b'\n_START_ARTICLE_\nKraljevina Anglija\n_START_PARAGRAPH_\nKraljevina Anglija (Kingdom of England) je bila dr\xc5\xbeava v ju\xc5\xbenem delu otoka Velika Britanija, ki sta jo sestavljali Anglija in Wales. Obstajala je od leta 927 (pribli\xc5\xbeno) do leta 1707, ko je nastala Kraljevina Velika Britanija. V prvih stoletjih je bil kraljeva rezidenca bodisi Winchester, Gloucester ali London, kar je dajalo tem mestom status prestolnice, dokler je v za\xc4\x8detku 12. stoletja London postal dejansko glavno mesto. London je ostal prestolnica vse do konca kraljevine in nato \xc5\xa1e v \xc4\x8dasu naslednjih dr\xc5\xbeavnih enot na oto\xc4\x8dju in vse do danes.\n_START_SECTION_\nNastanek dr\xc5\xbeave\n_START_PARAGRAPH_\nZa Kraljevino Anglijo ni mogo\xc4\x8de dolo\xc4\x8diti natan\xc4\x8dnega leta nastanka. Po odhodu Rimljanov v petem stoletju so zavladale na otoku \xc5\xa1tevilne doma\xc4\x8de kraljevine, od katerih so bile najve\xc4\x8dje Northumbria, Mercia, Wessex, Anglija, Essex, Sussex in Kent (pozneje znane pod skupnim imenom Heptarchy, Sedmero vlad). V devetem stoletju so Danci zavzeli Northumbrijo, Anglijo in polovico Mercije, Wessex pa je za \xc4\x8dasa kralja Alfreda podjarmil ostalo Mercijo. Njegov naslednik Edvard Starej\xc5\xa1i, wesse\xc5\xa1ki kralj med letoma 899 in 924, je premagal Dance in pridobil njihov del Mercije ter Anglijo, s \xc4\x8dimer je zdru\xc5\xbeil ves ju\xc5\xbeni del otoka pod svojo oblastjo, zato se priznava kot anglosa\xc5\xa1ki kralj, to je vladar Anglov, staroselcev Anglije, in Sasov, prebivalcev Wessexa . Njegov sin in naslednik Atelstan (staroangle\xc5\xa1ko Athelstan ali \xc3\x86\xc3\xb0elstan) je \xc4\x8dez par let osvojil \xc5\xa1e Northumbrijo in tako zavladal nad vsem anglosa\xc5\xa1kim oziroma angle\xc5\xa1kim ozemljem. Ni bil sicer uradno oklican ali izvoljen za vladarja, se pa smatra za prvega angle\xc5\xa1kega kralja de facto. V naslednjih letih so norve\xc5\xa1ki osvajalci ve\xc4\x8dkrat zasedli obmejna ozemlja, a so bili kon\xc4\x8dno premagani leta 954. Od takrat je ostalo angle\xc5\xa1ko ozemlje samostojna enota.\n_START_SECTION_\nDanski vladarji\n_START_PARAGRAPH_\nNa prelomu tiso\xc4\x8dletja so bila angle\xc5\xa1ka ozemlja v vojni z Danci, v teku katere so pre\xc5\xa1la ve\xc4\x8dkrat pod eno ali drugo oblast, dokler je leta 1017 zasedel prestol Danec Knut Veliki. Nasledil ga je sin Harald in nato drugi sin Knut II. Pogumni, zadnji danski kralj na Angle\xc5\xa1kem, ki ni imel direktnih naslednikov. Nasledil ga je polbrat Edvard Spoznavalec, sin angle\xc5\xa1kega kralja in Heme Normandske, katera je v drugem zakonu poro\xc4\x8dila danskega kralja. Po Edvardovi smrti (1066) je za nekaj mesecev vladal Harold II. Angle\xc5\xa1ki, ki je pa kmalu izgubil \xc5\xbeivljenje v bitki pri Hastingsu, kjer so se angle\xc5\xa1ke \xc4\x8dete spopadle z normanskimi napadalci. Ostal je v spominu kor prvi angle\xc5\xa1ki kralj, ki je padel na boji\xc5\xa1\xc4\x8du. Prestolonaslednik Edgar Aetheling, vnuk Edvarda Spoznavalca in zadnji predstavnik wesse\xc5\xa1ke dinastije, ni nikoli pri\xc5\xa1el do prestola .