b'\n_START_ARTICLE_\n\xc5\xbdi\xc4\x8dka kartuzija\n_START_SECTION_\nUstanovitev\n_START_PARAGRAPH_\nKartuzija je nastala okoli leta 1160, ustanovila sta jo zadnja Traungauca, \xc5\xa1tajerski mejni grof Otokar III. \xc5\xa0tajerski (*1129 \xe2\x80\xa01164) in njegov sin Otokar IV. \xc5\xa0tajerski, od leta 1180 \xc5\xa1tajerski vojvoda Otokar I. (\xe2\x80\xa01192), ki je z ustanovno listino iz leta 1165 (danes v \xc5\xa0tajerskem de\xc5\xbeelnem arhivu v Gradcu, listina \xc5\xa1t. 171) kartuzijo potrdil._NEWLINE_Gre za devetnajsti samostan tega reda, najstarej\xc5\xa1o kartuzijo v Srednji Evropi in za prvo kartuzijo izven mati\xc4\x8dnega romanskega obmo\xc4\x8dja v Franciji in Italiji. Poleg odlo\xc4\x8ditve, da se menihi naselijo na posesti Otokarjevega ministeriala Leopolda Konji\xc5\xa1kega, je v zadnji vrsti listine \xc5\xbee napisano ime prvega priorja Beremunda._NEWLINE_\xc5\xa0tajerska zgodovinarja Pusch in Froelich sta mnenja, da je skupina dvanajstih patrov in dvakrat toliko konverzov iz francoske Velike kartuzije pri Grenoblu pri\xc5\xa1la v Konjice leta 1160 , kjer so se naselili v \xc5\xbeupni\xc5\xa1\xc4\x8du vse do leta 1164, ko so bila za prebivanje primerna poslopja v dolini sv. Janeza kon\xc4\x8dana. Za \xc4\x8das prihoda prvih kartuzijanov v letu 1160 se izreka tudi Jakob Ignaz Maximilian Stepischnegg, avtor monografije o \xc5\xbdi\xc4\x8dki kartuziji._NEWLINE_V skupini kartuzijanov je bil tudi kasnej\xc5\xa1i prvi prior Beremund, grof cornwallski,_NEWLINE_sorodnik angle\xc5\xa1ke kraljeve rodbine , ki je dotlej vodil kartuzijo Durbon  v Provansi, kmalu pa se jim je pridru\xc5\xbeil tudi konverz brat Aynard (Aynardus), stavbeni mojster, ki so ga iz Velike kartuzije poslali, da bi vodil gradbena dela.\n_START_SECTION_\nLegenda o ustanovitvi\n_START_PARAGRAPH_\nKot pri mnogih srednjeve\xc5\xa1kih samostanih, se je tudi o \xc5\xbdi\xc4\x8dki kartuziji ohranila legenda o ustanovitvi. Kar dve razli\xc4\x8dici legende sta zapisani v rokopisu, ki ga hrani Zgodovinski arhiv Celje (Zgodovinski arhiv Celje, RKP.7,FOL 3R) , zgodba o ustanovitvi pa je upodobljena tudi na oljni sliki iz Klosterneuburga._NEWLINE_Ko naj bi se \xc5\xa1tajerski mejni grof Otokar III. Traungavec vrnil s kri\xc5\xbearske vojne, si je za\xc5\xbeelel nekaj zabave, obiskal je Leopolda Konji\xc5\xa1kega, ter od\xc5\xa1el z njim na lov na Konji\xc5\xa1ko goro. Ko je pri\xc5\xa1el v go\xc5\xa1\xc4\x8davo na ju\xc5\xbeni strani gore, je pred njega pritekla ko\xc5\xa1uta izredno neobi\xc4\x8dajne bele barve. \xc4\x8ceprav jo je zasledoval na konju, je ni ujel. V poletni vro\xc4\x8dini (bilo je na god sv. Janeza Krstnika) se je utrudil in v prijetno hladni senci zaspal. _NEWLINE_V sanjah se mu je prikazal mo\xc5\xbe, oble\xc4\x8den v bel pla\xc5\xa1\xc4\x8d, ki se mu je razkril kot sveti Janez Krstnik. Naro\xc4\x8dil mu je, kje naj mu postavi samostan. Ko je podoba izginila, se je Otokar prebudil iz sanj. Tedaj mu je v naro\xc4\x8dje sko\xc4\x8dil zajec, ki so ga prepla\xc5\xa1ili lovci, in Otokar naj bi po slovensko zaklical: \xc2\xbbZajec, glej no, zajec!