b'\n_START_ARTICLE_\nWestminstrska opatija\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nPozno tradicija trdi, da je Aldrich, mladi ribi\xc4\x8d na reki Temzi, imel vizijo svetega Petra v bli\xc5\xbeini najdi\xc5\xa1\xc4\x8da. Zdi se, da je to navedlo izvor lososa, ki so ga ribi\xc4\x8di na Temzi v poznej\xc5\xa1ih letih ponudili opatiji - obi\xc4\x8daj, ki ga Ribi\xc5\xa1ka dru\xc5\xbeba \xc5\xa1e vedno spo\xc5\xa1tuje vsako leto. Zabele\xc5\xbeeni izvor opatije sega v 960-ta ali za\xc4\x8detek 970-ih, ko sta sv. Dunstan in kralj Edgar na tem mestu postavila skupnost benediktinskih menihov.\n_START_SECTION_\n1042: Edvard Spoznavalec za\xc4\x8dne obnavljati samostan sv. Petra\n_START_PARAGRAPH_\nMed letoma 1042 in 1052 je kralj Edvard Spoznavalec  (vladal 1042\xe2\x80\x931066 ) za\xc4\x8del obnavljati opatijo svetega Petra, da bi si zagotovil prostor za grobnico. Bila je prva cerkev v Angliji, zgrajena v romanskem slogu. Stavba je bila dokon\xc4\x8dana okoli leta 1060, posve\xc4\x8dena pa je bila 28. decembra 1065, le teden dni pred Edvardovo smrtjo 5. januarja 1066. Teden dni kasneje so ga pokopali v cerkvi in devet let pozneje je bila poleg njega pokopana tudi njegova \xc5\xbeena Edith. Njegov naslednik  Harold Godwinson je bil verjetno okronan v opatiji, \xc4\x8deprav je prvo dokumentirano kronanje Viljema Osvajalca pozneje istega leta. _NEWLINE_Edina obstoje\xc4\x8da upodobitev Edvardove opatije skupaj s sosednjo Westminstrsko pala\xc4\x8do je v tapiseriji iz Bayeuxa. Nekateri spodnji deli samostanskega dormitorija, podalj\xc5\xa1ek ju\xc5\xbenega transepta, so ohranjeni v normanskem podzemlju Velike \xc5\xa1ole, vklju\xc4\x8dno z vrati, za katera pravijo da izvirajo iz prej\xc5\xa1nje sa\xc5\xa1ke opatije. Pove\xc4\x8danje donacij je podprlo skupnost, ki se je iz prvotnih 12 menihov pove\xc4\x8dala na okoli 80 menihov.\n_START_SECTION_\nGradnja sedanje cerkve\n_START_PARAGRAPH_\nOpat in menihi so bili v bli\xc5\xbeini kraljeve Westminstrske pala\xc4\x8de,, sede\xc5\xbea vlade iz poznej\xc5\xa1ega 13. stoletja, v stoletjih po normanskem osvajanju postali mo\xc4\x8dna sila. Opat iz Westminstra je bil pogosto zaposlen v kraljevi slu\xc5\xbebi in je pravo\xc4\x8dasno zasedel svoje mesto v lordskem domu. Osvobojeni bremen duhovnega vodstva, ki je v drugi polovici 10. stoletja pre\xc5\xa1lo na reformirano gibanje Cluniac in zasedeno z upravljanjem velikih zemlji\xc5\xa1kih posesti, od katerih so nekatera le\xc5\xbeala dale\xc4\x8d od Westminstra, \xc2\xbbso benediktinci dosegli izjemno stopnjo identifikacije posvetnega \xc5\xbeivljenja njihovega \xc4\x8dasa, zlasti z \xc5\xbeivljenjem vi\xc5\xa1jega sloja\xc2\xab, zaklju\xc4\x8duje Barbara Harvey, kolikor njena upodobitev vsakdanjega \xc5\xbeivljenja ponuja \xc5\xa1ir\xc5\xa1i pogled na skrbi angle\xc5\xa1ke gospode v visokem