b'\n_START_ARTICLE_\n\xc4\x8clove\xc5\xa1ka ribica\n_START_SECTION_\nZunanji videz\n_START_PARAGRAPH_\nIma telo ka\xc4\x8daste oblike, ki zraste 20 do 30, izjemoma 40\xc2\xa0cm v dol\xc5\xbeino. Trup je valjast in po vsej dol\xc5\xbeini enakomerno debel, v enakomernih razmikih ga obdajajo bolj ali manj izrazite pre\xc4\x8dne brazde - meje med miomerami. Rep je razmeroma kratek, od strani splo\xc5\xa1\xc4\x8den, obroblja ga ko\xc5\xbenata plavut. Okon\xc4\x8dine so tanke in reducirane - sprednje noge imajo tri, zadnje pa dva prsta. Ko\xc5\xbea je tanka, v njej v naravnih pogojih ni pigmenta melanina, ampak bolj ali manj izrazit rumeni "pigment" riboflavin , zato je rumenkasto-bela oz. ro\xc5\xbenata zaradi prekrvavljenosti kot \xc4\x8dlove\xc5\xa1ka ko\xc5\xbea, na trebu\xc5\xa1ni strani skoznjo prosevajo notranji organi. Zaradi svoje barve je \xc4\x8dlove\xc5\xa1ka ribica tudi dobila pridevnik \xc2\xbb\xc4\x8dlove\xc5\xa1ka\xc2\xab. Vendar pa ima \xc5\xa1e vedno sposobnost tvorbe ko\xc5\xbenega pigmenta, melanina - ob dolgotrajnej\xc5\xa1em osvetljevanju njena ko\xc5\xbea potemni, pigment pa se obi\xc4\x8dajno pojavi tudi pri mladi\xc4\x8dih. Nesorazmerno podalj\xc5\xa1ana glava se kon\xc4\x8duje s prisekanim in splo\xc5\xa1\xc4\x8denim gob\xc4\x8dkom  . Ustna odprtina je majhna. V ustih so drobni zobje, name\xc5\xa1\xc4\x8deni kot re\xc5\xa1eto, ki zadr\xc5\xbeuje ve\xc4\x8dje delce. Nosnici sta zelo majhni in te\xc5\xbeko opazni, le\xc5\xbeita nekoliko bo\xc4\x8dno blizu konice gobca. Zakrnele o\xc4\x8di prera\xc5\xa1\xc4\x8da ko\xc5\xbea. Diha z zunanjimi \xc5\xa1krgami (po 3 razvejeni \xc5\xa1opi na vsaki strani tik za glavo); \xc5\xa1krge so zaradi krvi, ki proseva skozi steno, \xc5\xbeivorde\xc4\x8de. Ima tudi preprosta plju\xc4\x8da, vendar je vloga ko\xc5\xbenega in plju\xc4\x8dnega dihanja drugotna. Samci se navzven lo\xc4\x8dijo od samic le po nekoliko debelej\xc5\xa1i kloaki.\n_START_SECTION_\n\xc4\x8cutila\n_START_PARAGRAPH_\n\xc4\x8cutilni sistem \xc4\x8dlove\xc5\xa1ke ribice je prilagojen na \xc5\xbeivljenje v vodnem jamskem okolju. Pomanjkanje svetlobe in s tem povezano nezmo\xc5\xbenost uporabe vida za orientacijo kompenzira z drugimi \xc4\x8dutili, ki so bolje razvita kot pri dvo\xc5\xbeivkah, ki \xc5\xbeivijo v povr\xc5\xa1inskih okoljih. Neproporcionalna rast glave, ki se ka\xc5\xbee predvsem v mo\xc4\x8dno podalj\xc5\xa1anem sprednjem delu, je verjetno prilagoditev na jamski na\xc4\x8din \xc5\xbeivljenja. Podobno nesorazmerno podalj\xc5\xa1anje glave je ugotovljeno tudi pri ameri\xc5\xa1kih repatih dvo\xc5\xbeivkah, ki so bolj ali manj vezane na jamska okolja. Na pove\xc4\x8danem sprednjem delu glave so namre\xc4\x8d strate\xc5\xa1ko razporejeni mehano- in elektroreceptorni \xc4\x8dutilni organi pobo\xc4\x8dnice.