\xc2\xab\xc2\xa0Po prvi razli\xc4\x8dici naj bi z gradnjo samostana pri\xc4\x8deli na kraju, kjer danes v kartuziji stoji cerkev sv. Janeza Krstnika, po drugi pa je Otokar III. pri\xc4\x8del z gradnjo v Konjicah, vendar ga je svetnik opomnil, da ni izbral pravega mesta. Prav tako naj bi mu tudi naro\xc4\x8dil poslati v Veliko kartuzijo sla s pismom, s katerim naj tamkaj\xc5\xa1njega priorja zaprosi, da v te kraje po\xc5\xa1lje kartuzijanske menihe.  _NEWLINE_Na podlagi vzklika iz legende naj bi samostan dobil svoje ime, dolgo \xc4\x8dasa so mu rekli \xc2\xbbZaj\xc4\x8dki klo\xc5\xa1ter\xc2\xab. Po nem\xc5\xa1ko so \xc2\xbbzajec\xc2\xab\xc2\xa0zapisali kot \xc2\xbbSeitz\xc2\xab\xc2\xa0in za\xc4\x8detnica S je tudi v samostanskem grbu (na heraldi\xc4\x8dni levi strani grba), ki je naslikan na veduti kartuzije iz leta 1730.\n_START_SECTION_\nZgornji samostan - Stare Slemene\n_START_PARAGRAPH_\nAynardova prisotnost je vplivala tudi na arhitekturo in organizacijo kartuzijanske naselbine._NEWLINE_Prva zasilna kartuzija je bila postavljena vsaj do leta 1165 . V naslednjih desetletjih je bila po vzoru francoskih kartuzij in v skladu z redovnimi pravili pozidana enoladijska cerkev brez zvonika  (sprva zgolj za patre, kartuzijane z ma\xc5\xa1ni\xc5\xa1kim posve\xc4\x8denjem)._NEWLINE_Vsako kartuzijo je obdajalo obzidje, ki je fizi\xc4\x8dno lo\xc4\x8devalo samostan od okolice. Razli\xc4\x8dni viri, zgodovinske upodobitve \xc5\xbdi\xc4\x8dke kartuzije in ohranjene ru\xc5\xa1evine ter arheolo\xc5\xa1ke najdbe dokazujejo, da je \xc5\xbdi\xc4\x8dka kartuzija klasi\xc4\x8den primer kartuzijanske arhitekture, skoraj iz samih za\xc4\x8detkov tega reda. Ker redovna pravila niso skoraj ni\xc4\x8desar predpisovala glede gradnje, so v \xc5\xbdi\xc4\x8dki kartuziji stavbe razporejene glede na obliko pokrajine, terenu pa se je prilagodilo tudi dokaj dobro ohranjeno obzidje zgornjega samostana \xc5\xbdi\xc4\x8dke kartuzije, ki je skorajda trikotne oblike._NEWLINE_Zgornji samostan (tudi zgornja hi\xc5\xa1a ali \xc2\xbbdomus superior\xc2\xab) je obsegal celice za 12 patrov in hi\xc5\xa1o priorja  (simboli\xc4\x8dno jim je bila vzgled skupnost dvanajstih apostolov, z Jezusom na \xc4\x8delu), pa tudi veliki in mali kri\xc5\xbeni hodnik. Okoli malega kri\xc5\xbenega hodnika so bili zgrajeni skupni prostori: kuhinja, kapiteljska dvorana z oltarjem, ki je bila obi\xc4\x8dajno povezana s priorjevo hi\xc5\xa1o in njegovo kapelo, pa tudi refektorij (skupna jedilnica) ter dormitorij (spalnica) za brate konverze, ki so ob nedeljah in praznikih iz spodnjega prihajali v zgornji samostan.\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nV prvih za\xc4\x8detkih se je kartuzija te\xc5\xbeko prebijala, samostanski prihodki so bili majhni, in \xc5\xa1ele v 13. stoletju se je razvila in dosegla prvi razcvet, tudi po zaslugi privilegijev, ugodnosti in svobo\xc5\xa1\xc4\x8din, ki jih podeljevali in darovali plemi\xc4\x8di ter razni cerkveni dostojanstveniki, med njimi Otokar IV. \xc5\xa0tajerski, knez Leopold, koro\xc5\xa1ki vojvoda Ulrik III., oglejski patriarhi