in poznem srednjem veku._NEWLINE_Bli\xc5\xbeina Westminstrske pala\xc4\x8de se ni raz\xc5\xa1irila na zagotavljanje menihov ali opatov z visokimi kraljevskimi vezmi; v dru\xc5\xbebenem izvoru so bili benediktinci iz Westminstra tako skromni kot ve\xc4\x8dina reda. Opat je ostal lord gra\xc5\xa1\xc4\x8dine Westminster, saj je okoli njega raslo mesto z dvema do tremi tiso\xc4\x8d prebivalci: samostan je kot potro\xc5\xa1nik in delodajalec pomagal spodbuditi mestno gospodarstvo, odnosi z mestom pa so ostali nenavadno prisr\xc4\x8dni, vendar v srednjem veku ni bila izdana nobena listina o ugodnostih._NEWLINE_Opatija je postala mesto kronanja normanskih kraljev. Noben tam ni bil pokopan do Henrika III., intenzivno predan kultu Spoznavalca, je obnovil opatijo v anglo-francoskem gotskem slogu kot sveti\xc5\xa1\xc4\x8de v \xc4\x8dast kralja Edvarda Spoznavalca in kot primerno mesto za Henrikovo kraljevo grobnico pod najvi\xc5\xa1jo gotsko ladjo v Angliji. Kasneje so Spoznaval\xc4\x8deve relikvije igrale veliko vlogo pri njegovi [[kanonizacija|kanonizaciji. _NEWLINE_Gradnjo sedanje cerkve je leta 1245 za\xc4\x8del Henrik III.  who selected the site for his burial, ki je mesto izbral za svoj pokop. Prva gradbena faza je vklju\xc4\x8devala celoten vzhodni konec, transepte in najbolj vzhodno obo\xc4\x8dno polo ladje. Marijina kapela, zgrajena okoli leta 1220 na skrajnem vzhodnem koncu, je bila vgrajena v prezbiterij nove stavbe, vendar je bila pozneje nadome\xc5\xa1\xc4\x8dena. To delo je moralo biti v veliki meri kon\xc4\x8dano do leta 1258\xe2\x80\x9360, ko se je za\xc4\x8dela druga faza. Ta je ladjo pove\xc4\x8dala za dodatnih pet obo\xc4\x8dnih pol in jo pripeljala za eno onkraj kora. Tu se je gradnja ustavila okoli leta 1269, 13. oktobra istega leta je potekal obred posvetitve in se gradnja zaradi Henrikove smrti ni nadaljevala. Stara romanska ladja je na novo stavbo ostala pritrjena ve\xc4\x8d kot stoletje, dokler ni bila podrta v poznem 14. stoletju in obnovljena od leta 1376 in je natan\xc4\x8dno sledila prvotni (in do zdaj zastareli) zasnovi. Gradnjo je v veliki meri dokon\xc4\x8dal arhitekt Henry Yevele v \xc4\x8dasu vladavine Riharda II.. _NEWLINE_Henrik III. je naro\xc4\x8dil tudi edinstven kozmatski tlak pred visokim oltarjem (tlak je bil pred kratkim obse\xc5\xbeno o\xc4\x8di\xc5\xa1\xc4\x8den in konzerviran in ga je dekan ponovno posvetil 21. maja 2010). _NEWLINE_Henrik VII. je leta 1503 dodal kapelo v perpendicular slogu, posve\xc4\x8deno Bla\xc5\xbeeni Devici Mariji (znana kot Kapela Henrika VII. ali \'Marijina kapela\'). Velik del kamna je pri\xc5\xa1el iz Caena v Franciji (caenski kamen), otoka Portland (portlandski kamen) in francoske doline Loare (tufski apnenec). Kapela je bila dokon\xc4\x8dana okoli leta 1519.