b'\n_START_ARTICLE_\nBarva\n_START_PARAGRAPH_\nB\xc3\xa1rva je zaznava dolo\xc4\x8denega dela vidnega spektra svetlobe. Barva predmeta, ki jo opazovalec zazna, je odvisna od svetlobnega vira, ki opazovani predmet osvetljuje, lastnosti predmeta, ki vpadno svetlobo odbija ali prepu\xc5\xa1\xc4\x8da, in tudi od opazovalca samega. Barva je torej dolo\xc4\x8dena s spektrom svetlobe, ki ga zazna oko opazovalca. _NEWLINE_Barvo navadno opi\xc5\xa1emo z imeni kot so rde\xc4\x8da, oran\xc5\xbena, rumena, zelena, modra in vijoli\xc4\x8dna. Razlo\xc4\x8ditev med posameznimi barvami ni to\xc4\x8dno dolo\xc4\x8dena. Poleg tega za zaznavanje barve vplivajo tudi dolgotrajni pojavi (vzgoja) opazovalca in kratkotrajni kot so bli\xc5\xbenje barve. _NEWLINE_Za opis barv uporabljamo ve\xc4\x8d razli\xc4\x8dnih modelov. Vsem modelom je skupno, da posamezni barvi priredimo prostorske koordinate. Primera takih modelov sta RGB in CMYK.\xc2\xa0_NEWLINE_RGB model (R \xe2\x80\x93 rde\xc4\x8da (ang. red), G \xe2\x80\x93 zelena (ang. green), B \xe2\x80\x93 modra (ang. blue)), je tako imenovani\xc2\xa0aditivni oziroma se\xc5\xa1tevalni model, ki z me\xc5\xa1anjem vseh treh osnovnih barv da belo barvo, \xc4\x8drna pa pomeni njihovo odsotnost. Uporablja se za opis \xc4\x8dlove\xc5\xa1kega zaznavanja barv in delovanje LCD zaslonov. Primer me\xc5\xa1anja barv v tem modelu: rumena se sestavi iz rde\xc4\x8de in zelene, vijoli\xc4\x8dna iz rde\xc4\x8de in modre. _NEWLINE_CMYK model (C \xe2\x80\x93 cian, M \xe2\x80\x93 magenta, Y \xe2\x80\x93 rumena (ang. yellow), K \xe2\x80\x93 \xc4\x8drna (angl. key)) je model, ki se uporablja\xc2\xa0predvsem v tisku. Je subtrahivni oziroma od\xc5\xa1tevalni model, torej je ravno obraten RGB modelu: z dodajanjem vseh treh barv nastane \xc4\x8drna, bela je odsotnost barv.\n_START_SECTION_\nFizika barve\n_START_PARAGRAPH_\nSvetloba je elektromagnetno valovanje, ki ga opi\xc5\xa1emo z valovno dol\xc5\xbeino (ali frekvenco) in intenziteto. Svetlobo, katere valovno dol\xc5\xbeino zaznajo \xc4\x8dutnice v \xc4\x8dlove\xc5\xa1kem o\xc4\x8desu, imenujemo vidna svetloba. Valovne dol\xc5\xbeine vidne svetlobe so pribli\xc5\xbeno med 390 nm in 700 nm. _NEWLINE_Spekter svetlobe opisuje, s kolik\xc5\xa1no intenziteto se dolo\xc4\x8dena valovna dol\xc5\xbeina pojavi v svetlobi, ki se odbija od predmeta, oziroma jo svetilo izseva. Spekter valovanja, ki izhaja od opazovanega predmeta oziroma svetlobnega vira, dolo\xc4\x8da njegov videz, vklju\xc4\x8dno z zaznano barvo._NEWLINE_Barve spektra bele svetlobe so tako imenovane barve mavrice. Besedo spekter je prvi uvedel Isaac Newton leta 1666 iz latinske besede za sliko oziroma videz, izgled. Ugotovil je namre\xc4\x8d, da je bela svetloba sestavljena iz ve\xc4\x8d razli\xc4\x8dnih barv, ki imajo to\xc4\x8dno dolo\xc4\x8deno valovno dol\xc5\xbeino. Take barve imenujemo monokromatske barve._NEWLINE_V tabeli so prikazani pribli\xc5\xbeni intervali valovnih dol\xc5\xbein posameznih barv v vakuumu. Lahko bi rekli, da je celoten interval za neko barvo, tako imenovan barvni vtis oziroma barvni ton, spekter pa je to\xc4\x8dno dolo\xc4\x8dena kombinacija valovnih dol\xc5\xbein dolo\xc4\x8denega predmeta oziroma atoma. Barvo bi lahko definirali kot skupek spektrov, ki povzro\xc4\x8da isti barvni vtis oziroma barvni ton. Svetlobni spekter bele\xc5\xbei jakost vsake valovne dol\xc5\xbeine. Celotni spekter prihajajo\xc4\x8dega valovanja od telesa dolo\xc4\x8da njegov videz, vklju\xc4\x8dno z zaznano barvo. Pravzaprav lahko dolo\xc4\x8dimo barvo kot mno\xc5\xbeico spektrov, ki povzro\xc4\x8da isti barvni vtis. Tak\xc5\xa1na dolo\xc4\x8ditev je razli\xc4\x8dna med razli\xc4\x8dnimi vrstami ali celo med posamezniki.\n_START_SECTION_\n\xc4\x8clove\xc5\xa1ki vid\n_START_PARAGRAPH_\nGlavni \xc4\x8dlanek: Vid_NEWLINE_V \xc4\x8dlove\xc5\xa1kem o\xc4\x8desu na mre\xc5\xbenici se nahajata dve vrsti vidnih \xc4\x8dutnic ali fotoreceptorjev \xe2\x80\x93 \xc4\x8depki in pali\xc4\x8dice. S \xc4\x8depki zaznavamo barve, s pali\xc4\x8dicami intenziteto (torej svetlo - temno) svetlobe in jih uporabljamo pri gledanju v mraku oziroma temi. Za razliko s pali\xc4\x8dicami, \xc4\x8depke uporabljamo za gledanje pri dobri osvetljenosti oziroma pri visoki intenziteti svetlobe. Obstajajo tri vrste \xc4\x8depkov, saj vsak zaznava le eno od barv rde\xc4\x8de, zelene in modre. Na sliki lahko vidimo katere valovne dol\xc5\xbeine zaznava posamezni \xc4\x8depek in kako vidimo pono\xc4\x8di. _NEWLINE_Barve v mo\xc5\xbeganih se se\xc5\xa1tevajo kot v RGB modelu. Telo, ki ga vidimo belo, torej odbija svetlobo, ki je sestavljena iz vseh valovnih dol\xc5\xbein vidnega spektra, telo, ki ga vidimo \xc4\x8drno pa absorbira vso svetlobo z valovnimi dol\xc5\xbeinami vidnega spektra.'