in pape\xc5\xbei, kasneje pa tudi Celjski grofje. Ko se je kartuzijanski red mo\xc4\x8dno raz\xc5\xa1iril in se razdelil na province, je \xc5\xbdi\xc4\x8dka kartuzija pripadla Lombardski provinci. Med nadaljnjo delitvijo reda so \xc5\xbdi\xc4\x8de leta 1335 postale sprva sede\xc5\xbe Nem\xc5\xa1ke province (Provinicia Alemaniae), leta 1355 sede\xc5\xbe Zgornjenem\xc5\xa1ke province (Provinicia Alemaniae Superioris). \xc5\xbde pred koncem 13. stoletja so \xc5\xbei\xc4\x8dki menihi s priorjem Gotfridom pomagali pri ustanovitvi h\xc4\x8derinske kartuzije \xc4\x8cervany kla\xc5\xa1tor v Lehnici na dana\xc5\xa1njem Slova\xc5\xa1kem._NEWLINE_Najve\xc4\x8dji razcvet pa je za \xc5\xbdi\xc4\x8dko kartuzijo prinesla ena od velikih katastrof v zgodovini katoli\xc5\xa1ke Cerkve - Velika zahodna shizma, ko sta kristjane vodila dva pape\xc5\xbea, eden iz Rima in drugi iz Avignona._NEWLINE_V tem \xc4\x8dasu se je kartuzija \xc5\xbdi\xc4\x8de vzpela do polo\xc5\xbeaja enega od najpomembnej\xc5\xa1ih samostanov: \xc5\xbei\xc4\x8dki priorji so bili zapro\xc5\xa1eni, da bi vodili ustanovitev novih kartuzij (naj omenimo samo kartuzije Mauersbach, Schnals na Tirolskem, Mainz, Trier, Koblenz in Koeln),_NEWLINE_ pri \xc4\x8demer so morali skrbeti za vzgojo bodo\xc4\x8dih patrov in priorjev, poskrbeti pa so morali tudi za osnovne knjige v knji\xc5\xbenicah teh h\xc4\x8derinskih kartuzij. Rimski pape\xc5\xbe Urban VI. je dal v \xc5\xbdi\xc4\x8dko kartuzijo prenesti sede\xc5\xbe generalnega kapitlja kartuzijanskega reda , tako da so \xc5\xbdi\xc4\x8de za skoraj dve desetletji (1391-1410) prevzele vlogo osrednjega samostana za vse kartuzijanske hi\xc5\xa1e, ki so v razkolu ostale zveste rimskemu pape\xc5\xbeu, (namesto Grande Chartreuse - Velike kartuzije v Franciji). _NEWLINE_To pomeni, da je bila \xc5\xbdi\xc4\x8dka kartuzija nekaj \xc4\x8dasa metropola tega reda, trije \xc5\xbei\xc4\x8dki priorji (Janez iz Barija (1391), Kri\xc5\xa1tof (1391-1398) in \xc5\xa0tefan Maconi iz Siene (1398-1410) so bili hkrati generalni priorji, kar pomeni, da so tedaj v \xc5\xbdi\xc4\x8dah oblikovali redovno politiko in sprejemali vse pomembne odlo\xc4\x8ditve. Prav tako so samostan obiskovali tudi mnogi cerkveni odli\xc4\x8dniki in plemi\xc4\x8di. _NEWLINE_Ko je red leta 1410 ponovno vzpostavil enotnost, je bil to tudi rezultat velikih prizadevanj in zaslug \xc5\xbei\xc4\x8dkih priorjev. Tak\xc5\xa1no delovanje v \xc4\x8dasu razkola je \xc5\xbdi\xc4\x8dam zagotovilo dolgotrajno velik vpliv in ugled. Povezave med kartuzijami niso bile zgolj pokrajinske in zgodovinske, \xc5\xbei\xc4\x8dka kartuzija je vzdr\xc5\xbeevala tesne stike s samostani tega reda v Pragi, Mauersbachu, Gamingu in Aggersbachu. Posebej so se med seboj povezale slovenske kartuzije, o \xc4\x8demer pri\xc4\x8da prepis bratovske listine med \xc5\xa1tirimi slovenskimi kartuzijami iz 26. junija 1415, sklenjene v samostanu Bistra (MS 20, FOL.105v), ki ga danes hranijo v Narodni in univerzitetni knji\xc5\xbenici v Ljubljani. Posebej v \xc4\x8dasih stiske (zaradi lakote, bolezni in vojn) je kartuzije duhovno povezovala skupna molitev, kartuzije so si med seboj tudi izposojale knjige in si pomagale z nasveti.