b'\n_START_ARTICLE_\nRegnum Carantanum\n_START_PARAGRAPH_\nRegnum Carantanum (tudi Regnum Carentanum, Charentariche, Charintariche ali Karenteriche, dobesedno Karantansko kraljestvo) je bilo med letoma 876 in 887 (ali celo do devetdesetih let 9. stoletja) posebno gospostveno obmo\xc4\x8dje (regnum) Arnulfa Koro\xc5\xa1kega, ki je zajemalo vsaj podro\xc4\x8dje Karantanije, grofije ob Savi (predhodnice Kranjske), Zgornje Panonije in Spodnje Panonije. Gospostveno obmo\xc4\x8dje, katerega sredi\xc5\xa1\xc4\x8da so bila Blatenski kostel in obmo\xc4\x8dje Krnskega gradu, je spadalo v sklop Vzhodnofrankovskega kraljestva, vendar je predvsem med letoma 882 in 887 delovalo skoraj povsem neodvisno od njega.\n_START_SECTION_\nRegnum\n_START_PARAGRAPH_\nV popularnem zgodovinopisju se raz\xc5\xa1irja zmotna ideja, da je bil Regnum Carantanum samostojno kraljestvo slovenskih prednikov, saj so se v frankovskem imperiju dejansko pojavili trije tipi regna. Prvi tip ozna\xc4\x8duje celoten frankovski imperij, drugi tip ozna\xc4\x8duje frankovsko podkraljestvo (npr. Regnum Francorum orientalium), tretji tip pa politi\xc4\x8dno in regionalno entiteto, ki so ji ime izbrali lokalni prebivalci; prvima dvema tipoma regna so vladali kralji (rex), tretjemu tipu pa so lahko vladali kraljevi sinovi (s titulo kralja ali brez nje) ali celo princi, ki niso bili iz kraljeve dru\xc5\xbeine. Ena od najbolj znanih regna tretjega tipa je bila tedaj Bavarska, kjer je Ludvik Nem\xc5\xa1ki med letoma 830 in 833 celo uporabljal naslov rex Baioariorum (bavarski kralj), pribli\xc5\xbeno v istem \xc4\x8dasu pa je obstajal tudi regnum in Orientali Francia._NEWLINE_Zgodovinar Bogo Grafenauer izraz regnum le v navednicah prevaja kot\xc2\xa0\xc2\xbbkraljestvo\xc2\xab\xc2\xa0in zgodovinar Peter \xc5\xa0tih je pokazal, da se Arnulf v listinah iz let 880-886 \xc5\xa1e naprej navaja le kot vojvoda (dux). Arnulfov regnum torej nosi tipi\xc4\x8dne zna\xc4\x8dilnosti tretjega tipa regna. Namesto, da bi govorili o kraljestvu, moramo to poimenovanje razumeti kot izraz za de\xc5\xbeelo z dolo\xc4\x8deno stopnjo avtonomije (provincia, regio, patria).\n_START_SECTION_\nVzroki nastanka Karantanskega regnuma\n_START_PARAGRAPH_\nKaroling Karlman ni imel zakonitih sinov, ampak le nezakonskega sina Arnulfa, ki mu je posku\xc5\xa1al omogo\xc4\x8diti \xc4\x8dim bolj\xc5\xa1e mo\xc5\xbenosti za dru\xc5\xbebeni vzpon: omogo\xc4\x8dil mu je, da so mu Franki priznali fiktivni status polnopravnega Karolinga, tako da je dobil tudi naziv sin iz kraljevske dru\xc5\xbeine (filius regalis). Zagotovitev lastnega regnuma prav tako spada med tovrstne poskuse. Naslednji razlog za nastanek obse\xc5\xbenega Karantanskega regnuma je razdrobljenost vzhodnofrankovskega kraljestva, v katerem po smrti Ludvika Nem\xc5\xa1kega ni ve\xc4\x8d obstajala mo\xc4\x8dna enotna avtoriteta, ampak je bila oblast razdeljena med kraljeve tri sinove: Ludvik Mlaj\xc5\xa1i je zavladal Frankovski in Sa\xc5\xa1ki, Karel Debeli Alemaniji in Alzaciji, med tem ko je Arnulfov o\xc4\x8de Karlman postal kralj na Bavarskem, v Panoniji in v Karantaniji in mu nih\xc4\x8de ni mogel prepre\xc4\x8diti podpore Arnulfu. Vzroki, ki so okrepili Karantanski regnum so gotovo tudi doma\xc4\x8de narave - vzhodnoalpsko slovansko prebivalstvo je bilo dovolj mo\xc4\x8dno tudi v vi\xc5\xa1jih dru\xc5\xbebenih slojih, da je lahko stekel proces, v marsi\xc4\x8dem soroden nastajanju plemenskih vojvodin.