b'\n_START_ARTICLE_\nCerkev sv. \xc5\xa0tefana, Ribnica\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nCerkev sv. \xc5\xa0tefana (pape\xc5\xbea) stoji na mestu starodavne prednice, ki je bila ve\xc4\x8dkrat poru\xc5\xa1ena in prezidana. Iz zapisov dekana Antona Skubica razberemo, da je bila prvotna ribni\xc5\xa1ka \xc5\xbeupnijska cerkev zgrajena vsaj okoli leta 1000. Sklepati smemo, da je bil so\xc4\x8dasno z njo zgrajen tudi ribni\xc5\xa1ki grad. Ta prvotna cerkev je stala do leta 1340, ko jo je, kakor navaja Skubic, \xc2\xbbmorda poru\xc5\xa1il grozni potres, da so morali pozidati novo.\xc2\xab\xc2\xa0V tej cerkvi je obstajal stranski oltar svetega Jurija. Tedaj so bili gospodarji Ribnice Ortenbur\xc5\xbeani: Oton V. in Oton VI. Znan nam je tudi tedanji ribni\xc5\xa1ki vikar Janez (1347). Neka listina iz leta 1366 pri\xc4\x8da, da je tega leta, torej ve\xc4\x8d kot 25 let po omenjenem potresu, stranski oltar sv. Jurija \xc5\xa1e stal, torej smemo sklepati, da prvotna cerkev ni bila popolnoma poru\xc5\xa1ena, ampak le zelo po\xc5\xa1kodovana. Obnovili so jo Ortenbur\xc5\xbeani kot njeni cerkveni patroni._NEWLINE_Leta 1415 je po\xc5\xbear upepelil ves trg, trideset let kasneje pa je ponovno pogorela polovica trga. V tem \xc4\x8dasu je bila najvrejetneje ponovno poru\xc5\xa1ena tudi prvotna cerkev. Novo so najbr\xc5\xbe postavili Celjski grofje (Herman II., Friderik II.) kot cerkveni patroni v letih 1418\xe2\x80\x931456. Iz te dobe sta nam znana ribni\xc5\xa1ka \xc5\xbeupnika Martin in Ga\xc5\xa1per. Ta cerkev, ki je stala \xc5\xa1e v Valvazorjevem \xc4\x8dasu (okoli leta 1680), pa ni ve\xc4\x8d imela stranskega oltarja sv. Jurija, kar bi pomenilo, da je bila nova, torej druga cerkvena stavba. Domneva se, da je patriarhov vikar \xc5\xa1kof Martin leta 1454, ko je posvetil oltar v ribni\xc5\xa1ki grajski kapeli, isto\xc4\x8dasno posvetil tudi takrat novo ribni\xc5\xa1ko \xc5\xbeupnijsko cerkev. \xc4\x8ce domneva dr\xc5\xbei, je ob tej prilo\xc5\xbenosti gotovo umestil prvega znanega ribni\xc5\xa1kega naddiakona Klemena._NEWLINE_Ta \xc5\xbeupnijska cerkev je stala 300 let, do leta 1775, ko je pogorela. Popravil in obnovil jo je na istem mestu zadnji ribni\xc5\xa1ki arhidiakon Kobal s sodelovanjem cerkvenega patrona grofa Gvidona Cobenzla. Ta cerkev je stala \xc5\xa1e skoraj 100 let, ko je bila za \xc4\x8dasa dekana Ignacija Holzapfla leta 1866 popolnoma poru\xc5\xa1ena. Motiv za poru\xc5\xa1enje je po pripovedovanju starih ljudi obstajal v tem, ker je bila premajhna. Zaradi svoje starosti je bila namre\xc4\x8d v tako razpadajo\xc4\x8dem stanju, da je ni bilo vredno ve\xc4\x8d popravljati ali obnavljati._NEWLINE_Tretjo stavbo \xc5\xbeupnijske cerkve je v letih 1866-1868 na novo postavil dekan Ignacij Holzapfel s sodelovanjem in prispevki vseh \xc5\xbeupljanov. Ribnica je bila v tistem \xc4\x8dasu \xc5\xa1e \xc2\xbbcesarska fara\xc2\xab\xc2\xa0in je bil njen patron avstrijski cesar._NEWLINE_V \xc4\x8dasu gradnje sedanje ribni\xc5\xa1ke cerkve so hranili najsvetej\xc5\xa1e v kapelici iz lesa, ki je bila med novo cerkvijo in nekdanjim \xc5\xbeupni\xc5\xa1\xc4\x8dem. Ob nedeljah in praznikih so imeli \xc5\xbeupljani ma\xc5\xa1o v podru\xc5\xbeni\xc4\x8dna cerkvi v Hrova\xc4\x8di za ju\xc5\xbeni del \xc5\xbeupnije in pri cerkvi svetem Kri\xc5\xbeu za severni del. 1866 je tedanji stolni pro\xc5\xa1t in generalni vikar Anton Kos blagoslovil temeljni kamen. Gradbena dela so hitro napredovala, saj je bila cerkev dograjena v dveh letih. 8. novembra 1868 jo je blagoslovil stolni dekan Janez Zlatoust Poga\xc4\x8dar, kasnej\xc5\xa1i ljubljanski knezo\xc5\xa1kof. Po smrti dekana Holzapfla je nadaljeval z deli pri novi cerkvi dekan Martin Skubic, ki je bil ume\xc5\xa1\xc4\x8den v ribni\xc5\xa1ko \xc5\xbeupnijo 14. oktobra 1868. Veliko cerkev je bilo potrebno vso opremiti, kar je bilo veliko delo naslednjih desetletij. Najprej so za ma\xc5\xa1evanje za\xc4\x8dasno postavili kar oltar iz stare cerkve.\n_START_SECTION_\nObnova \xc5\xbeupnijske cerkve po drugi svetovni vojni\n_START_PARAGRAPH_\nMed drugo svetovno vojno je bila ribni\xc5\xa1ka \xc5\xbeupnijska cerkev hudo po\xc5\xa1kodovana. Ob koncu vojne je 19. aprila 1945 zaradi bombardiranja pogorela vsa streha na cerkvi, uni\xc4\x8deni pa sta bili tudi obe zvonikovi kapi. Kolikor slikarij niso pokvarile krogle, jih je uni\xc4\x8devala vlaga. Za\xc4\x8dasni \xc5\xbeupnijski upravitelj Stanislav Erzar je uredil z opeko krito streho. Za\xc4\x8dasno so z lesenima strehama pokrili oba zvonika._NEWLINE_Na ugodnej\xc5\xa1e \xc4\x8dase je bilo treba \xc4\x8dakati nekaj let. V \xc5\xbeupnijo Ribnica je v letu 1949 pri\xc5\xa1el Alojzij Dobrovoljc, ki se je skupaj z \xc5\xbeupljani lotil napornega dela celotne obnove \xc5\xbeupnijske cerkve. Ko je bila urejena notranjost cerkve, so za\xc4\x8deli z obnovo zvonikov._NEWLINE_Po dalj\xc5\xa1em prepri\xc4\x8devanju je na\xc4\x8drte izdelal ostareli arhitekt Jo\xc5\xbeef Ple\xc4\x8dnik. Ko je leta 1957 Ple\xc4\x8dnik umrl, je pri postavitvi vrhov cerkvenih zvonikov sodelovana njegova u\xc4\x8denka Erna Tom\xc5\xa1i\xc4\x8d. Leta 1960 sta bila zvonika dokon\xc4\x8dana.\n_START_SECTION_\nObnova po\xc5\xa1kodovanih Ple\xc4\x8dnikovih zvonikov\n_START_PARAGRAPH_\nOb postavitvi Ple\xc4\x8dnikovih zvonikov najbr\xc5\xbe nih\xc4\x8de ni pomislil, da betonsko stebri\xc4\x8devje ne bo dolgo kljubovalo vremenskim razmeram Ribni\xc5\xa1ke doline. Zelo neugodne vremenske razmere so hitro za\xc4\x8dele delovati na terac beton in sploh so hitro na\xc4\x8dele celotno betonsko konstrukcijo zvonikov. \xc5\xbde kmalu po dograditvi zvonikov so