b'\n_START_ARTICLE_\nPape\xc5\xbe Pij X.\n_START_SECTION_\nOtro\xc5\xa1tvo in mladost\n_START_PARAGRAPH_\nJo\xc5\xbeefovo otro\xc5\xa1tvo je potekalo skromno, vendar delavno in veselo. O\xc4\x8de s svojim delom na ob\xc4\x8dini, kjer je bil pismono\xc5\xa1a in neke vrste fac totum \xe2\x80\x93 vsestranski mojster \xe2\x80\x93 in mati s \xc5\xa1ivanjem \xe2\x80\x93 sta zadosti prislu\xc5\xbeila za vsakdanji kruh; obdelovala sta tudi dva hektarja zemlje in vrti\xc4\x8dek z zelenjavo, kjer pa so po izvolitvi za pape\xc5\xbea nasadili le ro\xc5\xbee, ki so Jo\xc5\xbeetu bile tako ljube. \xc4\x8ceprav niso bili bogati, se niso otepali z rev\xc5\xa1\xc4\x8dino. Hudo pomanjkanje je potrkalo na duri \xc5\xa1ele, ko je nenadoma umrl Jo\xc5\xbeetov o\xc4\x8de Janez. Hudo se je prehladil, ko je po mrzlem vremenu moral ves poten in \xc5\xbee bolan v teku razna\xc5\xa1ati kot sel cel dan po\xc5\xa1to - in takrat bi se Jo\xc5\xbeef skoraj moral posloviti od \xc5\xa1olanja. _NEWLINE__NEWLINE_Njegova dru\xc5\xbeina je bila slo\xc5\xbena in patriarhalna, kot tudi vse druge \xc5\xa1tevilne dru\xc5\xbeine, ki so sestavljale faro sv. Mateja in tudi \xc5\xbeivele po veri. To je bila s kr\xc5\xa1\xc4\x8danskega vidika ena najbolj\xc5\xa1ih in najbolj povezanih \xc5\xbeupnij in se je odlikovala s prejemanjem zakramentov, pripadnosti bratov\xc5\xa1\xc4\x8dinam in prakticiranjem pobo\xc5\xbenosti, kakor tudi z izpolnjevanjem velikono\xc4\x8dne dol\xc5\xbenosti: nespovedanih faranov je bilo manj kot en odstotek. _NEWLINE_Birmal ga je v Asolu 1. septembra 1845 \xc5\xa1kof Canova, a prvo sveto obhajilo je prejel 6. aprila 1846. V birmanski knjigi je zabele\xc5\xbeeno 140 otrok iz Riesa; pod \xc5\xa1t. 58: "Sarto Giuseppe star 10 let, star\xc5\xa1i: Giovanni Battista in Margherita Sanson; boter Francesco Trinca di Vall\xc3\xa0." Istega botra je imel pod 59. \xc5\xa1t. zapisani osemletni brat Angelo. Obstaja za 1846 seznam 13 de\xc4\x8dkov in 17 deklic, "ki so pripu\xc5\xa1\xc4\x8deni k obhajilu" \xe2\x80\x93 in je od de\xc4\x8dkov na prvem mestu omenjen "Sarto Giuseppe di Giovanni Battista". _NEWLINE_ _NEWLINE_\xc5\xbdupnik Fusarini (1812-1877), ki je bil rie\xc5\xa1ki \xc5\xbeupnik 1842-1854, je nadarjenega de\xc4\x8dka poslal 1844 na \xc5\xa1tudij latin\xc5\xa1\xc4\x8dine. V gimnazijo je hodil od jeseni 1846 do poletja 1850 in jo je kon\xc4\x8dal z najbolj\xc5\xa1im mo\xc5\xbenim uspehom. Jo\xc5\xbee je bil brez izjeme vedno prvi v razredu ne le v ljudski \xc5\xa1oli, ampak tudi v gimnaziji in bogoslovju. V \xc5\xa1oli je bil zelo prizadeven: v\xc4\x8dasih je celo nadome\xc5\xa1\xc4\x8dal u\xc4\x8ditelja Francesca Gecherla. Bil je pazljiv in \xc5\xbeivahen, iznajdljiv in strog; nau\xc4\x8dil se je \xc5\xbee v Riesu branja in pisanja, pa tudi odgovarjanja pri sveti ma\xc5\xa1i, obiskovanja verouka in petja na koru; vsak dan je hodil v \xc5\xbeupnijsko Marijino cerkev v Cendroli, kjer so 1955 v njegov spomin slovesno blagoslovili Baccarinijevo podobo, ki predstavlja Pija X. med prvoobhajanci.   _NEWLINE__NEWLINE_Njegova sestra Lucija je v postopku za beatifikacijo povedala, da je bil o\xc4\x8de Janez sicer dober kristjan, vendar ni bil zadovoljen s sinovo \xc5\xbeeljo po duhovni\xc5\xa1tvu; to je v\xc4\x8dasih povzro\xc4\x8dalo napetosti med o\xc4\x8detom in materjo, ki je sina pri tem podpirala in se je zanj potegnila. \xc4\x8ceprav je o\xc4\x8de v za\xc4\x8detku hudo nasprotoval sinovi \xc5\xbeelji po duhovni\xc5\xa1tvu, se je kon\xc4\x8dno le vdal. Jo\xc5\xbee pa je 22. avgusta 1846 polo\xc5\xbeil dr\xc5\xbeavne izpite na osnovni \xc5\xa1oli v Trevizu, ter za\xc4\x8del obiskovati gimnazijo v Castelrancu; vsak dan je 7 km pe\xc5\xa1a\xc4\x8dil, a pridru\xc5\xbeil se mu je tudi mlaj\xc5\xa1i brat Angel, ki ga pa v u\xc4\x8denju ni dohajal, in je kmalu \xc5\xa1olo obesil na klin. Pozneje jima je o\xc4\x8de v pomo\xc4\x8d kupil osla.