b'\n_START_ARTICLE_\nDu\xc5\xa1evno zdravje\n_START_PARAGRAPH_\nSvetovna zdravstvena organizacija (angle\xc5\xa1ko World Health Organization; kratica SZO ali WHO) opredeljuje du\xc5\xa1evno zdravje kot \xc2\xbbstanje dobrega po\xc4\x8dutja, v katerem posameznik uresni\xc4\x8duje svoje sposobnosti, normalno obvladuje stres v vsakdanjem \xc5\xbeivljenju, svoje delo opravlja produktivno in je sposoben prispevati k skupnosti, v kateri \xc5\xbeivi\xc2\xab._NEWLINE_Du\xc5\xa1evno zdravje se nana\xc5\xa1a na \xc5\xa1iroko paleto dejavnosti, ki so neposredno ali posredno povezane s komponento du\xc5\xa1evnega zdravja, ki je sestavni del definicije zdravja, ki ga SZO pojmuje kot \xc2\xbbstanje popolnega telesnega, psiholo\xc5\xa1kega in socialnega blagostanja\xc2\xab. Zdravje torej ne pomeni samo odsotnosti bolezni, temve\xc4\x8d tudi dolo\xc4\x8deno stopnjo telesnega in du\xc5\xa1evnega razvoja ter socialne blaginje, kar je neizogibno vpeto med determinante zdravja (individualne, okoljske, dru\xc5\xbebene, institucionalne, \xe2\x80\xa6). To je povezano s spodbujanjem dobrega po\xc4\x8dutja, prepre\xc4\x8devanjem du\xc5\xa1evnih motenj, ter zdravljenjem in rehabilitacijo oseb z du\xc5\xa1evnimi motnjami. _NEWLINE_Na du\xc5\xa1evno zdravje vplivajo \xc5\xa1tevilni osebnostni dejavniki, dejavniki iz okolja (biolo\xc5\xa1ki, psiholo\xc5\xa1ki, sociolo\xc5\xa1ki, ekonomski, politi\xc4\x8dni in kulturni), dru\xc5\xbeinska struktura ter z njo povezani medosebni odnosi, odnosi na delu, zaposlitvene mo\xc5\xbenosti, zdravstveno in socialno stanje in drugi dejavniki.\n_START_SECTION_\nZgodovina du\xc5\xa1evnega zdravja\n_START_PARAGRAPH_\nPojav du\xc5\xa1evnih motenj in du\xc5\xa1evnih bolezni sega tako dale\xc4\x8d v zgodovino kot razvoj \xc4\x8dloveka. \xc5\xbde od nekdaj so se ljudje spopadali in sre\xc4\x8devali s te\xc5\xbeavami du\xc5\xa1evnosti, ki jih poznamo danes. Zasledimo lahko  dve konkretni \xc4\x8dasovni obdobji, ki se med seboj skrajno razlikujeta v pogledu na du\xc5\xa1evno zdravje. Gre za obdobje pred in obdobje po prvi polovici 18. stoletja. Razli\xc4\x8dni pogledi na du\xc5\xa1evnost so posledica \xc4\x8dlovekovega napredka na mnogih znanstvenih podro\xc4\x8djih kot so medicina, biologija, kemija, tehnologija, itd. S spremembo na znanstvenih podro\xc4\x8djih pa se je so\xc4\x8dasno spreminjal tudi \xc4\x8dlovekov medosebni odnos in obravnava du\xc5\xa1evnosti z zdravstvenega vidika. _NEWLINE_William Sweetzer je bil prvi, ki je v sredini 19. stoletja jasno opredelil pojem "mentalne higiene" in ga je mogo\xc4\x8de razumeti kot predhodnika sodobnih pristopov za razvoj in spodbujanje pozitivnega du\xc5\xa1evnega zdravja.Isaac Ray, eden od ustanovitevljev Ameri\xc5\xa1kega psihiatri\xc4\x8dnega zdru\xc5\xbeenja (angle\xc5\xa1ko American Psychiatric Association; kratica APA), je dodatno dopolnil pojem mentalne higiene kot umetnost ohranjanja uma pred incidenti in vplivi, ki bi zavirali in uni\xc4\x8devali njegovo energijo, kakovost in razvoj._NEWLINE_Dorothea Dix (1802-1887) je bila u\xc4\x8diteljica, ki si je celotno \xc5\xbeivljenje prizadevala, da bi pomagali ljudem, ki trpijo z du\xc5\xa1evno boleznijo, in opozarjala na slabe razmere, v katerih so \xc5\xbeiveli. To je bilo znano kot gibanje mentalne higiene. Pred pojavom tega gibanja ni bilo nenavadno, da so bili ljudje v 19. stoletju, ki jih je prizadela du\xc5\xa1evna bolezen, precej zanemarjeni in prepu\xc5\xa1\xc4\x8deni sami sebi v slabih razmerah, s komaj zadovoljivo koli\xc4\x8dino obla\xc4\x8dil._NEWLINE_Prizadevanja Dixove so bila tako velika, da se je \xc5\xa1tevilo bolnikov v mentalnih ustanovah pove\xc4\x8dalo, kar pa je \xc5\xbeal pripeljalo do tega, da so zaradi primanjkovanja zaposlenih prejemali manj pozornosti in zdravstvene oskrbe. _NEWLINE_Na za\xc4\x8detku 20. stoletja je Clifford Beers ustanovil Nacionalni odbor za mentalno higieno in odprl prvo klini\xc4\x8dno ambulantno du\xc5\xa1evnega zdravja v Zdru\xc5\xbeenih dr\xc5\xbeavah Amerike.