\n_START_SECTION_\n16. in 17. stoletje: ukinitev in obnova\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1535, v \xc4\x8dasu razpada samostanov, je letni prihodek opatije zna\xc5\xa1al 3000 funtov (kar bi leta 2018 zna\xc5\xa1alo \xc2\xa3 1.800.000).\n_START_SECTION_\n1540\xe2\x80\x931550: 10 kot stolnica\n_START_PARAGRAPH_\nHenrik VIII. je leta 1539 prevzel neposredni nadzor in leta 1540 opatiji podelil status stolnice z isto\xc4\x8dasno izdajo patentnih pisem o ustanovitvi \xc5\xa1kofije Westminster. S podelitvijo statusa opatijske stolnice je kralj pridobil izgovor, da jo je re\xc5\xa1il pred uni\xc4\x8denjem ali razpadom, ki je v tem obdobju doletela ve\xc4\x8dino angle\xc5\xa1kih opatij.\n_START_SECTION_\nPo letu 1550: nemirni \xc4\x8dasi\n_START_PARAGRAPH_\nWestminstrska \xc5\xa1kofija je bila leta 1550 razpu\xc5\xa1\xc4\x8dena, vendar je bila opatija do leta 1556 priznana (leta 1552, retroaktivno od leta 1550) kot druga stolnica Londonske \xc5\xa1kofije. \xc5\xbde star izraz \xc2\xbboropati Petra, da bi pla\xc4\x8dal Pavlu\xc2\xab\xc2\xa0je morda dobil nov pomen, ko je bil denar, namenjen opatiji, ki je posve\xc4\x8dena svetemu Petru, preusmerjen v zakladnico stolnice svetega Pavla. _NEWLINE_Opatijo so benediktinci obnovili pod katoli\xc5\xa1ko Marijo I., vendar so jih leta 1559 znova izgnali pod Elizabeto I.. Leta 1560 je Elizabeta znova ustanovila Westminster kot "Royal Peculiar" - cerkev anglikanske cerkve, ki je neposredno odgovorna vladarju, ne pristojnemu \xc5\xa1kofu - in iz njega naredila kolegijsko cerkev svetega Petra (to je nekatoli\xc5\xa1ka cerkev s prilo\xc5\xbeenim kapitljem kanonikov, ki jo je vodil dekan)._NEWLINE_\xc5\xa0kodo je utrpela v nemirnih 1640-ih, ko so jo napadli puritanski ikonoklasti, vendar so jo v obdobju Commonwealtha znova za\xc5\xa1\xc4\x8ditile tesne vezi z dr\xc5\xbeavo. Oliver Cromwell je bil tam leta 1658 dele\xc5\xbeen primernega pogreba, ki je bil prekinjen januarja 1661 in posmrtno obe\xc5\xa1en na ve\xc5\xa1alih v Tyburnu.\n_START_SECTION_\n1722\xe2\x80\x931745: gradnja zahodnih stolpov\n_START_PARAGRAPH_\nDva zahodna stolpa opatije je med letoma 1722 in 1745 zgradil Nicholas Hawksmoor, zgrajena iz portlandskega kamna, ki je zgoden primer neogotske zasnove. Purbeck\xc5\xa1ki marmor je bil uporabljen za stene in tla Westminstrske opatije, \xc4\x8deprav so razli\xc4\x8dni nagrobniki izdelani iz razli\xc4\x8dnih vrst marmorja. Nadaljnja obnova in rekonstrukcija se je zgodila v 19. stoletju pod sirom Georgeom Gilbertom Scottom. _NEWLINE_Narteks (portik ali vhodna dvorana) za zahodni fasadi je zasnoval sir Edwin Lutyens sredi 20. stoletja, vendar ni bil zgrajen. Podobe opatije pred gradnjo stolpov so malo\xc5\xa1tevilne, \xc4\x8deprav uradna spletna stran opatije navaja, da je stavba imela \xc2\xbbstolpe, ki so bili v srednjem veku nedokon\xc4\x8dani\xc2\xab.