b"\n_START_ARTICLE_\nEl Tatio\n_START_PARAGRAPH_\nEl Tatio (iz jezka kunze Tata-iu , kar pomeni 'prikazovati pe\xc4\x8d') je polje gejzirjev, ki le\xc5\xbei v Andih v severnem \xc4\x8cilu, v regiji Antofagasta, na pribli\xc5\xbeno 4200 m nmv. Je najve\xc4\x8dja skupina gejzirjev na ju\xc5\xbeni polobli in tretja najve\xc4\x8dja na svetu za Yellowstonue (ZDA) in naravnim rezervatom Kronotski (Rusija, Kam\xc4\x8datka).\n_START_SECTION_\nZna\xc4\x8dilnosti\n_START_PARAGRAPH_\nEl Tatio ima okoli 80 gejzirjev, pribli\xc5\xbeno 8\xc2\xa0% obstoje\xc4\x8dih na svetu. Izbruhi niso zelo visoki in dosegajo povpre\xc4\x8dno 76 centimetrov. Voda ima pribli\xc5\xbeno 86 \xc2\xb0 C, kar je na tej vi\xc5\xa1ini vreli\xc5\xa1\xc4\x8de. Ocenjuje se, da jih vsako leto obi\xc5\xa1\xc4\x8de okoli 100.000 turistov . Ljudje obi\xc4\x8dajno obi\xc5\xa1\xc4\x8dejo pu\xc5\xa1\xc4\x8davo Atacama in mesto San Pedro de Atacama, preden gredo v El Tatio._NEWLINE_Voda je v notranjosti vulkanskih kamnin, prekritih z vodotesnimi plastmi; razpoke poganjajo vro\xc4\x8do vodo na povr\xc5\xa1ino. Vir toplote ni znan, vendar je lahko magma ali intruzija.\n_START_SECTION_\nGeologija\n_START_PARAGRAPH_\nGlede na \xc5\xa1tudijo iz leta 2002, ki jo je izvedlo Dru\xc5\xa1tvo za \xc5\xa1tudije in opazovanje gejzirjev (Asociaci\xc3\xb3n de Estudios y Observaci\xc3\xb3n de Geiseres (GOSA)) , to geotermalno polje vsebuje 100 doslej popisanih izvirov, od katerih je okoli 80 aktivnih gejzirjev in okoli 30 ob\xc4\x8dasnih izbruhov._NEWLINE_Povpre\xc4\x8dna vi\xc5\xa1ina izbruhov je 69 centimetrov, medtem ko je povpre\xc4\x8dna vi\xc5\xa1ina pravega gejzirja v povpre\xc4\x8dju 76 centimetrov. Pravi gejzirji El Tatia predstavljajo 8\xc2\xa0% vseh na svetu._NEWLINE_Geotermalno polje El Tatio obsega povr\xc5\xa1ino 10 km\xc2\xb2 in je sestavljeno iz termalnih izvirov in teras na vi\xc5\xa1ini 4290 m nmv, kar je najvi\xc5\xa1je geotermalno polje na svetu in v smislu obsega najve\xc4\x8dje v Ju\xc5\xbeni Ameriki in tretje najve\xc4\x8dje na svetu._NEWLINE_Le\xc5\xbei na vrhu tektonskega jarka pribli\xc5\xbeno 4 kilometre \xc5\xa1irokega in 6 kilometrov dolgega, ki tvori dolino El Tatio in je obdana na vzhodu s tektonskim masivom imenovanim Serran\xc3\xada Tucle-Loma Lucero, ki ga sestavljajo andezitni stratovulkani in predstavlja naravno geografsko mejo z Bolivijo. Na zahodu je tako imenovana vulkanska skupina El Tatio, ki jo sestavljajo predvsem riolitne kupole. _NEWLINE_Jarek ima od 800 do 2000 metrov debelo vulkansko kamnito polnilo. Zaradi obstoja tufov in relativno nepropustnih ignimbritov, vro\xc4\x8da voda potuje do to\xc4\x8dke, kjer se pojavi zaradi prisotnosti prelomov v smereh SZ-JV in SV-JZ in omogo\xc4\x8dajo topli vodi izhod na nadzorovan na\xc4\x8din._NEWLINE_Vode geotermalnega polja prihajajo iz obmo\xc4\x8dja, ki je vzhodno-jugovzhodno od kraja, kjer so gejzirji. To obmo\xc4\x8dje je veliko med 12 in 20 kvadratnimi kilometri. Voda se premika bo\xc4\x8dno iz tega geotermalnega podro\xc4\x8dja skozi tri ignimbritne vodonosnike imenovane Puripica, Salado in dacitna Tucle. Te tople vode hranijo kaldere v Pastos Grandes in Guacha.