b'\n_START_ARTICLE_\nFrommova motivacijska teorija\n_START_SECTION_\nUVOD\n_START_PARAGRAPH_\nErich Fromm je bil mednarodno priznan psihoanalitik in socialni psiholog ter pomemben predstavnik humanisti\xc4\x8dne filozofije v 20. stoletju. Rodil se je 23. marca 1900 v Nem\xc4\x8diji, v pravoverni judovski dru\xc5\xbeini. Zaradi nacisti\xc4\x8dne ideologije se je leta 1934 preselil v \xc5\xbdenevo in kasneje v New York, kjer je u\xc4\x8dil na univerzi Columbia in delal na razli\xc4\x8dnih ameri\xc5\xa1kih in\xc5\xa1titutih za psihoanalizo. Ves \xc4\x8das je vodil svojo psihiatri\xc4\x8dno ordinacijo in napisal vrsto knjig. Umrl je doma, 18. marca 1980._NEWLINE_Erich Fromm lo\xc4\x8di dve skupini ljudi. Prvo, ki je po njegovem mnenju tista, ki se bolj nagiba k imeti in jo lahko najla\xc5\xbeje motiviramo z materialnimi dobrinami. Za te osebe je zna\xc4\x8dilno, da si oblikujejo svoj status v dru\xc5\xbebi na podlagi tega kar imajo. S tem Fromm misli na materialne dobrine. Ti ljudje delajo za to, ker bi radi nekaj imeli. Druga skupina ljudi pa se bolj nagiba k biti in to skupino bomo la\xc5\xbeje motivirali z nematerialnimi dobrinami. Ta skupina ljudi zavra\xc4\x8da egocentri\xc4\x8dnost, egoizem in potrebe po materialnih dobrinah (lastnini). Ta skupina dela zato, ker bi radi nekaj bili._NEWLINE_Fromm meni, da imajo ljudje potencial nagibati se tako k imeti kot k biti, socialno okolje pa je tisto, ki uravnava v stran se bo posameznik bolj nagibal._NEWLINE_Ta teorija je ena od motivacijskih teorij, ki so lahko uporabne pri odlo\xc4\x8danju o tem katero orodje uporabiti za motiviranje razli\xc4\x8dnih oseb. Uporabimo jo lahko v razli\xc4\x8dnih kontekstih, v povezavi z delom, \xc5\xa1olo, vzgojo. Tako kot druge motivacijske teorije nam tudi Fromm s svojo teorijo sku\xc5\xa1a pojasniti, kako razli\xc4\x8dne lastnosti posameznikov vplivajo na to, zakaj in kako nekaj po\xc4\x8dno.\n_START_SECTION_\nIMETI ALI BITI?\n_START_PARAGRAPH_\nRazlika med imeti ali biti je po Frommovem mnenju sprta z zdravo pametjo. Imeti naj bi bila namre\xc4\x8d temeljna naloga na\xc5\xa1ega \xc5\xbeivljenja \xe2\x80\x93 da bi lahko \xc5\xbeiveli, moramo namre\xc4\x8d imeti stvari. Stvari moramo imeti, \xc4\x8de jih \xc5\xbeelimo u\xc5\xbeivati. Posledi\xc4\x8dno pa si te\xc5\xbeko zastavimo vpra\xc5\xa1anje \xe2\x80\x93 imeti ali biti? Predvsem je to te\xc5\xbeko v kulturi, v kateri je najvi\xc5\xa1ji cilj jasno imeti. \xc5\xbdelimo si imeti vse ve\xc4\x8d in ve\xc4\x8d. Gre za kulturo v kateri je mogo\xc4\x8de o nekom re\xc4\x8di, da izgleda kot milijon dolarjev. V dana\xc5\xa1nji dru\xc5\xbebi tudi pogosto velja, da je tisti, ki ni\xc4\x8desar nima, sam ni\xc4\x8d._NEWLINE_Kljub temu so mnogi avtorji \xc5\xbee pred Frommom izbiro med imeti in biti postavili v sredi\xc5\xa1\xc4\x8de svojih naukov. Buda tako na primer u\xc4\x8di, da ne smemo hrepeneti po imetju, \xc4\x8de \xc5\xbeelimo dose\xc4\x8di najvi\xc5\xa1jo stopnjo \xc4\x8dlovekovega razvoja. Tudi Jezus nas u\xc4\x8di: Kdor namre\xc4\x8d ho\xc4\x8de svoje \xc5\xbeivljenje re\xc5\xa1iti, ga bo izgubil; kdor pa izgubi svoje \xc5\xbeivljenje zaradi mene, ga bo re\xc5\xa1il. Kaj namre\xc4\x8d pomaga \xc4\x8dloveku, \xc4\x8de si ves svet pridobi, sebe pa pogubi ali zapravi?. Mojster Eckhart pa je trdil, da je pogoj za duhovno bogatenje in doseganje mo\xc4\x8di to, da nimamo ni\xc4\x8desar, da smo odprti in prazni. Marx je u\xc4\x8dil, da je bogastvo to\xc4\x8dno tako zlo kot rev\xc5\xa1\xc4\x8dina in da bi moral biti na\xc5\xa1 cilj biti veliki, ne pa imeti veliko. Empiri\xc4\x8dni antropolo\xc5\xa1ki in psihoanaliti\xc4\x8dni podatki ka\xc5\xbeejo, da sta dva temeljna na\xc4\x8dina do\xc5\xbeivljanja prav imeti in biti. Njuna mo\xc4\x8d dolo\xc4\x8da razlike med zna\xc4\x8daji posameznikov in razli\xc4\x8dne vrste dru\xc5\xbebenega zna\xc4\x8daja._NEWLINE_\xc5\xbdivimo v dru\xc5\xbebi katere sam obstoj temelji na zasebni lastnini, dobi\xc4\x8dku in mo\xc4\x8di, kar povzro\xc4\x8da to, da so na\xc5\xa1e presoje skrajno pristranske. V dana\xc5\xa1nji dru\xc5\xbebi so pridobivati, imeti v lasti in ustvarjati dobi\xc4\x8dek svete in neodtujljive pravice posameznika. Tako vrsto lastnine imenujemo zasebna lastnina, ker je oseba, ki jo ima v lasti, njen edini gospodar in ima posledi\xc4\x8dno vso pravico, da druge prikraj\xc5\xa1a za to, da jo uporabljajo in u\xc5\xbeivajo v njej. Zna\xc4\x8daj \xc4\x8dlanov dru\xc5\xbebe oblikujejo med drugim tudi pravila, po katerih dru\xc5\xbeba deluje. V industrijski dru\xc5\xbebi so to: \xc5\xbeelja po pridobivanju lastnine, jo obdr\xc5\xbeati in pove\xc4\x8dati, da se ustvarja dobi\xc4\x8dek. Tiste, ki imajo neko lastnino, drugi ob\xc4\x8dudujejo, jim zavidajo in jih imajo za ve\xc4\x8dvredne._NEWLINE_Fromm omenja tudi, da mogo\xc4\x8de najve\xc4\x8djega zadovoljstva ne ponuja posedovanje stvari, pa\xc4\x8d pa \xc5\xbeivih bitij. V patriarhalni dru\xc5\xbebi ima tudi najrevnej\xc5\xa1i mo\xc5\xa1ki svojo lastnino \xe2\x80\x93 svojo \xc5\xbeeno, svoje otroke, svoje \xc5\xbeivali. Je njihov popolni gospodar, ki so mu prepu\xc5\xa1\xc4\x8deni na milost in nemilost. Taka mo\xc5\xa1ka prevlada v patriarhalni ureditvi je trajala 6-7 tiso\xc4\x8dletij in \xc5\xa1e vedno prevladuje v najrevnej\xc5\xa1ih dr\xc5\xbeavah in med najrevnej\xc5\xa1imi dru\xc5\xbebenimi sloji. V bogatej\xc5\xa1ih dru\xc5\xbebah se ta prevlada po\xc4\x8dasi zmanj\xc5\xa1uje. Vpra\xc5\xa1anje pa je, kako bodo zdaj, ko se patriarhalno lastni\xc5\xa1tvo nad osebami po\xc4\x8dasi umika, povpre\xc4\x8dni dr\xc5\xbeavljani visoko razvite industrijske dru\xc5\xbebe razvili svojo strast po pridobivanju? Odgovor je: tako, da bodo podro\xc4\x8dje lastni\xc5\xa1tva raz\xc5\xa1irili in vanj vklju\xc4\x8dili prijatelje, ljubice, potovanja, umetni\xc5\xa1ke predmete. Omeniti velja tudi, da so bili neko\xc4\x8d ljudje na svojo lastnino zelo navezani. Stvar so kupili zato, da so jo ohranili. Danes pa je poudarjena potro\xc5\xa1nja, ne ohranjanje._NEWLINE_Fromm v eni od svojih razprav Anatomija \xc4\x8dlovekove uni\xc4\x8devalnosti opozori na razliko med dvema vrstama dra\xc5\xbeljajev. Prvi so tisti, ki pove\xc4\x8dujejo dejavnost, drugi pa tisti, ki pove\xc4\x8dujejo nedejavnost. Meni, da bolj kot nas dra\xc5\xbeljaj sili v nedejavnost, pogosteje se mora spremeniti njegova jakost in vrsta. \xc4\x8cim bolj pa nek dra\xc5\xbeljaj spodbuja na\xc5\xa1o dejavnost, dalj\xc5\xa1e je njegovo po\xc5\xbeivljajo\xc4\x8de delovanje in manj smo prisiljeni spreminjati njegovo mo\xc4\x8d in vsebino. Govori tudi o tem, da moramo osvoboditi na\xc5\xa1e strasti, tj. \xc5\xbeeljo po ljubezni, po svobodi, uni\xc4\x8devanju, mu\xc4\x8denju, nadzoru