b'\n_START_ARTICLE_\nBartolom\xc3\xa9 de Las Casas\n_START_SECTION_\nMladost in \xc5\xa1olanje\n_START_PARAGRAPH_\nBartolomejeva dru\xc5\xbeina izhaja iz Francije in se je kasneje ustalila v Sevilji, kjer si je pridobila ugled in bogastvo. Rodil se je materi Isabeli de Sosa in o\xc4\x8detu Franciscu de las Casasu, trgovcu in enemu prvih Evropejcev, ki so videli Novi kontinent. Podatki o njegovem izkrcanju v Ameriki niso gotovi, zgodovinarji pa menijo, da je Kolumba (skupaj s svojim bratom, kapitanom Franciscom de Pe\xc3\xb1aloso) spremljal samo na njegovi drugi odpravi. Vrnil se je leta 1497, ko je Bartolom\xc3\xa9 kot vojak \xc5\xa1el v Granado in nato v Sevilji na Katoli\xc5\xa1ki akademiji, ki jo je vodil Antonio de Nebrija, \xc5\xa1tudiral latin\xc5\xa1\xc4\x8dino. O\xc4\x8de mu je za darilo pripeljal mo\xc5\xa1kega iz plemena\xc2\xa0\xc2\xbbTa\xc3\xadnos\xc2\xab, ki je z njim ostal do leta 1500, ko se je zaradi dekreta kraljice Izabele Katoli\xc5\xa1ke vrnil nazaj v domovino.\n_START_SECTION_\nPrvi stiki z Novim svetom in odnos do staroselcev\n_START_PARAGRAPH_\nBartolom\xc3\xa9 je skupaj s svojim o\xc4\x8detom in stricem odpotoval na Novi kontinent na Hispanjolo leta 1502 v odpravi Nicol\xc3\xa1sa de Ovanda. Takrat je imel 28 let in je \xc5\xbee pridobil teolo\xc5\xa1ko izobrazbo. Od\xc5\xa1el je iz radovednosti in \xc5\xbeelje po \xc5\xa1irjenju katoli\xc5\xa1ke vere._NEWLINE_V Seviljo se je vrnil leta 1506 in svojo pot nadaljeval proti Rimu, kjer je bil imenovan za diakona. Ko se je \xc4\x8dez dve leti odpravil nazaj na Hispanjolo, je prevzel prezbiterij portori\xc5\xa1kega \xc5\xa1kofa in bil tako imenovan za prvega poslanega duhovnika v Novem svetu. Takrat je bil pri\xc4\x8da protestom proti izkori\xc5\xa1\xc4\x8danju staroselcev, ki sta jih izvajala dominikanca Pedro de C\xc3\xb3rdoba in Antonio de Montesinos. Dosegla sta tudi zakon, ki je priznaval staroselce za svobodne prebivalce, vendar ga upravniki niso sprejeli. Tudi Bartolom\xc3\xa9 je bil prvih petnajst let enak ostalim kolonizatorjem: bil je upravnik, imel je rudnike in haciende ter pri obdelovanju zemlje izkori\xc5\xa1\xc4\x8dal staroselce. Spoznal se je s Cort\xc3\xa9som, Pizarrom, Alvaradom in leta 1511, ko je bil imenovan za duhovnika v Santu Domingu, skupaj z Diegom de Vel\xc3\xa1zquezom in P\xc3\xa1nfilom de Narv\xc3\xa1ezom od\xc5\xa1el osvojit Kubo. S Hispanjole je prejemal novice o upravni\xc5\xa1kih izkori\xc5\xa1\xc4\x8danjih staroselcev, zato je za\xc4\x8del dvomiti v legitimnost njihovega sistema.\n_START_SECTION_\nPrvi boji za pravice staroselcev\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1514 se je zoperstavil konkvistadorski politiki in se odpovedal svojim haciendam ter svojim su\xc5\xbenjem, ki jih je imel kot upravnik. Z njim se niso strinjali predstavniki oblasti v Santu Domingu, niti duhovniki ali funkcionarji. Svoje nezadovoljstvo s stanjem in pro\xc5\xa1nje o izbolj\xc5\xa1anju polo\xc5\xbeaja je naslavljal na dvor v Madrid, vendar ni dobil odziva. Odlo\xc4\x8dil se je, da bo odpotoval v Madrid in prepri\xc4\x8dal kralja v osnovanje zakonov, ki bodo prepre\xc4\x8dili su\xc5\xbeenjstvo, in s tem ustavil iztrebljanje staroselcev. \xc5\xbdelel je braniti svoje prepri\xc4\x8danje v to, da bi morala \xc5\xa0panija in Novi svet tvoriti celoto, v katerem bi prva \xc5\xa1irila evangelij. Tako je poleti 1515 opravil prvega od svojih 14 potovanj \xc4\x8dez ocean in se sestal s takratnim kraljem, Fernandom II.. Ta ga je podprl in napotil pred odbor, ker pa je bolehal in kmalu tudi umrl, je odbor razpadel in zanimanje o pravicah staroselcev je ugasnilo.