b'\n_START_ARTICLE_\nRadovan Gobec\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nSvojo mladost je kot primorski begunec pred fa\xc5\xa1isti\xc4\x8dnim terorjem pre\xc5\xbeivel na \xc5\xa0tajerskem. Na mariborskem u\xc4\x8ditelji\xc5\xa1\xc4\x8du se je glasbeno izobra\xc5\xbeeval pri H. Druzovi\xc4\x8du in E. Beranu. Kmalu je tudi sam pri\xc4\x8del s pou\xc4\x8devanjem glasbe. Poro\xc4\x8dil se je s Sonjo Elschbacher (njena mati je bila Aneta Kukec, h\xc4\x8di znanega pivovarja Simona Kukca). Ob za\xc4\x8detku druge svetovne vojne je pri\xc4\x8del delovati ilegalno, zelo zgodaj pa je postal aktivni partizanski borec in pri\xc5\xa1el na osvobojeno ozemlje v Belo krajino. Tu je deloval v kulturni \xc4\x8deti kot glasbenik, skladatelj in zborovodja. Mnogo partizanskih pesmi je nastalo kot plod njegovega glasbenega ustvarjanja. Po osvoboditvi je nadaljeval sistemati\xc4\x8dno delo na glasbeni akademiji v Ljubljani. Od leta 1946 do 1957 je bil dirigent APZ Tone Tom\xc5\xa1i\xc4\x8d._NEWLINE_\xc5\xa0tudij dirigiranja in kompozicije je na Akademiji za glasbo v Ljubljani kon\xc4\x8dal leta 1951. Leta 1953 je prevzel tudi vodenje Partizanskega pevskega zbora. Z obema zboroma je imel veliko nastopov doma in v tujini. Postal je predstojnik oddelka za glasbo Vi\xc5\xa1je pedago\xc5\xa1ke \xc5\xa1ole v Ljubljani, kasneje povi\xc5\xa1ane v Pedago\xc5\xa1ko akademijo in kon\xc4\x8dno v Pedago\xc5\xa1ko fakulteto. _NEWLINE_Gobec je avtor \xc5\xa1tevilnih vokalnih partizanskih pesmi in pesmi za otroke.'