se na posameznih elementih za\xc4\x8dele pojavljati razpoke. Razpokam so se polagoma pridru\xc5\xbeile \xc5\xa1e druge po\xc5\xa1kodbe. Posledice teh se ka\xc5\xbeejo zlasti v odstopanju posameznih delov betona._NEWLINE_O stanju zvonikov je bilo v letih 1987 do 1995 izdelanih ve\xc4\x8d poro\xc4\x8dil in tudi predlogov za sanacijo, kjer je sodeloval Zavod za spomeni\xc5\xa1ko varstvo iz Ljubljane. Zadnji projekt sanacije zgornjih delov Ple\xc4\x8dnikovih zvonikov \xc5\xbeupnijske cerkve v Ribnici je izdelal In\xc5\xa1titut za raziskavo materialov IRMA iz Ljubljane v oktobru leta 1996. Omenjeni In\xc5\xa1titut je za\xc4\x8del s sanacijo v za\xc4\x8detku aprila leta 1997 ter jo kon\xc4\x8dal v letu 1998.\n_START_SECTION_\nNotranjosti cerkve\n_START_PARAGRAPH_\nRibni\xc5\xa1ka \xc5\xbeupnijska cerkev je ena najve\xc4\x8djih cerkva v ljubljanski nad\xc5\xa1kofiji in Sloveniji. V dol\xc5\xbeino meri 50 m, \xc5\xa1iroka je 22 m in visoka v koru 17,6 m ter v ladji 20 m. Galeriji merita 30 x 5 m. Cerkev je sezidana v neoromanskem slogu. Podobne cerkve iz te dobe so \xc5\xa1e na Vrhniki, Bo\xc5\xa1tanju in Zagorju.\n_START_SECTION_\nGlavni in daritveni oltar\n_START_PARAGRAPH_\nGlavni oltar je iz sivega kamna in marmorja izdelal ljubljanski kamnosek Ignacij Toman. Oltarna slika svetega \xc5\xa0tefana iz leta 1901 je delo znanega slovenskega impresionista Ivana Groharja. Predstavlja pape\xc5\xbea sv. \xc5\xa0tefana, ki se dviga nad mra\xc4\x8dnim mestom Rimom v spremstvu angelov proti nebe\xc5\xa1kim vi\xc5\xa1avam. Prvotno oltarno sliko, ki je ohranjena, je naslikal Franc Globo\xc4\x8dnik. Ohranjena in leta 1994 restavrirana je \xc5\xa1e slika pape\xc5\xbea \xc5\xa0tefana, ki jo je upodobil slikar Matev\xc5\xbe Langus. Sliko Brezmade\xc5\xbene, ki je v glavnem oltarju za Marijine praznike in pobo\xc5\xbenosti, je naslikal slikar Wolf. Sliko Srca Jezusovega, ki je v glavnem oltarju meseca junija je naslikal p. Bla\xc5\xbe Far\xc4\x8dnik._NEWLINE_Kipe svetnikov pa je iz mavca napravil kipar Franc Zajc. Levo od oltarne slike je kip sv. Petra, desno pa sv. Pavla. Nad sv. Petrom stoji angel, ki ima v rokah trak z napisom: \xc2\xbbSlava Bogu\xc2\xab\xc2\xa0Angel nad sv. Pavlom v rokah dr\xc5\xbei knjigo z gr\xc5\xa1kima \xc4\x8drkama alfa in omega. Poleg tabernaklja sta tudi dva angela v molitveni dr\xc5\xbei._NEWLINE_Glavni oltar je 13. julija 1873 posvetil takratni ljubljanski knezo\xc5\xa1kof Jernej Vidmar. Vanj je vzidal tudi relikvije sv. Kasta, sv. Sekunda in sv. Fortunata. Na ta dan je bila tudi posve\xc4\x8dena sedanja \xc5\xbeupnijska cerkev._NEWLINE_Umetni\xc5\xa1ko dragocena so dvokrilna tabernakeljska vratca, ki jih je po na\xc4\x8drtu arhitekta Ivana Vurnika in njegove \xc5\xbeene Helene leta 1915 izdelal ljubljanski pasar Ivan Kregar. V letih prve