\n_START_SECTION_\nNormanski vladarji\n_START_PARAGRAPH_\nZ zmago pri Hastingsu je postal angle\xc5\xa1ki kralj Norman Viljem I. Osvajalec. Njegova posestva v Franciji, to je kne\xc5\xbeevina Normandija, so bila formalno fevd francoskega kralja, a so ostala priklju\xc4\x8dena angle\xc5\xa1ki kraljevini do leta 1204, ko je Francija zasedla skoraj ves celinski del Normandije. Angle\xc5\xa1ki kroni so ostali le Kanalski otoki, na celini pa Akvitanija, formalno fevd francoskega kralja. Z Viljemom Osvajalcem se je za\xc4\x8dela normanska dinastija na angle\xc5\xa1kem prestolu. _NEWLINE_Nasledil ga je sin Viljem II. Rde\xc4\x8di, ki je umrl brez potomcev,  zato je prestol pre\xc5\xa1el na njegovega brata Henrika. Slednji je pri\xc5\xa1el navzkri\xc5\xbe z bratom Robertom za posest vojvodine Normandije, ki jo je kon\xc4\x8dno tudi zasedel. \xc4\x8ceprav je to bil fevd francoskega kralja, je slednji sprejel Henrikovo oblast v pokrajini in Henrik je proglasil Normandijo za angle\xc5\xa1ko posest. _NEWLINE_Po smrti mo\xc5\xa1kih potomcev je Henrik hotel prepustiti prestol h\xc4\x8deri Matildi, ki jo je zato poro\xc4\x8dil z Gotfridom V. An\xc5\xbeujskim. Po Henrikovi smrti 1135. njegovi baroni niso sprejeli Matildinega nasledstva in so postavili na prestol njenega bratranca \xc5\xa0tefana de Blois. To ja bil zadnji nominalno normanski vladar, \xc4\x8deprav imajo skupnega normanskega prednika pravzaprav \xc5\xa1e vsi nadaljnji angle\xc5\xa1ki vladarji do dana\xc5\xa1njih dni. Med \xc5\xa0tefanom in Matildo se je vnela civilna vojna, ki jo je \xc5\xa0tefan zaklju\xc4\x8dil malo pred smrtjo s priznanjem Henrika, Matildinega sina, za prestolonaslednika .\n_START_SECTION_\nPlantageneti\n_START_PARAGRAPH_\nHenrik je bil prvi od dinastije Plantagenetov, kot so poznej\xc5\xa1i zgodovinarji imenovali naslednike Gotfrida An\xc5\xbeujskega. Vladal je od leta 1154 do leta 1189 in se smatra za enega najve\xc4\x8djih angle\xc5\xa1kih kraljev predvsem zaradi naprednih pravnih norm, ki jih je uvedel. Nasledil ga je sin Rihard I. Levjesr\xc4\x8dni za deset let in nato najmlaj\xc5\xa1i sin Ivan Brez de\xc5\xbeele do svoje smrti leta 1218. Za \xc4\x8dasa Ivanovega kraljevanja je bila podpisana Magna Charta, to je sporazum med kraljem in plemstvom, ki ga sicer nista jemali resno ne ena ne druga stran, je pa ostala kot zgodovinski temelj demokracije._NEWLINE_Angle\xc5\xa1ki prestol je nato zasedel Ivanov prvorojenec Henrik do leta 1272 in za njim sin Edvard I. Angle\xc5\xa1ki. Ta je leta 1282 zavzel Wales in pozneje uvedel za svojega starej\xc5\xa1ega sina naslov vali\xc5\xbeanski princ, ki je \xc5\xa1e danes naziv kraljevih prvorojencev. Edvardu I. je sledil sin Edvard II. Angle\xc5\xa1ki do leta 1327, ko je bil odstavljen. Njegovemu nasledniku, sinu Edvardu, je bilo takrat \xc5\xa1tirinajst let, zato je prva leta vladala mati Izabela s pomo\xc4\x8djo svojega favorita, grofa Mortimerja. Mladi Edvard je dejansko prevzel oblast leta 1330, ko je bil "v kraljevem imenu" Mortimer zaprt in usmr\xc4\x8den, kraljica Izabela pa konfinirana v Norfolk. Pozneje je Edvard III. spro\xc5\xbeil vojno s Francozi, ki se je povlekla skozi kraljevanje njegovih naslednikov Riharda II., Henrika IV., Henrika V. in