\n_START_SECTION_\nPomen du\xc5\xa1evnega zdravja\n_START_PARAGRAPH_\nDokazi in raziskave Svetovne zdravstvene organizacije ka\xc5\xbeejo, da ima skoraj polovica svetovnega prebivalstva du\xc5\xa1evne bolezni, ki vplivajo na njihovo samozavest, odnose in sposobnost, da delujejo v vsakdanjem \xc5\xbeivljenju. \xc4\x8custveno zdravje posameznika lahko vpliva tudi na telesno zdravje in \xc5\xa1ibko du\xc5\xa1evno zdravje lahko privede do razli\xc4\x8dnih zdravstvenih te\xc5\xbeav, kot je na primer zasvojenost. _NEWLINE_Ohranjanje dobrega du\xc5\xa1evnega zdravja je klju\xc4\x8dnega pomena za dolgo in zdravo \xc5\xbeivljenje. Stabilno du\xc5\xa1evno zdravje lahko pripelje do izbolj\xc5\xa1anja \xc5\xbeivljenja, medtem ko lahko slabo du\xc5\xa1evno zdravje osebi prepre\xc4\x8di bogato \xc5\xbeivljenje. Richards, Campania & Muse-Burke (2010) trdijo, da obstaja vedno ve\xc4\x8d dokazov, ki ka\xc5\xbeejo, da so \xc4\x8dustvene sposobnosti povezane s socialno sprejemljivim vedenjem, kot so obvladovanje stresa in telesno zdravje. V njihovih raziskavah je bilo sklenjeno, da so ljudje, ki imajo primanjkljaj v \xc4\x8dustvenem izra\xc5\xbeanju, nagnjeni k asocialnemu vedenju. Ta vedenja pa so neposreden odraz njihovega du\xc5\xa1evnega zdravja. Samodestruktivna dejanja, kot so zlorabe alkohola in drog, fizi\xc4\x8dno nasilje in vandalizem, pa lahko pripomorejo k zatiranju \xc4\x8dustev.  _NEWLINE_\xc4\x8custvene du\xc5\xa1evne motnje so glavni vzrok invalidnosti v du\xc5\xa1evnem razvoju po vsem svetu. Preiskovanje stopnje in resnosti nezdravljenih \xc4\x8dustveno du\xc5\xa1evnih motenj po vsem svetu je glavna prednostna naloga raziskave organizacije Svetovnega du\xc5\xa1evnega zdravja (angle\xc5\xa1ko World Mental Health; kratica WMH), ki je bila ustanovljena leta 1998 s strani Svetovne zdravstvene organizacije. _NEWLINE_Du\xc5\xa1evno zdravje se lahko opredeli tudi kot odsotnost du\xc5\xa1evne motnje. Osredoto\xc4\x8danje na podro\xc4\x8dju du\xc5\xa1evnega zdravja se dandanes pove\xc4\x8duje na podro\xc4\x8dju prepre\xc4\x8devanja du\xc5\xa1evnih motenj. Prepre\xc4\x8devanje se za\xc4\x8denja pojavljati v strategijah za promocijo du\xc5\xa1evnega zdravja, ki vklju\xc4\x8duje poro\xc4\x8dilo Svetovne zdravstvene organizacije "Prepre\xc4\x8devanje du\xc5\xa1evnih motenj" iz leta 2004, "Pakt za du\xc5\xa1evno zdravje" Evropske Unije iz leta 2008 in "Nacionalne preventivne strategije" Zdru\xc5\xbeenih dr\xc5\xbeav Amerike iz leta 2011. _NEWLINE_Du\xc5\xa1evno zdravje je dru\xc5\xbebeno konstruiran in opredeljen koncept. To pomeni, da imajo razli\xc4\x8dna dru\xc5\xa1tva, skupine, kulture, institucije in poklici zelo razli\xc4\x8dne na\xc4\x8dine konceptualizacije svoje narave in vzrokov, dolo\xc4\x8danja, kaj je du\xc5\xa1evno zdravje, in odlo\xc4\x8danja o tem, katere intervencije so ustrezne. Razli\xc4\x8dni strokovnjaki imajo tako razli\xc4\x8dna kulturna, razredna, politi\xc4\x8dna in verska ozadja, ki vplivajo na metodologijo zdravljenja du\xc5\xa1evnih motenj.