b'\n_START_ARTICLE_\nMesserschmitt Bf 109\n_START_SECTION_\nOznaka\n_START_PARAGRAPH_\nBf 109 je bila prvotna oznaka, ki ga je podelil Reichsluftfahrtministerium (Rajhovsko ministrstvo za zra\xc4\x8dni transport; RLM) za na\xc4\x8drt letala, ki ga je izdelalo podjetje Bayerische Flugzeugwerke. Ta oznaka se je uporabljala v vseh nem\xc5\xa1kih uradnih dokumentih. _NEWLINE_Podjetje se je julija 1938 preimenovalo v Messerschmitt AG, ko je Erhard Milch le dovolil, da Willy Messerschmitt prevzame podjetje. Vsa Messerschmittova letala dobila uradno tovarni\xc5\xa1ko oznako Me; torej Me 109._NEWLINE_Tako sta se izoblikovali dve oznaki (uradna voja\xc5\xa1ka in komercialna), ki sta se in se \xc5\xa1e uporabljata za ta model letala._NEWLINE_V strokovni literaturi se uporablja nepisano pravilo, da se letala izdelana pred prevzemom oz. spremembo imena uporablja oznaka Bf, po prevzemu pa se uporablja oznaka Me. Tako se za modele 108, 109 in 110 itn uporablja oznaka Bf, za ostale pa Me - npr. Me 155, Me 163, Me 209, Me 210/410, Me 262, Me 309 itn.\n_START_SECTION_\nZasnova\n_START_PARAGRAPH_\nMesserschmitt je do povabila \xc5\xbee zasnoval ve\xc4\x8dino bodo\xc4\x8dega Bf 109. Podobno kot Bf 108, je zasnova temeljila na zna\xc4\x8dilnih Messerschmittovih konstrukcijah. Letala majhne mase, katerih zasnova je stremela k zmanj\xc5\xa1anju \xc5\xa1tevila te\xc5\xbejih delov v letalu na minimum. Ena takih konstrukcijskih posebnost je bila, da so vse strukturne to\xc4\x8dke pritrdili na nosilno steno pred pilotsko kabino, nanjo so pritrdili tudi nosilce kril in motorja ter podvozje. V konvencionalnih zasnovah so te strukturne to\xc4\x8dke razporedili na razli\xc4\x8dne dele letala, tako so bile obremenitve enakomernej\xc5\xa1e. Te\xc5\xbeo so tako razporedili po celotnem trupu letala._NEWLINE_Druga pomembna prednost te zasnove je bil na\xc4\x8din pritrditve podvozja. S tem, da so vsa tri kolesa podvozja pritrdili na trup letala, so lahko v Messerschmittu popolnoma odstranili krila. Med izdelavo in servisiranjem letala je lahko trup samostojno stal na podvozju. Hkrati pa je bila to velika te\xc5\xbeava, neposredna posledica tega je bila zloglasna nestabilnost letala pri vzletu in pristanku. Manj izku\xc5\xa1eni piloti so, pri druga\xc4\x8de brezhibnem vzletu ali pristanku, izgubili nadzor nad letalom in se prevrnili bodisi na bok, bodisi se prevalili na nos. \xc5\xa0ele z ve\xc4\x8d izku\xc5\xa1njami so se piloti navadili na to konstrukcijsko posebnost. S podobnimi, a z bistveno manj\xc5\xa1imi te\xc5\xbeavami so se ubadali tudi piloti britanskega Spitfira. Podvozje z repnim kolesom je povzro\xc4\x8dilo, da je bil naklon letala od repa do nosu zelo strm. Zaradi tega piloti pri vo\xc5\xbenji na tleh niso mogli gledati naravnost naprej, to je imelo za posledico zna\xc4\x8dilno vijuganje v obliki \xc4\x8drke S med vo\xc5\xbenjo