b'\n_START_ARTICLE_\nTeruo Nakamura\n_START_SECTION_\nOzadje\n_START_PARAGRAPH_\nNakamura je kot pripadnik generacije Tajvancev, ki so \xc5\xbeiveli pod japonsko oblastjo in bili sestavni del mati\xc4\x8dne, japonske dr\xc5\xbeave, do\xc5\xbeivel mobilizacijo v vojsko novembra leta 1943. Njegova enota (Takasago prostovoljci), ki je bila nastanjena na manj\xc5\xa1em indonezijskem otoku Morotai, je do\xc4\x8dakala hude spopade z ameri\xc5\xa1ko vojsko septembra 1944, ko so le ti otok zavzeli. Nakamura se je, kot \xc5\xa1e \xc5\xa1tevilni drugi pre\xc5\xbeiveli, umaknil v gozd in se v majhni skupini skrival pred \xc2\xbbokupatorji\xc2\xab otoka in \xc4\x8dakal konec vojne, v kateri bi po njihovem lahko zmagala le Japonska, zato bi morali le do\xc4\x8dakati ponoven prihod svojih. Hkrati so zaradi propagande verjeli, da se Ameri\xc4\x8danom ne gre predajati zaradi strahotnih dejanj, ki naj bi jih ti po\xc4\x8deli nad japonskimi zajetimi vojaki. Tako je v majhni skupini pre\xc5\xbeivel vse do leta 1956, ko so se raz\xc5\xa1li in se odtlej skrival sam.\n_START_SECTION_\nOdkritje\n_START_PARAGRAPH_\nNakamurino skrivali\xc5\xa1\xc4\x8de je slu\xc4\x8dajno odkril sredi leta 1974 neki pilot. Novembra 1974 so po pro\xc5\xa1nji japonske ambasade v D\xc5\xbeakarti indonezijske oblasti organizirale re\xc5\xa1evalno akcijo in v decembru so ga aretirali pripadniki indonezijske vojske. _NEWLINE_Tako se je po tridesetih letih zaklju\xc4\x8dilo Nakamurino samostojno izgnanstvo, nakar se je vrnil na rodni Tajvan, kjer je \xc5\xbee po \xc5\xa1tirih letih (1979) podlegel raku.'