b'\n_START_ARTICLE_\nDedi\xc5\xa1\xc4\x8dinski jezik\n_START_PARAGRAPH_\nDedi\xc5\xa1\xc4\x8dinski jezik (ang. heritage language) je jezik, ki se ga govorec nau\xc4\x8di govoriti v dru\xc5\xbeinskem krogu kot otrok, ampak ga zaradi vpliva druga\xc4\x8de jezi\xc4\x8dnega okolja nikoli ne razvije do konca. _NEWLINE_Govorimo lahko tudi o govorcih dru\xc5\xbeinskega oz. doma\xc4\x8dega jezika. Praviloma so govorci dedi\xc5\xa1\xc4\x8dinskega jezika dvojezi\xc4\x8dni (bilingvisti), dedi\xc5\xa1\xc4\x8dinski jezik pa je njihov materni jezik. Razvije se pri govorcih, katerih star\xc5\xa1i so se preselili v drugo dr\xc5\xbeavo, kjer govorijo jezik, razli\xc4\x8den od otrokovega maternega jezika, pri tem pa je lahko tuje govore\xc4\x8di eden od star\xc5\xa1ev ali pa oba. Sem sodijo tudi jeziki manj\xc5\xa1in, ki se ohranjajo kljub dominantnosti drugega, tujega jezika, ki je jezik okolja (npr. slovenski jezik v Argentini, Italiji ter drugod, kjer sloven\xc5\xa1\xc4\x8dina obstaja kot jezik manj\xc5\xa1ine; karelski jezik v Republiki Kareliji, kjer v vseh sferah dru\xc5\xbebenega \xc5\xbeivljenja sicer prevladuje ru\xc5\xa1\xc4\x8dina).\n_START_SECTION_\nDefinicija\n_START_PARAGRAPH_\nObstajajo razli\xc4\x8dne definicije dedi\xc5\xa1\xc4\x8dinskega jezika. V splo\xc5\xa1nem ta termin opisuje jezik manj\xc5\xa1in oziroma jezik, ki ni jezik ve\xc4\x8dine.\xc2\xa0 _NEWLINE_Ameri\xc5\xa1ka jezikoslovka Maria Polinsky dedi\xc5\xa1\xc4\x8dinski jezik definira kot zadnjo to\xc4\x8dko dvojezi\xc4\x8dnosti, ko pride do preloma v komunikaciji med star\xc5\xa1i in otroki. \xc4\x8ce se dru\xc5\xbeina preseli v drugo dr\xc5\xbeavo, so otroci kljub vsemu najprej izpostavljeni jeziku, ki ga govori dru\xc5\xbeina. Ko se za\xc4\x8dne otrok vklju\xc4\x8devati v dru\xc5\xbebo (npr. ko za\xc4\x8dne obiskovati vrtec ali \xc5\xa1olo), je izpostavljen jeziku okolja, na neki to\xc4\x8dki postane dvojezi\xc4\x8den oziroma bilingvisti\xc4\x8den. Postopoma se kot dominantni jezik uveljavlja jezik okolja, materni jezik pa (ne glede na trud star\xc5\xa1ev ohraniti le-tega) postaja vse \xc5\xa1ibkej\xc5\xa1i, tako da se celo doma otrok za\xc4\x8dne pogovarjati v jeziku okolja. Obi\xc4\x8dajno se star\xc5\xa1i \xc5\xa1e vedno \xc5\xbeelijo z njim pogovarjati v maternem jeziku in pride do prelomne to\xc4\x8dke v komunikaciji. Zadnjo stopnjo te dvojezi\xc4\x8dnosti Polinsky imenuje dedi\xc5\xa1\xc4\x8dinski jezik. _NEWLINE_Pri tem je potrebno opozoriti, da Polinsky razlikuje pojme materni jezik, dedi\xc5\xa1\xc4\x8dinski jezik in dominantni jezik. Materni jezik je po njeni definiciji jezik, kateremu je otrok izpostavljen najprej in v stiku z dominantnim (ki ga definira kot jezik okolja) prehaja v