b'\n_START_ARTICLE_\nTrajanovi da\xc4\x8danski vojni\n_START_SECTION_\nOzadje\n_START_PARAGRAPH_\nOd vladavine kralja Burebiste (vladal  82 pr. n. \xc5\xa1t.-44 pr. n. \xc5\xa1t.), ki na splo\xc5\xa1no velja za najve\xc4\x8djega da\xc4\x8danskega kralja, so Da\xc4\x8dani stalno ogro\xc5\xbeali Rimsko cesarstvo. Na\xc4\x8drt za pohod na Dakijo je naredil \xc5\xbee Julij Cezar. Gro\xc5\xbenja se je zmanj\xc5\xa1ala, ko se je Dakija po Burebistovi smrti leta 44 pr. n. \xc5\xa1t. med dinasti\xc4\x8dnimi boji razdelila na \xc5\xa1tiri ali pet (odvisno od vira)  plemenskih dr\xc5\xbeav. Avgustu, kasnej\xc5\xa1emu rimskemu cesarju (vladal 27 pr. n. \xc5\xa1t.-14 n. \xc5\xa1t.), so Da\xc4\x8dani ponudili svojo podporo  proti Marku Antoniju in v zameno zahtevali ugodnosti, katerih vsebina ni znana.  Avgust je njihovo zahtevo zavrnil in Dakija je podprla njegovega nasprotnika. Avgust je leta 29 pr. n. \xc5\xa1t. poslal v Dakijo ve\xc4\x8d kazenskih ekspedicij, ki jih je vodil Mark Licinij  Kras mlaj\xc5\xa1i vnuk slavnega   Marka Licinija  Krasa starej\xc5\xa1ega, ki je zatrl Spartakov upor su\xc5\xbenjev. Kras je zadal Da\xc4\x8danom velike izgube in ubil tri od petih kraljev. Vdori Da\xc4\x8danov v Panonijo in Mezijo so kljub temu trajali \xc5\xa1e ve\xc4\x8d let, resna gro\xc5\xbenja pa se je kon\xc4\x8dala._NEWLINE_Po 116 letih relativnega miru ob rimski meji je pozimi leta 85 da\xc4\x8danska vojska kralja Durasa pod poveljstvom generala Diurpaneja napadla Mezijo in ubila njenega guvernerja, nekdanjega konzula Opija Sabina.\n_START_SECTION_\nDomicijanova da\xc4\x8danska vojna\n_START_PARAGRAPH_\nRimski cesar Domicijan je v opusto\xc5\xa1eno provinco pripeljal svoje legije, jo razdelil na Spodnjo in Gornjo Mezijo in naredil na\xc4\x8drt za napad na Dakijo naslednje leto. Po prihodu sve\xc5\xbeih legij leta 87 za\xc4\x8del pohod, ki je na splo\xc5\xa1no znan kot prva ali Domicijanova  da\xc4\x8danska vojna.  General Diuparnej je preko svojih odposlancev Rimljanom ponudil mir. Domicijan je ponudbo zavrnil in preko pontonskega mostu \xc4\x8dez Donavo poslal pretorskega prefekta Kornelija Fuska s 5 ali 6 legijami. Rimska vojska je padla v zasedo in bila v pri bitki pri Tapi pora\xc5\xbeena. V. legija  Alaudae je bila verjetno popolnoma uni\xc4\x8dena. General Diuparnej  se je po magi preimenoval v Decebala  (Hrabri) in bil izvoljen za da\xc4\x8danskega kralja. Fusk je v bitki padel, legiji pa sta izgubili svoje prapore, kar je pohod spremenilo v veliko poni\xc5\xbeanje. Leta 88 se je rimska ofenziva nadaljevala. Rimska armada, tokrat  pod poveljstvom Tetija Julijana, je porazila Da\xc4\x8dane pred odro\xc4\x8dno da\xc4\x8dansko trdnjavo Sarmizegetuso in pri Tapi v bli\xc5\xbeini sedanje vasi Bucova v Romuniji. Po bitki je Decebal, zdaj kralj \xc5\xa1tirih zdru\xc5\xbeenih da\xc4\x8danskih dr\xc5\xbeav, zaprosil za mir in bil ponovno zavrnjen. Domicijan je kasneje ponudbo sprejel, predvsem zato, ker je legije potreboval ob Renu, da bi zatrl upor  rimskega guvernerja Gornje Germanije Lucija Antonija Saturnina, ki se je proti Domicijanu zdru\xc5\xbeil z Markomani, Kvadi in sarmatskimi Jazigi.