b'\n_START_ARTICLE_\nMinisterial\n_START_PARAGRAPH_\nMinisterial (post-klasi\xc4\x8dna latinska beseda in pomeni prvotno "slu\xc5\xbeabnik" ali "agent", v \xc5\xa1ir\xc5\xa1em smislu), so bili ljudje, ki so se dvignili iz tla\xc4\x8danstva in se zna\xc5\xa1li na polo\xc5\xbeajih mo\xc4\x8di in odgovornosti. V fevdalizmu pripadnik vi\xc5\xa1jega sloja ni\xc5\xbejega plemstva, ki je opravljal voja\xc5\xa1ko ali upravno slu\xc5\xbebo pri vi\xc5\xa1jem plemi\xc4\x8du._NEWLINE_V Svetem rimskem cesarstvu, v visokem srednjem veku, beseda in njen nem\xc5\xa1ki prevod, Ministeriale(n) in Dienstmann, pomeni opis nesvobodnega plemstva, ki je v tem \xc4\x8dasu sestavljalo ve\xc4\x8dino nem\xc5\xa1kega vite\xc5\xa1tva. Znaki nesvobode so bili vezanost na gospoda z zajmom in omejena svoboda sklepanja zakonske zveze. Ministeriali niso bili pravno svobodni ljudje, vendar so sestavljali dru\xc5\xbebeni sloj. Njihov polo\xc5\xbeaj je urejal gospodar, kdo so lahko ali pa ne more poro\xc4\x8diti in niso mogli prena\xc5\xa1ati svojih pravic na dedi\xc4\x8de ali zakonce. Ministeriali so bili usposobljeni vitezi, ki so izvajali voja\xc5\xa1ke dol\xc5\xbenosti in so bili obkro\xc5\xbeeni z leskom vite\xc5\xa1tva in zato sprejeti kot plemi\xc4\x8di. Tako \xc5\xbeenske kot mo\xc5\xa1ki so lahko pridobili polo\xc5\xbeaj ministeriala, zakoni o ministerialih niso razlikovali med spoloma.\n_START_SECTION_\nZgodovina izraza\n_START_PARAGRAPH_\nPojem "ministeriales" se je pojavil \xc5\xbee v antiki. V rimskem imperiju je ozna\xc4\x8deval brezpla\xc4\x8dno osebje v pala\xc4\x8di, katere glavna naloga je bila oskrbovanje posestva. Ta skupina je imela poseben pravni status in tudi mo\xc5\xbenost, da ob ustrezni usposobljenosti in sposobnosti napreduje do visokih funkcij._NEWLINE_Vendar se je izraz prostorsko in \xc4\x8dasovno spreminjal in menjaval z drugimi oznakami. Tako sta bila servus (su\xc5\xbeenj) ali servientes (slu\xc5\xbeabnik) najpogostej\xc5\xa1a izraza, ki sta se uporabljala za ministeriales, kot sinonim za izraz in s tem povezanih nalog.  V 7. stoletju se je pri Merovingih pojavil izraz\xc2\xa0\xc2\xbbministeriales\xc2\xab\xc2\xa0za vi\xc5\xa1je osebje, a podrejeno dvoru. Tako je ostalo do obdobja karolin\xc5\xa1ke dinastije, le da je tu izraz\xc2\xa0\xc2\xbbministerialis\xc2\xab\xc2\xa0v grobem opredeljeval funkcijo najemnika ali obmo\xc4\x8dje odgovornosti nekega\xc2\xa0\xc2\xbbministeriuma\xc2\xab._NEWLINE_\xc5\xa0ele v 11. stoletju se je izraz ministerial za\xc4\x8del uporabljati kot ozna\xc4\x8dba privilegirane skupine nesvoboden plemi\xc4\x8dev. V 12. stoletju so se ministeriali okitili z naslovom milites - \'vitez\', ki je nastal v okviru voja\xc5\xa1ke aristokracije._NEWLINE_Danes se v zgodovinskih raziskavah jasno razlikuje med kraljevimi ministeriali (Reichsministerialen), cerkvenimi in plemstvom. To socialno in pravno razlikovanje nima sistemati\xc4\x8dnega terminologije v srednjeve\xc5\xa1kih virih.