b'\n_START_ARTICLE_\nFranc \xc5\xbdugel\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nNa Filozofski fakulteti v Ljubljani je \xc5\xa1tudiral slavistiko. Po okupaciji 1941 se je vklju\xc4\x8dil v Osvobodilno fronto, bil od 1942 borec 2. grupe odredov, po italijanski ofenzivi 1943 namestnik politi\xc4\x8dnega komisarja Tom\xc5\xa1i\xc4\x8deve brigade, politi\xc4\x8dni komisar Slovenske centralne vojne partizanske bolni\xc5\xa1nice na Ko\xc4\x8devskem Rogu, od jeseni 1944 pa politi\xc4\x8dni komisar 4. prekomorske brigade. Po koncu vojne je stopil v diplomatsko slu\xc5\xbebo pri Ministrstvu za zunanje zadeve FLRJ, sprva kot \xc4\x8dlan misije za repatriacijo na Dunaju, nato vicekonzul v Metzu (1946-1951), konzul v Chicagu (1953-1957) in generalni konzul v Strasbourgu (1961-1964). Med letoma 1967 in 1971 je bil svetnik Izvr\xc5\xa1nega sveta Skup\xc5\xa1\xc4\x8dine Socialisti\xc4\x8dne republike Slovenije in nato do 1979 tajnik Slovenske izseljenske matice. \xc4\x8clanke je objavljal v partitanskih \xc4\x8dasnikih, poznej\xc5\xa1e  o izseljenstvu pa v Rodni grudi. Za udele\xc5\xbebo v Narodnoosvobodilni borbi je prejel Partizansko spomenico 1941.'