po tleh. Ta zasnova podvozja je povzro\xc4\x8dila veliko \xc5\xa1tevilo po\xc5\xa1kodb oz. razbitih letal. Okrog 5\xc2\xa0% vseh izdelanih Bf 109 se je po\xc5\xa1kodovalo ali razbilo samo pri pristankih._NEWLINE_Zaradi zna\xc4\x8dilne Messerschmittove enokrilne, nizkokrilne in aerodinami\xc4\x8dne zasnove letala z majhno skupno maso, so morali vso oboro\xc5\xbeitev namestiti v trup letala. Dva mitraljeza nad motorjem, tretjega pa tako, da je streljal skozi os propelerja, pri tem je motor deloval kot bla\xc5\xbeilec. Tako je Willy Messerschmitt dosegel, da so bila krila zelo tanka in lahka. Britansko Kraljevo vojno letalstvo (RAF) je zahtevalo enokrilna letala z osmimi mitraljezi, zato so Nemci uvideli, da trije mitraljezi v Bf 109 niso dovolj. To je spet vodilo v razvoj novega krila, v katerega so sprva vgradili mitraljez, pozneje pa \xc5\xa1e 20 mm top MG FF._NEWLINE_Leta 1938 je pri\xc5\xa1la v proizvodnjo razli\xc4\x8dica Emil. Za pove\xc4\x8danje zmogljivosti letala so pri Messerschmittu zamenjali dotedanji motor Jumo 210A (600-700 KM). Nadomestil ga je ve\xc4\x8dji in mo\xc4\x8dnej\xc5\xa1i motor Daimler Benz DB 601A, ki je razvil dodatnih 300 KM za ceno dodatnih 200\xc2\xa0kg te\xc5\xbee._NEWLINE_Pomembna razlika je bila tudi vi\xc5\xa1ja obremenitev kril v primerjavi z drugimi nate\xc4\x8dajnimi letali. Sam nate\xc4\x8daj R-IV je zahteval, da naj bo obremenitev manj kot 100\xc2\xa0kg/m\xc2\xb2. Messerschmitt je menil, da je ta zahteva nesmiselna, saj naj bi bilo lovsko letalo z zahtevanim motorjem prepo\xc4\x8dasno. Nikakor ne bi moglo dohiteti bombnikov, proti katerim naj bi se sploh borilo. Zasnova krila namre\xc4\x8d povzro\xc4\x8da dve vrsti upora: parazitski upor in inducirani upor, ki je posledica ustvarjanja vzgona. Vzgon dominira pri ve\xc4\x8djih hitrostih, medtem ko pretok zraka, ki zadane krilo, provzro\xc4\x8da upor, ki nara\xc5\xa1\xc4\x8da kvadratno s hitrostjo letala. Upor pa je dominanten pri manj\xc5\xa1i hitrosti, kjer pomanjkanje pretoka zraka povzro\xc4\x8di, da mora biti krilo pod ve\xc4\x8djim vpadnim kotom. Ker je lovsko letalo zasnovano v prvi vrsti za polete pri visokih hitrostih, je manj\xc5\xa1e krilo veliko bolj u\xc4\x8dinkovito._NEWLINE_Slaba stran manj\xc5\xa1ih kril je, da je letenje pri ni\xc5\xbejih hitrostih ote\xc5\xbeeno. Manj\xc5\xa1e krilo potrebuje ve\xc4\x8d pretoka zraka in s tem hitrosti, da ustvaril zadostno vzgonsko silo, da letalo ostane v zraku. Da bi to dosegli, je imel Bf 109 vgrajene visoko vzgonske lopute v krilih. Vgrajena so bila tudi predkrilca na \xc4\x8delnem robu krila, ki so delovala povsem samodejno. Veliki zakrilci na zadnjem krilnem robu sta imeli odprte komore, ki so se napolnile z zrakom. Messerschmitt je v zasnovo dodal tudi dodatna krilca, ki so izstopila, ko so se zakrilca spustila, tako se je pove\xc4\x8dala skupna