b'\n_START_ARTICLE_\nOskij\xc5\xa1\xc4\x8dina\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nOski (latinsko: Osci, gr. Opikoi), zgodnjeitalsko (indoevropsko) ljudstvo, je skupno ime vseh tistih italskih plemen, ki so \xc5\xbeivela ju\xc5\xbeno od Lacija in so se naselila prete\xc5\xbeno v Kampaniji. Uporabljali so lastno, iz etrur\xc5\xa1\xc4\x8dine prirejeno pisavo. Ko so jih izrinili Sabeli, se je njihovo ime v Kampaniji in drugod ohranilo in s\xc4\x8dasoma so za\xc4\x8deli z njim imenovati zelo podoben jezik priseljencev. Ljudstva Samniti, Frentani, Kampanijci, Lukanci, Bruti, Mamertini in Apulijci so vsa govorila jezike oskijskega tipa._NEWLINE_V samnitskih vojnah so Rimljani strli jedro oski\xc5\xa1ke mo\xc4\x8di in proti koncu republike je izginil tudi njihov z latin\xc5\xa1\xc4\x8dino sorodni jezik. \xc5\xa0e najdlje se je oskij\xc5\xa1\xc4\x8dina ohranila v okolici Pompejev, kjer so jo govorili vse do njihovega propada leta 79.\n_START_SECTION_\nNapisi\n_START_PARAGRAPH_\nOhranjenih je nad 200 napisov od 4. stoletja pr. n. \xc5\xa1t. do 1. stoletja n. \xc5\xa1t., ki so napisana v oski\xc5\xa1kih nare\xc4\x8djih. Najbolj znana sta Tabula Bantina, ki vsebuje mestne predpise, in Cippus Abellanus, pogodba o uporabi sveti\xc5\xa1\xc4\x8da.'