\n_START_SECTION_\nV padovskem semeni\xc5\xa1\xc4\x8du\n_START_PARAGRAPH_\nDa bi mogel Jo\xc5\xbeef Sarto nadaljevati \xc5\xa1tudije, je posredoval kardinal in pesnik, rie\xc5\xa1ki rojak Monico  , in mu omogo\xc4\x8dil zastonjsko bivanje v padovskem semeni\xc5\xa1\xc4\x8du, kjer je bilo nekaj takih mest rezerviranih za najpridnej\xc5\xa1e dijake. _NEWLINE__NEWLINE_19. septembra 1850 je s petnajstimi leti oblekel talar v doma\xc4\x8di \xc5\xbeupnijski cerkvi na veliko veselje sova\xc5\xa1\xc4\x8danov, a 13. novembra 1850 je vstopil v semeni\xc5\xa1\xc4\x8de. Devetnajstletnika so ga kot prefetto primo postavili 1854-1858 za ocenjevalca poklicev svojih vrstnikov, pri \xc4\x8demer je pokazal izredno sposobnost za razumevanje \xc4\x8dlove\xc5\xa1ke du\xc5\xa1e.  Posvetil se je zlasti latin\xc5\xa1\xc4\x8dini in cerkveni glasbi; sam je sestavil 15 pesnitev za Veliki teden, postal pevovodja klerikov ter ravnatelj semeni\xc5\xa1kega zbora. _NEWLINE__NEWLINE_Sredi \xc5\xa1tudija ga je hudo prizadela smrt o\xc4\x8deta, ki se je med opravljanjem dol\xc5\xbenosti po slabem vermenu hudo prehladil, dobil plju\xc4\x8dnico in po prejemu svetih zakramentov umrl 4. maja 1852 na veliko \xc5\xbealost \xc5\xa1tevilne dru\xc5\xbeine. Ko je za to zvedel, je Jo\xc5\xbee pohitel domov. Dru\xc5\xbeina se je zna\xc5\xa1la v hudi gmotni stiski; Jo\xc5\xbeef je uvidel, da bi moral on kot najstarej\xc5\xa1i poskrbeti zanje, zaradi \xc4\x8desar bi moral pustiti ljubo mu \xc5\xa1olo. Mati pa je bila pobo\xc5\xbena in pogumna \xc5\xbeena: dejala je, da bo ona delala s \xc5\xa1ivanko, Angelo je medtem nabavil par volov, kravica pa bo dajala mleka za drobi\xc5\xbe \xe2\x80\x93 Beppo naj ni\xc4\x8d ne skrbi zanje, ampak naj le gre nazaj v semeni\xc5\xa1\xc4\x8de in nadaljuje pot do duhovni\xc5\xa1tva. Istega leta pa je izgubil \xc5\xa1e najmlaj\xc5\xa1ega bratca Kajetana, ki se je rodil malo pred o\xc4\x8detovo smrtjo. Res se je vrnil in \xc5\xa1e bolj pridno \xc5\xa1tudiral._NEWLINE__NEWLINE_Med 1855 in 1858 mu je podelil ni\xc5\xbeje in vi\xc5\xa1je redove trevi\xc5\xa1ki \xc5\xa1kof Farina:  ostiarij (vratar) in lektor (bralec) je postal 22. decembra 1855; eksorcist (izganjalec) in akolit (sve\xc4\x8dar) 6. junija 1857; 19. septembra 1857 poddiakon, a 27. februarja 1858 diakon. _NEWLINE_Ma\xc5\xa1ni\xc5\xa1ko posve\xc4\x8denje je prejel 18. septembra 1858 v castelfran\xc5\xa1ki stolnici s pape\xc5\xa1kim spregledom, ker mu je manjkalo leto do potrebnih 24. Naslednjega dne je pel novo ma\xc5\xa1o v doma\xc4\x8dem Riesu. Za svoja semeni\xc5\xa1ka in kaplanska leta je dejal, da so bila "gli anni pi\xc3\xb9 belli della mia vita"\n_START_SECTION_\nKaplan, nad\xc5\xbeupnik, kanonik\n_START_PARAGRAPH_\n18. septembra 1858 je trevi\xc5\xa1ki \xc5\xa1kof Farina  Jo\xc5\xbeefa posvetil za duhovnika; postal je kaplan v Tombolu. Tam je poglobil svoje znanje bogoslovja; posebej se je posvetil \xc5\xa1tudiju svetega Toma\xc5\xbea Akvinskega in cerkvenega prava, saj je moral opravljati vse dejavnosti du\xc5\xa1nega pastirja, ker je bil \xc5\xbeupnik bolan. _NEWLINE__NEWLINE_Ljudje so bili vdani raznim razvadam in so bili prej volkovi kot ovce. Posebej se je posvetil mladini, ki jo je z \xc5\xbeoganjem in telovadbo odvra\xc4\x8dal od kvartanja in kvantanja, pono\xc4\x8devanja in popivanja. Odprl je tudi ve\xc4\x8derno \xc5\xa1olo, kjer je za pla\xc4\x8dilo prejel obljubo, da ne bodo nikjer preklinjali. Kmalu je postal tudi priljubljen pridigar dale\xc4\x8d naokrog in si je malo tudi gmotno opomogel. Revni ljudje mu niso pla\xc4\x8dali v denarju, ampak je dobival bero v koruzi in p\xc5\xa1enici, \xc4\x8de je obrodila \xe2\x80\x93 in je z njo podpiral tudi mater. _NEWLINE__NEWLINE_Posebno hudo je bilo leta 1859, ko je izbruhnila vojna in so vzeli k vojakom njegovega brata Angela, edino materino oporo \xe2\x80\x93 ki je zaradi rev\xc5\xa1\xc4\x8dine morala odprodati \xc5\xa1e tisto malo zemlje. Tako ji je ostal edina