b'\n_START_ARTICLE_\nFranti\xc5\xa1ek \xc4\x8cap\n_START_SECTION_\n\xc4\x8ce\xc5\xa1ko obdobje\n_START_PARAGRAPH_\nNajprej je kot igralec nastopil v manj znanem celove\xc4\x8dernem filmu Pred maturo (Pred maturitou), kmalu pa so mu bile zaupane tudi naloge re\xc5\xbeiserja. Pri svojem delu je hitro napredoval, morda delno tudi po zaslugi velikega \xc4\x8de\xc5\xa1kega producenta Milo\xc5\xa1a Havla, lastnika Lucernafilma, in kmalu postal najbolj cenjeni in pla\xc4\x8dan re\xc5\xbeiser na \xc4\x8ce\xc5\xa1kem. \xc5\xbde v njegovem prvem filmu Ognjeno poletje (Ohniv\xc3\xa9 l\xc3\xa9to) je na primer igrala Lida Baarova, znamenita in razvpita filmska igralka. Kasneje, ko so \xc4\x8ce\xc5\xa1koslova\xc5\xa1ko priklju\xc4\x8dili k Tretjemu Reihu, je \xc4\x8cap sodeloval tudi s tedaj pomembnimi nem\xc5\xa1kimi igralci, npr. Sybille Schmitz, Willijem Birgelom in Ottom Geb\xc3\xbcchrom, ter snemal predvsem lahkotnej\xc5\xa1e romanti\xc4\x8dne filme. Do konca vojne je tako posnel okoli deset celove\xc4\x8dernih filmov tega \xc5\xbeanra._NEWLINE_Po osvoboditvi \xc4\x8ce\xc5\xa1koslova\xc5\xa1ke je poleg drugih posnel tudi celove\xc4\x8derni film Mo\xc5\xbeje brez kril (Mu\xc5\xbei bez kr\xc3\xaddel), o znamenitem atentatu na osovra\xc5\xbeenega nem\xc5\xa1kega guvernerja Heydricha. Leta 1948, ko so na \xc4\x8ce\xc5\xa1koslova\xc5\xa1kem s sovjetsko pomo\xc4\x8djo oblast prevzeli komunisti, je spoznal, da svoje kariere ne bo mogel ve\xc4\x8d nadaljevati, zato je skupaj z materjo prebegnil v Zahodno Nem\xc4\x8dijo.\n_START_SECTION_\nSlovensko obdobje\n_START_PARAGRAPH_\nNa Bavarskem je \xc4\x8capa sre\xc4\x8dal Branimir Tuma, direktor Triglav filma, i\xc5\xa1\xc4\x8do\xc4\x8d strokovnjake, ki bi pomagali pri razvoju mlade slovenske filmske industrije._NEWLINE_Po prihodu v Slovenijo je \xc4\x8cap \xc5\xbee s svojim prvim celove\xc4\x8dercem Vesna (1953) pokazal tisto, kar je Tuma iskal. \xc4\x8capov film Vesna je vse do konca sedemdesetih let prej\xc5\xa1njega stoletja ohranil rekord najbolj gledanega slovenskega filma, \xc5\xa1e posebej pa je pomemben kot obrtni\xc5\xa1ko brezhiben izdelek, ki je v na\xc5\xa1o kinematografijo vnesel nove tehni\xc4\x8dne standarde kvalitete. \xc4\x8cap je v svojem slovenskem obdobju posnel enajst filmov, od katerih pa jih je bilo samo pet v izklju\xc4\x8dni produkciji doma\xc4\x8dega Triglav filma, ostali pa so bili koprodukcije oz. filmi za tuja podjetja._NEWLINE_Po Vesni je leta 1954 za nem\xc5\xa1ki Saphir Film po motivih Maupasantove novele posnel Greh (Am Anfang war es S\xc3\xbcnde), nato naslednje leto slovenski film Trenutki odlo\xc4\x8ditve, o pomenu narodne sprave, leta 1956 pa za nem\xc5\xa1kega producenta Na pomo\xc4\x8d, ljubi me! (Hilfe - sie liebt mich) in Orlovsko dekle (Die Geierwally). Italijansko - nem\xc5\xa1ko - hrva\xc5\xa1ko koprodukcijo Dekle iz solin (La ragazza della salina), (tudi Kruh in sol) z _NEWLINE_Marcellom Mastroiannijem v glavni vlogi, so leta 1957 snemali na Se\xc4\x8doveljskih solinah. Leta 1957 mu je Triglav film zaupal film Ne \xc4\x8dakaj na maj (1957), tudi \xc5\xbeanra  lahkotne me\xc5\xa1\xc4\x8danske komedije, ki velja za nekak\xc5\xa1no nadaljevanje Vesne, z isto igralsko zasedbo._NEWLINE_\xc4\x8capov film Vrata ostanejo odprta (Vrata ostaju otvorena), posnet leta 1957 za producenta Bosna film, je danes najbolj znan po \xc4\x8dapovem odkritju mlade igralke Milene Dravi\xc4\x87, ene od najve\xc4\x8djih igralskih imen v obdobju  Jugoslavije. \xc4\x8capov slovenski vohunski film X-25 javlja je Triglav film prodal v ni\xc4\x8d manj kot 48 dr\xc5\xbeav. Leta 1962 je posnel bosansko glasbeno komedijo Sre\xc4\x8dala