b'\n_START_ARTICLE_\nKlara Asi\xc5\xa1ka\n_START_SECTION_\nRojstvo in posvetno \xc5\xbeivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nKlarina dru\xc5\xbeina je \xc5\xbeivela v neposredni bli\xc5\xbeini asi\xc5\xa1ke katedrale sv. Rufina. Rodila se je 16. julija 1193 star\xc5\xa1ema Ortolani in Favaroneju di Offreduccio, ki sta pripadala vi\xc5\xa1jemu dru\xc5\xbebenemu sloju, kar ji je tudi omogo\xc4\x8dilo, da se je nau\xc4\x8dila brati in pisati. Tako sta tudi star\xc5\xa1a \xc5\xbeelela, da se njuna h\xc4\x8di poro\xc4\x8di s kak\xc5\xa1nim bogatim in slavnim \xc5\xbeeninom, vendar se je Kara odlo\xc4\x8dila druga\xc4\x8de: odpovedala se je svetu in svoje \xc5\xbeivljenje posvetila Bogu. Versko vzgojo ji je dala njena mati, ki naj bi \xc5\xbee pred njenim rojstvom poromala v Sveto de\xc5\xbeelo, kar je bilo za tiste \xc4\x8dase nekaj izrednega._NEWLINE_V no\xc4\x8di cvetne nedelje leta 1212, ko ji je bilo \xc5\xa1ele 18 let, je Klara pobegnila od star\xc5\xa1ev, ki so ji \xc5\xbee pripeljali \xc5\xbeenina. Pribe\xc5\xbeala je k sv. Fran\xc4\x8di\xc5\xa1ku, ki ga je \xc5\xbee prej ve\xc4\x8dkrat sli\xc5\xa1ala pridigati v cerkvi sv. Rufina. \xc5\xbdelela je postati njegova u\xc4\x8denka in da jo sprejme pod svoje okrilje skupaj z manj\xc5\xa1imi brati pri Porciunkuli (Marija Angelska), ki je takrat \xc5\xa1e spadala pod jurisdikcijo benediktincev. Da bi ostala zvesta temu \xc4\x8demur se je \xc5\xbeelela zaobljubiti, si ostri\xc5\xbee lase in odene spokorno meni\xc5\xa1ko obleko ter sprejme sv. Fran\xc4\x8di\xc5\xa1ka za svojega predstojnika. Naslednjo no\xc4\x8d jo skrivaj odpelje v samostan benediktink Svetega Pavla v Insuli (danes Bastia Umbra). Njenemu zgledu hitro sledi \xc5\xa1e njena sestra Ne\xc5\xbea, ki posku\xc5\xa1a ube\xc5\xbeati jezi in besu star\xc5\xa1ev, saj sedaj posku\xc5\xa1ajo njo na hitro poro\xc4\x8diti s Klarinim snubcem, da vsaj tu ne bi ostal praznih rok.\n_START_SECTION_\nPri svetem Damijanu\n_START_PARAGRAPH_\nKon\xc4\x8dno se Klara preseli v majhno hi\xc5\xa1ko poleg cerkvice sv. Damijana, ki jo je po navdihu za\xc4\x8del popravljati sveti Fran\xc4\x8di\xc5\xa1ek, pod pokroviteljstvom asi\xc5\xa1kega \xc5\xa1kofa Guida. Tukaj se Klari in Ne\xc5\xbei pridru\xc5\xbeita \xc5\xa1e druga sestra Beatrice in mati Ortolana. Zgled njihovega ubo\xc5\xa1tvenega \xc5\xbeivljenja je pritegnil \xc5\xa1e veliko drugih asi\xc5\xa1kih deklet in kmalu jih je v novo nastalem samostanu \xc5\xbee petdeset. Vse o\xc4\x8darane z zgledom svetega Fran\xc4\x8di\xc5\xa1ka, ki je \xc5\xbeelel \xc5\xbeiveti popolno ubo\xc5\xa1tvo, so tudi te sestre v novi skupnosti, \xc5\xbeelele \xc5\xbeiveti enako spokorno, ubogo in v neprestani molitvi k Bogu zase in za druge._NEWLINE_Ljudstvo jih je kmalu pri\xc4\x8delo imenovati Damjanove gospe, Fran\xc4\x8di\xc5\xa1ek jih je imenoval Uboge gospe, po Klarini smrti pa se poimenujejo Klarise. Njenemu zgledu je sledilo veliko znanih klaris, kot npr. Sveta Katarina Bolonjska, Evstohija Calafato iz Messine, sveta Ne\xc5\xbea Pra\xc5\xa1ka. Drugo polovico svojega \xc5\xbeivljenja je pre\xc5\xbeivela v boleznih in trpljenju, v \xc4\x8demer je \xc5\xa1e poglabljala svojo molitev. Leta 1240 so mesto Assisi ogro\xc5\xbeali Saraceni in Klara je \xc5\xa1la z Najsvetej\xc5\xa1im v rokah njim naproti. Verjela je, da lahko sovra\xc5\xbenika premaga samo z Bogom, kar ji je tudi uspelo. Tik pred mestom se napadalci obrnejo. Umrla je pri svetem Damijanu 11. avgusta 1253, v starosti 60 let. Samo dve leti po njeni smrti, jo je pape\xc5\xbe Aleksander IV. razglasil za svetnico.