b'\n_START_ARTICLE_\nFoucaultovo nihalo\n_START_PARAGRAPH_\nFoucaultovo nihalo [fuk\xc3\xb3jevo nih\xc3\xa1lo] je na dolgo \xc5\xbei\xc4\x8dnato vrv obe\xc5\xa1ena (okrogla) masivna \xc5\xbeelezna ute\xc5\xbe. Nihalo je poimenovano po francoskem fiziku in astronomu Jeanu Bernardu L\xc3\xa9onu Foucaultu._NEWLINE_Foucault je to nihalo prvi\xc4\x8d uporabil leta 1851 v pari\xc5\xa1kem Panteonu, ki ga je dal zgraditi kralj Ludvik XV. v zahvalo zavetnici Pariza, sveti Genovefi leta 1744. Ute\xc5\xbe nihala tehta 28 kg in visi na 67 m dolgi ter 1,3 mm debeli \xc5\xbeici._NEWLINE_V kupoli Panteona je Foucault izobesil svoje nihalo, da bi z njim uspel nastaviti pravilno smer svojega daljnogleda. Pred tem je uporabljal manj\xc5\xa1e nihalo, na zgolj dvometrski vrvi. Nihalo v pari\xc5\xa1kem Panteonu je bilo prava senzacija na Razstavi Pariza leta 1851. S tem nihalom povezana spoznanja o naravoslovju so botrovala poplavi tovrstne znanstvene knji\xc5\xbeevnosti._NEWLINE_Kljub temu, da se nihalo imenuje po Foucaultu, ga je izna\xc5\xa1el italijanski (firen\xc5\xa1ki) matematik in fizik Vincenzo Viviani (1622-1703) \xc5\xbee leta 1661. Viviani, ki je leta 1639 postal sodelavec Galilea Galileija, je o njem napisal tudi prvi \xc5\xbeivljenjepis. Leta 1666 je postal dvorni matematik velikega vojvode Ferdinanda II.'