dedi\xc5\xa1\xc4\x8dinski jezik. Njene teorije izhajajo iz prepri\xc4\x8danja, da dvojezi\xc4\x8dnost (bilingvizem) v idealni formi ne more obstajati, saj je nemogo\xc4\x8de znati dva jezika enako dobro oziroma vedno eden izmed jezikov postane dominanten. Slednjega naj bi ljudje uporabljali pri \xc5\xa1tetju ter v stresnih situacijah. _NEWLINE_Problem pri definiranju se pojavi, ko se lahko govorci istega dedi\xc5\xa1\xc4\x8dinskega jezika v istem druga\xc4\x8de govore\xc4\x8dem okolju razlikujejo po znanju tega jezika in so prav tako vsi uvr\xc5\xa1\xc4\x8deni med govorce dedi\xc5\xa1\xc4\x8dinskega jezika. Tako lahko nekateri govorci zelo u\xc4\x8dinkovito uporabljajo dedi\xc5\xa1\xc4\x8dinski jezik, drugi ga lahko razumejo, a ga ne znajo govoriti, nekateri pa ga niti razumeti ne morejo in so z jezikom povezani le preko kulturne povezave. _NEWLINE_Tudi v sloven\xc5\xa1\xc4\x8dini se pojavljajo razlikovanja v terminologiji. Mlaj\xc5\xa1i govorci, govorci t. i. poldruge (tisti, ki so se skupaj s star\xc5\xa1i preselili) in druge (ki so bili rojeni v tuji dr\xc5\xbeavi) generacije so v angle\xc5\xa1\xc4\x8dini imenovani heritage speakers, v sloven\xc5\xa1\xc4\x8dini pa so to govorci dru\xc5\xbeinskega oz. doma\xc4\x8dega jezika (\xc4\x8dlanek sklic) ali govorci dedi\xc5\xa1\xc4\x8dinskega jezika.\n_START_SECTION_\nZna\xc4\x8dilnosti dedi\xc5\xa1\xc4\x8dinskega jezika\n_START_PARAGRAPH_\nDedi\xc5\xa1\xc4\x8dinski jezik se, za razliko od dominantnega jezika govorca, pojavlja navadno v ustni formi in je omejen na komunikativnopragmati\xc4\x8dne vsakdanje situacije. V njem so prisotne slovni\xc4\x8dne posebnosti, te\xc5\xbei k bolj eksplicitnemu izra\xc5\xbeanju semanti\xc4\x8dnih odnosov in ne pozna stilskih razli\xc4\x8dic._NEWLINE_Po raziskavah na slabljenje maternega jezika vpliva starost, pri kateri je otrok izpostavljen jeziku okolice. Izkazalo se je, da kasneje kot je otrok izpostavljen dominantnemu jeziku, manj mo\xc5\xbenosti je, da bo izgubil zmo\xc5\xbenost govoriti v dedi\xc5\xa1\xc4\x8dinskem (maternem) jeziku. _NEWLINE_Na vpra\xc5\xa1anje, zakaj govorci dedi\xc5\xa1\xc4\x8dinskega jezika govorijo \xc2\xbbdruga\xc4\x8den\xc2\xab\xc2\xa0jezik kot materni govorci tega jezika, obstaja kar nekaj teorij. _NEWLINE_Veliko raziskovalcev dedi\xc5\xa1\xc4\x8dinskega jezika proces usvajanja tega jezika imenuje kot \xc2\xbbnepopolno usvajanje\xc2\xab. Silvina Montrul pravi, da otroci obi\xc4\x8dajno \xc5\xa1e niso dovolj stari, da bi dosegli nivo jezika naravnega govorca, preden so izpostavljeni dominantnemu jeziku. Pojem attrition (oslabitev) definira kot kr\xc4\x8denje jezikovne kompetence, ki se zgodi naknadno, potem ko je govorec ta jezik \xc5\xbee obvladal