b'\n_START_ARTICLE_\nCesarsko mesto N\xc3\xbcrnberg\n_START_SECTION_\nSrednji vek\n_START_PARAGRAPH_\nPrvi grofje so bili iz avstrijske dru\xc5\xbeine Raab, vendar so po izgubi njihove mo\xc5\xa1ke linije okoli 1190 mesto podedovali sinovi dru\xc5\xbeine Hohenzollern. Skoraj hkrati, ko so Zollerni postali grofje, se je za\xc4\x8del razvoj mesta, ki je prinesel sprva skromno, potem pa ve\xc4\x8dje napredovanje mesta s prevlado grajskih grofov. Ustanovljen je bil kraljevi sodni urad, ki je bil konec 12. stoletja odgovoren za upravljanje mestnih zadev. Leta 1219 je cesar Friderik II. izdal Grossen Freiheitsbrief (veliko pismo svobode), ki vklju\xc4\x8duje mestne pravice, cesarsko neposrednost (Reichsfreiheit), dovoljenje za kovanje denarja in neodvisno dav\xc4\x8dno politiko, skoraj v celoti je mesto umaknil iz pristojnosti grofov. Mesto je bilo pod kraljevo za\xc5\xa1\xc4\x8dito in s tem postalo svobodno cesarsko mesto. Listina je bila pomemben mejnik in ozna\xc4\x8duje za\xc4\x8detek razvoja, ki je s\xc4\x8dasoma pripomogel k ozemeljski samostojnosti mesta N\xc3\xbcrnberg. Zaradi zvestobe je cesar mestu v naslednjih desetletjih podelil \xc5\xa1e druge pomembne ugodnosti. Leta 1256 se je mesto pridru\xc5\xbeilo renski zvezi in leta 1320 dobilo veliko pristojnosti, nato pa postalo samostojno cesarsko ozemlje._NEWLINE_Najve\xc4\x8d koristi je imel N\xc3\xbcrnberg v 14. stoletju, ko sta vladala Ludvik Bavarski (od 1314 do 1347) in Karl IV. (vladal od 1346 do 1378). Mesto se je \xc5\xa1irilo, dobilo ve\xc4\x8d pristojnosti in dav\xc4\x8dne ugodnosti. Karel je leta 1356 izdal zlato bulo in N\xc3\xbcrnberg dolo\xc4\x8dil kot mesto, v katerem so imeli novoizvoljeni nem\xc5\xa1ki kralji svoj prvi parlament. To je pomenilo, da je bilo mesto eno od treh najpomembnej\xc5\xa1ih skupaj s Frankfurtom, kjer so bili kralji izvoljeni, in Aachnom, kjer so cesarje kronali in je bilo glavno mesto starega frankovskega cesarstva. Kraljevske in cesarske povezave so se okrepile, ko je Sigismund Luksembur\xc5\xa1ki (vladal 1411\xe2\x80\x931437) leta 1423 odlo\xc4\x8dil, naj se cesarske insignije trajno hranijo v N\xc3\xbcrnbergu. Tukaj so ostale do leta 1796, ko so francoski vojaki zahtevali, da jih prenesejo v Regensburg, od tam pa na Dunaj. _NEWLINE_Karel IV. je bil mo\xc4\x8dno povezan z N\xc3\xbcrnbergom, znotraj mestnih zidov je prebival 52-krat in mu s tem okrepil ugled med nem\xc5\xa1kimi mesti. Bil je za\xc5\xa1\xc4\x8ditnik Marijine cerkve (Frauenkirche), zgrajene med letoma 1352 in 1362 (arhitekt je bil verjetno Peter Parler). _NEWLINE_Do sredine 13. stoletja je vladajo\xc4\x8di svet sestavljalo 13 sodnikov in 13 svetnikov; proti koncu stoletja pa je bilo v njem \xc5\xa1e dodatno 8 \xc4\x8dlanov nepomembnega velikega sveta in od leta 1370 \xc5\xa1e 8  predstavnikov zdru\xc5\xbeenja obrtnikov. \xc4\x8clani sveta so bili izbrani iz bogatej\xc5\xa1ih razredov. Ta navada je povzro\xc4\x8dila ustanovitev kroga "za\xc5\xbeelenih", ki mu je razred obrtnikov mo\xc4\x8dno nasprotoval, saj jih je politi\xc4\x8dno izklju\xc4\x8deval. Ob vedno ve\xc4\x8djem pomenu obrti se je med obrtniki razvil duh neodvisnosti in so hoteli imeti glas v mestni vladi. Leta 