b'\n_START_ARTICLE_\nProtipape\xc5\xbe Celestin II.\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nProtipape\xc5\xbe Celestin II. se je rodil kot slovensko: Teobald (Tebald) Bokapekora; italijansko Teobaldo Boccapecora, Boccapecci, Boccapeconai; latinsko Theobaldus Buccapecus) v Rimu v Pape\xc5\xa1ki dr\xc5\xbeavi. V njegovem \xc4\x8dasu je rodbina Buccapecus imela v posesti v Rimu dve hi\xc5\xa1i: eno na Martovskem polju (Campo Marzio) , drugo pa v dolini Pertica (Valle Pertica) pred vrati svetega Petra._NEWLINE_Prvi\xc4\x8d je omenjen Teobald v nekem pape\xc5\xa1kem privilegiju od 3. julija 1103, za katerega pa meni H. Tilllmann, da je ponarejen. Zanesljiva je pa listina od 30. januarja 1110 pri S. Maria Nuova, ki je bil izdan: \xc2\xbbper iussionem domni Theobaldi diaconi sacri Lateranensis palatii\xc2\xab\xc2\xa0. Med podpisniki je navzo\xc4\x8d tudi \xc2\xbbAleksander, diakonov ne\xc4\x8dak\xc2\xab. 23. marca 1112 je navzo\xc4\x8d neki Teobald kod kardinal-diakon na lateranskem koncilu; 23. Julija 116 je naveden pri neki prodaji pri cerkvi S. Maria Nuova. Zadnja listina, ki ga pri tej cerkvi omenja, je od 3. marca 1119 in ga izrecno ozna\xc4\x8duje kot kardinala cerkve S. Maria, \xc2\xbbin qua nunc preest dominus Tebbaldus cardinalis diaconus\xc2\xab.  _NEWLINE_Kalist II. mu je podelil naslov kardinala-duhovnika pri sv. Anastaziji (Teobaldum sanctae Anastasiae), in kot tak je podpisal dva pape\xc5\xa1ka dokimenta. Zgodovinarji menijo, da sta Teobald kot kardinal-diakon in Teobald kot kardinal-duhovnik ista oseba. _NEWLINE_\xc5\xbde od mladosti je odra\xc5\xa1\xc4\x8dal v okviru rimske duhov\xc5\xa1\xc4\x8dine, ki je bila blizu rimski kuriji.\n_START_SECTION_\nNemirne in usodne pape\xc5\xa1ke volitve\n_START_PARAGRAPH_\nTeobalda so izvolili za pape\xc5\xbea na predlog kardinala-diakona Gionata dei SS. Cosma e Damiano, ki je bil blizu plemi\xc5\xa1ki rodovini Pierleoni. Ne vemo, \xc4\x8demu Pierleonijevi niso podpirali Saksa Anjanskega (Saxo di Anagni), kardinala, ki je sodeloval pri uveljavitvi Worm\xc5\xa1kega konkordata \xe2\x80\x93 in je u\xc5\xbeival podporo ljudstva. Sakso je pozneje postal kancler Pierleonijevskega protipape\xc5\xbea Anakleta II.. Ko je sprejel ime Celestin II., je Teobald oblekel rde\xc4\x8d pla\xc5\xa1\xc4\x8d; toda med obredom, ko so peli Te Deum, je Roberto Frangipane s svojimi oboro\xc5\xbeenimi prista\xc5\xa1i vdrl v kapelo sv. Pankracija, ki se nahaja blizu Laterana. Napadli so Teobalda in zahtevali namesto njega Lamberta, ostijskega kardinala-\xc5\xa1kofa. Nekaj dni za tem \xe2\x80\x93 21. decembra 1124, in sicer po Teobaldovi odpovedi \xe2\x80\x93 ki je pa bil hudo ranjen in zapu\xc5\xa1\xc4\x8den od svojih volivcev \xe2\x80\x93 so Lamberta izvolili enodu\xc5\xa1no za pape\xc5\xbea z imenom Honorij II.\n_START_SECTION_\nDrugi viri o volitvah\n_START_PARAGRAPH_\nOb Kalistovi smrti je povzro\xc4\x8dil te\xc5\xbeave nezakonit poseg plemstva v pape\xc5\xa1ke volitve. V tistem \xc4\x8dasu sta obstajali v Rimu dve veliki stranki: Frangipani in Perleoni; prva je obvladovala podro\xc4\x8dje okrog Koloseja s svojimi Turris Chartularia, druga pa okro\xc5\xbeje v bli\xc5\xbeini Tiberskega otoka, s svojo trdnjavo-gledali\xc5\xa1\xc4\x8dem Marcelom (Marcellus). Po splo\xc5\xa1nem dogovoru med kurijskimi kardinali in plemstvom ter v skladu s kanonskimi predpisi, naj bi potekala izvolitev Kalistovega naslednika tretji dan po njegovi smrti. Na strani plemi\xc4\x8dev so bili glavni posredniki bogati in vplivni Pierleone I. (\xe2\x80\xa01128), o\xc4\x8de kardinala Pierleoneja II., ki naj bi postal pozneje protipape\xc5\xbe Anaklet, in Leo Frangipane, brat Roberta Frangipaneja in tisti od Cencijev (Cencius), ki je razjezil Gelazija II.. Leo Frangipane je spodbujal to razumevanje, da bi mogel imeti ve\xc4\x8d \xc4\x8dasa za izvolitev uglednega diplomata Worm\xc5\xa1kega sporazuma, ostijskega \xc5\xa1kofa kardinala Lamberta.  