b'\n_START_ARTICLE_\nToledska prevajalska \xc5\xa1ola\n_START_PARAGRAPH_\nZ imenom Toledska prevajalska \xc5\xa1ola (\xc5\xa1pansko Escuela de traductores de Toledo) ozna\xc4\x8dujemo skupino u\xc4\x8denjakov in prevajalcev, ki so v Toledu med 12. in 13. stoletjem sodelovali, da bi v Evropo prenesli znanje z Orienta, \xc5\xa1e posebej modrosti starih Grkov in Arabcev._NEWLINE_Delovanje \xc5\xa1ole (oziroma te skupine, saj ne gre za \xc5\xa1olo v pravem pomenu besede) se deli na dve obdobji z vmesnim prehodnim obdobjem. Prvo je potekalo v 12. stoletju pod vodstvom nad\xc5\xa1kofa Rajmonda Toledskega, ki je spodbujal prevajanje filozofskih in religioznih del, ve\xc4\x8dinoma iz klasi\xc4\x8dne arab\xc5\xa1\xc4\x8dine v latin\xc5\xa1\xc4\x8dino. Pod kraljem Alfonzom X. Kastiljskim v 13. stoletju pa so za\xc4\x8deli prevajati besedila o astronomiji, matematiki in drugih znanostih. Prevajali niso ve\xc4\x8d v latin\xc5\xa1\xc4\x8dino, temve\xc4\x8d v kastilj\xc5\xa1\xc4\x8dino.\n_START_SECTION_\nZgodovinsko ozadje in za\xc4\x8detki\n_START_PARAGRAPH_\nToledo je bil sprva rimska kolonija, kasneje prestolnica Vizigotskega kraljestva, od leta 711 pa pod arabsko oblastjo. Takrat so v njem skupaj \xc5\xbeiveli muslimani, judje in kristjani. Leta 1085 je mesto osvojil Alfonz VI. Kastiljski. Tako je Toledo postalo prvo ve\xc4\x8dje mesto, ki je pre\xc5\xa1lo v roke kristjanov. \xc5\xbde prej je bilo pomembno kulturno sredi\xc5\xa1\xc4\x8de, saj je bila tam velika knji\xc5\xbenica s prevodi vodilnih anti\xc4\x8dnih znanstvenikov in filozofov ( Aristotela, Hipokrata, Galena, Ptolemaja idr.) v arab\xc5\xa1\xc4\x8dino ter takratnimi najpomembnej\xc5\xa1imi znanstvenimi deli. To so kristjani po osvojitvi podedovali, ohranili ter le \xc5\xa1e nadgradili in napo\xc4\x8dil je \xc4\x8das najve\xc4\x8djega razcveta._NEWLINE_Rajmond Toledski (\xc5\xa1pansko Raimundo de Sauvetat ali Raimundo de Toledo), nad\xc5\xa1kof v Toledu med letoma 1126 in 1152, je izkoristil ugodne okoli\xc5\xa1\xc4\x8dine so\xc5\xbeitja treh kultur in spodbudil ter finan\xc4\x8dno podpiral razli\xc4\x8dne prevajalske projekte. V knji\xc5\xbenici toledske katedrale je zbral skupino u\xc4\x8denjakov, ki so jo sestavljali toledski mozarabci (kristjani, ki so dolgo \xc5\xbeiveli pod muslimansko oblastjo), judovski u\xc4\x8denjaki, u\xc4\x8ditelji v medresah (muslimanska verska \xc5\xa1ola) in benediktinski menihi iz samostana Cluny. Prevajali so predvsem dela s filozofsko ali religiozno vsebino iz arab\xc5\xa1\xc4\x8dine v kastilj\xc5\xa1\xc4\x8dino in potem v latin\xc5\xa1\xc4\x8dino ali pa direktno iz arab\xc5\xa1\xc4\x8dine v latin\xc5\xa1\xc4\x8dino ali gr\xc5\xa1\xc4\x8dino. Njihovo delo je bilo zelo pomembno za celo kr\xc5\xa1\xc4\x8dansko Evropo, saj so zahvaljujo\xc4\x8d tem prevodom na evropskih univerzah postala znana in dostopna besedila arabskih in hebrejskih filozofov, va\xc5\xbena za razumevanje klasi\xc4\x8dnih avtorjev (\xc5\xa1e posebej Aristotela), in tako vzpodbudila ponovno zanimanje zanje. Prevedene so bile knjige Aristotela s komentarji arabski filozofov, in sicer Avicenne, Al-Farabija in Averroesa, ter dela \xc5\xa1panskih avtorjev judovskega izvora (npr. Ibna Gabirola). Prav tako so bili prevedeni psalmi iz Stare zaveze in Koran. Poleg tega v tem \xc4\x8dasu Evropa za\xc4\x8dne sprejemati