b'\n_START_ARTICLE_\nObto\xc4\x8dila\n_START_PARAGRAPH_\nObto\xc4\x8dila, tudi kardiovaskularni oziroma sr\xc4\x8dno\xc5\xbeilni sistem ali cirkulacijski oziroma cirkulatorni sistem, so organski sistem, ki omogo\xc4\x8da kro\xc5\xbeenje krvi in transport hranil (na primer aminokislin in elektrolitov), kisika, ogljikovega dioksida, hormonov in krvnih celic do in iz celic v telesu. S tem se zagotovi prehrana celic in pomo\xc4\x8d pri boju proti boleznim, stabilizacija telesne temperature in pH-ja ter vzdr\xc5\xbeevanje homeostaze. \xc5\xa0tudija krvnega pretoka se imenuje hemodinamika, \xc5\xa1tudija njegovih lastnosti pa hemoreologija._NEWLINE_Cirkulatorni sistem pogosto zajema dva lo\xc4\x8dena sistema: kardiovaskularni sistem, ki porazdeli kri, in limfni sistem, po katerem kro\xc5\xbei limfa. Njeno kro\xc5\xbeenje traja precej dlje kot kro\xc5\xbeenje krvi. Kri je teko\xc4\x8dina, sestavljena iz plazme, rde\xc4\x8dih krvnih celic (eritrocitov) in belih krvnih celic (levkocitov), trombocitov ter plazemskih beljakovin, ki zaradi delovanja srca kro\xc5\xbei skozi \xc5\xbeilni sistem vreten\xc4\x8darjev. Prena\xc5\xa1a kisik in hranila v telesna tkiva ter odpadne produkte iz njih. Limfa je v bistvu reciklirana prese\xc5\xbena krvna plazma, ki jo je prefiltrirala intersticijska teko\xc4\x8dina (ki se nahaja med celicami) in jo vrnila v limfni sistem. Kardiovaskularni (beseda je sestavljena iz latinskih izrazov za srce in \xc5\xbeile) sistem sestavljajo kri, srce in krvne \xc5\xbeile. Limfa, limfni vozli in mezgovnice tvorijo limfni sistem, ki vrne filtrirano krvno plazmo iz intersticijske teko\xc4\x8dine kot limfo._NEWLINE_Cirkulatorni sistem krvi je sestavljen iz dveh delov, in sicer iz sistemskega obtoka in plju\xc4\x8dnega obtoka._NEWLINE_Medtem ko imajo ljudje tako kot drugi vreten\xc4\x8darji zaprti kardiovaskularni sistem (to pomeni, da kri nikoli ne zapusti mre\xc5\xbee arterij, ven in kapilar), imajo nekateri nevreten\xc4\x8darji odprti kardiovaskularni sistem. Limfni sistem je na drugi strani odprti sistem, ki omogo\xc4\x8da, da se prekomerna intersticijska teko\xc4\x8dina po dodatni poti vrne v kri. Bolj primitivne vrste nimajo cirkulacijskih sistemov._NEWLINE_Obto\xc4\x8dila lahko prizadene veliko razli\xc4\x8dnih bolezni. Lahko gre za kardiovaskularne bolezni, ki prizadenejo sr\xc4\x8dno\xc5\xbeilni sistem, ali limfne bolezni, ki vplivajo na limfati\xc4\x8dni sistem. Kardiologi so specialisti, ki se specializirajo za srce, kardiotorakalni kirurgi pa se specializirajo za srce in okolico. \xc5\xbdilni kirurgi se osredoto\xc4\x8dajo na druge dele obto\xc4\x8dil.\n_START_SECTION_\nSr\xc4\x8dno\xc5\xbeilni sistem\n_START_PARAGRAPH_\nGlavne sestavine \xc4\x8dlove\xc5\xa1kega sr\xc4\x8dno\xc5\xbeilnega sistema so srce, kri in krvne \xc5\xbeile. Sistem je sestavljen iz plju\xc4\x8dne cirkulacije, kjer se kri ob prehodu skozi plju\xc4\x8da oksigenira, in iz sistemske cirkulacije, ko se oksidirana kri dostavi preostalemu delu telesa. Sistemsko cirkulacijo lahko razdelimo naprej na dva dela, na makrocirkulacijo in mikrocirkulacijo. V povpre\xc4\x8dni odrasli osebi se nahaja pribli\xc5\xbeno 4,7 do 5,7 litra krvi, kar predstavlja pribli\xc5\xbeno 7% celotne telesne mase. Tudi prebavni