b'\n_START_ARTICLE_\nMitja Brodar\n_START_SECTION_\nDelo\n_START_PARAGRAPH_\nOd 1951 zaposlen na SAZU, delal na sekciji za arheologijo. Najprej je pomagal pri izkopavanjih v Betalovem spodmolu, Postojnski in Oto\xc5\xa1ki jami, v Parskem kalu in v jami v Lozi. Na njegovo pobudo je bil 1972 ustanovljen In\xc5\xa1titut za arheologijo, katerega predstojnik je bil do 1982, kasneje tudi predsednik njegovega znanstvenega sveta. 1997 je bil imenovan za \xc4\x8dastnega \xc4\x8dlana ZRC SAZU zaradi svojega \xc5\xbeivljenjskega dela, s katerim je utemeljil in uveljavil slovensko paleolitsko arheologijo._NEWLINE_Dr. Brodar je raziskal vrsto paleolitskih jam in jih sam tudi nekaj odkril. Najprej je pomagal pri izkopavanjih v Betalovem spodmolu, Postojnski in Oto\xc5\xa1ki jami, v Parskem kalu in v jami v Lozi. Kasneje je bil prisoten oz. je vodil \xc5\xa1e izkopavanja v Ciganski jami, jamah Divje babe, Parski golobini, Pod \xc4\x8crmukljo, Poglejski cerkvi, Podrisovcu, Vilharjevi jami, Mamuli. Sodeloval je tudi pri raziskavah v raznih krajih Jugoslavije \xe2\x80\x93 najpomembnej\xc5\xa1e med njimi so raziskave v Crveni stijeni pri Nik\xc5\xa1i\xc4\x87u. _NEWLINE_Njegovo glavno odkritje je paleolitska postaja Mokri\xc5\xa1ka jama nad dolino Kamni\xc5\xa1ke Bistrice (znana tudi kot Medvedja jama), kjer je vodil izkopavanja med 1954 in 1960. Mogo\xc4\x8de je bilo dokazati dokazati, da gre za aurignacien, soroden tistemu v Poto\xc4\x8dki zijalki. Preko analize teh in ostalih najdb je podrobno prou\xc4\x8dil tipologijo ko\xc5\xa1\xc4\x8denih konic in ugotovil dva osnovna tipa: tip Poto\xc4\x8dke zijalke in tip Mokri\xc5\xa1ke jame \xe2\x80\x93 te ugotovitve so bile v Evropi splo\xc5\xa1no sprejete._NEWLINE_V jamskih izkopavanjih je za\xc4\x8del dosledno uporabljati sistem koordinacijske mre\xc5\xbee. Uspe\xc5\xa1no je dopolnil metodo Leisove granulacijske analize in napisal razpravo o statisti\xc4\x8dnih metodah za klasifikacijo paleolitskih kultur. Rezultate svojih raziskovanj je sproti objavljal v doma\xc4\x8dih in osrednjih evropskih paleolitskih revijah ter zbornikih prazgodovinskih kongresov._NEWLINE_Njegovo veliko delo je tudi monografija o Poto\xc4\x8dki zijalki, ki jo je napisal skupaj z o\xc4\x8detom, akademikom Sre\xc4\x8dkom Brodarjem. Ogromno je storil za organizacijo slovenske arheolo\xc5\xa1ke stroke. Aktiven je bil v uglednih mednarodnih strokovnih organizacijah, med njimi je bil kot prvi Slovenec izvoljen v Conseil Permanent svetovnega zdru\xc5\xbeenja UISPP.\n_START_SECTION_\nPi\xc5\xa1\xc4\x8dal iz jame Divje babe I\n_START_PARAGRAPH_\nV zvezi z najdbo pi\xc5\xa1\xc4\x8dali v jami Divje babe I zagovarja Brodar tezo, ki pravi, da je pi\xc5\xa1\xc4\x8dal delo sodobnega \xc4\x8dloveka, saj naj neandertalec \xc5\xa1e ne bi bil zmo\xc5\xbeen izdelovanja glasbil. \xc4\x8ce je teza pravilna, bi to pomenilo, da so bile izvedene radiometri\xc4\x8dne datacije napa\xc4\x8dne in da Slovenci nimamo najstarej\xc5\xa1ega ohranjenega glasbila na svetu, zato mu \xc5\xa1tevilni (predvsem slovenski) znanstveniki oporekajo.'