Zavedal se je, da je pred njim te\xc5\xbeka naloga; saj je bilo splo\xc5\xa1no znano, da so ljudje \xc5\xbeeleli za pape\xc5\xbea Saksa  (Saxo), kardinala pri sv. \xc5\xa0tefanu. Zato se je Leo hlinil, da ima isto \xc5\xbeeljo tudi sam. Hkrati pa \xe2\x80\x93 da zagotovi prisotnost vseh kardinalov in tako veljavne volitve \xe2\x80\x93 se je potrudil, da se je osebno se\xc5\xa1el s spremljevalcem vsakega od kardinalov na ve\xc4\x8der pred volilnim dnevom in se je z vsakim dogovoril \xe2\x80\x93 ne da bi drugi za to vedeli \xe2\x80\x93 da bodo jutri nosili rde\xc4\x8de pla\xc5\xa1\xc4\x8de, da se bodo lo\xc4\x8dili od pape\xc5\xbeeve \xc4\x8drne suknje.  To je storil v pri\xc4\x8dakovanju, da bo izvoljen za pape\xc5\xbea glede na svoj vpliv, ko ga bo vsakdo od kardinalov zlahka opazil. _NEWLINE__NEWLINE_Kolikor resnice pa\xc4\x8d obstaja v tej zgodbi, ki jo je povedal gore\xc4\x8d privr\xc5\xbeenec protipape\xc5\xbea Anakleta, ki je bil tedaj kardinal Perleone II. pri sv. Kalistu, dr\xc5\xbei tole: Privr\xc5\xbeenci te dvojice so bili vidni na teh volitvah \xe2\x80\x93 vsi kardinali so se zbrali v kapeli samostana sv. Pankracija, ki je bil pritrjen na ju\xc5\xbeno krilo Lateranske bazilike. Tam stoji zdaj o\xc4\x8darljiv samostan kanonikov. Po malo razpravljanja o predlogu Jonatana, kardinala-diakona pri sv. Kozmu in Damijanu, niso izvolili niti kardinala Saksa niti Lamberta, ampak kardinala-duhovnika pri sv. Anastaziji, Teobalda Buccapecu. Njega so ustrezno oblikli v rde\xc4\x8d pla\xc5\xa1\xc4\x8d in prevzel ime Celestin. Toda nenadoma, ko so peli Te Deum, in je kardinal Lambert pel glasneje od ostalih, so zagnali krik Robert Frangipane in njegova stranka: \xc2\xbbLambert pape\xc5\xbe!\xc2\xab\xc2\xa0Naenkrat je odhitel ven, sedel na tako imenovano symae (sigmae) pred cerkvijo sv. Silvestra, in ga razglasil za pape\xc5\xbea pod imenom Honorij II. To se je zgodilo 15. decembra.  _NEWLINE__NEWLINE_Dokaj o\xc4\x8ditno je, da je stranka Pierleonea s svojim nepri\xc4\x8dakovanim imenovanjem Teobalda presenetila kardinalski zbor in ti so pohiteli razgla\xc5\xa1at kandidata, ki ga sami niso \xc5\xbeeleli. Kakor hitro so izklicali ime lambert,  je njihov \xc2\xbbuglednej\xc5\xa1i del\xc2\xab\xc2\xa0(\xc2\xbbsanior pars\xc2\xab) v smislu odloka Nikolaja II. potegnil z njim. Za nekaj dni je bil Rim prizori\xc5\xa1\xc4\x8de hudih neredov in zme\xc5\xa1njav; kon\xc4\x8dno pa so Celestina njegovi navija\xc4\x8di pustili na cedilu in Lambert je ostal nesporni lastnik Sede\xc5\xbea sv. Petra.  Lambert, kot \xc2\xbbljubitelj pravice\xc2\xab, ni bil zadovoljen z na\xc4\x8dinom izvolitve, ter je pred vsemi kardinali odstopil s svojega polo\xc5\xbeaja ter odlo\xc5\xbeil svojo mitro in pla\xc5\xa1\xc4\x8d. Njegov odstop so sprejeli, vendar so ga takoj ponovno izvolili. Vsi so mu poljubili noge in ga priznali \xc2\xbbkot svojega \xc5\xa1kofa in vesoljnega pape\xc5\xbea\xc2\xab\xc2\xa0na nedeljo, 21. decembra 1124.\n_START_SECTION_\nSmrt\n_START_PARAGRAPH_\nTeobald je umrl nekaj dni po svoji zakoniti izvolitvi 15. decembra 1124, okrog 21. decembra istega leta torej in sicer zaradi ran, ki so mu jih zadali Frangepanijevi prista\xc5\xa1i na dan izvolitve,  in sicer v Rimu.\n_START_SECTION_\nOcena\n_START_PARAGRAPH_\nNe bi pravzaprav mogli trditi, da je bil Celestin II. protipape\xc5\xbe; bil je pravi pape\xc5\xbe - sicer resda samo en dan: vendar je bil veljavno izvoljen; toda ni nastopil slu\xc5\xbebe, ker so mu nasprotniki to (nasilno) prepre\xc4\x8dili.'