\n_START_SECTION_\nOkoljevarstvene polemike\n_START_PARAGRAPH_\n3. julija 2008 je Comisi\xc3\xb3n Regional del Medio Ambiente (Corema) iz Antofagaste odobrila prvo fazo raziskovanja geotermalnih virov na obmo\xc4\x8dju ju\xc5\xbeno podro\xc4\x8dja gejzirjev El Tatio, ki jih je izvajala dru\xc5\xbeba Geot\xc3\xa9rmica Norte . Potezo je kritiziral Svet narodov Atacamencev, kot domnevno pomanjkanje legitimnosti s strani dr\xc5\xbeave, da odstopijo zemljo in neobve\xc5\xa1\xc4\x8denosti o vplivu, ki bi ga tak ukrep imel na ekosistem . Projekt je imel scenarij El Zoquete, ki ga je v sedemdesetih letih prej\xc5\xa1njega stoletja uspe\xc5\xa1no izkoristil Corfo (Corporaci\xc3\xb3n de Fomento de la Producci\xc3\xb3n), da bi pridobili geotermalno energijo._NEWLINE_8. septembra 2009, medtem ko je podjetje opravljalo raziskovalno delo na kopnem, je v enem od vodnjakov pri\xc5\xa1lo so pu\xc5\xa1\xc4\x8danja vode, ki je dosegla vi\xc5\xa1ino 60 metrov. Uhajanje je trajalo 27 dni. Dejstvo je vznemirjalo oblasti in prebivalce tega obmo\xc4\x8dja, ki so kritizirali izkori\xc5\xa1\xc4\x8danje kraja in tveganje, ki pomeni za okolje . Po incidentu je Regionalna komisija za okolje sklenila, da zaklju\xc4\x8di delo raziskovanja in dru\xc5\xbebo kaznovala z globo v vi\xc5\xa1ini 5500 UTM (Unidad Tributaria Mensual - obra\xc4\x8dunska enota, ki se v \xc4\x8cilu uporablja za dav\xc4\x8dne namene in globe, posodobljena glede na inflacijo) zaradi \xc2\xbbnapak v postopkih, varnosti delavcev in kontrolnih sistemov.\xc2\xab\xc2\xa0_NEWLINE_Po incidentu je bila izvedena preiskava, da bi ugotovili posledice na okolje. Ko je bila preiskava zaklju\xc4\x8dena, je Dr\xc5\xbeavni obrambni svet odlo\xc4\x8dil, da dru\xc5\xbeba Geot\xc3\xa9rmica del Norte ne more biti obto\xc5\xbeena, ker po zbranih informacijah ni pri\xc5\xa1lo do okoljske \xc5\xa1kode.\n_START_SECTION_\nRastlinstvo\n_START_PARAGRAPH_\nObmo\xc4\x8dje med San Pedro de Atacama in El Tatiom je v tako imenovanem visokogorskem stepskem biogeografskem obmo\xc4\x8dju, za katerega je zna\xc4\x8dilna vi\xc5\xa1ina med 3000 in 5000 m nmv z visoko aridnostjo in kratkim vegetativnim obdobjem. V mesecih januarju in februarju, sredi poletja, na to obmo\xc4\x8dje vpliva de\xc5\xbeevje zaradi vpliva tropskega podnebja in se imenuje altiplanska zimo._NEWLINE_Del, ki je najbli\xc5\xbeji San Pedru de Atacama, med 3000 in 4000 m nmv, je vegetacijska formacija, imenovana Estepa Arbustiva Pre-Pune\xc3\xb1a. Tu je za pokrajino zna\xc4\x8dilna prisotnost majhnih izoliranih grmovnic, nekaj kaktusov in tako imenovana Paja amarilla\xe2\x80\x99\xe2\x80\x99 (Stipa fr\xc3\xadgida) \xe2\x80\x93 