\n_START_SECTION_\nDu\xc5\xa1evno zdravje prebivalcev EU\n_START_PARAGRAPH_\nDobro du\xc5\xa1evno zdravje predstavlja temelj zdravja nasploh in posledi\xc4\x8dno tudi socialne in gospodarske stabilnosti ter kakovosti \xc5\xbeivljenja evropskih dr\xc5\xbeavljanov. Izbolj\xc5\xa1anje du\xc5\xa1evnega zdravja je eden od strate\xc5\xa1kih ciljev politik EU, ki mu je v zadnjih nekaj letih namenjeno veliko pozornosti in politi\xc4\x8dnih aktivnosti tako v EU kot v posameznih dr\xc5\xbeavah \xc4\x8dlanicah. _NEWLINE_Du\xc5\xa1evno zdravje prebivalcev posameznih dr\xc5\xbeav Evrope se med seboj zelo razlikuje. Podatki posebne raziskave Eurobarometer o du\xc5\xa1evnem zdravju in dobrem po\xc4\x8dutju iz leta 2005/2006 ka\xc5\xbeejo, da je ve\xc4\x8dji dele\xc5\xbe evropskega prebivalstva poro\xc4\x8dal o ob\xc4\x8dutenju pozitivnih kot pa negativnih \xc4\x8dustev. Podatki posameznih dr\xc5\xbeav se seveda med seboj pomembno razlikujejo, v splo\xc5\xa1nem pa ugotavljamo, da prebivalci starih EU \xc4\x8dlanic poro\xc4\x8dajo o bolj\xc5\xa1em du\xc5\xa1evnem zdravju kot pa prebivalci novih \xc4\x8dlanic. Negativni vidik du\xc5\xa1evnega zdravja se odra\xc5\xbea v prevalenci du\xc5\xa1evnih motenj in bolezni. Vsako leto za katero od oblik du\xc5\xa1evne bolezni zboli pribli\xc5\xbeno 11\xc2\xa0% Evropejcev. Razli\xc4\x8dna psihiatri\xc4\x8dna stanja prispevajo k \xc4\x8detrtini celotnega slabega zdravja Evropejcev in se takoj za ishemi\xc4\x8dnimi sr\xc4\x8dnimi boleznimi uvr\xc5\xa1\xc4\x8dajo kot drugi vodilni vzrok obolevnosti. Najpogostej\xc5\xa1e oblike du\xc5\xa1evnih bolezni v EU so anksiozne motnje in depresija. Samomor je glavni vzrok za prezgodnjo smrt v Evropi, v letu 2006 je zaradi njega umrlo 59.000 ljudi, 45.000 mo\xc5\xa1kih in 14.000 \xc5\xbeensk. Du\xc5\xa1evne bolezni pomenijo veliko izgubo in obremenitev za gospodarske, socialne, izobra\xc5\xbeevalne ter kazenske in sodne sisteme. Ocenjujejo, da EU du\xc5\xa1evne bolezni stanejo 3 do 4\xc2\xa0% BDP, v glavnem zaradi izgubljene produktivnosti (od tega je kar 65\xc2\xa0% stro\xc5\xa1kov zunaj zdravstvenega sektorja): dolgotrajne odsotnosti z dela, nezmo\xc5\xbenosti za delo in prezgodnjih upokojitev. Pribli\xc5\xbeno polovica du\xc5\xa1evnih motenj nastane \xc5\xbee v najstni\xc5\xa1kih letih, zato morajo biti organizacije, ki se ukvarjajo z mladostniki, zadostno usposobljene za prepoznavanje znakov in odzivanje nanje. Za ponazoritev lahko navedemo, da je med evropskimi 8- do 9-letniki prevalenca katere koli du\xc5\xa1evne motnje 15-odstotna. _NEWLINE_Posebej ogro\xc5\xbeena skupina so tudi starej\xc5\xa1i prebivalci. Zaradi staranja prebivalstva v dr\xc5\xbeavah EU se pojavlja \xc4\x8dedalje ve\xc4\x8d du\xc5\xa1evnih motenj, povezanih s starostjo (razli\xc4\x8dne demence, depresije, samomorilnost). Vse to nakazuje, da je du\xc5\xa1evno zdravje eno od glavnih javno-zdravstvenih vpra\xc5\xa1anj v dr\xc5\xbeavah \xc4\x8dlanicah EU. Da bi izbolj\xc5\xa1ali du\xc5\xa1evno zdravje evropskega prebivalstva, je bilo v zadnjih letih ve\xc4\x8d pobud v obliki razli\xc4\x8dnih dokumentov na ravni EU in usmerjanja dr\xc5\xbeav k vklju\xc4\x8devanju javnega du\xc5\xa1evnega zdravja v nacionalne politike. Dr\xc5\xbeave \xc4\x8dlanice Evropske unije urejajo podro\xc4\x8dje du\xc5\xa1evnega zdravja na razli\xc4\x8dne na\xc4\x8dine: s posebnimi nacionalnimi programi za du\xc5\xa1evno zdravje, z vklju\xc4\x8ditvijo vsebin du\xc5\xa1evnega zdravja v nacionalne programe zdravja, z ureditvijo posameznih podro\xc4\x8dij du\xc5\xa1evnega zdravja z nacionalnimi programi in drugimi.