\n_START_SECTION_\nVzroki za prvo vojno\n_START_PARAGRAPH_\nRimska politika je   skozi celo 1. stoletje narekovala, da se morajo gro\xc5\xbenje iz sosednjih dr\xc5\xbeav in pokrajin v kali zatreti. Mirovni pogodbi, sklenjeni  po prvi bitki pri Tapi, je leto kasneje sledila  negotova in draga rimska zmaga nad Da\xc4\x8dani, ki za Rimsko cesarstvo ni bila ravno ugodna. Decebal je leta 89 postal od Rima odvisen in uradno prijateljski  kralj (rex amicas). Prejel je pav\xc5\xa1alno vsoto denarja, letno pla\xc4\x8do, obrtnike in vojne stroje za obrambo meje cesarstva. Obrtnike so Da\xc4\x8dani s pridom uporabili za nadgradnjo svoje obrambe. Nekateri zgodovinarji menijo, da je bil ravno ta neugodni mir vzrok za atentat na Domicijana septembra 96. Decebal je z Domicijanom  na diplomatskem podro\xc4\x8dju do neke mere sodeloval, vendar je \xc5\xa1e naprej nasprotoval Rimu._NEWLINE_V tem \xc4\x8dasu je Rim trpel zaradi gospodarskih te\xc5\xbeav, ki so jih povzro\xc4\x8dili predvsem voja\xc5\xa1ki pohodi po Evropi in majhna vsebnost zlata v rimskih zlatnikih, ki jo je dolo\xc4\x8dil cesar Neron. Ko so se potrdile govorice o da\xc4\x8danskem zlatu in drugih pomembnih naravnih virih, se je vnel spor zaradi domnevno kljubovalnega obna\xc5\xa1anja Da\xc4\x8danov._NEWLINE_Za napad na Dakijo je imelo cesarstvo tudi druge motive. Raziskovalci ocenjujejo, da je bilo samo deset odstotkov barbarov, na primer v Hispaniji in Galiji, oboro\xc5\xbeenih z me\xc4\x8dem. Med njimi je bilo predvsem plemstvo.  V nasprotju z njimi je bila Dakija bogata z \xc5\xbeelezom in bakrom in izku\xc5\xa1enimi metalurgi in obdelovalci kovin.  Velik del Da\xc4\x8danov je imel lastne me\xc4\x8de, kar je znatno zmanj\xc5\xa1alo rimske voja\xc5\xa1ke prednosti. Dakija je imela tudi 250.000 potencialnih vojakov, dovolj usposobljenih za napad na Rimsko cesarstvo. Povezana je bila z ve\xc4\x8d sosedi in prijateljevala z vsemi, ki so bili sovra\xc5\xbeniki Rima. Rim ni imel konkretne obrambne politike in se ne bi mogel uspe\xc5\xa1no vojskovati v obrambni vojni. V teh okoli\xc5\xa1\xc4\x8dinah se je cesar Trajan, izku\xc5\xa1en vojak in taktik, za\xc4\x8del pripravljati na vojno. Dakijo je imel za veliko gro\xc5\xbenjo, zlasti potem, ko je umaknil legije z njenih meja na druge  meje cesarstva.\n_START_SECTION_\nPrva vojna\n_START_PARAGRAPH_\nPo pridobitvi blagoslova rimskega Senata je bil Trajan leta 101 pripravljen na pohod na Dakijo. V vojni sta se dokazala  vsa rimska voja\xc5\xa1ka iznajdljivost in in\xc5\xbeenirstvo.  Na \xc4\x8delu rimske vojske sta bili dve koloni legionarjev, ki sta prodirali naravnost v srce Dakije in po\xc5\xbegali vsa mesta in vasi na svoji poti. Trajan sam je porazil Da\xc4\x8dane v bitki pri Tapi in po nekaj kasnej\xc5\xa1ih manj\xc5\xa1ih spopadih leta 102 prisilil Decebala k sklenitvi miru. Vojna se je kon\xc4\x8dala s pomembno rimsko zmago. _NEWLINE_Rimska vojska je pri Drobeti \xc4\x8dez Donavo zgradila most, ki je kasneje postal znan kot Trajanov most. Dolg je bil 1.135 m in \xc5\xa1irok 15 m in je bil ve\xc4\x8d kot tiso\xc4\x8d let najdalj\xc5\xa1i most na svetu. Zgradil ga je Apolodor iz Damaska. Namenjen je bil predvsem hitremu napredovanju  rimske vojske v Dakijo. Po sklenitvi miru je Decebal od Rimljanov dobil tehni\xc4\x8dne  in voja\xc5\xa1ke okrepitve, da bi ustvaril mo\xc4\x8dno zaporno cono proti napadalcem s severa in vzhoda. Da\xc4\x8dani so vse pridobitve namesto za to uporabili za obnovo svojih trdnjav in krepitev vojske, kar je povzro\xc4\x8dilo novo vojno z Rimskim cesarstvom.