b'\n_START_ARTICLE_\nMetafizika\n_START_PARAGRAPH_\nMetafizika (iz gr. ta meta ta Physica: dobesedno tisto, kar je po naravi, kar je za naravo) pomeni obravnavo prvih po\xc4\x8del bivajo\xc4\x8dega in sveta. Metafizika je ena izmed filozofskih disciplin.\n_START_SECTION_\nNastanek besede\n_START_PARAGRAPH_\nBeseda "metafizika" naj bi izhajala iz razporeditve Aristotelovih del. Spisom, ki so v srednjeve\xc5\xa1kih knji\xc5\xbenicah sledili Aristotelovi knjigi Fizika, avtor ni nikoli podelil imena, saj so bili mi\xc5\xa1ljeni zgolj kot oporne to\xc4\x8dke za predavanja. Metafizika torej ni Aristotelova skovanka, temve\xc4\x8d priro\xc4\x8dna ozna\xc4\x8dba za knji\xc5\xbeni\xc4\x8darsko katalogizacijo: brezimni spisi, ki so sledili Fiziki ("Naravi"), so dobili ime Metafizika - tisto, kar je po (ali za) naravi. Naklju\xc4\x8dje je hotelo, da to imenovanje sovpada s temo teh spisov, ki obravnavajo tisto, kar stoji za naravo.\n_START_SECTION_\nAristotelova Metafizika\n_START_PARAGRAPH_\nV Metafiziki je Aristotel opredelil probleme, ki so se v razli\xc4\x8dnih oblikah pojavljali skozi zgodovino metafizike. Razlika med mo\xc5\xbenim in dejanskim (potencialnim in aktualnim), obravnava razmerja med bitnostjo in naklju\xc4\x8dno lastnostjo (substanco in akcidenco), teorija prvega, negibnega gibala, teorija \xc5\xa1tirih vzrokov - ti in drugi problemi Aristotelove Metafizike sestavljajo kanoni\xc4\x8dni spisek problemov metafizike kot filozofske discipline.\n_START_SECTION_\nUmestitev in razdelitev metafizike\n_START_PARAGRAPH_\nMetafizika kot filozofska disciplina je dobila s sholastiko in novove\xc5\xa1ko filozofijo (z denimo Christianom Wolffom in Baruchom Spinozo) standardno razdelitev. Poleg logike in etike je metafizika ena izmed treh glavnih filozofskih disciplin. Metafizika sama se deli na ob\xc4\x8do metafiziko (metaphysica generalis) ter na posebne metafizike (metaphysica specialis)._NEWLINE_Ob\xc4\x8da metafizika se ukvarja z najsplo\xc5\xa1nej\xc5\xa1imi ontolo\xc5\xa1kimi vpra\xc5\xa1anji - v ve\xc4\x8dini klasifikacij je splo\xc5\xa1na metafizika izena\xc4\x8dena z ontologijo. Obmo\xc4\x8dje njenih raziskovanj se razteza od vpra\xc5\xa1anja biti, substance, aktualnosti in potencialnosti do teorije kategorij._NEWLINE_Posebne metafizike so psihologija kot nauk o du\xc5\xa1i, kozmologija kot znanost o naravi (fizika) in naravna teologija. Naravna teologija je znanost o Bogu, kolikor jo lahko utemeljimo na preu\xc4\x8devanju narave (z razliko od razodete teologije, ki temelji na Svetem pismu).\n_START_SECTION_\nPomen metafizike v moderni filozofiji\n_START_PARAGRAPH_\nImmanuel Kant je metafiziko razumel kot dogmatizem. Postavljal jo je v opozicijo s kriti\xc4\x8dno filozofijo, ki utemeljuje pozitivno filozofsko vednost na skepticizmu (a ne ostaja ujeta vanj). Od Kanta dalje je znotraj filozofije dobila metafizika pejorativen pomen dogmati\xc4\x8dnega zatrjevanja nepremi\xc5\xa1ljenih resnic._NEWLINE_Karl Marx je metafiziko obravnaval kot najvi\xc5\xa1jo stopnjo od prakse odtujene filozofije, Nietzsche kot opu\xc5\xa1\xc4\x8danje \xc4\x8dutnosti v prid umislekov nad\xc4\x8dutnega, Heidegger kot pozabo biti, Levinas kot miselno nasilje, Derrida kot vrsto prisil, ki obvladujejo mi\xc5\xa1ljenje od Platona dalje.'