b'\n_START_ARTICLE_\nAnton Kutej\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nPo maturi je vstopil v celov\xc5\xa1ko semeni\xc5\xa1\xc4\x8de, leta 1937 pa je v \xc5\xbdelezni Kapli imel novo ma\xc5\xa1o. Naslednje leto je \xc5\xa1el za \xc5\xbeupnijskega upravitelja v Podgorje, leta 1939 pa za kaplana v \xc5\xa0mihel pri Pliberku. Ko je bil poklican k voja\xc5\xa1kemu naboru, kjer je odkrito povedal, da je njegov materni jezik slovenski, so oblasti postale nanj pozorne. Po dobrem letu delovanja so ga za Veliko no\xc4\x8d aretirali. Odpeljali so ga v Celov\xc5\xa1ki zapor, nato pa brez sodne obravnave v Dachau. Po nekaj mesecih je bil prestavljen v tabori\xc5\xa1\xc4\x8de v Mauthausnu, kjer je opravljal nevarna in te\xc5\xbea\xc5\xa1ka dela v kamnolomu. Po slabih \xc5\xa1tirih mesecih so ga (kot tudi druge duhovnike) prepeljali nazaj v Dachau. 16. februarja 1941 je od mu\xc4\x8denja, stradanja in psihi\xc4\x8dnega pritiska umrl. _NEWLINE_Pokopali so ga 3. marca v \xc5\xa0kocjanu in nih\xc4\x8de ni smel vedeti za njegov pogreb. Marca leta 1994 je celov\xc5\xa1ki \xc5\xa1kof dr. Egon Kapelari v Kutejevo po\xc4\x8dastitev odkril spominske plo\xc5\xa1\xc4\x8de v Ven\xc4\x8dni vasi in \xc5\xa0mihelu na Koro\xc5\xa1kem.'