b'\n_START_ARTICLE_\nElektrika\n_START_PARAGRAPH_\nEl\xc3\xa9ktrika je navadno sopomenka za elektri\xc4\x8dni naboj, lastnost nekaterih osnovnih delcev (npr. elektron ali proton), da nanje deluje elektri\xc4\x8dno polje, kot tudi, da sami ustvarjajo okoli sebe elektri\xc4\x8dno polje, kar vodi v privla\xc4\x8dne ali odbojne sile med njimi. Ta sila je ena od \xc5\xa1tirih osnovnih sil v naravi, elektri\xc4\x8dni naboj pa je fizikalna koli\xc4\x8dina, ki se ohranja in ga lahko kvantiziramo. V tem pomenu je\xc2\xa0\xc2\xbbmno\xc5\xbeina elektrike\xc2\xab\xc2\xa0enakovreden pojem za elektri\xc4\x8dni naboj. V naravi obstajata dve vrsti elektri\xc4\x8dnega naboja, ki ju imenujemo\xc2\xa0\xc2\xbbpozitivni\xc2\xab\xc2\xa0in\xc2\xa0\xc2\xbbnegativni\xc2\xab. S poskusi so pokazali, da se istoimenski elektri\xc4\x8dni naboji (npr. pozitivni-pozitivni ali negativni-negativni) medsebojno odbijajo, razli\xc4\x8dnoimenski pa privla\xc4\x8dijo. Silo med elektri\xc4\x8dnimi naboji podaja Coulombov zakon. S tehni\xc4\x8dno izrabo elektrike se ukvarja elektrotehnika._NEWLINE_Pojem\xc2\xa0\xc2\xbbelektrika\xc2\xab\xc2\xa0je dostikrat rabljen ohlapno; z njim ozna\xc4\x8dujemo poleg elektri\xc4\x8dnega naboja (denimo v zvezi\xc2\xa0\xc2\xbbstati\xc4\x8dna elektrika\xc2\xab) v\xc4\x8dasih tudi elektri\xc4\x8dni tok (\xc2\xbbubila ga je elektrika\xc2\xab) ali celo elektri\xc4\x8dno energijo (\xc2\xbbpla\xc4\x8dati ra\xc4\x8dun za elektriko\xc2\xab).\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nZapisi Talesa iz Mileta iz okoli leta 600 pr. n. \xc5\xa1t pri\xc4\x8dajo, da je bila elektrika znana starim Grkom, ki so odkrili, da, \xc4\x8de jantarno palico podrgnejo s krznom, palica privla\xc4\x8di krzno. Ugotovili so tudi, da jantarni gumbi privla\xc4\x8dijo lahke predmete, kot je denimo las, ter da z dovolj vztrajnim drgnjenjem jantarja lahko dose\xc5\xbeejo celo to, da presko\xc4\x8di iskra._NEWLINE_Predmet, imenovan\xc2\xa0\xc2\xbbBagdadska baterija\xc2\xab, ki so ga na\xc5\xa1li med izkopavanji v Iraku in je datiran v obdobje okoli leta 250 pr. n. \xc5\xa1t., spominja na elektrokemijsko celico, zato so nekateri mnenja, da so ga uporabljali za galvanizacijo. O namenu predmeta ne obstajajo trdni dokazi, velja pa omeniti, da so tudi v Egiptu na stenah in v zapisih na\xc5\xa1li anahronisti\xc4\x8dne opise elektri\xc4\x8dnih naprav._NEWLINE_K raziskovanju elektrike se je leta 1600 vrnil angle\xc5\xa1ki znanstvenik Gilbert v svoji \xc5\xa1tudiji De Magnete, ki je tudi skoval novolatinsko besedo electricus iz gr\xc5\xa1kega izraza \xce\xae\xce\xbb\xce\xb5\xce\xba\xcf\x84\xcf\x81\xce\xbf\xce\xbd (elektron, jantar), ki so jo prevzeli vsi drugi jeziki. Angle\xc5\xa1ki besedi electric in electricity sta se prvi\xc4\x8d pojavili leta 1646 v Pseudodoxia Epidemica Tomasa Browna._NEWLINE_Leta 1660 je von Guericke izumil zgodnjo obliko elektrostati\xc4\x8dnega generatorja. Drugi pionirski raziskovalci elektrike iz Evrope so \xc5\xa1e Boyle, ki je leta 1675 odkril, da delujeta elektri\xc4\x8dni privlak in odboj tudi v praznem prostoru, Gray, ki je leta 1729 razdelil snovi na prevodnike in izolatorje, ter du Fay, ki je prvi identificiral dve vrsti elektrike, kasneje ozna\xc4\x8deni kot\xc2\xa0\xc2\xbbpozitivna\xc2\xab\xc2\xa0in\xc2\xa0\xc2\xbbnegativna\xc2\xab. Van Musschenbroek z Univerze v Leidnu