b'\n_START_ARTICLE_\nSence preteklosti\n_START_SECTION_\nVsebina\n_START_PARAGRAPH_\nHana ima fanta Miroslava, pri\xc5\xa1leka s Hrva\xc5\xa1ke. Ko od Plotove Jere to novico izve Hanina mati Ivana, je \xc5\xa1okirana, prav tako njen mo\xc5\xbe. Sprva je Hano \xc5\xa1e zagovarjal, \xc4\x8de\xc5\xa1 da je Ivana kriva sama, ker ji do sedaj noben njen fant ni bil v\xc5\xa1e\xc4\x8d, ta pa mu je ugovarjala, da je pri \xc5\xa0tefe\xc5\xbeu kmetija na dobrem glasu in da ne sme vsega uni\xc4\x8diti, ker ve, kako bodo va\xc5\xa1\xc4\x8dani opravljali. Na koncu se je strinjal z njo, ker mu ni bilo po godu \xc5\xbee to, da je Hana hodila v slu\xc5\xbebo (delala je v tovarni), namesto da bi se poro\xc4\x8dila s pridnim kme\xc4\x8dkim fantom. Hanin biv\xc5\xa1i fant Vahtarjev Bla\xc5\xbe se v gostilni napije, ko ga Vrab\xc4\x8devka to\xc5\xbei zaradi njegovih koko\xc5\xa1i, ki pono\xc4\x8di zganjajo hrup. Najstnica Minca je zagledana v Draga, zato mu napi\xc5\xa1e pismo. Povabi jo v kino in za\xc4\x8dneta se dobivati, to pa ni pogodu njegovi materi, ki meni, da ga Minca ni vredna in ga vara. S\xc4\x8dasoma to misli tudi Drago, sploh ker Minca obiskuje \xc5\xa1olo v Ljubljani in se le redko vidita. Ob strani mu stoji prijatelj Urh, ki ima te\xc5\xbeave z o\xc4\x8detom, saj bi po kon\xc4\x8dani gimnaziji rad \xc5\xa1tudiral in se zaposlil v tovarni, o\xc4\x8de pa ga sili delati doma na kmetiji. Va\xc5\xa1ke \xc4\x8den\xc4\x8de opravljajo Haninega pri\xc5\xa1leka, \xc4\x8de\xc5\xa1 da ima na Hrva\xc5\xa1kem \xc5\xbeeno, in Vahtarjev Bla\xc5\xbe pri\xc5\xa1leka Miroslava pretepe. Vas bremeni skrivnost preteklosti: na pozabljenem, zapu\xc5\xa1\xc4\x8denem grobu je pri\xc5\xbegana sve\xc4\x8da. Tam je bil pokopan neznanec, za katerega so nekateri trdili, da je Nemec, drugi pa, da je partizan. Vsi so se spra\xc5\xa1evali, kdo in zakaj pri\xc5\xbeiga sve\xc4\x8do; pri\xc5\xbeigala jo je samotarka Cila, ki je nabirala zdravilne rastline in \xc5\xbeivela sama z dvema kozama.\n_START_SECTION_\nKritike\n_START_PARAGRAPH_\n\xc2\xbbSence preteklosti postavljajo poznavalca sodobne knji\xc5\xbeevnosti v zadrego, ki pa je odre\xc5\xa1ujo\xc4\x8da. Realisti\xc4\x8dna povest namre\xc4\x8d ni kaka stilna ali literarna novost. Tudi je gorenjsko pode\xc2\xad\xc5\xbeelje zunaj aspiracij po nenavadnih ali te\xc5\xbeko doumljivih pojavih \xc5\xbeivljenja. Ker je delo iz\xc5\xa1lo pri Kme\xc4\x8dki knji\xc5\xbeni zbirki, utegnemo poleg tega imeti grd predsodek, \xc4\x8de\xc5\xa1 da gre za umetni\xc5\xa1ko naivno in obrobno pisanje, ob katerem bi izobra\xc5\xbeen in