1349 so se \xc4\x8dlani cehov neuspe\xc5\xa1no uprli patricijem v uporu slikopleskarjev (Handwerkeraufstand), podprli so jih trgovci in nekateri svetniki. Ta upor je bil politi\xc4\x8den, saj so podprli dru\xc5\xbeino Wittelsbach pri sporu med Ludvikovimi bavarskimi dedi\xc4\x8di in patriciji, ki so podpirali Karla. Posledica te vstaje je bila prepoved kakr\xc5\xa1ne koli samoorganizacije obrtnikov v mestu in odprava cehov, oligarhi pa so ostali na oblasti._NEWLINE_Karel IV. je mestu dodelil pravico do samostojnega sklepanja zavezni\xc5\xa1tva, s \xc4\x8dimer je bil politi\xc4\x8dno enakopraven s cesarskimi knezi. Mesto so zavarovali pred sovra\xc5\xbenimi napadi z obzidjem in uspe\xc5\xa1no branili svojo trgovino pred grofi. Pogosti boji z grofi so trajno \xc5\xa1kodili mestu. Potem ko je bil grad leta 1420 v po\xc5\xbearu uni\xc4\x8den je v sporu med Friderikom IV. (od leta 1417 grof Brandenbur\xc5\xa1ki) in vojvodo Bavarske in Ingolstadta, je ru\xc5\xa1evine in pripadajo\xc4\x8d gozd kupilo mesto (1427). Tako je mesto postalo samostojno znotraj svojih meja. Leta 1422 je mesto odstopilo grad cesarju Sigismundu pod pogojem, da bodo cesarske sobe rezervirane za cesarje, kadar jih bodo potrebovali. S tem in drugimi prevzemi si je mesto nabralo veliko ozemlje. _NEWLINE_Leta 1431 je bilo \xc5\xa1tevilo prebivalcev pribli\xc5\xbeno 22.800 skupaj s 7146 osebami, usposobljenimi za no\xc5\xa1enje oro\xc5\xbeja, 381 posvetnimi in rednimi duhovniki, 744 Judi in neme\xc5\xa1\xc4\x8dani. Nastajajo\xc4\x8da regionalna oblast se je kmalu sprla s staro dinastijo, nekdanjimi grofi, ki so nadzorovali velike povr\xc5\xa1ine na obmo\xc4\x8dju okoli mesta, kot sta bila mejni grof kne\xc5\xbeevine Brandenburg-Kulmbach in volilni knez Brandenburga. Ta spor se je kon\xc4\x8dal s prvo vojno leta 1449/50, ko je Albert III. Achilles, volilni knez Brandenburga, poskusil zaman obnoviti svoje nekdanje pravice do mesta. Husitske vojne, ponovitev \xc4\x8drne smrti leta 1437 in vojna z mejnim grofom so leta 1450 zmanj\xc5\xa1ale \xc5\xa1tevilo prebivalstva mesta na 20.800.\n_START_SECTION_\nObdobje reformacije\n_START_PARAGRAPH_\nRazsvetljenske vizije  Martina Lutra so naletele v N\xc3\xbcrnbergu \xc5\xbee od vsega za\xc4\x8detka na sorazmerno velik odziv. V za\xc4\x8detku leta 1524 so bili me\xc5\xa1\xc4\x8dani naklonjeni novemu pou\xc4\x8devanju. Po n\xc3\xbcrnber\xc5\xa1kem kolokviju je bila 1525 uvedena luteranska veroizpoved na celotnem obmo\xc4\x8dju mesta N\xc3\xbcrnberg. V naslednjih letih so v mestu, do takrat vedno zvesto cesarju, nastajale napetosti med protestantskim taborom in preostalo katoli\xc5\xa1ko habsbur\xc5\xa1ko cesarsko dru\xc5\xbeino. 23. julija leta 1532 je bil spor vsaj za\xc4\x8dasno ustavljen, ker je cesar Karel podpisal n\xc3\xbcrnber\xc5\xa1ki verski mir s protestanti. Leta 1533 se je uveljavila skupna brandenbur\xc5\xa1ka-n\xc3\xbcrnber\xc5\xa1ka cerkev z reformacijo v cesarskem mestu in mejna grofija Brandenburg-Ansbach je bila dolo\xc4\x8dena kot institucionalni okvir._NEWLINE_Med \xc5\xa1malkaldensko vojno se cesarsko mesto ni izreklo proti protestantizmu, ampak je bilo nevtralno. Kljub temu so morali po protestantskem porazu leta 1548 vsaj delno uvesti augsbur\xc5\xa1ki interim. V drugi vojni z mejno grofijo je Albrecht II. Alkibiad prisilil neuspe\xc5\xa1no oblegano mesto  k precej\xc5\xa1njemu pla\xc4\x8dilu.