opora Jo\xc5\xbeef, ki je ni razo\xc4\x8daral. _NEWLINE_  _NEWLINE_1867 je postal nad\xc5\xbeupnik v Salzanu. Tukaj je obnovil cerkev in raz\xc5\xa1iril bolnico; podpora je pri\xc5\xa1la iz njegovih lastnih dohodkov, prihrankov in delavnosti. Tu je enkrat dejal med pridigo: \xe2\x80\x9eJaz ho\xc4\x8dem vsem postati vse." In izpolnil je svojo besedo. Sam je \xc5\xbeivel jako skromno, a drugim je delil dobrote in \xc4\x8desto zabredel v dolgove. Enkrat je moral prodati svojega konja, da je mogel popla\xc4\x8dati dolgove, ki jih je bil prevzel za reve\xc5\xbee. Tudi k zastavljalnici v mestu Treviso se je \xc4\x8desto zatekel iskat pomo\xc4\x8di.  Ljudje so ga vzljubili, ko je skrbel za bolnike med kolero, ki je izbruhnila v severni Italiji po letu 1870. Pozneje bo o njem dejal njegov sodelavec Perosi, da bi za reve\xc5\xbee zastavil tudi Vatikan, \xc4\x8de bi mogel._NEWLINE__NEWLINE_1875 je bil imenovan za kanonika v stolnici in tajnika (namestnika, kanclerja) \xc5\xa1kofije Treviso; opravljal je tako slu\xc5\xbebo spirituala in rektorja semeni\xc5\xa1\xc4\x8da, kakor tudi izpra\xc5\xa1evalca duhovnikov. Zelo si je prizadeval, da bi \xc5\xa1tudentje dr\xc5\xbeavne \xc5\xa1ole prejeli versko vzgojo. Kot duhovnik in pozneje \xc5\xa1kof je pogostoma pomagal re\xc5\xa1evati nravna vpra\xc5\xa1anja ter imel verouk za kme\xc4\x8dko in mestno mladino, ki ni imela mo\xc5\xbenosti obiskovanja katoli\xc5\xa1kih \xc5\xa1ol.\n_START_SECTION_\nMantovski \xc5\xa1kof\n_START_PARAGRAPH_\n10. novembra 1884 ga je Leon XIII. imenoval za \xc5\xa1kofa Mantove; \xc5\xa1kofovsko posve\xc4\x8denje mu je podelil \xc5\xa1est dni pozneje pri Sant\'Apollinare alle Terme Neroniane-Alessandrine v Rimu kardinal Parocchi (1833-1901) \xe2\x80\x93 pape\xc5\xbeev vikar za mesto Rim, s soposve\xc4\x8devalcema \xe2\x80\x93 biv\xc5\xa1im mantovskim \xc5\xa1kofom Rotom (1805-1890) ter Berengom (1820-1869). _NEWLINE__NEWLINE_19. junija 1891 je postal \xc5\xa1kof-pomo\xc4\x8dnik pape\xc5\xa1kega prestola; ta naslov je uvajal v pape\xc5\xa1ki plemi\xc5\xa1ki dvor in je bil 1968 odpravljen. Pred \xc5\xa1kofovskim posve\xc4\x8denjem mu je pape\xc5\xbe podelil spregled od pomanjkanja doktorata, ki so ga imeli vsi poznej\xc5\xa1i pape\xc5\xbei, a ga nima niti sedanji, Fran\xc4\x8di\xc5\xa1ek.  Zaradi neurejenih razmer je vstopil v svojo \xc5\xa1kofijo \xc5\xa1ele pet mesecev pozneje, 18. aprila 1885. _NEWLINE__NEWLINE_Vodenju te \xc2\xbbte\xc5\xbeke\xc2\xab\xc2\xa0\xc5\xa1kofije, ki jo je Romanato  imenoval \xc2\xbbpropadajo\xc4\x8da oziroma odhajajo\xc4\x8da\xc2\xab, nista bila kos \xc5\xbee dva \xc5\xa1kofa: Rota (1871-1879) in Berengo (1879-1884): prvi se je \xc5\xa1kofiji \xc2\xbbodpovedal\xc2\xab, drugi pa je bil \xc2\xbbpovi\xc5\xa1an\xc2\xab\xc2\xa0na videmski sede\xc5\xbe. _NEWLINE__NEWLINE_Me\xc5\xa1\xc4\x8dansko okolje je ozna\xc4\x8devalo zmedeno nezaupanje, lo\xc4\x8dinarstvo, \xe2\x80\x9ezagrizeni antiklerikalizem\xe2\x80\x9d, ki so ga pod\xc5\xbeigali prostozidarji. Celo v Cerkev se je vtihotapil scientizem, racionalizem in pozitivizem. Kolovodja italijanskega pozitivizma Ardig\xc3\xb2 (1828-1920) \xe2\x80\x93 kanonik ter profesor v mantovskem semeni\xc5\xa1\xc4\x8du, je slekel kuto 1871; naslednjega leta mu je sledilo \xc5\xa1e deset duhovnikov. _NEWLINE__NEWLINE_Novi \xc5\xa1kof se je potrudil \xe2\x80\x9eobnoviti\xe2\x80\x9d semeni\xc5\xa1\xc4\x8de, ki je bilo zaprto (1870-1880); \xc5\xbee 1886 je prineslo prve sadove. 1885 je napovedal du\xc5\xa1nopastirski obisk celotni \xc5\xa1kofiji. 1888 je sklical svoje duhovnike k \xc5\xa1kofijski sinodi, katera se ni obhajala \xc5\xbee 209 let ne. _NEWLINE__NEWLINE_12. oktobra 1885 je ukazal, da mora vsaka \xc5\xbeupnije pou\xc4\x8devati verouk, ter da morajo ob nedeljah in praznikih ljudstvu in otrokom razlagati katekizem. Po potrebi je nadome\xc5\xa1\xc4\x8dal zadr\xc5\xbeane \xc5\xbeupnike, in budno nadziral, ali in kako se to izvr\xc5\xa1uje. 1887 je ustanovil pri mantovski stolnici osrednjo organistovsko \xc5\xa1olo.