b'\n_START_ARTICLE_\nFritz X\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nFritz X je nastal kot posledica nadaljevanja razvoja  nem\xc5\xa1ke te\xc5\xbeke bombe SD 1400 (Splitterbombe, Dickwandig, 1400 kg). Nemci so posku\xc5\xa1ali to u\xc4\x8dinkovito bombo napraviti \xc5\xa1e bolj\xc5\xa1o, zaradi \xc4\x8desar so pri\xc5\xa1li na idejo, da bi novo oro\xc5\xbeje opremili z raketnim motorjem in nekak\xc5\xa1nim usmerjevalnim sistemom. Posledica teh idej je nastanek povsem novega tipa bombe, ki je postala prva \xc2\xbbpametna bomba\xc2\xab\xc2\xa0v operativni uporabi. Za\xc4\x8detki razvoja segajo v leto 1938, ko je nem\xc5\xa1ki konstruktor Max Kramer za\xc4\x8del eksperimentirati z radijsko vodenimi gravitacijskimi bombami, kar je posledi\xc4\x8dno pripeljalo tudi do razvoja lete\xc4\x8dih bomb. K sodelovanju je bilo povabljeno tudi podjetje Ruhrstahl, ki je \xc5\xbee imelo izku\xc5\xa1nje z izdelavo klasi\xc4\x8dnih bomb._NEWLINE_Fritz X je dobil aerodinami\xc4\x8den nos, sredinske in repne stabilizatorje ter radijski oddajnik, preko katerega je upravljavec vodil bombo do cilja. Kot platformo za izstreljevanje Fritz X bombe so nemci predelali bombnike Heinkel He 111, Heinkel He 117 in Dornier Do 217. Osnovna naloga nove bombe je bilo protiladijsko bojevanje, slabost tega oro\xc5\xbeja v primerjavi s podobnimi bombami Henschel Hs 293 pa je bila v tem, da je moralo letalo, v katerem je bil operater skozi celotno operacijo ostati v vidnem stiku s ciljem. Poleg tega je bila zaradi varnosti minimalna vi\xc5\xa1ina odmeta bombe kar 4.000 metrov.\n_START_SECTION_\nBojna uporaba\n_START_PARAGRAPH_\nFritz X so prvi\xc4\x8d preizkusili 29. avgusta 1943, \xc5\xbee 9. septembra pa so ga prvi\xc4\x8d u\xc4\x8dinkovito uporabili, ko so z eno tako bombo napadli italijanske ladje, ki so se po prestopu Italije k zaveznikom posku\xc5\xa1ale iz italijanskega pristani\xc5\xa1\xc4\x8da La Spezia prebiti do Malte. Da bi to prepre\xc4\x8dili, so nemci nad ladjevje poslali 12 bombnikov Do 217 III. skupine KG100, oboro\xc5\xbeenih z novimi bombami Fritz X. V napadu je bila potopljena italijanska bojna ladja Roma, njena sestrska ladja Italia pa je bila mo\xc4\x8dno po\xc5\xa1kodovana._NEWLINE_En teden kasneje so nemci spet u\xc4\x8dinkovito uporabili svoje novo oro\xc5\xbeje, ko so v bli\xc5\xbeini Salerna napadli in trikrat zadeli britansko bojno ladjo Warspite ter jo mo\xc4\x8dno po\xc5\xa1kodovali.\n_START_SECTION_\nProtiukrepi\n_START_PARAGRAPH_\nRadijski upravljalni sistem, poznan pod imenom Stra\xc3\x9fburg-Kehl, ki so ga Nemci uporabili pri bombah Fritz X, je bil sprva sicer zanesljiv, a ga je bilo kasneje mogo\xc4\x8de prevarati. To so zavezniki ugotovili po naklju\xc4\x8dju, ko naj bi ena izmed takih bomb neko\xc4\x8d tik preden bi morala zadeti ladjo, izgubila smer in padla v morje. Po temeljiti raziskavi so ugotovili, da je do motenj v upravljalnem sistemu pri\xc5\xa1lo zaradi uporabe brivnika, ki naj bi ga ravno takrat uporabljal kapitan. Nadaljnje raziskave so pripeljale do tega, da so za\xc4\x8deli do izkrcanja v Normandiji na ladje name\xc5\xa1\xc4\x8dati posebne motilnike radijskih signalov, ki so mo\xc4\x8dno zmanj\xc5\xa1ali nevarnost zadetka z novo nem\xc5\xa1ko bombo. S tem so prepre\xc4\x8dili nadaljnje uspehe tega do tedaj revolucionarnega oro\xc5\xbeja.'