b'\n_START_ARTICLE_\nDore Klemen\xc4\x8di\xc4\x8d\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nDore Klemen\xc4\x8di\xc4\x8d \xe2\x80\x93 Maj je bil rojen 15. junija 1911. leta v Galiciji v u\xc4\x8diteljski dru\xc5\xbeini. Njegov o\xc4\x8de je bil velik narodnjak, spo\xc5\xa1tovan zaradi svojih naprednih dru\xc5\xbebenih in gospodarskih idej, med Gali\xc4\x8dani posebno cenjen zaradi svojega znanja o naprednem sadjarstvu in \xc4\x8debelarstvu. Do upokojitve leta 1925 je bil \xc5\xa1olski upravitelj. Tudi mama Ivanka, doma iz okolice Ljubljane, je bila priljubljena u\xc4\x8diteljica; gospodinje - predvsem kme\xc4\x8dke \xc5\xbeenske - je u\xc4\x8dila gospodinjstva in ro\xc4\x8dnih del. _NEWLINE_Po mali maturi na celjski me\xc5\xa1\xc4\x8danski \xc5\xa1oli je Dore Klemen\xc4\x8di\xc4\x8d leta 1927 od\xc5\xa1el v Ljubljano, kjer je bil vajenec v grafi\xc4\x8dno risarskem oddelku Delni\xc5\xa1ke tiskarne. Po delu je obiskoval slikarsko \xc5\xa1olo, ki sta jo vodila Anton Sever in Miro \xc5\xa0ubic.\n_START_SECTION_\nAkademija\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1929 se je vpisal na zagreb\xc5\xa1ko umetni\xc5\xa1ko akademijo , kjer mu je bil vsa leta glavni profesor za slikarstvo Ljubo Babi\xc4\x87, za grafiko pa Tomislav Kri\xc5\xbeman, oba odli\xc4\x8dna likovnika in mentorja. Leta 1934 je diplomiral z odliko._NEWLINE_Pomembno obdobje njegovega \xc5\xbeivljenja predstavlja \xc4\x8das po diplomi, pre\xc5\xbeivet v Celju. Tam se je dru\xc5\xbeil z intelektualci in levi\xc4\x8darji, ki so se zbirali v Jo\xc5\xa1tovem mlinu. Med njimi se poleg doma\xc4\x8dega Melhiorja s posebnimi simpatijami spominja, kot je kasneje omenil v dnevniku, Slavka \xc5\xa0landra. Leta 1938 je \xc5\xbeelel v Celju pripraviti prvo razstavo, pa mu takratna likovna -menda klerikalna- srenja tega ni dopustila. Zato je razstavljal v Mariboru, (to je bila njegova prva razstava, na\xc4\x8drtoval je razstavo v Ljubljani). V tem obdobju je slikal predvsem portrete po naro\xc4\x8dilu. _NEWLINE_27. marca 1938 je bila v mariborski Kazinski dvorani otvoritev njegove slikarske razstave, ki se je je ob drugih mariborskih ljubiteljih slikarske umetnosti udele\xc5\xbeil tudi \xc5\xbeupan dr. Alojzij Juvan._NEWLINE_V svoj dnevnik je 2. junija 1938 napisal: "\xc5\xbdelim, da bi vsakdo, ki gre skozi mojo razstavo, imel ob\xc4\x8dutek, da gre skozi \xc5\xbeivljenje - skozi polno, pisano, brezmejno \xc5\xbeivljenje."_NEWLINE_Naslednje leto je bil vpoklican k vojakom v \xc5\xa1olo za rezervne oficirje v Bile\xc4\x87o. V vojski Kraljevine Jugoslavije je pridobil \xc4\x8din podporo\xc4\x8dnika.