b'\n_START_ARTICLE_\n135 Herta\n_START_SECTION_\nOdkritje\n_START_PARAGRAPH_\nAsteroid Herto je odkril Christian Heinrich Friedrich Peters 18. februarja 1874.\n_START_SECTION_\nZna\xc4\x8dilnosti\n_START_PARAGRAPH_\nAsteroid Herta spada med asteroide tipa M. V dru\xc5\xbeini, ki ji pripada, je ve\xc4\x8dina asteroidov tipa F, kar daje slutiti, da je vsiljivec(asteroid, ki ob trku ni nastal iz istega star\xc5\xa1evskega telesa kot ostali \xc4\x8dlani dru\xc5\xbeine). Spektroskopske analize ka\xc5\xbeejo, da ima na povr\xc5\xa1ini silikate in bi ga lahko tako uvstili med asteroide predvidenega novega tipa W . (opazili so absorbcijsko \xc4\x8drto pri 3 \xce\xbcm, kar pomeni prisotnost vode). Svetlobna krivulja ka\xc5\xbee, da je asteroid Herta plo\xc5\xa1\xc4\x8dato telo. Radarska opazovanja pa so pokazala, da je Herta nekovinska. Po odkritju so astronomi raziskovali zna\xc4\x8dilnosti asteroida Herta. \xc5\xbde v letu 1904 je George William Hill opazil kratkotrajne spremembe svetlosti._NEWLINE_V letu 2000 so opazovali okultacijo Herte z zvezdo.\n_START_SECTION_\nSpektralna razvrstitev\n_START_PARAGRAPH_\nAsteroid so prvotno uvr\xc5\xa1\xc4\x8dali med asteroide tipa M. Leta 1996 so na Observetoriju Mauna Kea ugotovili, da je potrebno ta asteroid razvrstiti v neoi drugo skupino. Pojav absorbcijske \xc4\x8drte pri 3 \xce\xbc m ka\xc5\xbee na to, da je povr\xc5\xa1ina hidratirana. Asteroid bi lahko uvrstili v poseben tip W (ali\xc2\xa0\xc2\xbbvla\xc5\xbeni tip M\xc2\xab\xc2\xa0\xe2\x80\x93 [wet = vla\xc5\xbeni]). Ugotovili so tudi (Rivkin), da asteroid vsebuje od 0,14 do 0,27\xc2\xa0% vode (masni dele\xc5\xbe), kar je nemogo\xc4\x8de za telo v vesolju. V letu 2002 je Rivkin s sodelavci pri \xc5\xa1tudiju dela spektra pri 0,7 \xce\xbcm, ki je povezan s hidratiranimi silikati, ugotovil, da je povr\xc5\xa1ina zelo neenakomerna.'