b"\n_START_ARTICLE_\nAltamira\n_START_SECTION_\nZgodovina odkrivanja in priznavanja\n_START_PARAGRAPH_\nJama Altamira je bila odkrita leta 1868, ko je lovec z imenom Modesto Cubillas na\xc5\xa1el vhod, da bi posku\xc5\xa1al osvoboditi svojega psa, ki je bil ujet ko je preganjal plen. V \xc4\x8dasu odkritja jame to ni bila novica, saj gre za kra\xc5\xa1ko obmo\xc4\x8dje z na tiso\xc4\x8de jamami._NEWLINE_Marcelino Sanz de Sautuola, amaterski paleontolog, je za obstoj jame izvedel od kmeta, a jo je obiskal \xc5\xa1ele leta 1875, verjetno celo v 1876. Ob pregledu je prepoznal nekaj abstraktnih znakov, ponavljajo\xc4\x8de \xc4\x8drne \xc4\x8drte in ni dal temu pomena, da je to \xc4\x8dlove\xc5\xa1ko delo. \xc5\xa0tiri leta kasneje, poleti leta 1879, se je vrnil v Altamiro. Ob tej prilo\xc5\xbenosti ga je spremljala njegova h\xc4\x8di Maria Faustina Sanz Rivarola, stara pribli\xc5\xbeno 8 let. Medtem ko je njen o\xc4\x8de ostal v za\xc4\x8detnem delu jame, je ona v stranski votlini videla nekaj slik na stropu in to povedala o\xc4\x8detu. Bil je presene\xc4\x8den, ko je videl veliko zbirko slik \xc4\x8dudnih \xc5\xbeivali, ki so pokrivale skoraj vse stene. _NEWLINE_Naslednje leto 1880 je Sautuola objavil kratek pamflet z naslovom Kratka obvestila na nekaterih prazgodovinskih predmetih v provinci Santander. Dodal je svoje mnenje o poreklu prazgodovinskih poslikav in grafi\xc4\x8dno reprodukcijo. Profesor geologije na Univerzi v Madridu, Juan Vilanova, je tezo sprejel. Niso pa verjeli francoski znanstveniki Cartailhac, Mortillet in Harle.  _NEWLINE_Novo odkritje je bilo tako presenetljivo, da je povzro\xc4\x8dilo nezaupanje u\xc4\x8denjakov. Menili so celo, da je Sautuola sam poslikal jamo. Realizem prizorov je vseeno izzval razpravo o pristnosti. Tedanje znanje o evoluciji v razvoju \xc4\x8dlove\xc5\xa1ke kulture je bilo, da stara in divja plemena ne bi znala ustvarjati umetnosti. Prepoznavnost paleolitskega \xc4\x8dloveka kot umetnika je bil dolgotrajen proces._NEWLINE_Niti gore\xc4\x8da obramba Vilanova na mednarodnem kongresu za antropologijo in arheologijo, ki je potekal v Lizboni leta 1880, niti \xc5\xbeelja Sautuole, da se izogne diskvalifikaciji ni spremenila mnenja nekaterih strokovnjakov. Mnenje se je spremenilo \xc5\xa1ele, ko je humanist in liberalni politik v Sevilli, Miguel Rodr\xc3\xadguez Ferrer, objavil \xc4\x8dlanek v presti\xc5\xbeni reviji La Ilustraci\xc3\xb3n Espa\xc3\xb1ola y Americana, ki je zagovarjal pristnost slik. Giner, direktor Instituci\xc3\xb3n Libre de Ense\xc3\xb1anza je naro\xc4\x8dil geografu Rafaelu Torresu Camposu in geologu Franciscu Quiroga \xc5\xa1tudijo, ki se je zaklju\xc4\x8dila z negativnim poro\xc4\x8dilom, ki je bil objavljen v biltenu zavoda. Opozicija je postala vse bolj raz\xc5\xa1irjena. V \xc5\xa0paniji, na sre\xc4\x8danju Sociedad Espa\xc3\xb1ola de Historia Natural 1. decembra 1886 je direktor objavil:_NEWLINE_(...) Nimajo dokazov, da te so te jamske poslikave kamenodobne ali arhai\xc4\x8dne ali asirske ali od Feni\xc4\x8danov ali le izraz u\xc4\x8dencev v sodobni \xc5\xa1oli (...)