b"\n_START_ARTICLE_\nStanko Vraz\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nRodil se je v vasi Cerovec med Ormo\xc5\xbeem in Ljutomerom. Od jeseni 1818 ga je dve leti pou\xc4\x8deval doma\xc4\x8di u\xc4\x8ditelj Franc Su\xc5\xa1nik v \xc5\xbeupnijski \xc5\xa1oli v Svetinjah. \xc5\xa0olanje je nadaljeval v ljutomerski trivialki. Nato je obiskoval gimnazijo v Mariboru in licej v Gradcu (kon\xc4\x8dal 1834). V Gradcu je dve leti \xc5\xa1tudiral filozofijo. Leta 1834 se je odlo\xc4\x8dil, da ne bo \xc5\xa1el v bogoslovje, ampak bo \xc5\xa1tudiral pravo. Izpite je opravil le za prvi letnik in leta 1840 dokon\xc4\x8dno opustil \xc5\xa1tudij._NEWLINE_Bil je izredno jezikovno in literarno izobra\xc5\xbeen. V jezikovni in literarni izobrazbi sta ga v tistem \xc4\x8dasu med Slovenci presegala samo Matija \xc4\x8cop in France Pre\xc5\xa1eren. V Gradcu se je u\xc4\x8dil tudi staro cerkveno slovan\xc5\xa1\xc4\x8dino, srb\xc5\xa1\xc4\x8dino, polj\xc5\xa1\xc4\x8dino, ru\xc5\xa1\xc4\x8dino in \xc4\x8de\xc5\xa1\xc4\x8dino, ker je \xc5\xbeelel napisati primerjalni slovar. _NEWLINE_\xc5\xa0e pred \xc4\x8copovo smrtjo je stopil v stik s krogom \xc4\x8dbeli\xc4\x8darjev v Ljubljani. Z njimi se je pogovarjal o zbli\xc5\xbeevanju osrednje sloven\xc5\xa1\xc4\x8dine s \xc5\xa1tajerskimi jezikovnimi oblikami. Posku\xc5\xa1al jih je pridobiti za svoje jezikovne na\xc4\x8drte in jim ponudil v objavo svoje slovenske pesmi. Z njimi se je razhajal predvsem pri vpra\xc5\xa1anjih knji\xc5\xbenega jezika, ker si je kot \xc5\xa0tajerec prizadeval za ohranjanje svojega nare\xc4\x8dja in njegovo uveljavljanje kot osnove za normiranje slovenskega knji\xc5\xbenega jezika. _NEWLINE_Leta 1836 je prevzel pesni\xc5\xa1ko ime Stanko Vraz. \xc5\xbdelel se je uveljaviti kot slovenski pesnik, posve\xc4\x8dal pa se je tudi zapisovanju slovenskih ljudskih pesmi. Nekaj pesmi je poslal reviji Kranjska \xc4\x8dbelica, kjer pa jih niso hoteli objaviti zaradi jezikovnih posebnosti, saj je pisal v doma\xc4\x8dem nare\xc4\x8dju. Leta 1835 je \xc5\xbeelel izdati pesni\xc5\xa1ki zbornik Cvetlice, pozneje pa \xc5\xa1e zbornik Metulj\xc4\x8dki, vendar mu ni uspelo. Potem se je navdu\xc5\xa1il za ilirizem. Ve\xc4\x8dina slovenskih izobra\xc5\xbeencev je ilirizem zavra\xc4\x8dala, ker jim je pomenil opu\xc5\xa1\xc4\x8danje sloven\xc5\xa1\xc4\x8dine, za Vraza pa je bila knji\xc5\xbena (ljubljanska) sloven\xc5\xa1\xc4\x8dina ravno tako tuja kot (zagreb\xc5\xa1ka) hrva\xc5\xa1\xc4\x8dina. Redno je hodil na Hrva\xc5\xa1ko in se zaljubil v Ljubico, zdravnikovo h\xc4\x8der iz Samobora. Posvetil ji je pesmi v zbirki \xc4\x90ulabije. Vraz je v ilirizmu videl predvsem mo\xc5\xbenost za zbli\xc5\xbeevanje Slovanov. Leta 1839 se je preselil v Zagreb in za\xc4\x8del izdajati pesmi v hrva\xc5\xa1\xc4\x8dini. Do izvolitve za tajnika Matice ilirske (1846-1850) se je pre\xc5\xbeivljal z dedi\xc5\xa1\xc4\x8dino in \xc5\xbeivel od gostoljubja prijateljev na \xc5\xa0tajerskem in Hrva\xc5\xa1kem. Imel je tesne stike s kulturnim dogajanjem v Ljubljani (s Pre\xc5\xa1ernom se je sre\xc4\x8deval in dopisoval od leta 1837 do leta 1847). _NEWLINE_V Zagrebu je ustanovil in urejal literarno-umetnostno-narodni zbornik Kolo (Od 1842-1850 je uredil ali souredil 7 zvezkov.). Kraj\xc5\xa1i \xc4\x8das je urejal tudi \xc4\x8dasopis Danica Ljudevita Gaja.