na stopnji naravnega govorca. Prav to naj bi se zgodilo pri govorcih dedi\xc5\xa1\xc4\x8dinskega jezika._NEWLINE_Diego Pascual in Jason Rothman pa na usvajanje jezika gledata druga\xc4\x8de. Onadva in mnogi drugi raziskovalci so prepri\xc4\x8dani, da usvajanje dedi\xc5\xa1\xc4\x8dinskega jezika ni nepopolno, temve\xc4\x8d je popolno in zaklju\xc4\x8deno, vendar se razlikuje od usvajanja maternega jezika pri enojezi\xc4\x8dnih govorcih, torej ljudeh, ki so izpostavljeni usvajanju zgolj enega jezika._NEWLINE_Michael Putnam in Liliana S\xc3\xa1nchez pa opozarjata, da je pri znanju maternega jezika nujno potrebno upo\xc5\xa1tevati izpostavljenost otroka maternemu jeziku v drugojezi\xc4\x8dnem okolju in da je torej znanje maternega jezika odvisno predvsem od tega.\n_START_SECTION_\nMetode za preverjanje znanja dedi\xc5\xa1\xc4\x8dinskega jezika\n_START_PARAGRAPH_\nEden izmed na\xc4\x8dinov preverjanja znanja dedi\xc5\xa1\xc4\x8dinskega jezika in ugotavljanja jezikovne kompetence je hitrost govora. Pri govorcih, katerih dedi\xc5\xa1\xc4\x8dinski jezik je ru\xc5\xa1\xc4\x8dina, jezik okolja pa angle\xc5\xa1\xc4\x8dina, so raziskave pokazale, da je hitrost govora povezana s tem, ali govorci v govoru uporabljajo dva slovni\xc4\x8dna spola ali tri. \xc4\x8ce uporabljajo le dva, je to pokazatelj, da imajo probleme pri izra\xc5\xbeanju te\xc5\xbejih slovni\xc4\x8dnih konstrukcij in se zatorej hitrost njihovega govora upo\xc4\x8dasni._NEWLINE_\xc4\x8ceprav je to u\xc4\x8dinkovita metoda, pa nekateri govorci ne \xc5\xbeelijo govoriti v dedi\xc5\xa1\xc4\x8dinskem jeziku. Takrat je u\xc4\x8dinkovita metoda tudi preverjanje obsega in natan\xc4\x8dnosti razumevavanja besedja, saj se znanje besed (ponavadi za osnovo vzamejo osnovno listo dvestotih besed) in govor\xc4\x8deva kontrola nad znanjem slovnice pogosto ujemata.\n_START_SECTION_\nSodobne raziskave dedi\xc5\xa1\xc4\x8dinskega jezika\n_START_PARAGRAPH_\nPo Polinsky je v \xc5\xbeivljenju dvojezi\xc4\x8dnega govorca vedno prisoten dominantni jezik. Pri dedi\xc5\xa1\xc4\x8dinskem jeziku je zanimivo to, da je dedi\xc5\xa1\xc4\x8dinski jezik tisti, ki ga usvojimo kot prvega, ko pa pride do stika z dominantnim jezikom oziroma jezikom okolja, pa le-ta izriva prvega. Govorci dedi\xc5\xa1\xc4\x8dinskega jezika so lahko na povsem razli\xc4\x8dnih stopnjah, od takih, ki bi lahko celo opravili izpit za stopnjo rojenega govorca, do takih, ki maternega jezika prakti\xc4\x8dno ne uporabljajo in ne razumejo. Slednje Polinsky imenuje tudi overhearers, saj so bili v materni jeziki zgolj poslu\xc5\xa1ali, niso pa ga nikoli aktivno govorili. Glede teh govorcev se poraja vpra\xc5\xa1anje, kako dobro dejansko znajo materni jezik. Iluzija, da