b'\n_START_ARTICLE_\nPristop z vmesnim jezikom\n_START_PARAGRAPH_\nPristop oz. metoda z vmesnim jezikom, tudi interlingua, je eden izmed klasi\xc4\x8dnih pristopov k strojnemu prevajanju. Znotraj strojnega prevajanja na osnovi pravil je ta pristop alternativa direktnemu prevajanju (slovarski metodi) in transfernemu prevajanju._NEWLINE_Prevajalni sistem besedilo v izhodi\xc5\xa1\xc4\x8dnem jeziku najprej pretvori v interlinguo - abstraktno, jezikovno neodvisno vmesno stopnjo ali vmesni jezik. Ta mora na slovni\xc4\x8dni in semanti\xc4\x8dni ravni ohraniti dovolj informacij, da jo nato lahko pretvori naprej v ciljni jezik. Interlingua je mednarodni pomo\xc5\xbeni jezik, ki so ga med letoma 1937 in 1951 razvili v Mednarodnem zdru\xc5\xbeenju pomo\xc5\xbenih jezikov (International Auxiliary Language Association). Z metodo, ki temelji na vmesnem jeziku, je izhodi\xc5\xa1\xc4\x8dna besedila mogo\xc4\x8de prevesti v ve\xc4\x8d kot en jezik. Najve\xc4\x8dja prednost te metode je, da sistema ni treba nadgrajevati po jezikovnih parih, ampak po posameznih jezikih, kar znatno zmanj\xc5\xa1a \xc4\x8das in stro\xc5\xa1ke. Glavna slabost pa je te\xc5\xbeava pri ustvarjanju primernega vmesnega jezika. Ta bi moral biti abstrakten in neodvisen tako od izhodi\xc5\xa1\xc4\x8dnega kot od ciljnega jezika. Pojavi se problem, kako definirati vmesni jezik za \xc5\xa1ir\xc5\xa1i kontekst, saj vmesni jezik zadovoljivo deluje le na omejenem podro\xc4\x8dju. Interlingua lahko uporablja umetni ali pomo\xc5\xbeni jezik z univerzalnim besedi\xc5\xa1\xc4\x8dem, kot je esperanto, zahteva pa popolno razre\xc5\xa1itev vseh dvoumij v izhodi\xc5\xa1\xc4\x8dnem besedilu.\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nPrve zamisli o strojnem prevajanju s pomo\xc4\x8djo vmesnega jezika segajo v 17. stoletje. Ren\xc3\xa9 Descartes in Gottfried Wilhelm Leibniz sta razvila teorije, kako ustvariti slovarje s pomo\xc4\x8djo univerzalnih numeri\xc4\x8dnih kod. Drugi - Cave Beck, Athanasius Kircher and Johann Joachim Becher \xe2\x80\x93 so razvijali nedvoumen univerzalni jezik na osnovi logi\xc4\x8dnega in ikonografskega principa. Leta 1668 je John Wilkins svoj vmesni jezik opisal v eseju Essay towards a Real Character and a Philosophical Language. V 18. in 19. stoletju je bilo razvito veliko predlogov za\xc2\xa0\xc2\xbbuniverzalne\xc2\xab\xc2\xa0mednarodne jezike, najbolj znan med njimi je \xc5\xa1e danes esperanto._NEWLINE_Kljub temu pa zamisel o univerzalnem jeziku ni bila med prvimi metodami strojnega prevajanja; strojno prevajanje se je za\xc4\x8delo z jezikovnimi pari. A v 50. in 60. letih 20. stoletja so to podro\xc4\x8dje za\xc4\x8deli raziskovati strokovnjaki v Cambridgeu pod vodstvom Margaret Masterman, v Leningradu pod vodstvom Nikolaja Andrejeva in v Milanu pod vodstvom Silvia Ceccata. Izraelski filozof Yehoshua Bar-Hillel je leta 1969 o tem napisal ob\xc5\xa1irno razpravo._NEWLINE_V 70. letih 20. stoletja se je omembe vredno raziskovanje odvijalo v Grenoblu, kjer so strokovnjaki posku\xc5\xa1ali prevesti besedila s podro\xc4\x8dja fizike in matematike iz ru\xc5\xa1\xc4\x8dine v franco\xc5\xa1\xc4\x8dino. V Teksasu je potekal podoben projekt (METAL) iz ru\xc5\xa1\xc4\x8dine v angle\xc5\xa1\xc4\x8dino. Zgodnji sistemi za strojno prevajanje, ki so vklju\xc4\x8devali vmesni jezik, so bili osnovani v Stanfordu (Toger Schank, Yorick Wilks); prvi je postal osnova komercialnemu sistemu za prerazporeditev sredstev, koda slednjega pa je shranjena v ra\xc4\x8dunalni\xc5\xa1kem muzeju v Bostonu kot prvi sistem strojnega prevajanja