svetovne vojne so namre\xc4\x8d ribni\xc5\xa1ke \xc5\xbeene namesto zaobljubljenega romanja za\xc4\x8dele zbirati sredstva za nova vratca. Na levem krilu sta v medaljonih upodobljena Jezusovo rojstvo (sv. Jo\xc5\xbeef, Marija, Jezu\xc5\xa1\xc4\x8dek in pastir) in Jezus na kri\xc5\xbeu (pod njim stojita Marija in sv. Janez Evangelist). Na desnem krilu sta upodobljena prizora zadnje ve\xc4\x8derje in Marijinega kronanja v nebesih. Na vrhu vratc stoji Marija z Jezusom._NEWLINE_Tabernakelj je bil blagoslovljen 1916. Pod tabernakeljskim baldahinom je kri\xc5\xbe. Leta 1994 je akademski slikar Toma\xc5\xbe Perko iz Cerknice za glavni oltar upodobil sliko Kri\xc5\xbeanega Jezusa. Na\xc4\x8drt za obnovo prezbiterija: nov oltar, ambon, mizico za darove in tlak je izdelal arhitekt Franc Kvaternik. Kamnose\xc5\xa1ko delo je izvedel Andrej Mravlja s svojimi sinovi s Hotavelj. Krstilnik, ki je nekdaj stal pod pevskim korom, je bil obnovljen in prenesen na sedanje mesto v prezbiteriju. Kip \xc5\xa1kofa Friderika Barage, ki kr\xc5\xa1\xc4\x8duje Indijan\xc4\x8dka in stoji v prezbiteriju, je iz hrastovine izklesal kipar Stane Jarm.\n_START_SECTION_\nStranska oltarja\n_START_PARAGRAPH_\nStranska oltarja sta bila blagoslovljena leta 1875. Izdelal ju je kamnosek Mateli\xc4\x8d, ki je bil delovodja pri vdovi takrat \xc5\xbee rajnega kamnoseka Ignacija Tomana. Oltarni sliki je naslikal slikar Janez Wolf iz Ljubljane, kipe pa izdelal kipar Franc Zajc._NEWLINE_Levi stranski oltar je posve\xc4\x8den Ro\xc5\xbeenvenski Materi bo\xc5\xbeji. Levo od oltarne slike je kip svete Ur\xc5\xa1ule, desno pa svete Ne\xc5\xbee. Ob tabernaklju, ki ima na vratcih vgravirano podobo Kri\xc5\xbeanega, stojita dva angela. Desno od oltarja je slika brezjanske Marije Pomagaj, levo od nje pa kip sv. Terezije Deteta Jezusa._NEWLINE_Desni stranski oltar je posve\xc4\x8den sv. Janezu Evangelistu. Oltarna slika je eno najbolj\xc5\xa1ih del slikarja Janeza Wolfa. Levo od nje je kip sv. Jo\xc5\xbeefa z Jezusom, desno pa sv. Antona Pu\xc5\xa1\xc4\x8davnika. Ob tabernaklju sta dva angela. Levo od oltarja je na steni misijonski kri\xc5\xbe, desno pa tako imenovani pra\xc5\xa1ki Jezus._NEWLINE_Kip sv. Antona Padovanskega stoji pod zahodno emporo. Verjetno ga je izdelal Ivan Pengov. Pod vzhodno emporo blizu stranskega vhoda na steni vidimo kip Prebi\xc4\x8danega in s trnjem kronanega Kristusa - Ecce Homo, ki je \xc5\xa1e iz prej\xc5\xa1nje \xc5\xbeupnijske cerkve.