povr\xc5\xa1ina zakrilc, ko so bila ta spu\xc5\xa1\xc4\x8dena. Obenem se je tudi pove\xc4\x8dal koeficient vzgona, s \xc4\x8dimer so izbolj\xc5\xa1ali manevrsko sposobnost letala pri manj\xc5\xa1i hitrosti in ve\xc4\x8djih vpadnih kotih._NEWLINE_Druga slaba lastnost visoke obremenitve kril je, da je letalo potrebuje ve\xc4\x8d sile za manevriranje. Zaradi omejene mo\xc4\x8di motorjev je to pomenilo, da letalo ne bi bilo zmo\xc5\xbeno delati tako ozkih zavojev kot letala z ve\xc4\x8djimi krili. Visoko vzgonske lopute so deloma popravile to slabost, toda s svojim delovanjem so pove\xc4\x8dale tudi zra\xc4\x8dni upor in tako le \xc5\xa1e bolj zavrle letalo. Okretnost letala je bila zadnja na seznamu zahtev RLM-ja. Messerschmitt je menil, da so druge izbolj\xc5\xa1ave, ki sicer res pove\xc4\x8dajo obremenitev kril, bolj pomembne kot ta slabost.\n_START_SECTION_\nPrototipi\n_START_PARAGRAPH_\nPrvi prototip (Versuchsflugzeug 1 oz. V1) je bil izdelan maja 1935, toda pogonski motorji \xc5\xa1e niso bili pripravljeni. Zato je RLM pridobil \xc5\xa1tiri motorje Rolls-Royce Kestrel VI, v zameno zanje pa so Nemci izro\xc4\x8dili Britancem letalo Heinkel He 70 Blitz. Ta odlo\xc4\x8ditev je imela pozneje za Nemce zelo hude in daljnose\xc5\xbene posledice._NEWLINE_Messerschmitt je prejel dva taka motorja in za\xc4\x8del preurejati letalo V1, da bi lahko vgradili ta novi motor. Nalogo so kon\xc4\x8dali avgusta tega leta in V1 je septembra 1935 opravil prvi poskusni let. Nato je bil poslan \xc5\xa1e v Preizkusni center Luftwaffe v Rechlinu, kjer so opravili prakti\xc4\x8dne preizkuse za nate\xc4\x8daj. Prvi prototip je bil prvi in obenem zadnjii Bf 109, ki je imel vgrajen motor Rolls-Royce Kestrel._NEWLINE_Do konca poletja je bil motor Jumo nared, tako da so lahko oktobra 1935 kon\xc4\x8dali gradnjo V2, ki je imel motor Jumo 210A (610 KM/448\xc2\xa0KW). Kmalu je bil dokon\xc4\x8dan tudi V3, to pa je bil prvi prototip, ki je \xc5\xbee imel vgrajene mitraljeze. Letalo je poletelo \xc5\xa1ele maja 1936, ker prej ni bilo na voljo nobenega motorja Jumo 210A. Tako kot V1, sta bila nato tudi V2 in V3 tudi poslana v Rechlin na preizku\xc5\xa1nje._NEWLINE_Kon\xc4\x8dni rezultati so pokazali, da imajo vsa tri prototipna letala skoraj identi\xc4\x8dne zmogljivosti. Najve\xc4\x8dja hitrost letal je bila okoli 470\xc2\xa0km/h na vi\xc5\xa1ini 4.000 m, dosegla pa so lahko najvi\xc5\xa1jo vi\xc5\xa1ino okoli 8.300 m.\n_START_SECTION_\nNate\xc4\x8daj\n_START_PARAGRAPH_\nLuftwaffe je opravila prve preizkuse v Rechlinu, s katerimi je ugotovila, \xc4\x8de letala ustrezajo zahtevam razpisa. Preizkuse so nato prestavili v Travem\xc3\xbcnde, kjer so opravili medsebojne primerjave letal. Heinklovo letalo je prispelo prvo in sicer v za\xc4\x8detku februarja 1936, medtem ko so ostala prototipna letala prispela \xc5\xa1ele v za\xc4\x8detku marca._NEWLINE_Ker