xc4\x8den, da je izbruhnil v jok in rotil \xc5\xa1krlatnike, naj izvolijo koga drugega. \xc5\xa0ele ko so ga prepri\xc4\x8dali, da bi podalj\xc5\xa1anje konklava \xc5\xa1kodovalo Cerkvi, se je vdal. Zahteval je \xc5\xa1e eno glasovanje in 21. septembra je dobil vseh 47 glasov. Njegovo \xc5\xbeelezno voljo so zaslutili med drugim tedaj, ko so morali kardinali-volilci kot condicio sine qua non podpisati posebne pogoje, pod katerimi bo izvolitev pripravljen sprejeti: Benedetto Odescalchi je hotel imeti proste roke pri prenovi Cerkve, najsi gre za klerike ali laike. _NEWLINE_Kronanje in ustoli\xc4\x8denje je opravil 4. oktobra protodiakon, kardinal Francesco Maidalchini  . Obred je bil skrajnje preprost in zmeren; novi pape\xc5\xbe je namre\xc4\x8d hotel, da denar, ki ga bodo s tem prihranili, razdelijo rimskim reve\xc5\xbeem in cerkvam. Lateransko baziliko je sprejel v posest 8. novembra 1676. _NEWLINE_Inocenc ni izgubljal \xc4\x8dasa in je \xc5\xbee takoj na za\xc4\x8detku pokazal svojo gore\xc4\x8dnost za odpravo \xc4\x8dlove\xc5\xa1kih razvad in popravo upravnih zlorab.\n_START_SECTION_\nBitka za Dunaj\n_START_PARAGRAPH_\nInocenc XI. je vztrajno spodbujal ustvarjanje Svete zveze (1684), ki je povezala med seboj nem\xc5\xa1ke dr\xc5\xbeavice in poljskega kralja Jana Sobieskega, ki se je 1683 izkazal pri bitki za Dunaj, ko je porazil Otomane. Po zmagi je Inocenc spodbujal kr\xc5\xa1\xc4\x8danske vladarje, naj pomagaju pri zgonu Turkov iz Ogrskega kraljestva. Prilo\xc5\xbeil je milijone \xc5\xa1kudov v podporo Avstriji in Ogrski._NEWLINE_31. marca 1683 mu je uspelo nagovoriti poljskega kralj Jana Sobieskega in svetorimskega cesarja Leopolda na sklenitev obrambene zveze proti Turkom s poldrugim milijonom zlatnikov. Isto\xc4\x8dasno je zaukazal javne molitve v ta namen ter 11. augusta 1683 odprl izredno sveto leto. _NEWLINE_Kr\xc5\xa1\xc4\x8danska vojska je 12. septembra 1683 osvobodila Dunaj od obleganja, in kmalu nato, 2. septembra 1686, uspe\xc5\xa1no iztrgala Turkom iz rok tudi Budo. Leto pozneje je bilo ponovno vzpostavljeno Ogrsko kraljestvo, po 161 letih kot samostojna dr\xc5\xbeava \xe2\x80\x93 in kmalu je bilo raz\xc5\xa1irjeno po svoji zgodovinski nekdanji povr\xc5\xa1ini._NEWLINE_Kot zado\xc5\xa1\xc4\x8denje je pape\xc5\xbe Inocenc XI. \xc5\xa1e do\xc5\xbeivel osvoboditev Beograda 6. septembra 1688, ki pa so ga Turki \xc4\x8dez dve leti ponovno osvojili. Za njegov prispevek k obrambi pred Turki so mu zgodovinarji dodelili pridevek Branilec kr\xc5\xa1\xc4\x8danskega Zahoda. \xc2\xbbTvoja desnica, Gospod, je premagala sovra\xc5\xbenika,\xc2\xab\xc2\xa0je dal Inocenc XI. vtisniti na spominske kovance in za vso Cerkev zapovedal poseben praznik v \xc4\x8dast Marijinemu imenu._NEWLINE_Kot spomin na zmago pri Dunaju je pape\xc5\xbe raz\xc5\xa1iril \xc5\xbee obstoje\xc4\x8di praznik Marijinega imena na vso Cerkev; z odlokom z dne 5. februarja 1685 je postavil praznik v bo\xc5\xbei\xc4\x8dno osmino. Pij X. ga je vrnil na stari datum. Pavel VI. je praznik izbrisal iz Rimskega koledarja, a Janez Pavel II. ga je vrnil kot neobvezni god oziroma spomin.