\n_START_SECTION_\nFotoreceptorji\n_START_PARAGRAPH_\nO\xc4\x8di so pokrnele, vendar \xc5\xa1e vedno ob\xc4\x8dutljive za svetlobo. Le\xc5\xbeijo globoko v podko\xc5\xbeju in so le v\xc4\x8dasih, posebej pri mladih osebkih, vidne skozi ko\xc5\xbeo. Pri li\xc4\x8dinkah so o\xc4\x8di sorazmerno normalno razvite, a se pri \xc5\xa1tirih mesecih \xc5\xbeivljenja za\xc4\x8denjajo umikati v tkiva na glavi ter nazadnje pokrnijo. Tudi pinealni organ \xc4\x8dlove\xc5\xa1ke ribice ima pokrnele fotoreceptorne celice in vsebujejo vidni pigment  kot pokrnele celice v mre\xc5\xbenici  o\xc4\x8di. Verjetno pa ohranja tudi funkcijo \xc5\xbeleze, ki uravnava nekatere fiziolo\xc5\xa1ke funkcije organizma . Vedenjske raziskave mo\xc4\x8derila so pokazale, da je na svetlobo ob\xc4\x8dutljiva njegova ko\xc5\xbea. Svetlobno ob\xc4\x8dutljivost ko\xc5\xbee omogo\xc4\x8da vidni pigment melanopsin, ki se nahaja v posebnih celicah (melanoforah) v ko\xc5\xbei. Preliminarne analize so  pri mo\xc4\x8derilu podkrepile domnevo, da je svetlobno ob\xc4\x8dutljiv vidni prigment prisoten tudi v njegovi ko\xc5\xbei .\n_START_SECTION_\nKemoreceptorji\n_START_PARAGRAPH_\n\xc4\x8clove\xc5\xa1ke ribice so sposobne zaznati zelo nizke koncentracije kemijskih spojin, plen v vodi zaznavajo u\xc4\x8dinkoviteje od sorodnih dvo\xc5\xbeivk, tako njegovo \xc5\xa1tevil\xc4\x8dnost, kot tudi to, ali je plen \xc5\xbeiv ali ne. Vohalni epitel je debelej\xc5\xa1i kot pri ostalih dvo\xc5\xbeivkah, nahaja se na notranji strani nosnic in jacobsonovem organu. Oku\xc5\xa1alni brsti\xc4\x8di se nahajajo v ustni sluznici, najve\xc4\x8d na zgornji strani jezika in vhodih v \xc5\xa1kr\xc5\xbene re\xc5\xbee. Tisti v ustni votlini slu\xc5\xbeijo oku\xc5\xa1anju hrane, tisti ob \xc5\xa1krgah pa verjetno zaznavanju kemijske sestave vode\n_START_SECTION_\nMehano- in elektroreceptorji\n_START_PARAGRAPH_\n\xc4\x8cutilni epiteli notranjega u\xc5\xa1esa so specifi\xc4\x8dno  razviti in omogo\xc4\x8dajo \xc4\x8dlove\xc5\xa1ki ribici zaznavanje zvo\xc4\x8dnega valovanja v vodi in vibracij s podlage. \xc4\x8cutnice so zelo kompleksno strukturno in funkcionalno usmerjene, zaradi \xc4\x8desar bi lahko mo\xc4\x8deril zaznaval smer, od koder prihaja zvo\xc4\x8dno valovanje ,. Prvi vedenjski poskusi so pokazali, da sega njegova ob\xc4\x8dutljivost za zaznavanje podvodnega zvo\xc4\x8dnega valovanja  v obmo\xc4\x8dje frekvenc od 10\xc2\xa0Hz do 10.000\xc2\xa0Hz in tudi vi\xc5\xa1je, do 15.000\xc2\xa0Hz . \xc4\x8cutilno vlogo notranjega u\xc5\xa1esa dopolnjuje pobo\xc4\x8dnica, katere \xc4\x8dutnice