b'\n_START_ARTICLE_\nFranc Bilc\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nGimnazijo je obiskoval v Ljubljani, nato \xc5\xa1tudiral na bogoslovju, bil kaplan v Tomaju (1814), Postojni (1814), Ilirski Bistrici (1814\xe2\x80\x931818) in nazadnje do smrti ekspozit v Harijah. Z biv\xc5\xa1im u\xc4\x8diteljem V. Vodnikom je postal prijatelj in kmalu tudi sam\xc2\xa0\xc2\xbbslavist\xc2\xab, za\xc4\x8del se je u\xc4\x8diti srbohrva\xc5\xa1\xc4\x8dino, ru\xc5\xa1\xc4\x8dino in \xc4\x8de\xc5\xa1\xc4\x8dino, zlagati slovenske pesmi in po Krasu za Vodnika nabirati besede, ter resno razmi\xc5\xa1ljati o reformi slovenskega pravopisa. Proti koncu 1816 je prosil cesarja Franca I., da bi smel izdati novi pravopisni na\xc4\x8drt. V \xc4\x8dasu ljubljanskega kongresa je vabil ruskega carja Aleksandra I. v pismu napisanem v ruskem jeziku na ogled cirkni\xc5\xa1kega jezera._NEWLINE_Kopitar je menil, da bi bil Bilc pripraven za sestavo novega\xc2\xa0\xc2\xbbpravopisnega slovarja za Kranjce, kjer bi se ob izpu\xc5\xa1\xc4\x8denih soglasnikih ali izgubljenih samoglasnikih pokazalo, kako imajo to njihovi sosedje Hrvatje in drugi Slovani\xc2\xab. Vendar mu ni bilo dano, da bi bil mogel svoje gradivo v zvezi z novim pravopisom tudi tiskati in tako vplivati na \xc5\xa1ir\xc5\xa1e vrste sodobnikov, verjetno pa je, da je krepil slovensko prerodno misel v svoji okolici. Njegova literarna ostalina je po nevednosti njegove dedinje po ve\xc4\x8dini uni\xc4\x8dena. V ljubljanskem v De\xc5\xbeelnem arhivu (sedaj Arhiv Republike Slovenije) je bilo ohranjeno 1 pismo Vodniku, v \xc5\xa0tudijski knji\xc5\xbenici pa vsaj del njegovega slovarskega gradiva za Vodnika in pa nedatiran koncept pisma bratu menda iz 1810. Slovarsko gradivo je bilo kolikor toliko uporabljeno, ker ga je dal Metelko na razpolago Jarniku, Cafu, ki ga je menda prepisal in Pleter\xc5\xa1niku.'