s pomo\xc4\x8djo vmesnega jezika._NEWLINE_V 80. letih so se s pristopom, temelje\xc4\x8dim na vmesnem jeziku, ukvarjali mnogi raziskovalci. Skupni imenovalec raziskav je bil, da je za dosego visoko kakovostnega prevoda treba opustiti misel na popolno razumevanje besedila. Namesto tega naj bi prevajanje temeljilo na jezikovnem znanju in specifi\xc4\x8dnem podro\xc4\x8dju, na katerem bi se prevajalni sistem uporabljal. Najpomembnej\xc5\xa1e raziskave tega \xc4\x8dasa so bila v Utrechtu (Distributed Language Translation (DLT)), kjer so delali z modificirano razli\xc4\x8dico esperanta, ter sistem Fujitsu na Japonskem.\n_START_SECTION_\nOris delovanja\n_START_PARAGRAPH_\nVmesni jezik si lahko predstavljamo kot na\xc4\x8din opisa analize izhodi\xc5\xa1\xc4\x8dnega besedila, s katero je mogo\xc4\x8de oblikoslovne, slovni\xc4\x8dne, pomenske (in tudi pragmati\xc4\x8dne) zna\xc4\x8dilnosti izhodi\xc5\xa1\xc4\x8dnega jezika pretvoriti v ciljni jezik. Vmesni jezik lahko opi\xc5\xa1e vse zna\xc4\x8dilnosti vseh jezikov, ki so prisotni v prevajalskem procesu, namesto da bi preprosto prevedel en jezik v drugega._NEWLINE_Pri prevajanju se lahko uporabljata tudi dva vmesna jezika. Mo\xc5\xbeno je, da eden izmed njiju pokriva ve\xc4\x8d zna\xc4\x8dilnosti izhodi\xc5\xa1\xc4\x8dnega jezika, drugi pa ve\xc4\x8d zna\xc4\x8dilnosti ciljnega jezika. Prevajanje tako poteka v dveh korakih, sistem pa je lahko zasnovan tako, da se drugi vmesni jezik poslu\xc5\xbeuje bolj specifi\xc4\x8dnega besedi\xc5\xa1\xc4\x8da, ki je bolj vzporejeno s ciljnim jezikom, kar lahko izbolj\xc5\xa1a kakovost prevoda._NEWLINE_Omenjeni sistem je osnovan na jezikovni bli\xc5\xbeini in posku\xc5\xa1a izbolj\xc5\xa1ati kakovost prevoda besedila v izhodi\xc5\xa1\xc4\x8dnem jeziku v mnoge druge strukturno podobne jezike z le eno jezikovno analizo. Ta princip se prav tako uporablja pri prevajanju med manj sorodnimi jeziki; pri prevajanju iz angle\xc5\xa1\xc4\x8dine v ukrajin\xc5\xa1\xc4\x8dino tako lahko ru\xc5\xa1\xc4\x8dina slu\xc5\xbei kot most med obema jezikoma.\n_START_SECTION_\nU\xc4\x8dinkovitost\n_START_PARAGRAPH_\nEna izmed glavnih prednosti metode strojnega prevajanja s pomo\xc4\x8djo vmesnega jezika je ekonomi\xc4\x8dnost pri ustvarjanju ve\xc4\x8djezi\xc4\x8dnih prevajalskih sistemov. Sistema tako ni treba nadgrajevati po jezikovnih parih, ampak po posameznih jezikih. Namesto, da bi ustvaril jezikovni par po formuli n(n \xe2\x88\x92 1), kjer je n \xc5\xa1tevilo jezikov v sistemu, je treba ustvariti 2n parov med n jeziki in vmesnim jezikom. Poleg tega metoda podpira parafraze v izhodi\xc5\xa1\xc4\x8dnem jeziku, sisteme tako za analiziranje kot za tvorbo besedil lahko snujejo enojezi\xc4\x8dni avtorji, jezikovne kombinacije pa so mo\xc5\xbene tudi z jeziki, ki so med seboj zelo razli\xc4\x8dni (na primer angle\xc5\xa1\xc4\x8dina in arab\xc5\xa1\xc4\x8dina)._NEWLINE_Glavna slabost pa je te\xc5\xbeava pri ustvarjanju primernega vmesnega jezika. Ta bi moral biti abstrakten in neodvisen tako od izhodi\xc5\xa1\xc4\x8dnega kot od ciljnega jezika. Ve\xc4\x8d jezikov kot vklju\xc4\x8dimo v prevajalni sistem in bolj razli\xc4\x8dni, kot so, u\xc4\x8dinkovitej\xc5\xa1i mora biti vmesni jezik, da ta lahko izrazi vse mo\xc5\xbene smeri prevajanja. O\xc4\x8ditna pomanjkljivost interlingue je problem, kako definirati vmesni jezik za \xc5\xa1ir\xc5\xa1i kontekst, saj vmesni jezik zadovoljivo deluje le na omejenem podro\xc4\x8dju. Prav tako je te\xc5\xbeavno izvle\xc4\x8di pomen iz izhodi\xc5\xa1\xc4\x8dnih besedil, da se ustvari vmesna predstavitev.'