b'\n_START_ARTICLE_\nSpoliacija\n_START_PARAGRAPH_\nOropanje ali spoliacija (lat. spoliatio) je postopek pridobivanja gradbenega materiala iz \xc5\xbee obstoje\xc4\x8dih zgradb. Navadno gre za postopno ru\xc5\xa1enje poslopij, ki so odslu\xc5\xbeila svojemu namenu ali niso ve\xc4\x8d uporabna (na primer zaradi varnosti), in isto\xc4\x8dasno uporabo tako pridobljenih materialov za gradnjo novih objektov._NEWLINE_Latinska beseda spoliatio pomeni pravzaprav nasilno sla\xc4\x8denje in se \xc5\xa1e danes uporablja v liturgiji katoli\xc5\xa1ke cerkve. Na veliki \xc4\x8detrtek se po zadnji ma\xc5\xa1i v tednu oltarji sle\xc4\x8dejo, to se pravi, da se odstranijo vsi prti in okraski.\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nTehnika spoliacije je bila v navadi v Starem Rimu, kjer so hoteli na ta na\xc4\x8din tudi nekako izbrisati spomin na osebe ali dogodke, ki so bili povezani z oropanimi stavbami. Posebno politi\xc4\x8dni predstavniki so po prihodu na oblast enostavno najprej izgnali predhodnike, nato oropali njihove hi\xc5\xa1e in s tem zgradili vilo zase. Na ta na\xc4\x8din je tonilo v pozabo ne\xc5\xa1teto oseb in izgubila so se pri\xc4\x8devanja o ne\xc5\xa1tetih lepih poslopjih tiste dobe._NEWLINE_Toda spoliacija ni zna\xc4\x8dilna samo za starorimsko kulturo, kjer je imela prete\xc5\xbeno politi\xc4\x8dni pomen. Veliko huj\xc5\xa1a je bila spoliacija poznej\xc5\xa1ih \xc4\x8dasov, ko se je te navade nemoteno poslu\xc5\xbeevalo ljudstvo. V srednjem veku ni bilo nikomur mar za zgodovinska pri\xc4\x8danja, nasprotno, ostanki ogromnih bogastev in blaginje preteklih \xc4\x8dasov so bili le v zasmeh rev\xc5\xa1\xc4\x8dini, ki je vladala povsod po Evropi v tistih temnih \xc4\x8dasih. Vsi, od najvi\xc5\xa1jega dr\xc5\xbeavnika do zadnjega slu\xc5\xbeabnika, so imeli pravico, da si prilastijo\xc2\xa0\xc2\xbbkamne\xc2\xab, to je edino, kar je \xc5\xa1e ostalo od slavnih rimskih prednikov. Danes so si strokovnjaki edini, da temelji popolnoma ves Rim in njegova okolica na kamnih, ki so bili del starorimskih bivali\xc5\xa1\xc4\x8d in predvsem sveti\xc5\xa1\xc4\x8d._NEWLINE_Celo pri ve\xc4\x8dini spomenikov, ki so se iz prvih stoletij ohranili vse do danes, je ve\xc4\x8dkrat mo\xc4\x8d opaziti, da so bili svoj \xc4\x8das sezidani s spoliacijo starej\xc5\xa1ih zgradb. To velja predvsem za tiste objekte, ki jih je bilo treba dograditi v naglici in torej ni bilo \xc4\x8dasa za obdelavo novih kamnov, na primer za slavoloke, ki so se gradili na \xc4\x8dast zmagovalcem raznih voja\xc5\xa1kih kampanj. V Starem Rimu je bila slava, predvsem voja\xc5\xa1ka, lahko zelo kratkotrajna.\n_START_SECTION_\nDanes\n_START_PARAGRAPH_\nV dana\xc5\xa1njih \xc4\x8dasih se pridobivanje materialov s spoliacijo ve\xc4\x8d ne spla\xc4\x8da zaradi visoke cene delovne sile. Vsak material, posebno moderni gradbeni materiali, je pa\xc4\x8d cenej\xc5\xa1i od delavca. Zato poteka spoliacija samo v primeru izrednih materialov, na primer mozaikov, ali pa tam, kjer je tudi sicer skromen material, kamen, te\xc5\xbeko dosegljiv (nekatere pu\xc5\xa1\xc4\x8dave)._NEWLINE_Nekatere vrste spoliacije so se pa ohranile do dana\xc5\xa1njih dni. Seveda ne gre ve\xc4\x8d za uporabo odpadnega materiala, kot so to pojmovali v preteklih \xc4\x8dasih, temve\xc4\x8d za ohrano in valorizacijo zgodovinskih pri\xc4\x8danj. Predvsem se to dogaja po odkritju ve\xc4\x8djih zgodovinskih le\xc5\xbei\xc5\xa1\xc4\x8d, kjer je bistvene va\xc5\xbenosti, da se izkopanine odstranijo iz dostopnih krajev in shranijo v muzeje. Seveda se dragoceni predmeti s tem zavarujejo pred zlikovci, a zgodovinsko le\xc5\xbei\xc5\xa1\xc4\x8de ostane oropano in ve\xc4\x8dkrat sploh ni ve\xc4\x8d zanimivo, kot tudi niso ve\xc4\x8d zanimivi predmeti, ki samevajo na muzejskih policah._NEWLINE_Svoje vrste spoliacija je tudi navada, da se celotna zgradba prenese iz enega kraja v drugega. Pri tem se vsak kamen posebej o\xc5\xa1tevil\xc4\x8di ali kako druga\xc4\x8de zaznamuje, da se potem na novi lokaciji zgradba obnovi v popolnoma enaki obliki. Najznamenitej\xc5\xa1i poseg te vrste je gotovo prenos Abu Simbela v Egiptu, a tudi pri nas je veliko takih primerov. V\xc4\x8dasih gre za to, da se zgodovinsko pomembna zgradba umakne iz kraja, kjer jo ogro\xc5\xbea nevarnost kake naravne katastrofe. Ve\xc4\x8dinoma pa se s tem posegom samo sprosti ozemlje, kjer je na\xc4\x8drtovana gradnja kake avtoceste ali drugega podobnega objekta._NEWLINE_Pri tem je treba omeniti tudi tako imenovano avtospoliacijo (beseda se sicer ni oprijela). Nekatere starej\xc5\xa1e stavbe, ki sicer \xc5\xa1e kar trdno stojijo, so zaradi starinsko opredeljene notranjosti popolnoma neprimerne za bivanje. Nadstropja so previsoka, sobane preob\xc5\xa1irne, sanitarni prostori nezadostni, elektri\xc4\x8dna napeljava in v\xc4\x8dasih celo vodna in\xc5\xa1talacija odsotna. V tem primeru se zgradba poru\xc5\xa1i in zunanji zidovi se previdno shranijo. Nova zgradba bo te zidove spet uporabila, a notranjost bo popolnoma nova in moderna. Tako bo zunanji videz nespremenjen in v skladu s svojo okolico, medtem ko bodo bivalni prostori primerni dana\xc5\xa1njim standardom. Na ta na\xc4\x8din se danes obnavlja ve\xc4\x8dina stavb iz devetnajstega stoletja, ki so v na\xc5\xa1ih krajih posebno zanimive.'