\n_START_SECTION_\nDo 11. stoletja\n_START_PARAGRAPH_\nIzvor ministerialnega rodovnika je nejasen. Srednjeve\xc5\xa1ki kronist poro\xc4\x8da, da je Julij Cezar premagal Galce in nagradil svoje germanske zaveznike z rimskim \xc4\x8dinom. Princem so podelili senatorski status, njihovim manj\xc5\xa1im vitezom (\'minores ... milites\') pa rimsko dr\xc5\xbeavljanstvo. Princem je dodelil naziv vitez, a ti niso bili le su\xc5\xbenji in slu\xc5\xbeabniki, ampak tudi vojaki in branitelji. Zato so se, pojasnjuje kronist,\xc2\xa0\xc2\xbbnem\xc5\xa1ki vitezi, v nasprotju s podobnimi v drugih dr\xc5\xbeavah, imenovali kraljevi slu\xc5\xbeabniki in prin\xc4\x8devski ministeriali\xc2\xab.  V Angliji ni bilo skupine vitezov z izrazom ministeriales, angle\xc5\xa1ki gospodarji so svojim vitezom dajali manj svobode kot njihovi nem\xc5\xa1ki gospodarji, ki so imeli kodificirane (in dobro branjene) pravice._NEWLINE_Opat Adalard od Corbie (\xe2\x80\xa0 826) je bil glavni svetovalec Karla Velikega in je opisal delovanje vlade v svojem delu De Ordine palatii. V njem je hvalil velike prednosti cesarskega osebja, ki so ga sestavljali v gospodinjstvu servii proprii (podlo\xc5\xbeniki), ki so bili prvi ministeriali, avtoritativno zabele\xc5\xbeeni.  Njegova pisma navajajo, da ne samo, da so jih \xc5\xa1teli kot izjemne njihovi nadrejeni, ampak so bili ministeriali mentorji tudi svojim naslednikom v obliki administrativnega programa za usposabljanje vajencev. To je lahko izvor ministerialov kot posameznika v dolo\xc4\x8denem polo\xc5\xbeaju._NEWLINE_V \xc4\x8dasu cesarja Konrada II. (990-1039) so bili ministeriali prvi\xc4\x8d poseben razred. Imeli so organizacijo zaposlenih uradnikov in administratorjev. V dokumentih so navedeni kot ministerialis vir ali mo\xc5\xa1ki ministeriali._NEWLINE_Ministeriales v post-klasi\xc4\x8dnem obdobju, ki niso bili v kraljevem gospodinjstvu, so bili prvi podlo\xc5\xbeniki ali su\xc5\xbenji, odvzeti iz servi proprii ali slu\xc5\xbein\xc4\x8dadi (v nasprotju s servi casati, ki so bili obdelovalci zemlje na posesti). Tem uslu\xc5\xbebencem so bile zaupane posebne odgovornosti, kot je vodenje kmetije, upravljanje financ (chancery) ali razli\xc4\x8dnega premo\xc5\xbeenja. Svobodni plemi\xc4\x8di (edelfreie) niso vstopali v slu\xc5\xbebena razmerja z drugimi plemi\xc4\x8di, tako so morali gospodarji nujno zaposliti sodne izvr\xc5\xa1itelje, administratorje in uradnike izmed svojih nesvobodnih uslu\xc5\xbebencev, ki so izpolnjevali tudi vlogo vojakov. Od 11. stoletja dalje je izraz ozna\xc4\x8deval ljudi, ki so \xc5\xbeiveli kot \xc4\x8dlani vite\xc5\xa1kega razreda z bodisi lastnim gospostvom ali najemom od vi\xc5\xa1jega gospodarja, imeli pa so tudi nekaj politi\xc4\x8dnega vpliva (med drugim izvajanje uradnika na dvoru)_NEWLINE_Kralji so za voja\xc5\xa1ke potrebe uporabili svoje kneze, ki so v zameno postali njihovi vazali. Svobodni plemi\xc4\x8di pod knezom niso nujno