b'\n_START_ARTICLE_\nKrstilnik Reinera Huya\n_START_PARAGRAPH_\nKrstilnik v cerkvi sv. Jerneja v  Li\xc3\xa8gu v Belgiji je romanski medeninast ali bronast krstilnik, ki je bil narejen med letoma 1107 in 1118. Krstilnik je glavna mojstrovina mozanske umetnosti, ki je izjemna za klasiko tega sloga, katerega izvor je bil predmet veliko razprav med umetnostnimi zgodovinarji. Dolina reke Meuse v sodobni Belgiji in Franciji, pribli\xc5\xbeno povezana s \xc5\xa1kofijo Li\xc3\xa8ge, je bila vodilno sredi\xc5\xa1\xc4\x8de romanske kovinarske obrti 12. stoletja, ki je bila \xc5\xa1e vedno najbolj presti\xc5\xbeni medij v umetnosti.\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nLi\xc3\xa8\xc5\xa1ki krstilnik je bil naro\xc4\x8den po letu 1107 in dokon\xc4\x8dan do 1118 za cerkev Notre-Dame-aux-Fonts, ki se je dotikala stare stolnice v Li\xc3\xa8gu in delovala kot krstilnica za mesto.  Ti datumi temeljijo na obdobju dela \xc5\xbeupnika Hellina, za katerega je znano, da ga je naro\xc4\x8dil, kot pi\xc5\xa1e v njegovem nekrologu v sodobnem Chronicon Rythmicum Leodiense, \xc4\x8deprav brez omembe umetnika.  Stolnica in cerkev sta bili uni\xc4\x8deni med francosko revolucijo, krstilnik pa je bil skrit na varno, preden so ga preselili na sedanjo lokacijo leta 1804. Li\xc3\xa8\xc5\xa1ka kronika opisuje pokrov s figuro \xc5\xa1tirih evangelistov in prerokov, verjetno tudi v kovine, ki je bil izgubljen med revolucijo, skupaj z dvema podpornima voloma.  Sedanji kamnit podstavek in postavitev je v 20. stoletju zamenjala trden okrogli kamen, zgrajen leta 1804. Krstilnik se \xc5\xa1e danes uporablja za krste._NEWLINE_Renier de Huy[edit]_NEWLINE_Krstilnik je bil tradicionalno pripisan Renierju de Huyju, kovinarju in kiparju iz 12. stoletja, vendar je bil ta in celo mozanski izvirnik krstilnika podvr\xc5\xbeen razli\xc4\x8dnim teorijam. Ni\xc4\x8d ni znano o Rainerjevem \xc5\xbeivljenju, razen o tem, da je bil omenjen v dokumentu iz leta 1125 kot zlatar, vendar ga v 14. stoletju omenjajo kot umetnika krstilnika. Morda je umrl okoli 1150.  Druga enako skrivnostna figura v mozanski kovinski umetnosti iz naslednje generacije, Godefroid de Huy ali de Claire, je prav tako pri\xc5\xa1el iz majhnega, vendar uspe\xc5\xa1nega mesta Huy na Meuse._NEWLINE_Edino drugo delo, za katerega se na splo\xc5\xa1no strinjalo, da je isti mojster kot krstilnika, je majhno bronasto razpelo (muzej Schn\xc3\xbctgen, K\xc3\xb6ln), drugo v Bruslju pa ima veliko podobnosti.  Kadilnico v podobnem slogu pripisujejo Renierju ali mnogim sledilcem.\n_START_SECTION_\nSlog in izvor\n_START_PARAGRAPH_\nFigure na krstilniku so v zelo visokem reliefu in imajo izjemen klasicisti\xc4\x8den slog, tolik\xc5\xa1en, da je bilo predlagano, da je bil dejansko izdelan v Konstantinoplu ali Grka v Rimu okoli leta 1000. Druge razlage ga pripisujejo klasicizmu, da bi zatrli bizantinski vpliv , \xc4\x8deprav poudarjata Honor in Fleming, \xc2\xbbV telesnih razmerjih, pozah, gestah in obla\xc4\x8dilih spominjajo na klasi\xc4\x8dne modele, ki presegajo bizantinsko, karolin\xc5\xa1ko ali celo zgodnje kr\xc5\xa1\xc4\x8dansko umetnost\xc2\xab. Predlagata, da bi umetnik iz Konstantinopla lahko videl starodavne gr\xc5\xa1ke skulpture, ko je bil na prvem kri\xc5\xbearskem pohodu.  Drugi pisci pojasnjujejo slog kot da izhaja iz starej\xc5\xa1ih mozanskih in karolin\xc5\xa1kih obi\xc4\x8dajev, z bizantinskim vplivom in z gotskim oblikovanjem figur. Idealizirane figure so oblikovane v zaobljenih oblikah; prisotne so \xc5\xa1tevilne gole figure, ena pa je vidna od zadaj v tri\xc4\x8detrt pogledu, prefinjena klasi\xc4\x8dna poza._NEWLINE_Umetnostno-zgodovinski argument o izvoru krstilnika je bil \xc5\xbeivahen in v\xc4\x8dasih te\xc5\xbeak in v zadnjih desetletjih ve\xc4\x8dinoma poteka v francoskem jeziku. V podporo teoriji o bizantinskem poreklu je analiza svinca leta 1993, ki je pokazala, da je pri\xc5\xa1el iz rudnikov v \xc5\xa0paniji ali na Sardiniji, medtem ko so drugi mozanski obrtniki uporabljali lokalno pridobljene kovine.  Pierre Colman in njegova \xc5\xbeena Berthe Lhoist-Colman sta razvila "rimsko" teorijo, po kateri je sveti rimski cesar Oton III. naro\xc4\x8dil krstilnik pri gr\xc5\xa1kih obrtnikih v Rimu okoli 1000, kot darilo za baziliko sv. Janeza v Lateranu.  Desetletja kasneje ga je Henrik IV. ali Henrik V. odpeljal v Meuse . Vendar ve\xc4\x8dina umetnostnih zgodovinarjev \xc5\xa1e vedno sprejema tradicionalno dodelitev mozanskemu slogu in povezuje slog z drugimi prej omenjenimi deli.'