\n_START_SECTION_\n\xc5\xa0tefan Maconi\n_START_PARAGRAPH_\nBla\xc5\xbeenega \xc5\xa0tefana Maconi (1350\xe2\x80\x931424) iz Siene (v nekaterih slovenskih virih tudi \xc5\xa0tefan Macone), u\xc4\x8denca svete Katarine Sienske, med drugim \xc5\xbei\xc4\x8dkega in pozneje generalnega priorja pape\xc5\xbeu v Rimu zvestega dela kartuzijanskega reda med velikim zahodnim razkolom, uvr\xc5\xa1\xc4\x8dajo med glavne protagoniste procesa, ki je kasneje pripeljal do katarinine kanonizacije. Raz\xc5\xa1irjal je njene spise, se trudil za cerkveno ter politi\xc4\x8dno podporo, hkrati pa si z uspehom prizadeval za zdru\xc5\xbeitev svojega razklanega reda, kar je dosegel tako, da sta na koncilu v Pisi odstopila oba generalna priorja obeh obidienc in je red izvolil novega, ki je bil ve\xc4\x8dini kartuzij po volji.\n_START_SECTION_\nFilip iz \xc5\xbdi\xc4\x8d\n_START_PARAGRAPH_\nV \xc5\xbdi\xc4\x8dki kartuziji je v 14. stoletju ustvarjal Filip iz \xc5\xbdi\xc4\x8d (Phillip von Seitz), ki je iz latin\xc5\xa1\xc4\x8dine prepesnil nad 8000 verzov obsegajo\xc4\x8d ep o Marijinem \xc5\xbeivljenju. Kartuzijani se zaradi poudarjanja svoje skromnosti na svoja dela sicer niso podpisovali, zaradi pripisa \xc2\xbb\xc5\xbdi\xc4\x8dki\xc2\xab\xc2\xa0pa se danes zanesljivo ve, da je delo nastalo v \xc5\xbdi\xc4\x8dki kartuziji.\n_START_SECTION_\n15. in 16. stoletje\n_START_PARAGRAPH_\n15. stoletje je bilo na splo\xc5\xa1no obdobje razcveta, toda kmalu so sledile te\xc5\xbeave, tur\xc5\xa1ki vpadi in kme\xc4\x8dki upori, veliko menihov se je navdu\xc5\xa1ilo za ideje reformacije. Tur\xc5\xa1ka vojska je po padcu Bosne leta 1463 pogosto vdirala na slovensko ozemlje. Leta 1471 so Turki razdejali kartuziji Jurklo\xc5\xa1ter in Pleterje. Obzidje \xc5\xbei\xc4\x8dkega samostana s stolpi je tako iz \xc4\x8dasa fortifikacije v 15. in 16. stoletju. Takrat so spodnji samostan pri\xc4\x8deli postopno opu\xc5\xa1\xc4\x8dati, kljub temu pa je \xc5\xbdi\xc4\x8dka kartuzija ena od redkih, ki je ohranila dobr\xc5\xa1en del arhitekture spodnjega samostana, in edina, kjer je pokrajina med zgornjim in spodnjim samostanom ostala prete\xc5\xbeno nenaseljena, kot je bila v poznem 12. stoletju.  _NEWLINE_Turki so ve\xc4\x8dkrat napadli okolico, 3. marca 1531 so napadli tudi \xc5\xbdi\xc4\x8dko kartuzijo, pri tem ubili priorja Andreja in nekaj menihov. Zaradi protestantizma se je za vstop med kartuzijane odlo\xc4\x8dalo vse manj oseb, sredi 16. stoletja je bila \xc5\xbei\xc4\x8dka kartuzija skorajda prazna. V 16. stoletju je redovno \xc5\xbeivljenje v \xc5\xbdi\xc4\x8dah za tri desetletja (1565-1595) celo zamrlo. \xc5\xa0ele sposobnemu priorju Vianniju Gravelliju (1595-1623), poslanemu iz Velike kartuzije, je uspelo o\xc5\xbeiviti meni\xc5\xa1ko \xc5\xbeivljenje, vrniti del nekdanjega samostanskega premo\xc5\xbeenja in pravic.