\n_START_SECTION_\nDruga svetovna vojna\n_START_PARAGRAPH_\n15. novembra 1940 je Westminster utrpel manj\xc5\xa1o \xc5\xa1kodo. Nato so 10. novembra 1941 Westminstrsko opatijo in streho prizadele v\xc5\xbeigalne bombe. Vse bombe so ugasnile stra\xc5\xbee ARP, razen ene, ki se je v\xc5\xbegala izven dosega med lesenimi tramovi in ometanimi oboki lanterne (iz leta 1802) nad severnim transeptom. Plameni so se hitro \xc5\xa1irili in gore\xc4\x8di tramovi in staljeni svinec so za\xc4\x8deli padati na lesene klopi in drugo cerkveno opremo, 130 metrov ni\xc5\xbeje. Kljub padajo\xc4\x8dim drobcem je osebje umaknilo veliko opreme. Kon\xc4\x8dno se je streha lanterne zru\xc5\xa1ila v kri\xc5\xbei\xc5\xa1\xc4\x8de, kar je prepre\xc4\x8dilo nadaljnje \xc5\xa1irjenje po\xc5\xbeara.\n_START_SECTION_\nPo vojni\n_START_PARAGRAPH_\nV opatiji je \xc5\xa1est dru\xc5\xbeb uglednih cerkvenih mo\xc5\xbe pod vodstvom Lancelota Andrewesa, dekana Westminstra, na novo prevedlo Sveto pismo v angle\xc5\xa1\xc4\x8dino, tako da je v za\xc4\x8detku 17. stoletja ustvarili King James Version. Skupni odbor, pristojen za sestavljanje nove angle\xc5\xa1ke biblije, se je v 1950-ih in 1960-tih letih dvakrat letno sre\xc4\x8deval v opatiji._NEWLINE_V 1990-ih so v opatiji obesili dve ikoni ruskega ikonskega slikarja Sergeja Fjodorova. [36] Leta 1997 je opatija, ki je takrat vsako leto sprejela pribli\xc5\xbeno 1,75 milijona obiskovalcev, obiskovalcem za\xc4\x8dela zara\xc4\x8dunavati vstopnino._NEWLINE_6. septembra 1997 je bil v opatiji pogreb Diane, wel\xc5\xa1ke princese. Pape\xc5\xbe Benedikt XVI. je 17. septembra 2010 postal prvi pape\xc5\xbe, ki je stopil v opatijo._NEWLINE_Junija 2009 so bila predlagana prva ve\xc4\x8dja gradbena dela v opatiji po 250 letih. Korona - arhitekturna zna\xc4\x8dilnost, ki je podobna kroni - je bilo predlagano, da se zgradi okoli laterne nad osrednjim kri\xc5\xbei\xc5\xa1\xc4\x8dem, ki bi nadomestila obstoje\xc4\x8do piramidalno zgradbo iz 1950-ih. To je bilo del \xc5\xa1ir\xc5\xa1ega razvoja opatije v vi\xc5\xa1ini 23 milijonov funtov, z dokon\xc4\x8danjem leta 2013._NEWLINE_Dekan in kapitelj sta 4. avgusta 2010 sporo\xc4\x8dila, da \xc2\xbbse z ve\xc4\x8djim obsegom predhodnih in raziskovalnih del\xc2\xab\xc2\xa0prizadevanja za izgradnjo korone ne bodo nadaljevana. Leta 2012 so arhitekti Panter Hudspitha dokon\xc4\x8dali prenovo prodajalne hrane iz 14. stoletja, ki so jo prvotno uporabljali menihi iz opatije in jo spremenili v restavracijo s pohi\xc5\xa1tvom iz angle\xc5\xa1kega hrasta, ki so ga izdelali Luke Hughes in Company. To je zdaj kavarna Cellarium in terasa._NEWLINE_29. aprila 2011 se je v opatiji zgodila poroka princa Williama in Catherine Middleton._NEWLINE_Ob kralji\xc4\x8dinem diamantnem jubileju so v srednjeve\xc5\xa1kem triforiju opatije uredili galerijo. To je razstavno obmo\xc4\x8dje zakladov opatije na galerijah visoko okoli cerkvene ladje. Nov gotski dostopni stolp z dvigalom je zasnoval opatijski arhitekt in upravnik Ptolemej Dean. Nove galerije so odprli junija 2018.