\n_START_SECTION_\nDu\xc5\xa1evno zdravje v Sloveniji\n_START_PARAGRAPH_\nPodobno kot v drugih dr\xc5\xbeavah EU podro\xc4\x8dje du\xc5\xa1evnega zdravja tudi v Sloveniji dobiva svoj pomen, kar se ka\xc5\xbee med drugim tudi v tem, da je bil leta 2008 sprejet Zakon o du\xc5\xa1evnemu zdravju. Slovenija prav tako upo\xc5\xa1teva dokumente Svetovne zdravstvene organizacije, Sveta Evrope in Evropske unije, \xc5\xa1e zlasti  Evropski pakt za du\xc5\xa1evno zdravje in dobro po\xc4\x8dutje, ki je bil sprejet v \xc4\x8dasu slovenskega predsedovanja Sveta Evropske unije junija 2008 v Bruslju. _NEWLINE_Pregled raziskav in podatkov zadnjih dostopnih izbranih kazalnikov du\xc5\xa1evnega zdravja iz zdravstvenih evidenc in drugih baz ka\xc5\xbee na to, da ima Slovenija enega najvi\xc5\xa1jih koli\xc4\x8dnikov samomora v EU, najpogostej\xc5\xa1i du\xc5\xa1evni motnji med splo\xc5\xa1no populacijo pa sta depresija in anksioznost. Najpogostej\xc5\xa1i razlog za hospitalizacijo je shizofrenija, zaradi katere so bolniki v primerjavi z drugimi du\xc5\xa1evnimi boleznimi, hospitalizirani najdlje. Pomembna javno-zdravstvena problema pri nas sta tudi \xc5\xa1kodljiva raba alkohola in odvisnost od drog. Du\xc5\xa1evne in vedenjske motnje so glede trajanja hospitalizacije med vsemi bolezenskimi stanji na prvem mestu in so vzrok za ve\xc4\x8d kot \xc4\x8detrtino vseh obravnavanih invalidnosti v I. kategoriji, ki pomeni popolno upokojitev. Podatki ka\xc5\xbeejo tudi na pomembne neenakosti v du\xc5\xa1evnem zdravju glede na starost, spol in regije. \xc5\xbdenske pogosteje prepoznajo du\xc5\xa1evne te\xc5\xbeave in zaradi njih poi\xc5\xa1\xc4\x8dejo pomo\xc4\x8d v primarnem in sekundarnem zdravstvenem varstvu, pri mo\xc5\xa1kih pa je ve\xc4\x8d bolni\xc5\xa1ni\xc4\x8dnih obravnav in smrti zaradi samomora. Posebej ranljivi skupini, katerim pripadnikom je treba posvetiti posebno pozornost in za katere so potrebni dodatni preventivno-promocijski programi, so otroci in starej\xc5\xa1i. _NEWLINE_Mre\xc5\xbea javne zdravstvene slu\xc5\xbebe na podro\xc4\x8dju du\xc5\xa1evnega zdravja zajema tako primarno kot sekundarno raven. Sekundarna raven zajema specialisti\xc4\x8dne psihiatri\xc4\x8dne, psihoterapevtske in psiholo\xc5\xa1ke ambulante, psihiatri\xc4\x8dne bolni\xc5\xa1nice in Psihiatri\xc4\x8dno kliniko Ljubljana ter svetovalna centra za otroke in mladostnike v Ljubljani in Mariboru. Mre\xc5\xbeo izvajalcev, ki izvajajo programe in storitve za du\xc5\xa1evno zdravje, sestavljajo tudi nevladne organizacije s podro\xc4\x8dja du\xc5\xa1evnega zdravja. Podro\xc4\x8dja v Sloveniji, ki zahtevajo nadaljnja delovanja, naj zajemajo predvsem spodbujanje in promocijo du\xc5\xa1evnega zdravja posameznika in preventivno delovanje proti dejavnikom, ki so odgovorni za razvoj du\xc5\xa1evnih bolezni. Predvsem pomembno je, da se preventiva in promocija du\xc5\xa1evnega zdravja izvajata s poudarkom na delu z otroki in mladostniki, starej\xc5\xa1imi ljudmi in aktivno populacijo. Prizadevanje za du\xc5\xa1evno zdravje je potrebno uvajati tudi na delovnem mestu, podro\xc4\x8dju odpravljanja stigme, socialne izklju\xc4\x8denosti in diskriminacije, prav tako pa je potrebno zagotavljati u\xc4\x8dinkovite in celovite storitve oseb z du\xc5\xa1evnimi motnjami ter njihovo vklju\xc4\x8devanje v proces zdravljenja.\n_START_SECTION_\nIzbolj\xc5\xa1anje du\xc5\xa1evnega zdravja\n_START_PARAGRAPH_\nDu\xc5\xa1evno zdravje je \xc5\xa1irok koncept, ki vklju\xc4\x8duje tako pozitivno du\xc5\xa1evno zdravje (\xc2\xbbpositive mental health\xc2\xab), npr. dober odnos do sebe in drugih, uspe\xc5\xa1no soo\xc4\x8danje z izzivi, pozitivno samopodobo, ob\xc4\x8dutek mo\xc4\x8di in sposobnost soo\xc4\x8danja s te\xc5\xbeavami, kot negativno du\xc5\xa1evno zdravje (\xc2\xbbill mental health\xc2\xab), npr. du\xc5\xa1evne bolezni. Kot velja za osnovno opredelitev zdravja, tudi du\xc5\xa1evno zdravje pomeni mnogo ve\xc4\x8d kot le odsotnost du\xc5\xa1evne bolezni. Du\xc5\xa1evno zdravje je bistveno za na\xc5\xa1o zmo\xc5\xbenost percepcije, razumevanja in interpretacije okolja, ki nas obdaja, pa tudi za mi\xc5\xa1ljenje, govor in medsebojno verbalno in neverbalno