\n_START_SECTION_\nFreske\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1880 je dal dekan Martin Skubic slikarju Wolfu s freskami poslikati kor. Na okroglem oboku nad glavnim oltarjem je v siju upodobljena Sveta Trojica._NEWLINE_Na steni prezbiterija levo od glavnega oltarja so od leve proti desni upodobljeni: sv. Marko z levom, sv. Matej z angelom in sv. Janez Krstnik z jagenj\xc4\x8dkom. Pod njima sta v medaljonih naslikana cerkvena u\xc4\x8ditelja sv. Ambro\xc5\xbe s panjem \xc4\x8debel in sv. Gregor Veliki s pape\xc5\xa1ko palico in golobom._NEWLINE_Na desni strani kora so od leve proti desni upodobljeni: Mojzes s tablami desetih zapovedi, sv. Janez z orlom in sv. Luka z bikom._NEWLINE_Zadnje ve\xc4\x8dje delo v cerkvi pod dekanom Skubicem je bilo slikanje pre\xc4\x8dne ladje leta 1890. Pre\xc4\x8dno ladjo je poslikal slikar Matija Ko\xc5\xbeelj iz Kamnika. Nad stranskim oltarjem Ro\xc5\xbeenvenske Matere bo\xc5\xbeje je njegova freska sv. Ur\xc5\xa1ule v nebe\xc5\xa1ki slavi. Sv. Ur\xc5\xa1ula se vzdiguje nad oblaki, v levici dr\xc5\xbei zmagoslavno bandero in pu\xc5\xa1\xc4\x8dico, znamenje njenega mu\xc4\x8deni\xc5\xa1tva. Nad njo sta dva angela, ki nosita palmovo vejico in lilijo za zmagovalko. Okoli sv. Ur\xc5\xa1ule je v skupinah enajst njenih tovari\xc5\xa1ic - mu\xc4\x8denk. Spodaj na oblakih je bel golob kot znamenje, da se je po njegovi prikazni na\xc5\xa1el prej neznani grob sv. Ur\xc5\xa1ule._NEWLINE_Nad spovednico na levi strani spredaj je upodobljen prizor iz Lukovega evagelija, ki predstavlja Jezusa v hi\xc5\xa1i Simona farizeja, ko se sre\xc4\x8da z gre\xc5\xa1nico. Jezus sedi pri mizi, ki je oblo\xc5\xbeena z raznimi jedili. Pred njim kle\xc4\x8di vsa skesana Marija Magdalena. Ta Ko\xc5\xbeeljeva freska je bila med drugo svetovno vojno uni\xc4\x8dena zaradi bombardiranja cerkve. Po vojni je po naro\xc4\x8dilu dekana Alojzija Dobrovoljca slikar Izidor Mole naslikal isti motiv. Poleg te freske je v medaljonih upodobil \xc5\xa1e slovanska apostola sv. Cirila in Metoda._NEWLINE_Na desni strani nad oltarjem sv. Janeza Ev. je freska sv. Fran\xc4\x8di\xc5\xa1ka v nebe\xc5\xa1ki slavi. Sv. Fran\xc4\x8di\xc5\xa1ek kle\xc4\x8di v oblakih z razprostrtimi rokami ter gleda navzgor, na svetega duha v podobi goloba. Ob straneh sta dva angela. Sv. Fran\xc4\x8di\xc5\xa1ka obdajajo prvaki tretjega reda: francoski kralj sv. Ludvik, sv. Anton Padovanski, sv. Bonaventura, pape\xc5\xbe Honorij III., sv. Kazimir in svetnice: Elizabeta, Klara, Hijacinta, Marjeta in Fran\xc4\x8di\xc5\xa1ka Rimska._NEWLINE_Nad spovednico na desni strani spredaj je freska Izgubljenega sina, ki se strgan in mr\xc5\xa1av vra\xc4\x8da k o\xc4\x8detu. Obraz si zakriva z levico, o\xc4\x8de pa ga \xc5\xbeeli objeti. Zadaj je videti nevo\xc5\xa1\xc4\x8dljivega starej\xc5\xa1ega brata in hlapca, ki po o\xc4\x8detovem naro\xc4\x8dilu prina\xc5\xa1a izgubljenemu sinu najbolj\xc5\xa1e obla\xc4\x8dilo. Zgoraj so trije angeli, ki nesejo znamenja vere, upanja in ljubezni ter se veselijo nad gre\xc5\xa1nim sinom, ki se je spokoril. Poleg te freske sta v medaljonih naslikana cerkvena u\xc4\x8ditelja sv. Hieronim in sv. Avgu\xc5\xa1tin.