b'\n_START_ARTICLE_\nHabemus Papam\n_START_PARAGRAPH_\nHabemus Papam (Imamo pape\xc5\xbea!) je za\xc4\x8detek latinskega liturgi\xc4\x8dnega besedila, s katerim kardinal protodiakon po kon\xc4\x8danem konklavu razglasi ime novega pape\xc5\xbea._NEWLINE_Obred poteka na osrednjem balkonu bazilike svetega Petra v Vatikanu. Po razglasitvi se novi pape\xc5\xbe predstavi ljudem in jim podeli svoj prvi blagoslov Urbi et Orbi.\n_START_SECTION_\nOblike imen\n_START_PARAGRAPH_\nPri razglasitvi je osebno ime novoizvoljenega pape\xc5\xbea uporabljeno v latinski obliki njegovega osebnega imena, in sicer v akuzativu (na primer Angelum Iosephum, Ioannem Baptistam, Albinum, Carolum, Iosephum), medtem ko pa je priimek novoizvoljenega pape\xc5\xbea uporabljeni v nominativu izvirne oblike (na primer Roncalli, Montini, Luciani, Wojty\xc5\x82a, Ratzinger)._NEWLINE__NEWLINE_Pape\xc5\xa1ko ime novoizvoljenega je vedno uporabljeno v uradni latinski obliki, in sicer obi\xc4\x8dajno v genetivu (na primer Ioannis vicesimi tertii, Ioannis Pauli primi, Ioannis Pauli secundi, Benedicti decimisexti), \xc4\x8deprav bi ga lahko uporabili tudi v akuzativu (kot se je to zgodilo leta 1963, ko je bilo pape\xc5\xa1ko ime Pavla VI. naznanjeno kot Paulum sextum). Da je uporaba akuzativa ustreznej\xc5\xa1a, menijo tudi mnogi latinisti.'