zaznavajo valovanje vode zelo nizkih frekvenc in druge bli\xc5\xbenje premike v vodi._NEWLINE_Na glavi \xc4\x8dlove\xc5\xa1ke ribice so raziskovalci odkrili novo vrsto \xc4\x8dutilnih organov. S poglobljeno ultrastrukturno analizo kijasto oblikovanih \xc4\x8dutilnih elementov so podprli domnevo, da so to elektroreceptorni ampularni organi . Ampularni organi zaznavajo \xc5\xa1ibka elektri\xc4\x8dna polja \xc5\xbeivalskega in ne\xc5\xbeivega izvora v okolju in posredujejo \xc5\xbeivali informacije za komunikacijo in orientacijo, hkrati pa omogo\xc4\x8dajo zaznavanje plena._NEWLINE_Tako kot nekateri drugi vodni vreten\xc4\x8darji, so tudi \xc4\x8dlove\xc5\xa1ke ribice o\xc4\x8ditno sposobne zaznavati \xc5\xa1ibka elektri\xc4\x8dna polja.\n_START_SECTION_\nOrientacija po zemeljskem magnetnem polju\n_START_PARAGRAPH_\nNekatere vedenjske raziskave pri mo\xc4\x8derilu ka\xc5\xbeejo tudi na sposobnost orientacije po zemeljskem magnetnem polju._NEWLINE_V vedenjskem poskusu plava \xc4\x8dlove\xc5\xa1ka ribica v manj\xc5\xa1i okrogli posodi, ki s svojo obliko ne vpliva na orientacijo. Posodo obdajajo velike tuljave, s katerimi se spreminja magnetno polje. Dogajanje bele\xc5\xbei infrarde\xc4\x8da videokamera (snemanje ob vidni svetlobi bi \xc5\xbeival motilo). Ra\xc4\x8dunalnik po posebnem programu vsakih 5 sekund shrani sliko in jo sproti analizira: spremlja gibanje \xc5\xbeivali in zapisuje, v katero smer je bila obrnjena v dolo\xc4\x8denem trenutku. Veliko \xc5\xa1tevilo tako zbranih podatkov se obdeluje s statisti\xc4\x8dnim programom, ki iz sprva nepregledne mno\xc5\xbeice podatkov (v enem dnevu se jih nabere okrog 7000) izra\xc4\x8duna, ali je \xc4\x8dlove\xc5\xa1ka ribica kak\xc5\xa1no smer izbrala zna\xc4\x8dilno ve\xc4\x8dkrat kot vse druge. Izra\xc4\x8dun se lahko predstavi z grafom .\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje v temi\n_START_PARAGRAPH_\nEmbrionalni razvoj \xc4\x8dlove\xc5\xa1ke ribice traja 140 dni pri 10\xe1\xb5\x92C, spolno pa dozori \xc5\xa1ele po 14 letih \xc5\xbeivljenja. Po skoraj \xc5\xa1tirih mesecih postanejo li\xc4\x8dinke po obliki podobne odraslim \xc5\xbeivalim. Trajanje razvoja je mo\xc4\x8dno odvisno od temperature vode. Obstajajo nepotrjena pri\xc4\x8devanja o \xc5\xbeivorodnosti, vendar pa imajo samice \xc5\xbelezo, zna\xc4\x8dilno za nekatere ribe in jajcerodne dvo\xc5\xbeivke, ki izlo\xc4\x8da sestavine jaj\xc4\x8dne ovojnice. Dolgo \xc4\x8dasa je zato veljalo prepri\xc4\x8danje, da samice pri ni\xc5\xbejih temperaturah, pod 15\xe1\xb5\x92C kotijo mladi\xc4\x8de, pri vi\xc5\xa1jih pa le\xc5\xbeejo jajca, a kasnej\xc5\xa1a opazovanja tega niso potrdila. Danes vemo, da \xc4\x8dlove\xc5\xa1ke ribice le\xc5\xbeejo jajca._NEWLINE_Samica izle\xc5\xbee do 70 jajc s premerom 12\xc2\xa0mm in jih pritrdi med skale, kjer jih nato varuje. Li\xc4\x8dinke merijo okoli 2\xc2\xa0cm, ko se izle\xc5\xbeejo in \xc5\xa1e dober mesec po tem \xc5\xbeivijo od rumenjaka, shranjenega v celicah \xc4\x8drevesne stene._NEWLINE_Zna\xc4\x8dilen za razvoj proteusa, drugih jamskih in nekaterih povr\xc5\xa1inskih repatih dvo\xc5\xbeivk je pojav heterohronije oz. pedomorfnosti - do preobrazbe ne pride, \xc5\xbeival spolno dozori in vse \xc5\xbeivljenje ohrani nekatere juvenilne znake li\xc4\x8dinke . Pri Proteusu se heterohronija izra\xc5\xbea kot neotenija - upo\xc4\x8dasnjen somatski razvoj ob normalnem razvoju gonad. Pri dvo\xc5\xbeivkah preobrazbo regulira hormon tiroksin, ki ga izlo\xc4\x8da \xc5\xa1\xc4\x8ditnica. Odsotnost preobrazbe pri \xc4\x8dlove\xc5\xa1ki ribici pripisujemo neodzivnosti posameznih tkiv na tiroksin, saj je \xc5\xa1\xc4\x8ditnica normalno razvita in aktivna ._NEWLINE_Mo\xc4\x8deril se premika s ka\xc4\x8dastim zvijanjem telesa; vloga slabo razvitih nog je pri premikanju le pomo\xc5\xbena. Je plenilec, hrani se z rakci in s pol\xc5\xbei, poleti tudi z \xc5\xbeu\xc5\xbeelkami. Hrane ne \xc5\xbeve\xc4\x8di, temve\xc4\x8d po\xc5\xbeira celo. Ena od prilagoditev na jamsko okolje, natan\xc4\x8dneje na pomanjkanje hrane, je sposobnost dolgotrajnega stradanja. Odpornost na stradanje omogo\xc4\x8dajo zmo\xc5\xbenost konzumacije velike koli\xc4\x8dine hrane naenkrat in shranjevanje hranilnih snovi v obliki ve\xc4\x8djih koli\xc4\x8din lipidov ter glikogena v jetrih, ob pomanjkanju hrane pa redukcija aktivnosti in zmanj\xc5\xa1anje stopnje metabolizma, v skrajnih primerih tudi izrazitej\xc5\xa1a izraba lastnih tkivnih rezerv . V kontroliranih poskusih so ugotovili, da lahko brez hrane pre\xc5\xbeivi tudi do 10 let in se po tem dolgem obdobju lahko ponovno normalno prehranjuje ._NEWLINE_Spolno neaktivne \xc4\x8dlove\xc5\xa1ke ribice se rade zbirajo pod kamni, med razpokami in na drugih za\xc5\xa1\xc4\x8ditenih mestih. Domnevajo, da se \xc5\xbeivali najdejo na podlagi kemi\xc4\x8dnih sledi . Spolno aktivni samci pa vzpostavijo svoj teritorij, kamor privabljajo samice, in ga branijo pred drugimi samci. Vendar si zaradi omejenosti hrane ne morejo privo\xc5\xa1\xc4\x8diti tro\xc5\xa1enja energije za boje in sre\xc4\x8danja po navadi ne vodijo dlje od postavljanja pred nasprotnikom. To lahko ozna\xc4\x8dimo za vedenjsko prilagoditev na \xc5\xbeivljenje v jamah._NEWLINE_Razmno\xc5\xbeevanje so doslej opazovali le v ujetni\xc5\xa1tvu . Spolno zrelim samcem nabrekne kloaka, barva postane bolj \xc5\xbeiva, ob straneh repa se