b'\n_START_ARTICLE_\nSelektivni zaviralec ponovnega privzema serotonina\n_START_PARAGRAPH_\nSelektivni zaviralci ponovnega privzema serotonina (SSRI, angl. selective serotonin reuptake inhibitors) so skupina antidepresivov, ki specifi\xc4\x8dno zavirajo transport spro\xc5\xa1\xc4\x8denega serotonina nazaj v \xc5\xbeiv\xc4\x8dne kon\xc4\x8di\xc4\x8de v osrednjem \xc5\xbeiv\xc4\x8devju. Danes se najpogosteje predpisujejo med antidepresivi, saj imajo v primerjavi s starej\xc5\xa1imi antidepresivi ve\xc4\x8dji terapevtski indeks in jih bolniki v splo\xc5\xa1nem bolje prena\xc5\xa1ajo. Njihove glavne lastnosti so u\xc4\x8dinkovitost pri zdravljenju prakti\xc4\x8dno vseh oblik depresivnih motenj, enostavno odmerjanje, varnost in blagi ter predvsem manj pogosti ne\xc5\xbeeleni u\xc4\x8dinki kot pri tricikli\xc4\x8dnih antidepresivih in zaviralcih monoaminooksidaze. Uporabljajo tudi pri zdravljenju obsesivno-kompulzivnih motenj, tesnobnosti, bulimije, posttravmatske stresne motnje ipd.\n_START_SECTION_\nMehanizem delovanja\n_START_PARAGRAPH_\nEtiologija nastanka depresije je dokaj nejasna, obstajajo pa razli\xc4\x8dne hipoteze. \xc5\xa0e vedno najbolj uspe\xc5\xa1na za terapevtski pristop zdravljenja depresije je tako imenovana monoaminska teorija, ki se povezuje nastanek depresivne motnje s pomanjkanjem monoaminskih \xc5\xbeiv\xc4\x8dnih prena\xc5\xa1alcev, med drugim serotonina, v osrednjem \xc5\xbeiv\xc4\x8devju. SSRI selektivno zavirajo serotoninski prena\xc5\xa1alec, ki omogo\xc4\x8da ponovni privzem kar 90\xc2\xa0% spro\xc5\xa1\xc4\x8denega serotonina iz sinapti\xc4\x8dnih \xc5\xa1pranj osrednjega \xc5\xbeiv\xc4\x8devja. Posledi\xc4\x8dno povi\xc5\xa1ana raven serotonina aktivira postsinapti\xc4\x8dne in presinapti\xc4\x8dne serotoninske receptorje. Pove\xc4\x8dana koncentracija serotonina v sinapsi ne pripelje takoj do mo\xc4\x8dnej\xc5\xa1ega prenosa signala v postsinapti\xc4\x8dni nevron. Nevroni se na to odzovejo po\xc4\x8dasi z zni\xc5\xbeanjem ob\xc4\x8dutljivosti presinapti\xc4\x8dnih receptorjev (navzdolnje uravnavanje receptorjev), kar traja nekaj tednov in razlaga, zakaj u\xc4\x8dinek nastopi \xc5\xa1ele tedne po za\xc4\x8detku zdravljenja.\n_START_SECTION_\nUporaba\n_START_PARAGRAPH_\nSelektivni zaviralci ponovnega privzema serotonina so v skladu s sodobnimi smernicami za zdravljenje depresije zdravila prvega izbora pri zdravljenju depresivnih motenj. in so danes najpogosteje uporabljeni antidepresivi. Poleg tega se uporabljajo tudi pri zdravljenju kompulzivna motnja|obsesivno-kompulzivnih motenj, tesnobnosti, motenj hranjenja (npr. bulimije), posttravmatske stresne motnje, kroni\xc4\x8dne bole\xc4\x8dine, migrene in nekaterih hormonsko pogojenih motenj, kot je dismenoreja.\n_START_SECTION_\nInterakcije\n_START_PARAGRAPH_\nSSRI sicer delujejo selektivno na serotoninski sistem, vendar kljub temu pogosto stopajo v interakcije. Najpogostej\xc5\xa1i vzrok resnega in potencialno smrtnega medsebojnega u\xc4\x8dinkovanja je kombinacija SSRI in zaviralcev monoaminooksidaze. Nastane lahko namre\xc4\x8d tako imenovani serotoninski sindrom, ki se lahko pojavi hitro po aplikaciji (nekaj minut do 24 ur) in potrebno je takoj\xc5\xa1nje ukrepanje. Znaki serotoninske toksi\xc4\x8dnosti se ka\xc5\xbeejo na treh ravneh: v spremenjenem mentalnem statusu (razdra\xc5\xbeenost, zmedenost, manija), v hiperaktivnosti avtonomnega \xc5\xbeiv\xc4\x8devja (znojenje, driska, vro\xc4\x8dina, drgetanje) in v \xc5\xbeiv\xc4\x8dno-mi\xc5\xa1i\xc4\x8dnih spremembah (hiperrefleksija, mioklonus, tremor). Pri souporabi drugih u\xc4\x8dinkovin s serotoninergi\xc4\x8dno aktivnostjo (npr. selektivni serotoninski agonisti oz. triptani; metoklopramid, sibutramin; narkoti\xc4\x8dni analgetiki, kot sta petidin in tramadol ...) je tveganje za nastanek serotoninskega sindroma manj\xc5\xa1e, vendar njihova uporaba kljub temu ni priporo\xc4\x8dljiva._NEWLINE_Sicer pa pri uporabi SSRI prevladujejo farmakokineti\xc4\x8dne interakcije na osnovi presnov, saj zavirajo aktivnost citokromnih encimov P450, ki so pomembna pot presnove \xc5\xa1tevilnih drugih u\xc4\x8dinkovin. Previdnost je potrebna na primer pri uporabi nekaterih antipsihotikov (npr. klozapina, haloperidola, risperidona), teofilina itd. V najve\xc4\x8d tovrstnih interakcij vstopata fluvoksamin in fluoksetin, v najmanj pa escitalopram in citalopram.'