b'\n_START_ARTICLE_\nDmitrij \xc5\xa0ostakovi\xc4\x8d\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xa0ostakovi\xc4\x8d je bil rojen v Sankt Petersburgu v Rusiji kot drugi od treh otrok Dmitrija Boleslavovicha \xc5\xa0ostakovi\xc4\x8da in Sofiye Vasilievna Kokoulina. Dedek je izhajal iz Poljske, njegovi neposredni predniki pa so pri\xc5\xa1li iz Sibirije, kjer so bili uspe\xc5\xa1ni bankirji v Irkutsku. Skladateljev o\xc4\x8de se je rodil v izgnanstvu v Narimu leta 1875, bil \xc5\xa1tudent na Sankt Petersbur\xc5\xa1ki univerzi, kjer je diplomiral leta 1899 na Fakulteti za fiziko in matematiko. Dmitrij \xc5\xa0ostakovi\xc4\x8d je bil \xc4\x8dude\xc5\xbeen otrok. Klavir se je za\xc4\x8del u\xc4\x8diti pri materi z devetimi leti. \xc5\xbde leta 1918 je napisal pogrebno kora\xc4\x8dnico v spomin dveh vodij Kadetske stranke, ki sta bila umorjena od bolj\xc5\xa1evikov. Leta 1919 se je, v starosti 13 let, vpisal na Konservatorij, kjer ga je takoj opazil Aleksander Glazunov. Kompozicijo ga je pou\xc4\x8deval Maximilian Steinberg, kontrapunkt in fugo pa Nikolaj Sokolov. V \xc4\x8dasu \xc5\xa1tudija mu je umrl o\xc4\x8de in za \xc5\xa1olnino je moral zaslu\xc5\xbeiti sam s tem, da je s klavirjem spremljal neme filme. Za diplomo je pri devetnajstih letih napisal Prvo simfonijo._NEWLINE_Po diplomi se je \xc5\xa0ostakovi\xc4\x8d najprej udejstvoval kot koncertni pianist in skladatelj. Zmagal je na prvem mednarodnem Chopinovem klavirskem tekmovanju v Var\xc5\xa1avi leta 1927. Zatem se je \xc5\xa0ostakovi\xc4\x8d osredoto\xc4\x8dil na komponiranje. Leta 1927 je napisal svojo drugo simfonijo, imenovano Oktobrska, domoljubno delo z velikim prosovjetskim zborovskim finalom. Leto 1927 je bil tudi za\xc4\x8detek prijateljevanja z Ivanom Sollertinskim, ki ga je seznanil z Mahlerjevo glasbo. So\xc4\x8dasno z drugo simfonijo je pisal satiri\xc4\x8dno opero Nos po Gogoljevi zgodbi. V juniju 1929 je bila opera koncertno izvedena, 18. januarja 1930 pa \xc5\xa1e kot odrska uprizoritev, a bila je slabo sprejeta._NEWLINE_V letih 1920 do za\xc4\x8detka 1930 je \xc5\xa0ostakovi\xc4\x8d delal v delavskem mladinskem gledali\xc5\xa1\xc4\x8du TRAM (Teatr RAbochey Molodyozhi). Velik del tega obdobja je porabil za pisanje opere Lady Macbeth iz Mcenskega okro\xc5\xbeja (\xd0\x9b\xd0\xb5\xd0\xb4\xd0\xb8 \xd0\x9c\xd0\xb0\xd0\xba\xd0\xb1\xd0\xb5\xd1\x82 \xd0\x9c\xd1\x86\xd0\xb5\xd0\xbd\xd1\x81\xd0\xba\xd0\xbe\xd0\xb3\xd0\xbe \xd1\x83\xd0\xb5\xd0\xb7\xd0\xb4\xd0\xb0), ki je bila prvi\xc4\x8d izvedena leta 1934. Na krstni predstavi je bil tudi Stalin, ki se mu glasba ni dopadla, posledi\xc4\x8dno so jo skritizirali tudi uradni kritiki._NEWLINE_\xc5\xa0ostakovi\xc4\x8d se je prvi\xc4\x8d poro\xc4\x8dil z Nino Varzar leta 1932. Za\xc4\x8detne te\xc5\xbeave so pripeljale do lo\xc4\x8ditve leta 1935, vendar je par kmalu ponovno poro\xc4\x8dil, saj je bila Nina nose\xc4\x8da s svojim prvim otrokom._NEWLINE_Leta 1936 se je za\xc4\x8delo obdobje velikega terorja (Obdobje Stalinove represije, ki je trajala do leta 1939), v katerem je bilo veliko skladateljevih prijateljev in sorodnikov zaprtih ali ubitih: Mihail Tuha\xc4\x8devski (ustreljen), svak Vsevolod Frederiks (ugledni fizik, ki je bil na koncu opro\xc5\xa1\xc4\x8den, vendar