in uklonitvi, prisiljene povezave z na\xc5\xa1imi goni. Goni so namre\xc4\x8d naravna kategorija, strasti pa sodijo v sociobiolo\xc5\xa1ko, zgodovinsko kategorijo. \xc4\x8ceprav njihov namen ni neposredno fizi\xc4\x8dno pre\xc5\xbeivetje, te te\xc5\xbenje niso \xc5\xa1ibkej\xc5\xa1e kot goni. Oblikujejo namre\xc4\x8d osnovo \xc4\x8dlovekovega zanimanja za \xc5\xbeivljenje, njegovo vznemirjenje. Iz njih izhajajo sanje, umetnost, vera, miti, dramatika. \xc4\x8clovek ne more pre\xc5\xbeiveti samo kot predmet. \xc4\x8ce ga zreduciramo na stopnjo stroja, da se samo prehranjuje, razmno\xc5\xbeuje in nabira stvari v resnici zelo trpi, \xc4\x8deprav ima vso varnost, ki jo potrebuje. \xc4\x8clovek i\xc5\xa1\xc4\x8de dramati\xc4\x8dnost in vzenemerjenje, ko se ne more zadovoljiti na vi\xc5\xa1jem nivoju pa si sam ustvari dramati\xc4\x8dnost destrukcije. Sodobno stanje misli tako spodbuja aksiom, da je motivacija lahko mo\xc4\x8dna samo v primeru, ko slu\xc5\xbei organski potrebi. To pomeni, da lahko le goni spro\xc5\xbeijo res mo\xc4\x8dno motivacijo. \xc4\x8ce pa pogledamo holisti\xc4\x8dno predpostavko, nam postane jasno, da moramo na \xc4\x8dlove\xc5\xa1ke strasti gledati v okviru funkcij, ki jih imajo v \xc5\xbeivljenjskem procesu na\xc5\xa1ega organizma. Njihova intenzivnost ni odvisna od posameznih fiziolo\xc5\xa1kih potreb, ampak od potrebe organizma da pre\xc5\xbeivi, raste in se razvija tako fizi\xc4\x8dno kot mentalno. Te strasti pa si lahko privo\xc5\xa1\xc4\x8dimo \xc5\xa1ele takrat, ko smo zadovoljili na\xc5\xa1e ni\xc5\xbeje potrebe. Ljudje delajo samomore tudi zato, ker ne morejo realizirati svojih \xc5\xbeelja po ljubezni, mo\xc4\x8di in po slavi. Samomorov zaradi spolne nepote\xc5\xa1itve prakti\xc4\x8dno ni. \xc5\xa0ele negonske \xc5\xbeelje \xc4\x8dloveka vzbudijo, razvnamejo, naredijo \xc4\x8dlovekovo \xc5\xbeivljenje vredno. Te strasti so tako mo\xc4\x8dne zato, ker brez njih \xc4\x8dlovek ne bi bil ve\xc4\x8d \xc4\x8dlovek. Te strasti \xc4\x8dloveka iz golega predmeta preoblikujejo v junaka, v bitje, ki se kljub tiso\xc4\x8dim oviram trudi v \xc5\xbeivljenju poiskati smisel, v bitje, ki si \xc5\xbeeli biti.\n_START_SECTION_\nSpremembe v jeziku k imeti\n_START_PARAGRAPH_\nPrevladovanje usmeritve k imeti lahko v zadnjih stoletjih razberemo tudi v vse pogostej\xc5\xa1i rabi samostalnikov in vse redkej\xc5\xa1i rabi glagolov v zahodnih jezikih. Samostalnik je namre\xc4\x8d ustrezna oznaka za stvar. Lahko na primer re\xc4\x8demo, da nekaj imamo. Lahko si lastimo kolo, hi\xc5\xa1o, knjigo, avto. Dejavnost ali potek pa izra\xc5\xbeamo z glagoli, kot so na primer sem, ljubim, \xc5\xbeelim, sovra\xc5\xbeim. Vse pogosteje dejavnosti izra\xc5\xbeamo z izrazi za posedovanje, kar pomeni, da namesto glagola pogosto uporabimo samostalnik. Iz tega pa lahko razberemo, da smo vse bolj usmerjeni k imeti._NEWLINE_V dvesto letih po Du Maraisu se je te\xc5\xbenja po nadome\xc5\xa1\xc4\x8danju glagolov s samostalniki raz\xc5\xa1irila do te mere, da bi si to tudi on najbr\xc5\xbe te\xc5\xbeko predstavljal. Za primer lahko vzamemo zna\xc4\x8dilen in mogo\xc4\x8de nekoliko pretiran primer iz dana\xc5\xa1njega jezika. Oseba si, na primer, poi\xc5\xa1\xc4\x8de pomo\xc4\x8d psihoanalitika in pogovor za\xc4\x8dne tako: Doktor, imam problem. Imam te\xc5\xbeave zaradi nespe\xc4\x8dnosti. \xc4\x8ceprav imam lepo hi\xc5\xa1o, krasne otroke in sre\xc4\x8den zakon, imam veliko skrbi. Pred nekaj desetletji bi bolnik namesto imam problem najverjetneje rekel nekaj v smislu, v stiski sem. \xc4\x8custvo se tako spremeni v nekaj, kar posameznik ima, tj. problem. Problem pa je abstrakten izraz za vse vrste te\xc5\xbeav. Problema ne moremo imeti, ker to ni stvar, ki bi si jo lahko lastili. To pomeni, da posameznik sebe spremeni v problem. Tak na\xc4\x8din govora razkriva posameznikovo in dru\xc5\xbebeno skrito, nezavedno odtujenost.\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdIVETI, DA BI IMELI\n_START_PARAGRAPH_\nOb\xc4\x8dutek, da moramo nekaj imeti, da si nekaj lastimo se danes ka\xc5\xbee tudi v odnosih. \xc4\x8clovek na primer govori o svojem zdravniku, svojem u\xc4\x8ditelju, svojem \xc5\xa1efu, svojih delavcih. Lastimo pa si tudi predmete in ob\xc4\x8dutja. Tako ljudje govorijo o svoji bolezni, svojih operacijah, svojih bole\xc4\x8dinah. Verjamejo, da sta zdravje in bolezen njihova last. Lastnino pa lahko posamezniku predstavljajo \xc5\xbee misli in navade. Nekoga, ki zajtrkuje vsak dan, ob enaki uri, isto hrano, bo vznemirila \xc5\xbee najmanj\xc5\xa1a sprememba, saj je njegova navada postala lastnina in \xc4\x8de bi jo izgubil, bi izgubil tudi svoj ob\xc4\x8dutek varnosti._NEWLINE_Fromm  opozarja, da se lahko bralcu taka predstavitev usmerjenosti na imeti, zdi enostranska in preve\xc4\x8d negativna. S tako predstavitvijo si je avtor \xc5\xbeelel prikazati dru\xc5\xbebeno prevladujo\xc4\x8do naravnanost tako, da bi bila \xc4\x8dim jasnej\xc5\xa1a. Opozarja pa, da je vse bolj raz\xc5\xa1irjen odnos mladih, ki je zelo druga\xc4\x8den od odnosa ve\xc4\x8dine. Med mladimi je opazen vzorec potro\xc5\xa1nje, ki ni prikrita oblika pridobitni\xc5\xa1tva in posedovanja, gre namre\xc4\x8d za izraze pristnega veselja ob tem, kar po\xc4\x8dnejo. Mladi potujejo dale\xc4\x8d, \xc4\x8detudi je potovanje pogosto naporno. To naredijo zato, da sli\xc5\xa1ijo glasbo, ki jim je v\xc5\xa1e\xc4\x8d, da vidijo kraj, ki si ga \xc5\xbeelijo videti in da spoznajo ljudi, ki si jih \xc5\xbeelijo spoznati. \xc4\x8ceprav mogo\xc4\x8de niso popolnoma resni, pripravljeni in zbrani, si mladi po Frommovem upajo biti. Kar je najpomembnej\xc5\xa1e pa je to, da jih ne zanima, kaj bodo dobili v zameno in kaj bodo lahko obdr\xc5\xbeali.