\n_START_SECTION_\nKronanja\n_START_PARAGRAPH_\nOd kronanja Viljema Osvajalca leta 1066 je bil vsak angle\xc5\xa1ki in britanski monarh (razen Edvarda V. in Edvarda VIII., ki nikoli ni bil kronan) v Westminstrski opatiji. Leta 1216 Henrika III. ni bilo mogo\xc4\x8de okronati v Londonu, ko je pri\xc5\xa1el na prestol, ker je francoski princ Ludvik  prevzel nadzor nad mestom in tako je bil kralj okronan v Gloucestrski stolnici. Pape\xc5\xbe Honorij III. je to kronanje ocenil kot neprimerno, zato je 17. maja 1220 v Westminstrski opatiji potekalo ponovno kronanje._NEWLINE_Stol kralja Edvarda (ali stolica svetega Edvarda), prestol, na katerem so v trenutku kronanja sedeli angle\xc5\xa1ki in britanski vladarji, je zdaj name\xc5\xa1\xc4\x8den v opatiji v kapeli svetega Jurija blizu zahodnih vrat in se uporablja ob vsakem kronanju od leta 1308. Od leta 1301 do 1996 (razen za kratek \xc4\x8das leta 1950, ko so kamen za\xc4\x8dasno ukradli \xc5\xa1kotski nacionalisti) je v stolu domoval tudi Kamen iz Sconea, na katerem so bili kronani \xc5\xa1kotski kralji. \xc4\x8ceprav se kamen zdaj hrani na \xc5\xa0kotskem, v Edinbur\xc5\xa1kem gradu, je predvideno, da se kamen vrne v stol svetega Edvarda za uporabo med prihodnjimi ceremonijami kronanja.\n_START_SECTION_\nGrobovi in spomeniki\n_START_PARAGRAPH_\nHenrik III. je opatijo obnovil v \xc4\x8dast kralja svetnika Edvarda spoznavalca, katerega relikvije so bile postavljene v relikviarij v sveti\xc5\xa1\xc4\x8du. V bli\xc5\xbeini je bil sam Henrik III., kot tudi mnogi angle\xc5\xa1ki kralji rodbine Plantagenet, njihove \xc5\xbeene in drugi sorodniki. Do smrti Jurija II. leta 1760 so v opatiji pokopali ve\xc4\x8dino kraljev in kraljic, nekaj pomembnih izjem so bili Henrik VI., Edvard IV., Henrik VIII. in Charles I., ki so pokopani v kapeli svetega Jurija na gradu Windsor. Med drugimi izjemami so Edward II. pokopan v stolnici v Gloucestru, Ivan pokopan v  Worcestrski stolnici, Henrik IV. pokopan v  Canterburyjski stolnici in Rihard III., ki je zdaj pokopan v Leicestrski stolnici in de facto kraljica Jane Gray, pokopana v kapeli svetega Petra ad Vincula v Tower of London. V zadnjem \xc4\x8dasu so bili monarhi pokopani v kapeli svetega Jurija ali v Frogmoreju vzhodno od gradu Windsor._NEWLINE_Od srednjega veka so aristokrate pokopavali znotraj kapelic, menihe in druge ljudi, ki so bili povezani z opatijo, pa so pokopavali v kri\xc5\xbenem hodniku in drugih obmo\xc4\x8djih. Eden tak\xc5\xa1nih je bil Geoffrey Chaucer, ki je bil tu pokopan, saj je imel stanovanje v opatiji, kjer je bil zaposlen kot mojster Kraljevih del. Ostali pesniki, pisatelji in glasbeniki so bili pokopani ali