\n_START_SECTION_\nPonovna ustanovitev in ukinitev\n_START_PARAGRAPH_\nPo ponovni vzpostaviti delovanja je imela kartuzija \xc5\xa1e nekaj vzponov in padcev (slednjih predvsem zaradi negospodarnega ravnanja nekaterih priorjev s samostanskim imetjem), dokler ni leta 1782 cesar Jo\xc5\xbeef II. v duhu razsvetljenskih reform z dekretom ukinil samostan. Samostani kontemplativnih redov, kamor so spadali tudi kartuzijani, se niso skladali z miselnostjo razsvetljenstva in cesarjevimi nazori o napredku kmetijstva in industrije ter o gospodarskem razvoju. Takrat je v samostanu \xc5\xbeivelo 15 patrov, ki so se po razpustitvi razkropili, vrnili so se v doma\xc4\x8de kraje, stopili med posvetno duhov\xc5\xa1\xc4\x8dino, niso pa se odlo\xc4\x8dili za preselitev v drugo kartuzijo, verjetno v strahu, da jih ne bi \xc5\xa1e enkrat doletela ista usoda. V popisu ob razpustitvi kartuzije je bila navedena tudi oprema samostanske lekarne, med drugim tudi razli\xc4\x8dna zdravila, ki so se tedaj uporabljala v medicini.\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdi\xc4\x8dka kartuzija po ukinitvi\n_START_PARAGRAPH_\nPo razpustitvi je bil v kartuziji leta 1782 ustanovljen sede\xc5\xbe \xc5\xbeupnije, ki je leta 1797 prenehala delovati. \xc5\xa0ele leta 1808 je bila ustanovljena nova \xc5\xbeupnija v \xc5\xa0pitali\xc4\x8du, ki deluje \xc5\xa1e danes. _NEWLINE_Stavbe \xc5\xbdi\xc4\x8dke kartuzije so po razpustitvi pre\xc5\xa1le v last verskega sklada, vendar dr\xc5\xbeava ni vedela, kaj z njimi po\xc4\x8deti. Leta 1786 so dali meni\xc5\xa1ke celice in del samostanskih poslopij podreti, gradbeni material prodati, po velikem po\xc5\xbearu v Konjicah so ljudje za obnovo porabili gradbeni material \xc5\xbee opustele kartuzije._NEWLINE_Leta 1828 je propadajo\xc4\x8do kartuzijo od verskega sklada na dra\xc5\xbebi kupil knez Weriand von Windischgr\xc3\xa4tz. V lasti te rodbine je kartuzija bila vse do konca II. svetovne vojne.\n_START_SECTION_\nZapisi poimenovanj kartuzije v zgodovini\n_START_PARAGRAPH_\nSeitz (1185), Sitze (1186, 1243), Seiz (1202, 1234), Sishe (1229), Seitis (1233), Sits (1235, 1257), Siz (1237), Syces (1240), Sic (1243), Syces (1245), Siths (1247), Seits (1257)\n_START_SECTION_\nCerkev sv. Janeza Krstnika\n_START_PARAGRAPH_\nVeliko redovno cerkev sv. Janeza Krstnika, (\xc2\xbbecclesia maior\xc2\xab), po kateri se je poimenovala celotna dolina, je leta 1190 posvetil oglejski patriarh Gotfrid von Hohenstaufen , zgodovinar Jo\xc5\xbee Mlinari\xc4\x8d pa navaja tudi listino iz leta 1202, iz katere izhaja, da naj bi bila cerkev posve\xc4\x8dena \xc5\xa1e pred letom 1200, in sicer med letoma 1182 in 1194, ko je bil Gotfrid oglejski patriarh._NEWLINE_Cerkev je bila po redovnih pravilih dolga enoladijska stavba z ravnim vzhodnim zaklju\xc4\x8dkom, od leta 1321 z letnerjem na dva dela razdeljenim prezbiterijem (na tistega za patre in drugega za brate konverze). Ali je bila cerkev \xc5\xbee v romaniki obokana se ne ve, ker so jo pred letom 1400 prezidali v gotskem slogu._NEWLINE_Ustanovitelja kartuzije Otokarja III., njegovo \xc5\xbeeno Kunigundo in kasneje \xc5\xa1e sina Otokarja IV. so kartuzijani pokopali v grobnici k cerkvi sv. Janeza Krstnika prizidane kapele, kasneje nadzidane za eno