b'\n_START_ARTICLE_\nJanko Pleterski\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nRojen je bil v Mariboru, po o\xc4\x8detu slovenskega, po materi \xc4\x8de\xc5\xa1kega rodu, je realno gimnazijo obiskoval\xc2\xa0v Ljubljani, kjer je leta 1941 maturiral. Po za\xc4\x8detku italijanske okupacije Ljubljanske pokrajine je bil avgusta 1941 zaradi sodelovanja z Osvobodilno fronto aretiran in zaprt v Alessandrii v Italiji. Po italijanski\xc2\xa0kapitulaciji septembra 1943 se je vrnil v Ljubljano in se v juliju 1944 pridru\xc5\xbeil partizanom. Po koncu vojne je delal na jugoslovanskem zunanjem ministrstvu v Beogradu kot strokovnjak za mejna vpra\xc5\xa1anja\xc2\xa0z Italijo in Avstrijo. V letih 1951\xe2\x80\x931953 je bil novinar na Radiu Ljubljana, leta 1953 pa je postal raziskovalec na In\xc5\xa1titutu za narodnostna vpra\xc5\xa1anja v Ljubljani. Leta 1957 je diplomiral iz zgodovine in leta 1963 doktoriral iz sodobne zgodovine na Filozofski fakulteti Univerze v Ljubljani. Med letoma 1970 in 1982 je predaval sodobno zgodovino Slovencev in Jugoslovanov na isti fakulteti (od 1971 kot izredni in od 1974 kot redni profesor) in bil v letih 1979\xe2\x80\x9381 njen dekan._NEWLINE_Po letu 1968 se je za\xc4\x8del udele\xc5\xbeevati posvetov o problemih narodov Habsbur\xc5\xa1ke monarhije na Dunaju. Leta 1972 je napisal pregled zgodovine Slovencev za standardno zgodovino Habsbur\xc5\xa1ke monarhije 1848\xe2\x80\x931918 (Die Habsburgermonarchie, 1848-1918). Odkril in objavil je avstrijsko vladno poro\xc4\x8dilo o preganjanju Slovencev v letih 1914\xe2\x80\x931917 in napisal \xc5\xa1e vedno standardno delo o slovenski politiki v \xc4\x8dasu prve svetovne vojne, Prva dolo\xc4\x8ditev Slovencev za Jugoslavijo (1971). Aktivno se je udele\xc5\xbeeval dela dvostranskih komisij zgodovinarjev (italijansko-, avstrijsko- in \xc4\x8de\xc5\xa1koslova\xc5\xa1ko-jugoslovanske) ter se udele\xc5\xbeil treh svetovnih kongresov histori\xc4\x8dnih ved (1965, 1970 in 1980)._NEWLINE_Najve\xc4\x8d je pisal\xc2\xa0o politi\xc4\x8dni zgodovini poznega 19. in zgodnjega\xc2\xa020. stoletja, s poudarkom na zgodovini Koro\xc5\xa1kih Slovencev in o odnosih med Slovenci in drugimi jugoslovanskimi narodi. _NEWLINE_Aktiven je bil tudi v politiki: v letih 1986-89 je bil \xc4\x8dlan predsedstva Centralnega komiteja Zveza komunistov Slovenije, med letoma 1988 in 1990 pa je bil \xc4\x8dlan\xc2\xa0Predsedstva SRS kot del reformisti\xc4\x8dnega kroga ZKS okoli Milana Ku\xc4\x8dana in Janeza Stanovnika._NEWLINE_Je o\xc4\x8de zgodovinarja, arheologa in etnologa  Andreja Pleterskega. Zadnja leta je pre\xc5\xbeivljal v domu starej\xc5\xa1ih ob\xc4\x8danov Fu\xc5\xbeine v Ljubljani. V visoki starosti je fizi\xc4\x8dno povsem ope\xc5\xa1al, zato je izrazil \xc5\xbeeljo, da bi umrl. Po neuspe\xc5\xa1nem poskusu samomora je poslal pismo Dr\xc5\xbeavnemu zboru, s katerim je \xc5\xbeelel spodbuditi razpravo o evtanaziji in samomoru s pomo\xc4\x8djo, ki v Sloveniji nista legalna.\n_START_SECTION_\nPriznanja\n_START_PARAGRAPH_\nZa svoje delo je bil ve\xc4\x8dkrat nagrajen in odlikovan. Prejel je dve nagradi Sklada Borisa Kidri\xc4\x8da (1965 in 1970), priznanje Andreja Schusterja Drabosnjaka (1968), nagrado Dimitrija Tucovi\xc4\x87a (1985), Kidri\xc4\x8devo nagrado (1987) in priznanje In\xc5\xa1tituta za narodnostna vpra\xc5\xa1anja v Ljubljani (1995), jugoslovanski red zaslug za narod III. stopnje (1945), red dela z rde\xc4\x8do zastavo (1983) in leta 1993 \xc5\xa1e zlati \xc4\x8dastni znak svobode Republike Slovenije z naslednjo utemeljitvijo: \xc2\xbbza izjemne zasluge pri razvoju slovenskega zgodovinopisja in nacionalne ideje, pomembne za dr\xc5\xbeavotvornost slovenskega naroda ter za suverenost in svobodo Republike Slovenije\xc2\xab._NEWLINE_Leta 1989 je postal dopisni (izredni), 1993 pa redni \xc4\x8dlan Slovenske akademije znanosti in umetnosti (SAZU), na kateri je pripravil \xc5\xa1tiri tematske posvete (1991, 1994, 2002 in 2006)._NEWLINE_Alpsko-jadranska univerza v Celovcu mu je leta 2005 podelila \xc4\x8dastni doktorat znanosti.'