b'\n_START_ARTICLE_\nKomunisti\xc4\x8dni manifest\n_START_SECTION_\nPovzetek dela\n_START_PARAGRAPH_\nGlavni del Komunisti\xc4\x8dnega manifesta je razdeljen na \xc5\xa1tiri dele: \xe2\x80\x9cBur\xc5\xbeuj in proletarci\xe2\x80\x9d, \xe2\x80\x9cProletarci in komunisti\xe2\x80\x9d, \xe2\x80\x9cSocialisti\xc4\x8dna in komunisti\xc4\x8dna literatura\xe2\x80\x9d ter \xe2\x80\x9cOdnos komunistov do raznih opozicijskih strank\xe2\x80\x9d.\n_START_SECTION_\nBur\xc5\xbeuji in proletarci\n_START_PARAGRAPH_\nPrvo poglavje se za\xc4\x8dne z opazko, da je zgodovina vse poznane dru\xc5\xbebe zgodovina razrednega boja; za primere Marx in Engels navedeta patricija in plebejca iz starega veka, tla\xc4\x8dana in fevdalca iz srednjega veka ter mezdnega delavca in kapitalista od novega veka dalje. Poglavje se nadaljuje z opisom okoli\xc5\xa1\xc4\x8din nastanka kapitalisti\xc4\x8dne dru\xc5\xbebe (rast trgovine v mestih in kolonialnih imperij in s tem krepitev bur\xc5\xbeoazije); opisuje tudi, kak\xc5\xa1no vlogo je pri tem imela bur\xc5\xbeoazija. Ta je imela progresivno in revolucionarno vlogo nasproti aristokraciji, staremu vladajo\xc4\x8demu razredu. V primerjavi s fevdalizmom poteka v kapitalizmu nagel razvoj produktivnih sil; to je bur\xc5\xbeoaziji omogo\xc4\x8dilo ekonomsko, nato pa tudi politi\xc4\x8dno premo\xc4\x8d nad aristokracijo. Isti dejavnik pa z razvojem kapitalizma pri\xc4\x8dne ogro\xc5\xbeati samo bur\xc5\xbeoazijo; z razlastitvijo kmetov in rokodelcev ustvari razred mezdnih delavcev (proletariat), ki ga mora zaradi produkcijskih potreb skoncentrirati v velikih mestih (ker obrati, na primer tovarne, zaposlujejo ve\xc4\x8dje \xc5\xa1tevilo ljudi). Med bur\xc5\xbeoazijo in proletariatom pride do razrednih nasprotij; delavci se sprva upirajo le na nivoju posameznih obratov in so velikokrat pora\xc5\xbeeni, a se njihovo nasprotovanje bur\xc5\xbeoaziji kljub temu krepi. _NEWLINE_Marx in Engels poudarita \xc5\xa1e, da je izmed vseh razredov, ki se borijo nasproti bur\xc5\xbeoaziji, \xe2\x80\x9cresni\xc4\x8dno revolucionaren\xe2\x80\x9d edinole proletariat. Razlog je v tem, da je ta s kapitalizmom tudi nastal; malome\xc5\xa1\xc4\x8danstvo (npr. obrtniki) si prizadeva ohraniti svoj trenutni razredni polo\xc5\xbeaj, aristokracija (biv\xc5\xa1i vladajo\xc4\x8di razred) pa si prizadeva pridobiti nazaj izgubljene privilegije.\n_START_SECTION_\nProletarci in komunisti\n_START_PARAGRAPH_\nDrugo poglavje kot temeljni lastnosti komunistov navaja, da ti zastopajo interese delavcev vseh sveta ter da igrajo vlogo revolucionarne avantgarde delavskega gibanja, ta vloga pa izhaja iz njihovega teoretskega poznavanja kapitalizma. Kot kratkoro\xc4\x8dne cilje komunistov Marx in Engels navedeta \xe2\x80\x9cformiranje proletariata v razred, strmoglavljenje bor\xc5\xbeuaznega gospostva, osvojitev politi\xc4\x8dne oblasti po proletariatu\xe2\x80\x9d. Poka\xc5\xbeeta tudi, da najpomembnej\xc5\xa1i ugovori proti komunizmu, kot na primer moralni, filozofski in pravni, izhajajo iz bur\xc5\xbeoaznega svetovnega pojmovanja; to velja za koncepte, kot so svoboda, lastnina, osebnost, vzgoja, narod in dru\xc5\xbeina, pa tudi pravo. _NEWLINE__NEWLINE_Tak\xc5\xa1no pozicijo povzame slede\xc4\x8di stavek iz Manifesta: _NEWLINE_\xe2\x80\x9cVa\xc5\xa1e ideje same so proizvodi bor\xc5\xbeuaznih proizvodnih in lastninskih odnosov, kakor je va\xc5\xa1e pravo le za zakon progla\xc5\xa1ena volja va\xc5\xa1ega razreda, volja, ki ji je vsebina dolo\xc4\x8dena z materialnimi \xc5\xbeivjenskimi pogoji va\xc5\xa1ega razreda\xe2\x80\x9d._NEWLINE_Prvi korak v delavski revoluciji Marx in Engels vidita v tem, da delavski razred prevzame politi\xc4\x8dno oblast (da se \xe2\x80\x9cpovzpne v vladajo\xc4\x8di razred\xe2\x80\x9d) ter prevzame nadzor nad dru\xc5\xbebeno produkcijo (kar tudi posega v bur\xc5\xbeoazno lastninsko pravico). Po delavskem prevzemu oblasti razredne razlike izginjajo, s tem pa tudi izginja potreba po razredni vladavini kot taki; s tem odmre tudi dr\xc5\xbeava.