sistem prispeva k delovanju obto\xc4\x8dil z zagotavljanjem hranil, ki jih sistem potrebuje za ohranjanje sr\xc4\x8dne \xc4\x8drpalne funkcije._NEWLINE_Sr\xc4\x8dno\xc5\xbeilni sistem ljudi je zaprt, kar pomeni, da kri nikoli ne zapusti mre\xc5\xbee krvnih \xc5\xbeil. V nasprotju s krvjo pa kisik in hranila prehajajo z difuzijo skozi stene krvnih \xc5\xbeil in vstopajo v intersticijsko teko\xc4\x8dino, ki jih dostavi ciljnim celicam. V nasprotno smer prehajajo ogljikov dioksid in odpadne snovi. Limfni sistem je za razliko od sr\xc4\x8dno\xc5\xbeilnega odprt.\n_START_SECTION_\nArterije\n_START_PARAGRAPH_\nOksigenirana kri vstopi v sistemski obtok, ko zapusti levi prekat skozi aortno semilunarno zaklopko. Prvi del sistemskega obtoka predstavlja aorta, velika arterija s \xc5\xa1iroko steno. V prsnem ko\xc5\xa1u oblikuje lok in daje veje, ki oskrbujejo zgornji del telesa. Po prehodu skozi aortno odprtino v trebu\xc5\xa1ni preponi na nivoju desetega prsnega vretenca vstopi v trebuh. Od tam se \xc5\xa1e naprej spu\xc5\xa1\xc4\x8da navzdol in daje veje za oskrbo trebuha, medenice in spodnjih okon\xc4\x8din. Njene stene so zelo elasti\xc4\x8dne. Ta lastnost pomaga vzdr\xc5\xbeevati krvni tlak po telesu. Ko se aorta deli na manj\xc5\xa1e arterije, njihova elasti\xc4\x8dnost pada, njihova komplianca, ki je ravno nasprotje elasti\xc4\x8dnosti, pa nara\xc5\xa1\xc4\x8da.\n_START_SECTION_\nKapilare\n_START_PARAGRAPH_\nArterije se najprej razdelijo v manj\xc5\xa1e \xc5\xbeile, imenovane arteriole, te pa naprej v kapilare. Kapilare se zdru\xc5\xbeijo in prenesejo kri v venski sistem.\n_START_SECTION_\nVene\n_START_PARAGRAPH_\nPo prehodu skozi telesna tkiva se kapilare zdru\xc5\xbeujejo najprej v venule, te pa naprej v vene. Venski sistem se zdru\xc5\xbei v dve ve\xc4\x8dji \xc5\xbeili: zgornjo votlo veno (ki ve\xc4\x8dinoma zbere kri iz obmo\xc4\x8dij nad srcem) in spodnjo votlo veno (ki ve\xc4\x8dinoma zbere kri iz obmo\xc4\x8dij pod srcem). Ti dve veliki \xc5\xbeili vstopata v desni preddvor srca.\n_START_SECTION_\nKoronarne \xc5\xbeile\n_START_PARAGRAPH_\nSrce dobi manj\xc5\xa1i dele\xc5\xbe celotnega krvnega pretoka s kisikom in hranili iz sistemske cirkulacije za ohranjanje funkcije.\n_START_SECTION_\nPortalne vene\n_START_PARAGRAPH_\nSplo\xc5\xa1no pravilo je, da se arterije, ki gredo iz srca, najprej razdelijo v kapilare, te pa se spet zberejo v vene, ki vodijo nazaj v srce. Izjema so portalne vene. Pri \xc4\x8dloveku je edini pomemben primer teh ven jetrna portalna vena, ki zdru\xc5\xbei kapilare okoli \xc4\x8drevesja, kjer se absorbirajo razli\xc4\x8dni produkti prebave. Ta \xc5\xbeila ne vodi neposredno nazaj v srce, ampak se predtem znova razdeli na manj\xc5\xa1e \xc5\xbeile v jetrih.\n_START_SECTION_\nSrce\n_START_PARAGRAPH_\nSr\xc4\x8de \xc4\x8drpa oksigenirano kri v telo in deoksigenirano kri v plju\xc4\x8da. V \xc4\x8dlove\xc5\xa1kem srcu sta za vsak obtok na voljo po en preddvor in en prekat. Skupaj je tako srce razdeljeno na \xc5\xa1tiri komore: levi preddvor in levi prekat za sistemski obtok ter desni preddvor in desni prekat za plju\xc4\x8dni obtok. Desni preddvor je zgornja komora desne strani srca. Vanj se steka deoksigenirana (kar pomeni, da vsebuje zelo malo kisika) kri, ki