b'\n_START_ARTICLE_\nJosip Vrtovec\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nRodil se je v dru\xc5\xbeini kroja\xc4\x8da Jo\xc5\xbeeta Vrtovca. Ljudsko \xc5\xa1olo je obiskoval v rojstnem kraju, gimnazijo pa v Gorici (1910-1914) in na Zavodu svetega Stanislava v \xc5\xa0entvidu pri Ljubljani, kjer je leta 1918 tudi maturiral. Ljubil je glasbo in med po\xc4\x8ditnicami v doma\xc4\x8dem kraju vodil cerkveni pevski zbor. Po nasvetu doma\xc4\x8dega \xc5\xbeupnika se je odlo\xc4\x8dil za \xc5\xa1tudij medicine. Vpisal se je na Medicinsko fakulteto v Ljubljani in tu kon\xc4\x8dal 4 letnike, ter nadaljeval \xc5\xa1tudij v Pragi in Gradcu, kjer je leta 1924 diplomiral. Po kon\xc4\x8danem \xc5\xa1tudiju je sprejel slu\xc5\xbebo v Higienskem zavodu v Ljubljani. Dve leti kasneje je od\xc5\xa1el na strokovno izpopolnjevanje v Zdru\xc5\xbeene dr\xc5\xbeave Amerike. Po vrnitvi mu je bila zaupana ustanovitev prvega zdravstvenega doma v Mariboru (1929). V okviru zdravstvenega doma je vodil protituberkulozni in antirabi\xc4\x8dni dispanzer, higienskoepidemiolo\xc5\xa1ki oddelek, serobakteriolo\xc5\xa1ki laboratorij (postopoma ustanovljen v letih 1929-1936) in \xc5\xa1olsko polikliniko z dispanzerjem za dojen\xc4\x8dke. Kot priznanje za zasluge s civilnem podro\xc4\x8dju mu je kralj Peter II. podelil visoko odlikovanje red sv. Save _NEWLINE_Po nem\xc5\xa1ki zasedbi Maribora 1941 je bil kot mnogo drugih rodoljubov aretiran in deportiran v Srbijo, od koder mu je uspelo kmalu priti v Ljubljano, od tam pa k dru\xc5\xbeini na \xc4\x8crni Vrh nad Idrijo ter tam pomagati civilnemu prebivalstvu in partizanom. V \xc4\x8dasu bitke pri Godovi\xc4\x8du je organiziral partizansko bolni\xc5\xa1nico v Zadlogu in v njej tudi operiral. Ob nem\xc5\xa1ki ofenzivi septembra je skupaj z dr. Petrom Galo izvedel evakuacijo renjencev iz bolni\xc5\xa1nice Zadlog na Kri\xc5\xbeno goro (957 m) in dalje proti Krajnemu Dolu nad \xc4\x8crnim Vrhom. Za to prizadevanje je po osvoboditvi prejel priznanje in diplomo. Jeseni 1943 je bil ponovno aretiran in poslan v Gorico. Tu je po sili razmer moral sprejeti mesto primarija v psihiatri\xc4\x8dni bolni\xc5\xa1nici, v kateri je nato slu\xc5\xbeboval do upokojitve leta 1966.'