b"\n_START_ARTICLE_\nSlikarjev atelje\n_START_SECTION_\nOpis\n_START_PARAGRAPH_\nSlika je nastala med Courbetovim navdu\xc5\xa1enjem nad realizmom v umetnosti sredi 1800-ih. Zaradi kratkega \xc4\x8dasa, ki ga je imel za slikanje, je bilo treba veliko originalnih na\xc4\x8drtov dela zavre\xc4\x8di. Najbolj opazen primer tega je v ozadju slike. Na zadnji steni ateljeja na sliki je Courbet na\xc4\x8drtoval naslikati replike drugih njegovih del. Zmanjkalo mu je \xc4\x8dasa, da bi jih v celoti narisal, zato jih je nato prekril z rde\xc4\x8dkasto rjavo barvo za pripravo, deloma dokon\xc4\x8dane slike pa so \xc5\xa1e vedno relativno vidne.\n_START_SECTION_\nLeva stran\n_START_PARAGRAPH_\nNa levi strani slike so prikazani ljudje iz vsakdanjega \xc5\xbeivljenja Francije. Juda in Irko je videl na potovanju, ko je Courbet leta 1848 odpotoval v London, pi\xc5\xa1e v pismu, ki ga je Courbet napisal Champfleuryju, v katerem je podrobno opisano, kako bo slika videti. Na levi strani Courbetovega slikarskega stojala je tudi 'lutka' / 'figura Kri\xc5\xbeanega'. Ta figura je videti izkrivljena in potencialno izmu\xc4\x8dena. Umetnostna zgodovinarja Benedikt Nicolson in Georges Riat to figuro razlagata kot simbol 'smrti' umetnosti Kraljeve akademije umetnosti (Acad\xc3\xa9mie des Beaux-Arts) v Franciji.\n_START_SECTION_\nSredina\n_START_PARAGRAPH_\nV sredi\xc5\xa1\xc4\x8du slike je upodobljen Courbet, ki slika krajino, gola \xc5\xbeenska figura, mlad fant in bel ma\xc4\x8dek. Courbet na svojem platnu slika dolino reke Loue. Ta dolina v francoski regiji Franche-Comt\xc3\xa9 je po\xc4\x8dastitev Courbetove domovine Ornans v Franciji. \xc5\xbdenska figura temelji na fotografiji J. V. de Villeneuva iz leta 1854 in je bila interpretirana kot predstavitev akademske umetnosti ali kot Courbetova muza za realizem.\n_START_SECTION_\nDesna stran\n_START_PARAGRAPH_\nNa desni strani slike je prikazano veliko \xc5\xa1tevilo figur pari\xc5\xa1ke elite, vklju\xc4\x8dno z umetnikovimi prijatelji. To so figure, ki so igrale vlogo pri razvoju Courbetove kariere umetnika ali pa so ga na nek na\xc4\x8din navdihnile. Portreti, vklju\xc4\x8deni na tej strani slike, so med drugimi vidnimi osebnostmi dru\xc5\xbebe Alfred Bruyas (Courbetov mecen), Champfleury, Pierre-Joseph Proudhon, Charles Baudelaire in bogat par umetni\xc5\xa1kih zbiralcev. Ve\xc4\x8dina teh portretov je bila kopirana iz prej\xc5\xa1njih portretov ali fotografij, saj je bila slika v celoti narejena v Ornansu, vendar so subjekti na tej strani slike prebivali v Parizu. Na primer, portret Charlesa Baudelaira je bil neposredno kopiran iz Courbetovega portreta pisatelja iz leta 1847. Courbet se je dopisoval s Champfleuryjem v zvezi s to sliko (iz katere izhaja ve\xc4\x8dji del interpretacije) in zahteval fotografijo Proudhona, filozofa in anarhista, da bi ga lahko vklju\xc4\x8dili v sliko. To je fotografija, ki jo je Courbet prejel od Champfleuryja, na kateri temelji portret Proudhona."