\n_START_SECTION_\nRimska kurija\n_START_PARAGRAPH_\nMed svojim pape\xc5\xbeevanjem je Inocenc XI. podelil kardinalski klobuk 43 kardinalom v dveh konzistorijih \xe2\x80\x93 med drugimi tudi svojemu nasledniku Inocencu XII.. _NEWLINE_Inocenc XI. ni hotel podeliti  nobenemu od svojih sorodnikov kake javne slu\xc5\xbebe; nepotizem je neusmiljeno preganjal ter ga prepovedal tudi kardinalom pod kaznijo izob\xc4\x8denja; odpravil je tudi sinecure._NEWLINE_Inocenc torej ni odobraval prakse, po kateri so pape\xc5\xbei imenovali kardinala-ne\xc4\x8daka; odlo\xc4\x8dno je zavra\xc4\x8dal nepotisti\xc4\x8dne te\xc5\xbenje, ki so prihajale iz pape\xc5\xa1kega dvora, naj dovoli svojemu edinemu ne\xc4\x8daku, knezu Liviju Odescalchiju, da pride v Rim, vendar je imenoval za \xc5\xa1krlatnika svojega daljnjega sorodnika Karla Cicerija, in sicer 2. septembra 1686 .\n_START_SECTION_\nBogoslu\xc5\xbeje\n_START_PARAGRAPH_\n30. aprila 1686 je Inocenc XI. omogo\xc4\x8dil prejem popolnega odpustka ne le za romarje v Sveto de\xc5\xbeelo, ampak tudi za obiskovalce fran\xc4\x8di\xc5\xa1kanskih cerkva, \xc4\x8de so sodelovali pri pobo\xc5\xbenosti Kri\xc5\xbeevega pota; do tedaj so opravljali to pobo\xc5\xbenost samo fran\xc4\x8di\xc5\xa1kani. Pape\xc5\xbe jo je raz\xc5\xa1iril na prisostvovanje vseh vernikov._NEWLINE_1688 je dal svoj placet k izdaji Rimskega brevirja v dalmatinski staroslovan\xc5\xa1\xc4\x8dini za latinski obred, kakor tudi za Ruse in Bolgare vzhodnega obreda.\n_START_SECTION_\nOdnosi s protestantsko skupnostjo\n_START_PARAGRAPH_\nInocenc XI. je spodbujal pogovor s protestanti, ki ga je vodil \xc5\xa1panski fran\xc4\x8di\xc5\xa1kan Cristoforo Royas de Spinola, \xc5\xa1kof v Nem\xc4\x8diji; sestavil je spis s skupnimi to\xc4\x8dkami verovanja med katoli\xc4\x8dani in luterani ob sodelovanju luteranskega opata Molanusa   .\n_START_SECTION_\nOdnos do Judov\n_START_PARAGRAPH_\nInocenc XI. je pokazal precej\xc5\xa1njo ob\xc4\x8dutljivost v odnosih z \xc5\xbdidi po italijanskih dr\xc5\xbeavicah. Prisilil je Benetke, da pustijo na svobodo \xc5\xbeidovske ujetnike, ki jih je zaprl 1685 Morosini _NEWLINE_Odlo\xc4\x8dno je nasprotoval prisilnemu pokr\xc5\xa1\xc4\x8devanju, ki je pojenjalo pod njegovim pape\xc5\xbeevanjem, \xc4\x8deprav mu te prakse ni uspelo popolnoma zatreti. 30. oktobra 1682 pa je izdal sporen odlok, po katerem so morali rimski judje prenehati s posojanjem denarja, s \xc4\x8dimer naj bi se okoristili njegovi bratje, ki so igrali vodilno vlogo v evropskem denarni\xc5\xa1tvu. V prepri\xc4\x8danju, da bi ta ukrep povzro\xc4\x8dil veliko rev\xc5\xa1\xc4\x8dine in te\xc5\xbeave s pre\xc5\xbeivljanjem, je zahteve odloka dvakrat prelo\xc5\xbeil.