pojavita dve vrsti svetlej\xc5\xa1ih lis, plavut pa se raz\xc5\xa1iri in nakodra. Pri samici takih sprememb niso opazili. Samec lahko za\xc4\x8dne z dvorjenjem tudi brez prisotnosti samice. Iz izbranega obmo\xc4\x8dja preganja tekmece, domnevajo pa tudi, da izlo\xc4\x8da feromon, ki privablja samice. Ko se pribli\xc5\xbea samica, za\xc4\x8dne kro\xc5\xbeiti okrog nje in jo pahljati z repom. Nato se z gob\xc4\x8dkom dotika njenega telesa, samica pa s svojim njegove kloake. Ko se samica dotakne sam\xc4\x8deve kloake, se on za\xc4\x8dne trzajo\xc4\x8de pomikati naprej, samica pa mu sledi. Hkrati odlo\xc5\xbei semenski zavoj\xc4\x8dek (spermatofor). \xc5\xbdivali se pomikata naprej, dokler samica s svojo kloako ne zadene spermatofora. Nato obmiruje. Spermatofor se prilepi nanjo, spermiji pa splavajo v kloako. Dvorjenje se lahko v nekaj urah  ve\xc4\x8dkrat ponovi._NEWLINE_Ocenjujejo, da \xc4\x8dlove\xc5\xa1ka ribica v naravnem okolju do\xc4\x8daka okoli 58 let . Osebki v ujetni\xc5\xa1tvu v delno naravnem okolju - betonskih bazenih - pa so \xc5\xbeiveli tudi po 70 let .\n_START_SECTION_\nEvolucija\n_START_PARAGRAPH_\n\xc4\x8clove\xc5\xa1ka ribica se je lahko razvila le iz neke prebivalke povr\xc5\xa1inskih voda, ki je spominjala na \xc4\x8drnega mo\xc4\x8derila. Paleogeografski in paleoklimatolo\xc5\xa1ki podatki - ob upo\xc5\xa1tevanju protejevih fiziolo\xc5\xa1kih zahtev - ka\xc5\xbeejo, da so se njegove najsevernej\xc5\xa1e populacije morda preselile v podzemlje \xc5\xa1ele po umiku ledenikov pred manj kot 10.000 leti. Genetske raziskave pri mo\xc4\x8derilu nakazujejo, da se je mo\xc4\x8deril razcepil na niz nekoliko razli\xc4\x8dnih ras (morda pa celo vrst) \xc5\xbee v povr\xc5\xa1inskih rekah in jezerih v pliocenu. Ob napredujo\xc4\x8dem zakrasevanju so se populacije raz\xc5\xa1irile tudi v podzemeljske vode, njihovi povr\xc5\xa1inski deli pa so izumrli. Danes so populacije morfolo\xc5\xa1ko zelo podobne, kar je verjetno posledica prilagajanja na podobne razmere v okolju. Da je dana\xc5\xa1nji vzorec raz\xc5\xa1irjenosti predvsem posledica geografskih in klimatskih sprememb v preteklosti, dokazuje tudi dejstvo, da se raz\xc5\xa1irjenost ujema z raz\xc5\xa1irjenostjo drugih jamskih organizmov, npr. jamske kozice (Troglocaris), ki imajo popolnoma druga\xc4\x8dno ekologijo._NEWLINE_Dana\xc5\xa1nji \xc4\x8drni mo\xc4\x8deril se je v podzemlje bodisi preselil zelo pozno, ali pa je bil v svojem bivali\xc5\xa1\xc4\x8du razmeroma dobro oskrbovan s hrano, zato je lahko ohranil podobo povr\xc5\xa1inske \xc5\xbeivali .