b'\n_START_ARTICLE_\nIgnac Koprivec\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nNjegova mati in o\xc4\x8de, Elizabeta in Jo\xc5\xbeef Ljubec, sta bila \xc5\xbeelarja (kaj\xc5\xbearja). O\xc4\x8de je 1915 umrl na ruski fronti. Z bratom Francem in sestro Genovefo je odra\xc5\xa1\xc4\x8dal v Drbetincih. Klasi\xc4\x8dno gimnazijo je obiskoval v Mariboru, vendar je ni kon\xc4\x8dal. Zaradi pomanjkanja denarja se je neredno \xc5\xa1olal. Brat mu je pomagal, da se je v Hrastniku in Zagorju ob Savi zaposlil kot zidar in se \xc5\xa1olal ob delu. Leta 1934 se je preselil v Ljubljano, privatno kon\xc4\x8dal srednjo tehni\xc4\x8dno \xc5\xa1olo in na Filozofski fakulteti izredno \xc5\xa1tudiral slavistiko. Poslu\xc5\xa1al je predavanja tudi na drugih fakultetah, vendar izpitov ni opravljal. Pre\xc5\xbeivljal se je s prilo\xc5\xbenostnimi deli in se kot \xc5\xa1tudent udejstvoval med levi\xc4\x8darji, zdru\xc5\xbeenimi v akademsko dru\xc5\xa1tvo Mladi Triglav. Delal je kot publicist in knji\xc5\xbeevnik, med drugim je bil sodelavec komunisti\xc4\x8dne zalo\xc5\xbebe Ekonomska enota. Vklju\xc4\x8dil se je v delavsko gibanje pod vodstvom KP._NEWLINE_Med vojno je bil aktivist OF in \xc4\x8dlan ilegalnega odbora slovenskih kulturnih delavcev, ki se je na plenumu 1941 odlo\xc4\x8dil za kulturni molk. Leta 1943 je od\xc5\xa1el v partizane in postal na\xc4\x8delnik propagandnega odseka pri G\xc5\xa0 NOV in POS ter vojni dopisnik in urednik Slovenskega partizana. 1944 je sodeloval pri ustanavljanju narodnega gledali\xc5\xa1\xc4\x8da na osvobojenem ozemlju in bil propagandist na Primorskem. Po vojni se je zaposlil v uredni\xc5\xa1tvu Ljudske pravice ter bil urednik pri Slovenskem knji\xc5\xbenem zavodu in v zalo\xc5\xbebi Kme\xc4\x8dka knjiga. Deloval je \xc5\xa1e kot svobodni knji\xc5\xbeevnik. _NEWLINE_Priimek Koprivec je za\xc4\x8del uporabljati leta 1935, uradno pa ga je menjal leta 1946. Med vojno mu je raba rojstnega priimka pomagala pri svobodnem gibanju po Ljubljani, saj so okupacijske oblasti zaman iskale Koprivca. Njegova \xc5\xbeena Zinka Topolovec je bila profesorica biologije, njegova h\xc4\x8di Bilka pa je postala slavistka. Pokopan je na \xc5\xbdalah v Ljubljani.\n_START_SECTION_\nOznaka avtorjevega opusa\n_START_PARAGRAPH_\nPisal je predvsem o kme\xc4\x8dkem \xc5\xbeivljenju v Slovenskih goricah. Obnovil je kme\xc4\x8dko povest in jo dvignil na kvalitetno vi\xc5\xa1jo raven. Od za\xc4\x8detnih narodopisnih \xc4\x8drtic si je izbistril opazovalni \xc4\x8dut in poglobil spoznavanje \xc4\x8dloveka. Iz opisovalca ljudskih nravi se je razvil v oblikovalca individualiziranih zna\xc4\x8dajev svojih rojakov. V razvoju njegove proze postopoma raste kritika va\xc5\xa1kega dru\xc5\xbebenega in du\xc5\xa1evnega \xc5\xbeivljenja. Avtenti\xc4\x8dno je ozna\xc4\x8dil in opisal tragiko, ki jo je v \xc5\xbeivljenje posameznikov prina\xc5\xa1ala dru\xc5\xbebena in miselna preobrazba slovenskega kmetstva. Pisal je o gospodarski in moralni stiski v vseh slojih doma\xc4\x8dega kme\xc4\x8dkega prebivalstva. Pripovedi razodevajo so\xc4\x8dutje do izrabljanega, od drugih odvisnega \xc4\x8dloveka in naturalisti\xc4\x8dno veselje za vsakdanjo stvarnost. Zato je vse, kar se ponuja o\xc4\x8dem, pisano bogato nadrobno, izpeljava pa je \xc5\xa1e sentimentalna. Generacijsko, stilno in tematsko je njegovo delo blizu socialnim realistom.'