\n_START_SECTION_\nDela\n_START_PARAGRAPH_\nStanko Vraz je bil pesnik, pripovednik, zbiralec ljudskih pesmi, knji\xc5\xbeevni kritik, potopisec, prevajalec in pisec \xc4\x8dlankov o jeziku in narodnih obi\xc4\x8dajih. Prve verze je pesnil \xc5\xbee v 3. in 4. letniku gimnazije. V tem obdobju in \xc5\xa1e v prvem letniku filozofije jih je pisal v \xc5\xa1tajerskem nare\xc4\x8dju in v dajn\xc4\x8dici (pravopis, ki ga je sestavil Peter Dajnko). Sprva je pisal v sloven\xc5\xa1\xc4\x8dini, vendar ni imel mo\xc5\xbenosti za objavljanje svojih literarnih prispevkov, zato je ostalo do leta 1952 njegovo literarno delo v rokopisih. V svojem delu je zdru\xc5\xbeeval evropske literarne vplive in vplive ljudskega slovstva. Zgledoval se je tudi po Francetu Pre\xc5\xa1ernu. Pisal je pesmi in prozo, prevajal iz evropske literature in zbiral ljudske pesmi. Od leta 1840 dalje je izdal 3 pesni\xc5\xa1ke zbirke v hrva\xc5\xa1\xc4\x8dini.\n_START_SECTION_\nRazvoj Vrazovega pesni\xc5\xa1tva\n_START_PARAGRAPH_\nVraz je za\xc4\x8del kot slovenski pesnik in je ustvarjal v slovenskem jeziku od leta 1830 do 1836. Naslonil se je na slovenski knji\xc5\xbeni jezik, vendar niti v besedi\xc5\xa1\xc4\x8du niti v vokalizmu ni opustil vzhodno\xc5\xa1tajerskega govora. Po vsebini in obliki je njegovo pesni\xc5\xa1tvo romanti\xc4\x8dno. Pozna se mu vpliv evropske poezije, zlasti romanti\xc4\x8dne.\n_START_SECTION_\nObdobje od leta 1830 do leta 1832\n_START_PARAGRAPH_\nV prvem letniku \xc5\xa1tudija (1830/31) je prevajal latinske in nekoliko tudi gr\xc5\xa1ke klasike. Prevajal je Vergilovi pesnitvi Georgiko in Eneido, Horacijeve ode, Katulove in Ovidove pesmi. Svoje lastne izvirne pesmi z bojevito vsebino je pisal v klasi\xc4\x8dnih oblikah, pod mo\xc4\x8dnim vplivom nem\xc5\xa1ke klasicisti\xc4\x8dne poezije. Iz njih je dihala svobodomiselnost in prepri\xc4\x8danje, da se je za svobodo in \xc4\x8dast naroda treba boriti. Nato se je seznanil z romanti\xc4\x8dnim pesni\xc5\xa1tvom (Mickiewicz, Byron, Goethe, nem\xc5\xa1ki mladi romantiki, Pre\xc5\xa1eren) in skladno s tem tudi pesnil. Nekatere njegove pesmi so prav idili\xc4\x8dne: pesnik se spominja pokojnega prijatelja iz otro\xc5\xa1kih dni (Na Janeza mojega), opeva poletni ve\xc4\x8der na kmetih (Sonca dolshajanje), ve\xc4\x8derno nebo (Hesperos), v nekaterih pa se pojavijo religiozne misli (K Bogu)._NEWLINE_\xc5\xbde v zgodnji dobi je pisal svobodomiselne, protinem\xc5\xa1ke, bojevite (Vojnikom, S slavnim se oro\xc5\xbejem opa\xc5\xa1\xc2\xb4te!) in hkrati domovinske, razpolo\xc5\xbeenjske ter ljubezenske pesmi (Draga ljuba Mura, Pozno v no\xc4\x8di)._NEWLINE_Zanimala ga je tudi slovenska ljudska poezija in poezija drugih narodov, zlasti \xc5\xa1panska romanca, ki jo je intenzivno prou\xc4\x8deval in prevajal, albanska, novogr\xc5\xa1ka, srbska, slova\xc5\xa1ka, \xc4\x8de\xc5\xa1ka, poljska, ukrajinska, litovska in ruska ljudska besedna umetnost.