nadstropje, ki so jo razli\xc4\x8dno imenovali \xc2\xbbzakristija\xc2\xab, \xc2\xbbprelatova kapela\xc2\xab\xc2\xa0ali \xc2\xbbOtokarjeva kapela\xc2\xab\xc2\xa0in ki naj bi po Stegen\xc5\xa1ku v 18. stoletju res slu\xc5\xbeila obojnemu namenu. Po razpustitvi kartuzije so dali \xc5\xa1tajerski de\xc5\xbeelni stanovi leta 1827 njihove posmrtne ostanke preseliti v samostan Rein pri Gradcu. Prvotna marmorna nagrobna plo\xc5\xa1\xc4\x8da Otokarja IV., prvega \xc5\xa1tajerskega vojvode in zadnjega Traungauca, ki jo umetnostni zgodovinarji datirajo v sredino 13. stoletja, je bila iz \xc5\xbdi\xc4\x8dke kartuzije med leti 1756 in 1848 preseljena v podru\xc5\xbeni\xc4\x8dno cerkev sv. Areha na Pohorju, kjer je \xc5\xa1e danes. Zaradi pokojnikovega nekoliko kroni podobnega vojvodskega klobuka na njej so dolgo domnevali, da gre za relief sv. Henrika._NEWLINE_Gotsko obokano cerkev so  opremili tudi s stre\xc5\xa1nim stolpi\xc4\x8dem. Leta 1640 je dobila nov glavni vhod in pevsko emporo. Krogovi\xc4\x8dje na visokih oknih se je delno ohranilo, tudi nekaj sklepnikov, ki ka\xc5\xbeejo na to, da so stavbeniki pri\xc5\xa1li iz avstrijskih delavnic, medtem ko je bil slikar, ki je naslikal upodobitev kri\xc5\xbeanja (med 1391 in 1397), \xc5\xa1olan v \xc4\x8de\xc5\xa1kih de\xc5\xbeelah. V \xc4\x8dasu baro\xc4\x8dne prenove, okoli 1720-1730, je Mihael Poga\xc4\x8dnik, kipar iz Slovenskih Konjic, za cerkev izdelal ve\xc4\x8d kipov in Kri\xc5\xbeev oltar, ki je danes v \xc5\xbeupnijski cerkvi na Frankolovem.\n_START_SECTION_\nCerkev Marijinega obiskanja\n_START_PARAGRAPH_\nTudi cerkev Marijinega obiskanja v \xc5\xa0pitali\xc4\x8du (\xc2\xbbecclesia minor\xc2\xab), sestavni del nekdanjega bratovskega samostana v sklopu \xc5\xbdi\xc4\x8dke kartuzije, je _NEWLINE_leta 1190 posvetil oglejski patriarh Gotfrid von Hohenstaufen, ter je danes \xc5\xbeupnijska cerkev. Zgrajena je bila v slogu francoske pozne romanike in se je ohranila skoraj nespremenjena. Ohranil se je tudi vhodni portal, prestavljen na zahodno stran, grajen v slogu prehoda med romaniko in gotiko. Na vsaki strani ga krasijo trije vitki stebri\xc4\x8di, ki se kon\xc4\x8dujejo v ve\xc4\x8dplastnih \xc4\x8da\xc5\xa1astih listnih kapiteljih. Ker so na levi strani klesani listni kapitelji, na desni pa brstni, iz tega sklepajo, da sta hkrati na portalu delala dva klesarja. V polkro\xc5\xbeni luneti nad vrati je vklesan relief_NEWLINE_misti\xc4\x8dnega jagnjeta z vstajenskim kri\xc5\xbeem, ki je edinstven na podro\xc4\x8dju dana\xc5\xa1nje Slovenije. Leta 1757 je celjski rezbar Ferdinand Gallo za cerkev v \xc5\xa0pitali\xc4\x8du izdelal dva stranska oltarja, v lahkotnem rokokojskem slogu, ki sta razgibana, slikovita in polna detajlov.