\n_START_SECTION_\nOdnosi z Anglijo\n_START_PARAGRAPH_\nV pontifikat Inocenca XI. pada tudi padec Stuartov in prevrat iz 1688, h kateremu je prispeval tudi Jakob II. s svojimi samodr\xc5\xbenimi te\xc5\xbeenji za pokatoli\xc4\x8danjenje de\xc5\xbeele ter za omejitev pristojnosti parlamenta. Kakor pape\xc5\xbe ni odobraval nasilnega spreobra\xc4\x8danja hugenotov, ki ga je zganjal Ludvik v Franciji, tako ni odobraval nerazumnih ukrepov, s katerimi je Jakob II. menil podpreti katoli\xc5\xa1ko zadevo. Pape\xc5\xbe se je obenem bal, da bi prevelika Jakobova navezanost na Francijo \xc5\xa1e bolj ote\xc5\xbeila polo\xc5\xbeaj katoli\xc4\x8danov v obeh de\xc5\xbeelah. Najnovej\xc5\xa1e raziskave tudi zanesljivo ka\xc5\xbeejo, da pape\xc5\xbe ni vedel ni\xc4\x8desar o nameravanem vpadu  protestanta Viljema III.; kaka pomo\xc4\x8d Viljemu pa ni bila niti mogo\xc4\x8da zaradi podpiranja teko\xc4\x8de vojne s Turki. _NEWLINE_Ne presene\xc4\x8da, da Inocenc XI. ni bil naklonjem angle\xc5\xa1kemu kralju v njegovem na\xc4\x8dinu nasilnega pokatoli\xc4\x8danjenja de\xc5\xbeele, podobno kot je bil nasprotnik \xc5\xa1e bolj nasilnega spreobra\xc4\x8danja francoskih hugenotov. Nobenega temelja nima obdol\xc5\xbeitev, da je vedel za Viljemove na\xc4\x8drte; \xc5\xa1e manj pa obto\xc5\xbeba, da je pri Jakobovem strmoglavljenju sam sodeloval.\n_START_SECTION_\nOdnosi z zunajevropskimi vladarji\n_START_PARAGRAPH_\n1688 je pape\xc5\xbe sprejel odposlanstvo Siamskega kralja Naraja , ki je med obiskom v Evropi obiskalo Vatikan v Pape\xc5\xa1ki dr\xc5\xbeavi in Francijo.\n_START_SECTION_\nZadnji dnevi in smrt\n_START_PARAGRAPH_\nPape\xc5\xbeu se je zdravje poslab\xc5\xa1alo junija 1689. Odpovedal je kardinalski konzistorij napovedan za 19. junija in tudi avdienco, na\xc4\x8drtovano za 21. junija. 25. junija je nenadoma dobil vro\xc4\x8dino, a 29. junija ni mogel ve\xc4\x8d ma\xc5\xa1evati za praznik sv. apostolov Petra in Pavla, ter je kardinal Chigi ma\xc5\xa1eval namesto njega. Zdravje se mu je hudo poslab\xc5\xa1alo 2. julija; po operaciji leve noge je nastopilo olaj\xc5\xa1anje; 31. julija so ga \xc5\xa1e trikrat operirali na desni nogi v roku treh dni. Pape\xc5\xbe je prejel sveto popotnico 9. avgusta, ker so zdravniki menili, da mu preostane le \xc5\xa1e malo \xc5\xbeivljenja. 11. avgusta ga je kardinal Colloredo opomnil, da bi moral pri\xc5\xa1teti deset mo\xc5\xbe med \xc5\xa1krlatnike, vendar je pape\xc5\xbe pobudo zavrnil. 12. avgusta ni mogel ve\xc4\x8d govoriti in je imel ote\xc5\xbeeno dihanje.  _NEWLINE_Inocenc XI. je umrl 12. avgusta 1689 ob 22h po rimskem \xc4\x8dasu. Zaradi ledvi\xc4\x8dnih kamnov je hudo trpel \xc5\xbee sedem let, ter je pri\xc5\xa1lo do ledvi\xc4\x8dne odpovedi.\n_START_SECTION_\nNagrobnik\n_START_PARAGRAPH_\nPokopali so ga v Baziliki sv. Petra pod lastnim nagrobnikom blizu Klementinske kapele, ki ga je naro\xc4\x8dil njegov ne\xc4\x8dak Livio Odescalchi.  _NEWLINE_V Rimskem vodi\xc4\x8du pi\xc5\xa1e, da je bil Inocen\xc4\x8dev grob pod njegovim spomenikom pri Sv. Petru in sicer blizu spomenika in groba Leona XI.  