\n_START_SECTION_\nTridesetletna vojna\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1609 se je N\xc3\xbcrnberg pridru\xc5\xbeil protestantski uniji, vendar je poskusil po izbruhu tridesetletne vojne leta 1618 dolgo ostati nevtralen. Protestantsko, a tradicionalno vedno zvest cesarju, se je parlament \xc5\xbeelel izogniti sporu s cesarsko dru\xc5\xbeino Habsbur\xc5\xbeanov. \xc5\xa0ele s prihodom \xc5\xa1vedske vojske Gustava Adolfa je bil prisiljen spremeniti svoj prej\xc5\xa1nji odnos. Ko je \xc5\xa1vedski kralj leta 1632 prikorakal pred cesarsko mesto, je nerado vendar prostovoljno odprlo svoja vrata. Nato so ga imperialne sile za ve\xc4\x8d mesecev zasedle, vendar omogo\xc4\x8dile prisotnost \xc5\xa1vedskih vojakov. Stro\xc5\xa1ki za vojake in drugi izdatki, povezani z vojno, so pripomogli k velikemu dolgu. Ni jim ga uspelo zmanj\xc5\xa1ati, kar je precej\xc5\xa1en vzrok za nazadovanje mesta v naslednjih letih. Leta 1635 se je cesarsko mesto pridru\xc5\xbeilo pra\xc5\xa1kemu miru, ki je kon\xc4\x8dal zvezo s \xc5\xa1vedskimi vsiljivci in pribli\xc5\xbeevanje cesarskemu taboru.\n_START_SECTION_\nNazadovanje\n_START_PARAGRAPH_\nPo koncu tridesetletne vojne je bilo mesto zelo zadol\xc5\xbeeno. Zaradi kolonialnega \xc5\xa1irjenja evropskih pomorskih sil je v naslednjih desetletjih izgubljalo vlogo trgovskega mesta, kar je povzro\xc4\x8dilo spremembo trgovskih poti. Mestni svet ni mogel ustrezno odgovoriti na te dogodke in ni mogel prepre\xc4\x8diti, da dolg ne bi nara\xc5\xa1\xc4\x8dal. O\xc4\x8ditna nesposobnost sveta za finan\xc4\x8dno upravljanje je v 18. stoletju pri me\xc5\xa1\xc4\x8danstvu povzro\xc4\x8dalo vse ve\xc4\x8dje nezadovoljstvo in spro\xc5\xbeilo razli\xc4\x8dne notranje spore in na koncu je odlo\xc4\x8dalo vrhovno sodi\xc5\xa1\xc4\x8de. \xc5\xbde pod vplivom francoske revolucije je bil leta 1794 sklenjen temeljni sporazum, s katerim je bila vloga mestnega parlamenta dodeljena imenovanemu vodstvu (Genanntenkolleg).\n_START_SECTION_\nKonec cesarskega mesta\n_START_PARAGRAPH_\nUkrepi za posodobitev mesta v poznem 18. stoletju so bili prepozni, da bi prepre\xc4\x8dili kon\xc4\x8den propad cesarskega mesta N\xc3\xbcrnberg. S francosko revolucijo in politi\xc4\x8dnimi pretresi ter posledi\xc4\x8dnimi voja\xc5\xa1kimi spopadi so se politi\xc4\x8dne razmere korenito spremenile v \xc5\xa1kodo vseh imperialnih mest. Sosednji tekmeci so prevzeli njihova ozemlja z voja\xc5\xa1ko silo. Leta 1790 je volilni knez Karl Teodor von Pfalz-Bayern najprej odpovedal vse pogodbe in sporazume, ki so bili sklenjeni ob k\xc3\xb6lnskem miru leta 1505 med cesarskim mestom in Pfal\xc5\xa1ko in Bavarsko. Trdil je, da je del bogate urbane povr\xc5\xa1ine mesto pridobilo kot posledico njihove udele\xc5\xbebe v nasledstveni vojni z Landshutom. V naslednjih dveh letih so bavarske \xc4\x8dete kon\xc4\x8dno zasedle nekatere dele tega obmejnega obmo\xc4\x8dja, zlasti vzhodno od reke Pegnitz, del Pflegamtes Velden. \xc4\x8cez nekaj let je Hardenberg kot