\n_START_SECTION_\nZatiranje upora\n_START_PARAGRAPH_\nVsem \xc5\xbeivim bitjem je skupna te\xc5\xbenja k rasti v skladu s svojo lastno naravo. Zato se upiramo vsakemu poskusu, ki bi lahko kakorkoli oviral na\xc5\xa1o rast. Po Frommovem mnenju se proti temu uporablja heteronomna sila proti \xc5\xbeivim bitjem (sila, ki nas sku\xc5\xa1a usmeriti v drugo smer, nasprotno na\xc5\xa1i zgradbi, ki lahko \xc5\xa1koduje na\xc5\xa1emu razvoju). Oseba, ki raste se je prisiljena odre\xc4\x8di svoji lastni volji in zanimanjem in mora prevzeti voljo, \xc5\xbeelje in \xc4\x8dustva, ki v resnici niso njena, ampak so ji vsiljena preko dru\xc5\xbebenih vzorcev mi\xc5\xa1ljenja in \xc4\x8dustvovanja. Dru\xc5\xbeba mora tako poiskati na\xc4\x8dine, kako bo posamezniku zlomila voljo, ne da bi se on tega zavedal. To pa po\xc4\x8dne z zapletenim procesom nagrad, kazni, indoktriniranja in ustrezne ideologije. Ve\xc4\x8dina ljudi potem misli, da se v resnici vedejo v skladu s svojo voljo in se ne zavedajo, da je njihova volja v resnici zmanipulirana._NEWLINE_S podkupovanjem in izsiljevanjem, s spretnim pogojevanjem lahko \xc4\x8dloveka prepri\xc4\x8damo, da opusti svojo vero in se spreobrne v nesebe, v robota. \xc4\x8cloveka tako prikraj\xc5\xa1amo za najbolj\xc5\xa1e kar ima, za to, da je \xc4\x8dlovek in ne stvar._NEWLINE_Verjetno najte\xc5\xbeje je voljo zatreti v spolnosti, ker naj bi \xc5\xa1lo v tem primeru za mo\xc4\x8dno naravno te\xc5\xbenjo, ki jo je te\xc5\xbeje obvladati kot vse druge te\xc5\xbenje. Dru\xc5\xbeba se potem bojuje proti spolnim \xc5\xbeeljam bolj kot proti katerikoli drugi \xc4\x8dlovekovi \xc5\xbeelji. Tako obsojajo spolnost zaradi raznih razlogov od moralnih (spolnost je gre\xc5\xa1na) do zdravstvenih (samozadovoljevanje \xc5\xa1kodi telesu in zdravju). Cerkev prepoveduje kontracepcijo in Fromm meni, da pri tem v resnici ne gre za to, da bi si \xc5\xbeelela prizadevati za svetost \xc5\xbeivljenja, pa\xc4\x8d pa za to, da bi lahko omalova\xc5\xbeevala spolnost, \xc4\x8de njen namen ni razmno\xc5\xbeevanje. Razlog za sramotenje ni spolnost ampak \xc5\xbeelja po tem, da bi zatrli \xc4\x8dlovekovo voljo. Spomnimo se lahko mnogih primitivnih dru\xc5\xbeb v katerih ne poznajo prepovedi za spolnost. V njih ni izkori\xc5\xa1\xc4\x8danja in prevlade zato ni treba, da bi uklanjali voljo posameznikov. V teh dru\xc5\xbebah v spolnih odnosih u\xc5\xbeivajo brez ob\xc4\x8dutka krivde, spolna svoboda pa v teh dru\xc5\xbebah ne povzro\xc4\x8da spolne pohlepnosti. Pari se tako oblikujejo po kratkotrajnih spolnih odnosih, ne \xc5\xbeelijo menjavati svojih partnerjev a se svobodno razidejo, \xc4\x8de ljubezen mine. Zanje so spolni u\xc5\xbeitki izraz bivanja, ne pa spolnega lastni\xc5\xa1tva. Fromm poudarja, da to ne pomeni, da bi se morali vrniti k na\xc4\x8dinu \xc5\xbeivljenja prvobitnih dru\xc5\xbeb, morali bi si pa prizadevati, da gremo naprej. Spolna \xc5\xbeelja naj bi bila izraz neodvisnosti, ki se pojavi zgodaj v \xc5\xbeivljenju s samozadovoljevanjem. Namen prepovedi pa je, da v otroku vzbudimo ob\xc4\x8dutek krivde in ga naredimo bolj pokornega. Posledi\xc4\x8dno otroka \xc5\xbee kot majhnega zatremo, ga naredimo poslu\xc5\xa1nega posledi\xc4\x8dno pa tudi neustvarjalnega, nezmo\xc5\xbenega razmi\xc5\xa1ljanja s svojo glavo in predvsem ne svobodnega._NEWLINE_Usmerjenost k imeti nujno povzro\xc4\x8da \xc5\xbeeljo ali celo potrebo po mo\xc4\x8di in oblasti. \xc4\x8cloveka osre\xc4\x8dujejo premo\xc4\x8d nad drugimi, oblast in njegova sposobnost za osvajanje, plenjenje in ubijanje. Pri usmerjenosti k biti, pa sre\xc4\x8da temelji na ljubezni, zaupanju in dajanju.\n_START_SECTION_\nBiolo\xc5\xa1ki izvor potrebe po imeti\n_START_PARAGRAPH_\nPotreba po imeti ima \xc5\xa1e en izvor, to je biolo\xc5\xa1ka \xc5\xbeelja po \xc5\xbeivljenju. Ni pomebno ali smo sre\xc4\x8dni ali nesre\xc4\x8dni, na\xc5\xa1e telo si \xc5\xbeeli nesmrtnosti. In \xc5\xbeeljo po nesmrtnosti bolj kot vse drugo izpoljnjuje lastni\xc5\xa1tvo. Ravno zato ima usmerjenost k imeti danes tako veliko mo\xc4\x8d. \xc4\x8ce posameznika dolo\xc4\x8da to, kar ima, potem je nesmrten. \xc4\x8ce so stvari, ki jih imam, neuni\xc4\x8djive, sem nesmrten. V\xc4\x8dasih so za nesmrtnost v Egiptu poskrbeli z mumificiranjem, danes to po\xc4\x8dnemo z oporoko. Oporoka z zakonsko mo\xc4\x8djo dolo\xc4\x8da, kako naj ravnajo z na\xc5\xa1im premo\xc5\xbeenjem v prihodnje, z zakonom o dedovanju tako postane \xc4\x8dlovek, ki je lastnik nekega kapitala nesmrten._NEWLINE_Usmerjenost k imeti lahko bolje razumemo, \xc4\x8de upo\xc5\xa1tevamo eno od Freudovih pomembnih odkritij, to je, da pre\xc5\xbeivljajo dojen\xc4\x8dki najprej obdobje nedejavnega sprejemanja, ki mu sledi obdboje napadalnega in izkori\xc5\xa1\xc4\x8devalskega pridobivanja. Potem pa vsi ti otroci, preden dose\xc5\xbeejo zrelost, pre\xc5\xbeivijo obdobje, ki ga je Freud poimenoval analno-eroti\xc4\x8dno obdobje. Ta stopnja pogosto ostane v osebnem razvoju prevladujo\xc4\x8da in pri \xc4\x8dloveku oblikuje analni zna\xc4\x8daj. Gre za zna\xc4\x8daj, pri katerem \xc4\x8dlovek svojo energijo usmerja v pridobivanje, var\xc4\x8devanje in kopi\xc4\x8denje denarja in drugih gmotnih dobrin, pa tudi \xc4\x8dustev, gibov, besed in energije. Njegov koncept analnega zna\xc4\x8daja je v resnici huda kritika me\xc5\xa1\xc4\x8danske dru\xc5\xbebe 19. stoletja. V tej dru\xc5\xbebi so zna\xc4\x8dilnosti analnega zna\xc4\x8daja sestavljale vzor moralnega vedenja in so jih imeli za izraz \xc4\x8dlove\xc5\xa1ke narave. Freud tako predstavi ena\xc4\x8dbo denar=iztrebki. Meni, da se prevladujo\xc4\x8da usmeritev k posedovanju zgodi v obdobju pred popolno zrelostjo in je bolezenska, \xc4\x8de potem ostane stalna. Za Freuda je \xc4\x8dlovek, ki svoje \xc5\xbeivljenje posveti pridobivanju in posedovanju dobrin nevroti\xc4\x8dna, bolna oseba. In \xc4\x8de \xc5\xbeivimo v dru\xc5\xbebi, v kateri ima ve\xc4\x8dina ljudi analni zna\xc4\x8daj, je ta dru\xc5\xbeba bolna.\n_START_SECTION_\nBoj za enakost v usmerjenosti k imeti\n_START_PARAGRAPH_\nFromm omenja, da je na gospodarskem in politi\xc4\x8dnem podro\xc4\x8dju pomembna zmotna izbira med neenakostjo in popolno enakostjo dohodkov. \xc4\x8ce bi \xc5\xa1lo le za uporabno in osebno lastnino, namre\xc4\x8d za to ali ima nekdo nekaj ve\xc4\x8d kot drugi, to ne bi postal dru\xc5\xbebeni problem. \xc4\x8ce lastnina ni klju\xc4\x8dnega pomena, potem ne vzbuja zavisti. Ljudje, ki se zavzemajo za enakost v smislu, da mora biti dele\xc5\xbe vsakega enak dele\xc5\xbeu drugih, ka\xc5\xbeejo, da je njihova usmerjenost k imeti zelo mo\xc4\x8dna a jo zanikajo s svojim zavzemanjem za popolno enakost. Za njihovo skrbjo se skriva samo en motiv in to je zavist. Kdor zahteva, da imajo vsi enako, se v resnici sku\xc5\xa1a obvarovati pred zavistjo, ki jo \xc4\x8duti, \xc4\x8de ima kdorkoli ve\xc4\x8d kot on. V resnici bi morali izkoreniniti oboje, tako razko\xc5\xa1je kot rev\xc5\xa1\xc4\x8dino. Enakost ne bi smela pomeniti enake koli\xc4\x8dine nekih dobrin, temve\xc4\x8d to, da se dohodki ne bi smeli razlikovati toliko, da bi za razli\xc4\x8dne skupine nastale razli\xc4\x8dne \xc5\xbeivljenjske razmere.\n_START_SECTION_\nEksistencialni pomen usmerjenosti k imeti\n_START_PARAGRAPH_\nDa lahko pre\xc5\xbeivimo, potrebujemo nekatere stvari. Moramo jih hraniti, skrbeti zanje, jih uporabljati. Tako lahko skrbimo za svoje telo, zavetje, obla\xc4\x8dila, orodja. V tem primeru govorimo o eksistencialni usmerjenosti k imeti, ki je nekaj popolnoma drugega kot zna\xc4\x8dajska usmerjenost k imeti, o kateri smo govorili do sedaj. Slednja se namre\xc4\x8d razvije zaradi vpliva dru\xc5\xbebenih razmer na \xc4\x8dlove\xc5\xa1ki rod in ni prirojena. Kot taka je tudi v navzkri\xc5\xbeju z usmerjenostjo k biti.