\n_START_SECTION_\nObdobje od leta 1834 do leta 1835\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1833 je opustil prevajanje in posnemanje anti\xc4\x8dnih klasikov. Zgled za pisanje so mu postale Pre\xc5\xa1ernove pesmi v Kranjski \xc4\x8dbelici. Vse bolj so ga zanimali sonet, romanca, elegija, balada, epigram in satira. V jeziku je sku\xc5\xa1al ubirati (zlasti, ker je upal na objavo v Kranjski \xc4\x8dbelici) srednjo pot: naslonil se je na knji\xc5\xbeni jezik, vendar niti v vokalizmu niti v besedi\xc5\xa1\xc4\x8du ni opustil vzhodno\xc5\xa1tajerskega govora. Osrednjega knji\xc5\xbenega jezika ni dobro poznal, poleg tega pa je bil prepri\xc4\x8dan, da je vokalizem vzhodno\xc5\xa1tajerskega nare\xc4\x8dja bolj sistemati\xc4\x8den in bolj skladen z vokalizmi slovanskih jezikov kot vokalni sistem osrednjega knji\xc5\xbeevnega govora. Posledica takega prepri\xc4\x8danja so bile neknji\xc5\xbene oblike in preve\xc4\x8dkrat uporabljen apostrof. S tem si je nakopal kritiko najbli\xc5\xbejih prijateljev, zlasti jezikoslovca Frana Miklo\xc5\xa1i\xc4\x8da. _NEWLINE_Najve\xc4\x8d ustvarjalnih pobud mu je dala ljubezen do Roze. Zamislil si je venec izvirnih pesmi pod naslovom Ve\xc4\x8derke (Pozni popoldnevi), v katerih je opisoval sestanke z Rozo. Venec se ni ohranil v celoti. Od osmih manjka vsaj ena. Ve\xc4\x8derke so zasnovane v duhu rimske eroti\xc4\x8dne pesmi. V njih je izra\xc5\xbeena romanti\xc4\x8dna \xc4\x8dustvenost. Besedni izraz in zunanja oblika nista izdelana, tako da more le dober poznavalec Vrazovega nare\xc4\x8dja zaznati vsa \xc4\x8dustva in misli. _NEWLINE_Poleg Ve\xc4\x8derk je Vraz zlo\xc5\xbeil Rozi \xc5\xa1e mnogo drugih pesmi: romanc, sonetov in pesmi v takrat modernih ter narodnih lirskih oblikah. V njih presene\xc4\x8da izredno odkrito izpovedovanje ob\xc4\x8dutkov, \xc4\x8dustev, misli in stremljenj. Tudi za izpoved domoljubnega \xc4\x8dustva je uporabljal sonetno obliko (Venec domoljubnih sonetov, napisan 1834). _NEWLINE_Vrazova bojevitost se je izra\xc5\xbeala tudi v literarni satiri (Gor na Parnas, Zmes VI), bivanjska vpra\xc5\xa1anja pa v pesmih \xc5\xbdal za mladostjo in Slovo od mladosti. Na njegovo ljubezensko pesem so vplivali zlasti Petrarca, Goethe in Pre\xc5\xa1eren. Njegova domoljubna pesem je postajala politi\xc4\x8dna budnica. V njej je opeval slovensko narodno tragedijo in v izobra\xc5\xbeenstvu dramil narodno zavest. Zasnoval je ve\xc4\x8d romanc po \xc5\xa1panskem zgledu (Cimburgida, Romanca). _NEWLINE_Po o\xc4\x8detovi smrti, 31. 7. 1834, je napisal nov venec sonetov Zvon\xc4\x8dki, ki ga je za\xc4\x8del pod vtisom trpljenja, ki mu ga je prinesla o\xc4\x8detova smrt. Ideja vseh sonetov ka\xc5\xbee, da je zelo konkretno razmi\xc5\xa1ljal, kaj naj stori za svoje ljudstvo, da ne bo izginilo med tujci. Svoj politi\xc4\x8dni in narodnostni radikalizem je razkrival tudi v sonetih Domovina ter v pesmi Popevka trdega Slovenca. _NEWLINE_Leta 1835 je njegova ljubezenska pesem postala oto\xc5\xbena. Ob Rozini poroki je napisal Rozi posve\xc4\x8deno pesem \xc5\xbdalostnica. Jeseni, pol leta