imajo spomenike okoli Chaucerja v tistem, kar je postalo znano kot Poets \'Corner. Glasbeniki iz opatije, kot je Henry Purcell, so bili tudi pokopani na svojem delovnem mestu. _NEWLINE_Naknadno je postala ena najpomembnej\xc5\xa1ih britanskih \xc4\x8dasti, da so te pokopali ali spominsko obele\xc5\xbeili v opatiji. Praksa pokopavanja nacionalnih osebnosti v opatiji se je za\xc4\x8dela pod Oliverjem Cromwellom s pokopom admirala Roberta Blaka leta 1657. Praksa se je raz\xc5\xa1irila na generale, admirale, politike, zdravnike in znanstvenike, kot so Isaac Newton, pokopan 4. aprila 1727, Charles Darwin, pokopan 26. aprila 1882, in Stephen Hawking, pokopan 15. junija 2018. Drug je bil William Wilberforce, ki je vodil gibanje za odpravo su\xc5\xbeenjstva v Zdru\xc5\xbeenem kraljestvu in planta\xc5\xbeah, pokopan 3. avgusta 1833. Wilberforce je bil pokopan v severnem transeptu, blizu svojega prijatelja, nekdanjega premiera Williama Pitta._NEWLINE_V zgodnjem 20. stoletju so v opatiji za\xc4\x8deli \xc4\x8dedalje pogosteje pokopavati kremirane ostanke in ne krste. Leta 1905 je bil igralec sir Henry Irving kremiran in njegov pepel pokopan v Westminstrski opatiji, s \xc4\x8dimer je postal prva oseba, ki je bila kdaj kremirana pred pokopom v opatiji. Ve\xc4\x8dina pokopov v opatiji je kremiranih ostankov, nekateri pa so \xc5\xa1e vedno obi\xc4\x8dajni - Frances Challen, \xc5\xbeena Sebastiana Charlesa, kanonika iz Westminstra, je bila leta 2014 skupaj z mo\xc5\xbeem pokopana v ju\xc5\xbenem koru. \xc4\x8clani dru\xc5\xbeine Percy imajo v kapeli svetega Nikolaja v opatiji dru\xc5\xbeinsko grobnico, kripto Northumberland. _NEWLINE_V nadstropju, tik pred velikimi zahodnimi vrati, v sredi\xc5\xa1\xc4\x8du ladje, je grob Neznanega bojevnika, neznanega britanskega vojaka, ujetega na evropskem boji\xc5\xa1\xc4\x8du med prvo svetovno vojno. Pokopali so ga v opatiji 11. novembra 1920. Ta grob je edini v opatiji, po katerem je prepovedano hoditi._NEWLINE_Na vzhodnem koncu Marijine kapele je spominska kapela letalcem  kraljevskega vojnega letalstva, ki so bili ubiti v drugi svetovni vojni. Vklju\xc4\x8duje spominsko okno bitke za Britanijo, ki nadome\xc5\xa1\xc4\x8da prej\xc5\xa1nje Tudorjev vitraj, uni\xc4\x8den v vojni. _NEWLINE_6. septembra 1997 je bil organiziran uradni, \xc4\x8deprav ne "dr\xc5\xbeavni" pogreb Diane, wel\xc5\xa1ke princese. To je bil kraljevi slovesen pogreb, vklju\xc4\x8dno s kraljevim ceremonialom in anglikansko pogrebno liturgijo. Drug javen pogreb je bil v nedeljo na zahtevo ljudi. Pokop se je zasebno zgodil kasneje isti dan. Prisotni so bili Dianin biv\xc5\xa1i mo\xc5\xbe, sinova, mati, sorojenci, tesni prijatelj in duhovnik. Dianino telo je bilo oble\xc4\x8deno v \xc4\x8drno obleko z dolgimi rokavi, ki jo je oblikovala Catherine Walker, ki jo je izbrala pred nekaj tedni. V roke