guverner pruskega Ansbach-Bayreutha trdil, da so njegove povr\xc5\xa1ine neposredno ob mestnem delu. Trditve je podkrepil s  pravicami, da je n\xc3\xbcrnber\xc5\xa1ki grof leta 1427 prodal grofiji to obmo\xc4\x8dje. Leta 1796 so pruske \xc4\x8dete zasedle obmo\xc4\x8dje in zmanj\xc5\xa1anje mesta se je nadaljevalo. Nastala je le ena od \xc5\xa1tevilnih ve\xc4\x8djih in manj\xc5\xa1ih eksklav. _NEWLINE_Francoske revolucionarne \xc4\x8dete so za\xc4\x8dele poleti leta 1796 prvi zelo uspe\xc5\xa1en vdor na ozemlje cesarstva in pod poveljstvom generala Jourdana je vojska vkorakala v Frankovsko in cesarstvo skoraj v celoti zasedla. Izjema so bila le pruska ozemlja, ker je Prusija aprila 1795 sklenila z revolucionarno Francijo mir v Baslu. Vsa pruska ozemlja so nato u\xc5\xbeivala status nevtralnosti, medtem ko so nepruska ozemlja ropale revolucionarne \xc4\x8dete brez za\xc5\xa1\xc4\x8dite. Tako kot preostale povr\xc5\xa1ine so tudi cesarska mesta zasedli francoski vojaki in jih uni\xc4\x8devali. Po umiku revolucionarnih sil so nastali ogromni dolgovi, dr\xc5\xbeavljani N\xc3\xbcrnberga so zahtevali prostovoljno oznako cesarskega mesta pod prusko vlado. Mestni svet je zaradi teh zahtev 2. septembra 1796 podpisal pogodbo z mestom N\xc3\xbcrnberg, s katero je bilo pod prusko suverenostjo. Pruski vojaki so zasedli mesto in ostala so bogata urbana obmo\xc4\x8dja. Pruska vlada v Berlinu je zavrnila potrditev pogodbe v strahu pred napetostjo z Avstrijo in Rusijo ob morebitni ratifikaciji. Poleg tega bi Prusija morala prevzeti dolg cesarskega mesta. Prostovoljna pridru\xc5\xbeitev mesta Prusiji je propadla in pruski vojaki so se umaknili. To pa je agonijo  podalj\xc5\xa1alo za celo desetletje. _NEWLINE_Z nem\xc5\xa1ko mediacijo leta 1803 je bilo mestu ponovno prizaneseno, \xc4\x8dez tri leta mu je bila odvzeta neodvisnost s 17. \xc4\x8dlenom akta o konfederaciji, sklenjenim 12. julija 1806 in je bilo izro\xc4\x8deno Kraljevini Bavarski. Konec mesta N\xc3\xbcrnberg se ujema s koncem njegovega dav\xc4\x8dnega sistema, ki je prenehal obstajati s predajo francoske vojske Bavarski 15. septembra 1806.\n_START_SECTION_\nPoliti\xc4\x8dna prepoznavnost\n_START_PARAGRAPH_\nMesto N\xc3\xbcrnberg ni bilo le eno najpomembnej\xc5\xa1ih in vodilnih \xc4\x8dlanov frankovskega imperija. Bilo je tudi \xc4\x8dlan \xc5\xa1vabske banke v cesarskih mestih rajhstaga. Posebno vlogo je dobilo kot konferen\xc4\x8dno in kongresno prizori\xc5\xa1\xc4\x8de, pa tudi sede\xc5\xbe prve cesarske vlade.\n_START_SECTION_\nGospodarstvo\n_START_PARAGRAPH_\nPrehod iz srednjega veka v novej\xc5\xa1e dni je imel za cesarsko mesto ne le velik politi\xc4\x8den pomen, bil je hkrati vrhunec njihove gospodarske blaginje. V tem \xc4\x8dasu, \xc5\xa1e posebej pa v malo poznej\xc5\xa1em za\xc4\x8detku reformacije, se je gospodarsko \xc5\xbeivljenje najbolj razmahnilo. Eno najpomembnej\xc5\xa1ih gospodarskih podro\xc4\x8dij je bila izdelava oro\xc5\xbeja, s katerim je mesto prevzelo pomembno vlogo. Podlaga za to so bili mlini ob reki Pegnitz, v katerih so izdelovali \xc5\xbeico, ki je bila potrebna za izdelavo oro\xc5\xbeja in proizvodni proces. Mesto je dolgo varovalo to skrivnost. Tudi