je leta 1745 izumil leidensko steklenico, izvedbo kondenzatorja, ki je omogo\xc4\x8dila shranjevanje ve\xc4\x8djih koli\xc4\x8din elektrike. Watson je dve leti pozneje pri poskusih z leidensko steklenico ugotovil, da je razelektritev stati\xc4\x8dne elektrike enaka elektri\xc4\x8dnemu toku._NEWLINE_Junija 1752 je Franklin promoviral svoje raziskave elektrike z znamenitim in izjemno nevarnim poskusom, v katerem je med nevihto spu\xc5\xa1\xc4\x8dal zmaja. Kasnej\xc5\xa1i romantizirani opisi poskusa najverjetneje ne ustrezajo resnici, saj bi se kon\xc4\x8dali tragi\xc4\x8dno. Kljub vsemu je na osnovi teh poskusov Franklin izumil strelovod ter ugotovil zvezo med strelo in elektriko. Bodisi Franklin, bodisi Kinnersley iz Philadelphije je tudi avtor poimenovanja\xc2\xa0\xc2\xbbpozitivnega\xc2\xab\xc2\xa0in\xc2\xa0\xc2\xbbnegativnega\xc2\xab\xc2\xa0pola. Franklinova opa\xc5\xbeanja so pomagala kasnej\xc5\xa1im raziskovalcem, kot so Faraday, Galvani, Volta, Amp\xc3\xa8re in Ohm, katerih delo predstavlja osnovo sodobni elektrotehniki. Pomen dela Faradayja, Volte, Ampera in Ohma je dru\xc5\xbeba priznala s tem, da se po njih imenujejo osnovne enote elektri\xc4\x8dnih koli\xc4\x8din._NEWLINE_Volta je pri poskusih s kemikalijami ugotovil, da lahko pri kemijski reakciji ustvari pozitivno anodo in negativno katodo. Ko med ti dve elektrodi, med katerima je razlika elektri\xc4\x8dnih potencialov (elektri\xc4\x8dna napetost), priklju\xc4\x8dimo elektri\xc4\x8dni prevodnik, po\xc5\xbeene razlika potencialov po prevodniku elektri\xc4\x8dni tok. V po\xc4\x8dastitev Voltovega dela so osnovno enoto za elektri\xc4\x8dni potencial poimenovali volt._NEWLINE_V 19. stoletju in za\xc4\x8detku 20. stoletja so delovali velikani elektrotehnike: Tesla, izumitelj indukcijskega motorja in osnov distribucijskega omre\xc5\xbeja za izmeni\xc4\x8dni tok; Morse, izumitelj telegrafa; Meucci, izumitelj telefona; Edison, izumitelj fonografa in elektri\xc4\x8dne \xc5\xbearnice; Westinghouse, izumitelj elektri\xc4\x8dne lokomotive, ter Steinmetz, teoretik izmeni\xc4\x8dnega toka._NEWLINE_Nikola Tesla je izvajal legendarne poskuse z zelo visokimi napetostmi, ki so vklju\xc4\x8devali tudi kroglaste strele; nekateri njegovi poskusi so bili pozneje ponovljeni in razlo\xc5\xbeeni, drugi pa \xc5\xa1e do danes ne. Tesla, izumitelj indukcijskega motorja in ve\xc4\x8dfaznega sistema, je v elektrotehniko prispeval teorijo ve\xc4\x8dfaznega izmeni\xc4\x8dnega toka, ki ga je leta 1882 uporabil za prvi indukcijski motor. Maja 1885 je Westinghouse, tedaj predsednik dru\xc5\xbebe Westinghouse Electric Company iz Pittsburgha v Pensilvaniji odkupil od Tesle patentne pravice za ve\xc4\x8dfazni izmeni\xc4\x8dni dinamo._NEWLINE_V naslednjih letih se je med Westinghousovim izmeni\xc4\x8dnim tokom in Edisonovim istosmernim tokom razvilo mo\xc4\x8dno tekmovanje, kateri sistem bo prevladal v praksi. Edison je v kampanji promoviral tudi elektri\xc4\x8dni stol kot metodo usmrtitve. Elektri\xc4\x8dni stol je deloval na Westinghousov izmeni\xc4\x8dni tok, s \xc4\x8dimer je Edison hotel dokazati, da je izmeni\xc4\x8dni tok ubijalski, zato se mora nanj gledati kot na inherentno nevarnega. Kampanja strahu, negotovosti in dvoma je vklju\xc4\x8devala tudi usmrtitev slon\xc4\x8dka Topsyja z elektri\xc4\x8dnim stolom. Kljub vsemu je navsezadnje povsod po svetu prevladal sistem izmeni\xc4\x8dnega toka.