b'\n_START_ARTICLE_\nJame in jamarstvo v Triglavskem narodnem parku\n_START_PARAGRAPH_\nJame in jamarstvo v Triglavskem narodnem parku opisuje jamarstvo v Triglavskem narodnem parku. Visokogorske jame nudijo obilo informacij o hidrologiji in geomorfolo\xc5\xa1kem razvoju povr\xc5\xa1ja. Jamski mehanski in kemi\xc4\x8dni sedimenti nosijo zapise o \xc4\x8dasu pomembnih dogajanj v jamah in na povr\xc5\xa1ju._NEWLINE_V parku je kar 637 od 8500 jam, kolikor jih je skupaj v slovenskem katastru jam Jamarske zveze Slovenije. Povpre\xc4\x8dna globina jame v parku je 44 m, povpre\xc4\x8dna dol\xc5\xbeina pa 138 m .\n_START_SECTION_\nNastanek podzemlja v parku\n_START_PARAGRAPH_\nVe\xc4\x8dji del parka sodi v nariv Julijskih Alp, ki ga v veliki meri sestavljajo zgornjetriasni apnenci in dolomiti. To so kamnine podvr\xc5\xbeene zakrasevanju. Krasu pa pripada tudi podzemlje._NEWLINE_\xc5\xa0tevilni ostanki paleokrasa govorijo o zakrasevanju v \xc4\x8dasu med sedimentacijskimi cikli. Faza zakrasevanja, ki je za jamarje najbolj zanimiva, se je za\xc4\x8dela z dvigovanjem Alp, ko so se vzpostavili pogoji za razvoj velikih kra\xc5\xa1kih kanalov. Prvotni jamski spleti so se oblikovali v povsem druga\xc4\x8dnih hidravli\xc4\x8dnih pogojih kot vladajo danes. Pozneje so zaradi tektonike in vrezovanja dolin razpadli na posamezne segmente in\xc2\xa0\xc2\xbbobviseli\xc2\xab\xc2\xa0v kra\xc5\xa1kem masivu. Na njih naletimo tam, kjer jih sekajo mlaj\xc5\xa1a vadozna brezna (stalno suha cona, vrhnja hidrografska cona, kjer se padavinska voda prete\xc5\xbeno navzdol premika in se obdobno in lokalno zbira v vodne curke), ki so najbolj tipi\xc4\x8den in pogost tip jam v alpskem krasu. Nastanku teh so botrovale pleistocenske poledenitve - voda z ledenikov alpskih kra\xc5\xa1kih planot se je in se \xc5\xa1e v veliki meri odvaja skozi kra\xc5\xa1ke masive. Rezultat so tipi\xc4\x8dna stopnjasta brezna, prekinjena s kraj\xc5\xa1imi horizontalnimi odseki \xe2\x80\x93 meandri. V parku so kar \xc5\xa1tiri take jame, ki presegajo globino enega kilometra._NEWLINE_Ledeniki, podobno kot nekra\xc5\xa1ke kamnine, omogo\xc4\x8dajo koncentriran dotok vode v kras in s tem nastanek velikih jam. Led tudi neposredno oblikuje in preoblikuje jame; v visokogorskih breznih \xc5\xa1e vedno naletimo na velike koli\xc4\x8dine ledu, ki ponekod zapira celoten presek brezen. Zelo verjetno so bila brezna v ledenih dobah povsem zapolnjena z ledom. Mnoge jame z velikimi vhodnimi brezni so tudi do globine nekaj sto metrov mo\xc4\x8dno preoblikovana z ledom._NEWLINE_V parku so tudi jame, ki po tipologiji in nastanku niso tipi\xc4\x8dno\xc2\xa0\xc2\xbbalpske\xc2\xab; taki sta npr. Gorjanska jama nad Raduho in Brezno pri Medvedovi konti na Pokljuki, v katerem je najve\xc4\x8dja dvorana v Sloveniji.