b"\n_START_ARTICLE_\nRenesan\xc4\x8dna gibanja zunaj Italije\n_START_PARAGRAPH_\nRenesansa (it. Rinascimento) ali preporod umetnosti in knji\xc5\xbeevnosti, ki zaznamuje prehod iz srednjega v novi vek, je doba italijanske kulture, ki je globoko vplivala na vso Evropo. Podlaga za razvoj italijanske renesanse je bilo bogastvo tamkaj\xc5\xa1njih mest. Predvsem umetniki, ki so prina\xc5\xa1ali nove ideje iz Italije, so bili zgled mnogim evropskim ustvarjalcem, po katerih se je renesan\xc4\x8dna miselnost prenesla tudi v knji\xc5\xbeevnost. To ni bilo samo ponavljanje ali posnemanje italijanske renesanse. Vsaka de\xc5\xbeela je razvila svoj na\xc4\x8din upodabljanja, pri \xc4\x8demer je bil italijanski zgled samo napotek k novemu odnosu do umetnosti.\n_START_SECTION_\nNem\xc4\x8dija\n_START_PARAGRAPH_\nHumanizem, ki je bil v Italiji nekak\xc5\xa1en uvod v renesanso, je imel v Nem\xc4\x8diji popolnoma druga\xc4\x8den in izredno tragi\xc4\x8den potek. Srednjeve\xc5\xa1ka religioznost se je spremenila v potrebo po \xc2\xbbhumanem\xc2\xab\xc2\xa0pogledu na vero, kar je pomenilo po eni strani zbli\xc5\xbeanje navadnega \xc4\x8dloveka Bogu, torej odpravo klera, po drugi strani pa potrebo po pravilih, ki bi novo razmerje med \xc4\x8dlovekom in Bogom uredile. Tako mi\xc5\xa1ljenje je bilo povod za nasprotovanje s pape\xc5\xbeem in s pravili Cerkve in posredno torej z vsem, kar je bilo italijanskega. Medtem ko je humanizem pri Italijanih spro\xc5\xbeil renesan\xc4\x8dno umetnost, je pri Nemcih bil podlaga za protestantizem in nerazumevanje renesanse. Problemi, ki so v tej dobi nastajali v Nem\xc4\x8diji, so bili tako hudi in vsesplo\xc5\xa1ni, da niso pu\xc5\xa1\xc4\x8dali prostora umetnosti. Ni bilo govora o kulturnem preporodu, kakr\xc5\xa1nega je do\xc5\xbeivljala Italija. _NEWLINE_V Nem\xc4\x8diji se je morala renesansa soo\xc4\x8dati ne samo s to filozofijo, pa\xc4\x8d pa tudi s tradicijo gotike in njenih strogih oblik. Medtem ko je vladala tudi v najbolj \xc5\xbealostnih podobah italijanskega Rinascimenta harmonija oblik in barv, so nem\xc5\xa1ki renesan\xc4\x8dni umetniki prikazovali iste teme s tegobo in surovim ekspresionizmom, v \xc4\x8demer se ka\xc5\xbee ve\xc4\x8dna razlika med mediteransko in celinsko nravjo. Tudi sam D\xc3\xbcrer, ki je najve\xc4\x8dji umetnik nem\xc5\xa1ke renesanse, je dvakrat obiskal Italijo in sku\xc5\xa1al spojiti svoj strogi na\xc4\x8din upodabljanja s pre\xc5\xa1erno umetnostjo Raffaella, pa vendar mu to ni uspelo. Niti v svojih najbolj \xc2\xbbitalijanskih\xc2\xab\xc2\xa0delih se ni mogel znebiti tragike svoje de\xc5\xbeele. Kljub svoji \xc5\xbeivahnosti in umetni\xc5\xa1ki mo\xc4\x8di, italijanski Rinascimento ni mogel odlo\xc4\x8dilno vplivati na nem\xc5\xa1ko renesanso.