b'\n_START_ARTICLE_\nSalon zavrnjenih (Pariz)\n_START_PARAGRAPH_\nSalon zavrnjenih (francosko Salon des Refus\xc3\xa9s), je na splo\xc5\xa1no razstava del, ki jih je zavrnila \xc5\xbeirija uradnega Pari\xc5\xa1kega salona, vendar je izraz najbolj znan po tem, da se nana\xc5\xa1a na Salon des Refus\xc3\xa9s iz leta 1863. _NEWLINE_Danes se salon zavrnjeni nana\xc5\xa1a na vsako razstavo del, ki jih je zavrnila \xc5\xbeirija umetni\xc5\xa1ke razstave.\n_START_SECTION_\nOzadje Pari\xc5\xa1kega salona 1863\n_START_PARAGRAPH_\nPari\xc5\xa1ki salon, ki sta ga podpirala francoska vlada in Acad\xc3\xa9mie des Beaux-Arts (Akademija za likovno umetnost), je potekal vsako leto in je predstavljal najbolj\xc5\xa1o akademsko umetnost. Medalja s salona je bila zagotovitev uspe\xc5\xa1ne umetni\xc5\xa1ke kariere; zmagovalci so dobili uradna naro\xc4\x8dila francoske vlade in so jih iskali za portrete in zasebna naro\xc4\x8dila. Od 18. stoletja so bile slike razvr\xc5\xa1\xc4\x8dene po \xc5\xbeanrih in po dolo\xc4\x8deni hierarhiji; zgodovinske slike so bile uvr\xc5\xa1\xc4\x8dene na prvo mesto, sledili so portret, krajina, "\xc5\xbeanrska scena" in tiho\xc5\xbeitje. \xc5\xbdirija, ki jo je vodil Comte de Nieuwerkerke, vodja Akademije za likovno umetnost, je bila zelo konservativna; skoraj fotografski, vendar idealiziran realizem. _NEWLINE_Mnogo spletkarjenja je pogosto prispevalo k sprejetju in dobrem mestu v galerijah. Leta 1851 je Gustave Courbet uspel oddati eno sliko v Salon, Pokop v Ornansu (Enterrement \xc3\xa1 Ornans), leta 1852 pa so sprejeli njegove Kopalke (Baigneuse), ki so jo kritiki in javnost kritizirali, ki je v klasi\xc4\x8dnih okoljih pri\xc4\x8dakovala romantizirane akte, leta 1855 pa je Salon zavrnil vse Courbetove slike. \xc5\xbde v 1830-ih letih so umetni\xc5\xa1ke galerije v Parizu postavile manj\xc5\xa1e zasebne razstave del, ki jih je zavrnila Salonova \xc5\xbeirija. Courbet je moral organizirati lastno razstavo, imenovano Le Realism, v zasebni galeriji. Zasebne razstave so pritegnile precej manj pozornosti med novinarji in pokrovitelji ter omejile javnosti dostop do umetnikov._NEWLINE_Leta 1863 je \xc5\xbeirija Salona zavrnila dve tretjini predstavljenih slik, vklju\xc4\x8dno z deli Gustava Courbeta, \xc3\x89douarda Maneta, Camillea Pissarroja in Johana Jongkinda. Zavrnjeni umetniki in njihovi prijatelji so protestirali, protesti pa so pri\xc5\xa1li do cesarja Napoleona III. Cesarjev okus v umetnosti je bil tradicionalen; naro\xc4\x8dil in kupil dela umetnikov, kot so Alexandre Cabanel in Franz Xaver Winterhalter, a je bil ob\xc4\x8dutljiv tudi na javno mnenje. Njegov urad je izdal izjavo: \xc2\xbbK cesarju so pri\xc5\xa1le \xc5\xa1tevilne prito\xc5\xbebe na temo umetni\xc5\xa1kih del, ki jih je \xc5\xbeirija na razstavi zavrnila. Njegovo veli\xc4\x8danstvo, ki je \xc5\xbeelelo, da javnost presoja legitimnost teh prito\xc5\xbeb, je odlo\xc4\x8dilo, da umetni\xc5\xa1ka dela, ki so bila zavrnjena, bi morala biti prikazana v drugem delu Pala\xc4\x8de industrije\xc2\xab. _NEWLINE_Salon zavrnjenih je obiskalo ve\xc4\x8d kot tiso\xc4\x8d obiskovalcev na dan. Novinar \xc3\x89mile Zola je poro\xc4\x8dal, da so obiskovalci gnetli tja, kjer so visele zavrnjene slike, sobe pa so bile polne smeha gledalcev.  Kritiki in javnost so se posmehovali zavrnjenim, ki so bile tako znane slike, kot sta Zajtrk na travi \xc3\x89douarda Maneta in Simfonija v belem \xc5\xa1t. 1 Jamesa McNeilla Whistlerja. Toda kriti\xc4\x8dna pozornost je tudi legitimirala nastajajo\xc4\x8do avantgardo v slikarstvu._NEWLINE_Impresionisti so svoja dela uspe\xc5\xa1no razstavili zunaj tradicionalnega salona, ki se je za\xc4\x8del leta 1874. Kasnej\xc5\xa1i Saloni zavrnjenih so bili postavljeni v Parizu leta 1874, 1875 in 1886, ko se je priljubljenost Pari\xc5\xa1kega salona zmanj\xc5\xa1ala za tiste, ki so bili bolj zainteresirani za impresionizem.\n_START_SECTION_\nZapu\xc5\xa1\xc4\x8dina\n_START_PARAGRAPH_\nUmetnostni zgodovinar Albert Boime je napisal: \xc2\xbbSalon des Refus\xc3\xa9s \xe2\x80\x93 salon zavrnjenih -  je uvedel demokrati\xc4\x8dni koncept ve\xc4\x8d-slogovni sistem (podobno kot ve\xc4\x8dstrankarski sistem), ki je predmet pregleda splo\xc5\xa1ne \xc5\xbeirije javnosti\xc2\xab.'