\n_START_SECTION_\nOstale umetnine in oprema cerkve\n_START_PARAGRAPH_\nKri\xc5\xbeev pot je leta 1873 po Fuhrichovih predlogah naslikal Matija Ko\xc5\xbeelj. Okvire zanj je izdelal Matija Ozbi\xc4\x8d. Ti okvirji so sedaj shranjeni na podstre\xc5\xa1ju farne cerkve, ker je bil kri\xc5\xbeev pot s stebrov preme\xc5\xa1\xc4\x8den na stene in vstavljen v manj\xc5\xa1e okvire._NEWLINE_Pod pevsko galerijo na steni visita sliki \xc5\xbdalostne matere bo\xc5\xbeje in slika Vstajenja kot 15. slika kri\xc5\xbeevega pota. Kropivniki so izklesani iz sivo \xc4\x8drnega marmorja. Spovednice so \xc5\xa1tiri in se lepo prilegajo slogu cerkve. Bo\xc5\xbeji grob je leta 1878 izdelal Janez Gosar iz Dupelj, z dekoracijami pa ga je poslikal slikar Anton Jeba\xc4\x8din._NEWLINE_Sedanji lestenci nimajo posebne umetni\xc5\xa1ke vrednosti, kot jo je imel nekdanji lestenec, ki se je ob po\xc5\xbearu leta 1945 razbil. Sve\xc4\x8dniki so bili vsi izdelani v delavnici Alberta in Maksa Samasse v Ljubljani. Jaslice so delo tirolskih mojstrov. Blagoslovljene so bile leta 1908, dopolnjene in popravljene pa leta 1952. Precej kipcev je v zadnjih letih izrezljal tudi Drago Ko\xc5\xa1ir iz Jelovca pri Sodra\xc5\xbeici. Kot pastirje je upodobil Ribni\xc4\x8dane pri obdelavi suhe robe. V spomin na pape\xc5\xbeev obisk je izrezljal tudi kip pape\xc5\xbea Janeza Pavla II._NEWLINE_\xc5\xbdupnijsko bandero s slikama sv. \xc5\xa0tefana in Brezmade\xc5\xbene je bilo izdelano leta 1909. Poleg njega sta \xc5\xa1e dve manj\xc5\xa1i banderi. Na prvem so upodobljeni pelikan in ko\xc5\xa1arica kruha z ribo, na drugem pa velikono\xc4\x8dno jagnje na knjigi ter trnje z \xc5\xbeeblji. Tretje manj\xc5\xa1e bandere ima podobo Matere bo\xc5\xbeje z Jezusom, katerima fant ponuja lilijo, dekle pa vrtnico. Na drugi strani je podoba velikono\xc4\x8dnega jagnjeta. Poleg farnega bandera je \xc5\xa1e \xc5\xa1est podru\xc5\xbeni\xc4\x8dnih bander.\n_START_SECTION_\nOrgle\n_START_PARAGRAPH_\nPrve znane orgle - pozitiv je stara ribni\xc5\xa1ka \xc5\xbeupnijska cerkev dobila vsaj sredi 18. stoletja. Ta pozitiv se je \xc5\xbee kmalu moral umakniti Kri\xc5\xbemanovim orglam. Prodali so ga cerkvi v Hrova\xc4\x8di, kjer je bil do leta 1874. Takrat so v Hrova\xc4\x8do dobili iz ribni\xc5\xa1ke cerkve Scholzove orgle. Pozitiv pa so ponovno prenesli, tokrat v cerkev v Nem\xc5\xa1ki vasi, kjer je \xc5\xa1e danes - \xc5\xbeal brez pi\xc5\xa1\xc4\x8dali._NEWLINE_V letih 1758-1760 je v stari ribni\xc5\xa1ki cerkvi postavil orgle znameniti orglar Franc Ksaver Kri\xc5\xbeman, ki se je izdelovanja izu\xc4\x8dil pri Nakri\xc4\x8du v Benetkah. Izdelavo teh orgel mu je poveril tedanji ribni\xc5\xa1ki \xc5\xbeupnik - naddiakon Janez Jakob Bajec. Dekan Skubic o njih pi\xc5\xa1e:\xc2\xa0\xc2\xbb"Ugotovljeno pa je, da so bile Kri\xc5\xbemanove orgle leta 1760 dogotovljene in v rabi. To vemo namre\xc4\x8d iz priporo\xc4\x8dilnega pisma, ki ga je Bajec izstavil 26. oktobra 1761.