\n_START_SECTION_\nFlamska\n_START_PARAGRAPH_\nNajbolj se je pribli\xc5\xbeala italijanskemu Rinascimentu umetnost na Flamskem, to je pribli\xc5\xbeno dana\xc5\xa1nji Nizozemski in Belgiji. Nekateri umetnostni zgodovinarji trdijo, da je bilo flamsko slikarstvo celo del italijanskega Rinascimenta, s katerim se je prepletalo. Dejansko so flamski umetniki radi prihajali v Italijo \xc5\xa1tudirat velike mojstre tiste dobe, a tudi Italijani so prevzeli od njih marsikaj. Sam za\xc4\x8detnik flamske tradicije Jan van Eyck je nekaj \xc4\x8dasa \xc5\xbeivel v Italiji, kjer so ga visoko cenili. Njegova umetnost je bila italijanskim slikarjem isto\xc4\x8dasno tudi zgled, posebno pri upodabljanju pokrajine ali interierjev._NEWLINE_\xc5\xa0ele v polovici \xc5\xa1estnajstega stoletja je Pieter Bruegel starej\xc5\xa1i dokon\xc4\x8dno lo\xc4\x8dil flamsko umetnost od italijanske. Uveljavilo se je tipi\xc4\x8dno upodabljanje narave v \xc5\xbeivih simbolisti\xc4\x8dnih barvah in nastali so prvi moderni portreti._NEWLINE_V stavbarstvu in kiparstvu se renesansa na Flamskem ni razvila. Te umetnosti so prakti\xc4\x8dno pre\xc5\xa1le iz gotike naravnost v barok. Nasprotno se je  zgodilo z manj\xc5\xa1imi umetnostmi, kot so rezbarstvo, kova\xc5\xa1tvo in tkalstvo, ki so v tej dobi do\xc5\xbeivele neverjeten razcvet. Posebej je vredno omeniti vezenje za tapiserije, saj so nekateri med najve\xc4\x8djimi slikarji izdelovali tudi na\xc4\x8drte (kartone) za stenska vezenja. Ta flamska umetnost se je kmalu raz\xc5\xa1irila tudi v Italiji, kjer je po naro\xc4\x8dilu Leona X. sam Raffaello narisal nekaj kartonov.\n_START_SECTION_\nFrancija\n_START_PARAGRAPH_\nKakor ostali humanisti, so se tudi Francozi za\xc4\x8deli zanimati za klasike, a niso hoteli posnemati tujih (latinskih in gr\xc5\xa1kih) umetnikov. Smatrali so, da imajo dovolj klasi\xc4\x8dnih zgledov tudi v lastni preteklosti, kar je privedlo do popolnoma izvirnega dostopa do renesanse. Medtem ko je bil italijanski Rinascimento prelom z bli\xc5\xbenjo preteklostjo, ki je enostavno obsodil ves srednji vek, je francoska Renaissance raje postavila svojo srednjeve\xc5\xa1ko preteklost kot vzor klasi\xc4\x8dne umetnosti. Prehod iz srednjega v novi vek je bil, bodisi v knji\xc5\xbeevnosti kot v likovni umetnosti, samo naravni razvojni postopek. Kralj Franc I., ki je ob\xc4\x8dudoval italijansko umetnost, je sicer gostil najve\xc4\x8dje njene predstavnike (Leonardo da Vinci, Benvenuto Cellini), a je tudi mo\xc4\x8dno podpiral doma\xc4\x8de umetnike. Ustvaril je Coll\xc3\xa8ge des lecteurs royaux (poznej\xc5\xa1i Coll\xc3\xa8ge royal de France), kjer je osebno \xc5\xa1tipendiral nadarjene \xc5\xa1tudente, ki si niso mogli privo\xc5\xa1\xc4\x8diti Sorbone. Prav ta univerza se smatra za zibelko moderne francoske miselnosti, ki bo pozneje tako globoko vplivala na vso Evropo. Knji\xc5\xbeevnost te dobe (sprva Rabelais in Montaigne, nato \xc5\xa1e veliko drugih) je izredne va\xc5\xbenosti, ker je postavila temelje za francoski jezik. Za razliko od jezikoslovcev ostale Evrope, ki so tedaj za\xc4\x8deli ustvarjati neologizme iz anti\xc4\x8dnih jezikov, so Francozi \xc5\xbee v renesansi postavljali v prvo vrsto skrb za \xc4\x8disto franco\xc5\xa1\xc4\x8dino._NEWLINE_Tudi v likovnih umetnostih je sicer mo\xc4\x8dan in dolgotrajen vpliv Rinascimenta samo postopoma spreminjal francosko gotiko. To je razvidno predvsem v stavbarstvu, kjer se je razvila okra\xc5\xa1ena gotika, ki je nekako postopno sprejemanje renesan\xc4\x8dnih olep\xc5\xa1av na gotske podlage.