skozi trikuspidalno zaklopko prehaja v desni prekat, od koder jo srce pre\xc4\x8drpa skozi plju\xc4\x8dno arterijo do plju\xc4\x8d za ponovno oksigenacijo in odstranitev ogljikovega dioksida. Levi preddvor prejme reoksigenirano kri iz plju\xc4\x8dnih ven. Skozi mitralno zaklopko ta kri preide v levi prekat, od tam pa jo srce pre\xc4\x8drpa skozi aorto v razli\xc4\x8dne telesne organe._NEWLINE_Sistem koronarnega obtoka zagotavlja oskrbo s krvjo za samo sr\xc4\x8dno mi\xc5\xa1ico. Koronarni obtok se za\xc4\x8dne v bli\xc5\xbeini izstopi\xc5\xa1\xc4\x8da aorte iz srca kot dve koronarni arteriji, desna in leva. Deoksigenirana kri se nato po koronarnih venah vrne v koronarni sinus in od tam v desni preddvor. Tako imenovana Thebezijeva zaklopka prepre\xc4\x8duje povratni tok krvi skozi odprtino med izstisom preddvorov. Najmanj\xc5\xa1e sr\xc4\x8dne \xc5\xbeile potekajo neposredno v sr\xc4\x8dne komore.\n_START_SECTION_\nPlju\xc4\x8da\n_START_PARAGRAPH_\nPlju\xc4\x8dni obtok je del obto\xc4\x8dil, po katerem potuje deoksigenirana kri iz srca po plju\xc4\x8dni arteriji do plju\xc4\x8d, se tam oksigenira in nato vrne v srce po plju\xc4\x8dnih venah._NEWLINE_Deoksigenirana kri vstopi v desni preddvor srca iz zgornje in spodnje votle vene. Nato te\xc4\x8de iz preddvora v prekat skozi desno atrioventrikularno zaklopko, imenovano tudi trikuspidalna zaklopka, iz prekata pa se iztisne skozi plju\xc4\x8dno semilunarno zaklopko v plju\xc4\x8dno arterijo. Ta dovede kri do plju\xc4\x8d, kjer poteka izmenjava plinov. Ogljikov dioksid se izlo\xc4\x8di, kisik pa absorbira. Plju\xc4\x8dna vena vrne reoksigenirano kri v levi preddvor._NEWLINE_Obstaja \xc5\xa1e poseben manj\xc5\xa1i obtok, ki se imenuje bronhialni obtok. Po njem se kri dostavi do tkiva ve\xc4\x8djih dihalnih poti v plju\xc4\x8dih.\n_START_SECTION_\nSistemski obtok\n_START_PARAGRAPH_\nSistemski obtok je del sr\xc4\x8dno\xc5\xbeilnega obtoka, po katerem se oksigenirana kri prenese iz levega prekata srca, kamor je pri\xc5\xa1la iz plju\xc4\x8dnega obtoka, skozi aorto do preostalih delov telesa. Po istem sistemu se nato deoksigenirana kri vrne v desni preddvor srca.\n_START_SECTION_\nMo\xc5\xbegani\n_START_PARAGRAPH_\nMo\xc5\xbegani dobivajo dvojno oskrbo s krvjo, ki jo dostavljajo arterije na sprednji strani glave in zadnji. Glede na lokacijo se imenujejo anteriorne in posteriorne \xc5\xbeile (ime izhaja iz latinskih poimenovanj). Anteriorne (sprednje) \xc5\xbeile izhajajo iz notranjih karotidnih arterij in oskrbujejo sprednji del mo\xc5\xbeganov. Posteriorne (zadnje) \xc5\xbeile izhajajo iz vertebralnih, to je vreten\xc4\x8dnih arterij in oskrbujejo zadnji del mo\xc5\xbeganov ter mo\xc5\xbegansko deblo. Sprednje in zadnje \xc5\xbeile se anatomsko zdru\xc5\xbeijo v Willisov krog.\n_START_SECTION_\nLedvice\n_START_PARAGRAPH_\nLedvi\xc4\x8dni obtok prejme pribli\xc5\xbeno 20% celotnega minutnega volumna srca. Veje zanje izhajajo iz trebu\xc5\xa1nega dela aorte, deoksigenirana kri pa se vra\xc4\x8da po ledvi\xc4\x8dnih venah v spodnjo votlo veno. Ta obtok zagotovi kri za ledvice, vsebuje pa tudi veliko drugih specializiranih \xc5\xbeil.