hoteli slu\xc5\xbeiti kot vazali, zato so bili kralji, knezi, \xc5\xa1kofje in nad\xc5\xa1kofje primorani v voja\xc5\xa1ko slu\xc5\xbebo zaposliti nesvobodne osebe. To telo je sestavljala skupina imenovana ministeriales._NEWLINE_Obstajali sta dve vrsti ministerialov: casati, ki so upravljali zemljo in posestva in so bili pla\xc4\x8dani iz izkupi\xc4\x8dka od zemlji\xc5\xa1\xc4\x8da in non-casati, ki so imeli upravne in voja\xc5\xa1ke polo\xc5\xbeaje in so bili pla\xc4\x8dani v dolo\xc4\x8denem znesku v kovancih ali z delom prihodkov od mlinov, cestnin ali mostnin ali drugih pristojbin in pristani\xc5\xa1kih taks.\n_START_SECTION_\n11.\xe2\x80\x9312. stoletje\n_START_PARAGRAPH_\nKer je potreba po takih servisnih storitvah postala bolj akutna (kot je bil primer med investiturnim bojem) in njihove dol\xc5\xbenosti in pravice do tedaj nekoliko nejasne, so te postale bolj jasno opredeljene. Ministeriali so se v obdobju Salijcev (1024-1125) razvili v nov in \xc5\xa1e bolj diferenciran razred. Dobili so fevde, ki v za\xc4\x8detku niso bili dedni, v zameno za predvideno vite\xc5\xa1ko uslugo. Dovoljeno jim je bilo tudi da imajo alod: lastni\xc5\xa1tvo nepremi\xc4\x8dnine (zemlji\xc5\xa1\xc4\x8da, zgradbe in opreme), ki je bila neodvisna od nadrejenega lastnika, vendar se ni smela nekontrolirano zamenjati brez soglasja vladarja. Ministeriali so ustanovili \xc5\xa1tiri visoke polo\xc5\xbeaje, potrebne za vodenje velikega gospodinjstva: sene\xc5\xa1al (dvorni upravitelj), butler (glavni slu\xc5\xbeabnik), mar\xc5\xa1al (vodja dvornega urada) in komornik (visok uslu\xc5\xbebenec na dvoru, odgovoren zlasti za gospodarska ali finan\xc4\x8dna vpra\xc5\xa1anja). Bili so vicedomi (vice dominus ali vodje posesti oziroma namestniki gospodarja) ali kastelani, ki so imeli voja\xc5\xa1ke in druge obveznosti. Konrad II. Kuchl je bil finan\xc4\x8dni svetovalec \xc5\xa1tirih nad\xc5\xa1kofov v obdobju 40 let. _NEWLINE_Od vladavine nad\xc5\xa1kofa Konrada II. (1024-1039) dalje so bili zaposleni kot oskrbniki (V\xc3\xb6gte), kastelani (Burggrafen) in sodniki pri upravljanju cesarskih ozemelj in pripadajo\xc4\x8dih kne\xc5\xbeevin. Kot cesarski ministeriali (Reichsministerialen) so bili podrejeni Salijcem in zlasti Hohenstaufnom, cesarskim vladarjem._NEWLINE_V nad\xc5\xa1kofiji Salzburg so ministeriali in duhovniki skupaj izvolili nad\xc5\xa1kofa Gebharda leta 1060, kot tudi vsakega nad\xc5\xa1kofa med letoma 1147 do 1256 razen Konrada III. (r. 1177-83)._NEWLINE_Ministeriali so lahko izhajali iz razli\xc4\x8dnih poklicnih skupin. V Salzburgu se pojavi v 1125/47 v traditionsbuch (knjiga tradicij) Timo kot miles (vitez) nad\xc5\xa1kofijskega ministerialnega posestva, ki je deloval kot mestni grof in tudi kot trgovec._NEWLINE_Z 12. stoletju je obstajala razlika med ve\xc4\x8djimi ministeriali (ministeriales maiores), ki so imeli svoje vazale in manj\xc5\xa1imi (ministeriales minores), ki niso imeli svojih