b'\n_START_ARTICLE_\nFavstina Kowalska\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nHelena Kowalska je bila rojena v revni kme\xc4\x8dki dru\xc5\xbeini kot tretji od desetih otrok. Njeno obiskovanje osnovne \xc5\xa1ole je \xc5\xbee leta 1917 prekinila vojna. Doma\xc4\x8de dru\xc5\xbeinsko \xc5\xbeivljenje sta usmerjala kme\xc4\x8dka delavnost in mo\xc4\x8dna osebna pobo\xc5\xbenost. \xc5\xa0e pozneje se je v svojih duhovnih dnevnikih Favstina spominjala, kako "iskreno, s srcem in pobo\xc5\xbeno" je molil njen o\xc4\x8de. \xc5\xbde leta 1920 je prvi\xc4\x8d prosila star\xc5\xa1e, da bi smela vstopiti v samostan, vendar ji dru\xc5\xbeina tega ni dovolila. V sebi je \xc4\x8dutila vse mo\xc4\x8dnej\xc5\xa1i notranji klic, naj zapusti svet in se posveti Bogu, zato je leta 1922 ponovno vztrajno prosila star\xc5\xa1e, naj ji dovolijo redovni poklic, vendar so jo zopet odlo\xc4\x8dno zavrnili. Zato je svoj notranji klic sku\xc5\xa1ala celo presli\xc5\xa1ati. Ko je bila neko\xc4\x8d s sestro na plesu, je imela videnje Jezusa, ki ji je rekel: "Do kdaj te bom prena\xc5\xa1al in doklej me bo\xc5\xa1 varala?" (Dnevnik sv. M. Favstine Kowalske. Sti\xc4\x8dna: Cistercijanska opatija. 2001. 9.) Po tem videnju je \xc5\xa1la v cerkev molit in po notranjem navdihu je julija 1923 odpotovala v Var\xc5\xa1avo. Tam je delala kot gospodinjska pomo\xc4\x8dnica pri neki dru\xc5\xbeini in v raznih samostanih hkrati prosila za sprejem. Naposled so jo bili avgusta 1924 po \xc5\xa1tevilnih zavrnitvah pripravljeni sprejeti v Kongregaciji sester Bo\xc5\xbeje matere usmiljenja, vendar je morala delati \xc5\xa1e eno leto, da si je lahko kupila skromno sestrsko doto in vstopila v samostan._NEWLINE_Dne 1. avgusta 1925 so se Helenine \xc5\xbeelje uresni\xc4\x8dile, saj je bila sprejeta med redovnice v Kongregaciji sester Bo\xc5\xbeje matere usmiljenja v Var\xc5\xa1avi. Za\xc4\x8delo se je trinajst let Heleninega redovnega \xc5\xbeivljenja: januarja 1926 je odpotovala v Krakov, da bi tam za\xc4\x8dela dveletni noviciat. Dne 30. aprila 1930 je uradno vstopila v noviciat kot sestra Marija Favstina in prejela redovno obleko._NEWLINE_V raznih samostanih v mestih P\xc5\x82ock, Var\xc5\xa1ava, Vilna in Krakov je s. Favstina nato \xe2\x80\x93 ob raznih osebnih duhovnih bojih in misti\xc4\x8dnih do\xc5\xbeivetjih \xe2\x80\x93 do smrti opravljala preprosta, ve\xc4\x8dkrat naporna opravila: delala je v kuhinji, v samostanski pekarni, skrbela za vrt ipd. Nekajkrat se je, iz\xc4\x8drpana zaradi naporov in tuberkuloze, morala zdraviti, toda tuberkuloza je napredovala. Zadnje obdobje od maja 1936 do oktobra 1938 je pre\xc5\xbeivela v Krakovu in v bli\xc5\xbenjem zdravili\xc5\xa1\xc4\x8du Pr\xc4\x85dnik. Zdravje se ji je tako poslab\xc5\xa1alo, da se je dne 17. septembra 1938 iz bolnice vrnila v krakovski samostan in tam umrla 5. oktobra 1938 ob 22.45. (Kupka, Jan (2013). Sv. Favstina Kowalska. Glasnica bo\xc5\xbejega usmiljenja. Koper: Ognji\xc5\xa1\xc4\x8de. str.\xc2\xa09-36.)\n_START_SECTION_\nDuhovnost in misti\xc4\x8dno \xc5\xbeivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nKot redovnica je imela sestra Favstina prvo videnje Jezusa 22. februarja 1931 na ve\xc4\x8der pred prvo postno nedeljo, ki ga je opisala tako:\xc2\xa0\xc2\xbbZve\xc4\x8der, ko sem bila v celici, sem zagledala Gospoda Jezusa v belem obla\xc4\x8dilu. Ena roka je bila dvignjena v blagoslov, druga pa se je dotikala obleke na prsih. Iz odstrte obleke na prsih sta izhajala dva velika pramena \xc5\xbearkov, eden rde\xc4\x8d, drugi bel. Mol\xc4\x8de sem gledala Gospoda; moja du\xc5\xa1a je bila napolnjena s strahom, pa tudi z veseljem. \xc4\x8cez nekaj \xc4\x8dasa mi je Jezus rekel: \'Naslikaj podobo po vzorcu, ki ga vidi\xc5\xa1, z napisom: Jezus, vate zaupam. \xc5\xbdelim, da bi to podobo \xc4\x8dastili, najprej v va\xc5\xa1i kapeli, nato po vsem svetu. \xc5\xbdarki predstavljajo kri in vodo, ki sta privreli iz globine mojega usmiljenja takrat, ko je sulica prebodla moje umirajo\xc4\x8de Srce na kri\xc5\xbeu. Beli \xc5\xbearki predstavljajo vodo, ki o\xc4\x8disti du\xc5\xa1o, rde\xc4\x8di pa so kri, ki daje du\xc5\xa1i novo \xc5\xbeivljenje. Ti \xc5\xbearki bodo \xc5\xa1\xc4\x8dit za du\xc5\xa1o pred pravi\xc4\x8dnostjo mojega O\xc4\x8deta. Sre\xc4\x8dni tisti, ki \xc5\xbeivijo v tem zavetju, kajti Bo\xc5\xbeja pravi\xc4\x8dnost jih tam ne bo dosegla.\xc2\xab\xc2\xa0(Dnevnik. 47, 299.)_NEWLINE_Jezusova prikazovanja in njegova naro\xc4\x8dila so bila za redovnico po \xc4\x8dlove\xc5\xa1ki plati te\xc5\xbeko breme in zahtevno poslanstvo. Sama ni znala slikati, redovne predstojnice in spovednik njenim izpovedim ter naro\xc4\x8dilom sprva niso verjeli. Ko pa je maja 1933 prispela v Vilno, danes glavno mesto Litve, je spoznala duhovnika Micha\xc5\x82a Sopo\xc4\x87ka, ki ga je v duhu videla \xc5\xbee prej in je takoj razumela, da bo njen odli\xc4\x8den duhovni spremljevalec in vodnik. Ta ji je mdr. ukazal, da mora pisati dnevnik ter v njem opisati sre\xc4\x8danja z Jezusom. Sestro Favstino je povezal s slikarjem Eugenijem Kazimirowskim in na Sopo\xc4\x87kovo pro\xc5\xa1njo je Kazimirowski naslikal prvo podobo usmiljenega Jezusa. Ko je bila junija 1934 slika dokon\xc4\x8dana, se je ob pogledu nanjo sestra Favstina bridko zjokala, saj se ji Jezus ni zdel tako \xc4\x8dudovit, kakor ga je sama videla._NEWLINE_V Vilni so se prikazovanja nadaljevala. Dne 29. marca 1934, na veliki \xc4\x8detrtek, je sestra Favstina med sveto ma\xc5\xa1o sli\xc5\xa1ala Gospodov glas, ki jo je klical, naj se daruje za gre\xc5\xa1nike, posebej za ljudi, ki so izgubili zaupanje v Bo\xc5\xbeje usmiljenje. Proti koncu \xc5\xbeivljenja je zapisala, da jo je Jezus imenoval sestro Favstino glasnica Bo\xc5\xbejega usmiljenja in ji mdr. naro\xc4\x8dil:\xc2\xa0\xc2\xbbGlasnica moje najgloblje skrivnosti, vedi, da si v posebni zaupnosti z menoj; tvoja naloga je, da napi\xc5\xa1e\xc5\xa1 vse, kar ti razodevam o svojem usmiljenju v korist ljudi; ti bodo ob branju tega pisanja v du\xc5\xa1ah ob\xc4\x8dutili tola\xc5\xbebo in bodo zbrali pogum, da se mi pribli\xc5\xbeajo\xc2\xab\xc2\xa0(Dnevnik. 1693.)\n_START_SECTION_\nRo\xc5\xbeni venec Jezusovega usmiljenja\n_START_PARAGRAPH_\nDne 13. sept. 1935 je sestra Favstina videla angela, opisanega kot izvr\xc5\xa1evalca Bo\xc5\xbeje jeze, ki naj bi obiskal dolo\xc4\x8deno mesto na zemlji in kaznoval gre\xc5\xa1ne prebivalce. Bila je \xc5\xbealostna, vneto je molila in prosila angela za usmiljenje. Doumela je, da so njene molitve brez mo\xc4\x8di, da bi v tem primeru pomirile Bo\xc5\xbeji srd. Naenkrat se je pred njo pokazala Sveta Trojica in sli\xc5\xa1ala je te besede:\xc2\xa0\xc2\xbbVe\xc4\x8dni O\xc4\x8de, darujem ti telo in kri, du\xc5\xa1o in bo\xc5\xbeanstvo Tvojega preljubega Sina, na\xc5\xa1ega Gospoda Jezusa Kristusa v spravo za na\xc5\xa1e grehe in za grehe vsega sveta.\xc2\xab\xc2\xa0Ta molitev je imela t\xc3\xa1ko izredno mo\xc4\x8d, da je ustavila kazen. Jezus je razlo\xc5\xbeil sestri Favstini, kako naj se ta molitev moli (Moli se jo na jagodah navadnega ro\xc5\xbenega venca.) Jezus je rekel:\xc2\xa0\xc2\xbbM\xc3\xb4li nenehno ta ro\xc5\xbeni venec. Vsak, ki ga moli, bo ob smrtni uri dele\xc5\xbeen velikega usmiljenja. Duhovniki ga bodo priporo\xc4\x8dali gre\xc5\xa1nikom kot zadnje upanje. \xc4\x8ce najhuj\xc5\xa1i gre\xc5\xa1nik zmoli ta ro\xc5\xbeni venec vsaj enkrat, bo dobil milost neskon\xc4\x8dnega usmiljenja. \xc5\xbdelim, da ves svet spozna moje neskon\xc4\x8dno usmiljenje. \xc5\xbdelim podariti nepredstavljive milosti tistim, ki zaupajo v moje usmiljenje.\xc2\xab\xc2\xa0(Dnevnik. 687.)'