b'\n_START_ARTICLE_\nKajetan Kovi\xc4\x8d\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nRodil se je v Mariboru, v u\xc4\x8diteljski dru\xc5\xbeini. Otro\xc5\xa1ka leta je pre\xc5\xbeivljal v Polj\xc4\x8danah, kjer je  kon\xc4\x8dal prve tri razrede osnovne \xc5\xa1ole. V \xc4\x8detrtem razredu pa se je dru\xc5\xbeina zaradi vojne preselila v Hrastje Mota blizu Gornje Radgone. Tam je spoznal kme\xc4\x8dko \xc5\xbeivljenje in tegobe vojnega \xc4\x8dasa, hkrati pa se mu je pokrajina ob Muri mo\xc4\x8dno vtisnila v spomin. \xc5\xa0tevilne njegove pesmi o\xc5\xbeivljajo prav podobe narave ob Muri. V tem \xc4\x8dasu je obiskoval \xc5\xa1olo v Vu\xc4\x8dji vasi, Gornji Radgoni ter Mariboru. Po vojni se je s star\xc5\xa1i preselil v Slatino Radenci in nadaljeval s \xc5\xa1olanjem v Mariboru. Obiskoval je klasi\xc4\x8dno gimnazijo v Mariboru, kjer je leta 1950 maturiral. Nato se je vpisal na \xc5\xa1tudij primerjalne knji\xc5\xbeevnosti na ljubljanski Filozofski fakulteti. Diplomiral je leta 1956._NEWLINE_Med letoma 1961 in 1962 se je kot \xc5\xa1tipendist Pre\xc5\xa1ernovega sklada \xc5\xa1tudijsko zadr\xc5\xbeeval v Parizu. Leta 1966 se je udele\xc5\xbeil seminarja \xc4\x8de\xc5\xa1kega jezika in knji\xc5\xbeevnosti na univerzi v Pragi. V \xc4\x8dasu \xc5\xa1tudija je sodeloval pri literarni reviji Beseda in nastopal na literarnih ve\xc4\x8derih. Toda ker se s pisateljevanjem ni mogel pre\xc5\xbeivljati, se je po kon\xc4\x8danem \xc5\xa1tudiju zaposlil kot novinar pri Ljubljanskem dnevniku in Ljudski pravici. Po odslu\xc5\xbeenem voja\xc5\xa1kem roku v Valjevu in Kraljevu v Srbiji pa je leta 1958 postal urednik za leposlovje pri Dr\xc5\xbeavni zalo\xc5\xbebi Slovenije, kjer je od leta 1985 delal kot glavni urednik vse do upokojitve leta 1992. 1991 je postal dopisni (izredni), 1995 pa redni \xc4\x8dlan Slovenske akademije znanosti in umetnosti (SAZU), med leti 1996 do 2002 je bil tudi tajnik njenega razreda za umetnosti. Bil je \xc4\x8dlan Dru\xc5\xa1tva slovenskih pisateljev in izredni \xc4\x8dlan Dru\xc5\xa1tva mad\xc5\xbearskih pisateljev. Udele\xc5\xbeil se je tudi pisateljskih sre\xc4\x8danj v razli\xc4\x8dnih evropskih dr\xc5\xbeavah (Nizozemska, Avstrija, Francija, ...). Bil je dobitnik \xc5\xa1tevilnih doma\xc4\x8dih in tujih literarnih nagrad. Trikrat je dobil Levstikovo nagrado (1963, 1985 in za \xc5\xbeivljenjsko delo 2001), nagrado Pre\xc5\xa1ernovega sklada (1967), Sovretovo nagrado (1972), leta 1978 je dobil Pre\xc5\xa1ernovo nagrado, 1993 Jenkovo nagrado, 2007 tudi Zlatnik poezije.