b"\n_START_ARTICLE_\nJohn Leslie Mackie\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nMackie se je rodil 25. avgusta 1917 v Killari v Sydneyu ravnatelju u\xc4\x8diteljskega kolegija v Sydneyu Alexandru Mackieju in njegovi \xc5\xbeeni Annie Burnett, ki je bila u\xc4\x8diteljica. Sprva je obiskoval gimnazijo Knox, nato pa je na univerzi v Sydneyu leta 1938 z odliko diplomiral iz gr\xc5\xa1\xc4\x8dine in latin\xc5\xa1\xc4\x8dine. \xc5\xa0olanje je nadaljeval na Oriel College v Oxfordu. Za\xc4\x8del je tudi s \xc5\xa1olanjem za doktorat, a je svoje delo prekinil zaradi odhoda v vojsko. Januarja 1942 se je pridru\xc5\xbeil oddelku elektri\xc4\x8dnih in mehani\xc4\x8dnih in\xc5\xbeenirjev v Kraljevi vojski. Slu\xc5\xbeil je na Bli\xc5\xbenjem vzhodu in v Italiji, nato pa se je leta 1946 vrnil v Sydney in postal predavatelj moralne in politi\xc4\x8dne filozofije na tamkaj\xc5\xa1nji univerzi. Poro\xc4\x8dil se je z Joan Armiger Meredith. Leta 1955 je bil imenovan za predsednika filozofije in psihologije na univerzi v Otagu, a se je leta 1959 vrnil v Sydney in na univerzi nasledil svojega mentorja Johna Andersona na mestu profesorja filozofije Challis. Leta 1963 je v Angliji postal inavguriran (slovesna umestitev, postavitev) profesor filozofije na univerzi v Yorku. Leta 1967 je bil izbran za sodelavca in mentorja filozofije na University College v Oxfordu, leta 1978 pa je bil povi\xc5\xa1an v status\xc2\xa0\xc2\xbbreader\xc2\xab. Med letoma 1971 in 1973 je deloval v Radcliffu, naprej pa je bil sodelavec Britanske akademije. Bil je zadr\xc5\xbean \xc4\x8dlovek, a se je redno udele\xc5\xbeeval filozofskih debat. Imel je zelo dovr\xc5\xa1en na\xc4\x8din pisanja, kot profesor pa je bil zelo potrpe\xc5\xbeljiv. Znan je bil kot dober in priljubljen profesor. Z \xc5\xbeeno je imel dva sina in tri h\xc4\x8derke, umrl pa je 12. decembra 1981 v Oxfordu.\n_START_SECTION_\nDelo\n_START_PARAGRAPH_\nNjegov temeljni pristop k filozofiji je bil empiri\xc4\x8dni realizem. Argument je temeljito preu\xc4\x8dil in se pri tem bolj zana\xc5\xa1al na smisel napisanega kot na teoreti\xc4\x8dno logiko. V njegovih delih je viden vtis njegovega mentorja Johna Andersona, \xc4\x8deprav se ni popolnoma pribli\xc5\xbeal njegovemu pristopu. Mackiejev na\xc4\x8din pisanja je bil tak, da je lahko izrazil nestrinjanje z nekom na tak na\xc4\x8din, da bi lahko njegov naslovljeni komentar zamenjal za kompliment. Njegovo najbolj znano stali\xc5\xa1\xc4\x8de je, da ni objektivnih vrednot. Trdi, da je zelo te\xc5\xbeko dolo\xc4\x8diti, kako bi vplivale objektivne vrednote in dokazal, da je mogo\xc4\x8de, da verjamemo, da obstajajo, \xc4\x8deprav ne. Izpeljal je verjetne posledice obstoja objektivnih vrednot in pokazal, da je malo verjetno, da v dejanskem svetu res obstajajo, kar pomeni, da tudi objektivne vrednote ne obstajajo. Bil je mo\xc4\x8dan zagovornik ateizma, njegov argument pa je bil, da zloba ne bi obstajala, \xc4\x8de bi obstajal bog, kot je opisan v monoteisti\xc4\x8dnih verah. Mackie je svoja najpomembnej\xc5\xa1a dela napisal kasneje v svoji karieri, prej pa je objavljal zgolj \xc4\x8dlanke, ki pa so bili zelo pomembni. Prvo z naslovom Truth, Probability and Paradox je napisal \xc5\xa1ele leta 1973, v naslednjih desetih letih pa je napisal \xc5\xa1e pet del. Njegovi kontroverzni argumenti na podro\xc4\x8djih etike in filozofske teologije \xc5\xa1e zdaj za\xc4\x8denjajo mnoge debate.\n_START_SECTION_\nBibliografija\n_START_PARAGRAPH_\nTruth, Probability, and Paradox (1973) Problems from Locke (1976) Ethics: Inventing Right and Wrong (1977) The Cement of the Universe: A Study of Causation (1980) Hume's Moral Theory (1980) The Miracle of Theism: Arguments for and against the Existence of God (1982) Logic and Knowledge: Selected Papers, Volume I (1985) Persons and Values: Selected Papers, Volume II (1985) V slovenskem prostoru je objavljen samo \xc4\x8dlanek Subjektivnost vrednot (2008)(ISBN COBISS: https://plus.si.cobiss.net/opac7/bib/17401864). Nobena od njegovih knjig ni prevedena v sloven\xc5\xa1\xc4\x8dino."