\n_START_SECTION_\nZgodovina Karantanskega regnuma\n_START_PARAGRAPH_\n\xc4\x8ceprav je kralj Karlman leta 876 zavladal nad Bavarsko, Karantanijo in Panonijo, je \xc5\xbee leta 876 Karantanijo in Panonijo dodelil kot regnum za svojega nezakonskega sina Arnulfa. Ko je Karlman leta 880 umrl, je Karlmanov brat Ludvik III. ne\xc4\x8daku Arnulfu \xc5\xa1e naprej pustil njegov regnum. Le-ta je obsegal obmo\xc4\x8dje Karantanije, Zgornje in Spodnje Panonije ter grofijo ob Savi. \xc4\x8ceprav je Karlman upravljanje Karantanije, podro\xc4\x8dja ob zgornji Savi, Panonije in Slavonije leta 876 prepustil Arnulfu, ni mogo\xc4\x8de potrditi, da je Slavonija pred letom 884 bila del Karantanskega regnuma. \xc5\xa0e ve\xc4\x8d: najkasneje leta 884 na podro\xc4\x8dju kasnej\xc5\xa1ega kajkavskega govora med Dravo in Savo, to je na ju\xc5\xbenem koncu Panonije, kjer je neko\xc4\x8d vladal tudi Ljudevit Posavski , vlada knez Braslav (dux Brazlavo), ki je imel celo svoj lasten klientelni regnum. Darovnice, s katerimi je imel v letih 876-888 opraviti diakon Gundbato, ka\xc5\xbeejo, da je imel Arnulf v Karantanskem regnumu celo kraljevske prerogative podeljevanja fevdov, kar ka\xc5\xbee na notranjo samostojnost tega obmo\xc4\x8dja._NEWLINE_Po smrti strica Ludvika III. leta 882 se je Arnulfov polo\xc5\xbeaj \xc5\xa1e okrepil, saj je najkasneje v tem \xc4\x8dasu postal zelo dejaven v bavarski politiki, kjer je tega leta \xc5\xbee nastopal tudi kot bavarski voditelj (princeps Baiovariorum). Na dvig regnuma v tem \xc4\x8dasu ka\xc5\xbee tudi dejstvo, da se poleg Bavarske omenja tudi Karantanija, poleg Bavarcev pa tudi Slovani. V letih med 882 in 887 se enkrat omenja tudi Regnum Arnulfi, kjer pa hkratno omenjanje Bavarcev in Slovanov daje slutiti, da gre za novi regnum, ki vklju\xc4\x8duje tako Bavarsko kot Karantanski regnum. Arnulf v tem \xc4\x8dasu v odnosu do frankovskega kraljestva dose\xc5\xbee skoraj popolno notranjo in zunanjo samostojnost: sam podeljuje kraljeve posesti, sam imenuje upravitelje pokrajin, se na lastno pest vojskuje z velikomoravskim knezom Svetopolkom in z njim neodvisno od ostalih Frankov sklepa premirje. Karantanski regnum in bavarsko-karantanski Regnum Arnulfi sta leta 887 omogo\xc4\x8dila, da se je na dr\xc5\xbeavnem zboru v Triburu/Trieru pojavil tudi Arnulf z vojsko Bavarcev in karantanskih Slovanov in osvojil frankovsko oblast. Ker je Arnulf odtlej nastopal kot frankovski vladar, lahko o regnumih po letu 887 govorimo le \xc5\xa1e pogojno._NEWLINE_Zunanja politika Karantanskega regnuma ni bila povezana le z bojem za frankovski prestol, ampak tudi s spori z Velikomoravsko in z Mad\xc5\xbeari. Osamljeni in ambiciozni Arnulf, ki se je moral ukvarjati predvsem s politiko do ostalih Frankov, je bil na udaru predvsem na vzhodnem obmo\xc4\x8dju regnuma- to je v Zornji Panoniji in Spodnji Panoniji, kjer so Velikomoravci iskali povod za spopad. Leta 871 je Ludvik Nem\xc5\xa1ki za mejnega grofa v Zgornji Panoniji postavil nekega Arba. Sinovi prej\xc5\xa1njih mejnih grofov so tej neobi\xc4\x8dajni spremembi nasprotovali, zato se je Arbo v strahu pred nasiljem obrnil na frankovskega vladarja in tudi na Svetopolka, kneza Velikomoravske, kateremu je kot talca na njegov dvor poslal lastnega sina, Velikomoravci pa so pod