ulivanje pi\xc5\xa1tol je bil pomemben del te industrije. V obrti, tudi v zlatarski umetnosti, so bile pomembne livarne kositra in izdelovanje ur. Zelo znan je bil Peter Henlein, saj je izumil prve prenosne ure. Trgovina na dolge razdalje je bila za cesarsko mesto ena najpomembnej\xc5\xa1ih gospodarskih dejavnikov. Temeljila je predvsem na \xc5\xa1tevilnih izjemah ali zni\xc5\xbeanju carin na \xc5\xa1tevilnih trgovskih poteh. Dejavnosti so bile dopolnjene z udele\xc5\xbebo pri financiranju gospodarskih podjetij v drugih dr\xc5\xbeavah. N\xc3\xbcrnber\xc5\xa1ka borza je bila v 16. stoletju povezana s trgovino med Italijo in drugimi evropskimi poslovnimi sredi\xc5\xa1\xc4\x8di. \xc4\x8cez Benetke je potekala \xc5\xbeivahna izmenjava blaga z Levantom.\n_START_SECTION_\nKultura\n_START_PARAGRAPH_\nV 15. in 16. stoletju je bil razcvet kulturnih in umetni\xc5\xa1kih dejavnosti. V tem obdobju je kulturno \xc5\xbeivljenje poseglo tudi zunaj regije. V mestu so \xc5\xbeiveli \xc5\xa1tevilni umetniki,  slikarja Albrecht D\xc3\xbcrer in Michael Wolgemut, kiparja Adam Kraft in Veit Stoss, livarji, kot je bila dru\xc5\xbeina Vischer (predvsem Peter Vischer starej\xc5\xa1i), poleg njih pa tudi u\xc4\x8denjaki, glasbeniki in pesniki, med drugimi Martin Behaim, Hans Leo Hassler, Hans Sachs, Willibald Pirckheimer ter matematik in astronom Regiomontan.\n_START_SECTION_\nOzemeljska delitev\n_START_PARAGRAPH_\nPridobitev ozemlja zunaj mestnega obzidja, namenjenega cesarskemu mestu, je bila skoraj nemogo\xc4\x8da, saj je imel N\xc3\xbcrnberg mo\xc4\x8dne tekmece. Sprva so \xc5\xbeeleli pridobiti lastni\xc5\xa1tvo zemlji\xc5\xa1\xc4\x8d posamezni mestni dr\xc5\xbeavljani. Od sredine 14. stoletja je bil pobudnik za pove\xc4\x8danje bogate mestne teritorialne posesti mestni svet. Leta 1427 je svetu uspelo z nakupom n\xc3\xbcrnber\xc5\xa1ke grofije pridobiti Sebaldov in Loren\xc4\x8dev cesarski gozd, ki se je raztezal na obeh straneh reke Pegnitz in se skoraj neposredno dotikal vzhodnega mestnega obzidja. Najve\xc4\x8dja rast povr\xc5\xa1ine N\xc3\xbcrnberga je bila dose\xc5\xbeena po nasledstveni vojni z Landshutom. S pridobljenimi povr\xc5\xa1inami je postalo cesarsko mesto z najve\xc4\x8djim obsegom teritorialno pravnega reda na tleh dana\xc5\xa1nje Nem\xc4\x8dije.\n_START_SECTION_\nPovr\xc5\xa1ina\n_START_PARAGRAPH_\nOzemeljska posest mesta N\xc3\xbcrnberg je bila razdeljena na skupno 11 skrbni\xc5\xa1kih okro\xc5\xbeij: Altdorf, Betzenstein, Engelthal, Gr\xc3\xa4fenberg, Hersbruck, Hiltpoltstein, Hohenstein, Lauf, Lichtenau, Reicheneck in Velden.\n_START_SECTION_\nEksklave\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1406 je N\xc3\xbcrnberg pridobil posest Lichtenau z istoimenskim mestom in trdnjavo, ki je bila najve\xc4\x8dja in tudi najpomembnej\xc5\xa1a eksklava cesarskega mesta.\n_START_SECTION_\nEnklave\n_START_PARAGRAPH_\nV voja\xc5\xa1kem smislu je bila bavarska trdnjava Rothenberg groze\xc4\x8da enklava v bogatem mestnem obmo\xc4\x8dju. V politi\xc4\x8dnem smislu je bil to brandenbur\xc5\xa1ko-ansba\xc5\xa1ki Sch\xc3\xb6nberg. Mejni grof in nato pruska stran sta jo zahtevala zase zaradi velikih bogatih mestnih zemlji\xc5\xa1\xc4\x8d.'