komunikacijo. Bistveno je tudi za na\xc5\xa1o sposobnost oblikovanja in vzdr\xc5\xbeevanja odnosov ter za na\xc5\xa1e vsakdanje \xc5\xbeivljenje v razli\xc4\x8dnih dru\xc5\xbebah in kulturah, v katerih \xc5\xbeivimo. Du\xc5\xa1evno zdravje se oblikuje v dru\xc5\xbeinah, \xc5\xa1olah, na javnih krajih in na delovnih mestih; je rezultat tega, kako nas drugi obravnavajo in kako mi obravnavamo druge in sami sebe. Zato je treba konvencionalni pristop, ki je zasnovan predvsem na zdravljenju du\xc5\xa1evnih bolezni, raz\xc5\xa1iriti na celovit, ve\xc4\x8ddimenzionalni pristop, ki ne bo usmerjen samo k du\xc5\xa1evnim boleznim, temve\xc4\x8d tudi k du\xc5\xa1evnemu zdravju in njegovi promociji.\n_START_SECTION_\nDu\xc5\xa1evne bolezni\n_START_PARAGRAPH_\nDu\xc5\xa1evna motnja je oznaka za bolezni, ki imajo skupne razli\xc4\x8dne kombinacije bolezensko spremenjenega mi\xc5\xa1ljenja, \xc4\x8dustvovanja, zaznavanja, motenega obna\xc5\xa1anja (vedenja) in prizadetosti spoznavanja ter spomina. Zaradi teh simptomov se bolnik spopada s te\xc5\xbeavami na podro\xc4\x8dju vsakodnevnega opravljanja aktivnosti, ima moteno osnovno funkcioniranje in se te\xc5\xbeje spoprijema z vsakdanjimi problemi. Du\xc5\xa1evne motnje so manifestacije bolezensko spremenjenih vedenjskih, psiholo\xc5\xa1kih ali biolo\xc5\xa1kih funkcij posameznika. _NEWLINE_Motnje diagnosticira zdravnik \xe2\x80\x93 psihiater po dveh uveljavljenih klasifikacijskih sistemih. V Evropi je to Mednarodna klasifikacija bolezni (skraj\xc5\xa1ano ICD-10), v ZDA pa Diagnosti\xc4\x8dni in statisti\xc4\x8dni priro\xc4\x8dnik du\xc5\xa1evnih motenj (DSM-IV). Drugi izrazi za du\xc5\xa1evne motnje so: du\xc5\xa1evne bolezni, psihiatri\xc4\x8dne motnje, mentalne motnje itd. Izraz \xc2\xbbnorost\xc2\xab\xc2\xa0se ne uporablja v psihiatriji, temve\xc4\x8d pogovorno in ga povezujejo s predsodki in neznanjem._NEWLINE_Po navedbah Svetovne zdravstvene organizacije ve\xc4\x8d kot tretjina ljudi v ve\xc4\x8dini dr\xc5\xbeav poro\xc4\x8da o du\xc5\xa1evnih te\xc5\xbeavah, ki izpolnjujejo merila za diagnozo ene ali ve\xc4\x8d skupnih vrst du\xc5\xa1evnih motenj v nekem trenutku v svojem \xc5\xbeivljenju._NEWLINE_Du\xc5\xa1evna motnja pri razli\xc4\x8dnih ljudeh poteka razli\xc4\x8dno \xe2\x80\x93 ene prizadene malo, druge pa hudo. Bolniki imajo lahko trajno hude simptome bolezni, lahko jih dobivajo epizodi\xc4\x8dno vsakih nekaj mesecev ali pa le nekajkrat v \xc5\xbeivljenju._NEWLINE_Du\xc5\xa1evne motnje zdravimo s psihiatri\xc4\x8dnimi zdravili in psihoterapijo, s prilagajanjem in spreminjanjem \xc5\xbeivljenjskih okoli\xc5\xa1\xc4\x8din, urejanjem odnosov s pomembnimi osebami, s podporo bolniku in njegovim bli\xc5\xbenjim, z edukacijo o bolezni in zdravljenju itd. Najpogosteje in naju\xc4\x8dinkoviteje zdravimo s kombinacijo vsega na\xc5\xa1tetega.\n_START_SECTION_\nKlasifikacija\n_START_PARAGRAPH_\nSistemi klasifikacije, ki vsebujejo pojme in njihove opredelitve, so pomembni za usklajeno zbiranje podatkov in so klju\xc4\x8dnega pomena za raziskovalce, ponudnike storitev in ljudi, ki so diagnosticirani z du\xc5\xa1evno motnjo. _NEWLINE_Trenutno obstajata dva preverjena klasifikacijska sistema za kategoriziranje du\xc5\xa1evnih motenj. Prvi je klasifikacijski sistem Mednarodna klasifikacija bolezni in sorodnih zdravstvenih problemov 10-te revizija, ki vsebuje MKB-10, poglavje V: Du\xc5\xa1evne in vedenjske motnje, ki ga objavlja Svetovna zdravstvena organizacija. Drugi pa je Diagnosti\xc4\x8dni in statisti\xc4\x8dni priro\xc4\x8dnik du\xc5\xa1evnih motenj (DSM-IV), ki ga izdaja Ameri\xc5\xa1ko psihiatri\xc4\x8dno zdru\xc5\xbeenje (APA). Oba seznama kategorij motenj zagotavljata standardizirane kriterije za diagnozo. _NEWLINE_Na splo\xc5\xa1no se du\xc5\xa1evne motnje razvr\xc5\xa1\xc4\x8dajo lo\xc4\x8deno od nevrolo\xc5\xa1kih motenj, u\xc4\x8dnih te\xc5\xbeav, du\xc5\xa1evne zaostalosti in odklonskega vedenja.