je bil postavljen komplet ro\xc5\xbenega venca, darilo, ki ga je prejela od matere Tereze, ki je umrla dan pred Dianinim pogrebom. Njen grob je na njenem dru\xc5\xbeinskem posestvu Althorp na zasebnem otoku. _NEWLINE_Leta 1998 je bilo deset prostih ni\xc5\xa1 na fasadi nad Velikimi zahodnimi vrati zapolnjeno z reprezentativnimi kr\xc5\xa1\xc4\x8danskimi mu\xc4\x8denci 20. stoletja razli\xc4\x8dnih poimenovanj. Spominjajo se Maximilian Kolbe, Manche Masemola, Janani Luwum, velika vojvodinja Elizabeta Ruska, Martin Luther King Jr., \xc3\x93scar Romero, Dietrich Bonhoeffer, Esther John, Lucian Tapiedi in Wang Zhiming. [67] [68]_NEWLINE_9. aprila 2002 je bil v opatiji organiziran slovesni pogreb kraljice Elizabete, kraljice matere. Pozneje so jo istega dne premestili v spominsko kapelo kralja Jurija VI. v kapeli svetega Jurija v gradu Windsor poleg njenega mo\xc5\xbea, kralja Jurija VI., ki je umrl pred 50 leti. Hkrati je bil pepel h\xc4\x8derke kraljice matere, princese Margarete, grofice Snowdon, ki je umrla 9. februarja 2002, prav tako polo\xc5\xbeen v zasebno dru\xc5\xbeinsko grobnico.\n_START_SECTION_\n\xc5\xa0ole\n_START_PARAGRAPH_\nNa obmo\xc4\x8dju opatije sta tudi Westminstrska \xc5\xa1ola in zborovska \xc5\xa1ola, ki izobra\xc5\xbeuje in trenira pevce, ki pojejo v slu\xc5\xbebi v opatiji.\n_START_SECTION_\nGlasba\n_START_PARAGRAPH_\nWestminstrska opatija slovi po svoji zborovski tradiciji, repertoar anglikanske cerkvene glasbe pa je sli\xc5\xa1ati pri vsakodnevnem bogoslu\xc5\xbeju, zlasti v slu\xc5\xbebi Choral Evensong.\n_START_SECTION_\nOrgle\n_START_PARAGRAPH_\nOrgle so leta 1937 zgradili Harrison & Harrison, s \xc5\xa1tirimi manuali in 84 registri; prvi\xc4\x8d so jih uporabili na kronanju za kralja Jurija VI. Nekaj cevi iz prej\xc5\xa1njih Hillovih orgel iz leta 1848 je bilo obnovljenih in vklju\xc4\x8denih v novo shemo. Ohi\xc5\xa1je, ki ga je zasnoval in zgradil John Loughborough Pearson v poznem 19. stoletju, so ponovno postavili in pobarvali leta 1959._NEWLINE_V letih 1982 in 1987 so Harrison in Harrison pod vodstvom takratnega organista iz opatije Simona Prestona raz\xc5\xa1irila orgle, da bi vklju\xc4\x8dila \xc5\xa1e orgle ni\xc5\xbejega kora in orgle Bombarde: sedanji instrument ima zdaj pet manualov in 109 registrov. Harrison in Harrison so leta 2006 prenovili konzolo orgel.\n_START_SECTION_\nZvonovi\n_START_PARAGRAPH_\nZvonovi v opatiji so bili prenovljeni leta 1971. Prstan je zdaj sestavljen iz desetih zvonov, obe\xc5\xa1enih za spremenjeno zvonjenje, ki jih je leta 1971 ulila Livarna zvonov Whitechapel, ugla\xc5\xa1ene v: F #, E, D, C #, B, A, G, F #, E in D. Tenorski zvon v D (588,5 Hz) ima te\xc5\xbeo 1544 kg. _NEWLINE_Poleg tega obstajata dva servisna zvona, ki ju je leta 1585 in 1598 ulil Robert Mot, zvon Sanctus iz leta 1738 Richarda Phelpsa in Thomasa Lestra ter dva neuporabljena zvona, eden iz okoli leta 1320 naslednik za R de Wymbish, in drug Thomasa Lestra, ulit leta 1742. Svet za cerkvene stavbe Anglikanske cerkve je oba ozna\xc4\x8dil za zgodovinsko pomembna, skupaj s \xc4\x8detrtim majhnim srebrnim \'jedilnim zvonom\', ki se hrani v refektoriju.