prej\xc5\xa1njima mejnima grofoma veliko pretrpeli in so potrdili pripravljenost na pomo\xc4\x8d. Moravani so zato pri\xc4\x8deli pusto\xc5\xa1iti po Zgornji Panoniji, uporni sinovi nekdanjih mejnih grofov, ki so bili zaradi izgona Arba v nemilosti pri vladarju, pa so prebegnili k Arnulfu. Ta jim je ponudil pomo\xc4\x8d. Proti Velikomoravcem se je povezoval tudi z Bolgari. Svetopolk je zbral vojsko in se v letih 882-884 zelo uspe\xc5\xa1no bojeval z Arnulfom: Panonija je bila opusto\xc5\xa1ena, mnogi tla\xc4\x8dani pobiti, voditelji bodisi odvedeni v ujetni\xc5\xa1tvo bodisi iznaka\xc5\xbeeni in zatem vrnjeni (nekaterim so odsekali roko, drugim jezik, tretjim spolovila)._NEWLINE_Arnulfova podpora ube\xc5\xbenim sinovom je pomenila upor proti svojemu vladarju, zato sta frankovski in velikomoravski vladar postala geografska in politi\xc4\x8dna zaveznika proti Arnulfu, kar je leta 884 privedlo do sporazuma med njima. V vojni Svetopolk Panonije vseeno ni povsem zavzel, je pa v njej zelo verjetno pridobil velike posesti, ki so bile potrjene z mirovno pogodbo. Arnulf je mir sklenil \xc5\xa1ele leta 895, kar ka\xc5\xbee kako veliko avtonomijo si je privo\xc5\xa1\xc4\x8dil. Ko je Arnulf postal frankovski vladar, se je Velikomoravcem ma\xc5\xa1\xc4\x8deval tako, da je leta 892 kot svoje zaveznike v boju proti Velikomoravcem poklical Mad\xc5\xbeare; ko je leta 894 Svetopolk umrl, pa je do preobrata pri\xc5\xa1lo pri Mad\xc5\xbearih, ki so prav tega leta vdrli v Panonijo._NEWLINE_Leta 862 ali 863 so Mad\xc5\xbeari napadli Vzhodne Franke, 881 pa so se pri Dunaju spopadli z Bavarci; morda je v obeh primerih \xc5\xa1lo za politi\xc4\x8dne povezave z Velikomoravci, saj je leta 862 pri\xc5\xa1lo do koalicije med Velikomoravci in Karlmanom proti ostalim Frankom, dogodki leta 881 pa so lahko neposredno povezani z za\xc4\x8detkom moravsko-karantanske vojne. \xc4\x8ce so se leta 892 Mad\xc5\xbeari kot Arnulfovi zavezniki bojevali proti Velikomoravski, so se leta 894 obrnili proti Arnulfu. Da bi se ubranil pred mad\xc5\xbearskim navalom, se je Arnulf obrnil na vazalnega slavonskega kneza Braslava. S tem je bilo iz obmo\xc4\x8dja (nekdanjega) Karantanskega regnuma izlo\xc4\x8deno prvo ve\xc4\x8dje podro\xc4\x8dje. Leta 899 je Arnulf umrl, leta 898 ali 899 pa so Mad\xc5\xbeari preko dana\xc5\xa1njega slovenskega ozemlja \xc5\xbee vpadli v Italijo.; najkasneje leta 900 so Mad\xc5\xbeari Panonijo povsem opusto\xc5\xa1ili in zasedli._NEWLINE_Vzroki, da so bili panonski predeli Karantanskega regnuma tako hitro izgubljeni, so \xc5\xa1tevilni. Glavni notranji razlog je iz\xc4\x8drpanost v preteklih spopadih. Spodnja Panonija je bila konfliktno podro\xc4\x8dje \xc5\xbee za Koclja, v letih med 882 in 884 pa je podro\xc4\x8dje Zgornje in Spodnje Panonije opusto\xc5\xa1ila velikomoravska vojska, ki je zajela ali pohabila velik del vojske in plemstva. Splo\xc5\xa1ni razlog za \xc5\xa1ibkost Frankov proti Mad\xc5\xbearom je bil, da \xc5\xa1tevilna mesta in gradi\xc5\xa1\xc4\x8da niso imela dovoljenja za utrditev. Mad\xc5\xbeari pa so v Evropo prinesli uporabo konjskega stremena, ki ga Evropejci dotlej niso poznali, in ki je omogo\xc4\x8dalo spretno premikanje na plemenitih jahalnih konjih, nenadne napade, hlinjenje pobegov in pripravljanje zased, zato so Mad\xc5\xbeari kot konjeni\xc5\xa1ko ljudstvo zlahka obvladali panonske stepe.'