b'\n_START_ARTICLE_\nAlexandre Koj\xc3\xa8ve\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis:\n_START_PARAGRAPH_\nAlexandre Koj\xc3\xa8ve se je kot Aleksandr Vladimirovi\xc4\x8d Ko\xc5\xbeevnikov (\xd0\x90\xd0\xbb\xd0\xb5\xd0\xba\xd1\x81\xd0\xb0\xcc\x81\xd0\xbd\xd0\xb4\xd1\x80 \xd0\x92\xd0\xbb\xd0\xb0\xd0\xb4\xd0\xb8\xcc\x81\xd0\xbc\xd0\xb8\xd1\x80\xd0\xbe\xd0\xb2\xd0\xb8\xd1\x87 \xd0\x9a\xd0\xbe\xd0\xb6\xd0\xb5\xcc\x81\xd0\xb2\xd0\xbd\xd0\xb8\xd0\xba\xd0\xbe\xd0\xb2) rodil 28. aprila 1902 v premo\xc5\xbeni in vplivni ruski dru\xc5\xbeini. Njegov stric je bil za\xc4\x8detnik abstraktnega slikarstva Vasilij Vasiljevi\xc4\x8d Kandinski. Po ruski revoluciji je dru\xc5\xbeina emigrirala v Nem\xc4\x8dijo. Izobra\xc5\xbeeval se je na univerzah v Berlinu ter v Heidelbergu. Na slednji je doktoriral pod mentorstvom Karla Jaspersa in sicer iz religiozne filozofije ruskega mistika Vladimirja Solovjova._NEWLINE_V mladosti sta nanj najbolj vplivala filozof Martin Heidegger in zgodovinar Alexandre Koyr\xc3\xa9. Ve\xc4\x8dino svojega \xc5\xbeivljenja pre\xc5\xbeivel v Franciji, kamor se je preselil leta 1928. Najbolj ustvarjalna so leta od 1933 do leta 1939, ko je na EPHE vodil niz seminarjev o Heglovi Filozofiji duha. Predavanja o tem zahtevnem filozofu so postala hitro priljubljena. Mdr. so jih obiskovali Andr\xc3\xa9 Breton, Brice Parain, Eric Weil], Georges Bataille, Henry Corbin, Jacques Lacan, Jean Hyppolite, Jean-Paul Sartre, Jean Wahl, Maurice Merleau-Ponty, Michel Leiris, Patrick Waldberg, Pierre Klossowski, Raymond Aron, Raymond Queneau, Robert Marjolin, Roger Caillois, Tar\xc5\x8d Okamoto in Hannah Arendt z G\xc3\xbcntherjem Andersom._NEWLINE_Leta 1937 mu je bilo podeljeno francosko dr\xc5\xbeavljanstvo. Med drugo svetovno vojno je bil nastanjen v Marseillu, kjer je sodeloval z odporni\xc5\xa1kim gibanjem. Po drugi svetovni vojni je bil nekaj let brezposeln. Slu\xc5\xbebo mu je ponudil ekonomist in politik Robert Marjolin, sprva na raziskovalnem in\xc5\xa1titutu, kasneje na francoskem ministrstvu za gospodarstvo, kjer je vodil resor za EGS. Bil je poliglot. Razumel je kitaj\xc5\xa1\xc4\x8dino, tibetan\xc5\xa1\xc4\x8dino, latin\xc5\xa1\xc4\x8dino ter klasi\xc4\x8dno gr\xc5\xa1\xc4\x8dino. Teko\xc4\x8de je govoril francosko, nem\xc5\xa1ko, rusko in angle\xc5\xa1ko. Umrl je leta 1968 v Bruslju, kmalu po tem, ko je podal svoj izjemno pomemben govor na svetu tedanje Evropske Unije, kjer je predstavljal Francijo.