je bila ve\xc4\x8dina nem\xc5\xa1kih lovskih pilotov Luftwaffe navajenih na dobro odzivne dvokrilce z odprtimi pilotskimi kabinami, majhne g-sile in lahko upravljanje, so bili do Bf 109 zelo kriti\xc4\x8dni. Kljub temu je Bf 109 kmalu postal favorit nate\xc4\x8daja, saj so ugotovili, da sta letali Arado in Focke-Wulf zastareli. Ni\xc4\x8d \xc4\x8dudnega, saj sta bili ti dve letali zasnovani dve leti prej in \xc5\xbee zastareli, glede na tempo razvoja letal v tistem \xc4\x8dasu._NEWLINE_Edini resen tekmec je bil Heinklov He 112, katerega zasnova je bila na dolo\xc4\x8denih delih podobna Bf 109, na drugih pa popolnoma druga\xc4\x8dna. Njegove prednosti so bile: \xc5\xa1iroko in robustno podvozje, bolj\xc5\xa1a vidljivost iz kabine in manj\xc5\xa1a obremenitev kril. Ta je prispevala k la\xc5\xbejim pristankom in ve\xc4\x8dji okretnosti letala med letom. Toda Bf 109 je bil 30\xc2\xa0km/h hitrej\xc5\xa1i od He 112 v vodoravnem letu, prav tako pa je bil bolj\xc5\xa1i v vzpenjanju in pikiranju. Kljub temu je He 112 ostal favorit vodstva Luftwaffe. _NEWLINE_Luftwaffe je naro\xc4\x8dila pri obeh podjetjih \xc5\xa1e dodatnih 10 letal, na katerih so delali v naslednjih mesecih. Med tem \xc4\x8dasom so prispeli mo\xc4\x8dnej\xc5\xa1i motorji Jumo, s katerimi je Bf 109 postal odlo\xc4\x8dilno bolj\xc5\xa1i od He 112, saj so se z novimi motorji pokazale vse prednosti letala. _NEWLINE_\xc5\xa0e predno so prispela ostala predserijska letala, je bil nate\xc4\x8daj prakti\xc4\x8dno \xc5\xbee kon\xc4\x8dan. Marca je RLM prejel novice, da je bil Spitfire \xc5\xbee poslan v proizvodnjo. Zaradi tega je v ministrstvu in vodstvu Luftwaffe upravi\xc4\x8deno izbruhnila velika zaskrbljenost. 12. marca 1935 so izdali dokument Prioritetna dobava Bf 109, s katerim so v bistvu razglasili zmagovalca nate\xc4\x8daja. Bf 109 je bil takoj nato poslan v proizvodnjo, medtem ko je Heinkel dobil navodilo, naj radikalno izbolj\xc5\xa1a He 112.\n_START_SECTION_\nBf 109 H \xc2\xbbH\xc3\xb6henj\xc3\xa4ger\xc2\xab\n_START_PARAGRAPH_\nSerija Bf 109 H je bila zasnovana kot vi\xc5\xa1inski lovec za bojevanje na velikih vi\xc5\xa1inah, izdelana na osnovi serije F._NEWLINE_Najve\xc4\x8dja operativna vi\xc5\xa1ina tega tipa je bila 14.600 m. Razpon kril je bil pove\xc4\x8dan na 11,92 m, tudi vi\xc5\xa1inski stabilizator je bil pove\xc4\x8dan in ponovno oprt na trup. Najvi\xc5\xa1ja hitrost je bila 750\xc2\xa0km/h na vi\xc5\xa1ini 10.100 m. Izdelanih je bilo le manj\xc5\xa1e \xc5\xa1tevilo H-1, uporabljali pa so jih predvsem nad Francijo. Na\xc4\x8drtovane so bile tudi razli\xc4\x8dice H-2 in H-5, a so prej ukinili celo serijo zaradi te\xc5\xbeav s trdnostjo kril.