\n_START_SECTION_\nKardinal in patriarh\n_START_PARAGRAPH_\nPape\xc5\xbe Leon XIII. je imenoval Sarta za kardinala v javnem, po vrsti 19. konsistoriju, 12. junija 1893 in sicer za kardinala-duhovnika pri San Bernardo alle Terme Diocleziane. Tri dni pozneje \xe2\x80\x93 15. junija \xe2\x80\x93 pa ga je pape\xc5\xbe zasebno imenoval za bene\xc5\xa1kega patriarha. To je potekalo istega dne, ko je petim novim \xc5\xa1krlatnikom Leon XIII. izro\xc4\x8dal kardinalski klobuk, in so slovesno zaprisegli v Sikstinski kapeli. _NEWLINE_Vrstile so se slovesnosti in visoki obiski, ki jih Sarto nikoli ni maral. Posebno se je \xc4\x8dutila po\xc4\x8da\xc5\xa1\xc4\x8dena Mantova, kjer je minilo \xc5\xbee tristo let od \xc5\xa1krlatni\xc5\xa1kega imenovanja, \xc5\xa1e bolj pa skromni Riese, kjer je sina pri\xc4\x8dakovala v belo pobeljeni rojstni hi\xc5\xa1i njegova mati. \xc5\xbde do Tombola ga je pozdravljala navdu\xc5\xa1ena ve\xc4\x8dkilometrska mno\xc5\xbeica, ki se je razvrstila na obeh straneh tra\xc4\x8dnic in vzklikala: \xc2\xbbEvviva il nostro cappellano, evviva don Giuseppe!\xc2\xab\xc2\xa0 _NEWLINE__NEWLINE_Gospa Marjeta se je z desetletji postarala, saj je nosila \xc5\xbee osem kri\xc5\xbeev; sicer pa se ni spremenila, ampak se je zvesto dr\xc5\xbeala starih, skromnih navad. Sina je krasil \xc5\xa1krlat, ona pa ni odlo\xc5\xbeila cenene rute, preprostega krila in na rde\xc4\x8de nogavice navle\xc4\x8denih copat, ki so skoraj obvezne na bene\xc5\xa1kem pode\xc5\xbeelju. Patriarhu je pape\xc5\xbe podaril \xc4\x8dudovit pastirski prstan z draguljem ter si ni mogel kaj, a da bi ji ga ne pokazal \xe2\x80\x93 in ona ga je tudi poljubila. Tedaj pa mu je pokazala drug prstan: preprost, obrabljen, srebrn obro\xc4\x8dek, ki je prirastel skozi desetletja k Marjetinemu prstancu, in ji ga je podaril rajni mo\xc5\xbe Giambatta; primerjala ga je z dragocenim sinovim reko\xc4\x8d in kot v \xc5\xa1ali dejala: \xc2\xbbVe\xc5\xa1, sin, brez tega srebrnega obro\xc4\x8dka ne bi bilo niti tvojega sedanjega imenitnega prstana!\xc2\xab\xc2\xa0Tedaj se je Jo\xc5\xbeef sklonil k materini roki in za\xc4\x8del poljubljati njen obrabljeni prstan. _NEWLINE_Toda imenovanje patriarha ni \xc5\xa1lo brez nev\xc5\xa1e\xc4\x8dnosti. Ko je konec 1891 umrl plemeniti, u\xc4\x8deni, dobrodelni in priljubljeni bene\xc5\xa1ki patriarh Agostini , je pape\xc5\xbe hotel poskrbeti za dostojnega naslednika. Izpraznjeni sede\xc5\xbe je ponudil trevi\xc5\xa1kemu \xc5\xa1kofu Apolloniju , ki je vrh vsega bil rodom iz Benetk, vendar iz (napa\xc4\x8dne) skromnosti nikakor ni hotel sprejeti visoke \xc4\x8dasti. Pape\xc5\xbe se je nato obrnil na Sarta, ki pa je v polo\xc5\xbeaju videl le grenek kelih; vendar je sprejel, da ne bi u\xc5\xbealil dobrega pape\xc5\xbea; do imenovanja pa je minilo poldrugo leto, in skoraj toliko do zasedbe patriarhije. Zakaj? _NEWLINE_Crispijeva (1818-1901) vlada je vodila tedaj osvajalno in napadalno politiko ne le do svojih sosedov, ampak tudi do afri\xc5\xa1ke Abesinije, kar se je kon\xc4\x8dalo 10. marca 1896 s strahovitim porazom: abesinska vojska je pri Adui pomorila 15.000 italijanskih vojakov \xe2\x80\x93 in dan nato je moral osovra\xc5\xbeeni Crispi odstopiti. Seveda pa vse to zagretih nacionalistov ni iztreznilo. _NEWLINE_Pred tem pa je vlada hudo dvignila davke zaradi oboro\xc5\xbeevanja, kar je med ljudstvom povzro\xc4\x8dilo nezadovoljstvo. Poslu\xc5\xbeila se je preizku\xc5\xa1enega na\xc4\x8dina \xe2\x80\x93 udariti po Cerkvi in duhovnikih. Lepa prilo\xc5\xbenost se je pokazala pri imenovanju najpomembnej\xc5\xa1ega \xe2\x80\x93 bene\xc5\xa1kega cerkvenega dostojanstvenika. \xc4\x8ceprav so celo civilni pravniki zatrjevali, da ni nobene osnove, si je vlada vseeno svojatala pravico do imenovanja patriarha za Benetke. _NEWLINE__NEWLINE_Bene\xc5\xa1ki patriarhat