Enako tudi Wey  in Forbes    Nagrobnik, ki ga je na\xc4\x8drtoval in izklesal Monnot, ka\xc5\xbee pape\xc5\xbea sede\xc4\x8dega na prestolu nad sarkofagom, \xc4\x8digar relijef prikazuje, kako je Jan Sobieski osvobodil Dunaj pred Turki. Ob boku mu stojita alegori\xc4\x8dna lika, ki predstavljata Vero (Faith) in Pogum (Fortitude)._NEWLINE_Nagrobnik je nastajal od 1697 do 1704. Grob le\xc5\xbei v ju\xc5\xbeni ladji Sv. Petra. Monot je zopet uporabil okra\xc5\xa1evanje v raznobarvnem marmorju, ki so ga prvi\xc4\x8d uporabili pri spomeniku Urbana VIII.. Novost je postavitev likov Vere in Pogumnosti. Prenatrpanost okrasja napoveduje prihod novega sloga - rokokoja.\n_START_SECTION_\nTrnova pot do pobla\xc5\xbeenja\n_START_PARAGRAPH_\nLjudstvo je imelo Inocenca za svetnika \xc5\xbee za \xc5\xbeivljenja; ob njegovi smrti pa je \xc5\xa0vicarska garda komaj ubranila veliki mno\xc5\xbeici, da ni odnesla vsega trupla in obla\xc4\x8dil za relikvije. Postopek za pobla\xc5\xbeenje (pri\xc5\xa1tetje k bla\xc5\xbeenim, beatifikacijo) za Inocenca XI. je spro\xc5\xbeil \xc5\xbee 11. aprila 1691 njegov naslednik Inocenc XII., kar mu je prineslo naslov Bo\xc5\xbejega slu\xc5\xbeabnika; nadaljeval ga je Klemen XI. in Klemen XII., toda zaradi francoskega nasprotovanja in obto\xc5\xbebe zavoljo janzenizma je Benedikt XIV. zadevo zamrznil. Zadevo je odtajal Pij XII., ko mu je dal naslov \xc4\x8dastitljivi 15. novembra 1955, a 7. oktobra 1956 ga je razglasil za bla\xc5\xbeenega._NEWLINE_Zaradi pobla\xc5\xbeenja so njegov sarkofag prenesli pod Oltar sv. Sebastijana v Kapeli sv. Sebastijana pri Sv. Petru, kjer je ostal do 8. aprila 2011, ko so ga od tam umaknili, da bi tja polo\xc5\xbeili ostanke Janeza Pavla Velikega.  Inocen\xc4\x8devo truplo so prenesli pod oltar Gospodovega spremenjenja, ki se nahaja blizu Klementinske kapele z ostanki Gregorja Velikega (590\xe2\x80\x93604). Ta oltar je tudi kri\xc5\xbeema od spomenika Inocenca XI., kjer je sicer bilo prvotno mesto njegovega pokopa._NEWLINE_Za njegov god je Pij XII. dolo\xc4\x8dil 12. avgust, dan njegove smrti; na Mad\xc5\xbearskem obhajajo njegov god 13. avgusta._NEWLINE_\xc5\xa0u\xc5\xa1ljalo se je, da bo v zvezi z napadi na ZDA 11. septembra Cerkev pospe\xc5\xa1ila dolgo odlagan postopek za posve\xc4\x8denje Inocenca XI. kot pape\xc5\xbea, ki je prepre\xc4\x8dil Turkom preplavljenje kr\xc5\xa1\xc4\x8danstva v letu 1683, in kot vzporedje z napadalnim islamom. Avtorja menita, da so njuna \xe2\x80\x9cnajnovej\xc5\xa1a odkritja\xe2\x80\x9d v romanu Imprimatur (ki pa nikakor niso nova) omade\xc5\xbeevala Inocencijev ugled in da je zato bila zaustavljena njegova kanonizacija. _NEWLINE_Pape\xc5\xbe  se je baje zato zatekel k \xe2\x80\x9cnadomestnemu svetniku\xe2\x80\x9d, malo znanemu kapucinskemu pridigarju  Marku Avianskemu  (1631-1699) ki je uspe\xc5\xa1no spodbujal kr\xc5\xa1\xc4\x8dansko vojsko pred Dunajem 1683, Budimom 1686 in Beogradom 1688. Njegov postopek se je za\xc4\x8del \xc5\xbee davnega leta 1912, a \xe2\x80\x9cpobla\xc5\xbeenje\xe2\x80\x9d je potekalo v Rimu 27. aprila 2003.\n_START_SECTION_\nBellua insatiabilis\n_START_PARAGRAPH_\nMalahijeva prerokba pravi o njem, da je Nenasitna zverina (latinsko Bellua insatiabilis; angle\xc5\xa1ko Insatiable beast). Reklo "nenasitna zverina" ali "po\xc5\xa1ast" postavljajo v zvezo z levom v grbu Inocenca XI.'