\n_START_SECTION_\nZnaki in simptomi\n_START_PARAGRAPH_\nSam potek in izid du\xc5\xa1evnih motenj se spreminja glede na \xc5\xa1tevilne dejavnike, povezane z motnjo samega posameznika kot celoto in dru\xc5\xbebenega okolja. Nekatere motnje oziroma te\xc5\xbeave so le prehodne narave, medtem ko druge predstavljajo kroni\xc4\x8dno obolelost. _NEWLINE_Dolo\xc4\x8dene motnje so lahko zelo omejene z njihovimi funkcionalnimi u\xc4\x8dinki, medtem ko druge vklju\xc4\x8dujejo znatne invalidske potrebe in podporo. Stopnja sposobnosti in invalidnosti se lahko spreminjata v \xc4\x8dasu in na razli\xc4\x8dnih podro\xc4\x8djih \xc5\xbeivljenja. Stalna invalidnost je mo\xc4\x8dno povezana z izklju\xc4\x8ditvijo, institucionalizacijo, diskriminacijo in razli\xc4\x8dnimi u\xc4\x8dinki motenj. Moteno delovanje posameznika, ki je lahko posledica neza\xc5\xbeelenih u\xc4\x8dinkov zdravil ali drugih snovi, neusklajenosti med boleznijo, spremembami poslab\xc5\xa1anja ali izbolj\xc5\xa1anja \xc4\x8dustvenega, osebnega, kognitivnega ali drugega stanja osebe, lahko vpliva na njegovo delovno sposobnost in opravljanje vsakodnevnih aktivnosti.\n_START_SECTION_\nVzroki\n_START_PARAGRAPH_\nVzrok du\xc5\xa1evne motnje lahko izvira iz razli\xc4\x8dnih virov in v mnogih primerih ni enotnega sprejetega in doslednega vzroka za razvoj bolezenskega stanja. _NEWLINE_Dolo\xc4\x8dene motnje lahko razlo\xc5\xbeimo preko uporabe razli\xc4\x8dnih me\xc5\xa1anic modelov. Primarna paradigma zahodne psihiatrije meni, da biopsihosocialni model, ki vklju\xc4\x8duje biolo\xc5\xa1ke, psiholo\xc5\xa1ke in socialne dejavnike, najbolje opisuje du\xc5\xa1evne motnje, \xc4\x8deprav ga v praksi ni vedno mogo\xc4\x8de uporabiti. Najbolj znane so biolo\xc5\xa1ke, psiholo\xc5\xa1ke in socialne teorije vzrokov du\xc5\xa1evnih motenj._NEWLINE_Najbolje dokazana in znana teorija je biolo\xc5\xa1ka teorija nastanka du\xc5\xa1evnih motenj. Teorija temelji na biomedicinskem modelu, ki meni, da so du\xc5\xa1evne motnje posledica spremenjene strukture mo\xc5\xbeganov ali njihove funkcije._NEWLINE_Kljub temu, da so v moderni medicini najbolj sprejete biolo\xc5\xa1ke teorije, se v praksi velikokrat uporabljajo psiholo\xc5\xa1ke razlage. Teorije se opirajo na nastanek du\xc5\xa1evne motnje kot na posledico dolo\xc4\x8denega psiholo\xc5\xa1kega konflikta, stresa, psiholo\xc5\xa1ke travme ali druge oblike psiholo\xc5\xa1kega stanja, ki vplivajo na posameznika, njegova \xc4\x8dustva, osebnost, temperament in slog spopadanja z vsakodnevnimi obveznostmi. _NEWLINE_Sociolo\xc5\xa1ke teorije nastanka du\xc5\xa1evnih motenj predpostavljajo, da so du\xc5\xa1evne motnje povezane ali pa predstavljajo neposredno posledico pomembnih dogodkov in stanj v okolju posameznika. Ugotovili so, da imajo zlorabe, zanemarjanja, ustrahovanje in socialni stres pomembne vplive na posameznikove \xc5\xbeivljenjske izku\xc5\xa1nje in na\xc4\x8din \xc5\xbeivljenja. _NEWLINE_Na pojav du\xc5\xa1evnih motenj vplivajo prav tako te\xc5\xbeave, ki so povezane z zaposlovanjem, dru\xc5\xbebeno-ekonomskim stanjem, migracijami in zna\xc4\x8dilnostmi posameznih dru\xc5\xbeb in kultur.\n_START_SECTION_\nDiagnoza\n_START_PARAGRAPH_\nPostavljanje diagnoze je kompleksen proces in temelji na \xc5\xa1tevilnih podatkih, trajanju, zgodovini simptomov in stopnji, do katere simptomi vplivajo na vsakodnevno funkcionalno sposobnost posameznika. Pri diagnozi je pomemben tudi telesni zdravni\xc5\xa1ki pregled, na podlagi katerega izlo\xc4\x8dimo morebitne druge vzroke simptomov, in presojo zbranih podatkov, pridobljenih od razli\xc4\x8dnih oseb, dru\xc5\xbeine, drugih strokovnjakov, sorodnikov ali drugih tretjih oseb.