b'\n_START_ARTICLE_\nBri\xc5\xbeinski spomeniki\n_START_PARAGRAPH_\nBri\xc5\xbeinski spomeniki so najstarej\xc5\xa1i znani ohranjeni zapisi v sloven\xc5\xa1\xc4\x8dini in najstarej\xc5\xa1i latini\xc4\x8dni zapis v katerem koli slovanskem jeziku.\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nPo rezultatih paleografske analize sode\xc4\x8d so nastali v obdobju med letoma 972 in 1039, verjame pa se, da \xc5\xbee pred letom 998, izvirno besedilo pa naj bi nastalo \xc5\xbee v 9. stol. n. \xc5\xa1t. Odkrili so jih leta 1807 v Bavarski dr\xc5\xbeavni knji\xc5\xbenici v M\xc3\xbcnchnu vezane v pergamentnem zborniku, ki je leta 1803 pri\xc5\xa1el tja iz samostana svetega Korbinijana v Freisingu. Ime so dobili po tem bavarskem mestu; leta 1854 je slavist in slovni\xc4\x8dar Anton Jane\xc5\xbei\xc4\x8d na novo skoval slovensko krajevno ime Brizno, Bri\xc5\xbenik, kasneje pa so privzeli imena Bri\xc5\xbeinje, Bri\xc5\xbeine ali Bri\xc5\xbeinj._NEWLINE_Zapisani so v zvrsti latinice, ki se je uporabljala v stoletjih po Karlu Velikem in se imenuje karolin\xc5\xa1ka minuskula. Skupno gre za tri spomenike, ki so bili del popotnega pastoralnega priro\xc4\x8dnika freisin\xc5\xa1kega \xc5\xa1kofa Abrahama, ki je v Freisingu \xc5\xa1kofoval med letoma 957 in 993/994. Prvi in tretji spomenik sta obrazca splo\xc5\xa1ne spovedi. Drugi spomenik je pridiga o grehu in povabilo k spovedi; ni le najstarej\xc5\xa1a slovenska pridiga, marve\xc4\x8d je srednjeve\xc5\xa1ka retori\xc4\x8dna mojstrovina._NEWLINE_Celoten latinski kodeks obsega 169 pergamentnih folijev razli\xc4\x8dne kakovosti. Najve\xc4\x8d besedil je govorov oz. homilij, sedem je liturgi\xc4\x8dnih, osem cerkvenopravnih, devet druga\xc4\x8dnih zapisov in trije slovenski, najve\xc4\x8d govorov je namenjenih praznikom cerkvenega leta: advent in bo\xc5\xbei\xc4\x8d, sve\xc4\x8dnica, post, veliki \xc4\x8detrtek, velika no\xc4\x8d ipd. Nekatera liturgi\xc4\x8dna opravila iz kodeksa lahko opravlja samo \xc5\xa1kof, ve\xc4\x8d obredov pa tudi navadni ma\xc5\xa1niki._NEWLINE_Bri\xc5\xbeinske spomenike \xc5\xa1e danes hrani m\xc3\xbcnchenska Bavarska dr\xc5\xbeavna knji\xc5\xbenica. Knji\xc5\xbenico so zapisi zapustili dvakrat. Leta 1970 so jih razstavili v Vatikanu, maja in junija 2004 pa so bili na ogled v Narodni in Univerzitetni knji\xc5\xbenici v Ljubljani.\n_START_SECTION_\nOkoli\xc5\xa1\xc4\x8dine\n_START_PARAGRAPH_\nV \xc4\x8dasu Bri\xc5\xbeinskih spomenikov so bili kr\xc5\xa1\xc4\x8danski bogoslu\xc5\xbeni obredi druga\xc4\x8dni kot danes, za to dobo je zna\xc4\x8dilna raznolikost v besedilih in posameznih sestavinah obredov. Rimski obred se je razlikoval od obredov v frankovskih de\xc5\xbeelah, 754. leta pa je frankovski vladar Pipin dolo\xc4\x8dil, da je treba sprejeti rimske obredne navade. Karel Veliki je poudarjal, da je latin\xc5\xa1\xc4\x8dina edini jezik kulture in bogoslu\xc5\xbeja, a je \xc5\xa1kofom naro\xc4\x8dal, da je vernikom treba razlagati resnice in molitve, zlasti izpoved vere in o\xc4\x8dena\xc5\xa1 v jeziku, ki ga razumejo. Tudi pri kr\xc5\xa1\xc4\x8devanju in spokornih obredih so duhovniki uporabljali doma\xc4\x8di jezik, predvsem ko je obred zahteval sodelovanje vernika._NEWLINE_V tem \xc4\x8dasu so se uveljavljale tudi razli\xc4\x8dne spokorne prakse: starokr\xc5\xa1\xc4\x8dansko