\n_START_SECTION_\nLimfni sistem\n_START_PARAGRAPH_\nLimfni sistem je del obto\xc4\x8dil. Gre za mre\xc5\xbeo limfnih \xc5\xbeil in kapilar, mezgovnic, limfnih vozlov, limfati\xc4\x8dnih organov (vranica) in kro\xc5\xbee\xc4\x8de limfe. Ena glavnih nalog tega obtoka je dreniranje limfe v limfne kanale in vra\xc4\x8danje odve\xc4\x8dne intersticijske teko\xc4\x8dine nazaj v srce, od tam pa v sr\xc4\x8dno\xc5\xbeilni sistem. Druga pomembna funkcija limfnega sistema je njegova vloga v pridobljenem imunskem sistemu.\n_START_SECTION_\nFunkcija\n_START_PARAGRAPH_\nPri zdravem \xc4\x8dloveku pri tlaku na nadmorski vi\xc5\xa1ini 0 metrov vsebuje arterijska kri pribli\xc5\xbeno 98,5% kisika. Kemijsko je ta vezan na molekule hemoglobina, ki je primarni prena\xc5\xa1alec kisika pri sesalcih in tudi pri nekaterih drugih vrstah. Pribli\xc5\xbeno 1,5% kisika je raztopljenega in nevezanega na hemoglobin.\n_START_SECTION_\nRazvoj\n_START_PARAGRAPH_\nRazvoj obto\xc4\x8dil se za\xc4\x8dne z vaskulogenezo, to je razvojem \xc5\xbeil v zarodku. \xc4\x8clove\xc5\xa1ki arterijski in venski sistem se razvijeta iz razli\xc4\x8dnih podro\xc4\x8dij v zarodku. Arterijski sistem se razvije predvsem iz aortnih lokov, \xc5\xa1estih parov lokov, ki se razvijejo v zgornjem delu zarodka. Venski sistem se razvije iz treh bilateralnih ven med 4. in 8. tednom embriogeneze. Fetalni obtok za\xc4\x8dne delovati v osmem tednu razvoja. Obto\xc4\x8dila v plodu ne vklju\xc4\x8dujejo plju\xc4\x8d, saj jih obidejo preko truncusa arteriosusa. Pred rojstvom plod dobiva kisika in hranila od matere preko posteljice in popkovine.\n_START_SECTION_\nRazvoj arterij\n_START_PARAGRAPH_\n\xc4\x8clove\xc5\xa1ki arterijski sistem izvira iz aortnih lokov in dorzalne aorte, ki se razvije 4. teden embrionalnega \xc5\xbeivljenja. Prvi in drugi aortni lok regresirata in tvorita le maksilarne in stapidialne arterije. Sam arterijski sistem nastane iz 3., 4. In 6. aortnega loka. 5. aortni lok tekom razvoj v celoti izgine._NEWLINE_Na za\xc4\x8detku je na obeh straneh hrbtnega dela zarodka prisotnih ve\xc4\x8d dorzalnih aort, ki se kasneje zdru\xc5\xbeijo in tvorijo osnovo za aorto. Iz te aortne iz hrbtnega dela in od strani izhaja pribli\xc5\xbeno trideset manj\xc5\xa1ih arterij, ki tvorijo interkostalne (medrebrne) arterije, veje za roke in noge ter arterije za ledveni in kri\xc5\xbeni\xc4\x8dni del. Iz strani izhajajo ledvi\xc4\x8dne, nadledvi\xc4\x8dne in gonadalne arterije. Iz sprednje strani aorte se odcepijo veje, ki tvorijo vitelinske in popkovne arterije. Vitelinske arterije pozneje tvorijo truncus coeliacus ter zgornjo in spodnjo mezenteri\xc4\x8dno arterijo, ki oskrbujejo prebavila. Popkovne arterije po rojstvu oblikujejo notranje iliakalne arterije.\n_START_SECTION_\nRazvoj ven\n_START_PARAGRAPH_\n\xc4\x8clove\xc5\xa1ki venski sistem se razvije predvsem iz vitelnih, popkovne in kardinalnih ven, ki se vse stekajo v sinus venosus.\n_START_SECTION_\nKlini\xc4\x8dni pomen\n_START_PARAGRAPH_\nObto\xc4\x8dila lahko prizadene veliko bolezni. Kardiovaskularne oziroma sr\xc4\x8dno\xc5\xbeilne bolezni vplivajo na sr\xc4\x8dno\xc5\xbeilni sistem, lifmne bolezni pa na lifmni sistem. Kardiologi so medicinski strokovnjaki, specializirani za srce, kardiotorakalni kirurgi pa za operacije srca in njegove okolice. \xc5\xbdilni kirurgi se osredoto\xc4\x8dajo na druge dele obto\xc4\x8dil.