\n_START_SECTION_\nZdravljenje\n_START_PARAGRAPH_\nZdravljenje in podpora za du\xc5\xa1evne motnje je na voljo v psihiatri\xc4\x8dnih bolni\xc5\xa1nicah, klinikah, psiholo\xc5\xa1kih centrih ali preostalih institucijah, ki si prizadevajo za izbolj\xc5\xa1anje du\xc5\xa1evnega zdravja. Veliko razli\xc4\x8dnih podro\xc4\x8dij je specializiranih za zdravljenje du\xc5\xa1evnih motenj. Na podro\xc4\x8dju medicine to vklju\xc4\x8duje psihiatrijo (psihiatri\xc4\x8dna zdravstvena oskrba), na podro\xc4\x8dju psihologije klini\xc4\x8dno psihologijo in na podro\xc4\x8dju prakti\xc4\x8dne sociologije socialno delo. Prav tako obstaja \xc5\xa1iroka paleta psihoterapevtskih storitev, svetovanj, pomo\xc4\x8di javnih zdravstvenih strokovnjakov in svetovalnic, kjer primarni vir pomo\xc4\x8di izhaja iz lastnih izku\xc5\xa1enj sorodne motnje, zdravljenje pa je odvisno od vrste motnje in stopnje primernosti zdravljenja glede na vsakega posameznika.\n_START_SECTION_\nAktivnostne terapije\n_START_PARAGRAPH_\nAktivnostne terapije, ki jim pravimo tudi rekreacijske in okupacijske terapije, temeljijo na promociji du\xc5\xa1evnega zdravja preko aktivnih udejstvovanj.\n_START_SECTION_\nEkspresivne teorije\n_START_PARAGRAPH_\nEkspresivne teorije so vrste psihoterapije, ki se s pomo\xc4\x8djo umetnosti, glasbe, plesa, dramskih iger, poezije, kreativnega pisanja in drugih na\xc4\x8dinov izra\xc5\xbeanja ukvarjajo s psiholo\xc5\xa1kim svetovanjem, rehabilitacijo, du\xc5\xa1evnim zdravjem in ostalimi na\xc4\x8dini zdravstvenega varstva.\n_START_SECTION_\nAlternativne terapije\n_START_PARAGRAPH_\nAlternativne terapije predstavljajo del alternativne medicine, ki vklju\xc4\x8dujejo veliko \xc5\xa1tevilo terapij in na\xc4\x8dinov zdravljenja iz razli\xc4\x8dnih kultur. Alternativne terapije vklju\xc4\x8dujejo vidike tradicionalne medicine, joge, molitve, homeopatije, hipnoterapije, meditacije, biofeedbacka, tradicionalne kitajske medicine in mnoge druge.\n_START_SECTION_\nSkupinska terapija\n_START_PARAGRAPH_\nSkupinska terapija je veja psihoterapije, v kateri se eden ali ve\xc4\x8d terapevtov ukvarja z manj\xc5\xa1im ali ve\xc4\x8djim \xc5\xa1tevilom ljudi v skupini. Skupinska terapija se lahko nana\xc5\xa1a na katerokoli obliko psihoterapije, ki se izvaja v skupini, in tako lahko vklju\xc4\x8duje psiho-dinamsko terapijo, ekspresivno terapijo, podporne skupine, psiho-edukacijske skupine, alternativne in delovne skupine re\xc5\xa1evanja problemov.\n_START_SECTION_\nPsihoterapija\n_START_PARAGRAPH_\nPsihoterapija je splo\xc5\xa1ni izraz za znanstveno zdravljenje du\xc5\xa1evnih te\xc5\xbeav, ki temelji na zaupni interakciji med strokovno usposobljenim terapevtom in strankami, bolnikom, dru\xc5\xbeino, pari ali skupinami. Psiholo\xc5\xa1ke te\xc5\xbeave se lahko razlikujejo glede na vplive, vzroke, spro\xc5\xbeilce in uspe\xc5\xa1no re\xc5\xa1evanje. Psihoterapija je zdravljenje du\xc5\xa1evnih te\xc5\xbeav in osebnostnih motenj s psiholo\xc5\xa1kimi sredstvi. Je nameren medosebni odnos, ki ga uporabljajo psihoterapevti za pomo\xc4\x8d pacientom pri premagovanju razli\xc4\x8dnih te\xc5\xbeav. Te\xc5\xbeave pri pacientu se v glavnem nana\xc5\xa1ajo na mote\xc4\x8de simptome ali nezadovoljstvo pri samemu sebi. Te\xc5\xbeave nastanejo zaradi dru\xc5\xbeinskih vzorcev, do\xc5\xbeivetij iz otro\xc5\xa1tva in travm oz. dogodkov iz preteklosti, ki so mo\xc4\x8dno vplivali na du\xc5\xa1evno stanje pacienta. Preko zdravljenja se lahko osebi pomaga pri premagovanju razli\xc4\x8dnih