\n_START_SECTION_\nFilozofija:\n_START_PARAGRAPH_\nAlexandre Koj\xc3\xa8ve je interpretiral Hegla na sodoben na\xc4\x8din, s \xc4\x8dimer je vplival na veliko pomembnih francoskih intelektualcev. Osredoto\xc4\x8dil se je na Heglovo filozofijo zgodovine, najbolj znan pa je po svoji tezi o koncu zgodovine in zaradi iniciative eksistencializma Marksizma. Koj\xc3\xa8ve je ustvaril resni\xc4\x8dno izvirno interpretacijo z branjem Hegla prek dvojnih le\xc4\x8d Marxovega materializma in Heideggrove ontologije. Za Hegla je \xc4\x8dlove\xc5\xa1ka zgodovina, le zgodovina misli, ki posku\xc5\xa1a razumeti sama sebe in njeno relacijo do sveta. Domneva, da se je zgodovina za\xc4\x8dela z enotnostjo, v katero je potlej vstopil \xc4\x8dlovek in uvedel razdelitev ter dualizem. \xc4\x8clovek posku\xc5\xa1a odpraviti ta zaporedja odtujitve in omogo\xc4\x8diti odvijanje zgodovine, vendar s tem po\xc4\x8detjem ustvari nove divizije, katere mora potlej tudi premagati. Hegel vidi mo\xc5\xbenost histori\xc4\x8dne sprave, ki le\xc5\xbei v racionalnem zavedanju globlje le\xc5\xbee\xc4\x8de enotnosti - manifestacije absolutnega duha, ki vodi temu, da \xc4\x8dlove\xc5\xa1tvo \xc5\xbeivi slede\xc4\x8de enotni in skupni moralnosti: koncu zgodovine. Koj\xc3\xa8ve posku\xc5\xa1a ideji univerzalnega zgodovinskega procesa in spravo poenotiti in ju sintetizirati s teorijami Marxa in Heideggerja. Vzel je Marxovo produktivno filozofijo in jo obdal s pogoji materialnega iskanja in ideolo\xc5\xa1kega truda. Na podlagi Heideggerja, definira to filozofijo kot radikalno \xc4\x8dasovno, ki prepozna in vzame nazaj svojo moralnost, katero osvobodi determinizma in metafizi\xc4\x8dne iluzije, kar ji omogo\xc4\x8da, da ustvari lastno realnost skozi izku\xc5\xa1nje.\n_START_SECTION_\nBibliografija:\n_START_PARAGRAPH_\n\xe2\x80\xa2 Alexander Koschewnikoff, Die religi\xc3\xb6se Philosophie Wladimir Solowjews. Heidelberg Univ., Dissertation 1926._NEWLINE__NEWLINE_\xe2\x80\xa2 Alexander Koschewnikoff, Die Geschichtsphilosophie Wladimir Solowjews. Sonderabdruck. Bonn, Friedrich Cohen, 1930._NEWLINE__NEWLINE_\xe2\x80\xa2 Alexandre Koj\xc3\xa8ve, Introduction to the Reading of Hegel: Lectures on the Phenomenology of Spirit, edited by Allan Bloom, Ithaca: Cornell University Press, 1980._NEWLINE__NEWLINE_\xe2\x80\xa2 Alexandre Koj\xc3\xa8ve, \xe2\x80\x9cInterpretation of the General Introduction to Chapter VII, the Religion Chapter of Hegel\xe2\x80\x99s Phenomenology of Spirit, translated by Ian Alexander Moore. In Parrhesia: A Journal of Critical Philosophy 20 (2014): 15-39, online._NEWLINE__NEWLINE_\xe2\x80\xa2 Alexandre Koj\xc3\xa8ve, Outline of a Phenomenology of Right, Lanham: Rowman & Littlefield Publishers, 2000._NEWLINE__NEWLINE_\xe2\x80\xa2 Alexandre Koj\xc3\xa8ve, "The Emperor Julian and His Art of Writing", in Joseph Cropsey, Ancients and Moderns; Essays