b'\n_START_ARTICLE_\nRoy Wood\n_START_SECTION_\nZgodnja leta\n_START_PARAGRAPH_\nWood se je rodil v Birminghamu, v predelu Kitts Green, v Zdru\xc5\xbeenem kraljestvu. Nekaj \xc4\x8dasa je kro\xc5\xbeila legenda, da je Woodovo pravo ime Ulysses Adrian Wood, potem pa se je izkazalo, da si je to legendo izmislil nekdo od bli\xc5\xbenjih prijateljev skupine The Move. V za\xc4\x8detku 60. let se je pridru\xc5\xbeil skupini The Falcons, ki jo je zapustil leta 1963 in se pridru\xc5\xbeil skupini Gerry Levene and the Avengers. Kasneje se je preselil v skupino Mike Sheridan and the Nightriders, ki se je kasneje preoblikovala v skupino The Idle Race. \xc5\xa0olal se je na Moseley College of Art, vendar je bil leta 1964 izklju\xc4\x8den.\n_START_SECTION_\nThe Move\n_START_PARAGRAPH_\nIz te birminghamske baze in ostalih birminghamskih skupin, je bila ustanovljena skupina The Move, ki se je kmalu uvrstila na britansko lestvico singlov. Singl "Night of Fear" je v za\xc4\x8detku leta 1967 dosegel 2. mesto lestvice. Tretji hit skupine, "Flowers in the Rain", je bila prva predvajana skladba ob ustanovitvi radia BBC Radio 1 leta 1967, skupina pa se je v treh letih razvila. Po odhodu pevca Carla Wayna iz skupine, je do izraza pri\xc5\xa1el Woodov vpliv. Leta 1967 je Wood prispeval spremljevalni vokal pri skladbi "You Got Me Floatin\'", ki je iz\xc5\xa1la na albumu skupine The Jimi Hendrix Experience, Axis: Bold as Love._NEWLINE_Wood je bil \xc5\xbeeljan glasbene eksperimentacije in je bil na tem podro\xc4\x8dju eden izmed najbolj progresivnih glasbenikov svojega \xc4\x8dasa, saj je "pop skupino" popeljal v nova podro\xc4\x8dja. Bil je eden prvih zagovornikov kombiniranja rock and rolla in pop glasbe z drugimi stili, kot so klasi\xc4\x8dna glasba ali zvok big banda, prav tako pa je pribli\xc5\xbeal klasi\xc4\x8dna godala in trobilno sekcijo pop glasbi. V za\xc4\x8detku leta 1972 je bila Woodova skladba "Songs of Praise" izbrana v o\xc5\xbeji izbor \xc5\xa1estih mo\xc5\xbenih skladb za britansko predstavnico na Pesmi Evrovizije 1972. Skladbo, ki je kon\xc4\x8dala na zadnjem mestu s 3842 glasovi, je izvedla skupina The New Seekers. Wood je posnel lastno verzijo skladbe "Songs of Praise", ki je iz\xc5\xa1la kot b-stran njegovega singla iz 1973, "Dear Elaine".\n_START_SECTION_\nElectric Light Orchestra\n_START_PARAGRAPH_\nV \xc4\x8dasu delovanja skupine The Move, je Wood, skupaj s kolegoma iz skupine, Jeffom Lynnom in Bevom Bevanom, ustanovil skupino Electric Light Orchestra, ki je kasneje dosegla velik komercialni uspeh. Prvoten na\xc4\x8drt je bil, da bi skupina The Move razpadla konec leta 1970, a sta zaradi pogodbenih obveznosti skupine, ELO in The Move do junija 1972 obstajali so\xc4\x8dasno.\n_START_SECTION_\nZgodnji koncerti ELO in ustanovitev skupine Wizzard\n_START_PARAGRAPH_\nPrvi koncerti ELO so bili kaoti\xc4\x8dni in Wood je zaradi nara\xc5\xa1\xc4\x8dajo\xc4\x8dih napetosti julija 1972 zapustil skupino in ustanovil novo skupino Wizzard, ki so jo sestavljali \xc4\x8delisti, trobilci in ve\xc4\x8dja ritem sekcija s \xc5\xa1tevilnimi bobnarji in tolkalci._NEWLINE_Wood je posnemal produkcijski stil Phila Spectorja in uspe\xc5\xa1no zraven dodal rock and roll za\xc4\x8detka 1960. let. Izdal je ve\xc4\x8d solisti\xc4\x8dnih albumov, na katerih je raziskoval razli\xc4\x8dne glasbene smeri. Njegov album iz 1973, Boulders, je skoraj povsem pristen, Wood je oblikoval tudi naslovnico albuma in igral \xc5\xa1tevilne razli\xc4\x8dne instrumente. Njegov drugi album, Mustard, ki je iz\xc5\xa1el leta 1975, je bil manj uspe\xc5\xa1en, pri snemanju pa sta sodelovala tudi Phil Everly in Annie Haslam.\n_START_SECTION_\nInstrumenti\n_START_PARAGRAPH_\nWood je na svojih albumih igral na \xc5\xa1tevilne instrumente kot so kitara, violon\xc4\x8delo, flavta, sitar, saksofon, klarinet, kljunasta flavta, oboa, fagot, bobni, tolkala, dude, rog, krumhorn, kontrabas in klaviature._NEWLINE_Julija 1972 je Wood posnel bas na vseh skladbah Diddleyjevega albuma The London Bo Diddley Sessions.