b'\n_START_ARTICLE_\nAnton Edvard Zhishman\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nAnton Zhishman, brat J. Zhishmana je gimnazijo (1832\xe2\x80\x931838) in licej je kon\xc4\x8dal v Ljubljani. Nato je vpisal filozofijo v Gradcu ter nadaljeval s \xc5\xa1tudijem prava na Dunaju in 1846 doktoriral. Zaposlil se je kot civilni praktikant na cerkvenem sodi\xc5\xa1\xc4\x8du dunajske metropolije. Leta 1847 je postal vzgojitelj v dru\xc5\xbeini ameri\xc5\xa1kega veleposlanika na Dunaju W. H. Stilesa; kmalu nato tudi njegov tajnik. Leta 1849 je bil Stiles odpoklican, do imenovanja novega diplomata je Zhishman opravljal njegove kot tudi posle odsotnega generalnega konzula na Dunaju. Na Stilesovo povabilo je i. l. od\xc5\xa1el v ZDA, \xc5\xbeivel na njegovih posestvih zahodno od mesta Savannah (Georgia) in mu pomagal pisati knjigo o revoluciji v Avstriji: Austria in 1848\xe2\x80\x931849: being a history of the later political movement in Vienna (London\xe2\x80\x93N. York 1852), prvo tak\xc5\xa1no delo v angle\xc5\xa1\xc4\x8dini, vendar pa Zhishmanovega dele\xc5\xbea v knjigi ni mo\xc5\xbeno rekonstruirati. Sodeloval je tudi pri Stilesovem pisanju knjige o Ameriki. Leta 1852 je za\xc4\x8del potovati po ZDA, Kanadi in Indokini, na teh potovanjih predaval (geografijo, etnografijo, zgodovino), mdr. tudi na univerzi v Montgomeryju (Alabama). Ve\xc4\x8dino predavanj je tudi objavil v tamkaj\xc5\xa1njih \xc4\x8dasnikih. Leta 1856 se je vrnil v Evropo, opravil na Dunaju profesorski izpit in bil 5. avg.1856 imenovan za prof. zemljepisa, statistike in zgodovine z italijanskim u\xc4\x8dnim jezikom na navti\xc4\x8dni in trgovski akademiji v Trstu, oktobra 1871 postal njen direktor. Bil je tudi predsednik komisije za preverjanje u\xc4\x8diteljev na osnovnih in me\xc5\xa1\xc4\x8danskoh \xc5\xa1olah. Leta 1865 je postal ustanovni \xc4\x8dlan Slovenske matice. Umrl je za neozdravljivo boleznijo, ki si jo je 1869 nakopal v Damasku._NEWLINE_Zhishman je bil vse \xc5\xbeivljenje strasten popotnik in si ob tem pridobil bogato geografsko znanje. Potoval je prete\xc5\xbeno med po\xc4\x8ditnicami: avgusta 1847 po Istri, Bosni in Srbiji, 1862 po Italiji, Franciji, \xc5\xa0vici in Angliji, naslednji leti \xc4\x8dez Mad\xc5\xbearsko v Srbijo, Tur\xc4\x8dijo, Jeruzalem, pa spet v Istanbul, nato v Rusijo, 1869 v Bejrut in Kairo. Popotne vtise si je zapisoval in vodil ob\xc5\xa1irne dnevnike v razli\xc4\x8dnih jezikih (znal jih je 11), ki so ostali v rokopisu (danes v Univerzitetni biblioteki na Dunaju). Zhishmanovo \xc5\xa1iroko in temeljito geografsko znanje dokazuje nekaj objavljenih \xc4\x8dlankov v \xc4\x8dasopisih (1856), kjer je na osnovi dotlej znane literature opisal majhna nenaseljena ognjeni\xc5\xa1ka, otoka v Indijskem oceanu (St. Paul, New Amsterdam) in na zahodni strani Bengalskega zaliva oto\xc4\x8dje Nikobare (1858). Za dunajsko razstavo je pripravil tedaj zelo opa\xc5\xbeeno delo Beitr\xc3\xa4ge zur Gesch. d. Gewerbe u. Erfindungen (1873). V rokopisu so ostali poleg \xc5\xa1tevilnih popotnih zapisov osnutki za u\xc4\x8dbenik oceanografije in gradivo za japonsko-nem\xc5\xa1ki slovar.'