on the Tradition of Political Philosophy in Honor of Leo Strauss, New York: Basic Books, p. 95-113, 1964._NEWLINE__NEWLINE_\xe2\x80\xa2 Alexandre Koj\xc3\xa8ve, "Tyranny and Wisdom", in Leo Strauss, On Tyranny - Revised and Expanded Edition, Chicago: University of Chicago Press, p. 135-176, 2000._NEWLINE__NEWLINE_\xe2\x80\xa2 Alexandre Koj\xc3\xa8ve, Esquisse d\'une doctrine de la politique fran\xc3\xa7aise (27.8.1945). Published in La r\xc3\xa8gle du jeu 1 (1990). English translation by Erik De Vries: Outline of a Doctrine of French Policy. In Policy Review 2004, p. 3-40, online._NEWLINE__NEWLINE_\xe2\x80\xa2 Alexandre Koj\xc3\xa8ve, D\xc3\xbcsseldorfer Vortrag: Kolonialismus in europ\xc3\xa4ischer Sicht. In: Piet Tommissen (Hg.): Schmittiana. Beitr\xc3\xa4ge zu Leben und Werk Carl Schmitts. Band 6, Berlin 1998, pp. 126\xe2\x80\x93143. English translation and comment, incl. Schmitt-Koj\xc3\xa8ve correspondence: Erik De Vries: Alexandre Koj\xc3\xa8ve \xe2\x80\x94 Carl Schmitt Correspondence and Alexandre Koj\xc3\xa8ve, "Colonialism from a European Perspective". In: Interpretation, 29/1 (2001), pp. 91\xe2\x80\x93130._NEWLINE__NEWLINE_\xe2\x80\xa2 Alexandre Koj\xc3\xa8ve, Essai d\'une histoire raison\xc3\xa9e de la philosophie pa\xc3\xafenne. Tome 1-3. Paris, 1968; 1997._NEWLINE__NEWLINE_\xe2\x80\xa2 Alexandre Koj\xc3\xa8ve, Kant. Paris, 1973._NEWLINE__NEWLINE_\xe2\x80\xa2 Alexandre Koj\xc3\xa8ve, Le concept, le temps et le discours. Paris, 1991. English translation by Robert B. Williamson: The Concept, Time and Discourse. St. Augustine\'s Press, South Bend IN, 2013._NEWLINE__NEWLINE_\xe2\x80\xa2 Alexandre Koj\xc3\xa8ve, L\'empereur Julien et son art d\'\xc3\xa9crire. Paris, 1997._NEWLINE__NEWLINE_\xe2\x80\xa2 Alexandre Koj\xc3\xa8ve, Les peintures concr\xc3\xa8tes de Kandinsky. Paris, 2002 (1936)._NEWLINE__NEWLINE_\xe2\x80\xa2 Alexandre Koj\xc3\xa8ve, La notion d\'authorit\xc3\xa9. Paris, 2004. English translation by Hager Weslati: The Notion of Authority. Verso, 2014._NEWLINE__NEWLINE_\xe2\x80\xa2 Alexandre Koj\xc3\xa8ve and Auffret D., L\'id\xc3\xa9e du determinisme dans la physique classique et dans la physique moderne. Paris, 1990._NEWLINE__NEWLINE_\xe2\x80\xa2 Alexandre Koj\xc3\xa8ve and Bibard L., L\'ath\xc3\xa9isme. Paris, 1998._NEWLINE__NEWLINE_\xe2\x80\xa2 Alexandre Koj\xc3\xa8ve, Oltre la fenomenologia. Recensioni (1932-1937), Italian Translation by Giampiero Chivil\xc3\xb2, \xc2\xabI volti\xc2\xbb, n. 68, Mimesis, Udine-Milano, 2012.\n_START_SECTION_\nDela prevedena v sloven\xc5\xa1\xc4\x8dino\n_START_PARAGRAPH_\n\xe2\x80\xa2 Alexandre Koj\xc3\xa8ve, Tiranija in modrost in drugi spisi. 2014.'