orientalsko znanost prek prevodov del, ki so do 16. stoletja slu\xc5\xbeila kot priro\xc4\x8dniki za univerze (Avicenna\xc2\xa0: Canon, Galen: Arte); astrologija, astronomija in aritmetika pa so se obogatile s prevodi del Al-Razija, Ptolemaja in Al Hvarizmija._NEWLINE_Gerardo de Cremona iz Italije je bil najbolj plodovit prevajalec v Toledu tistega \xc4\x8dasa, saj je prevedel ve\xc4\x8d kot 70 knjig, med njimi Ptolemajev Almagest, Aristotelovo razpravo O nebu, Arhimedovo razpravo Merjenje kroga in Evklidove Elemente ter razne medicinske knjige. Drugi pomembni prevajalci tega obdobja so bili Juan Hispalense, ki je prevajal predvsem dela arabskih avtorjev o astrologiji, Domingo Gundisalvo, ki se je osredoto\xc4\x8dil na filozofska dela, in Miguel Escoto.\n_START_SECTION_\nPrehodno obdobje\n_START_PARAGRAPH_\nPo smrti nad\xc5\xa1kofa Rajmonda se je prevajalska dejavnost v Toledu zmanj\xc5\xa1ala, vendar se je v drugi polovici 12. stoletja ohranila in nadaljevala v novem stoletju. Za \xc4\x8dasa vladanja Ferdinanda III. Kastiljskega v prvi polovici 13. stoletja je bila sestavljena knjiga Libro de los Doce Sabios (Knjiga dvanajstih modrecev) . V tem obdobju so bili narejeni prvi prevodi iz arab\xc5\xa1\xc4\x8dine v ljudsko kastilj\xc5\xa1\xc4\x8dino._NEWLINE_V tem obdobju so delovali prevajalci: Marco de Toledo, \xc5\xa1panski zdravnik in toledski kanonik, ki je prevedel ve\xc4\x8d medicinski del, nekaj muslimanskih verskih razprav ter gr\xc5\xa1ko razpravo o biologiji; Alfredo de Sarashel, angle\xc5\xa1ki prevajalec in filozof, ki je prevedel pseudoaristotelski De plantis in Avicennae Mineraila iz Sife Ibn Sina in Hermannus Alemmanus, ki je med drugim prevedel ve\xc4\x8dino Aristotelove Retorike.\n_START_SECTION_\nObdobje Alfonza X.\n_START_PARAGRAPH_\nV drugi polovici 13. stoletja za \xc4\x8dasa vladavine kralja Alfonza X. Kastiljskega, imenovanega tudi\xc2\xa0\xc2\xbbel Sabio\xc2\xab\xc2\xa0\xe2\x80\x93 modri, je toledska prevajalska \xc5\xa1ola dosegla vrhunec. Osredoto\xc4\x8dili so se na prevajanje del o astronomiji, medicini, matematiki, fiziki in alkimiji. Prejetje vsega tega znanja je obrodilo sadove v obliki originalnih del na pobudo kralja, kot na primer Libro de las Tablas Alofons\xc3\xades- knjigo z astronomskimi tabelami, nekaj del pa pripisujejo kar kralju, najpomembnej\xc5\xa1e med njimi so Estoria de Espa\xc3\xb1a o zgodovini \xc5\xa0panije, General estoria o svetovni zgodovini in Cantigas de Santa Mar\xc3\xada, zbirka pesmi v srednjeve\xc5\xa1ki galicij\xc5\xa1\xc4\x8dini. Prevedene so bile razprave Al-Zarkalija, Ptolemaja in Ibn al-Haitama pa tudi knjige za razvedrilo, na primer Libros de ajedrez, dadas y tablas (o \xc5\xa1ahu, kockanju in nekaterih drugih dru\xc5\xbeabnih igrah), ter zbirke zgodb orientalskega izvora Calila e Dimna (Panchatantra) in Sendebar._NEWLINE_Ena najpomembnej\xc5\xa1ih zna\xc4\x8dilnosti te druge faze je bilo, da po ukazu Alfonza X. niso ve\xc4\x8d prevajali v latin\xc5\xa1\xc4\x8dino, temve\xc4\x8d v takratno ljudsko kastilj\xc5\xa1\xc4\x8dino, ki se je s tem razvijala, da so lahko v njej pisali o znanstvenih temah, o katerih se je prej pisalo le v latin\xc5\xa1\xc4\x8dini, in da je bila razumljiva \xc4\x8dim ve\xc4\x8d ljudem. Prevajalske metode so se s \xc4\x8dasom razvijale in spreminjale. Sprva je jud ali kristjan, ki je