b'\n_START_ARTICLE_\nBeno Zupan\xc4\x8di\xc4\x8d\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nIzhaja iz slovenske delavske dru\xc5\xbeine. Njegov o\xc4\x8de je bil strojni delavec, doma v Pleterjah pri Zdolah, mati pa kuharica iz Pi\xc5\xa1ec pri Bre\xc5\xbeicah. Zaradi gospodarske krize, o\xc4\x8detove brezposelnosti in nestalnega zaslu\xc5\xbeka se je dru\xc5\xbeina do Zupan\xc4\x8di\xc4\x8devaga osmega leta veliko selila po Hrva\xc5\xa1kem. Nekaj let je \xc5\xbeivel v \xc4\x8ce\xc4\x8durju pri Zagrebu, kjer je bil o\xc4\x8de strojevodja na \xc5\xbeagi. Prva dva razreda osnovne \xc5\xa1ole je obiskoval v Zdolah, saj sta star\xc5\xa1a poskrbela, da je hodil v slovensko \xc5\xa1olo, \xc4\x8deprav je o\xc4\x8de delal na Hrva\xc5\xa1kem. Tretji razred je obiskoval v treh krajih: v Hrva\xc5\xa1kem Zagorju, v Pi\xc5\xa1ecah in v Ljubljani, kamor so se preselili leta 1935. Po osnovni \xc5\xa1oli se je vpisal na gimnazijo, kjer je maturiral \xc5\xa1ele po drugi svetovni vojni, leta 1945. Nato se je vpisal na Filozofsko fakulteto, kjer je \xc5\xa1tudiral slavistiko in leta 1950 diplomiral. Med okupacijo se je bojeval pri OF, bil za nekaj mesecev interniran v italijanskem koncentracijskem tabori\xc5\xa1\xc4\x8du Gonars, po vrnitvi leta 1943 pa se je pridru\xc5\xbeil NOB. Njegov o\xc4\x8de je umrl v Dachauu. Po letu 1945 je deloval pri \xc4\x8dasopisih in v kulturnih, politi\xc4\x8dnih in dr\xc5\xbeavnih ustanovah. Najprej je delal kot novinar, nato pa sodeloval pri revijah in zalo\xc5\xbebah, in sicer kot urednik pri Mladini, Mladinski knjigi in Cankarjevi zalo\xc5\xbebi, kjer je bil nekaj let celo direktor. Nekaj \xc4\x8dasa je bil tudi predsednik Dru\xc5\xa1tva slovenskih pisateljev. Opravljal je veliko politi\xc4\x8dnih funkcij. Bil je podpredsednik Izvr\xc5\xa1nega sveta Socialisti\xc4\x8dne republike Slovenije in poslanec Skup\xc5\xa1\xc4\x8dine SFRJ. Kot politi\xc4\x8dni funkcionar je veliko potoval po Jugoslaviji in tujini, kjer se je sre\xc4\x8deval z razli\xc4\x8dnimi vplivnimi ljudmi, to pa je vplivalo tudi na njegovo pisanje. Zelo uspe\xc5\xa1no je zdru\xc5\xbeeval oba svoja poklica, pisateljskega in politi\xc4\x8dnega. Umrl je v Ljubljani in je pokopan na \xc5\xbdalah.\n_START_SECTION_\nDelo\n_START_PARAGRAPH_\nZnan je kot novelista, romanopisca, mladinskega pisatelja, potopisca, publicista, dokazal pa se je tudi kot scenarist, za filmski scenarij je pripravil svojo novelo Veselica._NEWLINE_V mladih letih se je navdu\xc5\xa1eval nad slikarstvom in kiparstvom, v najstni\xc5\xa1kih letih je napisal nekaj pesmi, vendar jih nikoli ni objavil. Prozo je za\xc4\x8del pisati po vojni, zelo dejaven pa je bil tudi kot publicist. V Mladini je objavljal esejisti\xc4\x8dne kulturne in dru\xc5\xbebeno-politi\xc4\x8dne prispevke, literarne prispevke pa objavljal v Novem svetu, Mladinski reviji in Novih obzorjih. Na za\xc4\x8detku literarnega ustvarjanja je nanj vplival Anton Ingoli\xc4\x8d, kasneje Ivan Potr\xc4\x8d, najpomembnej\xc5\xa1o vlogo pri njegovih literarnih besedilih pa je imel Cene Vipotnik, ki je pregledal ve\xc4\x8d njegovih del in mu dajal nasvete. _NEWLINE_S slogom in izbiro teme malega \xc4\x8dloveka je bil dedi\xc4\x8d socialnega realizma, kasneje pa je postalo njegovo pisanje \xc5\xbee bolj modernisti\xc4\x8dno. _NEWLINE_Pi\xc5\xa1e odkrito, \xc5\xbeivljenjsko, neposredno, kriti\xc4\x8dno in samokriti\xc4\x8dno, uporablja humor, ironijo, \xc5\xbeargon. Pogosti so motivi in teme, povezani z \xc5\xbeivljenjem v ilegali v okupirani Ljubljani in v tabori\xc5\xa1\xc4\x8du, ukvarja se s psiholo\xc5\xa1kimi in eti\xc4\x8dnimi vpra\xc5\xa1anji \xc4\x8dloveka med vojno in po njej. Sam je svoj postopek pisanja opisal kot lepljenko. Vedno in povsod je zbiral in si zapisoval na listke razne dogodke, situacije, misli, citate ter \xc5\xa1ele potem vse to gradivo razvrstil in oblikoval v sklenjeno obliko. Za pisanje je izkoristil vsak prosti trenutek, vedno pa se je trudil dobro poznati teme, o katerih je pisal._NEWLINE_V njegovih delih je veliko avtobiografskega, najve\xc4\x8d  v romanu Plat zvona. Po noveli Veselica in romanu Sedmina sta bila narejena filma, novele Pogreb, \xc5\xbdivljenje in smrt in Brez naslova in junaka pa so bile ekranizirane za televizijo. Preveden je bil v hrva\xc5\xa1\xc4\x8dino, \xc4\x8de\xc5\xa1\xc4\x8dino, alban\xc5\xa1\xc4\x8dino, nem\xc5\xa1\xc4\x8dino, makedon\xc5\xa1\xc4\x8dino, eston\xc5\xa1\xc4\x8dino in mad\xc5\xbear\xc5\xa1\xc4\x8dino. Po njem je poimenovana  knji\xc5\xbenica v Postojni.'