\n_START_SECTION_\nRaznolikost\n_START_PARAGRAPH_\n\xc4\x8clove\xc5\xa1ke ribice iz razli\xc4\x8dnih jamskih sistemov se precej razlikujejo po telesnih merah, pa tudi po barvi in nekaterih mikroskopskih znakih. Zgodnej\xc5\xa1i raziskovalci so na podlagi meritev dokazovali, da gre za vsaj pet lo\xc4\x8denih vrst. Kljub temu je do danes obveljalo prepri\xc4\x8danje, da razlike niso tako velike, da bi podpirale lo\xc4\x8devanje. Poleg tega je oblika v dolo\xc4\x8deni meri odvisna tudi od stanja \xc5\xbeivali (prehranjenost, bolezni itd.) in se razlikuje tudi med \xc5\xbeivalmi znotraj populacije. Osebki se med seboj najbolj razlikujejo po obliki glave - tisti iz Sti\xc4\x8dne imajo v povpre\xc4\x8dju kraj\xc5\xa1o glavo kot tisti iz Tr\xc5\xbei\xc4\x8da in Istre.\n_START_SECTION_\nZgodovina raziskav\n_START_PARAGRAPH_\nDomnevno je mo\xc4\x8deril prvi\xc4\x8d upodobljen kot 2 para ka\xc4\x8d s krili, ki so morda \xc5\xa1krge, v reliefu na kamnitem obodu bene\xc5\xa1kega vodnjaka iz 10. stoletja, ki verjetno izvira s Krasa._NEWLINE_\xc5\xbdival je prvi\xc4\x8d nedolo\xc4\x8dno omenil Janez Vajkard Valvasor v Slavi vojvodine Kranjske (1689) kot zmajevega mladi\xc4\x8da v zgodbi, ki ji ni verjel. \xc5\xbdive mladi\xc4\x8de je prvi dobil iz Sti\xc4\x8dne idrijski zdravnik G.A. Scopoli; preparirane primerke in risbe \xc5\xbeivali je razposlal nekaterim naravoslovcem in zbirateljem. Karlu Linneju je v pismu navdu\xc5\xa1en poro\xc4\x8dal o najdbi jamskega plazilca, ki ga je sam poimenoval Lacerta ceca._NEWLINE_Z natisnjenim znanstvenim opisom ga je prehitel Joseph Nicolai Laurenti (1768) s kratkim opisom in poimenovanjem Proteus anguinus. Prvi je \xc4\x8dlove\xc5\xa1ko ribico natan\xc4\x8dno anatomsko preu\xc4\x8dil Carl Franz Anton Ritter von Schreibers v dunajskem muzeju. \xc5\xbdivali mu je po\xc5\xa1iljal \xc5\xbdiga Zois. Schreibers je \xc5\xbeival 1801 predstavil v londonski Kraljevi dru\xc5\xbebi in pozneje \xc5\xa1e v Parizu. Odtlej je mo\xc4\x8deril svetovno znan in do zdaj predmet \xc5\xa1tevilnih raziskav. Primerke so iz Slovenije po\xc5\xa1iljali po vsem svetu._NEWLINE_Mo\xc4\x8derila omenja tudi Charles Darwin v svojem delu O izvoru vrst z naravnim izborom ali ohranjanje bolj\xc5\xa1ih pasem za obstanek (1859) kot primer za redukcijo telesnih struktur zaradi neuporabe._NEWLINE_Temelje za funkcionalno-morfolo\xc5\xa1ke raziskave v Sloveniji je pred 30 leti postavila zoologinja Lili Isteni\xc4\x8d. Danes se pri nas s \xc4\x8dlove\xc5\xa1ko ribico ukvarjajo predvsem v Raziskovalni skupini za funkcionalno morfolo\xc5\xa1ke raziskave vreten\xc4\x8darjev na Oddelku za biologijo Biotehni\xc5\xa1ke fakultete v Ljubljani pod vodstvom Borisa Buloga; Marko Aljan\xc4\x8di\xc4\x8d pa v sodelovanju s to skupino v jamskem laboratoriju Tular v Kranju