\n_START_SECTION_\nBf 109 Z \xc2\xbbZwilling\xc2\xab\n_START_PARAGRAPH_\nTo poskusno letalo \xc2\xbbDvoj\xc4\x8dek\xc2\xab\xc2\xa0je bilo sestavljeno iz dveh trupov serije F skupaj z zunanjima kriloma, ki sta bili med seboj povezani z novim krilom in novim repom. Na\xc4\x8drtovani sta bili dve razli\xc4\x8dici: prestrezni\xc5\xa1ka s petimi 30 mm topovi in lovsko-bombni\xc5\xa1ka z nosilnostjo 1.000 kg bomb. Izdelano je bilo samo eno letalo Bf 109 Z, ki pa ni nikoli poletelo, saj je bilo uni\xc4\x8deno med zavezni\xc5\xa1kim letalskim napadom. Podobno letalo so izdelali tudi Ameri\xc4\x8dani iz Mustanga (F-82 Twin Mustang).\n_START_SECTION_\nBf 109 S\n_START_PARAGRAPH_\nTo je bilo na\xc4\x8drtovano dvosede\xc5\xbeno \xc5\xa1olsko letalo na osnovi serije E, ki pa ga Nemci niso nikoli izdelali.\n_START_SECTION_\n\xc5\xa0vica\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xa0vica je leta 1938 prejela prvih deset letal Bf 109 D. Pozneje so kupili \xc5\xa1e 80 E-3, ki so pri\xc4\x8deli prihajati aprila 1939. Med vojno so \xc5\xa0vicarji zajeli \xc5\xa1e 4 Bf 109, dva serije F in dva serije G. Aprila 1944 so prejeli \xc5\xa1e dvanajst G-6, ki so jih dobili v zameno za uni\xc4\x8denje no\xc4\x8dnega lovca Messerschmitt Bf 110, ki je moral zasilno pristati na \xc5\xa1vicarskem ozemlju. V aktivni uporabi so bili do leta 1946._NEWLINE_Prvi zra\xc4\x8dni boj med \xc5\xa0vicarji in Nemci je bil 10. maja 1940, ko je ve\xc4\x8d \xc5\xa1vicarskih Bf 109 prestreglo nem\xc5\xa1ki Dornier Do 17 blizu meje pri B\xc3\xbctschwilu. V boju je bil Dornier zadet in je moral zasilno pristati blizu Altenrheina. Naslednji incident se je zgodil 16. maja 1940, ko je nem\xc5\xa1ki Heinkel He 111 na poti iz Francije pre\xc4\x8dkal \xc5\xa1vicarski zra\xc4\x8dni prostor. Napadla sta ga dva \xc5\xa1vicarska Bf 109, zatem pa je bombnik za\xc5\xa1el \xc5\xa1e v protiletalski ogenj v okolici Z\xc3\xbcricha. Dva ranjena Nemca sta odsko\xc4\x8dila s padali, ostala dva pa sta pristala s po\xc5\xa1kodovanim letalom in bila zajeta._NEWLINE_1. junija 1940 so Nemci poslali 36 He 111, da so pre\xc4\x8dkali \xc5\xa1vicarski zra\xc4\x8dni prostor. V spopadu so \xc5\xa0vicarji utrpeli prvo \xc5\xbertev, podporo\xc4\x8dnik Rudolf Rickenbacher je bil zadet v rezervoar, letalo se je vnelo, pilot pa je v umrl v gore\xc4\x8di kabini._NEWLINE_8. junija 1940 sta dva nem\xc5\xa1ka Bf 109 napadla \xc5\xa1vicarsko opazovalno letalo C-35, pri \xc4\x8demer sta bila oba \xc5\xa1vicarska \xc4\x8dlana posadke ubita. Istega dne so \xc5\xa0vicarji v odgovor poslali okoli 15 lovcev Bf 109 pod vodstvom stotnika Lindeckerja, da so napadli 28 nem\xc5\xa1kih lovcev. \xc5\xa0vicarji so sestrelili 3 letala in mo\xc4\x8dno po\xc5\xa1kodovali \xc4\x8detrtega, medtem ko so sami imeli le eno po\xc5\xa1kodovano letalo._NEWLINE_Da bi se \xc5\xa1vicarski lovci razlikovali od nem\xc5\xa1kih in ne bi postali \xc5\xbertev zavezni\xc5\xa1kih lovcev, so jih pobarvali v zelo \xc5\xbeivih barvah in druga\xc4\x8dnih maskirnih vzorcih.