\n_START_SECTION_\n\xc5\xa0panija\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xa0paniji se ni mudilo, da bi zapustila srednji vek, saj je v njem pri\xc5\xa1la do svoje najve\xc4\x8dje razse\xc5\xbenosti in bogastva. Kot velesila, se tudi ni dosti brigala za nove ideje, ki so se porajale v ostalih \xc2\xbbdr\xc5\xbeavicah\xc2\xab. Humanizem, ki je vso Evropo pretresel in obnovil, je bil v \xc5\xa0paniji sprejet kot trenutna moda in \xc5\xa1e to samo v povr\xc5\xa1nih obrisih. Nikogar ni zanimalo spreminjati obstoje\xc4\x8dega stanja. Knji\xc5\xbeevnost ni posegla po novih temah, pa\xc4\x8d pa je razvila proslavljanje vladajo\xc4\x8dih in opevanje avanturisti\xc4\x8dnih junakov Novega sveta. Ideje Erazma Rotterdamskega o prenovitvi Cerkve so sicer prodrle tudi v \xc5\xa0panijo, a tudi te so bile sprejete ve\xc4\x8d ali manj kot kuriozum in zanimanje zanje je umrlo z velikim mislecem. Malo poznej\xc5\xa1e delo Ignacija Loyolskega potrjuje popolno nemo\xc4\x8d humanisti\xc4\x8dnih idej v \xc5\xa0paniji zgodnjega novega veka. _NEWLINE_Kar se ti\xc4\x8de umetnosti, je bila \xc5\xa0panija v \xc5\xa1tirinajstem stoletju \xc5\xa1e popolnoma pod vplivom Arabcev, zato so se prvi vplivi evropske renesanse za\xc4\x8deli pojavljati \xc5\xa1ele v zadnjih letih petnajstega stoletja. V arhitekturi se tudi tu gotika po\xc4\x8dasi spreminja preko okra\xc5\xa1ene gotike, medtem ko slikarstvo \xc5\xa1e dolgo spominja na arabske vplive. Italijanski umetniki, ki so v tisti dobi pri\xc5\xa1li v \xc5\xa0panijo, niso med najve\xc4\x8djimi umetniki svojega \xc4\x8dasa in morda so zaradi tega zapustili ve\xc4\x8djo sled Flamci. Kljub temu sta se razvili obe smeri, iz vrst katerih so pozneje iz\xc5\xa1li veliki slikarski mojstri (Francisco de Zurbar\xc3\xa0n, Diego Vel\xc3\xa0squez).\n_START_SECTION_\nAnglija\n_START_PARAGRAPH_\nVpliv evropske renesanse je dosegel Anglijo \xc5\xa1ele proti koncu petnajstega stoletja, ko se je zaklju\xc4\x8dilo dolgo obdobje vojn, ki so pusto\xc5\xa1ile to ozemlje poldrugo stoletje (Stoletna vojna 1338-1453 in Vojna dveh vrtnic 1454-1485). Takrat so angle\xc5\xa1ki \xc5\xa1tudenti radi odhajali na univerze v Padovo, Firence in Bologno in po povratku domov so \xc5\xa1irili nove ideje. Tako je \xc5\xbee leta 1490 univerza v Oxfordu uvedla \xc5\xa1tudij gr\xc5\xa1\xc4\x8dine. Toda angle\xc5\xa1\xc4\x8dina takrat \xc5\xa1e ni bila slovni\xc4\x8dno opredeljena in \xc5\xa1e niti povsod v Angliji sprejeta kot skupni jezik, zato je na primer najve\xc4\x8dji angle\xc5\xa1ki