vzdr\xc5\xbeuje \xc4\x8dlove\xc5\xa1ke ribice in spremlja njihov ontogenetski razvoj. Drugje v Evropi je nastalo nekaj jamskih laboratorijev, kjer gojijo in preu\xc4\x8dujejo \xc4\x8dlove\xc5\xa1ke ribice, uvo\xc5\xbeene iz Slovenije. To so Moulis (Francija), Kent\'s cavern (Velika Britanija), Han-sur-Lesse (Belgija) in Aggtelek (Mad\xc5\xbearska). Naselili so jih tudi v jame Hermannsh\xc3\xb6hle (Nem\xc4\x8dija) in Grote Oliero (Italija), kjer \xc5\xbeivijo \xc5\xa1e danes._NEWLINE_V zadnjih letih so raziskovalci za iskanje \xc4\x8dlove\xc5\xa1kih ribic priredili novo metodo okoljske DNK (\xc2\xbbenvironmental\xc2\xab\xc2\xa0oz. eDNA) - zaznavanje in identificiranje fragmentov genskega zapisa v vzorcih vode, odvzetih iz jam. Ti fragmenti izvirajo iz biolo\xc5\xa1kih ostankov \xc4\x8dlove\xc5\xa1kih ribic (izlo\xc4\x8dki, posneta ko\xc5\xbea ipd.) in jih je mo\xc5\xbeno potrditi s sodobnimi, zelo ob\xc4\x8dutljivimi tehnikami veri\xc5\xbene reakcije s polimerazo (qPCR oz. RT-PCR). Na ta na\xc4\x8din je mo\xc5\xbeno prisotnost \xc4\x8dlove\xc5\xa1kih ribic zaznati posredno, kar mo\xc4\x8dno olaj\xc5\xa1a iskanje, saj je dostop do jam, kjer \xc5\xbeivijo, pogosto zelo te\xc5\xbeaven ali nemogo\xc4\x8d. Najdba vzorca tudi pomeni, da so se \xc4\x8dlove\xc5\xa1ke ribice v dolo\xc4\x8denem okolju zadr\xc5\xbeevale pred kratkim ali so \xc5\xa1e vedno tam, saj prosta DNK v okolju hitro razpade. Z metodo eDNA so potrdili prisotnost \xc4\x8dlove\xc5\xa1ke ribice na ve\xc4\x8d deset novih lokacijah in pomaknili mejo znanega obmo\xc4\x8dja raz\xc5\xa1irjenosti v \xc4\x8crni gori \xc5\xa1e bolj proti jugu. Hkrati so ve\xc4\x8d kot podvojili \xc5\xa1tevilo znanih lokalitet \xc4\x8drnega mo\xc4\x8derila in ugotovili, da v nekaterih delih podzemlja verjetno celo sobivata.\n_START_SECTION_\nOgro\xc5\xbeenost in varstvo\n_START_PARAGRAPH_\nOgro\xc5\xbeenost jamskih biotopov je povezana z onesna\xc5\xbeenjem povr\xc5\xa1inskih voda na kra\xc5\xa1kem svetu. S ponikalnicami pritekajo v podzemno okolje industrijsko in komunalno onesna\xc5\xbeene vode, zaradi \xc4\x8desar so \xc5\xbeivljenjsko ogro\xc5\xbeene ob\xc4\x8dutljive jamske \xc5\xbeivali. Med strupene in nevarne snovi, ki ogro\xc5\xbeajo tudi \xc4\x8dlove\xc5\xa1ko ribico v podzemnih vodotokih, pri\xc5\xa1tevamo vsekakor  umetna gnojila, pesticide, te\xc5\xbeke kovine in druge polutante._NEWLINE_\xc5\xbdivljenje v podzemlju je \xc4\x8dlove\xc5\xa1ki ribici vtisnilo zna\xc4\x8daj prave jamske \xc5\xbeivali. Pogoje za uspe\xc5\xa1no \xc5\xbeivljenje najde le v okolju, na katerega je dobro prilagojena. Pove\xc4\x8dana onesna\xc5\xbeenost njenega \xc5\xbeivljenjskega prostora z nevarnimi in