Henrika VI._NEWLINE_Rihard II. Angle\xc5\xa1ki, Edvardov vnuk, je postal kralj pri desetih letih in je s \xc5\xa1tirinjstim letom osebno prevzel oblast. Bil je miroljubne narave, kar je bilo za tiste \xc4\x8dase negativna lastnost in je povzro\xc4\x8dilo prvi spor s parlamentom, ki ga je skoraj odstavil. Zameril se je tudi zaradi rafiniranega vedenja in navad, ki jih je sku\xc5\xa1al uvesti, kar bi ga z dana\xc5\xa1njin merilom postavilo med razsvetljene vladarje, a je bilo za tiste \xc4\x8dase znak \xc5\xa1ibkosti in \xc5\xbealitev plantagenetskega izro\xc4\x8dila. V drugem sporu s parlamentom je bil kralj sojen in obsojen na dosmrtno je\xc4\x8do. Za \xc4\x8dasa njegovega vladanja je bila vojna s Francijo ukinjena z ve\xc4\x8dkrat obnovljenimi premirji od leta 1389 do leta 1415._NEWLINE_Za novega kralja je parlament sprejel zahteve Henrika Bolingbroke-ja, potomca Edvarda I., ki je bil do neke mere uzurpator, saj je prezrl dedno pravico osemletnega Edmunda, sina grofa Mortimerja, ki ga je bil svoj \xc4\x8das Rihard II. imenoval za prestolonaslednika. Prav to je bil pozneje vzrok vojne dveh vrtnic. Po smrti Henrika IV. je postal kralj njegov sin z imenom Henrik V. Angle\xc5\xa1ki, ki je ukinil vojno s Francijo z dogovorm v Troyesu (1420). Ta dogovor je predvideval, da po smrti Karla VI. deduje njegov prestol angle\xc5\xa1ki kralj. Ker sta kmalu umrla bodisi Karel kot Henrik, je Henrik VI. Angle\xc5\xa1ki pri samo osmih mesecih starosti postal vladar obeh kraljevin. V teku njegovega vladanja se je leta 1453 zaklju\xc4\x8dila stoletna vojna, a se je za\xc4\x8dela vojna dveh vrtnic, to je dr\xc5\xbeavljanska vojna med dvema vejama Plantagenetov, lankastrsko in yor\xc5\xa1ko. Lankastri so bili potomci \xc4\x8detrtega sina Edvarda III., Yorki pa potomci njegovega petega sina.\n_START_SECTION_\nYorki\n_START_PARAGRAPH_\nVlada Henrika VI. je bila prekinjena leta 1461, ko je prevzel prestol Edvard IV. Angle\xc5\xa1ki. Ta je sicer bil kot Lancaster direktni potomec Edvarda III., vendar se je zaradi nezadostnega upo\xc5\xa1tevanja, ki naj bi ga kralj izkazal do njegovega o\xc4\x8deta, vojvode Yor\xc5\xa1kega, raje proglasil za pripadnika dinastije York. Edvardu je Henrik VI. odvzel oblast leta 1470, a le za nekaj mesecev, nakar je Edvard ostal na prestolu do smrti (1483). Nasledil ga je sin Edvard V. Angle\xc5\xa1ki, vendar samo za tri mesece, saj ga je parlament odstavil v prid strica Riharda. Ta je ostal na prestolu do leta 1485, ko je padel v bitki pri Bosworth Fieldu proti Henriku Tudorju. Vojna dveh vrtnic se je tako zaklju\xc4\x8dila z izumrtjem dinastije Lancaster in smrtjo Riharda III. zadnjega angle\xc5\xa1kega kralja York. Zmagovalec, Henrik Tudor, je poro\xc4\x8dil Elizabeto Yor\xc5\xa1ko in prevzel prestol kot Henrik VII. Angle\xc5\xa1ki.