je umrl, preden je pri\xc5\xa1el domov), tesen prijatelj Nikolaj Ziljajev (muzikolog), ta\xc5\xa1\xc4\x8da, astronominja Sofija Mikhajlovna Varzar (poslana v tabori\xc5\xa1\xc4\x8de v Karagandi), prijateljica marksisti\xc4\x8dna pisateljica Galina Serebrjakova (20 let v tabori\xc5\xa1\xc4\x8dih), stric Maksim Kostrikin (umrl) in drugi. Njegova edina tola\xc5\xbeba je v tem obdobju je bilo rojstvo h\xc4\x8dere in sina. \xc5\xa0ostakovi\xc4\x8d je v glavnem pisal filmsko glasbo, ki Stalina ni motila._NEWLINE_\xc4\x8cetrto simfonijo, ki jo je pisal v tem obdobju, je kasneje na priporo\xc4\x8dilo prijateljev umaknil in si s tem najbr\xc5\xbe re\xc5\xa1il \xc5\xbeivljenje. Priredba za klavir je bila objavljena leta 1946, simfonija pa premierno v letu 1961, po Stalinovi smrti._NEWLINE_Peta simfonija je bila glasbeno bolj konzervativne od njegovih prej\xc5\xa1njih del. Premiero je bila predvajana 21. novembra 1937 v Leningradu in je bil do\xc5\xbeivela velik uspeh. Uporabil je preprost slog, standardno obliko in omejil \xc5\xa1tevilo instrumentov._NEWLINE_V septembru 1937 je za\xc4\x8del pou\xc4\x8devati kompozicijo na konservatoriju v Leningradu in si s tem zagotovil finan\xc4\x8dno varnost._NEWLINE_Po izbruhu vojne med Sovjetsko zvezo in Nem\xc4\x8dijo leta 1941 je \xc5\xa0ostakovi\xc4\x8d sprva ostal v Leningradu. Prijavil se je v vojsko, vendar bil zaradi slabega vida zavrnjen. Postal je prostovoljec pri gasilcih na leningrajskem konservatoriju. Med vojno je napisal dve simfoniji: Sedmo imenovano Leningrajska (1941), ki povzema vse trpljenje med obleganjem Leningrada in Osmo (1943), polno tesnobe. Skladatelj je napisal prve tri stavke v Leningradu in dokon\xc4\x8dal delo v Kuibi\xc5\xa1evu (zdaj Samara), kjer je bil z dru\xc5\xbeino evakuiran skupaj z drugimi ruskimi umetniki._NEWLINE_Spomladi leta 1943 se je dru\xc5\xbeina preselila v Moskvo. Deveta simfonija (1945), v nasprotju s prej\xc5\xa1njima, slavi zmago in mir._NEWLINE_Leta 1948 je \xc5\xa0ostakovi\xc4\x8d ponovno do\xc5\xbeivljal teror dr\xc5\xbeavnih oblasti. Andrej Zdanov, predsednik RSFSR Vrhovnega sovjeta, je obto\xc5\xbeil \xc5\xa0ostakovi\xc4\x8da in druge skladatelje (Sergeja Prokofjeva in Arama Ha\xc4\x8daturjana) da pi\xc5\xa1ejo neprimerno in formalisti\xc4\x8dno glasbo. \xc5\xa0o\xc5\xa1takovi\xc4\x8deva dela so prepovedali, vzeli so mu privilegije, izgubil je materialno osnovo za \xc5\xbeivljenje. V naslednjih letih je napisal tri kategorije del: filmsko glasbo za pla\xc4\x8dilo po naro\xc4\x8dilu, slavilno glasbo namenjeno uradni rehabilitaciji in resna dela "za svojo du\xc5\xa1o" (violinski koncert \xc5\xa1t. 1 in cikel pesmi po judovski ljudski poeziji). Leta 1949 se je Stalin omeh\xc4\x8dal in poslal \xc5\xa0o\xc5\xa1takovi\xc4\x8da v New York na Cultural and Scientific Congress for World Peace. \xc5\xa0ele leta 1953, po Stalinovi smrti, so \xc5\xa0o\xc5\xa1takovi\xc4\x8da rehabilitirali._NEWLINE_V \xc5\xa1tiridesetih in petdesetih letih je imel \xc5\xa0ostakovi\xc4\x8d prijateljske odnose z dvema od svojima u\xc4\x8denkama: Galino Ustvolskajo in Elmiro Nazirovo. S prvo je ostal v dobrih odnosih tudi po smerti \xc5\xbeene, Nine Varzarove leta 1954. Leta 1954 je \xc5\xa0ostakovi\xc4\x8d napisal