\n_START_SECTION_\nKapiteljska dvorana\n_START_PARAGRAPH_\nKapiteljska dvorana je bila zgrajena so\xc4\x8dasno z vzhodnimi deli opatije pod Henrikom III., med pribli\xc5\xbeno letoma 1245 in 1253.  Leta 1872 jo je obnovil sir George Gilbert Scott. Vhod je iz vzhodne stranske ladje in ima dvojna vrata z velikim timpanonom zgoraj._NEWLINE_Notranje in zunanje preddverje vodita do osmerokotnega prostora, ki je izjemne arhitekturne \xc4\x8distosti. Zgrajena je v geometrijskem gotskem slogu z osmerokotno kripto spodaj. Slop iz osmih delov nosi obokan strop. Ob straneh so slepe arkade, ostanki poslikav iz 14. stoletja in \xc5\xa1tevilne kamnite klopi, nad katerimi so velika krogovi\xc4\x8dja s \xc5\xa1tirilisti Te so prakti\xc4\x8dno sodobne s Sainte-Chapelle v Parizu. _NEWLINE_Kapiteljska dvorana ima izvirni tlak iz polovice 13. stoletja. Vrata v predprostoru segajo okoli leta 1050 in naj bi bila najstarej\xc5\xa1a v Angliji. Zunanjost vklju\xc4\x8duje lo\xc4\x8dne opornike, dodane v 14. stoletju in streho s svin\xc4\x8deno \xc5\xa1otorasto streho z laterno na \xc5\xbeeleznem okvirju, ki ga je oblikoval Scott. Prvotno so jo v 13. stoletju uporabljali benediktinski menihi za vsakodnevne sestanke. Pozneje je postala mesto sestankov kraljevega velikega sveta in komune, predhodnice parlamenta._NEWLINE_Pu\xc5\xa1panova soba (Pyx Chamber) je tvorila podzemlje meni\xc5\xa1kega dormitorija. Izvira iz poznega 11. stoletja in je bila uporabljena kot samostanska in kraljeva zakladnica. Zunanje stene in kro\xc5\xbeni slopi so iz 11. stoletja, ve\xc4\x8d kapitelov je bilo okra\xc5\xa1enih v 12. stoletju, kamniti oltar pa je bil dodan v 13. stoletju. Izraz pyx se nana\xc5\xa1a na leseno skrinjo iz pu\xc5\xa1pana (Buxus sempervirens), v kateri so bili na novo skovani kovanci predstavljeni poroti med preizku\xc5\xa1njo da zagotavljajo ustreznost zahtevanim standardom. _NEWLINE_Kapiteljska dvorana in Pu\xc5\xa1panova soba v Westminstrski opatiji sta v skrbni\xc5\xa1tvu English Heritage Trust, vendar sta pod skrbni\xc5\xa1tvom in upravljanjem dekana in kapitlja.\n_START_SECTION_\nMuzej\n_START_PARAGRAPH_\nMuzej je bil v obokanem podzemlju iz 11. stoletja pod dormitorijem nekdanjih menihov v Westminstrski opatiji. To je bilo eno najstarej\xc5\xa1ih obmo\xc4\x8dij opatije, ki ga je leta 1065 ustanovil Edvard Spoznavalec. Ta prostor se je od leta 1908 uporabljal kot muzej , vendar je bil junija 2018 zaprt za javnost, ko so ga kot muzej zamenjale jubilejne galerije Queen\'s Diamond, visoko v triforiju opatije.'