b'\n_START_ARTICLE_\nBornit\n_START_SECTION_\nZgodovina in etimologija\n_START_PARAGRAPH_\nBornit so prvi\xc4\x8d opisali leta 1725, ko so ga odkrili v hribovju Kru\xc5\xa1n\xc3\xa9 Hory v bli\xc5\xbeini Karlovih Varov na \xc4\x8ce\xc5\xa1kem. Leta 1845 so ga poimenovali po avstrijskem mineralogu Ignacu von Bornu (1742-1791).\n_START_SECTION_\nVidez\n_START_PARAGRAPH_\nBornit je na sve\xc5\xbei povr\xc5\xa1ini rjave do bakreno rde\xc4\x8de barve, ki se ponekod preliva od modre do \xc5\xa1krlatne. Zaradi te zna\xc4\x8dilnosti je dobil nadimka pavji baker in pavja ruda. Naravni mineral nima vedno te zna\xc4\x8dilnosti, zato ga mnogi trgovci z minerali potopijo v kislino, s \xc4\x8demer poudarijo njegove barve.\n_START_SECTION_\nMineralogija\n_START_PARAGRAPH_\nBornit je pomembna bakrova ruda s pribli\xc5\xbeno 63% bakra. Pojavlja se v razli\xc4\x8dnih okoljih: v karbonatitih skupaj s piritom, baritom in kalcitom, v skarnih, ki so nastali med karbonatnimi in magmatskimi kamninami, v metamorfnih kamninah, v mezotermalnih \xc5\xbeilah in metasomatskih rudi\xc5\xa1\xc4\x8dih skupaj s halkopiritom, halkozinom in piritom. V cementacijskih conah bakrovih rudi\xc5\xa1\xc4\x8d je nastal sekundarno z nadome\xc5\xa1\xc4\x8danjem primarnega halkopirita skupaj s kovelinom, digenitom in halkozinom. V oksidacijskih conah bakrovih rudi\xc5\xa1\xc4\x8d ga nadome\xc5\xa1\xc4\x8dajo azurit, malahit in hrizokola.\n_START_SECTION_\nNahajali\xc5\xa1\xc4\x8da\n_START_PARAGRAPH_\nPomembna nahajali\xc5\xa1\xc4\x8da kristalov bornita so rudi\xc5\xa1\xc4\x8de Butte (Montana, ZDA), Bristol (Connecticut, ZDA), Cornwall (Velika Britanija) in Bor (Srbija). Velike kristale so na\xc5\xa1li v Frossni\xc5\xa1kih Alpah na Vzhodnem Tirolskem (Avstrija). Druga nahajali\xc5\xa1\xc4\x8da so Mehiki, Peruju, \xc4\x8cilu, Avstraliji, Zambiji, Namibiji, Nem\xc4\x8diji, Italiji, \xc5\xa0vedski, Poljski, Rusiji in drugod._NEWLINE_V Sloveniji je bornit v litijskem rudniku, Hobov\xc5\xa1ah pri Sovodnju in na Rem\xc5\xa1niku.'