b'\n_START_ARTICLE_\nMoj najbolj\xc5\xa1i sovra\xc5\xbenik\n_START_SECTION_\nZgodovinsko ozadje\n_START_PARAGRAPH_\nOtoki Picton, Lennox in Nueva, vzhodno od otoka Navarino, ob vhodu v preliv Beagle, so dolgo bili jabolko spora med \xc4\x8cilom in Argentino. Leta 1977 je britanska kraljica Elizabeta II. sprejela arbitra\xc5\xbeo in otoke prisodila \xc4\x8cilu. Argentina te razsodbe ni priznala, odnosi med dr\xc5\xbeavama so se mo\xc4\x8dno zaostrili in konec leta 1978, ko se dogaja zgodba, je skorajda izbruhnila vojna. V zadnjem trenutku je posredoval pape\xc5\xbe Janez Pavel II., ki je uspel zaustaviti vojno, nato pa je v arbitra\xc5\xbei otoke dokon\xc4\x8dno dodelil \xc4\x8cilu, Argentina pa je dobila ve\xc4\x8d pravic izkori\xc5\xa1\xc4\x8danja priobalnega pasu.\n_START_SECTION_\nVsebina\n_START_PARAGRAPH_\nZgodbo pripoveduje Rodrigo Rojas iz Santiaga, ki je bil konec leta 1978 vpoklican v vojsko in poslan v Punta Arenas. Tam so ga dodelili v skupino skupaj s \xc5\xa1e \xc5\xa1tirimi vojaki (\xc2\xbbskupaj nismo dopolnili niti 100 let\xc2\xab), Almonacidom z otoka Chilo\xc3\xa9, Salazarjem iz Talcahuana, Mancillo iz Talce in edinim poklicnim vojakom Orozcom pod poveljstvom narednika Osvalda Ferrera, ki je dobila nalogo ozna\xc4\x8diti dr\xc5\xbeavno mejo. Med potjo se jim razbije kompas, tako da zaidejo na argentinsko ozemlje in se izgubijo. Ko se po ukazu vkopljejo v jarke, naletijo na skupino argentinskih vojakov pod vodstvom poro\xc4\x8dnika Enriqueja Ocampa, ki se je ravno tako izgubila. _NEWLINE_Ko se Mancilla ujame v Salazarjevo past za zajce in \xc4\x8cilencem zmanjka penicilina za oskrbo globoke rane, Rojas nave\xc5\xbee stik z Argentinci in jih zaprosi za dodatna zdravila. Ocampo, ki osebno ne odobrava brezsmiselnega prelivanja krvi mladih vojakov,  kljub nasprotovanju ostalih vojakov pro\xc5\xa1nji ugodi (\xc2\xbbVojna se \xc5\xa1e ni pri\xc4\x8dela!\xc2\xab) , vojaki z obeh strani pa se postopoma spoprijateljijo, ozna\xc4\x8dijo simboli\xc4\x8dno mejo, odigrajo nogometno tekmo (\xc2\xbbImamo zgodovinsko prilo\xc5\xbenost, da vsaj enkrat premagamo Argentince\xc2\xab, mimogrede, pribli\xc5\xbeno pol leta pred tem je Argentina gostila svetovno prvenstvo in prvi\xc4\x8d osvojila naslov svetovnih prvakov) in priredijo skupno zabavo. _NEWLINE_Medtem so se razmere nevarno pribli\xc5\xbeale vreli\xc5\xa1\xc4\x8du in vse je kazalo, da bo izbruhnila vojna. Novica se\xc5\xbee tudi do vojakov in prijateljevanja je takoj konec. Ocampo, ki je obve\xc5\xa1\xc4\x8den o namerah argentinske vojske in neuspe\xc5\xa1no posku\xc5\xa1a \xc4\x8cilence prepri\xc4\x8dati k umiku na varnej\xc5\xa1o lokacijo, kljub vsemu \xc5\xa1e vedno ponudi, da bo doma\xc4\x8dim poslal pisma \xc4\x8dilenskih vojakov in film z Rojasovimi fotografijami._NEWLINE_Med napetim pri\xc4\x8dakovanjem za\xc4\x8detka spopadov Ocampo izve za premirje in se odlo\xc4\x8di \xc4\x8cilencem vrniti pisma. Ko se pribli\xc5\xbeuje nasprotnikovemu okopu, pride do nesporazuma, saj \xc4\x8cilenci zaradi izgube radijske zveze \xc5\xa1e niso vedeli za premirje. Orozco, ki je \xc5\xbee od vsega za\xc4\x8detka sanjaril o odlikovanju in vsakr\xc5\xa1ne stike z Argentino do\xc5\xbeivljal kot izdajstvo, spro\xc5\xbei prvi strel. V kraj\xc5\xa1i obojestranski izmenjavi ognja z obeh strani padeta Ocampo in Almonacid.\n_START_SECTION_\nNagrade\n_START_PARAGRAPH_\nFilm je leta 2005 na filmskem festivalu v Valdivii prejel nagrado Pud\xc3\xba de Plata za najbolj\xc5\xa1i \xc4\x8dilenski film, Nicol\xc3\xa1s Saavedra pa je naslednje leto za vlogo v tem filmu prejel nagrado za najbolj\xc5\xa1ega igralca.'