b'\n_START_ARTICLE_\nMo\xc4\x8dvirska sinica\n_START_SECTION_\nTelesne zna\xc4\x8dilnosti\n_START_PARAGRAPH_\nMo\xc4\x8dvirska sinica je dolga 11\xe2\x80\x9312\xc2\xa0cm z razponom kril od 18\xe2\x80\x9319\xc2\xa0cm in okvirno te\xc5\xbei 10-12 g. Perje na zgornji strani je sivkasto rjavo, na glavi, zatilju in podbradku ble\xc5\xa1\xc4\x8de\xc4\x8de \xc4\x8drno, spodaj umazano belo do sivo, na bokih smetanasto rjavo in pod vratom sivo \xc4\x8drno. Kljun je \xc4\x8drn, peruti so zaobljene, noge pa so temne. Mlade mo\xc4\x8dvirske sinice imajo bolj motno \xc4\x8drno kapo kot odrasle. Spola sta na videz enaka._NEWLINE_Zelo je podobna sorodni gorski sinici in ju na dale\xc4\x8d te\xc5\xbeko razlikujemo, prav tako jo ta\xc5\xbeko lo\xc4\x8dimo od \xc5\xbealobne sinice.\n_START_SECTION_\nGnezdenje\n_START_PARAGRAPH_\nKot duplar gnezdi v drevesnih votlinah ali celo zidnih luknjah, do 1000 m nadmorske vi\xc5\xa1ine, v vi\xc5\xa1ini \xc4\x8dloveka ali manj. Njeno gnezdo se od drugih razlikuje po tem, da je spleteno predvsem iz svetlega gradiva, kot so npr. rumeno zeleni mahi, bele zaj\xc4\x8dje dlake in belo perje. V leglu je po navadi od 6-9 (tudi do 11) belih jajc z razlo\xc4\x8dnimi rde\xc4\x8dkastimi lisami. Mladi\xc4\x8di so gnezdomci in valjenci, poletijo pa po 17-20 dneh. Njene gnezdilne navade so podobne navadam drugih sinic, le da se odrasla mo\xc4\x8dvirska sinica in mladi\xc4\x8di dr\xc5\xbeijo \xc5\xa1e dolgo \xc4\x8dasa skupaj in se klatijo po okolici. Od maja naprej do aprila vali dvakrat v \xc4\x8dasu od 13-15 dni.\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjski prostor in navade\n_START_PARAGRAPH_\nMo\xc4\x8dvirsko sinico lahko najdemo v ve\xc4\x8djem delu Evrope, razen na Iberskem polotoku, na Irskem, severu Skandinavije in v \xc5\xa0kotski, ter vse do vzhodne Azije. Evropsko populacijo ocenjujejo na 6,1-12 milijonov gnezditvenih parov. Prebiva predvsem v svetlih listnatih gozdovih, sadovnjakih, grmi\xc5\xa1\xc4\x8dih, ob jezerskih obre\xc5\xbejih in teko\xc4\x8dih vodah, v parkih. Kljub svojemu imenu bolj redko zaide na mo\xc4\x8dvirja._NEWLINE_Pri nas jo uvr\xc5\xa1\xc4\x8damo med pogoste vrste. Ni je v najzahodnej\xc5\xa1em delu Julijskih Alp, ponekod v Primorju in v Savinjski dolini. Njena zimska raz\xc5\xa1irjenost je zelo podobna gnezditveni, le da pozimi zaide tudi na mo\xc4\x8dvirja in v trsti\xc4\x8dja._NEWLINE_Njihova pesem vklju\xc4\x8duje preprosti ponavljajo\xc4\x8di \xc5\xa1ip-\xc5\xa1ip-\xc5\xa1ip. Klici mo\xc4\x8dvirske sinice so glasni in odsekani pi\xc4\x8du, v nasprotju z globokim, nosljavim dze-dze-dze gorske sinice, po \xc4\x8demer ju tudi lahko lo\xc4\x8dujemo med seboj. Njeno petje je podobno tudi veliki sinici. Aktivna je samo podnevi.\n_START_SECTION_\nPrehrana\n_START_PARAGRAPH_\nBukve ji zagotavljajo \xc5\xbeir za zimsko prehrano, hrast pa \xc5\xa1iroko paleto \xc5\xbeu\xc5\xbeel\xc4\x8dje hrane. Pozno poleti in pozimi si dela zaloge hrane, ki jo skriva v gozdno steljo ali v \xc5\xa1tore. Obiskujejo tudi krmilnice, kjer se hranijo s semenjem in kuhinjskimi ostanki. Pogosta hrana so tudi orehi in jagode.'