b'\n_START_ARTICLE_\nCerkev sv. Andreja, Goste\xc4\x8de\n_START_SECTION_\nZgodovina in opis\n_START_PARAGRAPH_\nKo je \xc5\xa1kofjelo\xc5\xa1ki zemlji\xc5\xa1ki gospod \xc5\xa1kof Oton II. leta 1215 z nakupom raz\xc5\xa1iril posest freisin\xc5\xa1kih \xc5\xa1kofov na obmo\xc4\x8dje Goste\xc4\x8d, verjetno tam \xc5\xa1e ni bilo cerkve. Njen najstarej\xc5\xa1i del, pravokotno ladjo, datirajo strokovnjaki v pozno 13. ali v zgodnje 14. stoletje, kamor jo uvr\xc5\xa1\xc4\x8da tudi osamljeno gotsko okence visoko v ju\xc5\xbeni steni. Cerkev je leta 1334 posvetil generalni vikar oglejskega patriarha, \xc5\xa1kof Natalis iz Novigrada (Nova Emona) v Istri._NEWLINE_Sedanji, s tremi stranicami pravilnega osmerokotnika zaklju\xc4\x8deni prezbiterij in sosednji prostor (med dvema slavolo\xc4\x8dnima stenama s \xc5\xa1ilastimi odprtinami), nad katerim se dviga zvonik, datirajo v sredino ali drugo polovico 15. stoletja. Za ta \xc4\x8das nenavadna postavitev zvonika nad korom je bolj zna\xc4\x8dilnost romanske dobe, tu pa jo pojasnjujejo z bavarskim vplivom. Cerkev ima na zahodu vhodno lopo in na ju\xc5\xbeni strani ob prezbiteriju zakristijo, ki je dostopna iz prostora pod zvonikom._NEWLINE_Na zunanji severni fasadi ladje so vidni ostanki freske z upodobitvijo poklona sv. Treh kraljev in trpe\xc4\x8dega Kristusa iz druge polovice 14. stoletja in bolje ohranjena velika podoba sv. Kri\xc5\xa1tofa iz 15.stoletja. Poslikana je tudi fasadna stena v lopi, kjer preberemo letnico 1515._NEWLINE_Prava dragocenost cerkve pa je notranja poslikava. Danes pokrivajo severno in ju\xc5\xbeno steno ladje freske s prizori iz legende o sv. Andreju: na severni steni vidimo, kako svetnika mu\xc4\x8dijo, privezanega konju za rep, kako so ga z glavo navzdol privezali na Andrejev kri\xc5\xbe in kako so ga slednji\xc4\x8d polo\xc5\xbeili v grob; na nasprotni strani so prizori manj razlo\xc4\x8dni, saj so slikarije delno uni\xc4\x8dene z novej\xc5\xa1im oknom in s pevskim korom, tako da razpoznamo le prizor, ko svetnik ti\xc4\x8di v je\xc4\x8di za re\xc5\xa1etkami in tistega, ko se pojavi pred kraljem. Prizore obdaja spodaj \xc5\xa1irok pas z rastlinsko motiviko, posamezni prizori pa so lo\xc4\x8deni med seboj z borduro, ki posnema mozaik. Freske pripisujejo mojstrom severnoitalijanske (furlanske) smeri iz za\xc4\x8detka 15. stoletja, ki so slikali v gotskem plasti\xc4\x8dnem slogu. Slavolo\xc4\x8dna stena je bila okrog leta 1610 poslikana v manieristi\xc4\x8dnem slogu z Marijinim oznanjenjem in Jezusovim rojstvom. _NEWLINE_Ladja ima danes lesen kasetiran strop, delo odli\xc4\x8dne Jam\xc5\xa1kove podobarske delavnice iz leta 1699, ki je eden najlep\xc5\xa1ih v 17. stoletju poslikanih stropov pri nas. V okvirih raznovrstnih oblik (enakoramnih kri\xc5\xbeev, osmerokotnikov, \xc5\xa1esterokotnikov) so upodobljeni evangelisti, svetopisemski prizori (Marijino oznanjenje, Marijino kronanje) in svetniki (patron sv. Andrej, sv. Katarina, sv. Ur\xc5\xa1ula, sv. Florijan, sv. Ahac), vmesni dekorativni pasovi pa so poslikani z angeli muzikanti, putti ter okraski fantazijskega cvetja in sadja. V \xc5\xbeivih barvah obnovljeni strop se estetsko ujema s stenskimi slikarijami. Celo pevski kor, ki je lesen in preprosto marmoriran ter stoji na rezljanih stebrih, ob\xc4\x8dutno mlaj\xc5\xa1i od vsega in ves ljudski, se s svojo barvitostjo spaja s celoto. Cerkveno ladjo tako do\xc5\xbeivimo kot celostno obravnavan prostor._NEWLINE_Pod tem stropom so leta 1987 odkrili starej\xc5\xa1i poslikan strop iz okrog leta 1515 s cvetli\xc4\x8dno dekoracijo in Kristusovim likom; gre za enega kvalitetnej\xc5\xa1ih gotskih stropov v srednji Evropi. _NEWLINE_Tema\xc4\x8dni prostor pod zvonikom je poslikan s poljudnej\xc5\xa1o tematiko. Tu so manj kvalitetne freske, ki nosijo letnico 1619. Prezbiterij je leta 1910 poslikal slovenski slikar Matej Sternen po srednjeve\xc5\xa1kih vzorih; prizor sv. Andreja kot patrona umirajo\xc4\x8dih na ju\xc5\xbeni steni prezbiterija mu je nasvetoval pisatelj Fran Sale\xc5\xa1ki Fin\xc5\xbegar, ki je tedaj \xc5\xbeupnikoval na Sori._NEWLINE_Baro\xc4\x8dni glavni oltar je v svoji osnovi zlati oltar, ki nosi letnico 1693, a je bil \xc5\xbeal predelan v \xc4\x8dasu, ko je cerkev dobila stranska oltarja sv. Katarine in sv. Ahacija, ki sta oba mizarske kvalitete (1868). Od stare cerkvene opreme sta ohranjeni tudi okrogli okenski stekli iz druge polovice 15. stoletja s podobama cerkvenih o\xc4\x8detov (ki ju danes hrani Nad\xc5\xa1kofijski arhiv v Ljubljani) in lesen krilni oltar sv. Andreja iz okoli leta 1500 (ki ga hrani Narodna galerija v Ljubljani).'