b'\n_START_ARTICLE_\nFany Hausmann\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nBila je edinka Josepha Ludwiga Haussmanna, lastnika gra\xc5\xa1\xc4\x8din Landskron v Brucku in od 1835 Novo Celje pri \xc5\xbdalcu, \xc4\x8digar ni bil plemi\xc4\x8d. Njena mati Elise je bila h\xc4\x8di Josepha Franza Pretterhoferja, cesarsko-kraljevega po\xc5\xa1tarja v Neunkirchnu blizu Dunaja, in njegove \xc5\xbeene Franziske. O letih odra\xc5\xa1\xc4\x8danja je komaj kaj znanega. Star\xc5\xa1i so ji zelo verjetno omogo\xc4\x8dili dobro izobrazbo v Brucku in na Dunaju, vendar niso znani podatki o \xc5\xa1olah in u\xc4\x8diteljih._NEWLINE_Prvih slovenskih besed naj bi jo bila nau\xc4\x8dila mati, govoriti pa je znala tudi angle\xc5\xa1ko in francosko. Da je imela \xc5\xa1ir\xc5\xa1o izobrazbo, ki ni bila le nem\xc5\xa1ka in katoli\xc5\xa1ka, pri\xc4\x8dajo njeni pesni\xc5\xa1ki motivi iz gr\xc5\xa1ko-latinske ("Lyra" v Umirajo\xc4\x8dem pesniku), judovske (Ahasfer ali "Ve\xc4\x8dni Jud" v Potniku) in angle\xc5\xa1ke literature (prizor zapu\xc5\xa1\xc4\x8denega dekleta ob potoku v Vencu vsu\xc5\xa1enem spominja na Ofelijinega v Shakespearovem Hamletu). Haussmannova se je preselila v Dobri\xc5\xa1o vas okoli leta 1835, ko je njen o\xc4\x8de kupil v tej vasi gra\xc5\xa1\xc4\x8dino Novo Celje. V novi domovini je vzljubila slovenske pesmi. Sodelovala naj bi pri doma\xc4\x8dih dru\xc5\xbeabnih prireditvah, ko je bila po blagoslovitvi Velikega kri\xc5\xbea na gra\xc5\xa1\xc4\x8dini veselica z gledali\xc5\xa1ko predstavo in sve\xc4\x8danim plesom. Besedila njenih pesmi so najve\xc4\x8dkrat v dramskim podobnih dialogih in monologih._NEWLINE_O njenem \xc5\xbeivljenju po letu 1849, ko ni ve\xc4\x8d objavljala, je znanih le nekaj podrobnosti. Ker je nekajkrat na teden hodila obiskovati svojega o\xc4\x8deta v je\xc4\x8do, si je nakopala jetiko. Aprila 1853 je napisala oporoko, v kateri je vse zapustila o\xc4\x8detu in cerkvi. Pokopana je bila v \xc5\xbdalcu, dva meseca kasneje pa prekopana v grobnico plemi\xc4\x8dev Haussmann. Sedanji grob se nahaja v grobnici pod prezbiterijem v Baziliki Marijinega obiskanja, Petrov\xc4\x8de.\n_START_SECTION_\nDelo\n_START_PARAGRAPH_\nPesmi je za\xc4\x8dela objavljati ob revoluciji, leta 1848, v liberalnih Celjskih slovenskih novinah, ki so bile pod mo\xc4\x8dnim vplivom svobodomiselnih dunajskih me\xc5\xa1\xc4\x8danskih demokratov. Glavni vzor ji je bila anti\xc4\x8dna gr\xc5\xa1ka pesnica Sapfo. O slovanskih literaturah sta ji lahko marsikaj povedala vsaj dva znanca: Jo\xc5\xbeef Ulaga, ki je sestavljal ilirsko-slovenski slovar, in Dunder, ki je raziskoval slovanske knji\xc5\xbeevnosti. Po prvi pesni\xc5\xa1ki objavi Haussmannove leta 1848 je politik in pesnik Lovro Toman v Sloveniji in Celjskih slovenskih novinah objavil hvalnico Pervi slovenski pesnici Fani Hausman. Haussmannova se je gotovo zgledovala pri nem\xc5\xa1ki poeziji, saj jo je najbolje poznala. Zunajliterarne podlage njenih pesni\xc5\xa1kih motivov pa so najve\xc4\x8dkrat povezane s tedanjimi dogodki na Slovenskem, npr. z odhajanjem vojakov na italijansko boji\xc5\xa1\xc4\x8de leta 1848 (Vojaka Izhod), ilirskim gibanjem (Hervatov Zvezda), propadom fevdalnega Novega Celja ob revoluciji 1848 (Moje drago) in Pre\xc5\xa1ernovo smrtjo (Umirajo\xc4\x8di pesnik). Pesnico so podpirali tudi drugi sodelavci Celjskih slovenskih novin, npr. zalo\xc5\xbenik in tiskar Janez Jaretin ter publicist in celjski zdravnik Jo\xc5\xbeef \xc5\xa0ubic. Kot pesnica se je Haussmannova uvedla s pomo\xc4\x8djo Valentina Kon\xc5\xa1ka, ki je objavil skoraj vse njene peesmi in jih tudi lektoriral._NEWLINE_Ker pa je pesnica s slovenskimi izobra\xc5\xbeenci govorila nem\xc5\xa1ko, kot so se pogosto pogovarjali tudi med sabo, je potrebno razumeti tudi izjavo zgodovinarja Ignaca Oro\xc5\xbena (od leta 1842 do 1844 duhovnik v \xc5\xbdalcu, nato 10 let v Celju), da Fanny Haussmann ni znala govoriti slovensko. S tem se odpirajo vpra\xc5\xa1anja o avtorstvu njenih izdelkov, saj Oro\xc5\xbeen trdi, da pesem, ki se nahaja pod njenim imenom, ni njen izdelek, temve\xc4\x8d le izposojen. Haussmannova se je namre\xc4\x8d za\xc4\x8dela u\xc4\x8diti knji\xc5\xbene sloven\xc5\xa1\xc4\x8dine \xc5\xa1ele okoli leta 1844, ko je pri\xc5\xa1el v \xc5\xbdalec duhovnik Ulaga, v nare\xc4\x8dni sloven\xc5\xa1\xc4\x8dini pa se z izobra\xc5\xbeenci ni \xc5\xbeelela pogovarjati. O tem, ali jo je Oro\xc5\xbeen dobro poznal tudi po letu 1844, ni znano. Pesnica naj bi se mo\xc4\x8dno navdu\xc5\xa1evala nad Pre\xc5\xa1ernom, o \xc4\x8demer pri\xc4\x8da tudi njena pesem z naslovom Umirajo\xc4\x8di pesnik, ki jo je objavila v letu njegove smrti._NEWLINE_V pesmih Fanny Haussmann smo soo\xc4\x8deni z "romantiko, ki miselno prehaja s svojo poznej\xc5\xa1o fazo" (Grdina 1992: 81\xe2\x80\x9383). V knjigi Vladarji, lakaji, bohemi (2011) je Grdina oblikoval tezo, da je avtor pesmi, podpisanih s Fany Hausmann, celjski zdravnik, liberalni rodoljub in prevajalec Jozhef Shubic. O Fanny Haussmann je pisal tudi publicist Leopold Lenard, ki je objavil monografijo Fany Hausmanica.'