\n_START_SECTION_\nNa\xc4\x8din \xc5\xbeivljenja \xe2\x80\x93 Forma vitae\n_START_PARAGRAPH_\nSveti Fran\xc4\x8di\xc5\xa1ek Asi\xc5\xa1ki je uspel dobiti od pape\xc5\xbea dovoljenje za \xc5\xbeivljenje v popolnem ubo\xc5\xa1tvu. To, da bi v 13. stoletju na enak na\xc4\x8din \xc5\xbeivele tudi \xc5\xbeenske, je bilo nekaj novega in nesprejemljivega. Kljub vsem zunanjim pritiskom, so sestre uspele ohraniti popolno ubo\xc5\xa1tvo, tako skupnostno, kakor osebno. Pape\xc5\xbe Inocenc IV. je odobril Klarino pro\xc5\xa1njo in potrdil njeno Vodilo kot na\xc4\x8din \xc5\xbeivljenja \xe2\x80\x93 forma vitae. Ta za\xc4\x8detni na\xc4\x8din \xc5\xbeivljenja, ki ga je sprva dal sv. Fran\xc4\x8di\xc5\xa1ek Ubogim gospem pri svetem Damijanu v letih 1212 - 1218, je spo\xc4\x8detka imel zelo zapleteno razvojno pot. Vendar se v njegovem na\xc4\x8drtovanju, vse do kon\xc4\x8dne potrjene oblike, ni izgubilo ni\xc4\x8d tistega osnovnega navdiha, ki je oblikoval red v zamisli sv. Fran\xc4\x8di\xc5\xa1ka. Klarino Vodilo je pape\xc5\xbe potrdil leta 1253, samo dva dneva pred Klarino smrtjo. Danes se izvirnik hrani med relikvijami v asi\xc5\xa1kem samostanu sv. Klare.\n_START_SECTION_\nPrivilegij popolnega ubo\xc5\xa1tva\n_START_PARAGRAPH_\nSpis s tem naslovom je imel v Klarinem \xc5\xbeivljenju in \xc5\xbeivljenju njenih somi\xc5\xa1ljenic, odlo\xc4\x8dilno vlogo. Samo z opustitvijo materialnih dobrin, se Klara lahko popolnoma osredoto\xc4\x8di na molitev in zbli\xc5\xbeanje z Bogom. Ohranil se je izvirnik z datumom 17. september 1228, ki se danes hrani med relikvijami v samostanu svete Klare v Assisiju. Kardinal Hugolin dei Conti Segni, ostijski \xc5\xa1kof in protektor Manj\xc5\xa1ih bratov, je leta 1219 odobril neke vrste vodilo, kjer pa ni\xc4\x8d ne omenja ubo\xc5\xa1tva in je v nekaterih oblikah pri\xc5\xa1lo tako dale\xc4\x8d, da je bilo redu dovoljeno imeti lastnino. Ko pa je ta isti kardinal leta 1227 postal pape\xc5\xbe Gregor IX., je potrdil njihov na\xc4\x8din \xc5\xbeivljenja v popolnem ubo\xc5\xa1tvu. S tem je potrdil tako Klari kot njenim sestram pri svetem Damijanu pravico, da \xc5\xbeivijo na tem svetu brez vsakr\xc5\xa1ne lastnine. Tovrsten privilegij popolnega ubo\xc5\xa1tva, ki naj bi ga dal \xc5\xbee pape\xc5\xbe Inocenc III., se zelo ujema s 13. kanonom 4. lateranskega koncila iz leta 1215, ki ne dovoljuje novih redovnih pravil. Privilegij je pomagal Klari in njenim sestram, da so lahko kljub temu kanonu ohranile fran\xc4\x8di\xc5\xa1kovsko fiziognomijo, \xc4\x8detudi so sprejele benediktinsko pravilo. Ravno zaradi tega privilegija je Klarino Vodilo postalo \xc5\xbeivljenje in na\xc4\x8din ubo\xc5\xa1tva.\n_START_SECTION_\nCerkve\n_START_PARAGRAPH_\nGlavna cerkev, ki je posve\xc4\x8dena sveti Klari, je Bazilika Svete Klare v Assisiju, kjer je tudi pokopana.\n_START_SECTION_\nBazilika Svete Klare\n_START_PARAGRAPH_\nKlarino baziliko so postavili v letih 1255 do 1265 po na\xc4\x8drtu arhitekta Filippa da Campella. Novo cerkev so dozidali cerkvici svetega Jurija, ki je \xc5\xbee stala na tem mestu in kjer je \xc5\xbee po\xc4\x8divalo truplo Svetega Fran\xc4\x8di\xc5\xa1ka. Leta 1230 so Fran\xc4\x8di\xc5\xa1kovo truplo prenesli na sedanje mesto \xe2\x80\x93 v baziliko Svetega Fran\xc4\x8di\xc5\xa1ka. Notranjost bazilike je v obliki latinskega kri\xc5\xbea, z eno samo ladjo in v gotskem slogu. Freske so poslikali razli\xc4\x8dni mojstri: Cimabue, Andrea da Bologna, Giunte Pisano in razni u\xc4\x8denci Giottove \xc5\xa1ole. V baziliki je v Kri\xc5\xbeevi kapeli ohranjen lesen kri\xc5\xbe (bizantinska ikona), ki je pri cerkvici sv. Damijana 1206 nagovoril svetega Fran\xc4\x8di\xc5\xa1ka naj gre in prenovi Cerkev, ki se podira. Ta kri\xc5\xbe, imenovan tudi Damijanov kri\xc5\xbe, so iz omenjene cerkvice prenesli v sedanji glavni samostan sester klaris, ko so se tu naselile. V kripti bazilike po\xc4\x8diva nestrohnjeno truplo svete Klare.'