je ustanovil 8. oktobra 1451 Nikolaj V. v zahvalo Bene\xc4\x8danom za njihove usluge v korist katoli\xc5\xa1ke Cerkve; v znamenje priznanja je Bene\xc4\x8danom dovolil, da sami imenujejo patriarhe. Ko je pri\xc5\xa1la de\xc5\xbeela pod Habsbur\xc5\xbeane, so na njihovo pro\xc5\xa1njo ta privilegij pape\xc5\xbei podelili tudi njim; ko pa je pri\xc5\xa1la pod italijansko kraljestvo 1866, in so Italijani 1870 pape\xc5\xbeem vzeli \xc5\xa1e dr\xc5\xbeavo, je seveda ta pravica prenehala. Zaradi vseh teh napetosti je \xc5\xa1tevilo izpraznjenih \xc5\xa1kofijskih sede\xc5\xbeev posko\xc4\x8dilo na 30. Sarto je imel dobre odnose s Savojsko kraljevo hi\xc5\xa1o in je nagovoril posredovanje kralja Umberta, da je kljub prvotnemu obotavljanju kon\xc4\x8dno le podpisal odlok o imenovanju.  Tako je mogel Sarto kon\xc4\x8dno prevzeti v last sede\xc5\xbe bene\xc5\xa1kega patriarhata \xc5\xa1ele 24. novembra 1894, kjer so mu pripravili slovesen sprejem, kot so to zmo\xc5\xbene le Benetke. Nato se je preselil v pala\xc4\x8do, ki so jo Habsbur\xc5\xbeani poprej oskrbeli z vsem potrebnim in obilno podpirali \xe2\x80\x93 svobodomiselna italijanska vlada pa ne; rev\xc5\xa1\xc4\x8dina je bila tolik\xc5\xa1na, da \xc5\xa1e kuharja ni mogel vzdr\xc5\xbeevati \xe2\x80\x93 kuhale in stregle so njemu \xe2\x80\x93 kakor tudi najodli\xc4\x8dnej\xc5\xa1im gostom \xe2\x80\x93 zopet njegove tri neporo\xc4\x8dene mlaj\xc5\xa1e sestre: Marija, Roza in Ana - pa \xc4\x8disto preprosto hrano in oble\xc4\x8dene v kme\xc4\x8dko obleko._NEWLINE_\xc4\x8ceprav je bil v veljavi \xc5\xa1e vedno "non expedit" Pija IX., ki je zaradi ugrabitve Pape\xc5\xa1ke dr\xc5\xbeave 20. septembra 1870, prepovedoval italijanskim katoli\xc4\x8danom sodelovanje v javnem \xc5\xbeivljenju, je Sarto pri tem ve\xc4\x8dkrat pogledal vernikom skozi prste; tako je spodbudil skupen nastop katoli\xc4\x8danov in liberalcev, da so v Benetkah prepre\xc4\x8dili izvolitev protiverskega socialista.\n_START_SECTION_\n\xe2\x80\x99\xe2\x80\x99Vse prenoviti v Kristusu\xe2\x80\x99\xe2\x80\x99\n_START_PARAGRAPH_\nKakor se je Sarto \xc5\xbee v prej\xc5\xa1njih slu\xc5\xbebah prvenstveno posve\xc4\x8dal du\xc5\xa1nemu pastirstvu, tako si je tudi kot pape\xc5\xbe zadal nalogo: \xe2\x80\x9eVse prenoviti v Kristusu\xe2\x80\x9d (Ef 1,10) \xe2\x80\x93 in je to za\xc4\x8del z neverjetno brzino. _NEWLINE__NEWLINE_Na\xc4\x8drt svojega pape\xc5\xbeevanja je razglasil dne 4. oktobra 1903 z okro\xc5\xbenico E supremi apostolatus cathedra, v kateri je vsebovano tudi njegovo geslo. To prenovitev je hotel dose\xc4\x8di z listinami, ki so si sledile v mrzli\xc4\x8dnem zaporedju \xe2\x80\x93 navedimo vsaj za\xc4\x8detne: _NEWLINE__NEWLINE_12. novembra 1903 motuproprij Tra le sollecitudini za prenovo cerkvene glasbe; 18. decembra 1903 motuproprij Fin dalla prima glede preureditve Azione Popolare Cristiana. _NEWLINE__NEWLINE_\xc5\xbde kmalu po nastopu je pod kaznijo izob\xc4\x8denja prepovedal vsakr\xc5\xa1no vme\xc5\xa1avanje dr\xc5\xbeavnih oblasti v pape\xc5\xa1ke volitve. Veto cesarja Franca Jo\xc5\xbeefa 1903 je res bil zadnji tak poseg. Odlok z dne 20. januarja 1904 Commissum nobis tako prepoveduje uporabo veta zoper dolo\xc4\x8denega pape\xc5\xa1kega kandidata s kaznijo izob\xc4\x8denja ne le za tistega vladarja, ki veto daje, ampak tudi za tistega kardinala, ki ga posreduje; zadnji\xc4\x8d je tak veto 2. avgusta 1903 prav Sartu v prid posredoval v imenu avstrijskega cesarja Franca Jo\xc5\xbeefa (na zahtevo italijanskih protifrancosko usmerjenih nacionalistov) krakovski kardinal Puzyna - in sicer zoper izvolitev Francozom naklonjenega kardinala Rampolla. _NEWLINE__NEWLINE_2. februarja 1904 sledi okro\xc5\xbenica Ad diem illum ob 50-letnici dogme o Marijinem brezmade\xc5\xbenem spo\xc4\x8detju; 11. februarja pa je s pismom Quam arcano napovedal apostolsko vizitacijo mesta Rima. Noben pape\xc5\xbe pred Pijem X. ni nikoli izvr\xc5\xa1eval predpisov Tridentinskega koncila, da bi kot rimski \xc5\xa1kof moral opraviti du\xc5\xa1nopastirski obisk tudi v svojem mestu.  