\n_START_SECTION_\nNadaljnji poskusi za izbolj\xc5\xa1anje polo\xc5\xbeaja staroselcev\n_START_PARAGRAPH_\nLas Casas se je napotil k namestniku in za\xc4\x8dasnemu kralju Kastilje, Franciscu Jim\xc3\xa9nezu de Cisneru. Ta mu je podelil naziv varuha \xc4\x8dlovekovih pravic staroselcev, dvornega svetovalca za vpra\xc5\xa1anja staroselcev in informatorja novega odbora, ki ga bo spremljal v Ameriko. Slednji se ob prihodu na Hispanjolo ni izkazal za podpornika, saj so ga podkupovali ali pa so mu grozili upravniki, zato se je Las Casas vrnil v \xc5\xa0panijo in se sestal z novim kraljem Karlom V., kjer ga je podprl kancler Jean le Sauvage. 11. decembra 1517 so bili javno predstavljeni njegovi na\xc4\x8drti o \xc4\x8dlove\xc5\xa1kosti staroselcev, njihovem pokristjanjevanju in civiliziranju, organiziranju skupnosti in ustavitvi njihovega izkori\xc5\xa1\xc4\x8danja. Predlagal je uvoz temnopoltih su\xc5\xbenjev, dokler se ka\xc5\xbee potreba po delovni sili, saj so vzdr\xc5\xbeljivej\xc5\xa1i in odpornej\xc5\xa1i. To mo\xc5\xbenost so takoj upo\xc5\xa1tevali, Bartolom\xc3\xa9 pa se je kmalu zavedel napake, ki jo je s to idejo naredil, ostali predlogi pa niso dosegli pri\xc4\x8dakovanih rezultatov zaradi smrti kanclerja. Zaradi hitrega iztrebljanja plemena Ta\xc3\xadnos, ki jih je hotel za\xc5\xa1\xc4\x8dititi, se je marca 1519 prestavil v Barcelono, da bi dobil pooblastilo o njihovem pokristjanjevanju. Zaradi sistemati\xc4\x8dnega zakonodajnega \xc5\xa1tudija in sodelovanja s politiki je postal ekspert v poznavanju njihovega na\xc4\x8dina razmi\xc5\xa1ljanja. Vedel je, da je kralj odvisen od evropskih bank in, posledi\xc4\x8dno, davkov, ki jih dobiva z Novega sveta, zato mu je obrazlo\xc5\xbeil, da z nasilnim koloniziranjem bogatijo le lokalni veljaki. Carlos V mu je tako podelil pravice o naseljevanju obale Paria, vendar ta praksa ni prinesla vidnih sprememb.\n_START_SECTION_\nUmik in pisanje\n_START_PARAGRAPH_\nRazo\xc4\x8daran se je leta 1523 zaprl v samostan reda dominikancev, kjer je ostal deset let, ter se posve\xc4\x8dal branju teolo\xc5\xa1kih spisov in izbolj\xc5\xa1eval znanje o pravu. V tem \xc4\x8dasu je napisal osrednja dela: najprej je nastala Apolog\xc3\xa9tica historia sumaria in nato klju\xc4\x8dna Historia general (1527). Nastala je na podlagi sistemati\xc4\x8dnega zbiranja rokopisov, pisem in dokumentov o osvajanju Amerike in z dodajanjem izsledkov lastnega raziskovanja o kulturi staroselcev. Bil je eden prvih zgodovinarjev, ki je opozarjal na enakovrednost ras in govoril o pluralizmu civilizaciji in ne o eni sami, ki je pravilna, ter s tem pokazal na relativnost evropskega pogleda.\n_START_SECTION_\nPoliti\xc4\x8dna anga\xc5\xbeiranost\n_START_PARAGRAPH_\nTo obdobje ga je utrdilo in \xc5\xa1e dodatno opolnomo\xc4\x8dilo za aktivnost v boju za pravice staroselcev. Ponovno je za\xc4\x8del s politi\xc4\x8dnim aktivizmom. Leta 1534 je obiskal Venezuelo, Peru, Nuevo Granado, Dari\xc3\xa9n in Gvatemalo. Pet let kasneje je bil vpleten v nov \xc5\xa1kandal v Nikaragvi, kjer je bil odgovoren za poraz \xc5\xa0pancev, kar je dvor v Madridu dojel kot izdajo. Ponovno je odpotoval v \xc5\xa0panijo, kjer ni bil kaznovan. Tam je ostal \xc5\xa1tiri leta in v tem \xc4\x8dasu napisal delo Uni\xc4\x8devanje Indijancev in evangelizacija in bil imenovan v \xc5\xa1kofa. Na skup\xc5\xa1\xc4\x8dini v Valladolidu je 20. novembra 1542 dosegel sprejetje novih zakonov