\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdIVETI, DA BI  BILI\n_START_PARAGRAPH_\nPri usmerjenosti k biti moramo poudariti, da je to usmerjenost, ki jo te\xc5\xbeko opi\xc5\xa1emo z besedami. Nih\xc4\x8de od nas namre\xc4\x8d ne more v celoti opisati izraza zanimanja, navdu\xc5\xa1enja, ljubezni do \xc5\xbeivljenja ali sovra\xc5\xa1tva, ki ga lahko opazi v o\xc4\x8deh nekoga drugega. Opisati ne moremo niti pestrosti izrazov na obrazu, hoje, dr\xc5\xbee ali na\xc4\x8dina govora, zna\xc4\x8dilnega za nekega \xc4\x8dloveka. Do\xc5\xbeivetij ne moremo opisati z besedami. Besede sicer lahko ka\xc5\xbeejo na do\xc5\xbeivetje, niso pa do\xc5\xbeivetje samo. Ko izrazimo tisto, kar do\xc5\xbeivljamo z mislimi in besedami, do\xc5\xbeivetje \xc5\xbee mine. Zato bivanja ne moremo nikakor opisati z besedami. Max Hunziger je Frommu predlagal uporabo prispodobe: da modro steklo na svetlobi izgleda modro, to pa zato, ker prepu\xc5\xa1\xc4\x8da le modre \xc5\xbearke (jih odbija), vse druge pa vpija. To pomeni, da steklo imenujemo modro zato, ker odbija modre \xc5\xbearke. Imenujemo ga po tem, kar oddaja, ne po tem kar zadr\xc5\xbeuje._NEWLINE_Usmerjenost k biti se lahko pojavi, \xc4\x8de zmanj\xc5\xa1amo usmerjenost k imeti oz. k ne biti. Ko nehamo iskati varnost in identiteto tako, da se oklepamo tega, kar si lastimo tj. svojega jaza in svoje lastnine. Za ve\xc4\x8dino ljudi je to prete\xc5\xbeko. Vsak poskus povzro\xc4\x8di hud strah in ob\xc4\x8dutek izgube varnosti. Osnovni pogoji za usmerjenost k biti so neodvisnost, svoboda in kriti\xc4\x8dni razum.\n_START_SECTION_\nDejavnost proti nedejavnosti v usmerjenosti k biti\n_START_PARAGRAPH_\nPomembno je, da opozorimo, da se nedejavnost in bivanje izklju\xc4\x8dujeta. V dana\xc5\xa1nji rabi besedo dejavnost opredelimo kot zna\xc4\x8dilnost vedenja, ki z uporabo neke energije povzro\xc4\x8di viden u\xc4\x8dinek. Dejavni so kmetje, delavci, prodajalci, zdravniki. Dejavnost se v tem pojmovanju nana\xc5\xa1a na vedenje, ne pa na osebo. Vseeno je, ali so ti ljudje notranje ali zunanje motivirani. Vseeno je tudi, ali jih to kar po\xc4\x8dnejo zanima in ali jim daje neko zadovoljstvo. Tako pojmovanje pravzaprav ne dela razlike med dejavnostjo in zaposlenostjo. Razliko med njima pa lahko pojasnimo z uporabo pojmov odtujena in neodtujena dejavnost._NEWLINE_Pri odtujeni dejavnosti ne do\xc5\xbeivljamo sebe kot izvr\xc5\xa1evalca svoje dejavnosti, ampak do\xc5\xbeivljamo posledico svoje dejavnosti. Pri taki dejavnosti v resnici ne delujem jaz, ampak name delujejo neke zunanje ali notranje sile. Od izida svoje dejavnosti sem pravzaprav lo\xc4\x8den. O\xc4\x8diten primer odtujene dejavnosti na podro\xc4\x8dju du\xc5\xa1evnih bolezni predstavljajo kompulzivno obsesivne osebe. \xc5\xbdene jih namre\xc4\x8d dolo\xc4\x8dena notranja nuja, da nekaj naredijo proti svoji volji \xe2\x80\x93 tako na primer \xc5\xa1tejejo korake, ponavljajo stvake, opravljajo obrede. Pri sledenju takim ciljem so lahko celo izjemno dejavni, a raziskave ka\xc5\xbeejo, da jih \xc5\xbeene neka notranja sila, ki se je sploh ne zavedajo._NEWLINE_Pri neodtujeni dejavnosti pa do\xc5\xbeivljamo sebe kot osebek svoje dejavnosti. To pomeni, da nekaj naredim, ustvarim in ostanem povezan s tem kar ustvarim. Moja dejavnost izra\xc5\xbea moje sposobnosti. To pa pomeni, da sva jaz in moja dejavnost v resnici isto. Temu re\xc4\x8demo ustvarjalna dejavnost. Izraz ustvarjalna tukaj ni uporabljen za ozna\xc4\x8devanje posameznikove sposobnosti po definiciji, da ustvari nekaj novega, izvirnega in uporabnega. Dogajanje v ljudeh, ki se zavedajo sebe, ki ne gledajo dreves ampak jih vidijo, ki berejo neko pesem, knjigo in v sebi do\xc5\xbeivijo tok \xc4\x8dustev, ki jih pesnih izra\xc5\xbea v besedah, je lahko zelo ustvarjalno, \xc4\x8deprav ni\xc4\x8desar ne ustvarjajo. Ustvarjalna dejavnost za Fromma pomeni stanje notranje dejavnosti. To ni nujno povezano z ustvarjanjem ne\xc4\x8desa koristnega. Je zna\xc4\x8dajska usmerjenost, ki jo zmoremo vsi ljudje, \xc4\x8de le nismo \xc4\x8dustveno pohabljeni. Taki ljudje o\xc5\xbeivijo vse, \xc4\x8desar se dotaknejo, razvijajo svoje sposobnosti in navdihujejo druge.\n_START_SECTION_\nResni\xc4\x8dnost v usmerjenosti k biti\n_START_PARAGRAPH_\nDo sedaj smo usmerjenost k biti razlagali kot naspotje usmerjenosti k imeti. Pomembno je, da jo primerjamo \xc5\xa1e z videzom oz. dozdevanjem. \xc4\x8ce se nekdo ka\xc5\xbee kot prijaznega, a je njegova prijaznost samo krinka s katero prikriva svojo izkori\xc5\xa1\xc4\x8devalsko naravo. \xc4\x8ce se nekdo dela pogumnega, a je v resnici skrajno ne\xc4\x8dimern in prestra\xc5\xa1en, \xc4\x8de izra\xc5\xbea ljubezen do domovine, a gre v resnici za sebi\xc4\x8dne koristi \xe2\x80\x93 potem je videz, torej moje vedenje v javnosti v nasprotju s silami, ki me vodijo. Posameznikovo vedenje se potem razlikuje od mojega zna\xc4\x8daja._NEWLINE_Najve\xc4\x8dji dose\xc5\xbeek Freudove psihoanalize je po Frommovem mnenju prav razumevanje neskladnosti med vedenjem in zna\xc4\x8dajem. Med krinko in resnico, ki jo nekdo prikriva. Freud je razvil postopke (razlaga sanj, metoda prostih asociacij), s katerimi je \xc5\xbeelel razkriti nagonske \xc5\xbeelje, ki so potla\xc4\x8dene v otro\xc5\xa1tvu. Kar je potla\xc4\x8deno, so zgodnje in \xe2\x80\x93 kot meni Fromm \xe2\x80\x93 poznej\xc5\xa1e travmati\xc4\x8dne \xc5\xbeelje in strahovi. Trditev, da je resnica potla\xc4\x8dena temelji na predpostavki, da neko resnico poznamo in da to znanje potla\xc4\x8dimo. Druga\xc4\x8de povedano lahko re\xc4\x8demo, da obstaja nezavedno znanje. Frommove izu\xc5\xa1nje iz psihoanalize ka\xc5\xbeejo da to dr\xc5\xbei. Vsak od nas zazna resni\xc4\x8dnost in tega ne moremo prepre\xc4\x8diti. Na\xc5\xa1a \xc4\x8dutila so narejena tako, da vidijo, sli\xc5\xa1ijo, tipajo in vonjajo vsaki\xc4\x8d, ko pridejo v stik z resni\xc4\x8dnostjo. Tudi na\xc5\xa1 razum je narejen tako, da spozna resni\xc4\x8dnost in da stvari vidi take kot so. Mi vsaki\xc4\x8d \xc4\x8dutimo kdaj sre\xc4\x8damo nevarno osebo. Vemo tudi kdaj sre\xc4\x8damo osebo, ki ji lahko povsem zaupamo. Vemo tudi kdaj nam nekdo la\xc5\xbee in kdaj nas izkori\xc5\xa1\xc4\x8da ter kdaj varamo sami sebe. Vemo prakti\xc4\x8dno vse kar moramo vedeti o \xc4\x8dlove\xc5\xa1kem vedenju. Na\xc5\xa1i predniki so se svojega znanja zavedali in so ga uporabljali, mi pa svoje zavedanje potla\xc4\x8dimo, ker bi zavedanje resnice pozvro\xc4\x8dilo, da bi postalo na\xc5\xa1e \xc5\xbeivljenje te\xc5\xbeavo in preve\xc4\x8d nevarno. Zato, da pred seboj skrivamo to kar vemo porabimo ogromne koli\xc4\x8dine energije. Paolo Coelho v svoji knjigi Alkimist pravi, da je lahko \xc4\x8dlovek sre\xc4\x8den, \xc4\x8de spo\xc5\xa1tuje eno pravilo, da nikoli ne la\xc5\xbee sebi.