b'\n_START_ARTICLE_\nSirakuze\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\n\xc4\x8casovnica dogodkov:\n_START_SECTION_\nRimsko in bizantinsko obdobje\n_START_PARAGRAPH_\n\xc4\x8ceprav so Sirakuze po\xc4\x8dasi nazadovale, so ohranile status prestolnice rimske vlade Sicilije in sede\xc5\xbe pretorja. Ostale so pomembno pristani\xc5\xa1\xc4\x8de za trgovino med vzhodnim in zahodnim delom cesarstva. Kr\xc5\xa1\xc4\x8danstvo se je v mestu raz\xc5\xa1irilo s prizadevanji svetega Pavla iz Tarza in prvega \xc5\xa1kofa mesta svetega Marziana, ki je mesto naredil za eno glavnih sredi\xc5\xa1\xc4\x8d spreobrnjenja na zahodu. V obdobju, ko so preganjali kristjane, so bile izklesane velike katakombe, ki so druge po velikosti za Rimom._NEWLINE_Po obdobju vladavine Vandalov in Belizarijevi povrnitvi otoka (vojskovodja vzhodnorimskega (cesarja Justinijana I., ki je v glavnem uspe\xc5\xa1no vodil boje proti Perzijcem, Vandalom v Afriki in Ostrogotom v Italiji), so si Sirakuze pod bizantinskim cesarstvom opomogle (31. december 535). Od 663 do 668 so bile Sirakuze sede\xc5\xbe cesarja  Konstansa II. in metropola celotne sicilijanske cerkve.\n_START_SECTION_\nVisoki srednji vek\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1194 je cesar Henrik VI. zasedel sicilijansko kraljestvo, tudi Sirakuze. Po kratkem obdobju genovske vladavine (1205\xe2\x80\x931220) pod zloglasnim admiralom in piratom Alamanno da Costa, ki je bil naklonjen trgovini, je kraljevska oblast v mestu ponovno pripadla Staufovcem, Frideriku II. Za\xc4\x8del je graditi grad Maniace, \xc5\xa1kofijsko pala\xc4\x8do in pala\xc4\x8do Bellomo. Friderikova smrt je prinesla obdobje nemirov in fevdalne anarhije. V vojni sicilijanskih ve\xc4\x8dernic med an\xc5\xbeujskimi in aragonskimi dinastijami za nadzor nad Sicilijo so leta 1298 Sirakuze pristale pod Aragonci, izgnali so An\xc5\xbeujce, ki so jim \xc5\xa1panski vladarji dodeljevali velike privilegije in nagrade. Vrhunec baronskih dru\xc5\xbein ka\xc5\xbee tudi gradnja pala\xc4\x8d Abela, Chiaramonte, Nave, Montalto.\n_START_SECTION_\n16. do 20. stoletje\n_START_PARAGRAPH_\nMesto  sta leta 1542 in 1693 prizadela dva uni\xc4\x8dujo\xc4\x8da potresa, leta 1729 pa kuga. Uni\xc4\x8denje iz 17. stoletja je za vedno spremenilo videz Sirakuz, pa tudi celotne Val di Noto, katerih mesta so bila obnovljena v zna\xc4\x8dilnem slogu sicilskega baroka, ki velja za enega najzna\xc4\x8dilnej\xc5\xa1ih izrazov umetnosti ju\xc5\xbene Italije. \xc5\xa0irjenje kolere leta 1837 je povzro\xc4\x8dilo upor proti vladavini Burbonov. Kazen je bila premestitev glavnega mesta province v  Noto, toda nemiri niso bili popolnoma zadu\xc5\xa1eni, saj so se Siraku\xc5\xbeani udele\xc5\xbeili sicilijanske revolucije za neodvisnost leta 1848._NEWLINE_Po zdru\xc5\xbeitvi Italije leta 1865 so Sirakuze ponovno dobile status pokrajinske prestolnice. Leta 1870 so poru\xc5\xa1ili obzidje in zgradili most, ki povezuje kopno z otokom Ortigia. V naslednjem letu je bila zgrajena \xc5\xbeelezni\xc5\xa1ka povezava.