strupenimi organskimi snovmi ter kovinami pa je zanjo lahko usodna. \xc4\x8clove\xc5\xa1ka ribica namre\xc4\x8d \xc5\xbeivi ve\xc4\x8d deset let (do 70 let) in je zato lahko izpostavljena stresom, ki jih povzro\xc4\x8di morebitna spremenjena kakovost voda in jamskih usedlin. Na pove\xc4\x8dano koncentracijo kovin se lahko odzove z njihovim prekomernim kopi\xc4\x8denjem v tkivih oziroma organih, kar lahko resno ogrozi njen obstoj._NEWLINE_Na ravni Evropske unije je \xc4\x8dlove\xc5\xa1ka ribica uvr\xc5\xa1\xc4\x8dena v Dodatek II in Dodatek IV Direktive o ohranjanju naravnih habitatov ter prosto \xc5\xbeive\xc4\x8dih \xc5\xbeivalskih in rastlinskih vrst - skraj\xc5\xa1ano Direktiva o habitatih (92/43/EEC). Cilj Dodatka II je ohranitev \xc5\xbeivalskih in rastlinskih vrst ter njihovih habitatov v ugodnem ohranitvenem statusu z zavarovanjem vrst oz. opredelitvijo posebnih varstvenih obmo\xc4\x8dij. Ta obmo\xc4\x8dja sestavljajo omre\xc5\xbeje Natura 2000. Dodatek IV posebej opredeljuje \xc2\xbb\xc5\xbeivalske in rastlinske vrste v interesu skupnosti, ki jih je treba strogo varovati\xc2\xab. Odvzem ali zadr\xc5\xbeevanje osebkov \xc4\x8dlove\xc5\xa1ke ribice sta  tako dovoljena le pod strogo nadzorovanimi pogoji in v omejenem \xc5\xa1tevilu, ki ga dolo\xc4\x8dijo pristojni dr\xc5\xbeavni organi._NEWLINE_V Sloveniji so jo prvi\xc4\x8d formalno zavarovali leta 1922 z vsem jamskim \xc5\xbeivalstvom, vendar se ukrepi za varovanje v praksi niso izvajali. Leta 1982 so jo uvrstili v seznam redkih in ogro\xc5\xbeenih vrst - varstveni status je poleg zakona o naravni in kulturni dedi\xc5\xa1\xc4\x8dini opredeljeval odlok, ki pa prav tako ni bil u\xc4\x8dinkovit. Pomembnej\xc5\xa1i napredek je predstavljala \xc5\xa1ele uredba o zavarovanju ogro\xc5\xbeenih \xc5\xbeivalskih vrst iz leta 1993, ki velja za prelomni dose\xc5\xbeek slovenskega naravovarstva nasploh. Z vstopom v Evropsko unijo in prevzemom evropskega pravnega reda je morala Slovenija vzpostaviti ustrezne mehanizme za za\xc5\xa1\xc4\x8dito vrst iz Direktive o habitatih. \xc4\x8clove\xc5\xa1ka ribica je na tej podlagi uvr\xc5\xa1\xc4\x8dena v novi Pravilnik o uvrstitvi ogro\xc5\xbeenih rastlinskih in \xc5\xbeivalskih vrst v rde\xc4\x8di seznam, Postojnska jama in ostali habitati \xc4\x8dlove\xc5\xa1ke ribice pa so bili uvr\xc5\xa1\xc4\x8deni v slovenski del omre\xc5\xbeja Natura 2000._NEWLINE_Na Hrva\xc5\xa1kem je za\xc5\xa1\xc4\x8ditena po Pravilniku o za\xc5\xa1\xc4\x8diti dvo\xc5\xbeivk - lov je dovoljen samo v znanstvene namene z dovoljenjem Dr\xc5\xbeavne uprave za za\xc5\xa1\xc4\x8dito narave in okolja. Varstveni status v Bosni in Hercegovini ter \xc4\x8crni gori ni opredeljen.'