\n_START_SECTION_\nStrah pred smrtjo\n_START_PARAGRAPH_\nStrah pred tem, da bomo izgubili imetje je neizogibna posledica ob\xc4\x8dutka varnosti, ki temelji na tem, kar imamo. Ali imajo strah pred smrtjo le starej\xc5\xa1i ljudje in bolni? Ali se smrti boji vsak od nas? Ali se strah pred smrtjo povezuje in se ga bolj zavedamo s starostjo? O tem lahko le previdno sklepamo. Mogo\xc4\x8de je pomembno opozoriti da obstaja globoko ukoreninjena \xc5\xbeelja po nesmrtnosti, ki se ka\xc5\xbee v mnogih obredih in verovanjih. Samo na en na\xc4\x8din \xe2\x80\x93 ta na\xc4\x8din so u\xc4\x8dili Buda, Jezus, stoiki, mojster Eckhart \xe2\x80\x93 lahko premagamo strah pred smrtjo. To je tako, da se ne oklepamo \xc5\xbeivljenja in da ne do\xc5\xbeivljamo \xc5\xbeivljenja kot lastnino. Strah je to\xc4\x8dno to, kar mislimo da je. Je strah pred tem, da se bo \xc5\xbeivljenje kon\xc4\x8dalo. Epikur meni, da se nas smrt ne ti\xc4\x8de. Dokler \xc5\xbeivimo, smrti \xc5\xa1e ni. Ko pa smrt pride, nas ni ve\xc4\x8d._NEWLINE_Strah pred smrtjo se zato zdi nerazumen, razen \xc4\x8de \xc5\xbeivljenja ne do\xc5\xbeivljamo kot lastnino. Takrat se ne bojimo smrti, ampak tega, da bi izgubili to, kar imamo: svoje telo, svoj jaz, svoje imetje, svojo identiteto. \xc4\x8ce \xc5\xbeivimo v \xc5\xbeelji po imeti, se smrti bojimo. Prenehanje na\xc5\xa1ega strahu pred smrtjo bi moralo biti trajno prizadevanje od \xc5\xbeivljenja k imeti do \xc5\xbeivljenja k biti. Spinoza pravi, da modrec misli na \xc5\xbeivljenje, ne na smrt. Navodilo kako umreti, je v resnici enako navodilu kako \xc5\xbeiveti. Bolj kot se otresamo pohlepa po posedovanju v vseh njegovih oblika\xc5\xa1, posebno samoljubnosti, manj nas bo strah umreti, ker s smrtjo ne bomo ni\xc4\x8desar izgubili.\n_START_SECTION_\nIMETI IN BITI V VSAKDANJEM \xc5\xbdIVLJENJU\n_START_PARAGRAPH_\n\xc4\x8clove\xc5\xa1ka narava obsega obe usmerjenost \xe2\x80\x93 k imeti in k biti. Na\xc5\xa1 nagon po pre\xc5\xbeivetju res bolj spodbuja usmerjenost k imeti, ampak sebi\xc4\x8dnost in lenoba nista edini prirojeni nagnjenji \xc4\x8dloveka. Imamo tudi globoko ukoreninjeno usmerjenost k biti: da izrazimo na\xc5\xa1e zmo\xc5\xbenosti, da smo dejavni, da se povezujemo z drugimi, da pobegnemo iz jetni\xc5\xa1ke celice sebi\xc4\x8dnosti. Potrebo po dajanju, po tem da bi nekaj delili z drugimi lahko danes najdemo v razli\xc4\x8dnih poklicih od medicinskih sester, do re\xc5\xa1evalcev, do krvodajalcev. V zgodovini je veliko primerov, ko so se sinovi in h\xc4\x8dere bogata\xc5\xa1ev odrekli \xc5\xbeivljenju osamljenosti in brezdelja, ki jim je bilo omogo\xc4\x8deno. Primer so na primer sinovi in h\xc4\x8dere bogata\xc5\xa1ev v rismskem cesarstvu, ki so prevzeli vero siroma\xc5\xa1tva in ljubezni. Primer je Buda, ki je bil princ in bi si lahko privo\xc5\xa1\xc4\x8dil vse, a je odkril, da imetje in pohlep povzro\xc4\x8data nesre\xc4\x8do in trpljenje. V 2. polovici 19. stoletja so se pojavili narodniki. To so sinovi in h\xc4\x8dere ruskega znornjega razreda, mladi ljudje, ki so zapustili svoje dru\xc5\xbeine in se pridru\xc5\xbeili revnim kmetom, z njimi \xc5\xbeiveli in jim pomagali polo\xc5\xbeiti enega od temeljev revolucionarnega boja v Rusiji. Tudi danes veliko mladih odhaja in i\xc5\xa1\xc4\x8de nov \xc5\xbeivljenjski slog, a ostajajo nezadovoljni, ker se zdi, da nikakr\xc5\xa1no ustvarjalno prizadevanje nima mo\xc5\xbenosti za uspeh._NEWLINE_\xc4\x8ce sem kar imam, in \xc4\x8de zgubim, kar imam, kdo sem? Nih\xc4\x8de. Sem pora\xc5\xbeen, obupan, beden dokaz zgre\xc5\xa1enega na\xc4\x8dina \xc5\xbeivljenja. Nenehno me skrbi, da bom to kar imam izgubil. Bojim se tatov, gospodarskih sprememb, revolucij, bolezni, ljubezni, svobode. Sem kroni\xc4\x8dni hipohonder, bojim se da bom izgubil vse kar imam. Zato se za\xc4\x8dnem braniti, postajam te\xc5\xbeaven, sumni\xc4\x8dav, osamljen, \xc5\xbeelim si vedno ve\xc4\x8d, da bi se lahko obvaroval. Tega pri usmerjenosti k biti ni. \xc4\x8ce sem, kdor sem, in ne to, kar imam, mi nih\xc4\x8de ne more vzeti moje gotovosti, ne more mi je ogroziti, kot tudi ne moje samopodobe. Moje sredi\xc5\xa1\xc4\x8de je v meni. Lahko sem in lahko izra\xc5\xbeam svoje sposobnosti, to je del mojega zna\xc4\x8daja in je odvisno odmene. Kar dr\xc5\xbei za normalen potek \xc5\xbeivljenja, ne pa tudi za hude bolezni, mu\xc4\x8denje, itd._NEWLINE_Danes je za ve\xc4\x8dino ljudi mogo\xc4\x8de edini na\xc4\x8din \xc5\xbeivljenja tak, ki temelji na imeti. Tem ljudem te\xc5\xbeko razlo\xc5\xbeimo, kak\xc5\xa1en je na\xc4\x8din \xc5\xbeivljenja, ki temelji na biti in jim pojasnimo, da je te\xc5\xbenja po posedovanju le ena od mo\xc5\xbenosti.\n_START_SECTION_\nImeti ali porabljati?\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xa0e ena oblika v kateri se izra\xc5\xbea posedovanje je u\xc5\xbeivanje ne\xc4\x8desa. Zau\xc5\xbeiti nekaj, recimo hrano, je namre\xc4\x8d starodavna oblika posedovanja. Na dolo\xc4\x8deni razvojni stopnji namre\xc4\x8d vsak otrok stvari, ki si jih \xc5\xbeeli daje v usta, saj je to njegov na\xc4\x8din prila\xc5\xa1\xc4\x8danja. Podobno so ljudo\xc5\xbeerci verjeli, da bodo, \xc4\x8de pojedo \xc4\x8dloveka, pridobili njegovo mo\xc4\x8d. Potro\xc5\xa1ni\xc5\xa1tvo je po Frommovem mnenju ena od oblik posedovanja, ki je v dana\xc5\xa1nji dru\xc5\xbebi mogo\xc4\x8de celo najpomembnej\xc5\xa1a. Po eni strani potro\xc5\xa1ni\xc5\xa1tvo bla\xc5\xbei tesnobo, saj nam tistega kar imamo nih\xc4\x8de ne more vzeti, po drugi strani pa zahteva, da dobivamo vse ve\xc4\x8d in ve\xc4\x8d, saj nas to, kar smo pridobili kmalu ne zadovolji ve\xc4\x8d.