b'\n_START_ARTICLE_\nVinko Jelovac\n_START_SECTION_\nReprezentanca\n_START_PARAGRAPH_\nNa Olimpijskih igrah 1976 v Montr\xc3\xa9alu je sodeloval pri osvojitvi srebrne medalje, sodeloval pa je tudi \xc5\xbee na Olimpijskih igrah 1972 v M\xc3\xbcnchnu, ko je bila jugoslovanska reprezentanca peta. Ob tem ima \xc5\xa1e dve medalji s svetovnih prvenstev, zlato iz leta 1970 v Ljubljani, skupaj z Dragutinom \xc4\x8cermakom, Kre\xc5\xa1imirjem \xc4\x8cosi\xc4\x87em, Ivom Danevom, Draganom Kapid\xc5\xbei\xc4\x87em, Nikolo Ple\xc4\x8da\xc5\xa1em, Trajkom Rajkovi\xc4\x87em, Ljubodragom Simonovi\xc4\x87em, Petrom Skansijem, Damirjem \xc5\xa0olmanom, Ratkom Tvrdi\xc4\x87em in Aljo\xc5\xa1o \xc5\xbdorgo in srebrno iz leta 1974 v Portoriku.\n_START_SECTION_\nMi smo Vinkovi, Vinko je na\xc5\xa1\n_START_PARAGRAPH_\n5. decembra 1982 je v Hali Tivoli odigral svojo zadnjo ko\xc5\xa1arkarsko tekmo pred prenapolnjenimi tribunami. Od njega so se poslovili tudi gledalci z glasnim skandiranjem mi smo Vinkovi, Vinko je na\xc5\xa1. Na koncu tekme je Jelovac opravil \xc5\xa1e simboli\xc4\x8dno izmenjavo mesta kapetana mo\xc5\xa1tva s predajo kapetanskega traku nasledniku - Petru Vilfanu, \xc5\xa1e enemu velikemu ko\xc5\xa1arkarju.\n_START_SECTION_\nKariera po aktivnem igranju\n_START_PARAGRAPH_\nPo kon\xc4\x8dani karieri je nekaj \xc4\x8dasa deloval kot trener, najprej je delal pri drugem ljubljanskem klubu, Slovanu. Sledila je selitev v Olimpijo, ki jo je leta 1985 pripeljal nazaj v prvo ligo. Nato je delal v Osijeku, kasneje pa nekaj \xc4\x8dasa v Italiji, najprej je bil v Palermu, nato \xc5\xa1e na Sardiniji._NEWLINE_Leta 2012 je bil sprejet v Hram slovenskih \xc5\xa1portnih junakov.'