b'\n_START_ARTICLE_\nAlbin Poznik\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nPoznik je bil rojen v u\xc4\x8diteljski dru\xc5\xbeini v \xc5\xa0kocjanu v Podjuni na Koro\xc5\xa1kem. \xc5\xa0tudij prava je opravil v Gradcu, kjer je doktoriral. Kot notarski pripravnik je za\xc4\x8del delati pri dr. Valentinu Pavli\xc4\x8du v Velikovcu. Dne 20. septembra 1869 je bil predsednik za\xc4\x8dasnega odbora, 27. decembra 1869 pa predsednik celov\xc5\xa1kega slovenskega politi\xc4\x8dnega zdru\xc5\xbeenja\xc2\xa0\xc2\xbbTrdnjava\xc2\xab, narodnoliberalne usmeritve t.i.\xc2\xa0\xc2\xbbmladoslovencev\xc2\xab. V marcu 1870 je odprl v Ba\xc4\x8dah zborovanje, ki je bilo takoj prepovedano in prekinjeno, ter dosegel odpravo prepovedi in izvedbo zborovanja 18. aprila 1870 v Bistrici ob Pliberku, kateremu je tudi predsedoval. Prav tako je dosegel ukinitev uredbe okrajnega glavarstva v Velikovcu o zavrnitvi izvedbe slovenskega tabora._NEWLINE_Poznik je bil soorganizator prvega sloveskega tabora 31. julija 1870 v Bistrici ob Pliberku in govornik na drugem taboru v \xc5\xbdopra\xc4\x8dah 18. septembra 1870. V nasprotju s prizadevanji Andreja Einspielerja za skupno nem\xc5\xa1ko-slovensko konzervativno stranko, je Poznik zagovarjal neodvisno politi\xc4\x8dno zastopstvo na Koro\xc5\xa1kem. Prav tako je deloval, da je bila centralna zahteva na Taborih vezava Slovencev v eni federalni kraljevini mo\xc4\x8dne Habsbur\xc5\xa1ke monarhije t.i. Zedinjena Slovenija, v kateri za Koro\xc5\xa1ko (kot tudi ostale kronske de\xc5\xbeele s slovenskim prebivalstvom) ne bo omejitev za narodnokulturne in politi\xc4\x8dne zadeve (kot je rekel: Kitajskega zidovja ne bodemo delali.) Njegov odhod iz Koro\xc5\xa1ke, kjer posledi\xc4\x8dno ni mogel najti stalne zaposlitve, ki se je zgodila poleti leta 1871, je pomenil tudi konec Zdru\xc5\xbeenja\xc2\xa0\xc2\xbbmladoslovencev\xc2\xab\xc2\xa0Trdnjava v de\xc5\xbeeli._NEWLINE_Poznik je svoje pravni\xc5\xa1ka leta kon\xc4\x8dal na Kranjskem, kjer je diplomiral leta 1875, opravil odvetni\xc5\xa1ki in sodni\xc5\xa1ki izpit ter bil v letih 1876-80 sodni pomo\xc4\x8dnik v Vipavi. Od sredine leta 1880 je bil notar v Novem mestu, kjer je postal narodno-politi\xc4\x8dni aktivist. Leta 1881 je bil predsednik Slovenske \xc4\x8ditalnica, v obdobju 1882-1902 pa ob\xc4\x8dinski svetnik. Poznik je bil tudi vodja oddelka za splo\xc5\xa1ne gospodarske zadeve Okraja Novo mesto in vodil novoustanovljeno Hranilnico._NEWLINE_Leta 1884 je bil prvi\xc4\x8d izvoljen za \xc5\xbeupana in je to funkcijo opravljal do 1891. Kot \xc5\xbeupan Novega mesta 1884-91 si je pridobil velike zasluge za sloven\xc5\xa1\xc4\x8dino v Novem mestu, raz\xc5\xa1iril slovenski Narodni dom, polep\xc5\xa1al mesto, zgradil ceste in \xc5\xbeeleznico v Belo Krajino in kon\xc4\x8dno prejel \xc4\x8dastno me\xc5\xa1\xc4\x8danstvo mesta Novo mesto.\n_START_SECTION_\nZapu\xc5\xa1\xc4\x8dina\n_START_PARAGRAPH_\nPoznik se je poskusil tudi v pisanju. Poznani sta njegovi deli\xc2\xa0\xc2\xbbPoklic in naloga notarja\xc2\xab; objavjeno 1880 in nedokon\xc4\x8dano gledali\xc5\xa1ko delo iz leta 1870 z naslovom\xc2\xa0\xc2\xbbListono\xc5\xa1a ali ljubezen je slepa\xc2\xab.'