\n_START_SECTION_\nImeti ali biti in u\xc4\x8denje\n_START_PARAGRAPH_\nRazliko med imeti in biti se da dobro ponazoriti s primerom u\xc4\x8denja. \xc5\xa0tudentje, ki so usmerjeni k imeti, poslu\xc5\xa1ajo predavanja, sli\xc5\xa1ijo besede in razumejo njihovo logi\xc4\x8dno zgradbo in njihov pomen ter zapi\xc5\xa1ejo \xc4\x8dim ve\xc4\x8d besed v svoje zvezke, da bi se kasneje lahko u\xc4\x8dili iz svojih zapiskov in tako naredili izpit. Vsebina pa ne postane del njihove miselne sheme in jih zato ne obogati in raz\xc5\xa1irja njihovih obzorij. Besede, ki jih sli\xc5\xa1ijo preoblikujejo v trdne miselne sklope in teorije, te pa potem uskladi\xc5\xa1\xc4\x8dijo. \xc5\xa0tudent tako postane lastnik zbirke trditev nekoga drugega, ostane oddaljen od te vsebine. Taki \xc5\xa1tudentje imajo en cilj: ohraniti to, \xc4\x8desar so se nau\xc4\x8dili tako, da si to zapi\xc5\xa1ejo, ali pa trdno vtisnejo v spomin. Takim \xc5\xa1tudentom ni treba ustvariti ni\xc4\x8desar novega, novost namre\xc4\x8d ogro\xc5\xbea njihov skupek podatkov, ki jih imajo na voljo._NEWLINE_Pri \xc5\xa1tudentih, ki so v odnosu do sveta usmerjeni k biti, pa je u\xc4\x8denje povsem druga\xc4\x8dno. \xc5\xbde na predavanja ne pridejo kot nepopisani listi. Vnaprej namre\xc4\x8d razmi\xc5\xa1ljajo o problemih, ki jih bodo predavanja obravnavala. V mislih si postavljajo svoja lastna vpra\xc5\xa1anja in do povedanega razvijejo nek lasten odnos. S problemi se ubadajo na svoj na\xc4\x8din. Snov poslu\xc5\xa1ajo, sli\xc5\xa1ijo in se nanjo odzivajo na dejaven, ustvarjalen na\xc4\x8din. Njihovo poslu\xc5\xa1anje pa je dejaven proces. Take \xc5\xa1tudente sli\xc5\xa1ane besede spremenijo in vplivajo na njihov pogled na svet. Zavedati pa se moramo, da lahko tak na\xc4\x8din u\xc4\x8denja prevlada le, \xc4\x8de je snov dovolj zanimiva. \xc4\x8ce predavanja niso kvalitetna in zanimiva, bi bilo za takega \xc5\xa1tudenta bolje, da se predavanj sploh ne udele\xc5\xbei in se namesto tega raje osredoto\xc4\x8di na lastne miselne procese._NEWLINE_Razliko med imeti in biti bi lahko izrazili na dva na\xc4\x8dina: imam znanje in spoznal sem. Imeti znanje, pomeni, da si posameznik prilasti in obdr\xc5\xbei neko dosegljivo znanje oziroma podatke. Spoznati pa pomeni dejavno in ustvarjalno misliti. Po mnenju velikih mislecev kot so Jezus, Buda, Sigmund Freud, Karl Marx, se spoznavanje za\xc4\x8dne z zavedanjem, da je na\xc5\xa1e zaznavanje varljivo. Na\xc5\xa1a predstava o fizi\xc4\x8dni realnosti ne ustreza temu, kar je zares resni\xc4\x8dno. Ve\xc4\x8dina tega, za kar ljudje mislijo, da je resni\xc4\x8dno in jasno, je le slepilo, ki je posledica sugestivnih vplivov dru\xc5\xbebenega sveta v katerem \xc5\xbeivimo. Spoznati, tako po njihovem pomeni, prodreti pod povr\xc5\xa1ino, da bi pri\xc5\xa1li do vzrokov. Pomeni tudi, da si dejavno prizadevamo, da bi se resnici \xc4\x8dim bolj pribli\xc5\xbeali. Kaj hitro nam je jasno, da so bili ti misleci usmerjeni k biti.\n_START_SECTION_\nImeti in biti v povezavi s pomnjenjem\n_START_PARAGRAPH_\nTisti, ki so usmerjeni k imeti pri spominjanju povezujejo snov povsem mehani\xc4\x8dno. Tisti, ki pa so usmerjeni k biti en pojem povezujejo z drugim z uporabo ustvarjalnega mi\xc5\xa1ljenja. Spominjanje je v tem primeru dejaven priklic besed, misli, prizorov. Podatek, ki se ga spomnimo pove\xc5\xbeemo s \xc5\xa1tevilnimi drugimi podatki. Osebe, ki ve\xc4\x8dinoma niso nagnjene k shranjevanju podatkov, bodo ugotovile, da morajo \xc4\x8dutiti mo\xc4\x8dno in neposredno zanimanje, da bi se ne\xc4\x8desa dobro spominjale._NEWLINE_Pomembna tema v okviru spominjana je zapisovanje na papir. Ko zapisujemo, kar si \xc5\xbeelimo zapomniti, si sku\xc5\xa1amo zagotoviti, da bomo ta podatek imeli in si ga ne sku\xc5\xa1amo vtisniti v spomin. Zana\xc5\xa1amo se na to, kar imamo. \xc4\x8ce to izgubimo, izgubimo tudi svoj spomin o podatkih. Glede na koli\xc4\x8dino podatkov, ki si jih moramo v sodobni dru\xc5\xbebi zapomniti je seveda te\xc5\xbeko uresni\xc4\x8dljivo, da si ne bi ni\xc4\x8desar zapisovali. Zavedati pa se moramo, da zapisovanje zmanj\xc5\xa1uje sposobnost za pomnjenje._NEWLINE_\xc4\x8ce pogledamo na primer vsakdanji primer nakupovanja v trgovinah. Prodajalec danes te\xc5\xbeko se\xc5\xa1teje dva ali tri zneske na pamet, takoj namre\xc4\x8d pose\xc5\xbee po ra\xc4\x8dunalniku. Tudi v primeru vra\xc4\x8dila denarja prodajalci raje pose\xc5\xbeejo po ra\xc4\x8dunalniku, ne zana\xc5\xa1ajo se nase in na svoje znanje ra\xc4\x8dunanja._NEWLINE_Drugi primer so u\xc4\x8denci, ki poslu\xc5\xa1ajo snov, jo sku\xc5\xa1ajo razumeti in si zapomniti bistvo. Ti si velikokrat zapomnijo ve\xc4\x8d kot tisti u\xc4\x8denci, ki si skrbno zapi\xc5\xa1ejo vsak stavek, ki ga pove u\xc4\x8ditelj. Tudi glasbeniki, ki z lahkoto igrajo po notah, si te\xc5\xbeko zapomnijo glasbo brez partiture. Toscanini je tako primer glasbenika z izjemnim spominom, a je bil usmerjen k biti. Fromm je tudi opazil, da imajo v Mehiki nepismeni ali napol pismeni ljudje veliko bolj\xc5\xa1i spomin kot pismeni v industrializiranih dr\xc5\xbeavah.\n_START_SECTION_\nImeti in biti v povezavi z branjem\n_START_PARAGRAPH_\nPri branju je najprej pomembno to, kaj beremo. Branje cenenega romana ne omogo\xc4\x8da ustvarjalnega odziva. Roman, na primer Balzacov, lahko beremo z notranjim sodelovanjem, ustvarjalno. Mnogi berejo roman zato, ker jih zanima ali bo junak umrl ali pre\xc5\xbeivel, ali bo junakinja zapeljana ali ne. Ker si \xc5\xbeelijo izvedeti odgovore. Tako branje bral\xc4\x8devega znanja ne raz\xc5\xa1iri. Bralec ne razume osebe v romanu, ne poglobi vpogleda v \xc4\x8dlove\xc5\xa1ko naravo in ne spozna sebe, \xc5\xa1e nekoliko bolje._NEWLINE_Na\xc4\x8din, kako nekdo bere knjige, se izoblikuje ali po Frommovem mnenju pokvari, z vzgojo. V \xc5\xa1oli namre\xc4\x8d \xc5\xbeelijo vsakemu od u\xc4\x8dencev dati neko koli\xc4\x8dino kulturnih dobrin. U\xc4\x8denci se nau\xc4\x8dijo brati knjigo tako, da povzamejo avtorjeve klju\xc4\x8dne misli in ideje. Spoznajo vse od Platona, Kanta, Spinoze do Sartra. Tako imenovani odli\xc4\x8dni u\xc4\x8denci so tisti, ki znajo najnatan\xc4\x8dneje ponoviti, kar je povedal vsak od znanih avtorjev. Tisto, \xc4\x8desar ne znajo, pa presega njihovo znanje. Niso se nau\xc4\x8dili pogovarjati z avtorji, jih spra\xc5\xa1evati, iskati protislovja, izogibati se dolo\xc4\x8denim vpra\xc5\xa1anjem, niso se nau\xc4\x8dili razlikovati med tem, kar je bilo novo in tem, kar je bilo v filozofovih razmi\xc5\xa1ljanjih splo\xc5\xa1no mnenje tistega \xc4\x8dasa. Ne vedo, ali so pisci izvirni ali ne.