b'\n_START_ARTICLE_\nDavid Gill\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nGill se je na Marischalovem kolid\xc5\xbeu v dveh letih izu\xc4\x8dil za urarja. \xc5\xbde njegov o\xc4\x8de je bil urar. Ukvarjanje s to\xc4\x8dnim merjenjem \xc4\x8dasa ga je pripeljalo do astronomije. V Aberdeenu je zgradil in opremil zasebni observatorij. V Kraljevem kolid\xc5\xbeu je postavil pasa\xc5\xbeni in\xc5\xa1trument in skupaj s profesorjem Thomsonom sta to\xc4\x8dno merila \xc4\x8das za celotno mesto._NEWLINE_18. maja 1869 je posnel svojo prvo fotografijo Lune. Pokazali so jo na sre\xc4\x8danju Kraljeve astronomske dru\xc5\xbebe v Londonu. Postal je izku\xc5\xa1en opazovalec._NEWLINE_Leta 1874 je bil vodja odprave na otok Mavricij v Indijskem oceanu, kjer je 8. decembra opazoval navidezni prehod Venere preko Son\xc4\x8deve ploskve. Leta 1877 je skupaj z \xc5\xbeeno vodil drugo odpravo na otok Ascension v Atlantskem oceanu, kjer so opazovali Mars, ko je bil zelo blizu Zemlji. Kraj opazovanja se \xc5\xa1e vedno imenuje Marsov zaliv. Z odpravama so hoteli izmeriti razdalji Venere in Marsa, iz katerih bi lahko izra\xc4\x8dunali astronomsko enoto. Rezultati niso izpolnili pri\xc4\x8dakovanj, ker ne vidimo Venere in Marsa kot okrogli plo\xc5\xa1\xc4\x8dici. Njuni meji sta razmazani zaradi atmosfer planetov. Zato je za Venero te\xc5\xbeko dolo\xc4\x8diti to\xc4\x8den trenutek, ko se navidezno dotakne Sonca. Gill se je domislil, prav tako kot \xc5\xbee pred njim Galle, da bi bilo morda ugodneje opazovati ve\xc4\x8dje asteroide, \xc4\x8deprav so bolj oddaljeni kot Venera ali Mars. Ti so v daljnogledu to\xc4\x8dkasti kot zvezde. Do leta 1889 je opravil tak\xc5\xa1na opazovanja in rezultati so bili spodbujajo\xc4\x8di. \xc4\x8cez 9 let je leta 1898 Witt odkril 433. asteroid Eros, katerega tir le\xc5\xbei med Marsom in Zemljo in je tako splo\xc5\xa1\xc4\x8den, da se Eros pribli\xc5\xbea Zemlji na razdaljo 24 \xc2\xb7 10\xe2\x81\xb9 m, kar je bli\xc5\xbee, kot se kdajkoli pribli\xc5\xbeata Venera ali Mars. Do leta 1901 je Gill dolo\xc4\x8dil astronomsko enoto s sodobno to\xc4\x8dnostjo. Njegovo delo je nadaljeval generacijo pozneje kraljevi astronom Jones, ki je \xc5\xa1e z ve\xc4\x8djo to\xc4\x8dnostjo dolo\xc4\x8dil astronomsko enoto, ko je opazoval Eros v njegovi opoziciji._NEWLINE_Gill je pokazal na uporabnost heliometra, daljnogleda z deljenim objektivom za merjenje oddaljenosti Sonca. Od leta 1879 do 1906 je bil Gill kraljevi astronom \xc5\xa0kotske in predstojnik Kraljevega observatorija na Rtu dobrega upanja, kamor je povabil tudi de Sittra. Observatorij je opremil z zelo to\xc4\x8dnimi in\xc5\xa1trumenti. Skupaj z drugimi astronomi je dolo\xc4\x8deval Son\xc4\x8devo paralakso. Astronomsko enoto je dolo\xc4\x8dil tako to\xc4\x8dno, da je njena vrednost veljala do leta 1968. Dolo\xc4\x8deval je zemljepisne \xc5\xa1irine na raznih mestih ob afri\xc5\xa1ki obali. Geodetsko je posnel ju\xc5\xbeno Afriko._NEWLINE_Leta 1882 je posnel komet, viden na ju\xc5\xbeni polobli. Veliko \xc5\xa1tevilo zvezd na plo\xc5\xa1\xc4\x8di ga je prepri\xc4\x8dalo o koristnosti fotografiranja zvezd. Leta 1886 je prvi spro\xc5\xbeil misel, da bi napravili fotografsko karto neba. S svojega strate\xc5\xa1ko postavljenega observatorija na ju\xc5\xbeni polobli je fotografiral ju\xc5\xbeno nebo. Prvi je tako snemal ju\xc5\xbene zvezde. Na\xc4\x8drt je zahteval skoraj pol stoletja vztrajnega dela, ki ga je opravilo mnogo observatorijev, raztresenih po vsej Zemlji. Na tem podro\xc4\x8dju je delal skupaj s Kapteynom, ki je pregledoval njegove plo\xc5\xa1\xc4\x8de na Nizozemskem. Tako je nastala raz\xc5\xa1irjena Argelanderjeva nebesna karta, ki zajema okoli 100 milijonov zvezd in kateri je dodan pravi zvezdni katalog 6 milijonov najsvetlej\xc5\xa1ih zvezd.\n_START_SECTION_\nPriznanja\n_START_PARAGRAPH_\n7. junija 1883 so ga izvolili za \xc4\x8dlana Kraljeve dru\xc5\xbebe iz Londona. Leta 1900 so ga povzignili v vite\xc5\xa1ki red.\n_START_SECTION_\nNagrade\n_START_PARAGRAPH_\nKraljeva astronomska dru\xc5\xbeba (RAS) mu je leta 1882 podelila zlato medaljo._NEWLINE_Kraljeva dru\xc5\xbeba mu je leta 1903 za njegove raziskave Son\xc4\x8deve in zvezdne paralakse ter za njegovo uspe\xc5\xa1no vodenje Kraljevega observatorija na Rtu dobrega upanja podelila svojo kraljevo medaljo._NEWLINE_Leta 1900 je za svoje znanstvene dose\xc5\xbeke na podro\xc4\x8dju astronomije prejel medaljo Bruceove._NEWLINE_Nacionalna akademija znanosti ZDA mu je leta 1929 podelila medaljo Jamesa Craiga Watsona.\n_START_SECTION_\nPoimenovanja\n_START_PARAGRAPH_\nPo njem se imenujeta kraterja na Luni (Gill) in Marsu (Gill).'