vazalov._NEWLINE_V 12. stoletju je staro svobodno plemstvo Salzburga celo menila, da je pametna predati svojo svobodo v zameno za varnost pokroviteljstva Salzburga. Okoli 1145 se je Ulrich I. iz ni\xc5\xbeje plemi\xc5\xa1ke dru\xc5\xbeine Sims odlo\xc4\x8dil, da podredi svoje gospodinjstvo nad\xc5\xa1kofu s poroko salzbur\xc5\xa1kega ministeriala Liutkarda von Berga. Njegov sin Ulrik II., se je rodil v stan svoje matere, kot je bila praksa, zato so Simssi u\xc5\xbeivali varstvo en najmo\xc4\x8dnej\xc5\xa1ih hi\xc5\xa1 v regiji. To je bila pametna strategija \xc5\xa1ibkih Simsov, ki so bili obdani s pohlepnimi sosedi._NEWLINE_Do konca 12. stoletja je bil izraz miles rezerviran tako za svobodne bojevnike, kot tudi za ministeriale. Tekom 13. stoletja je bil njihov status po\xc4\x8dasi izena\xc4\x8den s svobodnim plemstvom ali vazali. Sledovi slu\xc5\xbenosti postopoma blede in "najeti fevdi" se spremenijo v ustrezne dedne fevde, deloma tudi zato, ker so obubo\xc5\xbeani svobodni plemi\xc4\x8di svoj svobodni status prostovoljno zamenjali za ministeriale.\n_START_SECTION_\n13. stoletje in naprej\n_START_PARAGRAPH_\nV 13. stoletju je bavarska zakonodaja dolo\xc4\x8dila, da je bil polo\xc5\xbeaj ministerial (ali Dienstmann) vi\xc5\xa1ji od obi\xc4\x8dajnih milites in samo monarhom in knezom je bilo dovoljeno, da ohranijo ministeriale.  Cesarski dvori si vedno bolj jemljejo pravico za ministeriale, kot takrat, ko je leta 1225 grof Friderik Isenber\xc5\xa1ki umoril nad\xc5\xa1kofa Engelberta iz K\xc3\xb6lna. Nad\xc5\xa1kofijski ministeriali so vlo\xc5\xbeili prito\xc5\xbebo (in s krvjo obarvana obla\xc4\x8dila) na kraljevo sodi\xc5\xa1\xc4\x8de in zahtevati pravi\xc4\x8do. Grofova brata, \xc5\xa1kofa v M\xc3\xbcnstru in Osnabr\xc3\xbccku sta bila pred sodi\xc5\xa1\xc4\x8dem obto\xc5\xbeena za sostorilstvo in prelivanje krvi na sodi\xc5\xa1\xc4\x8du je bilo za las prepre\xc4\x8deno. Grof Friderik je bil obsojen v odsotnosti, vsi njegovi ministeriali so bili odpu\xc5\xa1\xc4\x8deni, Frederick pa ujet in raz\xc4\x8detverjen na kolesu. _NEWLINE_Od 13. in 14. stoletja dalje so ministeriali oblikovali bistven del ni\xc5\xbejega plemstva, v 15. stoletju pa oblikovali jedro nem\xc5\xa1kega vite\xc5\xa1kega razreda (Ritterstand). Druge regije niso bile tako odprte, zato dokumenti nizozemske province Gelderland v poznem 15. stoletju \xc5\xa1e naprej razlikujejo med plemi\xc5\xa1kimi vitezi ter rojenimi ministeriali.\n_START_SECTION_\nSocialna diferenciacija\n_START_PARAGRAPH_\nPravno gledano je bil ministerial zavezan s pravicami in dol\xc5\xbenostmi na njegovem obmo\xc4\x8dju. Obstajala je socialna razlika med ve\xc4\x8djimi in manj\xc5\xa1imi ministeriali. Ve\xc4\x8dji ministeriali so imeli svoje podrejene milites ali vojsko. To so lahko bili bodisi svobodni vitezi (kot je bil Werner iz Bollanda, ki je vzdr\xc5\xbeeval 1.100 podrejenih vitezov za Friderika Barbarosso) ali manj\xc5\xa1i ministeriali, kot je bila bogata vdova Diemut von H\xc3\xb6gl, ki je imela \xc5\xa1tiri gradove z ministerialnim kaplanom, komornika in sene\xc5\xa1ala.  