\n_START_SECTION_\nImeti in biti v povezavi z vero\n_START_PARAGRAPH_\nV verskem, politi\xc4\x8dnem pa tudi v osebnem pomenu ima lahko pojem vera dva razli\xc4\x8dna pomena. Odvisno od tega, ali ga uporabljamo pri usmerjenosti k biti ali k imeti. \xc4\x8ce smo usmerjeni k imeti vera pomeni, da imamo odgovor, za katerega ni nikakr\xc5\xa1nega razumskega dokaza. Na\xc5\xa1o vero tako sestavljajo razli\xc4\x8dni obrazci, ki so jih ustvarili drugi, \xc4\x8dlovek pa jih le sprejema. Tako vedenje \xc4\x8dloveka odre\xc5\xa1i te\xc5\xbeke naloge, da bi mislil s svojo glavo in se sam odlo\xc4\x8dal. Smisel takega verovanja je, da ponuja gotovost. Posameznik verjame, da gre za najvi\xc5\xa1je, neomajno znanje. V tem primeru bog postane malik, stvar, ki jo sami naredimo, si jo lastimo. V tem primeru lahko malika \xc4\x8dastimo kot milostljivega Gospoda, hkrati pa v njegovem imenu po\xc4\x8dnemo razli\xc4\x8dne okrutnosti in ne\xc4\x8dlove\xc5\xa1ka dejanja._NEWLINE_\xc4\x8ce pa smo usmerjeni k biti, je vera povsem druga\xc4\x8den pojav. Vpra\xc5\xa1ajmo se, ali sploh lahko \xc5\xbeivimo brez vere? Ali ni nujno, da dojen\xc4\x8dek zaupa v materine prsi? Ali ni nujno, da vsi zaupamo v druga bitja, posebno tista, ki jih imamo radi? Brez vere lahko hitro postanemo obupani in prestra\xc5\xa1eni. Pri usmerjenosti k biti vera ni verovanje v neke dolo\xc4\x8dene zamisli. Gre za notranjo dr\xc5\xbeo, odnos, usmeritev. Bog v Stari zavezi je predvsem zanikanje malikov, tj. bogov, ki si jih lahko lastimo. \xc4\x8ceprav si ga mnogi zami\xc5\xa1ljajo podobnega vzhodnja\xc5\xa1kemu kralju, pojem Bog presega samega sebe, \xc5\xbee od samih za\xc4\x8detkov. Bog ne sme imeti imena, Boga tudi ni dovoljeno upodabljati. V razvoju judovske vere in kr\xc5\xa1\xc4\x8danstva so celo prepovedali navajanje kakr\xc5\xa1nih koli bo\xc5\xbejih lastnosti._NEWLINE_Avtor meni, da njegova vera v samega sebe, v \xc4\x8dlove\xc5\xa1tvo, v na\xc5\xa1o sposobnost, da postanemo v celoti \xc4\x8dlove\xc5\xa1ki, vsebuje tudi gotovost. Ta gotovost pa temelji na njegovem lastnem do\xc5\xbeivljanju, ne pa na podrejanju avtoriteti, ki verovanje vsiljuje. Gre za gotovost resnice, ki je ne moremo dokazati s prepri\xc4\x8dljivim, razumskim dokazom. Gre za resnico, o kateri smo prepri\xc4\x8dani, ker imamo svoj empiri\xc4\x8dni, subjektivni dokaz (Fromm, 1976/2004). _NEWLINE_Dober primer takega verovanja je, ko smo prepri\xc4\x8dani o tem, da je nek \xc4\x8dlovek po\xc5\xa1ten. \xc4\x8ce smo natan\xc4\x8dni, tega ne bi mogli nikakor in nikoli dokazati. Tudi, \xc4\x8de bi bil po\xc5\xa1ten celo svoje \xc5\xbeivljenje, bi v pozitivisti\xc4\x8dnem smislu lahko dvomili, da bi bil po\xc5\xa1ten, \xc4\x8de bi \xc5\xbeivel le en sam dan dlje. Moja gotovost, da je \xc4\x8dlovek po\xc5\xa1ten tako temelji na tem, da \xc4\x8dloveka dobro poznam, na moji izku\xc5\xa1nji ljubezni in po\xc5\xa1tenosti. Taka vera temelji na dejstvih in je zato razumska. Posameznik pa je edina naprava, ki jo lahko zazna.\n_START_SECTION_\nImeti in biti v povezavi z ljubeznijo\n_START_PARAGRAPH_\nTudi ljubezen ima lahko dva pomena. Ponovno odvisno ali govorimo o njej v zvezi z usmerjenostjo k imeti, ali usmerjenostjo k biti. V resnici ljubezni ne moremo imeti. Obstaja le dajanje ljubezni. Ljubezen je ustvarjalna dejavnost. Pomeni, da nas za nekoga skrbi, se nanj odzivamo, mu stojimo ob strani, se ga veselimo. \xc4\x8ce smo usmerjeni k imeti, bo na\xc5\xa1a ljubezen vklju\xc4\x8devala omejevanje, zapiranje in nadziranje predmeta, ki ga ljubimo. Taka ljubezen ne pusti dihati, posameznika ohromi, ga du\xc5\xa1i in ga ne po\xc5\xbeivlja. Kar ljudje imenujejo ljubezen, je po avtorjevem mnenju prej zloraba besede,  s katero ho\xc4\x8dejo prikriti resnico, da ne ljubijo. Vpra\xc5\xa1amo se lahko celo, koliko star\xc5\xa1ev ljubi svoje otroke. Lloyd de Mause je pokazal, da je bilo v zadnjih dveh tiso\xc4\x8dletjih zgodovine zahodne dru\xc5\xbebe toliko poro\xc4\x8dil o okrutnosti do otrok, da mora \xc4\x8dlovek pomisliti, da so star\xc5\xa1i, ki res ljubijo svoje otroke, prej izjema kot pravilo._NEWLINE_\xc4\x8ce govorimo o ljubezni v zakonu, lahko danes vidimo napredek. Ljudje so postali stvarnej\xc5\xa1i, mnogi vedo, da spolna privla\xc4\x8dnost \xc5\xa1e ni ljubezen, in da je ljubezen lahko prijateljsko, \xc4\x8deprav nekoliko bolj hladno sodelovanje. To spoznanje je pripomoglo k ve\xc4\x8dji odkritosti \xe2\x80\x93 in k pogostej\xc5\xa1i menjavi partnerjev. Avtor meni, da si tisti, ki so zagovorniki oblik skupnega \xc5\xbeivljenja, kot so zakonska skupnost z ve\xc4\x8d partnerji, menjavanje partnerjev ipd., sku\xc5\xa1ajo le zatisniti o\xc4\x8di pred dejstvom, da ne zmorejo ljubiti in potrebujejo za to vedno nove dra\xc5\xbeljaje._NEWLINE_S tem dejavnikom je pomembna tudi ena od pomembnih zna\xc4\x8dilnosti sodobne kulture. Na\xc5\xa1a kultura temelji na \xc5\xbeelji po nakupovanju, na ideji vzajemno koristne izmenjave. Sre\xc4\x8da je danes zadovoljstvo, ki ga nekdo ob\xc4\x8duti, ko gleda izlo\xc5\xbebe in kupi vse, kar si lahko privo\xc5\xa1\xc4\x8di \xe2\x80\x93 s tem kar ima, ali pa na obroke. Podobno danes gledamo na ljudi. Za mo\xc5\xa1kega oziroma \xc5\xbeenska, je oseba, ki ju privla\xc4\x8di nagrada, ki si je \xc5\xbeeli. Privla\xc4\x8den navadno pomeni nek skupek lastnosti, ki so priljubljene in po katerih na trgu osebnosti vlada povpra\xc5\xa1evanje. Od \xc4\x8dasa je odvisno, kaj osebo naredi privla\xc4\x8dno, tako fizi\xc4\x8dno kot duhovno. V\xc4\x8dasih je bilo privla\xc4\x8dno dekle, ki je pilo, kadilo, bilo grobo in vznemirljivo. Danes se od dekleta ve\xc4\x8dinoma zahteva ve\xc4\x8d smisla za dom in skromnost. V\xc4\x8dasih je moral biti mo\xc5\xa1ki agresiven in ambiciozen, danes je pomembno, da je dru\xc5\xbeaben in strpen. Posameznik se je tako pripravljen pogoditi. Objekt mora biti po\xc5\xbeelenja vreden glede na svojo socialno vrednost, hkrati pa si mora \xc5\xbeeleti mene in pri tem upo\xc5\xa1tevati moje o\xc4\x8ditne in skrite lastnosti in zmo\xc5\xbenosti. Dva \xc4\x8dloveka se tako zaljubita, ko \xc4\x8dutita, da sta na\xc5\xa1la najbolj\xc5\xa1i objekt, ki ga lahko dobita na trgu, glede na meje svojih menjalnih zmo\xc5\xbenosti. Tako se ljubezenski odnosi v dana\xc5\xa1ni dru\xc5\xbebi ravnajo po na\xc4\x8dinu menjave, ki vlada na trgu blaga in dela. In \xc4\x8deprav je v \xc4\x8dloveku hrepenenje po ljubezni globoko zakoreninjeno, je vse drugo danes bolj pomembno kot ljubezen. Pomembni so uspeh, ugled, denar in mo\xc4\x8d. Ve\xc4\x8dino energije porabimo, da bi dosegli te cilje in malo je ostane, da bi se nau\xc4\x8dili biti.\n_START_SECTION_\nKAKO DO NOVE, BOLJ\xc5\xa0E DRU\xc5\xbdBE?