b'\n_START_ARTICLE_\nFriderik I. Celjski\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nFriderik je bil sin Ulrika II. \xc5\xbdovne\xc5\xa1kega (\xe2\x80\xa0 1316) in grofice Katarine Vovbr\xc5\xa1ke (\xe2\x80\xa0po 1315 )._NEWLINE_Po izumrtju rodbine grofov Vovbr\xc5\xa1kih po mo\xc5\xa1ki liniji leta 1322 je podedoval ogromne posesti, gradove in gospostva, konsolidiral dedi\xc5\xa1\xc4\x8dino svojega strica brez otrok ter s svojim ambicioznim in odlo\xc4\x8dnim karakterjem vzpostavil temelje rodu v bodo\xc4\x8de. Posledi\xc4\x8dno ga je cesar Ludvik IV. Bavarski v M\xc3\xbcnchnu 16. aprila 1341 povzdignil v dedni naslov dr\xc5\xbeavnega grofa s pridevnikom Celjski._NEWLINE_Leta 1351 je bil v sporu z Herdeggenom Ptujskim glede gradu Kacen\xc5\xa1tajn. Leta 1358 je Friderik v spremstvu Johanna Neuber\xc5\xa1kega opravil misijo na pape\xc5\xa1kem dvoru v Avignonu kot odposlanec vojvode Albrechta II. Avstrijskega in mad\xc5\xbearskega kralja Ludvika I.\n_START_SECTION_\nPridobitev Celja\n_START_PARAGRAPH_\nPo izumrtju mo\xc5\xa1ke linije Vovbr\xc5\xbeanov 1322 je Friderik podedoval polovico Celja ( gradu, trga, sodi\xc5\xa1\xc4\x8da vazalov, podlo\xc5\xbenikov itd.); drugo polovico pa je dobil grof Ulrik Pfannber\xc5\xa1ki._NEWLINE_Konrad Aufen\xc5\xa1tajnski, glavar in kapetan de\xc5\xbeele Koro\xc5\xa1ke, o\xc4\x8de Adelheide vdove po Frideriku, bratu zadnjega grofa Hermana Vovbr\xc5\xa1kega, je naslednje leto 1323 vlo\xc5\xbeil zahtevek skupaj z Ulrikom Pfannber\xc5\xa1kim po polovici Celja, ki jo je zastavil Auffensteinom preminuli Friderik Vovbr\xc5\xa1ki, ob trditvi, da vdova po Hermanu Vovbr\xc5\xa1kem Elizabeta (iz roda Gori\xc5\xa1kih) ni upravi\xc4\x8denka v dedovanju. Friderik je nato vodil dolga vendar brezuspe\xc5\xa1na pogajanja s Konradom, da umakne zahtevek. Vendar je Friderik Celje \xc5\xbee imel v posesti in se ni bil pod nobenimi pogoji pripravljen odre\xc4\x8di svojim ekspanzionisti\xc4\x8dnim prizadevanjem. \xc5\xbdovne\xc5\xa1ki se je moral odslej boriti za svojo pozicijo mo\xc4\x8di v Savinjski dolini._NEWLINE_Najverjetneje je Friderik \xc5\xa1ele leta 1327 pri\xc5\xa1el do fevda po ve\xc4\x8dletnem plenjenju, po\xc5\xbeiganju in prelivanju krvi. Na Konradovi strani je stal njegov svak grof Meinhard I. Ortenbur\xc5\xa1ki, de\xc5\xbeelni glavar Kranjske in Slovenske marke s svojim sinom Hermanom; Friderika pa je podpiral njegov svak Ulrik von Walsee-Gra\xc5\xa1ki, de\xc5\xbeelni glavar \xc5\xa0tajerske. Leta 1330 je Friderik vse svoje gradove in gospo\xc5\xa1\xc4\x8dine zastavil Ulriku von Walsee za 8000 mark pfenigov in ga tako v spor vklju\xc4\x8dil kot enega glavnih igralcev na teh fevdih; Ulrik Pfannber\xc5\xa1ki pa se je po drugi strani lahko umaknil iz boja za ta fevd. Konec septembra 1331 je bil pod arbitrom vojvode Otta Avstrijskega sklenjen mir s poravnalnim sklepom, da mora Konrad za odstop od svojega zahtevka Frideriku v poravnavo prejeti od slednjega 250 srebrnih mark s povratno pisno potrditvijo. To se je zgodilo leta 1332. \xc5\xbde leta 1333 je pfannber\xc5\xa1ka polovica Celja pre\xc5\xa1la na Friderika najprej v zastavo, ker je Ulrik Pfannber\xc5\xa1ki potreboval denar za svoja bamber\xc5\xa1ka gospostva na Koro\xc5\xa1kem; tako je bil Friderik leta 1341 izklju\xc4\x8dni lastnik Celja.'