\n_START_SECTION_\nDruga vojna\n_START_PARAGRAPH_\nPo sklenitvi miru je Decebal nekaj \xc4\x8dasa izpolnjeval dogovor z Rimom, kar je kmalu spro\xc5\xbeilo upor plemen in ponovno plenjenje rimske kolonije na ju\xc5\xbenem bregu Donave. Trajan se je na to hitro in energi\xc4\x8dno odzval in leta 105 za\xc4\x8del drugo vojno z Dakijo._NEWLINE_Vojna se je za\xc4\x8dela, podobno kot prva, z nekaj spopadi, ki so Rimljane drago stali. Legije so si prizadevale dose\xc4\x8di odlo\xc4\x8dilno zmago in vsaj za\xc4\x8dasni mir.  Ko so Rimljani dobili okrepitve, so pre\xc5\xa1li v ofenzivo in leta 106 postopoma osvojili sistem trdnjav, ki je branil da\xc4\x8dansko  prestolnico Sarmizegetuso. Odlo\xc4\x8dilna bitka je potekala poleti 106 blizu  Sarmizegetuse. V njej sta sodelovali II. legija  Adiutrix in IV. legija Flavia Felix in veksilacija VI. legije Ferrata._NEWLINE_Da\xc4\x8dani so prvi napad odbili, potem pa so Rimljani s pomo\xc4\x8djo doma\xc4\x8dega izdajalca odkrili in uni\xc4\x8dili mestni vodovod. Mesto je zaradi pomanjkanja hrane in vode padlo in bilo zatem popolnoma uni\xc4\x8deno. Decebal je pobegnil iz mesta in naredil samomor, da ga rimska konjenica ne bi ujela. Rimljani so s pomo\xc4\x8djo izdajalskega Decebalovega zaupnika Bicila odkili Decebalov zaklad, katerega francoski zgodovinar Jerome Carcopino  ocenjuje na 165.500 kg zlata in 331.000 kg srebra. Zadjna bitka druge vojna je potekala pri  Porolisumu (Miograd) v Transilvaniji.\n_START_SECTION_\nPosledice\n_START_PARAGRAPH_\nKonec druge da\xc4\x8danske vojne je pomenil triumf Rimskega cesarstva in njegove armade. Trajan je napovedal 123 dni praznovanja po celotnem cesarstvu. Bogati rudniki zlata v Dakiji so bili zavarovani. Ocenjuje se, da so Rimljani iz njih dobili 700 milijonov denarijev letno. Dohodki so zagotavljali finan\xc4\x8dna sredstva za prihodnje voja\xc5\xa1ke operacije in omogo\xc4\x8dali hitro \xc5\xa1irjenjem rimskih mest po vsej Evropi.  Ostanki rudarjenja so \xc5\xa1e vedno vidni, \xc5\xa1e posebej v Ro\xc8\x99ii Montani v zahodni Transilvaniji. Iz Dakije so v Rim odpeljali tudi 100.000 mo\xc5\xa1kih su\xc5\xbenjev, s \xc4\x8dimer so \xc5\xbeeleli prepre\xc4\x8diti prihodnje upore. V Dakiji sta za stalno ostali XIII. legija Gemina in V. legija Macedonica z nalogo, da prepre\xc4\x8dita morebitne nove upore. Osvojena ju\xc5\xbena polovica Dakije je bila kot provinca priklju\xc4\x8dena k Rimskemu cesarstvu, medtem ko je ostal severni del svoboden, vendar se nikoli ni preoblikoval v dr\xc5\xbeavo. _NEWLINE_Obe vojni sta Rimskemu cesarstvo prinesli veliki zmagi in znatno raz\xc5\xa1irili njegovo  ozemlje, Trajanu pa slavo, ob\xc4\x8dudovanje in popolno podporo ljudstva. S koncem da\xc4\x8danskih vojn se je v Rimu za\xc4\x8delo  obdobje trajne gospodarske rasti in relativnega miru.  Trajan je za\xc4\x8del obse\xc5\xbene gradbene projekte in program socialne pomo\xc4\x8di (cura Annonae), zaradi \xc4\x8desar se pri\xc5\xa1teva k petim dobrim rimskim cesarjem. Od Senata je dobil zvene\xc4\x8d naslov optimus princeps (najbolj\xc5\xa1i vladar).'