\n_START_PARAGRAPH_\nAvtor meni , da je mladih, in tudi starej\xc5\xa1ih, ki se trudijo preuseriti od imeti k biti, ve\xc4\x8d kot le pe\xc5\xa1\xc4\x8dica. Obstoj te manj\xc5\xa1ine ohranja upanje, da se bo tudi na splo\xc5\xa1no spremenila usmerjenost od imeti k biti. To pa bi dalo prostor spremembam, ki lahko izbolj\xc5\xa1ajo dru\xc5\xbebo in \xc5\xbeivljenje posameznika v njej._NEWLINE_1. Prepovedati moramo vse oblike pranja mo\xc5\xbeganov, ki se dogajajo v gospodarskem in polti\xc4\x8dnem ogla\xc5\xa1evanju._NEWLINE_Te oblike pranja mo\xc5\xbeganov naj bi bile \xc5\xa1kodljive ne samo zato, ker nas prepri\xc4\x8dajo, da kupimo stvari, ki jih ne potrebujemo ampak tudi zato, ker nas pripravijo do tega, da izbiramo politi\xc4\x8dne voditelje, ki jih nebi izbrali, \xc4\x8de bi bili popolni gospodarji svojih misli. Prepovedati moramo vse hipnoti\xc4\x8dne oblike propagande tako za izdelke kot za politike. Ti hipnozi podobni na\xc4\x8dini so namre\xc4\x8d nevarni za du\xc5\xa1evno zdravje, posebno za jasno in kriti\xc4\x8dno mi\xc5\xa1ljenje in \xc4\x8dustveno neodvisnost. Fromm celo meni, da bi temeljne raziskave pokazale, da je \xc5\xa1koda, ki jo povzro\xc4\x8da odvisnost od mamil samo malenkost, v primerjavi s \xc5\xa1kodo, ki jo povzro\xc4\x8dajo na\xc4\x8dini pranja mo\xc5\xbeganov. Vse od prebrisanih nasvetov do napol hipnoti\xc4\x8dnih zvija\xc4\x8d, da bi ljudi odvrnili od razumskega mi\xc5\xa1ljenja. Bombardiranje s temi sugestivnimi metodami ogla\xc5\xa1evanja ljudi poneumlja. Spravijo nas v napol budno stanje, ko verjamemo in ne verjamemo in v katerem izgubimo ob\xc4\x8dutek za resni\xc4\x8dnost. \xc4\x8ce se to kon\xc4\x8da, bodo potro\xc5\xa1niki do\xc5\xbeiveli prav tako abstitnen\xc4\x8dno krizo, kot odvisniki od mamil._NEWLINE_2. Premostiti moramo prepad med bogatimi in revnimi dr\xc5\xbeavami._NEWLINE_Revne dr\xc5\xbeave no\xc4\x8dejo ve\xc4\x8d, da jih industrijski svet izkori\xc5\xa1\xc4\x8da in tega tudi ne jemljejo ve\xc4\x8d kot usode. Zgodi se lahko to, da bo lakota ljudi iz teh dr\xc5\xbeav ljudi spravila v tako hud obup, da se bodo lotili uni\xc4\x8devalnih dejanj skupaj s svojii somi\xc5\xa1ljeniki, da bi v svetu povzro\xc4\x8dili kaos. Odpovedati bi se morali mnenju, da moramo v Afriko in Azijo prenesti na\xc4\x8dela kapitalizma. To pa seveda ne bo mogo\xc4\x8de, dokler se usmerjenost k posedovanju v na\xc5\xa1i dru\xc5\xbebi ne zmanj\xc5\xa1a. Izkopavanje surovin iz zemlje, zastrupljanje okolja in pripravljanje na jedrsko vojno namre\xc4\x8d samo dokazuje na\xc5\xa1o sebi\xc4\x8dnost, za potomce nas bolj malo briga._NEWLINE_3. Veliko zla dana\xc5\xa1njih kapitalisti\xc4\x8dnih in socialisti\xc4\x8dnih dru\xc5\xbeb bi izginilo z uvedbo zajam\xc4\x8denega letnega dohodka_NEWLINE_To je Fromm predlagal leta 1955. Ljudje bi morali imeti brezpogojno pravico, da ne umirajo zaradi lakote in da niso brez zavetja. Dobivajo toliko, kot je za pre\xc5\xbeivetje potrebno in ni\xc4\x8d manj, pa tudi ni\xc4\x8d ve\xc4\x8d. To na\xc4\x8delo je sku\xc5\xa1alo uveljaviti \xc5\xbee kr\xc5\xa1\xc4\x8danstvo in so ga udejanila \xc5\xa1tevilna primitivna plemena \xe2\x80\x93 da ima vsak \xc4\x8dlovek pravico do \xc5\xbeivljenja, tudi \xc4\x8de ne izpolnjuje svoje dol\xc5\xbenosti do dru\xc5\xbebe. To pravico zagotavljamo svojim doma\xc4\x8dim ljubljen\xc4\x8dkom, ljudem pa ne. S tem bi se svoboda bistveno pove\xc4\x8dala, ljudem ne bi mogli ve\xc4\x8d z gro\xc5\xbenjo izsiliti pokor\xc5\xa1\xc4\x8dine. Je pa to nesprejemljivo za vsako ureditev, ki temelji na izkori\xc5\xa1\xc4\x8danju in nadzoru, posebno za razli\xc4\x8dne oblike strahovlade._NEWLINE_4. \xc5\xbdenske se morajo osvoboditi patriarhalne prevlade._NEWLINE_To je temeljni pogoj za humanizacijo dru\xc5\xbebe. Prevlada se je za\xc4\x8dela \xc5\xa1ele pred pribli\xc5\xbeno 6,5 tiso\xc4\x8d leti, ko je prese\xc5\xbeek polj\xc5\xa1in dopustil najemanje in izkori\xc5\xa1\xc4\x8danje delavcev, ustanavljanje vojske in gradnjo mo\xc4\x8dnih mestnih dr\xc5\xbeav. Takrat so zavladali zdru\xc5\xbeeni mo\xc5\xa1ki in si podjarmili \xc5\xbeenske. Mo\xc5\xbeje \xc5\xbeensk niso potrebovali le za delovne \xc5\xbeivali ampak za matere, ljubimke in tola\xc5\xbenice. Vojna je velikokrat odkrita in surova, \xc5\xa1e ve\xc4\x8dkrat pa je prikrita. Tudi danes ni odnosa med mo\xc5\xa1kim in \xc5\xbeensko, celo med tistimi ne, ki nasprotujejo mo\xc5\xa1ki prevladi. Freud je na primer neomajno verjel v ve\xc4\x8dvrednost mo\xc5\xa1kih in je domneval da ob\xc4\x8dutek nemo\xc4\x8di pri \xc5\xbeenskah izvira iz domnevnega ob\xc5\xbealovanja, da niajo mo\xc5\xa1kega spolnega uda. \xc4\x8crnce in \xc5\xbeenske so tako primerjali z otroki. Imeli so jih za \xc4\x8dustvene, lahkoverne, brez ob\xc4\x8dutka za realnost. Zato jim se veda niso mogli zaupati mo\xc4\x8di odlo\xc4\x8danja. Freud k temu dodaja \xc5\xa1e, da imajo \xc5\xbeenske manj razviti nadjaz kot mo\xc5\xa1ki in so bolj samoljubne. \xc4\x8ce bi gibanje za osvoboditev \xc5\xbeensko svojo vlogo in nalogo raz\xc5\xa1irilo na zastopanje protioblastni\xc5\xa1kega boja bi lahko imelo odlo\xc4\x8dilno vlogo v boju za novo dru\xc5\xbebo. Seveda ne gre podcenjevati mo\xc5\xa1kih. Njihov odnos do \xc5\xbeensk temelji na domnevni ve\xc4\x8dvrednosti. Zato se ob \xc5\xbeenskah, ki to zmotno prepri\xc4\x8danje odklanjajo za\xc4\x8dnejo po\xc4\x8dutiti nelagodno in neprijetno._NEWLINE_5. Potrebno je ustanoviti vrhovni kulturni svet, katerega naloga bo svetovati vladi, politikom in dr\xc5\xbeavljanom o zadevah za katere je potrebno znanje._NEWLINE_\xc4\x8clanov takega sveta ne bi bilo te\xc5\xbeko najti, te\xc5\xbeko bi jih bilo izbrati. Ne more jih namre\xc4\x8d izvoliti ljudstvo, niti imenovati vlada. Treba bi bilo najti nek drugi na\xc4\x8din. Na primer za\xc4\x8deti z jedrom treh ali \xc5\xa1tirih oseb in potem skupino \xc5\xa1iriti do polne zasedbe npr. 50-100 oseb._NEWLINE_6. Vzpostaviti moramo sistem za u\xc4\x8dinkovito \xc5\xa1irjenje potrebnih podatkov._NEWLINE_Obve\xc5\xa1\xc4\x8danje je temeljna prvina pri ustvarjanju u\xc4\x8dinkovite demokracije. Treba je nehati skrivati podatke in jih potvarjati zaradi domnevne dr\xc5\xbeavne varnosti. Dokler bo prodajanje novic posel, bo te\xc5\xbeko prepre\xc4\x8diti, da bi \xc4\x8dasopisi in revije ne tiskali tega, kar koristi njihovi prodaji in ne moti _NEWLINE_ogla\xc5\xa1evalcev._NEWLINE_7. Znanstveno raziskovanje mora biti lo\xc4\x8deno od uporabe v industriji in obrambi_NEWLINE_Nekatera odkritja v genetiki, kirurgiji, mo\xc5\xbeganih, zdravilih, ki delujejo na du\xc5\xa1evnost in na \xc5\xa1tevilnih drugih podro\xc4\x8djih bi bila lahko uporabljena v veliko \xc4\x8dlovekovo \xc5\xa1kodo. To je neizogibno dokler vojska in industrija prosto uproabljata vsa teoreti\xc4\x8dna odkritja, ki jim ustrezajo._NEWLINE_8. Jedrska razoro\xc5\xbeitev._NEWLINE_ZDA morajo \xc5\xa1e danes omejevati izdatke za zdravstvo, socialno skrbstvo in izobra\xc5\xbeevanje, da bi lahko prenesle breme svojega voja\xc5\xa1kega prora\xc4\x8duna. Dr\xc5\xbeava, ki siroma\xc5\xa1i ljudi s proizvodjo oro\xc5\xbeja, ki je uporabno le kot sredstvo za samomor, si ne more privo\xc5\xa1\xc4\x8diti stro\xc5\xa1kov za poskuse,  s katerimi bi ugotovili, kako izbolj\xc5\xa1ati dru\xc5\xbebeno ureditev. Poleg tega tudi duh individualizma in dejavnosti ne more \xc5\xbeiveti v okolju, v katerem voja\xc5\xa1ka birokracija iz dneva v dan postaja vplivnej\xc5\xa1a in \xc5\xa1e pove\xc4\x8duje strah in podrejanje.'