\n_START_SECTION_\nPrva raziskovanja\n_START_PARAGRAPH_\nJame v Julijcih \xc5\xbee dolgo let privla\xc4\x8dijo raziskovalce. Zlatico, jamo med Pr\xc5\xa1ivcem in planino Ov\xc4\x8darija so raziskali \xc5\xbee leta 1925 in se pona\xc5\xa1a s katastrsko \xc5\xa1tevilko 1._NEWLINE_V alpskih jamah najve\xc4\x8dkrat naletimo na vertikalna brezna, ki so mo\xc4\x8dno omejevala doseg raziskovalcev v pionirskih \xc4\x8dasih. Kljub temu so \xc5\xa1e iz \xc4\x8dasov pred vrvno tehniko znane \xc5\xa1tevilne raziskave visokogorskih brezen, tudi takih z velikimi vertikalami.\n_START_SECTION_\nPedeseta leta\n_START_PARAGRAPH_\nV petdesetih letih so organizirali prve mo\xc4\x8dne vseslovenske in mednarodne odprave. Znana je odmevna odprava v Triglavsko brezno (tudi Brezno pod Glavo) leta 1961, ko so z uporabo\xc2\xa0\xc2\xbbklasi\xc4\x8dnih\xc2\xab\xc2\xa0tehnik jamarji dosegli globino 274 m. To ni rekorden, ampak glede na pogoje v jami zavidanja vreden dose\xc5\xbeek. Tudi \xc5\xa1tevilna brezna na Kaninu so raziskali \xc5\xa1e v \xc4\x8dasu pred vrvno tehniko.\n_START_SECTION_\nSedemdeseta leta in kasneje\n_START_PARAGRAPH_\nPosebno mesto v zgodovini jamarskih raziskav v parku ima Polo\xc5\xa1ka jama nad dolino Tolminke. Jama je dolga 10800 m in globoka 704 m. \xc5\xa0e vedno je peta na lestvici dol\xc5\xbein in deseta na lestvici globin slovenskih jam. Jamo so v za\xc4\x8detku sedemdesetih let skoraj v celoti raziskali navzgor in je dolga leta veljala za\xc2\xa0\xc2\xbbnajvi\xc5\xa1jo\xc2\xab\xc2\xa0jamo na svetu. V sedemdesetih letih so intenzivno raziskovali tudi na obmo\xc4\x8dju Pr\xc5\xa1ivca, kjer so v Breznu pod gamsovo glavico dosegli globino 776 m, takratni jugoslovanski rekord. To je tudi obdobje uvajanja vrvne tehnike, ki vertikale spremeni v\xc2\xa0\xc2\xbblahko premagljive\xc2\xab\xc2\xa0dele jame._NEWLINE_V okolici Pr\xc5\xa1ivca je bilo v 70-tih in 80. letih raziskano kar pet jam globokih preko 400 m. Najgloblji je \xc5\xa1e vedno 819 m globok sistem Botrove jame in Brezna pri gamsovi glavici. V 80-tih so ponovno za\xc4\x8deli intenzivne raziskave na Kaninskih in Rombonskih podih. Na slednjih so Italijanski jamarji v letih 87-89 raziskali na\xc5\xa1o prvo jamo globljo od kilometra, \xc4\x8crnelsko brezno. Ista ekipa je v za\xc4\x8detku 90-tih raziskala tudi na\xc5\xa1o najglobljo jamo \xc4\x8cehi II., tedaj globoko 1360 m. Jamo so leta 2002 poglobili slovenski jamarji na 1533 m._NEWLINE_Na Rombonskih podih je tudi prva \xc4\x8disto slovenska tiso\xc4\x8dmeterska jama Vandima, kjer so jamarji kilometrsko znamko prestopili leta 1993, kon\xc4\x8dno globino 1182 m pa dosegli leta 1994._NEWLINE_Izrednega pomena so tudi raziskave v sistemu MIG na obmo\xc4\x8dju Tolminskega Migovca, kjer so angle\xc5\xa1ki in slovenski jamarji ve\xc4\x8d jam povezali v 11300 m dolg in 970 m globok splet.'