\n_START_SECTION_\nSr\xc4\x8dno\xc5\xbeilne bolezni\n_START_PARAGRAPH_\nMnoge izmed teh bolezni imenujemo bolezni \xc5\xbeivljenjskega sloga, saj se razvijajo skozi \xc4\x8das in so povezane z osebnimi navadami, vadbo, prehrano, kajenjem in drugimi oblikami na\xc4\x8dina \xc5\xbeivljenja. Predhodnik ve\xc4\x8dine te bolezni je ateroskleroza, pri kateri se v stenah srednjih in velikih arterij kopi\xc4\x8dijo majhne ateromatozni plaki. Ti se lahko pove\xc4\x8dajo ali pa raztrgajo in tako zama\xc5\xa1ijo arterije. Ateroskleroza je tudi dejavnik tveganja za akutni koronarni sindrom, ki opisuje stanje, za katerega je zna\xc4\x8dilen nenaden primanjkljaj krvi s kisikom v sr\xc4\x8dnem tkivu. Povezana je tudi s te\xc5\xbeavami, kot so nastanek anevrizme ali pa cepljenje arterij, ki ga imenujemo disekcija._NEWLINE_Drugo pomembnej\xc5\xa1e sr\xc4\x8dno\xc5\xbeilno obolenje vklju\xc4\x8duje nastanek strdka, imenovanega tromb. Ta lahko izvira iz ven ali arterij. Globoka venska tromboza ve\xc4\x8dinoma nastane v nogah in je eden od vzrokov nastanka strdkov v nogah, \xc5\xa1e posebej v primeru, da se oseba dlje \xc4\x8dasa ni mogla gibati. Ti strdki lahko embolizirajo, kar pomeni, da lahko potujejo na drugo mesto v telesu. Posledica tega so lahko plju\xc4\x8dna embolija, prehodni ishemi\xc4\x8dni napadi ali mo\xc5\xbeganska kap._NEWLINE_Sr\xc4\x8dno\xc5\xbeilne bolezni so lahko tudi prirojene. Sem spadajo sr\xc4\x8dne hibe ali vztrajajo\xc4\x8d fetalni obtok, pri katerem ne pride do sprememb krvnega obtoka po rojstvu. Niso pa vse prirojene spremembe obto\xc4\x8dil povezane z boleznimi, ampak lahko gre tudi za anatomske variacije.\n_START_SECTION_\nDruge \xc5\xbeivali\n_START_PARAGRAPH_\nMedtem ko imajo ljudje tako kot drugi vreten\xc4\x8darji zaprt sr\xc4\x8dno\xc5\xbeilni sistem (kar pomeni, da kri nikoli ne zapusti sistema \xc5\xbeil), imajo nekateri nevreten\xc4\x8darji odprt sr\xc4\x8dno\xc5\xbeilni sistem. Na drugi strani je limfni sistem, ki je odprt in omogo\xc4\x8da vra\xc4\x8danje prekomerne intersticijske teko\xc4\x8dine nazaj v kri. Bolj primitivne vrste sploh nimajo obto\xc4\x8dil._NEWLINE_\xc5\xbdilni sistem za prenos krvi se je najprej pojavil v predniku triploblastov pred 600 milijoni let, s \xc4\x8dimer je premagoval veliko \xc4\x8dasovno razdaljo pri difuziji. Endotelij se je v predniku vreten\xc4\x8darjev razvil pred pribli\xc5\xbeno 510-540 milijoni let.\n_START_SECTION_\nOdprt sr\xc4\x8dno\xc5\xbeilni sistem\n_START_PARAGRAPH_\nPri \xc4\x8dlenono\xc5\xbecih obstaja odprt sr\xc4\x8dno\xc5\xbeilni sistem, v katerem se teko\xc4\x8dina nahaja v votlini, imenovani hemokela. Organe neposredno oskrbuje s kisikom in hranilnimi snovmi, pri tem pa ni nobene razmejitve med krvjo in intersticijsko teko\xc4\x8dino. Ta kombinirana teko\xc4\x8dina se imenuje hemolimfa. Gibanje mi\xc5\xa1ic \xc5\xbeivali med premikanjem lahko olaj\xc5\xa1a gibanje hemolimfe, vendar je preusmerjanje toka iz enega obmo\xc4\x8dja v drugega omejeno. Ko se srce sprosti, kri odte\xc4\x8de nazaj proti srcu skozi odprte pore, imenovane ostie._NEWLINE_Hemolimfa zapolnjuje celotno hemokelo v telesu in obkro\xc5\xbea vse celice. Sestavljena je iz vode, anorganskih soli (predvsem natrijevih, kloridnih, kalijevih, magnezijevih in kalcijevih) in organskih spojin (ve\xc4\x8dinoma ogljikovih hidratov, beljakovin in lipidov). Glavna molekula, ki prena\xc5\xa1a kisik, je hemocianin._NEWLINE_Znotraj hemolimfe se nahajajo prosto plavajo\xc4\x8de celice, ki se imenujejo hemociti. Ti igrajo pomembno vlogo v imunskem sistemu \xc4\x8dlenono\xc5\xbecev.