\xc2\xab_NEWLINE_Te orgle so leta 1775 pogorele v po\xc5\xbearu, ki je zajel cerkev. Ribni\xc4\x8dani so kmalu poskrbeli za nove, ki jih je leta 1782 izdelal celjski orglar Anton Scholz. _NEWLINE_Leta 1874 so jih zamenjali s sedanjimi orglami, ki jih je kot svoje 19. delo izdelal ljubljanski orglarski mojster France Gor\xc5\xa1i\xc4\x8d. Orgle imajo 26 pojo\xc4\x8dih registrov, mehani\xc4\x8dno trakturo in sapnice na poteg ter so prava mojstrovina tedanje orglarske obrti. Dispozicija registrov je \xc5\xbee romanti\xc4\x8dno zasnovana, kar je bilo za tedanje \xc4\x8dase moderno. Ribni\xc5\xa1ke orgle so danes v Sloveniji najve\xc4\x8dje, \xc5\xa1e povsem originalno ohranjene, mehani\xc4\x8dne orgle iz 19. stoletja, pa tudi preteklih stoletij nasploh._NEWLINE_Orgle je leta 1987 obnovila orglarska delavnica Ottitsch iz Koro\xc5\xa1ke.\n_START_SECTION_\nZvonovi\n_START_PARAGRAPH_\nPred prvo svetovno vojno je ribni\xc5\xa1ka \xc5\xbeupnijska cerkev premogla enega najve\xc4\x8djih zvonov v \xc5\xa1kofiji. Izdelali so ga leta 1883, poimenovan je bil misijonski zvon ali misijonar. V Ljubljani ga je leta 1884 ulil zvonar Albert Samassa. Postavljen je bil v vzhodnem zvoniku. Kot ve\xc4\x8dina zvonov na Slovenskem je postal 5. januarja 1917 \xc5\xbertev prve svetovne vojne._NEWLINE_Ostali stari zvonovi izpred let 1916/1917 so bili \xc5\xa1e iz stare \xc5\xbeupnijske cerkve. Drugi zvon je bil leta 1779 ulit v Ljubljani. Predhodnik tega zvona se je stopil v silovitem po\xc5\xbearu. Prva svetovna vojna mu je prizanesla, ne pa tudi druga, saj se je leta 1945 ob po\xc5\xbearu raztalil. Tretji zvon je prav tako ulil Janez Jakob Samassa leta 1779. \xc4\x8cetrti zvon je leta 1817 ulil v Ljubljani Jo\xc5\xbeef Reiss, ki je tedaj vodil Samassovo zvonarno v imenu dedi\xc4\x8dev pokojnega Vincenca Samassa. Peti - danes \xc4\x8detrti - mrli\xc5\xa1ki zvon je tudi pri\xc5\xa1el iz zvonarne Janeza Jakoba Samassa, in sicer leta 1790. Danes visi v vzhodnem zvoniku._NEWLINE_Veliki, tretji in \xc4\x8detrti zvon so bili odvzeti za potrebe avstrijske vojske. Leta 1923 so Ribni\xc4\x8dani v livarni B\xc3\xbchl v Mariboru naro\xc4\x8dili srednji in mali zvon. Srednji zvon je \xc5\xa1e ohranjen, mali in ve\xc4\x8dji pa sta se raztalila ob po\xc5\xbearu, ki ga je povzro\xc4\x8dilo bombardiranje cerkve, 18. aprila 1945._NEWLINE_Srednji, veliki in mali zvon je leta 1947 v Zagrebu ulila zvonarna Kvirina Lebi\xc5\xa1a iz ostankov raztopljenih zvonov._NEWLINE_V oktobru leta 1999 so tri zvonove zamenjali s \xc5\xa1tirimi novimi zvonovi, ki jih je ulila livarna Rudolf Perner iz Passaua. Pojejo v Parsifal motivu na tonih H\xc2\xb0 - d\' - e\' - g\'.'