\n_START_SECTION_\nGospodarske dejavnosti \xc5\xbdi\xc4\x8dke kartuzije\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xbdi\xc4\x8dka kartuzija je \xc5\xbee pred letom 1672 ustanovila gla\xc5\xbeuto, ki je delovala v \xc5\xa0pitali\xc4\x8du, ob potoku \xc5\xbdi\xc4\x8dnica , drugo pa okoli 1700 do 1764 pri Leskovcu, na severnem pobo\xc4\x8dju Konji\xc5\xa1ke gore , saj se je odprla mo\xc5\xbenost prodaje steklenic  v Roga\xc5\xa1ko Slatino._NEWLINE_V mati\xc4\x8dnih knjigah \xc5\xbeupnije Slovenske Konjice se v letu 1641 kot krstna botra navajata steklarja Jakob in Kri\xc5\xa1tof Ulrich. Leta 1642 sta vpisana dva pisarja - tajnika (scriba pro tempore in vitraria) in steklar (glassmacher ali vitrarius). Tajnik je vodil delo gla\xc5\xbeute in je za poslovanje odgovarjal prokuraturju ali oskrbniku kartuzije.\n_START_SECTION_\nSamostanska knji\xc5\xbenica\n_START_PARAGRAPH_\nO svojem obisku v \xc5\xbdi\xc4\x8dkem samostanu, ko se je 30. maja 1487 na vizitaciji po naro\xc4\x8dilu oglejskega patriarha Marka Barbara tu ustavil \xc5\xa1kof Peter iz Caorleja, je \xc5\xa1kofov tajnik in jurist Paolo Santonino v svoj popotni dnevnik (COBISS) zapisal, da je v samostanski knji\xc5\xbenici ve\xc4\x8d kot 2000 knjig, ki so zve\xc4\x8dine pisane na roko (rokopisi) in ne tiskane. S tako izjemno bogato knji\xc5\xbenico so \xc5\xbdi\xc4\x8de preka\xc5\xa1ale tedanje samostane dale\xc4\x8d naokoli. Danes poznamo samo desetino teh rokopisov, toda Santoninovi zapiski so resni\xc4\x8dni. V srednjem veku so knjige urejali po vsebinskih sklopih, ki so jih ozna\xc4\x8devali s \xc4\x8drko, poleg tega pa je vsaka knjiga dobila tudi \xc5\xa1tevilko, ki je ozna\xc4\x8devala njeno mesto na polici. Na podlagi oznak (signatur) na do danes ohranjenih kodeksih (rokopisih) je bilo mo\xc5\xbeno izra\xc4\x8dunati, da je Santonino v resnici stopil v knji\xc5\xbenico, ki je hranila okoli dvatiso\xc4\x8d knjig. _NEWLINE_Sredi 16. stoletja je \xc5\xbei\xc4\x8dki samostan zaradi vsakovrstnih nesre\xc4\x8d opustel in nadvojvoda Karel II. Avstrijski je ukazal knjige iz tedaj skoraj praznih kartuzij \xc5\xbdi\xc4\x8de, Jurklo\xc5\xa1ter in Millstatt preseliti v knji\xc5\xbenico novoustanovljenega jezuitskega kolegija v Gradcu.\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdi\xc4\x8dki rokopisi\n_START_PARAGRAPH_\nKartuzijani niso \xc5\xa1irili vere med ljudmi z govorjeno besedo, pa\xc4\x8d pa s pisano, in so medse sprejemali le ljudi s temeljitim znanjem jezika in pisarskih ve\xc5\xa1\xc4\x8din. Velik del svojega \xc5\xbeivljenja so posvetili natan\xc4\x8dnim prepisom in ustvarjanju novih besedil z vseh podro\xc4\x8dij, od teologije do astronomije, od prakti\xc4\x8dnih ved do knji\xc5\xbeevnih stvaritev. Med ohranjenimi besedili je veliko znamenitih del, ki so neprecenljivi spomeniki na\xc5\xa1e intelektualne dedi\xc5\xa1\xc4\x8dine in \xc5\xa1ir\xc5\xa1ega srednjeevropskega prostora, med drugim tudi dela Filipa iz \xc5\xbdi\xc4\x8d, Nikolaja Kempfa in Sifrida \xc5\xa0vabskega._NEWLINE_Rokopisi iz \xc5\xbdi\xc4\x8dke kartuzije dajejo kljub okrnjenosti vpogled v ve\xc4\x8d stoletij nepretrganega razvoja srednjeve\xc5\xa1ke knjige. Danes je znanih pribli\xc5\xbeno 120 srednjeve\xc5\xa1kih zapisov (rokopisov, inkunabul in pergamentov) ter skoraj 100 fragmentov. To pa je le majhen del nekdanjega bogastva samostanske knji\xc5\xbenice in \xc5\xa1e ta je zve\xc4\x8dine zunaj slovenskih meja. Vendar je to edina skupina srednjeve\xc5\xa1kih