\n_START_SECTION_\nPoezija\n_START_PARAGRAPH_\nPrve pesmi je za\xc4\x8del pisati \xc5\xbee v gimnaziji, prvi\xc4\x8d pa jih je objavil v Mladinski reviji leta 1948. Za njegov prodor v javnost je pomembno soavtorstvo pesni\xc5\xa1ke zbirke z naslovom Pesmi \xc5\xa1tirih, v kateri je objavljenih 26 Kovi\xc4\x8devih pesmi. Zbirko je leta 1953 izdala takrat \xc5\xbee znana mlada \xc4\x8detverica Kajetan Kovi\xc4\x8d, Ciril Zlobec, Janez Menart in Tone Pav\xc4\x8dek. V zbirki je vidna Kovi\xc4\x8deva prodornost k intimizmu, ki napoveduje prelom povojne ideologije. Tej zbirki pa so nato sledile samostojne pesni\xc5\xa1ke zbirke, v katerih se pesnik najprej odmakne od poetike novoromanti\xc4\x8dnega intimizma, potem sledi mo\xc4\x8dan tematski in slogovni premik v smeri iracionalnega eksistencializma, ko za\xc4\x8dne odkrivati nove mo\xc4\x8di upiranja silam, ki pretijo \xc4\x8dloveku v modernem svetu tehnike in politike. Gre za filozofska bivanjska oziroma eksistencialna vpra\xc5\xa1anja. Viden pa je tudi vpliv literature absurda. Spremeni se njegov duhovni in jezikovni slog pisanja. Pesmi pogosto nakazujejo duhovno urejanje nasprotji k enoviti smotrnosti sveta, zate\xc4\x8de se k bolj neposredni besedi. V liriki se je pesnik izrazno mo\xc4\x8dno pribli\xc5\xbeal novemu ekspresionizmu, za katerega so zna\xc4\x8dilne prekinjene normalne zveze med stvarmi, svobodna metaforika, menjavanje stalne in svobodne pesni\xc5\xa1ke oblike. Njegov pesni\xc5\xa1ki razvoj je potekal vse od sledov nove romantike do bli\xc5\xbeanja modernej\xc5\xa1emu pesni\xc5\xa1tvu. Oblikovno je v glavnem vztrajal pri vezanih verznih oblikah. V novej\xc5\xa1ih zbirkah je dosegel zrelo klasi\xc4\x8dnost.\n_START_SECTION_\nProza\n_START_PARAGRAPH_\nKovi\xc4\x8d je tudi avtor pripovednih besedil, v katerih svoj do\xc5\xbeivljajski in miselni svet odkriva z bolj realisti\xc4\x8dne strani. Napisal je zbirko novel (Iskanje Katarine, 1987) in romane Tekma ali kako je arhitekt Nikolaj pre\xc5\xbeivel konec tedna (1970), Pot v Trento : prizori iz navadnega \xc5\xbeivljenja Franca M.  (1994), Profesor domi\xc5\xa1ljije : ljubljanska zgodba (1996).\n_START_SECTION_\nMladinska knji\xc5\xbeevnost\n_START_PARAGRAPH_\nZelo pomemben je njegov prispevek k sodobnemu slovenskemu mladinskemu slovstvu. Med mladimi je zaslovel s poezijo in prozo. Pisanju za otroke ves \xc4\x8das posve\xc4\x8da enako skrb kot pisanju za odrasle, med enim in drugim pisanjem ne vidi in ne dela razlik. V mladinskih delih sledi humorju, zvo\xc4\x8dnosti, povezovanju resni\xc4\x8dnosti in domi\xc5\xa1ljije v igri ter \xc4\x8dustvenemu in domi\xc5\xa1ljijskemu bogatenju bralca. Njegove knjige za otroke so bile prevedene v \xc5\xa1tevilne tuje jezike.\n_START_SECTION_\nPrevodi\n_START_PARAGRAPH_\nPriznan pa je tudi kot prevajalec nem\xc5\xa1ke, francoske, mad\xc5\xbearske, \xc4\x8de\xc5\xa1ke, hrva\xc5\xa1ke, srbske in ruske poezije. V sloven\xc5\xa1\xc4\x8dino je med drugim prevedel Pre\xc5\xa1ernove nem\xc5\xa1ke pesmi. Med knji\xc5\xbenimi prevodi so najpomembnej\xc5\xa1i izbori Rilkejeve, Traklove, Georgejeve, Adyjeve in Holanove poezije. Z Nikom Grafenauerjem je sestavil in prevedel Antologijo nem\xc5\xa1ke poezije 20. stoletja (1998).'