Slavnostno uverturo, opus 96, ki je bila uporabljena kot tematska glasba za poletne olimpijske igre leta 1980._NEWLINE_Drugi\xc4\x8d se je poro\xc4\x8dil leta 1956 s komsomolsko aktivistko Margarito Kainovo, in se tri leta kasneje zaradi nesoglasij lo\xc4\x8dil._NEWLINE_Leta 1959 se je \xc5\xa0ostakovi\xc4\x8d pojavil na odru v Moskvi ob koncu izvedbe svoje Pete simfonije, \xc4\x8destital Leonardu Bernsteinu in Filharmoni\xc4\x8dnemu orkestru iz New Yorka za izvedbo. Kasneje, istega leta, je Bernstein posnel simfonijo v Bostonu za Columbia Records._NEWLINE_Leto 1960 je bilo zaznamovano s \xc5\xa1e eno prelomnico v \xc5\xa0ostakovi\xc4\x8devem \xc5\xbeivljenju: pridru\xc5\xbeil se je komunisti\xc4\x8dno partiji. Vlada ga je \xc5\xbeelela imenovati za generalnega sekretarja Zdru\xc5\xbeenja skladateljev, za kar je bilo obvezno \xc4\x8dlanstva v stranki. Nikita Hru\xc5\xa1\xc4\x8dov, prvi sekretar Komunisti\xc4\x8dne partije med letoma 1958-1964, je iskal podporo v vodilnih vrstah inteligence in si prizadeval za ustvarjanje bolj\xc5\xa1ega odnosa z umetniki Sovjetske zveze._NEWLINE_Njegova Dvanajsta simfonija, ki je portret bolj\xc5\xa1evi\xc5\xa1ke revolucije in je bila kon\xc4\x8dana leta 1961 in je bila posve\xc4\x8dena Leninu (imenuje se "Leto 1917"). V tem \xc4\x8dasu se je njegovo zdravje za\xc4\x8deloi slab\xc5\xa1ati. Leta 1962 se je \xc5\xbee tretji\xc4\x8d poro\xc4\x8dil in to s 27 let staro Irino Supinskajevo._NEWLINE_Leta 1962 napi\xc5\xa1e Trinajsto in leta 1969 \xc5\xa0tirinajsto simfonijo, obe liri\xc4\x8dni, na besedila ruskih pesnikov (Jevtu\xc5\xa1enko) in drugih (Rilke, Garcia Lorca). Leta 1964 je napisal glasbo za ruski film Hamlet._NEWLINE_\xc5\xa0ostakovi\xc4\x8d je v \xc5\xbeivljenju trpel zaradi raznih kroni\xc4\x8dnih bolezni, vendar se je upiral s cigaretami in vodko. V za\xc4\x8detku leta 1958 je utrpel prizadost desne roke, kar ga je prisilo odre\xc4\x8di se igranju klavirja, leta 1965 je dobil diagnozo otro\xc5\xa1ke paralize. Trpel je tudi sr\xc4\x8dnimi napadi, ponovno leta 1971, do\xc5\xbeivel nekaj padcev, v katerih si je zlomil obe nogi. Kljub vsem te\xc5\xbeavam z zdravjem je leta 1971 napisal Petnajsto simfonijo, melodi\xc4\x8dno in retrospektivno._NEWLINE_\xc5\xa0ostakovi\xc4\x8d je umrl zaradi plju\xc4\x8dnega raka 9. avgusta leta 1975 in imel je dr\xc5\xbeavni pogreb. Pokopan je na moskovskem pokopali\xc5\xa1\xc4\x8du Novodevi\xc4\x8di._NEWLINE_Prejel je ve\xc4\x8d \xc4\x8dastnih odlikovanj Sovjetske zveze.\n_START_SECTION_\nDelo\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xa0ostakovi\xc4\x8deva orkestralna dela obsegajo petnajst simfonij in \xc5\xa1est koncertov. Njegova komorna glasba obsega petnajst godalnih kvartetov, klavirski kvintet, dva klavirska tria ter dve deli za godalni oktet. Klavirska dela so dve solo sonati, niz zgodnjih preludijev in kasneje \xc5\xa1e 24 preludijev in fug. Druga dela so \xc5\xa1e tri opere (npr. Nos, Katarina Izmajlova), ve\xc4\x8d ciklov skladb, baleti in ve\xc4\x8d filmske glasbe._NEWLINE_V svojem opusu se je \xc5\xa0o\xc5\xa1takovi\xc4\x8d lotil tako programske glasbe kot gledali\xc5\xa1\xc4\x8da in koncertov. Sloves je u\xc5\xbeival na \xc5\xa0vedske, v Angliji, Vzhodni Nem\xc4\x8diji in Italiji.'