._NEWLINE_Sautuola in njegovi privr\xc5\xbeenci so se borili zoper to sodbo, vendar je Sautuola leta 1888 umrl, ko mu \xc5\xa1e vedno niso verjeli._NEWLINE_V poznem devetnajstem stoletju, predvsem v Franciji, so jamske slike povezane s kipci, reliefi in grafikami na\xc5\xa1li v paleolitikih arheolo\xc5\xa1kih najdi\xc5\xa1\xc4\x8dih, skupaj z ostanki izumrlih prosto \xc5\xbeive\xc4\x8dih \xc5\xbeivali, ki so jih odkrili ali so \xc5\xbee izumrli (mamuti, severni jeleni, bizoni in drugi). Henri Breuil je svoje delo na temo parietalnih umetnosti predstavil na kongresu francoskega zdru\xc5\xbeenja za napredek znanosti leta 1902 in povzro\xc4\x8dil bistvene spremembe v miselnosti raziskovalcev tistega \xc4\x8dasa. _NEWLINE_\xc3\x89mile Cartailhac, ki je bil eden od najve\xc4\x8djih nasprotnikov pristnosti Altamire je, po odkritih grafikah in slikah iz leta 1895 v francoskih jamah La Mouthe,  Combarelles in Font-de-Gaume, ponovno preu\xc4\x8dil svoje stali\xc5\xa1\xc4\x8de. Po ogledu jame je v reviji L'Antropologie (1902) napisal \xc4\x8dlanek z naslovom La Grotte d'Altamira.  Mea culpa d'un sceptique (La cueva de Altamira. Mea culpa de un esc\xc3\xa9ptico)._NEWLINE_Nadaljnja izkopavanja v jami so izvajali Hermilio Alcalde del R\xc3\xado med letoma 1902-1904, Hugo Obermaier med letoma 1924-1925 in nazadnje Joaqu\xc3\xadn Gonz\xc3\xa1lez Echegaray leta 1981._NEWLINE_V letu 2012 so s \xc5\xa1e dodatno uran-torijevo datacijo ugotovili visoko starost za nekatere dele poslikav, vklju\xc4\x8dno z eno sliko, ki naj bi bila stara 35.600 let.\n_START_SECTION_\nOpis jame\n_START_PARAGRAPH_\nJama je dolga pribli\xc5\xbeno 300 metrov in je sestavljena iz niza stranskih rovov in dvoran. Glavni prehod meri od dva do \xc5\xa1est metrov v vi\xc5\xa1ino. Jama je nastala v apnen\xc4\x8dasti kamnini gore Vispieres kot kra\xc5\xa1ka jama._NEWLINE_Arheolo\xc5\xa1ka izkopavanja v jamskih tleh so dala bogato bero artefaktov iz zgornjega Solutrean (pribli\xc5\xbeno pred 18.500 leti) in spodnjega Magdalenean (med c . 16.500 in 14.000 let nazaj). Obe dobi pripadata paleolitiku ali stari kameni dobi. V tiso\xc4\x8dletjih med tema dvema obdobjema je bila jama o\xc4\x8ditno naseljena le z divjimi \xc5\xbeivalmi. Pred pribli\xc5\xbeno 13.000 leti je podor zape\xc4\x8datil vhod v jamo, tako da se je ohranila njena vsebina do odkritja, do katerega je pri\xc5\xa1lo v 19. stoletju._NEWLINE_\xc4\x8clove\xc5\xa1ka prisotnost je bila omejena na jamski vhod, \xc4\x8deprav so bile slike ustvarjene po vsej dol\xc5\xbeini jame. Umetniki so uporabljali oglje in oker ali hematit za ustvarjanje slik. Te pigmente so red\xc4\x8dili, da bi dosegli razliko v intenzivnosti in ustvarili vtis, ki ga danes imenujemo chiaroscuro. Izkori\xc5\xa1\xc4\x8dene so tudi naravne oblike v jamskih stenah dati, ki dajejo predmetom tridimenzionalni u\xc4\x8dinek. Polikromatski strop je najbolj impresivna zna\xc4\x8dilnost jame in prikazuje \xc4\x8dredo izumrlih stepskih bizonov (Bison Priscus) v razli\xc4\x8dnih pozah, dva konja, veliko srn in morda divjega pra\xc5\xa1i\xc4\x8da.\n_START_SECTION_\nIkonografija in pomen\n_START_PARAGRAPH_\nJamske poslikave iz Altamire so lahko slike verskega pomena, obredi rodnosti, obred ki spodbuja lov, magija, spolna simbolika, totemizem, mogo\xc4\x8de bi jih bilo razlagati kot boj med dvema klanoma, ki jih zastopata srnjad in bizon in tako dalje. Vse so samo ugibanja, ni\xc4\x8desar do sedaj ni bilo mogo\xc4\x8de dokazati."