se bova zve\xc4\x8der (Sre\xc5\xa1\xc4\x87emo se ve\xc4\x8deras), z Janezom \xc4\x8cukom in Borisom Buzan\xc4\x8di\xc4\x87em._NEWLINE_Komedija je bil tudi zadnji \xc4\x8capov za Triglav film posneti celove\xc4\x8derni film Na\xc5\xa1 avto (1962), obrtni\xc5\xa1ko v mnogih pogledih povsem kredibilen in gledljiv \xc5\xbeanrski film, iz dana\xc5\xa1njega vidika celo dokumentaren, ki pa ob \xc4\x8dasu predvajanja ni do\xc5\xbeivel uspeha pri ob\xc4\x8dinstvu. Z njegovim neuspehom so se \xc4\x8capu vrata slovenskega in jugoslovanskega filma zaprla (tudi iz politi\xc4\x8dnih razlogov in zaradi njegove odmaknjenosti od centrov tedanjega filmskega dogajanja, ustvarjanja in odlo\xc4\x8danja), tako da ni dobil v re\xc5\xbeijo nobenega celove\xc4\x8dernega filma ve\xc4\x8d, za Triglav film je posnel zgolj \xc5\xa1e dokumentarni film Piran (1965).\n_START_SECTION_\n\xc4\x8capovo \xc5\xbeivljenje v Portoro\xc5\xbeu\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1957 se je \xc4\x8cap za stalno preselil v Portoro\xc5\xbe, v vilo na Koprski ulici nad portoro\xc5\xa1kim hotelom Palace, (med snemanjem filma Vesna je bival v ljubljanskem hotelu Slon). Prav posebej mu je bil pri srcu Piran, kjer naj bi ga pogled z obzidja na mestne strehe spominjal na Prago. Celo materine posmrtne ostanke je hotel iz M\xc3\xbcnchna preseliti v Piran, da bi bila pokopana v de\xc5\xbeeli, ki sem si jo izbral za drugo domovino, sprejel je tudi ponujeno jugoslovansko dr\xc5\xbeavljanstvo. Portoro\xc5\xbe pa je bil tedaj na robovih aktualnega slovenskega filmskega dogajanja. Ker je \xc4\x8cap bolj slabo govoril slovensko, je imel te\xc5\xbeave z vklju\xc4\x8ditvijo v dru\xc5\xbebo, stike je navezal najbolj z dvoj\xc4\x8dicama Ido in Licio Petronio iz premo\xc5\xbene optantske istrske dru\xc5\xbeine. Ko mu je zmanjkalo doma\xc4\x8dih filmskih projektov, se je pogreznil v rev\xc5\xa1\xc4\x8dino. Ker ni prejemal pokojnine, se je pre\xc5\xbeivljal zgolj z ob\xc4\x8dasnimi monta\xc5\xbeerskimi aran\xc5\xbemaji na Dunaju, snemanjem TV serij, posku\xc5\xa1al je tudi z gojenjem koko\xc5\xa1i na najeti kmetiji v istrski vasi Maru\xc5\xa1i\xc4\x87i in s prodajo jajc portoro\xc5\xa1kim hotelom, kasneje z gojenjem kuncev ter oddajanjem apartmajev v Portoro\xc5\xbeu turistom, toda posli mu zaradi njegovega pomanjkanja smisla za podjetnost nikakor niso prinesli dobi\xc4\x8dka in finan\xc4\x8dne gotovosti. Z nerazumevanjem okolice se je moral soo\xc4\x8dati tudi zaradi svoje homoseksualne usmerjenosti. Tako je \xc4\x8cap \xc5\xbeivel osamljen in od vseh pozabljen, zavedajo\xc4\x8d se, da se ne bo mogel nikoli vrniti v svojo domovino in obiskati sorodnike. Leta 1972 je v nikoli povsem pojasnjenih okoli\xc5\xa1\xc4\x8dinah, vedo\xc4\x8d, da mu jetra odpovedujejo,  umrl v ankaranski bolni\xc5\xa1nici, kjer naj bi naredil \xc2\xbbalkoholni samomor\xc2\xab\xc2\xa0(pod njegovo blazino naj bi na\xc5\xa1li steklenico \xc5\xbeganja)._NEWLINE_Franti\xc5\xa1ek \xc4\x8cap je pokopan na pokopali\xc5\xa1\xc4\x8du v Piranu, v dru\xc5\xbeinskem grobu rodbine Petronio.\n_START_SECTION_\nNagrade\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1941 je \xc4\x8cap za film Nocn\xc3\xad mot\xc3\xbdl na Bene\xc5\xa1kem filmskem festivalu prejel zlatega leva po izboru \xc5\xbeirije, leta 1946 so Muzi bez kr\xc3\xaddel na Filmskem festivalu v Cannesu skupaj z desetimi drugimi filmi prejeli zlato palmo. Leta 1953 so gledalci na Puljskem filmskem festivalu film Vesna razglasili za najbolj\xc5\xa1i film festivala, strokovna \xc5\xbeirija pa je \xc4\x8capu na tem festivalu podelila \xc5\xa1e posebno priznanje za najbolj\xc5\xa1ega re\xc5\xbeiserja.'