o starosel\xc5\xa1kem vpra\xc5\xa1anju in reorganizacijo Sveta za zadeve staroselcev (Consejo de Indias) leta 1543. Novi zakon je prepovedoval su\xc5\xbeenjstvo staroselcev, njihovo vklju\xc4\x8devanje pod upravniki, predvideval pacifi\xc5\xa1ko pokristjanjevanje in jih priznaval za svobodne z zaklju\xc4\x8dnimi besedami:\xc2\xa0\xc2\xbbAmeri\xc5\xa1ke staroselce se v vseh okoli\xc5\xa1\xc4\x8dinah obravnava kot svobodne dr\xc5\xbeavljane kastiljskega kraljestva, saj med njegovimi prebivalci in prebivalci Amerike ni nikakr\xc5\xa1nih razlik.\xc2\xab\xc2\xa0V Ameriki teh zakonov ni bilo mogo\xc4\x8de uveljaviti, saj so bile takratne vladajo\xc4\x8de elite odvisne od su\xc5\xbeenjstva in pod njihovo voljo je klonil tudi kralj, ki je 20. novembra 1545 preklical zakone.\n_START_SECTION_\nVnovi\xc4\x8den poraz in nova taktika\n_START_PARAGRAPH_\nLas Casas je sprevidel, da politi\xc4\x8dne bitke ne bo dobil, zato se je umaknil in zopet predal teolo\xc5\xa1kemu delu. Kot \xc5\xa1kof v Chiapasu (Mehika) je napisal (kasneje izdano) delo Avisos y reglas de confesores, v katerem je opisal pogoje, pod katerimi je mogo\xc4\x8de dati odvezo konkvistadorjem, lastnikom haciend, upravnikom ter trgovcem s su\xc5\xbenji ali z oro\xc5\xbejem. Dosegel je pravno potrditev izpolnjevanja odvez, ki se jim je spovedani zaobljubil. V ve\xc4\x8dini primerov so bile posledica njihove oporoke v korist staroselcem. V Confesionariu je opisal, kako ravnati s premo\xc5\xbeenjem pokojnika. Bojazen pred peklom je bila mo\xc4\x8dnej\xc5\xa1i kot pred kraljem, zato se je situacija staroselcev vsaj nekoliko izbolj\xc5\xa1ala, dokler se ni strah pomiril in je moral Bartolom\xc3\xa9 leta 1547 vnovi\xc4\x8d na zagovor pred kastiljske oblasti.\n_START_SECTION_\nZadnja leta \xc5\xbeivljenja\n_START_PARAGRAPH_\nV preostalih desetih letih \xc5\xbeivljenja se je posve\xc4\x8dal zgodovinopisju, antropolo\xc5\xa1kemu in pravni\xc5\xa1kemu raziskovanju ter sku\xc5\xa1al pridobiti podporo v prid staroselcem in usklajeval odprave duhovnikov in misionarjev._NEWLINE_Leta 1550 se je na veliki skup\xc5\xa1\xc4\x8dini o nadaljnjem odkrivanju, osvajanju in prebivalstvu Amerike zoperstavil Juanu Gin\xc3\xa9su de Sep\xc3\xbalvedi, ki je zagovarjal rasno manjvrednost staroselcev in njihovo\xc2\xa0\xc2\xbbnaravno su\xc5\xbeenjstvo\xc2\xab\xc2\xa0z Aristotelovimi argumenti ter s tem upravi\xc4\x8denost ravnanj konkvistadorjev. Las Casas je po kr\xc5\xa1\xc4\x8danskem prepri\xc4\x8danju zagovarjal enakost vseh ljudi in ras ter dosegel, da je Sep\xc3\xbalveda odstopil s svojega polo\xc5\xbeaja na dvoru. \xc4\x8ceprav je premagal konkvistadorsko ideologijo, se v realnosti polo\xc5\xbeaj staroselcev \xc5\xa1e vedno ni popravil._NEWLINE_Po tem dogodku se je Las Casas umaknil s polo\xc5\xbeaja \xc5\xa1kofa in se posve\xc4\x8dal organiziranju misijonarskih ekspedicij ter preu\xc4\x8devanju literature za dokon\xc4\x8danje Historie de Indias ter se pripravljal na izdajo \xc5\xa1tevilnih traktatov. Kon\xc4\x8dal jo je leta 1562 in v njej napovedal uni\xc4\x8denje \xc5\xa0panije kot kazen za nepravi\xc4\x8dnost, ki so jo \xc5\xa0panci in Evropejci prizadejali ameri\xc5\xa1kim staroselcem. \xc4\x8ceprav je imel \xc5\xbee 90 let je pisal spomine, kot je De Thesauris, kjer se je spra\xc5\xa1eval o pravi\xc4\x8dnosti prila\xc5\xa1\xc4\x8dene zemlje in bogastva v Ameriki._NEWLINE_Umrl je 17. julija 1566 v samostanu v Madridu in bil pokopan v kapeli, njegove ostanke pa so kasneje prenesli v dominikanski samostan v Valladolid.'