b'\n_START_ARTICLE_\nHilbudij\n_START_SECTION_\nPoreklo\n_START_PARAGRAPH_\nNekateri strokovnjaki trdijo, da je bil Hilbudij verjetno Slovan. V Romuniji rojeni ameri\xc5\xa1ki zgodovinar Florin Curta meni, da je njihova trditev napa\xc4\x8dna, ker temelji na poreklu \xc5\xbee omenjenega antskega prevaranta, ki si je prilastil njegovo identiteto. _NEWLINE_Ime Hilbudij je verjetno germanskega izvora. Bogdan Struminski trdi, da gre za gotsko ime Hil(i)baudeis ali Hil(i)b\xc5\xabdeis, ki se v stari visoki nem\xc5\xa1\xc4\x8dini pi\xc5\xa1e kot Hillibodo.\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nHilbudij je bil dvorjan cesarja Justinijana I. (527-565). Prokopij ga opisuje kot energi\xc4\x8dnega in skromnega vojaka, ki ni hlepel po bogastvu.  _NEWLINE_V \xc4\x8detrtem letu Justinijanovega vladanja (530 ali 531) je bil imenovan za poveljnika oboro\xc5\xbeenih sil v Trakiji (magister militum per Thracias). Njegova naloga je bila braniti Donavski limes pred vdori barbarov. Na meji je slu\xc5\xbeboval tri leta. Svojo vojsko je premestil severno od Donave, s \xc4\x8demer je prepre\xc4\x8dil vdore na bizantinsko ozemlje in preselil boji\xc5\xa1\xc4\x8de na sovra\xc5\xbeno ozemlje. Umrl je leta 533 ali 534 v bitki z Ju\xc5\xbenimi Slovani._NEWLINE_Leta 545 ali 546 se je za\xc4\x8del za Hilbudija izdajati nek Ant v slovenskem ujetni\xc5\xa1tvu. V \xc4\x8dasu, ko je  med Anti in Sloveni vladalo premirje, je pri\xc5\xa1el goljuf v last nekega Anta. Bizantinski ujetnik, ki je bil v lasti istega Anta, je svojega gospodarja prepri\xc4\x8dal, da je su\xc5\xbeenj resni\xc4\x8dni Hilbudij. Posku\xc5\xa1al ga je tudi prepri\xc4\x8dati, naj su\xc5\xbenja vrne Justinijanu, kar bi zahtevalo potovanje preko bizantinskega ozemlja. Ko je la\xc5\xbeni Hilbudij nazadnje razkril svojo pravo identiteto, je zase zahteval polo\xc5\xbeaj svobodnjaka. Njegovi sonarodnjaki so ugotovili, da je zanje bolj uporaben kot Hilbudij, zato so od njega zahtevali, da se \xc5\xa1e naprej izdaja za Hilbudija._NEWLINE_Pribli\xc5\xbeno takrat se je Justinijan za\xc4\x8del pogajati z Anti. Ponudil jim je staro mesto Turris severno od reke Ister (Donava) in njegovo okolico. Mesto naj bi dal zgraditi cesar Trajan (98-117), vendar je bilo v tistem \xc4\x8dasu \xc5\xbee opusto\xc5\xa1eno. Anti so dobili pravico do naselitve na tem podro\xc4\x8dju in pla\xc4\x8dilo za obrambo bizantinske meje pred Huni, se pravi, da so dobili status federatov. Anti so sprejeli poudbo pod pogojem, da se za poveljnika imenuje la\xc5\xbeni Hilbudij, se pravi, da so hoteli svojega mo\xc5\xbea povzdigniti na polo\xc5\xbeaj magistra militum. Justinijanov general Narzes je odkril zaroto ter la\xc5\xbenega Hilbudija ujel in ga poslal v Konstantinopel. Njegova nadaljnja usoda ni poznana. Karkoli je \xc5\xbee bil, o njem poro\xc4\x8dajo, da je teko\xc4\x8de govoril latinsko.\n_START_SECTION_\nRazlaga Prokopija\n_START_PARAGRAPH_\nProkopijeva pripoved o Hilbudiju je primerljiva z zarotami, ki so zna\xc4\x8dilne za anti\xc4\x8dne gr\xc5\xa1ke komedije in/ali Plavta.  Florin Curta trdi, da se Prokopijeve pripovedi ne sme jemati dobesedno. Zgodba verjetno ima zgodovinsko ozadje, vendar jo je Prokopij predelal in prilagodil komi\xc4\x8dnim pripovednim vzorcem svojega \xc4\x8dasa. _NEWLINE_Curta napeljuje tudi na misel, da so Anti Hilbudija morda razumeli kot naslov in ne kot ime in so zato imenovali svojega hilbudija. Narzesova dejanja o\xc4\x8ditno niso  razdrla bizantinskega zavezni\xc5\xa1tva z Anti, saj so se \xc5\xa1tevilni Anti pridru\xc5\xbeili Bizantincem v gotski vojni (535-554), v kateri so se bojevali proti Ostrogotom v Lukaniji v ju\xc5\xbeni Italiji.'