Manj\xc5\xa1i ministeriali so bili tisti, ki niso imeli nobenih podrejenih, ampak le pisarno in so lahko ali pa ne ohranili oro\xc5\xbeje in oklep.\n_START_SECTION_\nUporaba in dol\xc5\xbenosti\n_START_PARAGRAPH_\nKot pri vseh srednjeve\xc5\xa1kih terminih vazalstva, se dol\xc5\xbenosti, obveznosti in koristi razlikujejo po regijah in celo zaradi individualnih pogajanj ali tradicije. Te so v Svetem rimskem cesarstvu pogosto zabele\xc5\xbeene v dokumentu imenovanem Dienstrecht ali \'kodeks storitev\'.\n_START_SECTION_\nVojska\n_START_PARAGRAPH_\nEna stalnica je bila ukrep, da je dol\xc5\xbenost do gospodarja slu\xc5\xbeenje voja\xc5\xa1kega roka. To je bilo lahko v obliki dejanske osebne udele\xc5\xbebe ministeriala ali pla\xc4\x8dilo za financiranje drugih, ki so \xc5\xa1li v vojno. Samostan Maurmunster bele\xc5\xbei naslednje:_NEWLINE_Ko je kralj napovedal akcijo (profectio) \xc5\xa1kofu (v tem primeru Metzu), je \xc5\xa1kof poslal uradnika k opatu in opat je zbral svoje ministeriale. Obvestil jih je o akciji in ti so morali zbrati mo\xc5\xa1ke in opremo ...: en voz s \xc5\xa1estimi kravami in \xc5\xa1est mo\xc5\xa1kih; enega konja s sedlom in opremo ter dvema mo\xc5\xa1kima, vodjo in voznikom ... \xc4\x8ce je kralj premaknil vojsko v Italijo, so vse kmetije prispevale v ta namen svoje obi\xc4\x8dajne davke (to je verjetno celotna letna najemnina kot izredni davek). \xc4\x8ce je vojska premikala proti Sa\xc5\xa1ki, Flandriji ali kam drugam na tej strani Alp, j bilo treba dati le polovico tega zneska. Iz teh dodatnih davkov so bili vozovi in \xc5\xbeivali natovorjeni z obroki in drugimi predmeti, ki so bili potrebni za potovanje. _NEWLINE_V Bambergu je karolin\xc5\xa1ki na\xc4\x8din zagotavljanja vojakov za akcijo ostal v veljavi. Ministeriali so bili zdru\xc5\xbeeni v trojkah; eden je \xc5\xa1el na akcijo, medtem ko sta bila druga dva odgovorna za opremljanje in hrano. To je bilo zagotovilo, da so bili tisti, ki so bili poslani v vojno, nanjo tudi pripravljeni. To ka\xc5\xbee tudi, da voja\xc5\xa1ka obveznost ni nujno pomenila odhod v vojsko. Nad\xc5\xa1kofje K\xc3\xb6lna so razlikovali med svojimi revnej\xc5\xa1imi in bogatej\xc5\xa1imi vazali. Ministeriali z letnim dohodkom 5 mark ali ve\xc4\x8d so mora iti v akcijo osebno, tisti z manj\xc5\xa1imi dohodki so imeli na izbiro, da gredo na pohod ali dajo polovico dohodka svojega fevda tisto leto kot voja\xc5\xa1ki davek.\n_START_SECTION_\nAdministracija\n_START_PARAGRAPH_\nMinisteriali so imeli vrsto slu\xc5\xbeb, s pomo\xc4\x8djo katerih so upravljali fevd. To so bile \xc5\xa1tirih tradicionalne slu\xc5\xbebe gospodinjstva: komornik, mar\xc5\xa1al, butler in sene\xc5\xa1al. Konrad II. von Kuchl je slu\xc5\xbeil nad\xc5\xa1kofu kot finan\xc4\x8dni svetovalec \xc5\xa1tirideset let, Werner von Lengfelden je bil mojster velike kuhinje na gradu Hohensalzburg in Ulrik II. je slu\xc5\xbeil kot vicedom Salzburga v letu 1261, nato pa \xc5\xa1e ve\xc4\x8dkrat kot mar\xc5\xa1al med letoma 1270 in 1295 in kot burgrave Tittmoninga leta 1282. Ministerialom so lahko dodelili tudi neuporabljena ali slabo branjena obmejna obmo\xc4\x8dja, kot grad Laudegg in Hohenwerfen.