\n_START_SECTION_\nBosna\n_START_PARAGRAPH_\nPri\xc4\x8dakoval je, da bo sprejet za likovnega u\xc4\x8ditelja na celjski gimnaziji. Pa ni bil, sprejet je bil Albert Sirk, ki sicer ni imel ustrezne izobrazbe, je bil pa celjskim oblastnikom bolj v\xc5\xa1e\xc4\x8d._NEWLINE_Takole napi\xc5\xa1e v dnevnik: "Toda ne samo v Celju bivajo\xc4\x8di kulturniki, ampak tudi tamkaj\xc5\xa1nji politiki in policaji niso \xc5\xbeeleli, da bi bil v njihovem kraju mlad sumljiv \xc4\x8dlovek, ki se kaj rad dru\xc5\xbei z doma\xc4\x8dimi levi\xc4\x8darji. Sicer pa jim tega nisem zameril, kdo bi se togotil na ve\xc4\x8dne nasprotnike, kajti prav oni so mi omogo\xc4\x8dili, da sem do\xc5\xbeivel de\xc5\xbeelo, ki so jo na\xc5\xa1i pradedje imenovali Tur\xc4\x8dijo globoko."_NEWLINE_Tri leta je slu\xc5\xbeboval kot u\xc4\x8ditelj likovnega pouka v Banja Luki. V tem obdobju je naslikal veliko pokrajinskih slik tedanje Bosne. V dnevniku 13. avgusta preberemo: "Bil sem v mestu in \xc4\x8dital v Slovencu, da sem name\xc5\xa1\xc4\x8den na realno gimnazijo v Banja Luki. Zavrtel sem se za 90 stopinj."_NEWLINE_\xc4\x8cas, ki ga je kot likovni pedagog pre\xc5\xbeivel v Banja Luki, je bil likovno izjemno plodno obdobje njegovega \xc5\xbeivljenja, saj je v treh letih naslikal ve\xc4\x8d kot 200 oljnih slik in veliko akvarelov, \xc5\xbeal se je ve\xc4\x8dina od njih med vojno izgubila.\n_START_SECTION_\nVojna\n_START_PARAGRAPH_\nNa za\xc4\x8detku druge svetovne vojne so ga vpoklicali v vojsko. Ko je Jugoslavija \xc4\x8dez nekaj dni kapitulirala, so ga zajeli Nemci in v tabori\xc5\xa1\xc4\x8du za oficirje Oflag Doessel-Warburg je pre\xc5\xbeivel devet mesecev, od koder so ga izpustili na pro\xc5\xa1njo kolegov banjalu\xc5\xa1ke gimnazije. V tabori\xc5\xa1\xc4\x8du mu ni bilo slabo: Nemci so mu omogo\xc4\x8dili, da je slikal in risal. Ob odhodu je lahko vsa svoja dela (opremljena z nem\xc5\xa1kim \xc5\xbeigom) obdr\xc5\xbeal in so danes v Muzeju novej\xc5\xa1e zgodovine v Ljubljani. _NEWLINE_Med vojno je do\xc5\xbeivel marsikaj: najprej je bil v tabori\xc5\xa1\xc4\x8du, potem so ga vpoklicali med hrva\xc5\xa1ke domobrane. Nato so ga zaprli usta\xc5\xa1i, ki so ga nekajkrat obsodili na smrt, ker je \xc4\x8detnikom in partizanom (oboji so tedaj bili borci proti okupatorju in veljali za osvoboditelje) po\xc5\xa1iljal zdravila in oro\xc5\xbeje. Ko so ga po nekaj mesecih izpustili zaradi pomanjkanja dokazov, je pobegnil k \xc4\x8detnikom, nakar mu je po petih mesecih uspelo pobegniti k artizanom na Kozaro, od tam pa je pozimi v opankah od\xc5\xa1el pe\xc5\xa1 v Slovenijo in se priklju\xc4\x8dil narodnoosvobodilnemu boju v Sloveniji. Bil je partizan v \xc5\xa0ercerjevi brigadi, za potrebe NOB je deloval v Belokranjski tehniki, v centralni tehniki KPS in v prosvetnem oddelku SNOS v \xc4\x8crnomlju. Kot odposlanec se je udele\xc5\xbeil tudi Zbora odposlancev slovenskega naroda v Ko\xc4\x8devju. _NEWLINE_Po vojni je bil dve leti \xc4\x8dlan komiteja za kulturo in umetnost v Beogradu. _NEWLINE_Nato je kot svobodni slikar \xc5\xbeivel in delal v Ljubljani do svoje smrti. Umrl je leta 1988 v Ljubljani, star 77 let.