rokopisov iz slovenskih krajev, kjer lahko govorimo o skoraj \xc5\xa1tiri stoletja trajajo\xc4\x8dem nepretrganem rokopisnem delovanju samostanske skupnosti._NEWLINE_Ker so rokopisi mnogoplastni spomeniki, nam sporo\xc4\x8dajo marsikaj: ohranjene signature nam povedo, da je bilo v knji\xc5\xbenici \xc5\xbdi\xc4\x8dke kartuzije resni\xc4\x8dno kakih 2000 rokopisov. Pod besedila so se nekajkrat podpisali prepisovalci iz zunanjega sveta, ki so nemara bili dobrotniki samostana, ohranjene  pisave pa so bogata paleta razli\xc4\x8dnih paleografskih oblik. To je edina dovolj zaokro\xc5\xbeena skupina rokopisov na Slovenskem, da lahko spremljamo razvoj okra\xc5\xa1enih inicialk in govorimo o t. i. \xc2\xbb\xc5\xbei\xc4\x8dkem slogu\xc2\xab. Poleg tega se jih nekaj postavlja z barvitim slikarskim okrasjem. Zaradi redovnih dolo\xc4\x8dil so patri smeli inicijalke izpisati zgolj s peresom iz trstike in z raznobarvnimi \xc4\x8drnili (tintami), poslikavo inicijalk pa prepustiti poklicnim, pogosto potujo\xc4\x8dim slikarjem, ki so prihajali od dale\xc4\x8d, tudi iz ju\xc5\xbene Nem\xc4\x8dije, z Dunaja in Prage, pa tudi iz severne Italije.\n_START_SECTION_\nDana\xc5\xa1nja ohranjena arhitektura\n_START_PARAGRAPH_\nPoleg ohranjenih stavb je najmogo\xc4\x8dnej\xc5\xa1a izmed razvalin velika redovna cerkev sv. Janeza Krstnika z Otokarjevo kapelo, delno ohranjeni ali izkopani samostanski deli so \xc5\xa1e refektorij, kleti, kuhinja, nadstropni trakt, del kri\xc5\xbenega hodnika in poznogotska pokopali\xc5\xa1ka kapela Vseh svetnikov, v katero so pokopavali priorje. Obnovljeno je mogo\xc4\x8dno obzidje s stolpi, ter zeli\xc5\xa1\xc4\x8dni vrt z repliko originalne kamnite mize s klopjo.\n_START_SECTION_\nGastu\xc5\xbe\n_START_PARAGRAPH_\nGoste oz. tujce so kartuzijani vedno sprejemali izven obzidja kartuzije. Po ukinitvi spodnjega samostana so goste sprejemali v Gastu\xc5\xbeu, verjetno najstarej\xc5\xa1i gostilni na Slovenskem (od leta 1467), ki v svoji zbirki hrani tudi srednjeve\xc5\xa1ke kuharske recepte.\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdi\xc4\x8dka kartuzija danes\n_START_PARAGRAPH_\nDanes kartuzija velja za turisti\xc4\x8dno zanimivost in edinstven kulturno-zgodovinski spomenik, ki ga letno obi\xc5\xa1\xc4\x8de okrog 20.000 obiskovalcev. _NEWLINE_Ob 850-letnici ustanovitve \xc5\xbei\xc4\x8dke kartuzije je bila le-ta na seji vlade Republike Slovenije dne 24. junija 2015 razgla\xc5\xa1ena za kulturni spomenik dr\xc5\xbeavnega pomena.\n_START_SECTION_\nPrireditve in razstave\n_START_PARAGRAPH_\nV poletnem \xc4\x8dasu na samostanskih tleh potekajo razne glasbene prireditve, med katerimi so najodmevnej\xc5\xa1i koncerti v okviru Poletnih glasbenih ve\xc4\x8derov v \xc5\xbdi\xc4\x8dki kartuziji, ki jih organizira Center za kulturne prireditve Slovenske Konjice._NEWLINE_Od 30. junija 2007 je v kartuziji na ogled stalna razstava Nata\xc5\xa1e Golob: \xc2\xbbKulturna dedi\xc5\xa1\xc4\x8dina \xc5\xbdi\xc4\x8dke kartuzije\xc2\xab, urejena je muzejska zbirka in samostojen avdioogled na 16 to\xc4\x8dkah v ve\xc4\x8d jezikih.'