\n_START_SECTION_\nObdobje po Wizzardih\n_START_PARAGRAPH_\nKonec 1970. let se je Wood manj pojavljal v javnosti; komercialni uspeh je zbledel, njegovi glasbeni eksperimenti pa se niso ujemali z okusom javnosti, vseeno pa je ostal aktiven kot studijski glasbenik, producent in tekstopisec. Bil je ljubitelj Elvisa Presleyja, vendar mu ni nikoli uspelo, da bi Elvis sprejel katero izmed njegovih skladb. Bil je zaposlen kot tekstopisec za druge izvajalce, na primer skupino Darts. Leta 1976 je posnel skladbi Beatlesov, "Lovely Rita" in "Polythene Pam", ki sta bili uporabljeni v glasbenem dokumentarcu All This and World War II.\n_START_SECTION_\nThe Wizzo Band in nadaljnje delo\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1977 je ustanovil jazz rock zasedbo Wizzo Band, ki je v \xc5\xbeivo nastopila le na enem televizijskem in radijskem prenosu BBC-ja. Skupina je razpadla v za\xc4\x8detku leta 1978 po odpovedani britanski turneji._NEWLINE_Med letoma 1980 in 1982 je Wood pod svojim imenom in imenom Roy Wood\'s Helicopters izdal nekaj singlov in pod tem imenom odigral nekaj koncertov. Skupino Roy Wood\'s Helicopters so sestavljali \xc5\xa1e kitarist Robin George, klaviaturist Terry Rowley, basist Jon Camp in bobnar Tom Farnell. Izdaja zadnjega teh singlov, "Aerial Pictures", na b-strani katerega je pristala skladba "Airborne", je bila odpovedana zaradi komercialnega neuspeha predhodnikov, zato se je prvi\xc4\x8d pojavila leta 2006 na kompilaciji Roy Wood \xe2\x80\x93 The Wizzard!. "Aerial Pictures" je iz\xc5\xa1la kot solo singl nekdanjega vokalista skupine The Move, Carla Wayna._NEWLINE_Wood je prav tako posnel singl s Philom Lynottom, Chasom Hodgesom in Johnom Coghlanom, pod imenom The Rockers, z naslovom "We Are The Boys", ki je iz\xc5\xa1el leta 1983, in igral glavno vlogo pri dobrodelnem koncertu Birmingham Heart Beat Charity Concert 1986, ki ga je prena\xc5\xa1al BBC. Poleg oblikovanja logotipa koncerta, je Wood nastopil med izvajalci, kjer so nastopili tudi Electric Light Orchestra in The Moody Blues._NEWLINE_Po izdaji albuma Starting Up (1987), priredbi hita "1-2-3" in gostovanju pri eni skladbi albuma Time Machine, Ricka Wakemana, se je Wood odpravil na turnejo s skupino Roy Wood\'s Army. Leta 1989 je skupaj z Jeffom Lynnom napisal in posnel skladbi "If You Can\'t Get What You Want" in "Me and You", ki nista nikoli iz\xc5\xa1li._NEWLINE_Wood je imel z vsemi skupinami ve\xc4\x8d kot 20 singlov, ki so se uvrstili na britansko lestvico singlov, vklju\xc4\x8dno s tremi prvouvr\xc5\xa1\xc4\x8denimi hiti. Njegova najbolj predvajana skladba je singl skupine Wizzard, "I Wish It Could Be Christmas Everyday". Leta 1995 je izdal novo \xc5\xbeivo verzijo skladbe s skupino "Roy Wood Big Band", ki se je uvrstila na 59. mesto lestvice, leta 2000 pa je skupaj z Mikom Battom in skupino The Wombles zdru\xc5\xbeil skladbi "I Wish It Could Be Christmas Everyday" in hit Womblesov "Wombling Merry Christmas" v eno skladbo, ki se je uvrstila na 22. mesto lestvice. Za bo\xc5\xbei\xc4\x8d 2007 se je Wood pojavil v reklami za Argos, kjer je odigral vlogo divjega soseda, ki na kitaro igra skladbo "I Wish It Could Be Christmas Everyday". Skladba se je ponovno pojavila na lestvici, kjer je dosegla 16. mesto. Skladba ni ve\xc4\x8d na voljo v fizi\xc4\x8dni obliki, ampak le \xc5\xa1e za prenos preko spleta._NEWLINE_V zadnjem \xc4\x8dasu igra Wood s skupino Roy Wood Rock & Roll Band na ob\xc4\x8dasnih koncertih v Zdru\xc5\xbeenem kraljestvu. Okrog bo\xc5\xbei\xc4\x8da 2009 in 2011 so bili spremljevalna skupina na koncertih Status Quo.\n_START_SECTION_\nOsebno \xc5\xbeivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nWood trenutno \xc5\xbeivi v Ashbournu, Derbyshire.'