znal arabsko, ustno prevedel original v srednjeve\xc5\xa1ko verzijo kastilj\xc5\xa1\xc4\x8dine, drugi strokovnjak, ki je znal latinsko, pa je narekoval pisarju v latin\xc5\xa1\xc4\x8dini. Kasneje, v obdobju Alfonza X. Kastiljskega, je knjigo prevedel v kastilj\xc5\xa1\xc4\x8dino en prevajalec, ki je znal ve\xc4\x8d jezikov, na koncu pa je njegovo delo pregledal urednik. Eden od urednikov je bil tudi sam kralj._NEWLINE_Pod vodstvom Alfonza X. so pomembni vlogo dobili judovski znanstveniki in prevajalci, ki jih je cenil zaradi njihovih intelektualnih sposobnosti in ker so obvladali oba jezika, ki so ju najve\xc4\x8d uporabljali pri prevodih, torej arab\xc5\xa1\xc4\x8dino in kastilj\xc5\xa1\xc4\x8dino. Eden najvidnej\xc5\xa1i judovskih prevajalcev in hkrati tudi kraljev zdravnik je bil Yehuda ben Moshe, ki je med drugim prevedel Lapidario in Picatrix . Pri prevodu Tablas Alfons\xc3\xades je sodeloval z drugim priznanim judovskim prevajalcem Isaacom ben Sayyidom. Poleg njiju sta znana \xc5\xa1e Rabbi Zag de Sujurmenza in Abraham Ibn Waqar._NEWLINE_Z Alfonzovim krogom prevajalcev so bili povezani tudi \xc5\xa1panski kr\xc5\xa1\xc4\x8danski u\xc4\x8denjaki, na primer Fernando de Toledo, Garci P\xc3\xa9rez, Juan Daspa, Guillen Arremon, Juan de Mesina in Juan de Cremona, \xc3\x81lvaro Toledski in fran\xc4\x8di\xc5\xa1kan Pedro Gallego in iz tujine Guillermo el Ingl\xc3\xa9s, Aegidhius de Thebaldis Parmense in Pietro Reggio._NEWLINE_Alfonza X. je leta 1284 nasledil Sancho IV. Kastiljski, ki je razpustil ve\xc4\x8dino prevajalskih skupin, zato so mnogi prevajalci in u\xc4\x8denjaki zapustili Toledo in poiskali nove mecene.\n_START_SECTION_\nZapu\xc5\xa1\xc4\x8dina in vpliv\n_START_PARAGRAPH_\nPrevodi del o razli\xc4\x8dnih znanostih, na primer o astronomiji, astrologiji, matematiki in medicini, so v toledo privabili mnoge u\xc4\x8denjake iz cele Evrope. Zahvaljujo\xc4\x8d tem prevodom je znanje, pridobljeno iz arabskih, gr\xc5\xa1kih in hebrejskih tekstov, postalo znano na evropskih univerzah. Albert Veliki je pri sistematizaciji Aristotelove filozofije za temelj vzel prevode iz Toleda. Njegov u\xc4\x8denec Toma\xc5\xbe Akvinski je prav tako uporabil veliko tam prevedenih del, da je Aristotela vklju\xc4\x8dil v svoje filozofske razprave. Roger Bacon se je zana\xc5\xa1al na prevode iz arab\xc5\xa1\xc4\x8dine pri svojih doprinosih na podro\xc4\x8dju optike, astronomije, kemije in fizike. Nikolaj Kopernik je \xc5\xa1tudiral prevod Ptolemajevega Almagesta ter uporabil podatke iz Tablas Alfons\xc3\xades, ki so bile zelo popularne, zato so posodobljene verzije tiskali \xc5\xa1e tristo let.\n_START_SECTION_\nDanes\n_START_PARAGRAPH_\nZ namenom, da bi obnovili duh srednjeve\xc5\xa1ke \xc5\xa1ole oziroma prevajalskega centra so leta 1994 ustanovili novo prevajalsko \xc5\xa1olo. Od leta 2003 je Toledska prevajalska \xc5\xa1ola eden izmed kulturnih in raziskovalnih in\xc5\xa1titutov univerze Universidad de Castilla-La Mancha in ima sede\xc5\xbe v pala\xc4\x8di kralja Don Pedra na trgu Svete Izabele v Toledu. Tam deluje manj\xc5\xa1a skupina raziskovalcev in specializirana knji\xc5\xbenica, prav tako pa organizirajo mednarodne simpozije, podeljujejo nagrado Premio Gerardo de Cremona in izvajajo izobra\xc5\xbeevanja za prevajanje iz arab\xc5\xa1\xc4\x8dine in hebrej\xc5\xa1\xc4\x8dine.'