po Rozini poroki, je svoja ljubezenska \xc4\x8dustva in trpljenje izrazil v pesmih Opolno\xc4\x8di, Moja vlast (maja 1835), Oko in srce (13. junija), sonet Kaj je med kraji La\xc5\xa1ko vekom' jaro \xe2\x80\xa6, pesmi Mi\xc5\xa1ljenke, Romance \xe2\x80\xa6, Bi jaz be\xc5\xbeal, Pelinkovec, venec Pelinci, elegijo Zbogom in druge. V njih \xc5\xbeivo izra\xc5\xbea hrepenenje in obupovanje. Izreka je slab\xc5\xa1a od tiste v prej\xc5\xa1njih Rozinih pesmih, kot bi jih ustvarjalna misel \xc5\xa1e ne mogla preoblikovati v umetnine.\n_START_SECTION_\nObdobje od leta 1836 do leta 1839\n_START_PARAGRAPH_\nAvgusta 1836 je umrl njegov prijatelj \xc5\xa0amperl. Napisal mu je elegijo Dragotin na smrtni postelji, ki je ena redkih pri\xc4\x8d Vrazovega pesni\xc5\xa1kega snovanja v tem ne posebno plodovitem letu. _NEWLINE_\xc5\xa0tevilo slovenskih pesmi se je od leta 1836-1839 v primerjavi s prej\xc5\xa1njim obdobjem mo\xc4\x8dno zmanj\xc5\xa1alo. Po letu 1837 je postal t. i. ilirski pesnik in je skoraj popolnoma opustil pesnjenje v slovenskem jeziku. Leta 1837 se je ve\xc4\x8d ukvarjal z epiko in zasnoval dalj\xc5\xa1i romanti\xc4\x8dni pesnitvi Stajnko ino Jelena ter Morska deklica. Objavil je le dve svoji slovenski pesmi, ki sta iz\xc5\xa1li v samostojnih listih: sonet Visokovrednemi gospodi Antoni Stranj\xc5\xa1aki (sonet Antonu Straj\xc5\xa1aku za novo ma\xc5\xa1o, 1838) in odo Hvala nj. C. visokosti nadvojvodi Joanu \xe2\x80\xa6 (slavospev nadvojvodi Janezu kot za\xc5\xa1\xc4\x8ditniku murskih in dravskih Slovencev, 1839). _NEWLINE_Prevajal je besedila Anakreonta, Horaca, Tibula, Katula, Ovida, Danteja, Petrarce, Byrona, Goetheja, Karamzina, Mickiewicza, Pu\xc5\xa1kina, Kollarja, Pre\xc5\xa1ernove nem\xc5\xa1ke pesmi in druge._NEWLINE_Da je Stanko Vraz opustil pesnjenje v slovenskem jeziku, pomeni za Slovence veliko izgubo, saj bi utegnil biti ob Pre\xc5\xa1ernu drugi pomembni pesnik slovenske romantike.\n_START_SECTION_\nVraz, zbiralec ljudskih pesmi\n_START_PARAGRAPH_\nSlovenske ljudske pesmi je zapisoval od leta 1832 dalje. Nekaterim je dodal tudi melodijo. Prevajal je albanske, poljske, ruske, slova\xc5\xa1ke, srbske, \xc5\xa1panske in ukrajinske pesmi. _NEWLINE_Leta 1839 je v Zagrebu izdal Narodne pesmi ilirske, koje se pevaju po \xc5\xa0tajerskoj, Kranjskoj, Koru\xc5\xa1koj i zapadnoj strani Ugarske. V knjigi je Vraz objavil 114 pesmi in dva predgovora, prvi je bil v ilir\xc5\xa1\xc4\x8dini, drugi v sloven\xc5\xa1\xc4\x8dini. \xc4\x8ceprav je naslov zbirke hrva\xc5\xa1ki, je to knjiga slovenskih pesmi, in sicer prvi slovenski knji\xc5\xbeevni tisk v gajici, ki so jo Hrvati takrat \xc5\xbee uporabljali, med Slovence pa se je raz\xc5\xa1irila \xc5\xa1ele nekaj let pozneje. Pesmi so zbrane iz osrednje Slovenije, \xc5\xa0tajerske, Koro\xc5\xa1ke in severovzhodne Slovenije.\n_START_SECTION_\nVrazova dela v sloven\xc5\xa1\xc4\x8dini\n_START_PARAGRAPH_\nVrazov pesni\xc5\xa1ki opus v sloven\xc5\xa1\xc4\x8dini je precej obse\xc5\xbeen, vendar je bil dolgo \xc4\x8dasa samo v rokopisu. V celoti so bile njegove pesmi objavljene \xc5\xa1ele leta 1952 v Slovenskih djelih I.