b'\n_START_ARTICLE_\nSergej Aleksandrovi\xc4\x8d Jesenin\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nRojen leta 1895 v revni kme\xc4\x8dki dru\xc5\xbeini, je prejel skromno izobrazbo in s svojimi zgodnjimi verzi zbudil zanimanje knji\xc5\xbeevnih krogov v Leningradu. Po letu 1915 je postal sredi\xc5\xa1\xc4\x8de pesni\xc5\xa1kega kroga, njegove zgodnje pesmi uvr\xc5\xa1\xc4\x8dajo med novo kme\xc4\x8dko poezijo, v letih 1919-1921 pa je postal vodja skupine imaginistov. Leta 1922 se je poro\xc4\x8dil s plesalko Isidoro Duncan in se 1923 lo\xc4\x8dil, potoval v Zdru\xc5\xbeene dr\xc5\xbeave Amerike, se vrnil v domovino, kjer se kljub privr\xc5\xbeenosti revolucionarni oblasti ni mogel prilagoditi novemu \xc5\xbeivljenju. Zapadel je alkoholizmu in boemskemu neredu. Leta 1925 je v Leningradu napravil samomor. Njegovo knji\xc5\xbeevno delo sestavljajo predvsem pesmi in pesnitve , med katerimi so najpomembnej\xc5\xa1e Radunica (1916), Huliganova izpoved (1922) in Perzijski motivi (1925). Postal je eden najznamenitej\xc5\xa1ih ruskih pesnikov, njegov lik in delo \xc5\xa1e vedno odmevajo v ruski kulturi._NEWLINE_Njegova lirika je nastala kot nadaljevanje romanti\xc4\x8dnih in novoromanti\xc5\xa1nih pesni\xc5\xa1kih te\xc5\xbeenj. Nova je bila motivika, ki jo je prinesel v lirsko pesni\xc5\xa1tvo: navezanost na patriarhalno vas in nerazumevanje mestnega \xc5\xbeivljenja, civilizacije in napredka. Spor med obema je v svoji liriki prikazoval kot tragiko lastnega \xc5\xbeivljenja.\n_START_SECTION_\nSpominska znamenja\n_START_PARAGRAPH_\nV Rusiji in dr\xc5\xbeavah nekdanje Sovjetske zveze mu je posve\xc4\x8denih ve\xc4\x8d kot 15 spomenikov.'