oz. anti\xc4\x8dno kanoni\xc4\x8dno javno pokoro v postnem \xc4\x8dasu, ki jo je spremljala molitev vernikov, opravljali pa so jo od pepelnice do velikega \xc4\x8detrtka, in pa osebno oz. zasebno spoved, ki so jo na celinsko Evropo prinesli irski misijonarji: po priznanju grehov je spokornik takoj prejel odvezo (za manj\xc5\xa1e in smrtne grehe), ko je obljubil, da bo opravil nalo\xc5\xbeeno pokoro. V bavarskih de\xc5\xbeelah je iz teh dveh praks (skupnega spravnega obreda in novega na\xc4\x8dina odveze) nastal poseben obred, ko so \xc5\xa1kofje in pozneje duhovniki nekajkrat letno vernikom, ki so se skupno izpovedali, podelili odvezo od grehov \xe2\x80\x92 obred javne ali splo\xc5\xa1ne (o\xc4\x8ditne) spovedi, ki je moral biti v doma\xc4\x8dem jeziku. Ta obred je postajal samostojno spokorno opravilo in tako del nedeljskega ma\xc5\xa1nega bogoslu\xc5\xbeja. \xc5\xbde pred letom 1000 so na tem podro\xc4\x8dju pri ma\xc5\xa1i izpovedali tudi vero, zato so skupno kesanje za\xc4\x8deli s kratko izpovedjo vere in omenjanjem razli\xc4\x8dnih svetnikov kot pripro\xc5\xa1njikov.\n_START_SECTION_\nVsebina\n_START_PARAGRAPH_\nSlovenski teksti so glede na zaporedje v kodeksu ozna\xc4\x8deni kot I., II. in III. bri\xc5\xbeinski spomenik. Vsebina BS II je poziv vernikom k spovedi in pokori, BS I in III pa dva razli\xc4\x8dna obrazca splo\xc5\xa1ne spovedi, ki pozivu sledita.\n_START_SECTION_\nII. bri\xc5\xbeinski spomenik\n_START_PARAGRAPH_\nBesedilo pravi, da \xc4\x8de \xc4\x8dlovek ne bi storil izvirnega greha, bi ve\xc4\x8dno \xc5\xbeivel, ne bi ostarel in ne bi trpel, ne bi imel solznega telesa (tj. trpljenje kot posledica izvirnega greha). Zaradi hudi\xc4\x8da pa je bil izgnan oz. kaznovan za izvirni greh in zato so \xc4\x8dlove\xc5\xa1ki rod zadale bole\xc4\x8dina, skrbi, bolezen in smrt. Pripovedovalec nagovarja brate oz. prisotne, da so vendarle imenovani bo\xc5\xbeji sinovi, zato naj opustijo zla dela, kot so \xc5\xbertvovanje (kar pomeni darovanje \xc5\xbertev, kar je greh vra\xc4\x8danja v poganstvo), klevetanje, naslada, nespo\xc5\xa1tovanje prisege in sovra\xc5\xa1tvo. Ta dela so za Boga najbolj nemoralna. Nadalje prepri\xc4\x8duje, da so bili tudi v preteklosti njim podobni ljudje, ki pa so se od hudi\xc4\x8da obrnili in vzljubili Boga, in zato zdaj nazdravljajo v slavo teh prednikov, jih molijo in jim nosijo darove v zahvalo za odre\xc5\xa1itev teles in du\xc5\xa1. Lahko pa tudi samo postanejo tak\xc5\xa1ni, \xc4\x8de se za\xc4\x8dno po njih zgledovati: hraniti la\xc4\x8dne, pojiti \xc5\xbeejne, obiskovati onemogle in na\xc5\xa1teva druga dobra dela, ki so jih opravljali predniki. Tako so se predniki pribli\xc5\xbeali Bogu in tudi sedaj je treba k njemu moliti, dokler jih ne povabi v nebesa. Potem opozori, da so poklicani in pozvani pred poslednjo sodbo, pred Bogom se ne morejo skriti in \xc5\xa1e manj ube\xc5\xbeati, ampak se mu mora vsak izpovedati, pa naj je storil dobro ali zlo, saj se bo zagotovo vsak sre\xc4\x8dal z Bogom pri sodbi. Zato je Gospod ponudil poslednje zdravilo in pokazal, kako se lahko obvarujejo pred hudi\xc4\x8dem. Predniki oz. prvi kristjani so bili mu\xc4\x8deni, na\xc5\xa1teva njihovo trpljenje, zdaj pa lahko s pravo vero in spovedjo dose\xc5\xbeejo isto kot mu\xc4\x8deni predhodniki. Na koncu sledi poziv \xc2\xbbsinovom\xc2\xab, naj pokli\xc4\x8dejo duhovnike, jim povedo svoje grehe in s tem bodo spovedani.