V kratkem \xc4\x8dasu je izdal 7. marca 1904 \xc5\xa1e odlok Constat apud omnes, s katerim dolo\xc4\x8da enako nalogo za apostolski du\xc5\xa1nopastirski obisk vseh italijanskih \xc5\xa1kofij.\n_START_SECTION_\nOdlo\xc4\x8den in vsestranski prenovitelj\n_START_PARAGRAPH_\nNjegovo vsestransko prenovitveno delo se je za\xc4\x8delo z reformo cerkvenega bogoslu\xc5\xbenega petja. Posebni komisiji je nalo\xc5\xbeil tudi zahtevno delo za temeljito prenovo zakonika cerkvenega prava (Codex juris canonici). Decembra 1905 je izdal odlok, s katerim je priporo\xc4\x8dal pogosto, tudi vsakodnevno prejemanje obhajila. Naslednje leto je dodal priporo\xc4\x8dilo, naj bi otroci \xc5\xbee v zgodnjih letih pristopili k prvemu obhajilu. Bogoslu\xc5\xbeno prenovo je Pij X. nadaljeval z reformo rimskega misala in brevirja, pa tudi s pospe\xc5\xa1evanjem in podpiranjem lai\xc5\xa1kega apostolata. _NEWLINE__NEWLINE_Kot preizku\xc5\xa1en du\xc5\xa1ni pastir se je mo\xc4\x8dno zavzemal za dobro vzgojo in izobrazbo duhovnikov. Osnova vsemu \xc5\xa1tudiju naj bi bila filozofija in teologija sv. Toma\xc5\xbea Akvinskega. Bogoslovci naj bi redno opravljali duhovne vaje. \xc5\xa0kofje naj bi se osebno zanimali za bogoslovce in jim dajali smernice za njihovo bodo\xc4\x8de delo. Pape\xc5\xbe je v posebni okro\xc5\xbenici spregovoril duhovnikom o njihovi pastoralni dejavnosti in \xc5\xa1kofom priporo\xc4\x8dal, naj vodijo, usklajajo in spodbujajo delo duhovnikov. V drugi okro\xc5\xbenici je podal svoje misli o katehezi otrok in odraslih; v veliko pomo\xc4\x8d naj bi duhovnikom pri tem delu bil nov katekizem, ki ga je pape\xc5\xbe predpisal za vso Italijo; do tedaj uporabljani katekizem sv. Roberta Belarmina je po njegovem mnenju postal za sodobne ljudi prete\xc5\xbeak in ve\xc4\x8dkrat tudi nerazumljiv. Tako se je tega novega katekizma kmalu prijelo ime Katekizem Pija X._NEWLINE__NEWLINE_Pij X. se je lotil tudi prenove rimske kurije. Zmanj\xc5\xa1al je \xc5\xa1tevilo kardinalskih kongregacij in jim zaupal nove naloge. Na njegovo pobudo so s 1. januarjem 1909 v Vatikanu za\xc4\x8deli izdajati uradni list Acta Apostolicae Sedis, ki odtlej redno objavlja vse pape\xc5\xa1ke dokumente. 1909 je izdal nova dolo\xc4\x8dila glede obveznega obiska \xc5\xa1kofov ad limina v Rim ter prenovil vrhovno cerkveno sodi\xc5\xa1\xc4\x8de (Rota Romana). V istem letu je ustanovil za temeljit \xc5\xa1tudij Svetega pisma izredno pomemben Bibli\xc4\x8dni in\xc5\xa1titut v Rimu, benediktincem pa je naro\xc4\x8dil, naj ponovno znanstveno-kriti\xc4\x8dno pregledajo svetopisemsko besedilo starega latinskega prevoda Vulgate. _NEWLINE__NEWLINE_V okro\xc5\xbenici Pascendi Dominici iz leta 1907 je obsodil ve\xc4\x8d modernisti\xc4\x8dnih zmot ter dal \xc5\xa1kofom navodila, kako naj izbirajo profesorje za semeni\xc5\xa1\xc4\x8da, kako naj uredijo filozofski in teolo\xc5\xa1ki \xc5\xa1tudij ter \xc5\xa1tudij pomo\xc5\xbenih ved. Kar se ti\xc4\x8de modernizma, je to dokaj \xc5\xa1irok pojem in je ve\xc4\x8dkrat pri\xc5\xa1lo v zvezi s tem do nesporazumov_NEWLINE__NEWLINE_Pij X. je pri\xc5\xa1el torej v zgodovino kot liturgi\xc4\x8dni, glasbeni in evharisti\xc4\x8dni pape\xc5\xbe.\n_START_SECTION_\nNezavidljiv mednarodni polo\xc5\xbeaj\n_START_PARAGRAPH_\n\xc4\x8ceprav se je Pij X. v prvi vrsti posve\xc4\x8dal notranji prenovi verskega \xc5\xbeivljenja, se ni mogel izogniti pere\xc4\x8dim vpra\xc5\xa1anjem odnosov s posameznimi dr\xc5\xbeavami, pri \xc4\x8demer pa ni imel sre\xc4\x8dne roke. _NEWLINE_Portugalska Cerkvi ni bila naklonjena: ve\xc4\x8d \xc5\xa1kofov so izgnali, zaplenili cerkveno imetje ter razpustili ve\xc4\x8d redov. _NEWLINE_Francija je 1904 prekinila diplomatske odnose s svetim sede\xc5\xbeem. Pape\xc5\xbe je s posebno okro\xc5\xbenico obsodil posege