\n_START_SECTION_\nSocialisti\xc4\x8dna in komunisti\xc4\x8dna literatura\n_START_PARAGRAPH_\nTretje poglavje je namenjeno pregledu dotakratne socialisti\xc4\x8dne literatura (ki je spadala v kategorijo utopi\xc4\x8dnega socializma). Marx in Engels jo razdelita na tri ve\xc4\x8dje kategorije: reakcionarni utopi\xc4\x8dni socializem, bur\xc5\xbeoazni (konzervativni) socializem ter kriti\xc4\x8dno-utopi\xc4\x8dni socializem. _NEWLINE_Reakcionarni socializem nadalje razdelita na fevdalni, malome\xc5\xa1\xc4\x8danski in \xe2\x80\x9cnem\xc5\xa1ki ali \xe2\x80\x9cpravi\xe2\x80\x9d socializem\xe2\x80\x9d. V prvem primeru govorimo o aristokraciji, ki je zaskrbljena nad revolucionarnostjo proletariata, re\xc5\xa1itev pa vidi v restavraciji fevdalizma (ki ga nostalgi\xc4\x8dno prikazuje). Malome\xc5\xa1\xc4\x8danski socializem izhaja iz sloja, ki ga kapital ogro\xc5\xbea, a ni proletariat; re\xc5\xa1itev vidi bodisi v obnovi starih produkcijskih odnosov bodisi v omejevanju razvoja kapitalizma. Nem\xc5\xa1ki socializem se nana\xc5\xa1a na nem\xc5\xa1ko idealisti\xc4\x8dno filozofijo (npr. Hegla), ki ji Marx in Engels o\xc4\x8ditata, da je iz bur\xc5\xbeoazne dru\xc5\xbebe prevzela njeno ideologijo, ne pa tudi \xc5\xbeivljenjskih pogojev. Ker v Nem\xc4\x8diji do bur\xc5\xbeoazne revolucije \xc5\xa1e ni pri\xc5\xa1lo, je to v praksi pomenilo kritiko \xc5\xa1e neobstoje\xc4\x8de dru\xc5\xbebe in de facto podporo aristokraciji.Konzervativni ali bur\xc5\xbeoazni socialiem se nana\xc5\xa1a na poskuse reformirati kapitalizem, ne da bi se pri tem spremenile njegove temeljne zna\xc4\x8dilnosti (npr. razredna struktura). _NEWLINE_Primeri kriti\xc4\x8dno-utopi\xc4\x8dnega socializma so Saint-Simon, Fourier in Owen. Ti kapitalisti\xc4\x8dno dru\xc5\xbebo opi\xc5\xa1ejo iz vidika razrednih nasprotij; kar pa ne velja za njihove re\xc5\xa1itve, ki si prizadevajo izbolj\xc5\xa1ati polo\xc5\xbeaj vseh razredov, tudi bur\xc5\xbeoazije. Pomembnost kriti\xc4\x8dno-utopi\xc4\x8dnega socializma je obratno sorazmerna z razvitostjo razrednega boja; sprva je pomemben, da ori\xc5\xa1e razredna nasprotja kapitalizma, izgubi pa na pomembnosti, ko pride do vpra\xc5\xa1anja razre\xc5\xa1itve teh nasprotij.\n_START_SECTION_\nOdnos komunistov do raznih opozicijskih strank\n_START_PARAGRAPH_\nZadnje poglavje naslovi vpra\xc5\xa1anje, kak\xc5\xa1en odnos naj imajo komunisti do opozicijskih strank, kamor spadajo reformisti\xc4\x8dne stranke, v pred-kapitalisti\xc4\x8dnih dru\xc5\xbebah pa tudi bur\xc5\xbeoazija. Marx in Engels postavita, da morajo komunisti dosledno zastopati dolgoro\xc4\x8dne (revolucionarne) interese delavskega razreda. Pri kratkoro\xc4\x8dnem delovanju to vklju\xc4\x8duje sodelovanje z reformisti\xc4\x8dnimi malome\xc5\xa1\xc4\x8danskimi stranki proti bur\xc5\xbeoaziji ter z bur\xc5\xbeoazijo proti aristokraciji. Pri tem komunisti dosledno nadaljujejo kritiko teh za\xc4\x8dasnih zaveznikov (s poudarkom na lastninskem vpra\xc5\xa1anju) ter pripravljajo delavski razred na bodo\xc4\x8di spopad z njimi. _NEWLINE__NEWLINE_Manifest se zaklju\xc4\x8di s pozivom po revolucionoarnem dru\xc5\xbebenem prevratu, ki naj zdru\xc5\xbei delavce vsega sveta: _NEWLINE_"Komunisti ne marajo skrivati svojih nazorov in namenov. Odkrito izjavljajo,   da se dajo njihovi cilji dose\xc4\x8di le z nasilnim prevratom vsega dosedanjega dru\xc5\xbebenega   reda. Vladajo\xc4\x8di razredi naj le trepetajo pred komunisti\xc4\x8dno revolucijo. Proletarci   nimajo v njej ni\xc4\x8d izgubiti razen svojih verig. Pridobe pa si lahko ves svet._NEWLINE_PROLETARCI VSEH DE\xc5\xbdEL, ZDRU\xc5\xbdITE SE!"'