\n_START_SECTION_\nI. bri\xc5\xbeinski spomenik\n_START_PARAGRAPH_\nZa\xc4\x8detek BS I je formula, ko ma\xc5\xa1nik poziva vernike (Govorite za nami teh malo besed), naj ponavljajo za njim t. i. splo\xc5\xa1no oz. javno (o\xc4\x8ditno) spoved, ki jo bo on molil pred njimi. Nato se besedilo nadaljuje v 1. osebi. Vernik se Bogu, Mariji, svetnikom izpoveduje greha, in sicer celotnega \xc4\x8dlovekovega gre\xc5\xa1nega razmerja do Boga. Duhovniku se ho\xc4\x8de izpovedati vseh grehov in izpove vero v posmrtno \xc5\xbeivljenje po tem, ko mu bodo grehi odpu\xc5\xa1\xc4\x8deni. Boga nagovarja, naj to izpoved grehov sprejme in jih na\xc5\xa1teje: kriva prisega, la\xc5\xbe, tatvina, zavist, nezmernost, ne\xc4\x8distost, gre\xc5\xa1ne \xc5\xbeelje, gre\xc5\xa1no govorjenje, one\xc4\x8da\xc5\xa1\xc4\x8devanje nedelje in svetega ve\xc4\x8dera ter kr\xc5\xa1enje posta. Potem prosi za milost za na\xc5\xa1tete grehe in tudi druge, ve\xc4\x8dje ali manj\xc5\xa1e. \xc5\xbdeli sprejeti kazen, kakr\xc5\xa1no mu bo v tem \xc5\xbeivljenju dal Bog po svoji milosti. Boga, ki se je \xc5\xbertvoval za \xc4\x8dlove\xc5\xa1tvo, da bi ga re\xc5\xa1il pred hudi\xc4\x8dem, prosi, naj ga varuje vsega zla. Bogu izro\xc4\x8di telo, du\xc5\xa1o, vero in \xc5\xbeivljenje, da bi na sodni dan prejel milost kot drugi poklicani, da bodo prejeli ve\xc4\x8dno veselje in ve\xc4\x8dno \xc5\xbeivljenje._NEWLINE_Govoru sledi formula odveze v latin\xc5\xa1\xc4\x8dini: duhovnik poziva Boga, naj vsem, ki se mu izpovedujejo, odpusti.\n_START_SECTION_\nIII. bri\xc5\xbeinski spomenik\n_START_PARAGRAPH_\nFormula se za\xc4\x8dne z obnovo krstne obljube, kjer se odpove se hudi\xc4\x8du in njegovim delom in njegovim lepotijam, nadaljuje z izpovedjo vere: veruje v Boga, sina in Sv. Duha, da so te osebe en Bog, ki je ustvaril nebo in zemljo. Sledi pro\xc5\xa1nja Bogu in svetnikom za usmiljenje in odpu\xc5\xa1\xc4\x8danje. Izpove svoje grehe, na\xc5\xa1teje iste kot v BS I (ne omenja le zavisti in grehov kr\xc5\xa1enja svetih \xc4\x8dasov, dodana je lakomnost), se jih kesa, spet prosi za milost za tiste dni, ko bo Bog pri\xc5\xa1el vsem sodit za njihova dejanja. Bogu izro\xc4\x8da svoje telo, du\xc5\xa1o, \xc5\xbeivljenje, srce. Prosi Jezusa Kristusa, ki je pri\xc5\xa1el na zemljo, da bi re\xc5\xa1il gre\xc5\xa1nike pred hudi\xc4\x8dem, naj ga obvaruje zla in z dobroto re\xc5\xa1i.\n_START_SECTION_\nLiturgi\xc4\x8dna funkcija\n_START_PARAGRAPH_\nBesedili BS I in BS III sta splo\xc5\xa1ni in o\xc4\x8ditni (t. j. javni) spovedi. BS I je poziv, namenjen mno\xc5\xbeici, zato ne gre za zakrament svete pokore, tj. spoved v spovednici, ko ma\xc5\xa1nik govori samo enemu spokorniku. To dokazuje tudi konec besedila v latin\xc5\xa1\xc4\x8dini, ko ma\xc5\xa1nik prosi, naj Bog odpusti zbrani mno\xc5\xbeici (slu\xc5\xbeabnikom in slu\xc5\xbeabnicam). Te odveze v BS III ni; mnenja so deljena, in sicer nekateri raziskovalci sklepajo, da je bilo za ma\xc5\xa1nika samo po sebi umevno, da je po spovedi prosil odpu\xc5\xa1\xc4\x8danja, drugi pa menijo, da je katoli\xc5\xa1ka sholasti\xc4\x8dna teologija v visokem srednjem veku dolo\xc4\x8dila, da je za odvezo te\xc5\xbekih grehov potrebna osebna