\n_START_SECTION_\nZaprt sr\xc4\x8dno\xc5\xbeilni sistem\n_START_PARAGRAPH_\nObto\xc4\x8dila vseh vreten\xc4\x8darjev in kolobarnikov (npr. de\xc5\xbeevnikov) ter glavono\xc5\xbecev (lignji, hobotnice in podobni) so zaprta kot pri ljudeh. Obto\xc4\x8dila rib, dvo\xc5\xbeivk, plazilcev in ptic so v razli\xc4\x8dnih stopnjah razvoja sr\xc4\x8dno\xc5\xbeilnega sistema._NEWLINE_V ribah najdemo enojen sistem. Kri se \xc4\x8drpa skozi kapilare v \xc5\xa1krgah in kapilare telesnih tkiv. Tak sistem je znan kot cirkulacija v enem ciklu. Srce rib je enojna \xc4\x8drpalka, ki je sestavljeno iz dveh komor._NEWLINE_Pri dvo\xc5\xbeivkah in ve\xc4\x8dini plazilcev se je razvil dvojni sistem obto\xc4\x8dil, vendar srce ni vedno popolnoma lo\xc4\x8deno v dvojno \xc4\x8drpalko. Dvo\xc5\xbeivke imajo srce s tremi komorami._NEWLINE_V plazilcih je ventrikularni septum srca nepopoln, plju\xc4\x8dna arterija pa vsebuje sfinkterske mi\xc5\xa1ice. To omogo\xc4\x8da drugi mo\xc5\xbeni na\xc4\x8din krvnega pretoka. Namesto da bi kri tekla skozi plju\xc4\x8dno arterijo v plju\xc4\x8da, lahko sfinkter s svojo kontrakcijo tok krvi preusmeri skozi nepopolni septum v levi prekat in od tam iz srca po aorti. Tako kri te\xc4\x8de iz kapilar v srce in nato nazaj v kapilare namesto v plju\xc4\x8da. Tak sistem pomaga ektotermnim (hladnokrvnim) \xc5\xbeivalim pri uravnavanju telesne temperature._NEWLINE_Ptice, sesalci in krokodili imajo srce, ki deluje kot dvojna \xc4\x8drpalka, torej ima \xc5\xa1tiri komore. Obstaja prepri\xc4\x8danje, da se je srce ptic in krokodilov v tak\xc5\xa1no obliko razvilo neodvisno od sesalcev.\n_START_SECTION_\nOdsoten sr\xc4\x8dno\xc5\xbeilni sistem\n_START_PARAGRAPH_\nPri nekaterih \xc5\xbeivalih obto\xc4\x8dil sploh ni. Tak primer so ploski \xc4\x8drvi. V njihovi telesni votlini se teko\xc4\x8dina prosto preliva. Namesto tega mi\xc5\xa1ice grla vodijo v obse\xc5\xbeni razvejan prebavni sistem, ki olaj\xc5\xa1a neposredno difuzijo hranilnih snovi v vse celice. K manj\xc5\xa1i razdalji katerekoli celice do prebavnega sistema ali zunanjega dela organizma pripomore tudi zna\xc4\x8dilna oblika telesa ploskih \xc4\x8drvov. Z difuzijo kisik vstopa v celice, ogljikov dioksid pa izstopa. Posledi\xc4\x8dno vsaka celica dobi hranila, vodo in kisik ter ni potrebe po transportnem sistemu._NEWLINE_Pri nekaterih \xc5\xbeivalih, na primer pri meduzah, je gastrovaskularna votlina bolj razvejana in deluje kot prebavni prostor in oblika cirkulacije. Ta razvejitev omogo\xc4\x8da, da telesne teko\xc4\x8dine dose\xc5\xbeejo zunanje plasti, potem ko se prebava za\xc4\x8dne v notranjih plasteh.