-II. Knjigi sta iz\xc5\xa1li v Zagrebu.\n_START_SECTION_\nVrazova dela v hrva\xc5\xa1\xc4\x8dini\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1837 se je Vraz odpravil na Hrva\xc5\xa1ko, kjer ga je sprejela ilirska dru\xc5\xbeba. Rakovec mu je pripravil za tisk prve tri odlomke Ljubici Cantillyjevi posve\xc4\x8denega venca ilirskih pesmi, ki jih je objavil v Danici pod naslovom \xc4\x90ulabije. Pesmi spadajo samo posredno v Vrazovo slovensko knji\xc5\xbeevno delovanje. Prvi osnutki pesmi (1836) so bili res \xc5\xa1e samo slovenski (morda pa tudi \xc5\xbee dvojezi\xc4\x8dni: slovenski in ilirski), toda od 2. 9. 1837 do konca pomladi 1840, ko je bil rokopis za prvo knji\xc5\xbeno izdajo izdelan, je Vraz koncipiral in pisal  \xc4\x90ulabije samo v ilir\xc5\xa1\xc4\x8dini. Z \xc4\x90ulabijami in nizom sonetov Sanak i istina je vnesel v hrva\xc5\xa1ko liriko sve\xc5\xbe in pristen knji\xc5\xbeevni izraz, zato so najpomembnej\xc5\xa1i del njegovega literarnega ustvarjanja. _NEWLINE_V satirah in epigramih se je nor\xc4\x8deval iz dru\xc5\xbebenega \xc5\xbeivljenja, posebno iz utilitarizma in diletantizma pateti\xc4\x8dnih tambura\xc5\xa1ev in budni\xc4\x8darjev. Njegova lirika je navdihnjena z romanti\xc4\x8dno erotiko v stilu njegove dobe in je posve\xc4\x8dena domi\xc5\xa1ljijskim ljubezenskim idealom. Vraz je uporabljal \xc5\xa1tevilne pesni\xc5\xa1ke forme: klasi\xc4\x8dni sonet, romance, balade, gazele. Njegova poezija obsega mnogo iskrenih, osebnih izpovedi, od vedrih do mra\xc4\x8dnih motivov.\n_START_SECTION_\nVraz kot pripovednik in kritik\n_START_PARAGRAPH_\nS pripovedno prozo se ni veliko ukvarjal. Ohranilo se je nekaj odlomkov, med katerimi sta najzanimivej\xc5\xa1a Za\xc4\x8detek izvirne povesti ter Zibel in smrt. V prvem se je lotil snovi iz tur\xc5\xa1kih \xc4\x8dasov, v drugem pa iz kme\xc4\x8dkega \xc5\xbeivljenja. Pisal je tudi potopise (Put u gornje strane) in razprave o jeziku in narodnih obi\xc4\x8dajih.\n_START_SECTION_\nStanko Vraz in Ilirizem\n_START_PARAGRAPH_\nV prvih letih \xc5\xa1olanja v Svetinjah in v Ljutomeru sta ga vzgajala \xc5\xbeupnik Andrej Poljanec in \xc5\xbeupnik ter stric Mihael Jaklin. Oba sta zagovarjala \xc4\x8dim tesnej\xc5\xa1o naslonitev na knji\xc5\xbeevno kajkav\xc5\xa1\xc4\x8dino, zato je Stanko Vraz \xc5\xbee v zgodnjih letih vsrkal simpatijo za vse, kar je bilo v zvezi s hrva\xc5\xa1kim, kajkavskim kulturnim \xc5\xbeivljenjem, torej tudi s poznej\xc5\xa1im ilirizmom. Kot \xc5\xa1tudent se je navdu\xc5\xa1il za Koll\xc3\xa1rjeve ideje o slovanski vzajemnosti in je postal privr\xc5\xbeenec ilirskega gibanja. _NEWLINE_Vrazovo nagibanje v smeri ilirizma je zbudilo v njegovem biv\xc5\xa1em so\xc5\xa1olcu jezikoslovcu Franu Miklo\xc5\xa1i\xc4\x8du odpor in ga je ozna\xc4\x8dil za odpadnika. Kljub navdu\xc5\xa1enju za ilirizem je Vraz nekaj \xc4\x8dasa posku\xc5\xa1al uspeti na slovenski strani. Ko je zbolel njegov prijatelj Dragotin \xc5\xa0amperl, je dokon\xc4\x8dal njegovo prevajanje kratkih povestic nem\xc5\xa1kega duhovnika Egidiha Jaysa in delo tudi objavil. To priliko je izkoristil, da je v