izveden ocenjevalec te\xc5\xbeko pokazal svoje znanje ali svojo literarno prefinjenost. Z oznako zvrsti in stila, na primer\xc2\xa0\xc2\xbbslovenske ve\xc4\x8dernice\xc2\xab, bi povesti pripisali \xc5\xbee prese\xc5\xbeeno literarno vrednost. Zadrega pa je odre\xc5\xa1ujo\xc4\x8da,br\xc5\xbe ko sku\xc5\xa1amo\xc2\xa0\xc2\xbbSence preteklosti\xc2\xab\xc2\xa0enostavno razumeti (...) Knjiga je odre\xc5\xa1ujo\xc4\x8da zato, ker je pisatelju zunanja realnost ostala merilo tudi tisti samovoljni ustvarjalni sili, ki lahko vse pripovedovanje sprevr\xc5\xbee v fantastiko. Narava sveta je tudi pisateljeva notranja narava, zato deluje kot higiena iznaka\xc5\xbeenega in naravi tujega intelekta. To pa ne pomeni, da je intelekt nasploh nenaraven, marve\xc4\x8d je naraven, ko preneha gledati zgolj vase. To tudi ne pomeni, da mora biti vsaka fantastika izklju\xc4\x8dena, marve\xc4\x8d je fantasti\xc4\x8dna naravno sku\xc5\xa1ena vizija, realna metafora ali poeti\xc4\x8dna realnost. Prava umetnost je, kaj pisatelj uporabi v sebi, da iznajde na\xc4\x8din, kako snov razporedi in kako izpostavlja podobe bralcu, da bi ta razpolo\xc5\xbeenjsko odkril njihovo notranje gibalo. Zupanovi povesti je tu namenjena posebna pozornost zato, da bi se pokazal ustvarjalni dinamizem, ki enako obvezuje tako ocenjevalca kot pisatelja. Tukaj\xc5\xa1nje \xc5\xa1pekulacije so zavezane pragmati\xc4\x8dni zavesti pisanja. Z umom v\xc5\xbeivljanja dopolnjujemo razlikujo\xc4\x8di razum.To se pravi, da nosimo svojo intimo s \xc4\x8dustvi, do\xc5\xbeivljaji in mislimi v svet ali umetni\xc5\xa1ko delo in pri tem izku\xc5\xa1amo. Izpostavljamo sebe empiri\xc4\x8dnosti, ki jo opazujo\xc4\x8d presodimo. Tak\xc2\xad\xc5\xa1no mi\xc5\xa1ljenje je prakti\xc4\x8dno; ni zgolj odsev inteligence zaradi inteligence same, hkrati pa je tudi higiena te vase zazrte razumnosti." (Sim\xc4\x8di\xc4\x8d 1979: 219\xe2\x80\x9322)_NEWLINE_"Na splo\xc5\xa1no so avtorji kme\xc4\x8dkih povesti preprosti, samou\xc4\x8dni pisci, naravno talentirani in naivni. Prihajajo iz najrazli\xc4\x8dnej\xc5\xa1ih krajev Slovenije. Tudi poklicna struktura teh avtorjev je zelo raznolika: od kmetice, mehanika, u\xc4\x8diteljice do novinarja in slikarja. Skupna pa jim je tesna povezanost s kme\xc4\x8dkim \xc5\xbeivljenjem. Pisanje prav teh povesti eni ob\xc4\x8dutijo kot dol\xc5\xbenost (Petri\xc4\x8deva), druge \xc5\xbeene v tak\xc5\xa1no ustvarjanje neka notranja nuja (Ladislav \xc4\x8drnologar), spet drugim je pisanje zabava, prijeten konji\xc4\x8dek s katerim napolnijo prosti \xc4\x8das (Janez Zupan)." (Hrastnik 1982)'