spoved, zato duhovniki na koncu o\xc4\x8ditne spovedi niso ve\xc4\x8d molili odveze. Nekateri raziskovalci menijo, da so BS I lahko tudi obrazec zasebne spovedi v postnem \xc4\x8dasu ali ob posebnih prilo\xc5\xbenostih. Posebnost teh dveh slovenskih besedil je, da vklju\xc4\x8dujeta obnovo krstne obljube in izpoved vere, \xc4\x8desar latinske in nem\xc5\xa1ke formule, ki so jih uporabljali pri zakramentu svete pokore, nimajo. BS II, ki je v kodeksu uvr\xc5\xa1\xc4\x8den neposredno pred BS III, pa je poziv k spovedi, dalj\xc5\xa1i nagovor, zakaj naj se verniki izpovedo, in po tem nagovoru je ma\xc5\xa1nik molil splo\xc5\xa1no spoved BS III, verniki pa so jo ponavljali za njim. Formula naj bi se uporabljala na za\xc4\x8detku postnega \xc4\x8dasa kot spomin na strogost javne pokore prvih kristjanov in smisel pokore. Zato nagovor in spoved tvorita celoto, kar dokazujeta besedili vsebinsko in z zaporednostjo v kodeksu. Splo\xc5\xa1ni spovedi torej nista del zakramenta svete pokore, ampak sta poseben in samosvoj obred; spoved se je molila med ma\xc5\xa1o, po pridigi, medtem ko je sveta pokora zakrament, ki je s sveto ma\xc5\xa1o nepovezan \xe2\x80\x92 poleg tega so se za zakrament svete pokore uporabljali druga\xc4\x8dni predlo\xc5\xbeni vzorci, kar dokazujejo ohranjene formule v nem\xc5\xa1\xc4\x8dini in latin\xc5\xa1\xc4\x8dini iz obdobja 9.\xe2\x80\x9212. stoletja. Gre\xc5\xa1niki, ki so storili ve\xc4\x8dje grehe, so se morali spovedati zasebno, nalo\xc5\xbeena jim je bila pokora in po tem odveza. _NEWLINE_Raziskovalci na podlagi drugih virov dokazujejo, da je bila splo\xc5\xa1na spoved vsaj v 10. stoletju obi\xc4\x8dajna med ma\xc5\xa1o, in sicer po pridigi, predvsem na pomembne cerkvene praznike in podobne dogodke (veliki \xc4\x8detrtek, posvetitev cerkva), saj je imel obred sve\xc4\x8dan zna\xc4\x8daj, poleg tega pa so odvezo sprva dajali samo \xc5\xa1kofje, v 11. stoletju pa tudi navadni ma\xc5\xa1niki. V 13. stoletju pa \xc5\xbee obstajajo pisni zapisi o tem, da se prazni\xc4\x8dna tradicija prenese tudi v navadne nedeljske ma\xc5\xa1e. Ta obi\xc4\x8daj nedeljske splo\xc5\xa1ne spovedi po pridigi se je ohranil vsaj do konca 16. stoletja  in za\xc4\x8detek 17., tudi na Kranjskem, ko je \xc5\xa1kof Toma\xc5\xbe Hren l. 1604 uvedel obrednik Alberta Castellana Sacerdotale Romanum iz leta 1523. Ma\xc5\xa1niki so se ravnali po predlogi formule iz knjige Evangelia inu listovi, ki se je ohranila tudi v nadaljnjih izdajah evangelijev celo do 19. stoletja.\n_START_SECTION_\nSklep\n_START_PARAGRAPH_\nGlavna vsebina kodeksa so Homilije in liturgi\xc4\x8dni formularji, namenjeni predvsem za ve\xc4\x8dje cerkvene praznike, postni \xc4\x8das, sve\xc4\x8dnico ipd.. Zato sta bri\xc5\xbeinski formuli splo\xc5\xa1ne (o\xc4\x8ditne) spovedi in govor odveze gotovo imeli slovesno sklepno funkcijo po govorih ali pridigah ob ve\xc4\x8djih praznikih in posebnih prilo\xc5\xbenostih, najverjetneje pa je to bilo \xc5\xa1kofovo opravilo in ne katerega koli ma\xc5\xa1nika, vsaj glede na \xc4\x8das nastanka kodeksa, tj. 972\xe2\x80\x921039. To potrjuje tudi domneva, da so bili deli kodeksa namenjeni \xc5\xa1kofu, saj so besedila napisana na kvalitetnem pergamentu, ki se je ohranil do danes, kak\xc5\xa1en je bil za navadne duhovnike in manj\xc5\xa1e cerkve predrag.'