delu predstavil probleme svojega slovenskega literarnega prizadevanja. V predgovoru je razlo\xc5\xbeil svoje pojmovanje slovenskega knji\xc5\xbenega jezika. Opozoril je na svojo zbirko narodnih pesmi, ki je \xc5\xa1tela \xc5\xbee 250 besedil. Napisal je tudi, da ima za \xc2\xbbtri \xc4\x8cbelice\xc2\xab\xc2\xa0izvirnih in prevedenih pesmi. Prosil je bralke in bralce za pomo\xc4\x8d pri izdaji pesmi. A naletel je na neusmiljenje pri literarnem ob\xc4\x8dinstvu. _NEWLINE_Vse Vrazove \xc2\xbbslovenske\xc2\xab\xc2\xa0\xc5\xbeivljenjske in literarne izku\xc5\xa1nje so bile tak\xc5\xa1ne, da je po\xc4\x8dasi zdvomil, da bi se mogel razviti in uveljaviti kot slovenski literat. Utrujen je bil od brezuspe\xc5\xa1nih naporov, da bi dosegel na podro\xc4\x8dju slovenskega knji\xc5\xbenega jezika kakr\xc5\xa1enkoli uspeh v korist vzhodno\xc5\xa1tajerskega govora, zato je izgubljal prej\xc5\xa1nje veliko zanimanje za probleme slovenskega knji\xc5\xbenega jezika in se je u\xc4\x8dil ilirske \xe2\x80\x93 \xc5\xa1tokav\xc5\xa1\xc4\x8dine. Ker je spoznal, da ne bo sam mogel uspeti kot slovenski literat, je zdvomil tudi v razcvet slovenske knji\xc5\xbeevnosti sploh. Toda ti dvomi niso mogli uni\xc4\x8diti njegovega veselja do literarnega dela, saj je bil kot romantik prepri\xc4\x8dan, da je to delo najvi\xc5\xa1ja oblika \xc4\x8dlove\xc5\xa1kega udejstvovanja. \xc4\x8ce bi zdvomil \xc5\xa1e v to, ne bi mogel ve\xc4\x8d \xc5\xbeiveti. Vraz je bil du\xc5\xa1evno silno aktiven in je moral ustvarjati najprej slovenske pesmi, nato snovati slovenske publikacije, ko pa tu ni videl poti naprej, se je odlo\xc4\x8dil za ilirizem. _NEWLINE_Proti koncu leta 1837 se je odlo\xc4\x8dil, da bo pisal samo ilirsko, in tako je v prihodnjih letih postal popolnoma hrva\xc5\xa1ki pesnik. Ra\xc4\x8dunal je, da bo na ilirski strani la\xc5\xbee objavil svoja dela, s katerimi je \xc5\xbeelel (poleg umetni\xc5\xa1kega u\xc4\x8dinka) prispevati k oblikovanju ju\xc5\xbenoslovanske in s\xc4\x8dasoma slovenske enotnosti. Vraz je s svojo pesni\xc5\xa1ko nadarjenostjo poleg Pre\xc5\xa1erna obetal najve\xc4\x8d v tistem \xc4\x8dasu, z odhodom v Zagreb pa je postal eden najpomembnej\xc5\xa1ih romanti\xc4\x8dnih ustvarjalcev na Hrva\xc5\xa1kem. _NEWLINE_V ilirizem so ga vodili rod, nare\xc4\x8dje, kraj, tradicija, tovari\xc5\xa1ki temperament, zlasti pa njegov izviren pogled na ilirsko idejo, ki naj bi jo izvedli tako, da bi obe strani zavestno \xc5\xbertvovali hrva\xc5\xa1ke in slovenske narodne in jezikovne zna\xc4\x8dilnosti. Cilj naj bi bil nadaljnje narodno osvobajanje in kulturno osve\xc5\xa1\xc4\x8danje vsega ju\xc5\xbenega slovanstva. Upal je, da se bo tako lahko vendarle uveljavil kot knji\xc5\xbeevnik, \xc4\x8detudi ne v doma\xc4\x8dem, ampak v ilirskem jeziku. Lastne in tuje o\xc4\x8ditke, da se je izneveril materinemu jeziku, je zavra\xc4\x8dal z zanimivim, \xc4\x8deprav nekoliko naglim sklepom, \xc4\x8de\xc5\xa1 da je njegov prestop v ilirsko jezikovno obmo\xc4\x8dje posledica zavestne \xc5\xbertve v korist vi\xc5\xa1je ideje in vi\xc5\xa1je narodne enote. Polagoma se mu je zdelo, da so tudi vsi