b'\n_START_ARTICLE_\nRimsko pravo\n_START_PARAGRAPH_\nRimsko pravo v histori\xc4\x8dnem pomenu pomeni pravo rimske dru\xc5\xbebe, ki se je v tiso\xc4\x8dletnem trajanju rimske dr\xc5\xbeave spreminjalo kot \xc5\xbeiv organizem. Rimsko pravo pa lahko ozna\xc4\x8duje tudi sistem, ki je plod pravne znanosti iz 11. in 12. stoletja, ko se je na prvih evropskih univerzah za\xc4\x8delo sistemati\xc4\x8dno \xc5\xa1tudirati Justinijanovo kodifikacijo. Enega od prvih zapisov rimskega prava predstavlja Zakonik XII. plo\xc5\xa1\xc4\x8d, objavljen na bakrenih plo\xc5\xa1\xc4\x8dah na rimskem forumu leta 449 pr. n. \xc5\xa1t. in je bil rezultat politi\xc4\x8dnega boja med patriciji in plebejci. Za rimsko pravo so skrbeli rimski uradniki - pretorji, ki so izdajali edikte, v katerih so vsako leto objavili nove temeljne zakone. Posebno obliko rimskega prava so predstavljali sklepi senata. V obdobju dominata, ko je senat izgubljal svojo mo\xc4\x8d, je cesar zakone sprejemal kar sam._NEWLINE_Rimljani so zakonom posve\xc4\x8dali veliko \xc4\x8dasa, saj so bili ponosni, da njihova dr\xc5\xbeava temelji na pravici in pravu. \xc5\xbde v 2. stoletju pr. n. \xc5\xa1t. so se v Rimu pojavili prvi poklicni pravniki, v \xc4\x8dasu cesarstva pa so nastale \xc5\xa1ole, kjer so zbirali in razlagali zakone. Rimsko pravo je veljalo le za rimske dr\xc5\xbeavljane, ne pa tudi za tujce, \xc5\xbeenske, su\xc5\xbenje in otroke. Zato so se morali razviti pravni predpisi tudi za druge prebivalce rimskega imperija. Za\xc4\x8dela je nastajati pravna znanost._NEWLINE_Zadnjo spremembo je rimsko pravo do\xc5\xbeivelo v \xc4\x8dasu vladanja vzhodnorimskega cesarja Justinjana I. v 6. stoletju. Objavil je zbirko zakonov, ki so jo poimenovali Justinjanov zakonik. Ta je postal podlaga za razvoj modernega prava.'