\n_START_SECTION_\nSodobna zgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nTe\xc5\xbeko uni\xc4\x8denje so med drugo svetovno vojno povzro\xc4\x8dili zavezni\xc5\xa1ki in nem\xc5\xa1ki bombni napadi leta 1943. Operacija Husky, kodno ime za zavezni\xc5\xa1ko invazijo na Sicilijo, se je za\xc4\x8dela med 9. in 10. julijem 1943 z britanskimi silami, ki so napadale zahodno od otoka. Britanska 5. pehotna divizija, del osme armade generala sira Bernarda Montgomeryja, je prvi dan invazije zasedla Sirakuze skoraj brez odpora. Pristani\xc5\xa1\xc4\x8de je bilo nato uporabljeno kot izhodi\xc5\xa1\xc4\x8de za britansko kraljevsko mornarico . Zahodno od mesta je voja\xc5\xa1ko pokopali\xc5\xa1\xc4\x8de, na katerem je pokopanih okoli 1000 vojakov. Po koncu vojne so severne \xc4\x8detrti Sirakuz do\xc5\xbeivele te\xc5\xbeko, pogosto kaoti\xc4\x8dno \xc5\xa1iritev, ki je bila naklonjena hitri industrializaciji._NEWLINE_Siracusa ima danes okoli 125.000 prebivalcev in \xc5\xa1tevilne zanimivosti za obiskovalce, ki se zanimajo za zgodovinska obmo\xc4\x8dja (kot je Dionizijevo uho). Zgodovinsko sredi\xc5\xa1\xc4\x8de obnavljajo od devetdesetih let 20. stoletja dalje.\n_START_SECTION_\nPodnebje\n_START_PARAGRAPH_\nSiracusa imajo vro\xc4\x8dinsko poletno sredozemsko podnebje (klasifikacija po K\xc3\xb6ppenu Csa) z blago, mokro zimo in toplimi do vro\xc4\x8dimi, suhimi poletji. Sneg je redek, v glavnem ga ni; v mestu je nazadnje sne\xc5\xbeilo decembra 2014 , vendar so zmrzali zelo redke, zadnji\xc4\x8d so decembra 2014 namerili 0 \xc2\xb0C.\n_START_SECTION_\nDemografija\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 2016 je v Siracusi \xc5\xbeivelo 122.051 ljudi , in to v provinci Siracusa na Siciliji, od katerih je bilo 48,7 odstotka mo\xc5\xa1kih in 51,3 odstotka \xc5\xbeensk. Mladoletnikov (otroci, stari 18 let in mlaj\xc5\xa1i) je bilo 18,87 odstotka prebivalstva v primerjavi z upokojenci, ki jih je bilo 16,87 odstotka. V petih letih med letoma 2002 in 2007 se je prebivalstvo  zmanj\xc5\xa1alo za 0,49 odstotka, medtem ko se je v Italiji kot celota pove\xc4\x8dalo za 3,56 odstotka. Razlog za upad je selitev prebivalstva v predmestje in severno Italijo. _NEWLINE_Od leta 2006 je bilo 97,9 odstotka prebivalcev italijanskega rodu. Najve\xc4\x8dja priseljenska skupina je pri\xc5\xa1la iz drugih evropskih dr\xc5\xbeav (zlasti s Poljske in Zdru\xc5\xbeenega kraljestva): 0,61 odstotka, severne Afrike (ve\xc4\x8dinoma Tunizije): 0,51 odstotka in ju\xc5\xbene Azije: 0,37 odstotka.\n_START_SECTION_\nTurizem\n_START_PARAGRAPH_\nOd leta 2005 sta celotno mesto  in nekropola Pantalika, ki spada v pokrajino Siracusa, na Unescovem seznamu svetovne dedi\xc5\xa1\xc4\x8dine. Namen tega programa je popisati, poimenovati in ohranjati obmo\xc4\x8dja izjemnega kulturnega ali naravnega pomena za skupno dedi\xc5\xa1\xc4\x8dino \xc4\x8dlove\xc5\xa1tva. Odbor, ki presoja o tem, kateri kraji bodo uvr\xc5\xa1\xc4\x8deni v seznam, je navedel, da so "spomeniki in arheolo\xc5\xa1ka najdi\xc5\xa1\xc4\x8da v Sirakuzah najbolj\xc5\xa1i primer izjemne arhitekturne ustvarjalnosti, ki zajema ve\xc4\x8d kulturnih vidikov: gr\xc5\xa1kega, rimskega in barok", ki sledijo anti\xc4\x8dnim Sirakuzam, "neposredno povezanim z dogodki, idejami in literarnimi deli izjemnega univerzalnega pomena".'