b'\n_START_ARTICLE_\n\xc5\xbdrelo (drama)\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xbdrelo je drama \xc5\xbdanine Mir\xc4\x8devske.\n_START_SECTION_\nVsebina\n_START_PARAGRAPH_\nBesedilo je\xc2\xa0\xc2\xbbdramska groteska, ki podaja duhovno stanje sodobnega \xc4\x8dloveka vse prej kot optimisti\xc4\x8dno\xc2\xab. Glavna oseba (mo\xc5\xa1ki, ki je pojedel svoje ime) v gozdu mitskih razse\xc5\xbenosti nabira lisi\xc4\x8dke, sre\xc4\x8da \xc5\xbeensko, izka\xc5\xbee se, da je njegova mati oz. on njen izgubljeni sin. Nato sre\xc4\x8da \xc5\xa1e svojega svetovalca, vrtnarja, \xc4\x8distilko, zdravnika, kuro, konja in medveda in druge. Skratka osebe, ki so del dru\xc5\xbeinskega okolja in so nosilci pravlji\xc4\x8dnih lastnosti. Njihovi pogovori se vrtijo okrog potrebe po hrani, saj je izrazita zna\xc4\x8dilnost glavne osebe po\xc5\xbere\xc5\xa1nost, nenehen glad, ne more ga pote\xc5\xa1iti. Besedilo je polno izrazov, ki ozna\xc4\x8dujejo dobrine, blagovne znamke, pogosti so glagoli \xc5\xbeeleti, obogateti, imeti, posedovati, kupiti, vzeti. Nenehno opozarjajo bralca na njegov potro\xc5\xa1ni\xc5\xa1ki polo\xc5\xbeaj v dru\xc5\xbebi. Vrednote sodobnega sveta poseduje zaj\xc4\x8dek, ki ve, v kateri luknji je skrito bogastvo sveta, ve, kje so skriti recepti sre\xc4\x8de, blaginje, lepote in uspeha, ve, ampak ne pove, zato ga glavna oseba prosi, naj mu pove recept, ki ga bo zasitil, recept, po katerem ne bo nikoli ve\xc4\x8d la\xc4\x8den. Lakota je splo\xc5\xa1na zna\xc4\x8dilnost civilizacije. \xc4\x8cuvaj Tine pove:\xc2\xa0\xc2\xbbVsak ima svojo lakoto, gospod. Ljudje pa niso pravi\xc4\x8dni, gospod. Lakoti po denarju pravijo podjetnost. Lakoti po uspehu ambicioznost. Lakoti po seksu strast. Lakoti po oblasti mo\xc4\x8d. Lakoti po alkoholu pa alkoholizem.\xc2\xab\xc2\xa0Lakota po hrani in materialnih dobrinah pa se vedno bolj ka\xc5\xbee kot kompenzacija ne\xc4\x8desa, kar manjka, ne\xc4\x8desa, kar bi pote\xc5\xa1ilo \xc4\x8dlovekov eksistencialni glad. Na koncu glavna oseba sre\xc4\x8da medveda, ki mu nudi zavetje in toplino svojega ko\xc5\xbeuha ter mu zapoje uspavanko, toda konec izzveni ironi\xc4\x8dno, saj je medvedu ime Haribo. Temeljna ideja je \xc5\xbee naslov besedila, \xc5\xbdrelo, v kontekstu obravnavanega dramskega besedila predstavlja sinonim globalne pogoltnosti. Temeljno idejo drame pa izra\xc5\xbea tudi glavna oseba, to je tisti, ki je pojedel svoje ime in je v besedilu ozna\xc4\x8den grafi\xc4\x8dno samo s tremi pikami (\xe2\x80\xa6)\n_START_SECTION_\nDramska forma\n_START_PARAGRAPH_\nAvtorica v besedilu kr\xc5\xa1i klasi\xc4\x8dno dramsko formo. Pogovor med osebami v posameznem prizoru je pisan linearno, posamezne replike so med seboj lo\xc4\x8dene s po\xc5\xa1evnico, nastopajo\xc4\x8de osebe pa so navedene le na za\xc4\x8detku vsakega prizora, kar zahteva ve\xc4\x8dje sodelovanje in napor bralca, lahko se bere tudi monolo\xc5\xa1ko. U\xc4\x8dinkuje tudi z zvo\xc4\x8dno-ritmi\xc4\x8dnimi sredstvi (npr. vsaka sini\xc4\x8dka pra\xc5\xa1i\xc4\x8dka, ti\xc4\x8dka diridi\xc4\x8dka, mehka li\xc4\x8dka). Posamezne replika prehajajo v verzni zapis ali celo rimano pesni\xc5\xa1ko strukturo (npr. ta pti\xc4\x8dek/zanima ga le dobi\xc4\x8dek/\xc4\x8ce ne \xc5\xa1kodi, naj pa bodi,/ naj mojo posest vodi, \xc4\x8de pa blodi,/ naj se mu takoj sodi,/ da svojih neumnosti,/ kar naprej ne plodi), gesla (npr. nekomu mora\xc5\xa1 vzeti, \xc4\x8de ho\xc4\x8de\xc5\xa1 imeti), citirana so reklamna sporo\xc4\x8dila (npr. za dietno margarino, ki se ma\xc5\xbee fino), ljudske pesmi in reki (npr. enci, menci, na kamenci; kdor ho\xc4\x8de na Dunaj, mora pustiti trebuh zunaj), vzpostavlja dialog s svetovno literaturo (npr. deklici zapeljivki je ime Lolita, konju Dorian, parafrazirana je Hamletova izjava v to eat or not to eat).'