\n_START_SECTION_\nTrgovina in poslovanje\n_START_PARAGRAPH_\nVe\xc4\x8dji ministeriali so se ukvarjali predvsem s trgovanjem z umazanim denarjem, tako kot mnogo plemstva v tistem \xc4\x8dasu, vendar Freed ugotavlja, da si \xc5\xa1tevilni ministeriale niso mogli privo\xc5\xa1\xc4\x8diti vihati nosove nad dohodkom. Okoli leta 1125 je Timo slu\xc5\xbeil ne le kot burgrave Salzburga, ampak tudi kot trgovec mesta. Ortolf iz Kaia, tudi Salzbur\xc5\xbean, je posredoval pridelke svojih lastnih vinogradov, Gerhoh Itzling se je celo pojavil kot cehovski mojster v Salzburgu.\n_START_SECTION_\nPravice in omejitve\n_START_PARAGRAPH_\nPlemstvo je bilo socialno razslojeno tako, da so celo nesvobodni ministeriali veljali ve\xc4\x8d kot svobodnjaki. [33] Ker so bili ni\xc5\xbeje plemstvo, so bili ministeriali opro\xc5\xa1\xc4\x8deni bolj zoprnih dol\xc5\xbenosti, ki so jih sicer opravljali drugi su\xc5\xbenji. Nekateri \xc5\xbeenski ministeriali pa so opravljali tudi gospodinjske dol\xc5\xbenosti._NEWLINE_Ministeriali so bili su\xc5\xbenji in se kot taki niso mogli premikati brez izrecnega dovoljenja svojega gospodarja ali gospodarice, \xc4\x8deprav je v nekaterih de\xc5\xbeelah duhovniki lahko \xc5\xa1li na romanje brez dovoljenja. Ministerialom je bilo marsikje prepovedano se poro\xc4\x8diti brez dovoljenja. Vsak zakon je bil predmet pregleda ali odobritve lastnika._NEWLINE_Obi\xc4\x8dajni pravilo je bilo, da so imeli otroci iz zakonov me\xc5\xa1anega statusa, pravno podlago ni\xc5\xbejega od star\xc5\xa1ev. Otrok svobodnega viteza in nesvobodnega ministeriala, je bil zato ministerial. Status matere bi bil otrokov status (partus sequitor ventrem).\n_START_SECTION_\nStanje na Slovenskem\n_START_PARAGRAPH_\nV 10. In 11. stoletju na ozemlju dana\xc5\xa1nje Slovenije ni bilo pomembnih fevdalnih sredi\xc5\xa1\xc4\x8d in \xc5\xa1kofijskih sede\xc5\xbeev. So pa posvetni in cerkveni fevdalci (Spanheimi, Babenber\xc5\xbeani, Gori\xc5\xa1ki grofje, Celjski, Ptujski, \xe2\x80\xa6, oglejski patriarh, salzbur\xc5\xa1ka, freisun\xc5\xa1ka, bamber\xc5\xa1ka in briksen\xc5\xa1ka \xc5\xa1kofija) na svojih ozemljih pozidali ve\xc4\x8d manj\xc5\xa1ih ministerialnih gradov iz katerih so upravljali svoje posesti. Gradove so upravljali vazali ali ministeriali. \xc5\xa0tevilo gradov je nara\xc5\xa1\xc4\x8dalo v 12. in 13. stoletju in postopno preraslo v sredi\xc5\xa1\xc4\x8da manj\xc5\xa1ih gospostev ni\xc5\xbejega plemstva. Zaradi izumiranja rodbin so nekateri propadli, do srede 15. stoletja pa je velik del pre\xc5\xa1el pod oblast de\xc5\xbeelnega kneza.'