b'\n_START_ARTICLE_\nEvropska zastava\n_START_PARAGRAPH_\nEvr\xc3\xb3pska zast\xc3\xa1va je sestavljena iz kroga dvanajstih zlatorumenih petkrakih zvezd na modri podlagi, ki predstavljajo popolnost, celovitost in enotnost ter ni povezano s \xc5\xa1tevilom dr\xc5\xbeav \xc4\x8dlanic, torej se ne spreminja glede na \xc5\xa1iritev Unije._NEWLINE_\xc4\x8ceprav zastavo navadno povezujejo z Evropsko unijo, jo je prvotno sprejel Svet Evrope, ki jo je izrecno namenil predstavljanju Evrope kot celote, ne pa katere posami\xc4\x8dne organizacije, kot sta Evropska unija ali Svet Evrope. Pogosto se uporablja za ozna\xc4\x8ditev dr\xc5\xbeav evroobmo\xc4\x8dja, bolj ohlapno pa predstavlja Evropo kot celino ali evropske dr\xc5\xbeave, neodvisne od teh ustanov, v \xc4\x8dasu \xc5\xa1portnih dogodkov, pa tudi kot prodemokrati\xc4\x8dna zastava v dr\xc5\xbeavah zunaj Evropske zveze._NEWLINE_Zastavo sta leta 1955 oblikovala Ars\xc3\xa8ne Heitz in Paul M. G. L\xc3\xa9vy za Svet Evrope kot njihov simbol; Svet Evrope je ob tem pozval tudi druge organizacije, naj jo sprejmejo. Leta 1985 jo je na pobudo Evropskega parlamenta sprejela Evropska gospodarska skupnost, predhodnica Evropske zveze. Po njej so se delno zgledovale tudi zastave nekaterih drugih evropskih ustanov ali dr\xc5\xbeav, pri katerih je bila Evropska zveza bolj udele\xc5\xbeena (kot recimo Bosna in Hercegovina ali Kosovo).\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nIskanje simbola se je za\xc4\x8delo v letu 1950, ko je bil  vzpostavljen Odbor z namenom preu\xc4\x8ditve vpra\xc5\xa1anja o zastavi Evrope. Ob ve\xc4\x8d razli\xc4\x8dnih predlogih se je pojavila jasna tema zvezd in krogov. Grof Richard Nikolaus von Coudenhove-Kalergi je predlagal, naj se sprejme zastava njegove Mednarodne panevropske zveze, ki jo je \xc5\xbee sprejela Evropska parlamentarna zveza. Zaradi simbola kri\xc5\xbea, ki je bil prisoten na tej zastavi, je bil predlog zavrnjen s strani Tur\xc4\x8dije, \xc4\x8dlanice Sveta Evrope od leta 1949. Kalergi je, da bi premostil muslimanske o\xc4\x8ditke, zatem predlagal, da bi se kri\xc5\xbeu na zastavi dodal polmesec. Drugi predlog je bila zastava Evropskega gibanja, na kateri se je nahajal velik zelen E na belem ozadju. Naslednja oblika zastave je bila predlagana na osnovi olimpijskih krogov: osem srebrnih obro\xc4\x8dev na plavem ozadju; zavrnjena je bila zaradi podobnosti obro\xc4\x8dev s klicem, verigo oz. ni\xc4\x8dlami. En predlog je podal obliko velike rumene zvezde na plavi podlagi, vendar je bil zavrnjen zaradi podobnosti s tako imenovano teksa\xc5\xa1ko Burnetovo zastavo in zastavo Belgijskega Konga._NEWLINE_Posvetovalna skup\xc5\xa1\xc4\x8dina je skr\xc4\x8dila predloge na dva dizajna. Eden je bil od Salvadorja de Madariage, ustanovitelja College of Europe, ki je predlagal konstelacijo zvezd na plavem ozadju (pozicioniranih glede na glavna mesta dr\xc5\xbeav \xc4\x8dlanic, z ve\xc4\x8djo zvezdo za Strasbourg, sede\xc5\xbe Sveta Evrope). Ob kro\xc5\xbeenju zastave po ve\xc4\x8d glavnih mestih Evrope je njena zasnova dobila podporo. Drugi predlog, varianta prvega predloga, je bil podan s strani Ars\xc3\xa8na Heitza, ki je delal na po\xc5\xa1tnem uradu Sveta Evrope in je za to izdelal in poslal ve\xc4\x8d dizajnov. S strani skup\xc5\xa1\xc4\x8dine sprejeta oblika zastave je bila podobna Madariagovi, vendar so bile zvezde razporejene v krog namesto v konstelacijo. Izbrana Heitzova zastava je imela petnajst zvezd, ki so predstavljale \xc5\xa1tevilo dr\xc5\xbeav \xc4\x8dlanic Sveta Evrope, kljub temu jo je skup\xc5\xa1\xc4\x8dina predlagala Svetu, da jo sprejme._NEWLINE_Odbor ministrov, glavno telo Sveta Evrope, se je strinjalo s skup\xc5\xa1\xc4\x8dino, da bi morala imeti zastava krog zvezd, vendar se je na koncu \xc5\xa1tevilo zvezd s petnajstih zmanj\xc5\xa1alo na dvanajst. Paul M. G. L\xc3\xa9vy je narisal natan\xc4\x8dno obliko nove zastave, kot jo poznamo danes. Parlamentarna skup\xc5\xa1\xc4\x8dina Sveta Evrope jo je odobrila 25. oktobra 1955. Sprejeta je bila 8. decembra 1955, odkrita na gradu Ch\xc3\xa2teau de la Muette v Parizu 13. decembra.