\n_START_SECTION_\nElektri\xc4\x8dna energija\n_START_PARAGRAPH_\nUstvarjanje in distribucijo elektri\xc4\x8dne energije je domena elektroenergetike. Za ve\xc4\x8dino odjemalcev elektri\xc4\x8dne energije to ustvarjajo centralno v elektrarnah ter jo po daljnovodih pripeljejo do porabnikov.\n_START_SECTION_\nElektri\xc4\x8dna vezja\n_START_PARAGRAPH_\nElektri\xc4\x8dno vezje je sestavljeno iz najmanj enega vira elektri\xc4\x8dne energije, enega porabnika in vodnikov, ki povezujejo porabnik in vir._NEWLINE_Sestavin v elektri\xc4\x8dnem krogu je lahko ve\xc4\x8d oblik, ki lahko vklju\xc4\x8dujejo elemente, kot so upori, kondenzatorji, stikala, transformatorji in elektronike. Elektronska vezja vsebujejo aktivne sestavine, obi\xc4\x8dajno polprevodnike in po navadi ka\xc5\xbeejo nelinearno obna\xc5\xa1anje, ki zahteva kompleksne analize. Najenostavnej\xc5\xa1i elektri\xc4\x8dni sestavni deli so tisti, ki se ozna\xc4\x8dijo kot pasivni in linearni._NEWLINE_Upor je morda najbolj enostavni pasivnimi element vezja. Kot \xc5\xbee ime pove se upor upira toku in pri tem absorbira energijo to pa spreminja v toploto. Upornost je posledica gibanja, skozi vodnik. Na primer pri kovinah je upornost predvsem posledica trkov med elektroni in ioni. Ohmov zakon je temeljni zakon teorije vezja, ki navaja, da trenutno poteka skozi upor, ki je sorazmernen z morebitnimi razlikami med njimi. Upornost ve\xc4\x8dine materialov je relativno konstantna v obmo\xc4\x8dju temperatur in tokov, materiali pod temi pogoji so znani kot\xc2\xa0\xc2\xbbohmski\xc2\xab. Ohm, je enota upora, imenovana v \xc4\x8dast Georgu Ohmu, in simbolizira gr\xc5\xa1ko \xc4\x8drko \xce\xa9. 1 \xce\xa9 je upor, ki bo morebitna potencialna razlika enega volta kot odgovor na trenutni en amper._NEWLINE_Kondenzator je naprava, ki lahko shrani naboj, in s tem shranjevanje elektri\xc4\x8dne energije v nastalem podro\xc4\x8dju. Konceptualno, je sestavljen iz dveh plo\xc5\xa1\xc4\x8d, med seboj tvorijo tanko izolacijsko plast, v praksi, so to tanke kovinske folije navite skupaj, pove\xc4\x8danje povr\xc5\xa1ine na enoto prostornine in zato kapacitivnosti. Enota kapacitivnosti je Farad, poimenovana po Michaelu Faradayu, ozna\xc4\x8dimo pa jo s simbolom F. En Farad je kapacitivnost, ki proizvede potencialno razlikoenega volta, ko shrani naboj enega Columba. Kondenzator priklju\xc4\x8den na napajalno napetost na za\xc4\x8detku povzro\xc4\x8di trenutno polnenje, to polnenje pa bo upadlo v \xc4\x8dasu, ko se kondenzator napolni, na koncu pa ta naboj pade na ni\xc4\x8d. Kondenzator zato ne dr\xc5\xbei enakomernega toka, temve\xc4\x8d to blokira._NEWLINE_Tuljava je po navadi iz \xc5\xbeice, ki shranjuje energijo v magnetnem polje v odgovor na tok skozi njo. Ko se tok spremeni se magnetno polje prav tako in inducira napetost med dvema koncema vodnika. Inducirana napetost je sorazmerna s \xc4\x8dasom hitrosti spremembe toka. Konstanta sorazmernosti se imenuje induktivnost. Enota induktivnost je Henry, ki se imenuje po Josephu Henryu, sodobnik Faradaya. En Henry je induktivnost, ki bo spodbudila potencialno razliko enega volta, \xc4\x8de se tok skozi to spremeni v vi\xc5\xa1ini enega ampera na sekundo. Obna\xc5\xa1anje tuljave je v dolo\xc4\x8denem smislu nasprotje kondenzatorju.'