\n_START_SECTION_\nTudorji\n_START_PARAGRAPH_\nHenrik VII. je zagotovil Tudorjem angle\xc5\xa1ki prestol za naslednjih 118 let. Vladal je do smrti leta 1509, ko ga je nasledil sin Henrik VIII. Angle\xc5\xa1ki. Ta je vklju\xc4\x8dil v kraljevino Wales, ki je bil do tedaj privatna kraljeva last, in po nekaj letih (1542) ga je tudi Kraljevina Irska morala potrditi za svojega vladarja, \xc4\x8deprav se kraljevini nista formalno zedinili in je irski parlament u\xc5\xbeival dolo\xc4\x8deno neodvisnost. Za \xc4\x8dasa vladanja Henrika VIII. so se za\xc4\x8dele stopnjevati napetosti med katoli\xc4\x8dani in luteranci. Henrik je v oporoki natan\xc4\x8dno dolo\xc4\x8dil upravi\xc4\x8dence do nasledstva: v zapovrstju, ki bi nastalo samo s smrtjo predhodnika brez direktnih potomcev, naj bi mu sledili sin Edvard, h\xc4\x8di Marija, h\xc4\x8di Elizabeta, sestra Marija, sestra Margerita. Po Henrikovi smrti 1547. se je za\xc4\x8delo eno najbolj nasilnih obdobij kraljevine, ko so se dinasti\xc4\x8dni in politi\xc4\x8dni prepiri opravi\xc4\x8devali z versko vnemo . Edvard, protestantsko vzgojen, je prezrl o\xc4\x8detovo voljo in je malo pred smrtjo (1553) zapustil prestol sestri\xc4\x8dni Jani Grey, saj je bila njegova sestra Marija vneta katoli\xc4\x8danka. Jana Grey je vladala devet dni, nato je bila ustoli\xc4\x8dena Marija. Pod Marijo je kraljevina izgubila Calais, zadnjo posest na celini. Po njeni smrti leta 1558 je zasedla prestol polsestra Elizabeta I. Angle\xc5\xa1ka, ki je bila protestantske vere. Umrla je leta 1603 brez nasledstva, je torej zadnja predstavnica Tudorjev.\n_START_SECTION_\nStuarti\n_START_PARAGRAPH_\nNajbli\xc5\xbeji sorodnik kraljeve dru\xc5\xbeine je bil pravnuk Margerite Tudor, Jakob VI. \xc5\xa0kotski Stuart, ki je leta 1603 zasedel angle\xc5\xa1ki prestol kot Jakob I. Angle\xc5\xa1ki. Kljub istemu vladarju sta ostali Kraljevina Anglija in Kraljevina \xc5\xa0kotska lo\xc4\x8deni in samostojni dr\xc5\xbeavi \xc5\xa1e ve\xc4\x8d kot stoletje . Jakobova vladavina je stekla med stalnimi prepiri s parlamentom, ki je bil ve\xc4\x8dkrat razpu\xc5\xa1\xc4\x8den, tudi leta 1618, ko je Anglija vstopila v tridesetletno vojno. Nasledil ga je sin Karel I. Angle\xc5\xa1ki, med \xc4\x8digar vladanjem se je za\xc4\x8dela dr\xc5\xbeavljanska vojna med somi\xc5\xa1ljeniki parlamenta in prista\xc5\xa1i kralja. Leta 1649 je bil Karel premagan, obsojen in usmr\xc4\x8den; prvi\xc4\x8d v zgodovini se je zgodilo, da je sodi\xc5\xa1\xc4\x8de z zakonskim postopkom obsodilo in usmrtilo vladarja. _NEWLINE_Po izvr\xc5\xa1itvi smrtne kazni je bila progla\xc5\xa1ena republika, prava novost za tiste \xc4\x8dase, ki je trajala \xc5\xa1tiri leta in se je nato sprevrnila v Cromwellovo diktaturo. _NEWLINE_Leta 1660 je bila monarhija obnovljena z ustoli\xc4\x8denjem Karla II. Angle\xc5\xa1kega, ki je kmalu razpustil parlament in do smrti 1685. vladal absolutisti\xc4\x8dno. Ker ni imel potomstva s soprogo, ga je nasledil brat Jakob II. Angle\xc5\xa1ki, vendar le za tri leta, saj sta prevzela oblast Jakobova h\xc4\x8di Marija in njen soprog Viljem Oranski. Marija je umrla leta 1694, njen soprog in naslednik Viljem III. Angle\xc5\xa1ki pa leta 1702 in nasledila ga je Marijina sestra Ana. Istega leta 1702 je Kraljevina Anglija, kot podpisnica Haa\xc5\xa1ke alianse, stopila v \xc5\xa1pansko nasledstveno vojno. _NEWLINE_Leta 1707 sta se pod Anino vlado zdru\xc5\xbeili angle\xc5\xa1ka in \xc5\xa1kotska kraljevina in Ana Angle\xc5\xa1ka, poslednja Stuart, je s tem postala prva kraljica Velike Britanije.'