predstavnik renesanse Thomas More pisal v latin\xc5\xa1\xc4\x8dini. Njegova Utopija je bila prevedena v angle\xc5\xa1\xc4\x8dino \xc5\xa1ele leta 1551 in je od tedaj slu\xc5\xbeila za zgled poznej\xc5\xa1im piscem._NEWLINE_Ker je angle\xc5\xa1ka renesansa najpoznej\xc5\xa1a v Evropi, je razumljivo, da je pobrala izku\xc5\xa1nje ostalih kultur. Od Italijanov so Angle\xc5\xbei prevzeli optimizem in navdu\xc5\xa1enje, kar sicer po dolgotrajnih vojnah ni bilo te\xc5\xbeko: za \xc4\x8dasa kraljice Elizabete je Anglija do\xc5\xbeivela pravi razcvet umetnosti, knji\xc5\xbeevnosti in predvsem gledali\xc5\xa1\xc4\x8da. Nem\xc5\xa1ka renesansa in slede\xc4\x8da ji reformacija sta vzbudili v Angle\xc5\xbeih voljo do samostojnega re\xc5\xa1evanja cerkvenih vpra\xc5\xa1anj, kar je privedlo do prevodov biblije in liturgije v doma\xc4\x8do govorico. Francoski jezikovni puristi so jih pa prepri\xc4\x8dali, da je doma\xc4\x8di jezik enakovreden klasi\xc4\x8dnim in ga je zato treba hraniti, izpopolnjevati in razvijati. Ne nazadnje, voja\xc5\xa1ka zmaga Angle\xc5\xbeev nad \xc5\xa0panci leta 1588 je toliko oja\xc4\x8dila njihovo samozavest, da so vse te smernice ne samo sprejeli, pa\xc4\x8d pa tudi izpeljali do skrajnih zaklju\xc4\x8dkov.\n_START_SECTION_\nMad\xc5\xbearska\n_START_PARAGRAPH_\nVplivi italijanskega Rinascimenta na umetnost ostale Evrope so \xc5\xa1e najbolj vidni na Mad\xc5\xbearskem. V to de\xc5\xbeelo so Italijani zelo radi prihajali \xc5\xa1e v srednjem veku, posebno v \xc5\xa1tirinajstem stoletju, ko je na Ogrskem vladala neapeljska dinastija Anjou (ali Angi\xc3\xb2), \xc4\x8digar \xc4\x8dlani so bili potomci Karla Martela. Tudi pozneje, v polni renesansi, je veliko Italijanov delovalo na Mad\xc5\xbearskem, predvsem v stavbarstvu. Vladna pala\xc4\x8da Matije Korvina v Budimu, kakor tudi njegova rezidenca Vi\xc5\xa1egrad sta bili sezidani in opremljeni po italijanskem okusu. Tudi kardinal Ippolito d'Este je za gradnjo katedrale in \xc5\xa1kofovske pala\xc4\x8de v Esztergomu poklical italijanske mojstre. V dobi renesanse se je razen stavbarstva razvila tudi manj\xc5\xa1a umetnost, na primer miniaturno slikarstvo, urarstvo in emajlni nakit. Italijanski renesan\xc4\x8dni slog je ostal priljubljen vse do osemnajstega stoletja, ko ga je izpodrinil dunajski barok._NEWLINE_Knji\xc5\xbeevnost, ki je prav tako pod Matijo Korvinom dosegla velik razvoj, je le v manj\xc5\xa1i meri ob\xc4\x8dutila evropske spremembe. Velika mad\xc5\xbearska problema sta bila tedaj svoboda vere in narodna samostojnost. V verskih problemih se je knji\xc5\xbeevnost omejila na polemike med Reformacijo in Protireformacijo, ki niso bile literarnega zna\xc4\x8daja. Nasprotno sta borba proti Turkom in zavra\xc4\x8danje vedno huj\xc5\xa1ega avstrijskega pritiska porodila prva knji\xc5\xbeevna dela na evropski ravni, v katerih je razviden mo\xc4\x8dan vpliv anti\xc4\x8dnih klasikov in italijanskega Risorgimenta."