b'\n_START_ARTICLE_\nGrad Kamen\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1185 je v zgodovinskem viru omenjen vitez Leocardis de Antro, grad pa leta 1263 kot castrum Lapis in \xc5\xa1ele 1350 kot vest czem Stain, ko ga je dobil skupaj z gradom v Zijalki nad Begunjami in \xc5\xa1tirimi kastelani v posest Henrik III. Ortenbur\xc5\xa1ki. Grad in gospo\xc5\xa1\xc4\x8dina je bila sprva v lasti Ortenbur\xc5\xbeanov, ki pa v njem niso prebivala, temve\xc4\x8d so ga upravljali s pomo\xc4\x8djo kastelanov ali gradnikov. Grad je bil pomembna postojanka, kajti varoval je staro tovorni\xc5\xa1ko pot iz Bohinjskega kota in Zgornje Savske doline \xc4\x8dez Prevalo proti Tr\xc5\xbei\xc4\x8du in hospicu v Podljubelju do Koro\xc5\xa1ke._NEWLINE_Leta 1418 je grad pre\xc5\xa1el v last Celjskih grofov. Valvasor poro\xc4\x8da, da se je tu leta 1428 pri padcu s konja ubil Herman III., sin Hermana II. Celjskega. Celjski so grad in gospostvo dajali v fevd. Tako ga je leta 1442 kupil in imel v fevdu Hans II. Sepacher (ali Mlinski iz Mlinega pri Bledu), ki ga je nasledil sin Wolfgang. Po njihovem izumrtju od 1456 je pre\xc5\xa1el v posest Habsbur\xc5\xbeanov, \xc5\xa1e naprej pa je bil v lasti Wofganga Sepacherja, ki ga je leta 1458 prodal Andreju Kreigu. Kasneje je grad \xc5\xa1e nekajkrat zamenjal lastnike. Med njimi je bil tudi znameniti vitez Ga\xc5\xa1per Lambergar, zmagovalec v 85 turnirjih, ki ga opeva ljudska pesem o Pegamu in Lambergarju.\n_START_SECTION_\nDozidave gradu\n_START_PARAGRAPH_\nMnenja, kje v sklopu grajskega kompleksa je v 12. stoletju stal prvotni grad, so razli\xc4\x8dna, saj je grad Kamen zaradi dozidav spreminjal svojo podobo. Najstarej\xc5\xa1a ohranjena gradbena faza je skrita v stolpu z ve\xc4\x8d kot dva metra debelimi zidovi. Romanski stolp je neko\xc4\x8d imel vhod \xc4\x8dez dvi\xc5\xbeni most in zidano dvori\xc5\xa1\xc4\x8de._NEWLINE_V 14. stoletju naj bi se temu stolpu na nasprotnem, ni\xc5\xbejem delu skalnega hrbta pridru\xc5\xbeil gotski bivalni palacij podobne stolpaste oblike. V njem so bili stanovanjski prostori v \xc5\xa1tirih nadstropjih. Na zahodni strani je bilo obzidano dvori\xc5\xa1\xc4\x8de._NEWLINE_V 15.stoletju so za\xc4\x8deli spodnji del gradu postopoma \xc5\xa1iriti po skalni plo\xc5\xa1\xc4\x8dadi med obema stolpoma. Tur\xc5\xa1ka nevarnost, potres leta 1511, novo strelno oro\xc5\xbeje in \xc5\xbeelja po ve\xc4\x8djem udobju so v 16. stoletju izoblikovale kon\xc4\x8dno podobo gradu. Zgrajen je bil nov, prostornej\xc5\xa1i palacij z notranjim dvori\xc5\xa1\xc4\x8dem za shrambo, kuhinjo in obednico za slu\xc5\xbein\xc4\x8dad. V prvem nadstropju so bile gosposke sobe in kapela svetega Valentina, v drugem nadstropju pa spalnice. Tu je bil tudi skrivni izhod, kjer bi se lahko zatekli v hrib ali v bli\xc5\xbenji \xc2\xbbjamski grad\xc2\xab. Ju\xc5\xbeno pobo\xc4\x8dje so preuredili v terasaste vrtove in na ravnini pod gradom zgradili gospodarska poslopja in bastion.\n_START_SECTION_\nOpustitev gradu\n_START_PARAGRAPH_\nV 18. stoletju so grad opustili. Legenda govori, da naj bi leta 1740, ko so v Begunjah gradili novo \xc5\xbeupnijsko cerkev, z grajskih streh sneli opeko (bobrovec) in si jo v sklenjeni vrsti podajali iz rok v roke od gradu do stavbi\xc5\xa1\xc4\x8da. Z gradu so pobrali tudi vse stebre, okenske in vratne okvirje ter druge klesane dele, ki naj bi jih uporabili za prezidave gradu Kacen\xc5\xa1tajn v Begunjah in gradnjo hi\xc5\xa1. Stranski oltar v begunjski cerkvi menda izvira z gradu Kamen. Opu\xc5\xa1\xc4\x8deni grad se je kmalu spremenil v slikovite ru\xc5\xa1evine.\n_START_SECTION_\nKonzervatorska dela\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1959 so za\xc4\x8deli konzervatorska in restavratorska dela - \xc4\x8di\xc5\xa1\xc4\x8denje ru\xc5\xa1evin, odkopavanje nasutega materiala, utrjevanje zidovja, ... Romanski stolp, ki je imel dobro ohranjeno le zahodno stran, so pozidali in prekrili s streho. Grad so opremili z lesenimi stopni\xc5\xa1\xc4\x8di in mostovi._NEWLINE_Po grajskem prostoru je urejena sprehajalna pot. Grad Kamen je vklju\xc4\x8den v evropsko mre\xc5\xbeo gradov "Venerina pot". Ta povezuje mesta in gradove v Sloveniji, Avstriji, Italiji in na \xc4\x8ce\xc5\xa1kem, prek katerih je v 13. stoletju potoval vitez in pesnik Ulrik Lichtensteinski, ki je bil na tem popotovanju iz Benetk oble\xc4\x8den v masko kralji\xc4\x8dne Venere.'