b'\n_START_ARTICLE_\nXIV. legija Gemina\n_START_SECTION_\nPod Cezarjem\n_START_PARAGRAPH_\nXIV. legijo je ustanovil Julij Cezar v Cisalpski Galiji med svojim osvajanjem Galije. Voja\xc5\xa1ke obveznosti njenih legionarjev so trajale 16 let, tako kot v drugih legijah, dokler jih cesar Avgust ni podalj\xc5\xa1al na 20 let. Po pokolu v Atuatuki  so jo dolga leta imeli za nesre\xc4\x8dno legijo. Med bitkami in pohodi so jo zato pogosto pu\xc5\xa1\xc4\x8dali za seboj za varovanje voja\xc5\xa1kih taborov.\n_START_SECTION_\nPod Germanikom\n_START_PARAGRAPH_\nPod generalom Germanikom se je vojskovala proti germanskemu uporniku Arminiju, ki je deset let pred tem v bitki v Tevtobur\xc5\xa1kem gozdu popolnoma uni\xc4\x8dil XVII., XVIII. in XIX. rimsko legijo in Rimljanom povzro\xc4\x8dil eno najve\xc4\x8djih katastrof v njihovi zgodovini. Legija je slavila zmago in cesar Tiberij je zato svojemu posvojencu Germaniku v Rimu priredil veli\xc4\x8dasten sprejem.\n_START_SECTION_\nInvazija na Britanijo\n_START_PARAGRAPH_\nLegija je bila po letu 9 stacionirana v Moguntiacu v Gornji Germaniji. Leta 43 je kot ena od \xc5\xa1tirih legij pod poveljstvom Avla Placija in Klavdija sodelovala v invaziji na Britanijo. Leta 60 ali 61 je sodelovala v zatiranju upora britske kraljice Budike in se s tem zapisala v rimsko zgodovino kot ena najslavnej\xc5\xa1ih legij. V odlo\xc4\x8dilni bitki v Watling Streetu, v kateri je po Tacitu in Kasiju Dionu sodelovalo 10.000 legionarjev in pomo\xc5\xbenih vojakov, je porazila Budikino vojsko, ki je \xc5\xa1tela 230.000 mo\xc5\xbe. Po zmagi je zaslovela kot naju\xc4\x8dinkovitej\xc5\xa1a Neronova legija in ostala v Britaniji \xc5\xa1e naslednjih nekaj let, da bi obvladovala nemirna britska plemena. Leta 68 je bila preme\xc5\xa1\xc4\x8dena v Narbonsko Galijo.\n_START_SECTION_\nUpor na Renu\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 89 se je guverner Gornje Germanije Lucij Antonij Saturnin s podporo XIV. legije in XXI. legije Rapax uprl cesarju Domicijanu, vendar so njegov upor zatrli.\n_START_SECTION_\nObramba Panonije\n_START_PARAGRAPH_\nPo izgubi XXI. legije leta 92 je bila XIV. legija preme\xc5\xa1\xc4\x8dena v Panonijo, da bi jo nadomestila. Nastanila se je v Vindoboni, sedanjem Dunaju. Po vojni s Sarmati v trajansko-da\xc4\x8danskih vojnah (101\xe2\x80\x93106) so legijo premestili v Carnuntum, kjer je ostala tri stoletja. Veksilacije XIV. legije so se pod Antoninom Pijem vojskovale z Mavri, cela legija pa se je pod cesarjem Lucijem Verom udele\xc5\xbeila pohoda proti Partom. Med vojno z Markomani je imel v Carnuntu svoj \xc5\xa1tab cesar Mark Avrelij.\n_START_SECTION_\nPodpdora Septimiju Severju\n_START_PARAGRAPH_\nPo smrti cesarja Pertinaksa se je leta 193 s podporo panonskih in svojih legij za cesarja razglasil Septimij Sever. XIV. legija se je na njegovi strani vojskovala na pohodu v Rim, da bi napadla uzurpatorja Didija Julijana, in leta 194 pripomogla k porazu uzurpatorja Pescenija Nigra. Sodelovala je verjetno tudi v Severjevem pohodu proti Partom, ki se je leta 198 kon\xc4\x8dal z osvojitvijo partske prestolnice Ktezifona.\n_START_SECTION_\nPodpora cesarskim kandidatom\n_START_PARAGRAPH_\nV nemirih po smrti cesarja Valerijana je XIV. legija leta 260 podprla uzorpatorja Regalijana proti cesarju Galijenu in zatem Galijena proti Postumu iz Galskega cesarstva. Za zasluge si je zaslu\xc5\xbeila vzdevek VI Pia VI Fidelis - \xc5\xa1estkrat verna \xe2\x80\x93 \xc5\xa1estkrat zvesta. Po Galijenovi smrti je podprla galskega cesarja Viktorina (269\xe2\x80\x93271).\n_START_SECTION_\n5. stoletje\n_START_PARAGRAPH_\nNa za\xc4\x8detku 5. stoletja je bila XIV. legija \xc5\xa1e vedno v Carnuntu, po razpadu donavske meje v 430. letih pa je bila verjetno razpu\xc5\xa1\xc4\x8dena. V Notitii Dignitatum, ki je bila napisana v prvi polovici 5. stoletja, je na seznamu voja\xc5\xa1kih enot omenjena legija Quartodecimani comitatensis pod magistrom militum Trakije, ki bi lahko bila XIV. legija Gemina.'