b'\n_START_ARTICLE_\nIvan Regen\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xbde kot otrok je pokazal zanimanje za naravo, predvsem ogla\xc5\xa1anje \xc5\xbeu\xc5\xbeelk, pri \xc4\x8demer ga je vzpodbujala mati. Njegov o\xc4\x8de je bil uspe\xc5\xa1en tkalec, vendar je dru\xc5\xbeina za\xc5\xa1la v finan\xc4\x8dne te\xc5\xbeave ko se je raz\xc5\xa1iril uvoz industrijsko proizvedenih tkanin in sinu ni mogel zagotoviti \xc5\xa1olanja. Zato se je Regen sprva \xc5\xa1olal na semeni\xc5\xa1\xc4\x8du, za katerega je dobil \xc5\xa1tipendijo in po\xc4\x8dasi privar\xc4\x8deval dovolj denarja da si je lahko pla\xc4\x8dal \xc5\xa1olnino na Dunaju. Tako je vpisal \xc5\xa1tudij prirodoslovja na Univerzi na Dunaju, kjer je bil leta 1897 promoviran v doktorja znanosti. Potem se je zaposlil kot gimnazijski profesor in delal na Dunaju, v Oberhollabrunu potem pa v Hranicah na Moravskem. Nazadnje je bil leta 1905 na priporo\xc4\x8dilo svojega mentorja Exnerja preme\xc5\xa1\xc4\x8den nazaj na Dunaj, kjer je pou\xc4\x8deval do svoje upokojitve leta 1920._NEWLINE_Medtem je pri\xc4\x8del s svojimi raziskavami na podro\xc4\x8dju fiziologije \xc5\xbeivali in bil eden prvih slovenskih znanstvenikov, ki so po 1. svetovni vojni delovali v tujini. Usmeril se je v raziskovanje zvo\xc4\x8dne komunikacije \xc5\xbeu\xc5\xbeelk, ki ga je fascinirala \xc5\xbee kot otroka. Regen se je kot prvi znanstvenik za\xc4\x8del ukvarjati z do takrat neznano zgradbo in delovanjem\xc2\xa0\xc2\xbbcvr\xc4\x8dal\xc2\xab\xc2\xa0kobilic. Najprej se je lotil murnovega \xc4\x8dri\xc4\x8dkanja (stridulacije) in dokazal, da se \xc5\xbeu\xc5\xbeelke odzivajo na zvo\xc4\x8dne signale drugih osebkov iste vrste. Kasneje je prou\xc4\x8deval sluh pri kobilicah in murnih ter odkril slu\xc5\xa1no vlogo timpanalnega organa, zato velja za pionirja sodobne bioakustike. Preu\xc4\x8deval pa je tudi druge fiziolo\xc5\xa1ke procese pri \xc5\xbeu\xc5\xbeelkah, kot so dihanje, hibernacija, levitev in tvorba pigmenta v razli\xc4\x8dnih pogojih. V ta namen je razvil tehniko narkoze z ogljikovim dioksidom pri operacijah nevreten\xc4\x8darjev. V laboratoriju, ki ga je postavil kar v svoji hi\xc5\xa1i, je pri delu uporabljal precizne metode in instrumente: mikrofone, galvanometre, oscilografe, fotografske plo\xc5\xa1\xc4\x8de itd._NEWLINE_Njegov najve\xc4\x8dji projekt je bil t. i.\xc2\xa0\xc2\xbbgeobiolo\xc5\xa1ki laboratorij\xc2\xab, velik terarij oz. insektarij, v katerem je preu\xc4\x8deval fonotaksijo - usmerjeno premikanje \xc5\xbeu\xc5\xbeelk proti viru zvoka, v tem primeru samic murna proti pojo\xc4\x8demu samcu. Pri tem je uporabil 1600 samic, zaradi \xc4\x8desar je lahko pojav opredelil tudi statisti\xc4\x8dno._NEWLINE_Leta 1921 je bil povabljen za profesorja na ljubljansko univerzo, a vabila po uspe\xc5\xa1ni izvolitvi ni sprejel, saj je v postopku imenovanja neki rojak posku\xc5\xa1al o\xc4\x8drniti njegov ugled, \xc4\x8desar ni prena\xc5\xa1al. Od leta 1911 je deloval kot zasebni raziskovalec in ostal vseskozi v tesnem stiku s Slovenijo. Bil je podporni \xc4\x8dlan raznih dru\xc5\xa1tev in slovenskih kulturnih ustanov. Za podro\xc4\x8dje, s katerim se je kot znanstvenik ukvarjal, je izdelal slovensko znanstveno izrazje. Izredni \xc4\x8dlan Slovenske akademije znanosti in umetnosti je postal leta 1940, bil pa je tudi \xc4\x8dastni \xc4\x8dlan Prirodoslovnega dru\xc5\xa1tva Slovenije. Kljub mednarodnemu slovesu je \xc5\xbeivel skromno in v samoti. Njegove poskuse je finan\xc4\x8dno podpirala Avstrijska akademija znanosti, a za \xc4\x8dlana ni bil sprejet. Po njegovi smrti je bilo veliko aparatur in zapiskov v njegovi hi\xc5\xa1i uni\xc4\x8denih._NEWLINE_Leta 2013 so po njem poimenovali glavni trg v Gorenji vasi.'