drugi slovenski knji\xc5\xbeevniki dol\xc5\xbeni iti za njim in sprejeti ilirski knji\xc5\xbeni jezik ter tako \xc5\xbertvovati svoj materni jezik v korist vi\xc5\xa1je narodne enote in lastnega ljudstva. To juna\xc5\xa1ko dejanje naj bi dalo njihovim delom in celotnemu slovenskemu narodu veliko nacionalno idejo, ki je potrebna za prebuditev nezavednega, nesvobodnega in \xc5\xa1ibkega ljudstva. _NEWLINE_V tej odlo\xc4\x8ditvi ga je potrdil hrva\xc5\xa1ki zgled. Del Hrvatov je \xc5\xbee \xc5\xbertvoval svoje ime in jezik. Razmi\xc5\xa1ljal je, da je tudi dol\xc5\xbenost Slovencev, da se odre\xc4\x8dejo obojemu. Ker so Hrvatje prvi \xc5\xbertvovali ime in jezik, je sklepal, da imajo moralno pravico biti vodilni v ju\xc5\xbenoslovanskem zedinjenem procesu. Slovenci, ki so \xc5\xa1tevil\xc4\x8dno slab\xc5\xa1i, socialno manj diferencirani in narodnostno bolj ogro\xc5\xbeeni, ne smejo biti bolj sebi\xc4\x8dni, \xc4\x8de ho\xc4\x8dejo dobiti moralno in fizi\xc4\x8dno mo\xc4\x8d za nadaljnje \xc5\xbeivljenje. V tem sklepu je Vraz prezrl samo eno, in sicer to, da je z Gajem in njegovo ilirsko idejo sogla\xc5\xa1al vodilni sloj hrva\xc5\xa1kega naroda, medtem ko je bil on med Slovenci s svojo teorijo o potrebi \xc5\xbertvovanja jezika in imena popolnoma osamljen. _NEWLINE_Za ilirizem je sku\xc5\xa1al pridobiti nekatere znance med starej\xc5\xa1imi \xc5\xa1tajerskimi pisatelji in mladino. Kot narodni buditelji so Vrazovi prijatelji bili \xc5\xa1e drugi znani \xc5\xa1tajerski izobra\xc5\xbeenci tistega \xc4\x8dasa: Davorin Trstenjak, Oroslav Caf, Juri Knuple\xc5\xa1, Josip Mur\xc5\xa1ec, idr. Toda samo Anton Krempel mu je obljubil, da bo za\xc4\x8del uporabljati vsaj ilirski pravopis. Med 1838 in 1843 je nekaj \xc4\x8dasa tako uspe\xc5\xa1no \xc5\xa1iril ilirsko idejo med slovenskimi licejci in bogoslovci v Ljubljani in celo v Gorici, da je resno ogro\xc5\xbeal rast slovenske literature na njenih klasi\xc4\x8dnih tleh. Zaradi tega so se vnemale med njim in Pre\xc5\xa1ernom \xc5\xbeive polemike v pismih.\n_START_SECTION_\nVraz in Pre\xc5\xa1eren\n_START_PARAGRAPH_\nVraz se je s Pre\xc5\xa1ernom sre\xc4\x8deval in dopisoval od leta 1837 do leta 1847. Bila sta prijatelja. Stanko Vraz je zelo cenil Pre\xc5\xa1ernovo pesni\xc5\xa1ko delo in se je po njem zgledoval. Pre\xc5\xa1eren je nedvomno mo\xc4\x8dno vplival na Vrazovo poezijo. Vraz je tudi poslovenil nekatere njegove pesmi, napisane v nem\xc5\xa1kem jeziku. Leta 1837 je Pre\xc5\xa1ernu napisal pismo, v katerem mu je sku\xc5\xa1al dokazati, da je zaradi velikih razlik med osrednjimi in vzhodnimi nare\xc4\x8dji potrebno, da se knji\xc5\xbeni jezik izpopolni z vzhodno\xc5\xa1tajerskimi samoglasni\xc5\xa1kimi refleksi, ker so razlike tako velike, da bralci iz osrednjih nare\xc4\x8dij ne razumejo knjig, ki so pisane v vzhodnih nare\xc4\x8djih, prav tako pa vzhodno\xc5\xa1tajersko govore\xc4\x8di bralci te\xc5\xbeko razumejo knjige, pisane v knji\xc5\xbenem jeziku, v katerem je pisal Pre\xc5\xa1eren._NEWLINE_Miklo\xc5\xa1i\xc4\x8dev odpor in Pre\xc5\xa1ernovo odla\xc5\xa1anje z odgovorom na pismo sta Vraza spodbudila, da se je leta 1837 dokon\xc4\x8dno odlo\xc4\x8dil, da preneha s slovenskim literarnim delom. Obupal je nad mo\xc5\xbenostjo objavljanja svojih pesmi na slovenskih tleh._NEWLINE_19. 