francoske laicisti\xc4\x8dne vlade v cerkvene zadeve; vlada je za\xc4\x8dela omejevati svobodo izpovedovanja vere, cerkvenim ustanovam vzela \xc5\xa1tevilne \xc5\xa1ole, izganjala je redovnike in zaplenila vse premo\xc5\xbeenje; ni ve\xc4\x8d podpirala cerkvenih ustanov in tako je bilo prepu\xc5\xa1\xc4\x8deno propadanju tiso\xc4\x8d umetni\xc5\xa1ko dragocenih cerkva. Potem, ko je vlada enostransko pretrgala diplomatske stike s Svetim sede\xc5\xbeem, je pape\xc5\xbe posvetil 14 francoskih \xc5\xa1kofov; v zahvalo so mu podarili dragocen zlat kelih s pateno, ki ga je pape\xc5\xbe Pij X. podaril \xc5\xbeupniji Salzano, kjer je bil nekdaj \xc5\xbeupnik (1867-1876) in ga danes hranijo v tamkaj\xc5\xa1njem cerkvenem muzeju. _NEWLINE__NEWLINE_V Italiji je bilo mo\xc4\x8dno \xc4\x8dutiti delovanje prostozidarjev, po drugi strani pa so postajali vse mo\xc4\x8dnej\xc5\xa1i glasovi, ki so zahtevali, da se katoli\xc4\x8dani spet vklju\xc4\x8dijo v politi\xc4\x8dno \xc5\xbeivljenje, v katerem niso sodelovali od ukinitve cerkvene dr\xc5\xbeave 1870. Pape\xc5\xbe se je izrazil v prid sodelovanju katoli\xc4\x8danov, kjer bi to onemogo\xc4\x8dilo protiverske stranke in kandidate. Leta 1909 je tako v parlamentu spet dobilo mesto 24 katoli\xc4\x8danov, pozneje pa vedno ve\xc4\x8d.\n_START_SECTION_\nOdnos do znanosti\n_START_PARAGRAPH_\n\xc4\x8ce pregledujemo spise Pija X., bomo presene\xc4\x8deno ugotovili, da pape\xc5\xbe - ki je bil sicer tako kriti\xc4\x8den do novih filozofskih ali verskih tokov - ni nikoli posredoval v sporih glede znanstvenih vpra\xc5\xa1anj, \xc4\x8deprav so njegova leta bila obdobje, ki je razte\xc4\x8dajilo stoletne temelje fizike z oblikovanjem kvantne teorije (1900) Maxa Plancka  (1858-1947), relativnostne teorije Alberta Einsteina (1879-1955) ter jedrske razlage snovnega sveta (1903-1913) prek del Thomsona (1856-1940), Rutherforda (1871-1937) in Bohra (1885-1962). _NEWLINE__NEWLINE_Giuseppe Sarto se je uspe\xc5\xa1no celo sam ukvarjal z znanstvenim \xc5\xa1tudijem, s posebnim poudarkom na matematiki in astronomiji; pokazal je svojo znanstveno izurjenost v sestavi poldnevnika; kot pape\xc5\xbe pa je spremljal delovanje Vatikanske zvezdarne Specola vaticana, ki so jo ustanovili in podpirali \xc5\xbee njegovi predniki.\n_START_SECTION_\nBolezen in smrt\n_START_PARAGRAPH_\n1913 je Pij X. do\xc5\xbeivel sr\xc4\x8dni napad; zdravje se mu je slab\xc5\xa1alo postopoma, kakor so se slab\xc5\xa1ale mednarodne razmere; ko je spoznal, da je Prva svetovna vojna neizbe\xc5\xbena, se ga je polotila \xc5\xa1e huda potrtost. _NEWLINE__NEWLINE_Pij X. je \xc5\xbee dolgo napovedoval hudo vojno: \xc2\xbbLa guerra che viene\xc2\xab\xc2\xa0(\xc2\xbbVojna, ki prihaja\xc2\xab) je bil pogost izraz v njegovih govorih. Ko so omenjali Balkanski vojni, je dejal: \xe2\x80\x9eNon questa guerra, viene guerrone!\xe2\x80\x9d (\xe2\x80\x9eNe ta vojna, prihaja \xe2\x80\x99vojskun\xe2\x80\x99!\xe2\x80\x9d) _NEWLINE_ _NEWLINE_Ko je vojna potem zares izbruhnila, ga je to globoko pretreslo. V apostolski spodbudi Dum Europa z dne 2. avgusta 1914 je izrazil to svojo skrb in spodbudil katoli\xc4\x8dane, naj obrnejo svoje srce h Kristusu, ki je knez miru in posrednik med Bogom in ljudmi, da bi podelil mir nemirni Evropi in svetu. To je \xc5\xbealosten in njegov zadnji poziv, naj de\xc5\xbeele kon\xc4\x8dajo sovra\xc5\xbenosti in poi\xc5\xa1\xc4\x8dejo vse poti za prenehanje medsebojnih spopadov zaradi vi\xc5\xa1jih koristi \xc4\x8dlove\xc5\xa1tva in miru. To je bila ena najvi\xc5\xa1jih mirovnih oporok, kar jih je bilo sporo\xc4\x8denih prihodnjim rodovom. _NEWLINE__NEWLINE_\xc2\xbbRad bi \xc5\xbertvoval tudi svoje \xc5\xbeivljenje, \xc4\x8de bi lahko s tem odkupil mir Evropi\xc2\xab, je dejal grofu Macchiju. Mu\xc4\x8den ob\xc4\x8dutek, da ne more prepre\xc4\x8diti smrti milijonov ljudi, je pospe\xc5\xa1il njegovo lastno smrt. _NEWLINE__NEWLINE_Na praznik Marijinega vnebovzetja \xe2\x80\x93 15. avgusta 1914 \xe2\x80\x93 je zbolel za plju\xc4\x8dnico, od katere si ni ve\xc4\x8d opomogel. _NEWLINE__NEWLINE_Umrl je v \xc4\x8detrtek, 20. avgusta ob 1:16 v Rimu; ravno na dan, ko so nem\xc5\xa1ke \xc4\x8dete vkorakale v Bruselj. Zdravnik Marchiafava je izjavil: \xc2\xbbNikogar \xc5\xa1e nisem videl, da bi tako veder odhajal s tega sveta.