\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nNajstarej\xc5\xa1i znani zapis o obto\xc4\x8dilih najdemo v Ebersovem papirusu iz 16. stoletja pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem, staro egip\xc4\x8danskem medicinskem papirusu, ki vsebuje ve\xc4\x8d kot 700 receptov in zdravil, fizikalnih in duhovnih. V njem je navedeno, da obstaja povezava srca in \xc5\xbeil. Egip\xc4\x8dani so menili, da pride zrak skozi usta v plju\xc4\x8da in srce, od srca pa skozi arterije do vseh delov telesa. \xc4\x8ceprav je ta koncept cirkulacijskega sistema le delno pravilen, predstavlja enega prvih znanstvenih del o obto\xc4\x8dilih._NEWLINE_V 6. stoletju pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem je kro\xc5\xbeenje vitalnih teko\xc4\x8din po telesu poznal ajurvedski zdravnik Sushruta iz starodavne Indije. Kot sta leta 2007 zapisala Girish in Shridhar Dwivedi, se zdi, da je arterije pojmoval kot kanale. Sr\xc4\x8dne zaklopke so odkrili zdravniki iz Hipokratove \xc5\xa1ole okrog 4. stoletja pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem, vendar niso pravilno razumeli njihove funkcije. Stari anatomi so pri sekciji po smrti odkrili prazne arterije, zato so napa\xc4\x8dno domnevali, da so te napolnjene z zrakom in da slu\xc5\xbeijo za prenos zraka po telesu._NEWLINE_Gr\xc5\xa1ki zdravnik Herophilus je razlikoval vene od arterij, vendar je mislil, da je impulz lastnost samih arterij. Gr\xc5\xa1ki anatom Erasistratus je opazil, da prerezane arterije pri \xc5\xbeivem \xc4\x8dloveku zakrvavijo. To je pripisal fenomenu, da se zrak, ki se izliva iz arterije, nadomesti s krvjo, ki jo do njih prinesejo zelo majhne \xc5\xbeile, ki povezujejo arterije in vine. Tako je pravilno predvidel obstoj kapilar, vendar se je zmotil v smeri pretoka krvi._NEWLINE_V drugem stoletju na\xc5\xa1ega \xc5\xa1tetja je gr\xc5\xa1ki zdravnik v rimskem imperiju Galen \xc5\xbee vedel, da krvne \xc5\xbeile po telesu prena\xc5\xa1ajo kri. Razlikoval je temno rde\xc4\x8do vensko in svetlej\xc5\xa1o arterijsko kri, ki sta imeli po njegovem mnenju tudi razli\xc4\x8dne funkcije. Energijo za rast bi naj organizmu dovajala venska kri, ki bi naj nastajala v jetrih, medtem ko naj bi arterijska kri telesu dovajala zrak in nastajala v srcu. Po njegovi teoriji je kri tako tekla iz obeh organov v vse dele telesa, vendar pa se porabljena tja naj ne bi vra\xc4\x8dala. Srce naj ne bi bilo \xc4\x8drpalka, saj naj bi do njegovega iztisa krvi prihajalo zaradi pulzacij arterij._NEWLINE_Galen je verjel, da arterijska kri v srcu nastane iz venske krvi, ki prite\xc4\x8de vanj, nato pa ste\xc4\x8de iz levega prekata v desnega skozi majhne pore v medprekatnem septumu. Zrak naj bi pri\xc5\xa1el iz plju\xc4\x8d preko plju\xc4\x8dne arterije v levo stran srca. Ob nastajanju arterijske krvi naj bi nastajali hlapi, ki bi se naj izlo\xc4\x8dili preko plju\xc4\x8dnih arterij v plju\xc4\x8da in nato ven iz telesa._NEWLINE_Leta 1025 je perzijski zdravnik Avicenna v Kanonu medicine sprejel napa\xc4\x8dno gr\xc5\xa1ko teorijo o obstoju lukenj v medprekatnem septumu, preko katerih naj bi kri prehajala med prekatoma. Kljub temu pa je pravilno razmi\xc5\xa1ljal o obstoju sr\xc4\x8dnega ciklusa in funkciji zaklopk ter imel vizijo o krvnem obtoku v svoji Razpravi o utripu. Prav tako je popravil Galenovo napa\xc4\x8dno teorijo o utripu, saj je zapisal, da\xc2\xa0\xc2\xbb... je pulz sestavljen iz dveh utripov in dveh premorov. Najprej pride do raz\xc5\xa1iritve, sledi premor. Nato pride do kr\xc4\x8denja in zatem spet do premora. Utrip predstavlja gibanje v srcu in arterijah, ki je sestavljeno iz raz\xc5\xa1iritve in kr\xc4\x8denja.