veliko razumejo, se pojavi zato, ker materni jezik navadno uporabljajo v jasnih in vnaprej danih kontekstih, kjer je izbir malo (npr. \xc4\x8de \xc5\xbeelijo povedati stavek Rad te imam, babica). \xc4\x8ce bi te govorce postavili v okolje, kjer je izbir ve\xc4\x8d in morajo izbirati med podobnimi variantami, bi se pojavile te\xc5\xbeave. _NEWLINE_Raziskave, ki so potekale v ZDA (predvsem na govorcih, katerih materni jeziki so korej\xc5\xa1\xc4\x8dina, ru\xc5\xa1\xc4\x8dina ali \xc5\xa1pan\xc5\xa1\xc4\x8dina, dominantni jezik pa angle\xc5\xa1\xc4\x8dina), so pokazale tri temeljne zna\xc4\x8dilnosti, ki se pojavljajo v vseh dedi\xc5\xa1\xc4\x8dinskih jezikih teh govorcev. Kot prvo se v jeziku pojavljajo elementi otro\xc5\xa1kega govora; razlog za to je, da je usvajanje primarnega jezika prekinjeno v otro\xc5\xa1tvu. To s tujko Polinsky imenuje fossilization of child language (usvajanje prvin otro\xc5\xa1kega govora), ki pomeni napako, ki postane navada in jo je te\xc5\xbeko odpraviti. Tak\xc5\xa1ne napake se najve\xc4\x8dkrat pojavijo pri samostalnikih, saj raziskave ka\xc5\xbeejo, da se otroci v primerjavi z glagolskim sistemom te\xc5\xbeje nau\xc4\x8dijo samostalni\xc5\xa1kega, ne glede na zapletenost enega ali drugega. Kot drugo so raziskave pokazale neke univerzalne zna\xc4\x8dilnosti, ki so skupne vsem raziskanim dedi\xc5\xa1\xc4\x8dinskim jezikom. Kot tretje pa je opazno, da govorci dedi\xc5\xa1\xc4\x8dinskih jezikov prena\xc5\xa1ajo nekatere sestavine iz dominantnega jezika v materni jezik (npr. besedni red). _NEWLINE_Pomembnost teh raziskav Polinsky vidi v tem, da nam kot prvo dovoljujejo preverjati hipotezo first in, last out (ki je predstavljena v nadaljevanju), hkrati pa nam dajo mo\xc5\xbenost vpogleda v delovanje jezikovnega sistema. Namen raziskav je najti univerzalne zna\xc4\x8dilnosti dedi\xc5\xa1\xc4\x8dinskih jezikov in pojasniti, kaj gre pri jeziku \xc2\xbbnarobe\xc2\xab\xc2\xa0ter zakaj so govorci dedi\xc5\xa1\xc4\x8dinskih jezikov na nekaterih podro\xc4\x8djih \xc5\xa1ibkej\xc5\xa1i._NEWLINE_Podobni rezultati raziskav so se pokazali tudi pri ruskih priseljencih v Sloveniji. Pokazalo se je namre\xc4\x8d, da otroci veliko hitreje usvajajo jezik okolja kot star\xc5\xa1i (potrebnih je od 3 do 12 mesecev aktivnega stika z okoljem) in ga tudi raje uporabljajo. Kmalu se pojavi te\xc5\xbenja, da bi govorili slovensko tudi s svojimi star\xc5\xa1i, dvojezi\xc4\x8dnimi prijatelji in ruskimi u\xc4\x8ditelji. Zato otroci iz ruskih dru\xc5\xbein, ki se nikoli niso posebej u\xc4\x8dili ruskega jezika, dobro obvladajo pogovorno ru\xc5\xa1\xc4\x8dino, imajo pa probleme pri branju in pisanju. Te\xc5\xbeje razlikujejo tudi med podobnimi variantami za izra\xc5\xbeanje zaradi pomanjkanja prakse. Tako njihova zmo\xc5\xbenost uporabljanja in razlikovanja razli\xc4\x8dnih zvrsti v ru\xc5\xa1\xc4\x8dini ostaja omejena.