b'\n_START_ARTICLE_\nBoks\n_START_SECTION_\nBoj s pestmi\n_START_PARAGRAPH_\nBoks je eden najstarej\xc5\xa1ih \xc5\xa1portov v Sredozemlju, saj so se s pestmi bojevali \xc5\xbee na anti\xc4\x8dnih olimpijskih igrah. Boj s pestmi iz \xc4\x8dasa starih Grkov je bil bolj surov in veliko nasilnej\xc5\xa1i. Za razliko od dana\xc5\xa1njega boksa, boji s pestmi niso bili \xc4\x8dasovno omejeni in so trajali, dokler eden izmed tekmovalcev ni bil izlo\xc4\x8den oziroma se je vdal. Zgodovina boja s pestmi se nadaljuje v Rimu, vendar ne kot \xc5\xa1portna dejavnost, temve\xc4\x8d kot metoda voja\xc5\xa1kega urjenja. Zanimivo je, da so Rimljani sprejeli zakon, po katerem se udele\xc5\xbeenec boja s pestmi strinja s tveganjem, da je lahko v dvoboju ranjen in se zato odpoveduje od\xc5\xa1kodnini.\n_START_SECTION_\nZa\xc4\x8detek boksa\n_START_PARAGRAPH_\nBoj s pestmi se je za\xc4\x8del v boks preoblikovati na za\xc4\x8detku 18. stoletja, ime pa je dobil po angle\xc5\xa1ki besedi to box, ki pomeni udarjati s pestmi. Boksarska sre\xc4\x8danja so bila \xc5\xa1e vedno izjemno dolga. Najdalj\xc5\xa1e je bilo leta 1855, ko sta se tekmeca bojevala kar 6 ur in 15 minut. Poleg tega takrat \xc5\xa1e niso bile v uporabi boksarske rokavice, in po udarcu, ki je nasprotnika podrl na tla, so obra\xc4\x8dun za trideset sekund prekinili. Pravila sodobnega boksa je vpeljal markiz Queensbury in s tem v za\xc4\x8detku 19. stoletja dokon\xc4\x8dno spremenil boj s pestmi v angle\xc5\xa1ki boks. Po uvedbi pravil je bilo sre\xc4\x8danje razdeljeno na triminutne runde, med rundami pa so sledili enominutni odmori. Po novih pravilih so si morali boksarji nadeti boksarske rokavice, glede na te\xc5\xbeo pa so bili razdeljeni v kategorije. Boks je postal olimpijski \xc5\xa1port na olimpijskih igrah v St. Louisu leta 1904.\n_START_SECTION_\nPravila\n_START_PARAGRAPH_\nDana\xc5\xa1nji olimpijski program obsega 12 kategorij: do 48 kilogramov oziroma papirnato, mu\xc5\xa1jo (do 51 kilogramov), bantamsko (do 54 kilogramov), do 57 kilogramov oziroma peresno lahko, lahko oziroma do 60 kilogramov, polvelter (63,5 kg) in velter (do 67 kilogramov), polsrednjo in srednjo (do 71 oziroma do 75 kilogramov), polte\xc5\xbeko (do 81 kilogramov), te\xc5\xbeko (do 91 kilogramov) in super te\xc5\xbeko (nad 91 kilogramov).\n_START_SECTION_\nFrancoski boks\n_START_PARAGRAPH_\nTudi za\xc4\x8detke francoskega boksa najdemo v 19. stoletju, ko se je v Franciji rodila oblika brcanja, imenovana savate. Po zaslugi Charlesa Lecourja je savate nekaj let kasneje postal francoski boks. Zdru\xc5\xbeeval je brcanje z udarjanjem s pestmi, ki jih je navdihnil \xc5\xbee opisani angle\xc5\xa1ki boks. Francoski boks zahteva samoobvladovanje in hitrost ter sposobnost za ohranjanje ravnote\xc5\xbeja in pro\xc5\xbenosti. To omogo\xc4\x8da hitro izmenjavanje udarcev s pestmi in nogami. Mesta za udarce s pestmi so enaka kot pri angle\xc5\xa1kem boksu, udarci z nogami pa so dovoljeni v vsa mesta nad pasom in v noge ter sprednji in stranski del glave.'