b'\n_START_ARTICLE_\nVasja Ocvirk\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nOcvirk je pred vojno kon\xc4\x8dal tekni\xc4\x8dno srednjo \xc5\xa1olo, med vojno je bil partizan, po vojni pa je \xc5\xa1tudiral primerjalno knji\xc5\xbeevnost Na filozofski fakulteti v Ljubljani. Od leta 1945 do 1955 je bil zaposlen pri Radiu Ljubljana in nato kratek \xc4\x8das na Radiu Koper, nato pa je postal svoboden knji\xc5\xbeevnik.\n_START_SECTION_\nLiterarno delo\n_START_PARAGRAPH_\nNapisal je tri romane s snovjo iz NOB: Hajka (1957), Soncu ni verjeti (1960) in V novo zimo (1961) ter mladinsko povest Smeh v klavzuri (1961) v kateri opisuje do\xc5\xbeivetja nekaterih likov iz trilogije. Poleg tega je napisal ve\xc4\x8d radijskih dram in dramatiziral za radio ve\xc4\x8d kot trideset pripovednih del. Svojo najbolj\xc5\xa1o radijsko igro Ko bi padli o\xc5\xbeiveli je predelal za gledali\xc5\xa1\xc4\x8de (prvi\xc4\x8d uprizorjena 1953). Ve\xc4\x8dino njegovih dramskih del: Tretje le\xc5\xbei\xc5\xa1\xc4\x8de (1955), Sre\xc4\x8dno ljudje (1956), Peter Klepec (1956), Mati na pogori\xc5\xa1\xc4\x8du (1957), Upor pred zarjo (1959) je uprizorilo Gledali\xc5\xa1\xc4\x8de Slovenskega Primorja v Kopru.'