\n_START_SECTION_\n(Kraljevina) Jugoslavija\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1939 je Kraljevina Jugoslavija prejela 73 Bf 109 E-3 v zameno za \xc5\xbeelezovo, bakrovo in kromovo rudo. Zaradi kroni\xc4\x8dnega pomanjkanja nadomestnih delov, teh Nemci namerno niso hoteli dobaviti, je le malo letal pri\xc5\xa1lo v redno uporabo. Tudi jugoslovanski piloti so imeli nekaj nesre\xc4\x8d pri pristankih zaradi ozkega podvozja. Med aprilsko vojno leta 1941 so letala uporabili proti nem\xc5\xa1kim Bf 109. V napdu 6. aprila 1941 so jugoslovanski piloti z 12 Bf 109 in 6 Ikar IK-3 sestrelili dvanajst nem\xc5\xa1kih Bf 109._NEWLINE_Ob koncu vojne je bilo na jugoslovanskem ozemlju delujo\xc4\x8dih le \xc5\xa1e 17 Bf 109, te\xc5\xbeava so bili spet rezervni deli zanje. Od leta 1945 do leta 1959 so jih imeli uskladi\xc5\xa1\xc4\x8dene, medtem ko so jih \xc5\xa1e nekaj dobili iz Bolgarije. Jugoslovansko vojno letalstvo je uporabljalo me\xc5\xa1anico G-2, G-6, G-10 in G-12. Zadnja letala so bila odpisana v sredini leta 1952.\n_START_SECTION_\n\xc4\x8ce\xc5\xa1koslova\xc5\xa1ka\n_START_PARAGRAPH_\nPo vojni so na \xc4\x8ce\xc5\xa1koslova\xc5\xa1kem izdelovali Bf 109 pod imenom Avia S-99 in Avia S-199. To so bili prilagojeni Bf 109 G-14, ki so bili opremljeni z motorjem Junkers Jumo 211F._NEWLINE_Kar nekaj teh letal so nato prodali Izraelu, ki je z njimi ustanovil Izraelsko vojno letalstvo. Uporabili so jih med izraelsko osamosvojitveno vojno, v uporabi pa so bili pod oznako Sakin (no\xc5\xbe) do leta 1948. Izraelske Avie so letele tudi proti egiptovskim Spitfirom, tako so ponovno obudili spomin na drugo svetovno vojno.\n_START_SECTION_\n\xc5\xa0panija\n_START_PARAGRAPH_\nV \xc5\xa0paniji so izdelovali dve licen\xc4\x8dni verziji Bf 109 G-2: Hispano Aviacion Ha 1112 Tripala in Buchon. Prvi je imel motor Hispano-Suiza, drugi pa Rolls-Royce Merlin (kot pri Spitfirih). Veliko teh letal so uporabili v filmske namene. Serijo F in G so uporabili v filmih Bitka za Britanijo in Tuskegee Airmen. Modifikacije teh letal so opravili v seviljski tovarni Hispano Aviacion. _NEWLINE_Messerschmitt Bf 109 je za\xc4\x8del in kon\xc4\x8dal svojo kariero z motorji Rolls-Royce.\n_START_SECTION_\nKonec dobe Bf 109\n_START_PARAGRAPH_\nIzvirni Bf 109, ki so bili izdelani pred letom 1945, so ostali v redni uporabi \xc5\xa1e dolgo po drugi svetovni vojni. Biv\xc5\xa1a nem\xc5\xa1ka zaveznica Romunija jih je uporabljala \xc5\xa1e vse do leta 1955, Finska pa do marca 1954. Mad\xc5\xbearske posadke so vse preostale Bf 109 uni\xc4\x8dile v Nem\xc4\x8diji 6. maja 194,. \xc5\xa0vicarji so se svojih Bf 109 \xc2\xbbznebili\xc2\xab\xc2\xa0v 50. letih 20. stoletja._NEWLINE_\xc5\xa0panska letala Hispano so ostala v uporabi \xc5\xa1e v 60. letih 20. stoletja. Poleg uporabe v filmih so nekatera letala predelali nazaj v Bf 109 in jih prodali v muzeje oz. zasebne zbirke.'