te\xc5\xbeav ter omogo\xc4\x8da razumevanje dolo\xc4\x8denih dogodkov in posledi\xc4\x8dno pripomore k spremembam, ki so potrebne, da oseba za\xc5\xbeivi samozavestno v skladu s svojo pravo naravo brez starih misli in vedenj, ki jo omejujejo. Obstajajo razli\xc4\x8dne oblike psihoterapevtskih zdravljenj, kot so na primer dru\xc5\xbeinska, partnerska, skupinska ali individualna psihoterapija. _NEWLINE_Obstajajo tudi razli\xc4\x8dni psihoterapevtski pristopi, ki vklju\xc4\x8dujejo razne metode in tehnike, med katerimi posameznik lahko izbira glede na svoje potrebe in te\xc5\xbeave. Poznamo psihoanaliti\xc4\x8dne, psihodinamske, sistemske, integrativne, ge\xc5\xa1talt in vedenjsko-kognitivne psihoterapevtske pristope. Vse metode imajo isti namen, vendar z uporabo razli\xc4\x8dnih metod in tehnik dosegajo razli\xc4\x8dne cilje, saj so nekatere usmerjene v odstranitev simptomov in spremembe vedenja, z drugimi pa se dosegajo globlje spremembe v strukturi posameznikove osebnosti.\n_START_SECTION_\nZdravila\n_START_PARAGRAPH_\nPsihoaktivna zdravila skupaj z bolni\xc5\xa1kim dopustom lahko v veliki meri zmanj\xc5\xa1ajo simptome psihi\xc4\x8dnih te\xc5\xbeav, ki vplivajo na \xc4\x8dlovekovo po\xc4\x8dutje. Odpravljanje simptomov pa ne pomeni ozdravljenje psihi\xc4\x8dne motnje, temve\xc4\x8d le dru\xc5\xbebeno sprejemljiv na\xc4\x8din trenutnega olaj\xc5\xa1anja stiske, ki je po navadi usmerjen v \xc4\x8dim hitrej\xc5\xa1o okrevanje za normalno delovanje v skupnosti. Najpomembnej\xc5\xa1e skupine zdravil v psihiatriji so: antidepresivi, antipsihotiki, stabilizatorji razpolo\xc5\xbeenja in pomirjevala._NEWLINE_Antidepresivi so zdravila za zdravljenje depresije in nekaterih drugih bolezni (tesnobe, pani\xc4\x8dne motnje, socialne [[fobija|fobije], obsesivno-kompulzivne motnje). Antidepresivi zdravijo bolezenske spremembe v mo\xc5\xbeganih, zaradi katerih obstajajo te\xc5\xbeave, kot so potrtost, nespe\xc4\x8dnost in strah, in ne povzro\xc4\x8dajo odvisnosti ali trajnih negativnih posledic. Antidepresivi imajo lahko neza\xc5\xbeelene u\xc4\x8dinke, ki pa so po navadi blagi in prehodni. Pozitivni u\xc4\x8dinki antidepresivov se poka\xc5\xbeejo \xc5\xa1ele po 1 do 3 tednih po za\xc4\x8detku jemanja, v\xc4\x8dasih pa lahko tudi kasneje. Prav tako se pri zdravljenju uporabljajo razli\xc4\x8dna pomirjevala in uspavala, ki u\xc4\x8dinkujejo takoj po zau\xc5\xbeitju, vendar so dolgoro\xc4\x8dno lahko \xc5\xa1kodljiva in povzro\xc4\x8dajo odvisnost. _NEWLINE_Naslednja vrsta zdravil so antipsihotiki, ki pomagajo uravnovesiti biokemi\xc4\x8dno neravnovesje v mo\xc5\xbeganih. Ta zdravila zmanj\xc5\xa1ujejo halucinacije in blodnje ter izbolj\xc5\xa1ajo miselni tok, tako da postane bolj urejen in logi\xc4\x8den. Antipsihotiki du\xc5\xa1evno motnjo in simptome le zdravijo in zmanj\xc5\xa1ujejo in ne pripomorejo k popolnemu ozdravljenju. Po prenehanju jemanja ali ob nerednem jemanju zdravil zelo velikokrat pride do ponovnega poslab\xc5\xa1anja in pojava simptomov. Antipsihotike delimo na starej\xc5\xa1e ali klasi\xc4\x8dne  in novej\xc5\xa1e ali atipi\xc4\x8dne. Antipsihotiki ne povzro\xc4\x8dajo odvisnosti, se nanje ne navadimo in nimajo trajnih \xc5\xa1kodljivih posledic za telo. Antipsihoti\xc4\x8dna zdravila imajo neza\xc5\xbeelene u\xc4\x8dinke, saj se zlasti v prvih tednih jemanja lahko pojavijo suha usta, zamegljen vid, zaprtje in omotica. U\xc4\x8dinki navadno minejo po dolo\xc4\x8denem \xc4\x8dasu. Drugi mo\xc5\xbeni neza\xc5\xbeeleni u\xc4\x8dinki so nemir (podoben tesnobi), tresenje in togost okon\xc4\x8din. Vse to so neprijetni ob\xc4\x8dutki, ki pa niso nevarni in se lahko v sodelovanju z zdravnikom uspe\xc5\xa1no ubla\xc5\xbeijo.'