\n_START_SECTION_\nOblika\n_START_PARAGRAPH_\nZastava je pravokotna, njeno razmerje med \xc5\xa1irino in dol\xc5\xbeino je dva proti tri. Dvanajst zlatih (ali rumenih) zvezd je centrirano v krogu polmera tretjine \xc5\xa1irine na temno plavem ozadju. Vse zvezde imajo pet krakov, so pokon\xc4\x8dne (z enim krakom v zgornjem in dvema v spodnjem polo\xc5\xbeaju), enakomerno razporejene glede na polo\xc5\xbeaj ur na urini \xc5\xa1tevil\xc4\x8dnici. Vsak zvezdin polmer je enak eni osemnajstini \xc5\xa1irine.\n_START_SECTION_\n\xc5\xa0tevilo zvezd\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xa0tevilo zvezd na zastavi je stalno dvanajst in ni povezano s \xc5\xa1tevilom dr\xc5\xbeav \xc4\x8dlanic Evropske zveze, \xc4\x8deprav jih je le ta imela v \xc4\x8dasu od 1986 do 1994. Prvotno je zastava predstavljala Svet Evrope, ki je imel leta 1953 petnajst \xc4\x8dlanic; predlagano je bilo, da bi bodo\xc4\x8da zastava imela po eno zvezdo za vsako \xc4\x8dlanico, \xc5\xa1tevilo zvezd se ne bi spreminjalo glede na \xc5\xa1iritev organizacije. Temu je nasprotovala Zahodna Nem\xc4\x8dija ob dejstvu, da je ena od \xc4\x8dlanic bila tudi sporno ozemlje Posarja, s tem pa bi pomenilo tudi njegovo suverenost. 12 je bila nazadnje sprejeta kot \xc5\xa1tevilo brez politi\xc4\x8dnega prizvoka, kot simbol popolnosti in celovitosti.\n_START_SECTION_\nMarijina razlaga\n_START_PARAGRAPH_\nZastava spominja na dvanajst-zvezdno avreolo Device Marije, kot je opisana v Knjigi razodetja, poslednji knjigi Svetega pisma._NEWLINE_Na nebu se je prikazalo veliko znamenje: \xc5\xbeena, ogrnjena s soncem, in luna pod njenimi nogami, na njeni glavi pa venec dvanajstih zvezd._NEWLINE_\xe2\x80\x94Knjiga razodetja 12,1_NEWLINE_Uradni organi Evropske zveze ne upo\xc5\xa1tevajo svetopisemske razlage kot mita. Oblikovalec zastave, Ars\xc3\xa8ne Heitz, je kljub temu priznal, da je bil ta mit vir navdiha. Poleg tega je 21. oktobra 1956 Svet Evrope predstavil mestu Strasbourg, uradnemu sede\xc5\xbeu Sveta Evrope, vitra\xc5\xbe blagoslovljene Device Marije pari\xc5\xa1kega slikarja Maxa Ingranda za katedralo Notre-Dame de Strasbourg, ki prikazuje Devico Marijo pod krogom dvanajstih zvezd na temno plavi podlagi. Celotno oblikovano podobo je navdihnil prapor_NEWLINE_Congr\xc3\xa9gation Mariale des Hommes, dvanajst zvezd se nahaja na kipu znotraj katedrale, ki ga \xc4\x8dasti kongregacija (dvanajst je tudi \xc5\xa1tevilo \xc4\x8dlanov Sveta kongregacije)._NEWLINE_Mit se je razvil okoli Paula L\xc3\xa9vyja, Belgijca \xc5\xbeidovskega rodu, ki je obljubil, da se bo, \xc4\x8de bo pre\xc5\xbeivel vojno, spreobrnil v kr\xc5\xa1\xc4\x8danstvo in postal katolik. Ob ustanovitvi Sveta Evrope je L\xc3\xa9vy postal vodja Oddelka za kulturo. Leta 1952 je ob razpravi o ideji evropske zastave podprl sprejetje zastave Panevropske zveze, vendar so jo socialisti in predstavniki Tur\xc4\x8dije zaradi simbola kri\xc5\xbea v sojem dizajnu zavrnili kot preve\xc4\x8d kr\xc5\xa1\xc4\x8dansko. Domnevno je L\xc3\xa9vy nekega dne \xc5\xa1el mimo kipa Device Marije z avreolo zvezd, ko ga je zadelo z na\xc4\x8dinom, kako zvezde odra\xc5\xbeajo\xc4\x8d sonce \xc5\xbearijo na plavem nebu. Kasneje je obiskal grofa Benvenutija, bene\xc5\xa1kega kr\xc5\xa1\xc4\x8danskega demokrata, tedanjega generalnega sekretarja Sveta, in namignil, da bi moral predlagati dvanajst zlatih zvezd na plavem ozadju kot motiv za zastavo Evrope. Kljub temu, ideja za obliko zastave je pri\xc5\xa1la od Ars\xc3\xa8na Heitza in ne L\xc3\xa9vyja, ob tem je L\xc3\xa9vy izjavil, da je bil zgolj informiran glede povezave s Knjigo razodetja, ko je bila zastava izbrana._NEWLINE_Datum, ko je bila zastava sprejeta, 8. december 1955, sovpada s katoli\xc5\xa1kim praznikom \xc4\x8de\xc5\xa1\xc4\x8denja brezmade\xc5\xbenega spo\xc4\x8detja Device Marije, ki ga je 8. decembra 1854 razglasil pape\xc5\xbe Pij IX.'