b'\n_START_ARTICLE_\nGizela Bravni\xc4\x8dar\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nGizela Pav\xc5\xa1i\xc4\x8d, poro\xc4\x8dena Bravni\xc4\x8dar, je v Ljubljani kon\xc4\x8dala trgovski te\xc4\x8daj, isto\xc4\x8dasno pa se je privatno u\xc4\x8dila baleta pri M. Tuljakovi in P. Golovinu. Leta 1932 se je poro\xc4\x8dila s skladateljem M. Bravni\xc4\x8darjem. Od 1927-1952 je bila \xc4\x8dlanica baletnega ansambla Ljubljanske opere, od 1952-1964 pa profesorica in ravnateljica Srednje baletne \xc5\xa1ole v Ljubljani (sedaj Konservatorij za glasbo in balet Ljubljana). Umetni\xc5\xa1ko pot je pri\xc4\x8dela najprej kot baletna zboristka, od 1933 pa je plesala vrsto solisti\xc4\x8dnih vlog. Predvsem so ji ustrezale \xc5\xbeenstvene vloge, ki jih je podajala s krhkostjo in zavestno zapeljivostjo. Plesala je skoraj vse liri\xc4\x8dne vloge v ljubljanskem gledali\xc5\xa1\xc4\x8du v \xc4\x8dasu, ko si je balet \xc5\xa1ele pridobival ob\xc4\x8dinstvo in prostor v slovenski kulturi. V te\xc5\xbeavnih materialnih in delavnih razmerah je pripomogla k uveljavitvi baletne umetnosti pri nas. Kot pedagoginji za klasi\xc4\x8dni balet in ravnateljici baletne \xc5\xa1ole ji je sprva z veliko vztrajnostjo uspelo, da je \xc5\xa1ola dobila ustrezne prostore, nato pa je \xc5\xa1olo razvila v ustanovo, ki je vzgojila v njenem \xc4\x8dasu vrsto plesalcev zavidljive ravni.'