\n_START_SECTION_\nPonovno u\xc4\x8denje oziroma poglabljanje znanja dedi\xc5\xa1\xc4\x8dinskega jezika\n_START_PARAGRAPH_\nNekateri se \xc5\xbeelijo ponovno nau\xc4\x8diti maternega jezika ali poglobiti njegovo znanje. U\xc4\x8denje oziroma ponovno u\xc4\x8denje dedi\xc5\xa1\xc4\x8dinskega jezika se razlikuje od u\xc4\x8denja jezika kot drugega tujega jezika. Prednosti se poka\xc5\xbeejo predvsem pri fonetiki, \xc4\x8detudi so bili z dedi\xc5\xa1\xc4\x8dinskim jezikom v stiku malo \xc4\x8dasa.\xc2\xa0 _NEWLINE_Le nekatere univerze v ZDA ponujajo mo\xc5\xbenost u\xc4\x8denja jezika (predvsem \xc5\xa1pan\xc5\xa1\xc4\x8dine) za govorce jezika kot dedi\xc5\xa1\xc4\x8dinskega. Tako lahko u\xc4\x8denci, ki so odra\xc5\xa1\xc4\x8dali ob u\xc4\x8denju \xc5\xa1pan\xc5\xa1\xc4\x8dine kot maternega (oziroma dedi\xc5\xa1\xc4\x8dinskega) jezika, nadaljujejo z u\xc4\x8denjem glede na njihove dotedanje sposobnosti._NEWLINE_V Sloveniji na primer za u\xc4\x8denje ru\xc5\xa1\xc4\x8dine kot dedi\xc5\xa1\xc4\x8dinskega jezika program ponuja le ena \xc5\xa1ola, in sicer Ruska \xc5\xa1ola v Ljubljani, ki ima svoje podru\xc5\xbenice v Ljubljani, Kopru in Radovljici.\n_START_SECTION_\nTeorija "first in, last out"\n_START_PARAGRAPH_\nPrvi, ki je zastavil to teorijo, je bil Roman Jakobson. Posebej se je zanimal za raziskovanje razvoja otro\xc5\xa1kega govora ter slabitev govora ljudi z afazijo. Postavil je hipotezo, da sta ta dva procesa pravzaprav enaka, le da se govor ljudi z afazijo razvija v obratno smer. To je t. i. regression hypothesis (regresivna hipoteza), ki pravi:\xc2\xa0\xc2\xbbThe dissolution of the linguistic sound system in aphasics provides an exact mirror-image of the phonological development in child language.\xc2\xab (sln. \xc2\xbbRazveljavljanje lingvisti\xc4\x8dnega zvokovnega sistema pri ljudeh z afazijo ponuja zrcalno sliko fonolo\xc5\xa1kemu razvoju otro\xc5\xa1kega jezika.\xc2\xab)._NEWLINE_Jakobsonova hipoteza govori o tem, da jezik, ki ga usvoji\xc5\xa1 kot prvega, pozabi\xc5\xa1 zadnjega. Tako naj bi po njegovi teoriji, \xc4\x8de bi \xc4\x8dlovek iz kakr\xc5\xa1nih koli razlogov za\xc4\x8del izgubljati jezike, ki jih zna (npr. nesre\xc4\x8da, kjer bi \xc4\x8dlovek izgubil spomin ali pa ko \xc4\x8dlovek zaradi starosti izgublja spomin), zadnji ostal prav materni jezik, saj je ta najbolj usidran v nas samih. _NEWLINE_Ta teorija je privla\xc4\x8dna za mnoge raziskovalce, a kljub temu \xc5\xa1e ne dovolj raziskana. Potrebno se je zavedati, da je to le hipoteza, ki pa do zdaj \xc5\xa1e ni dokazana.'