b'\n_START_ARTICLE_\nFortunat Bergant\n_START_SECTION_\nBergantov slikarski slog\n_START_PARAGRAPH_\nV svojem slikarstvu je ostal vedno blizu \xc4\x8dustvovanju preprostega \xc4\x8dloveka iz sveta, iz katerega je iz\xc5\xa1el. V njegovem slikarstvu je mo\xc5\xbeno zaznati tri obdobja. Prvo obdobje je mo\xc4\x8d \xc5\xa1teti \xc4\x8das do \xc5\xa1olanja v Rimu, ko se v svojih delih v kompoziciji naslanja na prvo generacijo slovenskih baro\xc4\x8dnih slikarjev, predvsem V. Metzingerja in F. Jelov\xc5\xa1ka. Pri tem je njegova barvna skala svetlej\xc5\xa1a. Za to fazo je zna\xc4\x8dilno tudi mehko valovito oblikovanje naborov in ozek tip obraza, predvsem \xc5\xbeenskega._NEWLINE_Druga faza med leti 1759 in 1763 je obdobje stilskega dozorevanja. Akademski karakter Bergantovih slik o\xc5\xbeivlja tedaj smisel za genreski akcent v tipu obraza, kolorit postaja temnej\xc5\xa1i, nabori \xc5\xa1iroki, plo\xc5\xa1\xc4\x8dati in ostro lomljeni. Za gole dele teles je zna\xc4\x8dilna modelacija z zelenkastim in sivkastim sen\xc4\x8denjem. Pomembna je tudi njegova izvedba detajlov._NEWLINE_V zadnji fazi med leti 1763 in 1769, ki je bila tudi najplodovitej\xc5\xa1a, dose\xc5\xbee stopnjo mojstrstva. Obleka izgublja prevladujo\xc4\x8do dekorativno funkcijo, telo o\xc5\xbeivlja do ekspresivnosti. Folklorna barvna pisanost je razvidna v koloritu njegovih del. Po letu 1764 se pojavlja v njegovih delih hotenje po monumentalnosti, kar dose\xc5\xbee z volumni teles in obleke ob hkratni redukciji barvnih tonov. Smisel za genre, ki se v prvem obdobju izkazuje v portretnem tretiranju obrazov, se sedaj ostvarja v motivih in prikazovanju miljeja._NEWLINE_Njegova dela iz tega obdobja sodijo v sam vrh slovenskega baroka. Poleg portretov je ustvarjal predvsem oljnate slike nabo\xc5\xbene vsebine, ve\xc4\x8dinoma za plemi\xc5\xa1ke in samostanske cerkve, najve\xc4\x8d za tiste, ki so bile "pod palico" sti\xc5\xa1kega |opata Franca Ksaverja Tauffererja, s katerim je osebno prijateljeval. Med najlep\xc5\xa1e spadajo oltarne slike za Kri\xc5\xbeno Goro nad Lo\xc5\xbeem Kristus na Oljski gori, Bi\xc4\x8danje, Kri\xc5\xbeanje. Za fran\xc4\x8di\xc5\xa1kansko cerkev v Nazarjah je naslikal Zamaknjenje sv. Fran\xc4\x8di\xc5\xa1ka, za Veselo Goro pri \xc5\xa0entrupertu na Dolenjskem pa sv. Janeza Nepomuka: oba svetnika sta upodobljena v zaneseni zamaknjenosti._NEWLINE_Sti\xc5\xa1ki opat Franc Ksaver Taufferer je vodil samostan od leta 1764 do 1784. Kmalu po nastopu slu\xc5\xbebe je Bergantu naro\xc4\x8dil Kri\xc5\xbeev pot za samostansko cerkev. Nastalo je 14 podob "jeruzalemskega kri\xc5\xbeevega pota": od Pilatove obsodbe do polaganja v grob, ki sloni na prastarem izro\xc4\x8dilu "pota trpljenja", manj pa na poro\xc4\x8dilih evangelistov._NEWLINE_Direktnih u\xc4\x8dencev ni imel, je pa viden njegov vpliv v delih M. Straussa in Jo\xc5\xbeefa Antona Lerchingerja.'