b'\n_START_ARTICLE_\nProblem vo\xc5\xbenje po Vesolju - Raketni motor\n_START_PARAGRAPH_\nProblem vo\xc5\xbenje po Vesolju - Raketni motor (izvirno v nem\xc5\xa1\xc4\x8dini Das Problem der Befahrung des Weltraums - der Raketen-Motor) je knjiga, ki jo je napisal slovenski znanstvenik Herman Poto\xc4\x8dnik Noordung._NEWLINE_Knjiga obsega 186 strani, 62 poglavij in 100 nazornih, lastnoro\xc4\x8dno narisanih ilustracij. Natisnjena in izdana je bila \xc5\xbee konec leta 1928 v Berlinu, vendar jo je zalo\xc5\xbenik Richard Carl Schmidt natisnil z letnico 1929, kar sovpada z letom Poto\xc4\x8dnikove smrti. Knjiga je bila \xc5\xa1e istega leta, 1929, delno prevedena v angle\xc5\xa1\xc4\x8dino. Prevod je bil objavljen v reviji Science Wonder Stories (\xc5\xa1t. julij, avgust in september 1929). Delni prevod v ru\xc5\xa1\xc4\x8dini pa je iz\xc5\xa1el v za\xc4\x8detku leta 1935. Prvi popolni prevod v sloven\xc5\xa1\xc4\x8dini je leta 1986 izdala Slovenska matica (COBISS). Popolni angle\xc5\xa1ki prevod je leta 1999 izdala NASA. Leta 2004 je iz\xc5\xa1el hrva\xc5\xa1ki prevod Problem vo\xc5\xbenje svemirom Marina Fonovi\xc4\x87a v izdaji Labin Art Press._NEWLINE_Z izdajo knjige je Poto\xc4\x8dnik postal eden izmed utemeljiteljev astronavtike in kozmonavtike. Najpomembnej\xc5\xa1i imeni te dobe poleg Hermana Poto\xc4\x8dnika Noordunga sta Rus Konstantin Edvardovi\xc4\x8d Ciolkovski in Nemec Hermann Oberth, glava nem\xc5\xa1kega raketnega kroga, h kateremu se je pri\xc5\xa1teval tudi sam Poto\xc4\x8dnik. Njegova knjiga je vplivala tako na ameri\xc5\xa1ki (Wernher von Braun) kot ruski oz. sovjetski (Sergej Pavlovi\xc4\x8d Koroljov) vesoljski program. Von Braun je celo izjavil, da mu je knjiga slu\xc5\xbeila kot u\xc4\x8dbenik.\n_START_SECTION_\nVsebina\n_START_PARAGRAPH_\nPoto\xc4\x8dnik je v knjigi opisal na\xc4\x8drt za bivanje \xc4\x8dloveka v vesolju. Izdelal je na\xc4\x8drt vesoljske postaje s posadko in jo postavil v geostacionarno orbito (35.900 km nad ekvatorjem)._NEWLINE_Vesoljska postaja bi bila sestavljena iz treh delov. Bivalno kolo bi imelo premer 50 metrov, vrtelo bi se okoli svoje osi, da bi se lahko v bivalnem delu kolesa ustvarila umetna te\xc5\xbenost. V njem bi bile zasebne kabine, laboratoriji, delavnice, kuhinja in kopalnice. Predviden je bil tudi ja\xc5\xa1ek za dvigalo in dvoje stopni\xc5\xa1\xc4\x8d, ki vodijo do zra\xc4\x8dne zapore. Elektri\xc4\x8dni tok bi pridobivali po naslednjem postopku: dve vbo\xc4\x8deni ogledali odbijata son\xc4\x8dne \xc5\xbearke na grelne cevi, v katerih je teko\xc4\x8dina, ki z izparevanjem poganja turbine, te pa generatorje. Teko\xc4\x8dina se spet kondenzira na hrbtni strani ogledal._NEWLINE_Knjiga naj bi vplivala \xc5\xbee na ruski film Pot k zvezdam re\xc5\xbeiserja Pavla Klu\xc5\xa1anceva, posnet leta 1958, pozneje pa \xc5\xa1e na veliko bolj slavni izdelek re\xc5\xbeiserja Stanleyja Kubricka, ki je leta 1968 v filmu 2001: Vesoljska odiseja (istoimensko knji\xc5\xbeno predlogo je napisal Arthur Charles Clarke) za prikaz vesoljske postaje uporabil (tudi) Poto\xc4\x8dnikove ideje.'