\n_START_SECTION_\nDelo\n_START_PARAGRAPH_\nPo umetni\xc5\xa1ki usmeritvi je bil barvni realist in umirjen kolorist. Ustvarjal je tudi v ujetni\xc5\xa1tvu in v partizanih, kjer je ustvaril opus ve\xc4\x8d kot 400 slik. _NEWLINE_Ob slovenskem kulturnem prazniku so v Savinovi hi\xc5\xa1i v \xc5\xbdalcu. leta 1992 slovesno odprli stalno zbirko njegovih del. V kratkem bo odprta galerija njegovih del tudi v njegovem rojstnem kraju Galiciji. _NEWLINE_Klemen\xc4\x8di\xc4\x8dev umetni\xc5\xa1ki opus je izjemen. Akademija ga je izoblikovala v \xc5\xbelahtnega kolorista. Je avtor \xc4\x8dudovitih cvetli\xc4\x8dnih in drugih tiho\xc5\xbeitij s preprostimi, vsakdanjimi predmeti, figuralnih kompozicij, portretov, pejsa\xc5\xbeev, cveto\xc4\x8dih dreves pomladi in \xc5\xbeare\xc4\x8dih jeseni, mojstrsko izra\xc5\xbeenih v posebnem barvnem in svetlobnem vzdu\xc5\xa1ju._NEWLINE_Enako temperamenten je bil tudi kot grafik in risar. _NEWLINE_\xc5\xbdivahno se je odzival na \xc4\x8das in razmere, bil je kriti\xc4\x8dna in anga\xc5\xbeirana osebnost, upornik proti vsem oblikam nasilja, kar se je odrazilo v njegovih medvojnih in povojnih grafikah, risbah in slikah. V\xc4\x8dasih je za svoje uporni\xc5\xa1tvo ostro nabrusil tudi pero. Bil je eden redkih likovnih umetnikov, ki se je enakovredno izra\xc5\xbeal likovno in besedno. _NEWLINE_Klemen\xc4\x8di\xc4\x8dev svet je razcepljen na dvoje: na eni strani je on sam, osamljeni ve\xc4\x8dni borec, v vojni in miru, za nedosegljive ideale, ki ga strahovito boli to, da so se sanjski upi in na\xc4\x8drti tako surovo spremenili v svoje popolno nasprotje, in na drugi, nasprotni, sovra\xc5\xbeni tabor, splet kulturne politike, ki je razlog za ve\xc4\x8dino njegovega pisanja. _NEWLINE_Njegovi dnevni\xc5\xa1ki zapiski so nastajali skoraj \xc5\xa1estdeset let in leta 1972 iz\xc5\xa1li v knjigi Izgubljeni zapiski. _NEWLINE_Po njegovi smrti je velik del zapu\xc5\xa1\xc4\x8dine dobila Medob\xc4\x8dinska mati\xc4\x8dna knji\xc5\xbenica v \xc5\xbdalcu. \xc5\xa0lo je za \xc5\xa1tevilne zapise, pripise k \xc4\x8dasopisnim \xc4\x8dlankom in pisma. Pisno gradivo je v svoji raziskovalni nalogi na \xc5\xbeeljo knji\xc5\xbenice obdelala umetnostna zgodovinarka Nevenka \xc5\xa0ivavec. Veliko gradiva je danes na vpogled v domoznanskem oddelku te knji\xc5\xbenice. _NEWLINE_Poleg obse\xc5\xbenega opusa olj, grafik in risb je ustvaril tudi nekaj umetnin ve\xc4\x8djega formata: stenski gravuri Krst pri Savici in Martina Krpana, veliko kompozicijo Koli\xc5\xa1\xc4\x8darji v Mestnem muzeju v Ljubljani, v Tekstilni tovarni v Ajdov\xc5\xa1\xc4\x8dini stenski sliki s prikazom nekdanjega in sodobnega na\xc4\x8dina proizvodnje.'