b'\n_START_ARTICLE_\nLa boh\xc3\xa8me\n_START_PARAGRAPH_\nLa boh\xc3\xa8me je opera v \xc5\xa1tirih dejanjih Giacoma Puccinija. Libreto sta po romanu Henrija Murgerja La vie de Boh\xc3\xa8me napisala Giuseppe Giacosa in Luigi Illica. Krstna predstava je bila 1. februarja 1896 v Torinu, dirigiral je Arturo Toscanini.\n_START_SECTION_\nVsebina\n_START_PARAGRAPH_\nGodi se v Parizu okrog leta 1830.\n_START_SECTION_\nPrvo dejanje\n_START_PARAGRAPH_\nV mrzli in prazni mansardi \xc5\xbeivita pesnik Rudolf in slikar Marcel. Za prvo silo si grejeta sobo z\xc2\xa0\xc2\xbbnesmrtnimi\xc2\xab\xc2\xa0svojimi pesnitvami in podobami. Na\xc2\xa0\xc2\xbbve\xc4\x8derjo\xc2\xab\xc2\xa0pridrvita \xc5\xa1e filozof Colline in glasbenik Schaunard. Sredi petja jih zmoti trkanje gospodarja, ki bi rad najemnino, pa ga veseljaki upijanijo in s hrupom in vikom ogor\xc4\x8deno odstranijo. \xc4\x8cas je, da gredo v kavarno\xc2\xa0\xc2\xbbMomus\xc2\xab. Samo Rudolf bi rad \xc5\xa1e ostal; napisati mora \xc5\xa1e \xc4\x8dlanek. Ko sede k mizi, ga zmoti rahlo trkanje po vratih. Njegova soseda Mimi ga prosi za lu\xc4\x8d. Pri odpiranju vrat pa sapa ugasne vse sve\xc4\x8de in Mimi zgubi \xc5\xa1e svoj klju\xc4\x8d. Obema postane jasno, da je pripetljaj usoden in da bosta ostala skupaj. Nestrpno ju kli\xc4\x8dejo spodaj prijatelji. Sre\xc4\x8dna v ljubezni gresta zaljubljenca v kavarno\xc2\xa0\xc2\xbbMomus\xc2\xab.\n_START_SECTION_\nDrugo dejanje\n_START_PARAGRAPH_\nPred kavarno\xc2\xa0\xc2\xbbMomus\xc2\xab, v latinski \xc4\x8detrti, je \xc5\xbeivahno. Rudolf kupi za Mimi ro\xc5\xbenato no\xc4\x8dno \xc4\x8depico. Nato sede vsa dru\xc5\xbeba k mizi pred kavarno. Med gosti se pojavi nova dvojica, in sicer Musetta s svojim novim prijateljem. Musetta je pravzaprav Marcelova prijateljica, toda ker se stalno prepirata, mu je Musetta u\xc5\xa1la. Marcel je ves iz sebe, ko jo ugleda zdaj z drugim, in se sploh ne more ve\xc4\x8d obvladati, ko jim zapoje Musetta objesten val\xc4\x8dek. Nenadno popadejo Musetto na nogi hude bole\xc4\x8dine; ko odhiti njen Alcindoro k bli\xc5\xbenjemu \xc4\x8devljarju z njenim \xc4\x8devljem na popravilo, plane z vzklikom veselja Marcelu v naro\xc4\x8dje. Krog prijateljev je spet polno \xc5\xa1tevilen. Za spomin pa prepustijo nepla\xc4\x8dani ra\xc4\x8dun presene\xc4\x8denemu kavalirju in jo pre\xc5\xa1erno potegnejo z mimoido\xc4\x8do voja\xc5\xa1ko godbo.\n_START_SECTION_\nTretje dejanje\n_START_PARAGRAPH_\nV hudi zimi si borno slu\xc5\xbei svoj kruh Marcel s tem, da poslikava neko beznico zunaj pri mestni mitnici. Bolna in zdelana pride Mimi in i\xc5\xa1\xc4\x8de Rudolfa. Marcelu pripoveduje, da se je hotel Rudolf po mnogih ljubosumnih nastopih od nje lo\xc4\x8diti. Oba sta nesre\xc4\x8dna in Marcel bi rad pomagal. Tu stopi iz beznice Rudolf, Mimi se skrije za bli\xc5\xbenje drevo. Tam sli\xc5\xa1i iz Rudolfovih ust vso grenko resnico: Mimi je smrtno bolna in on ne more trpeti, da bi hirala v tem siroma\xc5\xa1tvu. Opro\xc5\xa1\xc4\x8dujo\xc4\x8de plane Mimi v njegov objem; Marcel se umakne v hi\xc5\xa1o. \xc5\xbdalostno se poslavljata Mimi in Rudolf od ljubezni, sre\xc4\x8de in sonca, Musetta pa Marcelu spet po divjem prepiru zbe\xc5\xbei.\n_START_SECTION_\n\xc4\x8cetrto dejanje\n_START_PARAGRAPH_\nUmetniki si laj\xc5\xa1ajo stradanje s humorjem in si preganjajo \xc4\x8das z raznimi zabavami. Nenadoma pa vstopi v mansardo Musetta, za njo pride vsa onemogla Mimi. Br\xc5\xbe jo spravi jo na le\xc5\xbei\xc5\xa1\xc4\x8de in jo zavijejo v odeje. Toda Mimi treseta ka\xc5\xa1elj in mraz. Musetta br\xc5\xbe ste\xc4\x8de, da bi izpolnila Mimi njeno najljub\xc5\xa1o \xc5\xbeeljo: za svoj zadnji denar ji kupi muf. Oto\xc5\xbeno se spominja Mimi lepih \xc4\x8dasov, ki sta jih pre\xc5\xbeivela z Rudolfom skupaj. Tiho in ne\xc5\xbeno, kakor je \xc5\xbeivela, se lo\xc4\x8di njena du\xc5\xa1a od tega sveta.'