11. 1838 je v pismu Pre\xc5\xa1ernu naznanil svoj prestop k ilirski ideji, \xc4\x8de\xc5\xa1 da je zdvomil v nadaljnje slovensko literarno \xc5\xbeivljenje, ker ni mogel pridobiti njega za reformo slovenskega knji\xc5\xbenega jezika v smislu sinteze med osrednjim in vzhodno\xc5\xa1tajerskim vokalizmom. Vraz je bil \xc5\xa1e vedno prepri\xc4\x8dan, da je mogo\xc4\x8de dose\xc4\x8di enoten knji\xc5\xbeni jezik na osnovi vzhodnoslovenskega izgovora, \xc4\x8de\xc5\xa1 da so panonskemu Slovencu kranjske in koro\xc5\xa1ke po moderni vokalni redukciji skraj\xc5\xa1ane besede nerazumljive, medtem ko po njegovem mnenju Kranjec in Koro\xc5\xa1ec \xc5\xa1tajerske nereducirane oblike lahko razumeta. Kar se ti\xc4\x8de izgovorjave, je menil Vraz, pa naj besede izgovarjata \xc2\xbbpo \xc5\xa1egi svojih nare\xc4\x8dij\xc2\xab._NEWLINE_Pre\xc5\xa1eren je ilirizem v celoti zavra\xc4\x8dal in tudi ni imel razumevanja za Vrazove predloge, da naj bi v slovenski knji\xc5\xbeni jezik sprejeli nekatere vzhodno\xc5\xa1tajerske glasovne in morfolo\xc5\xa1ke zna\xc4\x8dilnosti._NEWLINE_\xc4\x8ceprav se prijateljstvo med Pre\xc5\xa1ernom in Vrazom ni razdrlo, sta zagovarjala vsak svoj pogled na razvoj slovenske knji\xc5\xbeevnosti in sodelovanje med slovanskimi narodi. Pre\xc5\xa1eren je ostro nasprotoval Vrazu, saj je ravno takrat ustvarjal vrhunsko slovensko knji\xc5\xbeevnost na evropski ravni, branil slovensko samobitnost in s tem samostojno slovensko literaturo, kulturo in sploh na\xc5\xa1 narodni obstoj. Zavra\xc4\x8dal je kakr\xc5\xa1nokoli eksperimentiranje s knji\xc5\xbenim jezikom. Ilirizem pa je presojal s simpatijo kot preporodno gibanje najbli\xc5\xbejega slovenskega naroda, vendar se mu je zdelo stremljenje po zedinjenju vseh ju\xc5\xbenoslovanskih narodov napa\xc4\x8dno, ker je bil prepri\xc4\x8dan, da vodi pot k narodnemu preporodu slovanskih narodov skozi doma\xc4\x8do literaturo, napisano v kultivirani materin\xc5\xa1\xc4\x8dini.\n_START_SECTION_\nPomen Stanka Vraza v slovenski in hrva\xc5\xa1ki knji\xc5\xbeevnosti\n_START_PARAGRAPH_\nZ vidika slovenske literature je gotovo \xc5\xa1koda, da je izgubila nadarjenega knji\xc5\xbeevnika, kajti Vraz bi utegnil biti ob Pre\xc5\xa1ernu drugi pomembni pesnik slovenske romantike, z vidika hrva\xc5\xa1ke knji\xc5\xbeevnosti pa je sre\xc4\x8da, da je pridobila ob pravem \xc4\x8dasu Vrazov talent. Vraz je vnesel vanjo mnogo svojega, mnogo slovenskega, a tudi slovenska knji\xc5\xbeevnost je prejela po njegovem posredovanju od ilircev novi pravopis in ve\xc4\x8d idejnih in vsebinskih pobud. K sre\xc4\x8di se je ohranil velik del Vrazovega slovenskega literarnega opusa, ki Slovencem dokazuje, da je bil Vraz med 1832. in 1837. letom poleg Pre\xc5\xa1erna najbolj razgledan, streme\xc4\x8d in delaven slovenski literat, Hrvatom pa pri\xc4\x8da, da je Vraz vnesel v njihovo literaturo mnogo slovenskih in posredno tudi evropskih literarnih elementov."