trava bodalica, trave s koreniko, ki se menja s Coir\xc3\xb3n (Stipa chrysophylla)._NEWLINE_Tukaj je pogosto najti nekaj kaktusov, kot so kume ali Chuchampe (Maihueniopsis conoidea), vrsta, ki se pove\xc4\x8da, ko se vzpenja. Prav tako je mogo\xc4\x8de najti bolivijski Puskayo (Maihueniopsis boliviana), verbena Acantholippia tr\xc3\xadfida in majhen grm imenovan Pingo pingo (Ephedra breana)._NEWLINE_Ob cestah ali v grapah so nekatere so\xc4\x8dnice (sukulente), kot je Cistanthe celosioides, ki se odlikuje s cvetenjem zaradi svetlo oran\xc5\xbene, bele, rde\xc4\x8de in zelene barve._NEWLINE_Na tej vi\xc5\xa1ini so vrste, kot so razhudnikovka Lycium sp., ro\xc5\xbemarin Fabiana sp. in Fabiana densa, poleg je zaj\xc4\x8dja deteljica Oxalis sp., kot tudi nekatere vrste Baccharis sp., Senecio sp. in nekaj grmovja Adesmia sp._NEWLINE_Na poti je mogo\xc4\x8de videti nekaj primerov kaktusov trobentovcev Trichocereus atacamensis, ki so skupaj z yareto Azorella compacta ranljivi v tem regiji. _NEWLINE_Bli\xc5\xbeje El Tatiu bi na\xc5\xa1li vrste kot so slama Stipa chrysophylla, ki se uporablja za pokrivanje streh tradicionalnih hi\xc5\xa1, ki jih je mogo\xc4\x8de videti v vasi Machuca. Druga vrsta je zelo podobna in se imenuje Paja Brava (Festuca orthophylla), slednja je bolj pogosta vrsta na 4300 m nmv._NEWLINE_Obmo\xc4\x8dje, kjer geotermalno polje El Tatia ustreza drugemu vegetacijskemu tipu imenovanem stepa Sub-Des\xc3\xa9rtica de la Puna de Atacama, se razvije med 4300 m in 5000 m nmv. To je obmo\xc4\x8dje, ki je izpostavljeno hladnim in suhim vetrovom, pa tudi s snegu v zimskih mesecih. Tu so trave kot je Stipa chrysophylla in manj Paja Brava kot izolirani kosmi._NEWLINE_Na tem podro\xc4\x8dju je nekaj trav: Junellia tridactyla, Calceolaria stellariifolia in nekatere metuljnice (Fabaceae) kot so Adesmia atacamensis, grmi\xc4\x8dasta rastlina kot Baccharis incarum, Parastrehpia quadrangularis, Atriplex atacamensis, ki jo zelo uporablja \xc5\xbeivina in znana Rica-rica Acantholippia punensis, ki se uporablja kot zdravilna rastlina._NEWLINE_Od grmi\xc4\x8devja je Perezia atacamensis, grint Senecio puchii in Lenzia chamaepitys. Medtem ko je v mo\xc4\x8dvirjih Arenaria rivularis, Oxychloe andina in Zameioscirpus atacamensis. _NEWLINE_Pribli\xc5\xbeno 4700 m visoko se vegetacija drasti\xc4\x8dno zmanj\xc5\xa1a, le nekatere vrste, kot Junellia sp. v teh hladnih krajih zraste spomladi.\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivalstvo\n_START_PARAGRAPH_\nPodro\xc4\x8dje stepe Alto Andina je habitat za \xc5\xa1tevilne vrste, ki \xc5\xbeivijo v razmerah, ki so skrajne za \xc4\x8dloveka.