b'\n_START_ARTICLE_\nBabilonsko-asirska knji\xc5\xbeevnost\n_START_PARAGRAPH_\nIzraz babilonsko-asirska knji\xc5\xbeevnost se uporablja kot oznaka za vse knji\xc5\xbeevnosti ljudstev na obmo\xc4\x8dju Mezopotamije, njeni za\xc4\x8detniki pa so Sumerci (3. tiso\xc4\x8dletje pr. n. \xc5\xa1t. v ju\xc5\xbeni Mezopotamiji).\n_START_SECTION_\nTemeljne zna\xc4\x8dilnosti\n_START_PARAGRAPH_\nZa\xc4\x8detniki babilonsko-asirske knji\xc5\xbeevnosti so bili Sumerci, ljudstvo neznanega izvora, ki je \xc5\xbeivelo na obmo\xc4\x8dju Mezopotamije okrog leta 3000 pr. n. \xc5\xa1t. Njihovo kulturo, klinopisno pisavo, mite, pesni\xc5\xa1ka besedila, literarne snovi, idr., so nato prevzeli Semiti. Semiti so tekste iz sumer\xc5\xa1\xc4\x8dine prevajali v akad\xc5\xa1\xc4\x8dino in jih sproti nadgrajevali. Babilonsko-asirska knji\xc5\xbeevnost dobi svojo dokon\xc4\x8dno podobo pribli\xc5\xbeno okrog 1700. pr. n. \xc5\xa1t., v \xc4\x8dasu kralja Hamurabija. Zna\xc4\x8dilno za to knji\xc5\xbeevnost je, da je bila starej\xc5\xa1a od egip\xc4\x8danske knji\xc5\xbeevnosti in da je imela zelo razvito epsko pesni\xc5\xa1tvo. Razen basni, ki so jo gojili \xc5\xbee Sumerci in je iz Mezopotamije pre\xc5\xa1la v druge kulture, v babilonsko-asirski knji\xc5\xbeevnosti ni ohranjenih proznih besedil._NEWLINE_Najpomembnej\xc5\xa1a dela so nastajala okoli leta 2000 pr. n. \xc5\xa1t., zapisana pa so bila na glinene plo\xc5\xa1\xc4\x8dice s klinopisno pisavo v sumerskem ali akadskem jeziku._NEWLINE_Najpomembnej\xc5\xa1e retori\xc4\x8dno sredstvo, zlasti v liriki, je bil paralelizem \xc4\x8dlenov.\n_START_SECTION_\nLirika\n_START_PARAGRAPH_\nV liriki so pisali himne bogovom, \xc5\xbealostinke in spokorne pesmi, ki so jih izvajali v templjih ob glasbeni spremljavi. Najpogostej\xc5\xa1i temi sta bili kesanje in pro\xc5\xa1nja za re\xc5\xa1itev. Te pesmi so podobne staro\xc5\xbeidovskim psalmom, na katere so najbr\xc5\xbe vplivale. Ljubezenske pesmi so nastajale v sumerskem obdobju in so bile izrazito versko-kultnega zna\xc4\x8daja._NEWLINE_Najbolj znana ljubezenska pesem je Pesem za kralja \xc5\xa0u-sina (ok. leta 2030 pr. n. \xc5\xa1t.), ki je nastala ob kultni poroki kralja s tempeljsko sve\xc4\x8denico, ta pa je poosebljala sve\xc4\x8denico Inanno. Pesem so domnevno izvajali ob kronanju novega kralja. Napisana je kot nagovor sve\xc4\x8denice za kralja \xc5\xa0u-sina.\n_START_SECTION_\nOdmevi pri Slovencih\n_START_PARAGRAPH_\nBabilonsko-asirska knji\xc5\xbeevnost je v na\xc5\xa1o literarno javnost prodrla samo z epom o Gilgame\xc5\xa1u, vendar razmeroma pozno. Celoten prevod Mirka Avsenaka je iz\xc5\xa1el leta 1963. Ep je nekaj let zatem do\xc5\xbeivel odrsko uprizoritev v eksperimentalni obliki. Motivi, idejni ali formalni drobci iz njega pa se pojavljajo v poeziji in dramatiki modernej\xc5\xa1ih avtorjev (Dane Zajc, Gregor Strni\xc5\xa1a, Franci Zagori\xc4\x8dnik)'