\xc2\xab\xc2\xa0\n_START_SECTION_\nIgnis ardens\n_START_PARAGRAPH_\nMalahijeva prerokba pravi o njem, da je Ignis ardens (Plamte\xc4\x8di ogenj). To geslo povezujejo z znano du\xc5\xa1nopastirsko vnemo svetega Pija X. Ta pape\xc5\xbe je kazal gore\xc4\x8do vnemo za duhovno prenovo Cerkve.\n_START_SECTION_\nRoman Plamte\xc4\x8di ogenj\n_START_PARAGRAPH_\nH\xc3\xbcnermann je napisal 1953 poljudni roman o Piju X., ki mu je dal naslov v zvezi z Malahijevo prerokbo Brennendes Feuer . Roman je bil preveden tudi v sloven\xc5\xa1\xc4\x8dino pod istim naslovom: Plamte\xc4\x8di ogenj (Ognji\xc5\xa1\xc4\x8de 1968); \xc5\xbee prej pa kot Kres do strmih nebes (Dru\xc5\xbeina 1961).\n_START_SECTION_\nRoman Ve\xc4\x8dno mesto\n_START_PARAGRAPH_\nPij X. je domi\xc5\xa1ljijski pape\xc5\xbe v prihodnostno-domi\xc5\xa1ljijsko-politi\xc4\x8dnem romanu  Ve\xc4\x8dno mesto (latinsko Civitas aeterna; angle\xc5\xa1ko The eternal city; italijansko La citt\xc3\xa0 eterna). To je roman britanskega pisatelja Caina, napisan 1900. in izvirno objavljen 1901. Po vrsti predstavlja svojevrstno povezavo politi\xc4\x8dno-prihodnostno-domi\xc5\xa1ljijske in prizadete melodrame, a dejanje je postavljeno v Italijo v (tedaj) bli\xc5\xbenji prihodnosti. Zanimiva posameznost je, da je pisatelj predvidel, da se bo novi pape\xc5\xbe imenoval Pij.\n_START_SECTION_\nPesnitev Zone\n_START_PARAGRAPH_\n1913 je francoski pesnik poljskega porekla Apollinaire ozna\xc4\x8dil kot naveli\xc4\x8dano starodavno gr\xc5\xa1ko-rimsko omiko, ki ji je zoperstavil kr\xc5\xa1\xc4\x8danstvo, ki \xc2\xbbv Evropi edino ni staro\xc2\xab\xc2\xa0in je v pesnitvi Zone  izrazil paradoksalno misel o pape\xc5\xbeu, ki je obsodil modernizem, \xc4\x8de\xc5\xa1 da je v Evropi najbolj moderen ravno pape\xc5\xbe Pij X.\n_START_SECTION_\nPesem: \xc2\xbbSveti pape\xc5\xbe Pij, obvaruj Italijo pred vojno!\xc2\xab\n_START_PARAGRAPH_\n1914 je italijanski pesnik Marulli napisal pesem - ki je uglasbena - v \xc4\x8dast pravkar umrlemu pape\xc5\xbeu Piju X., kjer se mu priporo\xc4\x8da, naj obvaruje Italijo pred vstopom v vojno in jo tako re\xc5\xa1i vojnih grozot. Obenem poudarja misel, da je izbruh prve svetovne vojne povzro\xc4\x8dil pape\xc5\xbeevo prezgodnjo smrt.   Pesem ima pripev, ki povzema vsebino: "Upajmo, bratje, da zdaj, ko je Bo\xc5\xbeje naro\xc4\x8dje objelo _NEWLINE_svetega pape\xc5\xbea Pija, bo od bi\xc4\x8dev krute vojne obvarovana Italija!"\n_START_SECTION_\nIzredno pomemben pontifikat\n_START_PARAGRAPH_\nPij X. je (s svojo oporoko) bil zvest svojemu \xc5\xbeivljenjskemu na\xc4\x8drtu vse do groba. Marsikatere nemire, \xc5\xa1tevilne te\xc5\xbeave, boje in nerazumevanja je moral do\xc5\xbeiveti v svojem pape\xc5\xbeevanju ta pogumni Kristusov vojak, ki ni gledal ne na levo ne na desno, in ni ni\xc4\x8desar vedel o diplomatskih ozirih in finesah. Osebnega sovra\xc5\xbenika pa ni imel. Ves svet si je bil edin v priznavanju njegovih kr\xc5\xa1\xc4\x8danskih in duhovni\xc5\xa1kih \xc4\x8dednosti, njegovi neutrudni delavnosti in tudi v po\xc5\xa1tenosti njegove volje. Njegova dobrota, ljubeznivost, dobrodelnost in preprostost so mu pridobile srca vseh, ki so se mu pribli\xc5\xbeali._NEWLINE__NEWLINE_Da se je z njegovim povi\xc5\xa1anjem na pape\xc5\xa1ki prestol za\xc4\x8delo novo obdobje cerkvene zgodovine, je eno tistih pretiravanj, s katerimi nekateri tako hitijo. Toda za notranjecerkveno \xc5\xbeivljenje je bil njegov pontifikat izredno pomemben; z novim Cerkvenim zakonikom (Codex iuris canonici) ostaja ime Pija X. nelo\xc4\x8dljivo povezano.'