\n_START_SECTION_\nSesalci\n_START_PARAGRAPH_\nNa cesti med El Tatiom in Machuco je mogo\xc4\x8de opazovati nekaj strmih in skalnatih odsekov z viska\xc4\x8di Lagidium viscacia, podobni zajcem, vikunje, majhne divje vrste ameri\xc5\xa1kih kamelidov iz dru\xc5\xbeine lam, ki so ogro\xc5\xbeene in jih je mogo\xc4\x8de opaziti, medtem ko se napajajo v potokih. V\xc4\x8dasih je mogo\xc4\x8de videti nekaj andskih lisic Lycalopex culpaeus, ki je edina zver, ki \xc5\xbeivi na tem obmo\xc4\x8dju Altiplana in se hrani s pticami, glodavci in plazilci.\n_START_SECTION_\nPtice\n_START_PARAGRAPH_\nNa obmo\xc4\x8dju gejzirjev \xc5\xbeivi pribli\xc5\xbeno 36 vrst ptic, ve\xc4\x8dinoma vodnih ptic, vklju\xc4\x8dno z nekaterimi plamenci. Obstajajo tri vrste plamencev: \xc4\x8dilski plamenec (Phoenicopterus chilensis), andski plamenec (Phoenicoparrus andinus) in kratkokljuni plamenec (Phoenicoparrus jamesi)._NEWLINE_Prav tako je mogo\xc4\x8de opazovati andsko gos (Chloephaga melanoptera), \xc4\x8dopasto raco Lophonetta specularioides, raco Anas Puna, vrtorepega prodnika (Calidris bairdii) in veliko lisko (Fulica gigantea)._NEWLINE_Drugje so \xc5\xa1e jerebice Tinamotis pentlandii, nanduji Pterocnemia pennata, gorska karakara Phalcoboenus megalopterus in andski kondor. Poleg geotermalnega podro\xc4\x8dja je enostavno opazovanje andskega galeba Larus Serranus, ima \xc4\x8drno glavo in belo telo in majhnega \xc4\x8drnonogega \xc5\xa1\xc4\x8dinkavca Phrygilus atriceps.\n_START_SECTION_\nPlazilci in dvo\xc5\xbeivke\n_START_PARAGRAPH_\nDokaj pogosti so ku\xc5\xa1\xc4\x8darji in sicer dve vrsti: Liolaemus barbarae, ki \xc5\xbeivijo v go\xc5\xa1\xc4\x8davi, so barve kave z vzdol\xc5\xbenimi progami in andski ku\xc5\xa1\xc4\x8dar Liolaemus andinus, bolj splo\xc5\xa1\xc4\x8den in zelenkaste barve. Zraven potokov je mogo\xc4\x8de najti \xc5\xbeabo Bufo spinulosus, Telmatobius vilamensis in slavno krasta\xc4\x8do Telmatobius halli, ki \xc5\xbeivi zelo blizu vro\xc4\x8dih vrelcev.\n_START_SECTION_\nZa\xc5\xa1\xc4\x8dita\n_START_PARAGRAPH_\nPo okoljskih polemikah je v decembru 2009 Nacionalni kongres \xc4\x8cila sprejel zakon o razglasitvi naravnega spomenika na geotermalnem podro\xc4\x8dju El Tatio (Santuario de la Naturaleza), pod okriljem Sveta narodnih spomenikov (Consejo de Monumentos Nacionales)._NEWLINE_V oktobru 2010 je predsednik Sebastian Pinera sporo\xc4\x8dil, da so gejzirji El Tatio razgla\xc5\xa1eni za naravno obmo\xc4\x8dje.  in dal nalogo Ministrstvu za kmetijstvo, z namenom vklju\xc4\x8devanja gejzirjev v kategorijo narodni park. Vendar pa ta projekt ni napredoval._NEWLINE_V letu 2011 so dali \xc4\x8dilski poslanci novo pobudo, da bi jih razglasili narodni park, da bi se izognili prihodnjim izkori\xc5\xa1\xc4\x8danjem geotermalne energije.\n_START_SECTION_\nUpravljanje in oprema\n_START_PARAGRAPH_\nZ geotermalnim parkom El Tatio, od septembra 2014 upravlja avtohtona skupnost Atacame\xc3\xb1as Toconce in Caspana. To je podalj\xc5\xa1anje prvega koncesije dodeljene med letom 2006-2014 in ki se bo podalj\xc5\xa1ala za obdobje 30 let in vklju\xc4\x8duje upravljanje povr\xc5\xa1ine 1533 hektarjev v ob\xc4\x8dini Calama."