b'\n_START_ARTICLE_\nHistoria Langobardorum\n_START_PARAGRAPH_\nHistoria Langobardorum ali  Historia gentis Langobardorum (slovensko Zgodovina Langobardov)  je najpomembnej\xc5\xa1e delo langobardskega benediktinca Pavla Diakona. Napisana je bila v letih 787 do 796, verjetno v samostanu Monte Cassino._NEWLINE_Zgodovina v \xc5\xa1estih knjigah ni popolna in pokriva obdobje od njihovega mitolo\xc5\xa1kega izvora do smrti kralja Liutpranda leta 743. Vsebuje veliko pomembnih podatkov o Bizantinskem cesarstvu, Frankih in Slovanih. Napisana je v duhu langobardskega patriota in je posebej dragocena zaradi opisa odnosov med Langobardi in Franki. Primarni viri za Pavlovo pisanje so bili Origo gentis Langobardorum (Izvor Langobardov), Liber pontificalis, izgubljena zgodovina Sekunda Trentskega in izgubljeni Beneventski letopisi. Uporabil je tudi dela Bede \xc4\x8castitljivega, Gregorja Tourskega in Izidorja Seviljskega.\n_START_SECTION_\nPrepisi\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xa0tudija Laure Pani iz leta 2000 je pokazala, da se je ohranilo  115 prepisov Pavlove Zgodovine. Njihova \xc5\xa1tevil\xc4\x8dnost in raz\xc5\xa1irjenost ka\xc5\xbeejo, da je bila v srednjem veku v zahodni  Evropi zelo priljubljena. Ve\xc4\x8d kot dvajset prepisov datira v 8. do 11. stoletje, drugih ve\xc4\x8d kot osemdeset  pa je bilo napisanih kasneje._NEWLINE_Povezave med rokopisi je preu\xc4\x8dil Georg Waitz, ki je leta 1876 prepoznal enajst razli\xc4\x8dnih dru\xc5\xbein Historiae Langobardorum. Najstarej\xc5\xa1i rokopis je Asi\xc5\xa1ki palimpsest, napisan v uniciali proti koncu 8. stoletja, se pravi kmalu potem, ko je bila Zgodovina dokon\xc4\x8dana.  Palimpsest je dale\xc4\x8d od popolnega, saj vsebuje samo dele II. in V. knjige Pavlove Zgodovine. Najstarej\xc5\xa1i popoln prepis je Codex Sangallensis 635, napisan v 8. do 10. stoletji, katerega je Waitz ozna\xc4\x8dil z F1. Waitz trdi, da je najbolj verodostojen, s \xc4\x8dimer se Antonio Zanella in Dante Bianchi ne strinjata._NEWLINE_Pavlovo Zgodovino so na \xc5\xa1iroko uporabljali kasnej\xc5\xa1i pisci. Prvi\xc4\x8d je bila natisnjena v Parizu leta 1514. Med  tiskanimi izdajami je najbolj avtoritativna tista, ki sta jo uredila  Ludwig Konrad Bethmann in Georg Waitz in jo objavila v Monumenta Germaniae Historica. Scriptores rerum langobardicarum et Italicarum v  Hanovru leta 1878).'