\xc2\xab_NEWLINE_Leta 1242 je arabski zdravnik Ibn al-Nafis kot prvi natan\xc4\x8dno opisal plju\xc4\x8dni obtok, zaradi \xc4\x8desar se ga v\xc4\x8dasih \xc5\xa1teje za o\xc4\x8deta cirkulatorne fiziologije. V svojem komentarju o anatomiji v Avicennovem Kanonu medicine je zapisal:_NEWLINE_\xc2\xbb... Kri iz desne strani srca pride v levo stran, vendar med njima ni neposredne povezave. Debela pregrada srca ni perforirana in nima vidni por, kakor so mislili nekateri, ali nevidni por, kot je mislil Galen. Kri iz desne strani srca mora te\xc4\x8di skozi veno arteriozo (plju\xc4\x8dno arterijo) v plju\xc4\x8da, se tam zme\xc5\xa1ati z zrakom, nato pa se skozi arterio venozo (plju\xc4\x8dno veno) vrniti v levo stran srca in tam tvoriti vitalni duh ...\xc2\xab_NEWLINE_Poleg tega je Ibn al-Nafis imel idejo o ve\xc4\x8dji teoriji kapilarnega kro\xc5\xbeenja. Menil je, da med plju\xc4\x8dno arterijo in veno obstajajo majhne povezave ali pore (manafidh v arab\xc5\xa1\xc4\x8dini). Tako je veliki obtok napovedal pred njegovim dejanskim odkritjem 400 let pozneje. Pomanjkljivost njegove teorije je bila omejenost na obtok krvi v plju\xc4\x8dih in neraz\xc5\xa1irjenost na celotno telo._NEWLINE_Michael Servetus je kot prvi Evropejec opisal funkcijo plju\xc4\x8dnega obtoka, vendar njegov prispevek v tistem \xc4\x8dasu ni bil splo\xc5\xa1no priznan iz ve\xc4\x8d razlogov. Najprej ga je okoli leta 1546 opisal v Pari\xc5\xa1kem rokopisu, vendar to delo ni bilo nikoli objavljeno. Pozneje je ta opis objavil, vendar v teolo\xc5\xa1ki razpravi Christianismi Restitutio, ne v kateri medicinski knjigi. Ohranili so se le trije izvodi te knjige, vendar so ostali skriti desetletja. Preostale so kmalu po njeni objavi leta 1553 za\xc5\xbegali predstavniki verskega organa, ki je preganjal Servetusa._NEWLINE_Bolj znano je odkritje plju\xc4\x8dne cirkulacije leta 1559 v Padovi, kar je uspelo Vesaliusovem nasledniku Realdu Colombu._NEWLINE_Kon\xc4\x8dno je William Harvey, u\xc4\x8denec Hieronymusa Fabriciusa (ki je predhodno opisal venske zaklopke, ne da bi poznal njihovo funkcijo), izvedel zaporedje poskusov in nato leta 1628 objavilo Exercitatio Anatomica de Motu Cordis et Sanguinis in Animalibus. V tem delu je napisal, da je dokazal, da mora obstajati neposredna zveza med venskim in arterijskim sistemom po celem telesu, ne le v plju\xc4\x8dih. Najpomembnej\xc5\xa1a je bila ugotovitev, da utripanje srca povzro\xc4\x8da nenehno kro\xc5\xbeenje krvi po organizmu. To je bil konceptualni preskok, ki se je precej razlikoval od teorije Ibn al-Nafisa o anatomiji in krvnem obtoku v srcu in plju\xc4\x8dih. Delo je po\xc4\x8dasi prepri\xc4\x8dalo preostali medicinski svet. Harveyu pa ni uspelo odkriti kapilarnega sistema, ki dejansko povezuje arterije in vene. To je leta 1661 uspelo Marcellu Malpighiju._NEWLINE_Leta 1956 so Andr\xc3\xa9 Fr\xc3\xa9d\xc3\xa9ric Cournand, Werner Forssmann in Dickinson W. Richards prejeli Nobelovo nagrado za medicino za svoja odkritja o kateterizaciji srca in patolo\xc5\xa1kih spremembah v obto\xc4\x8dnem sistemu. V svojem Nobelovem predavanju je Forssmann priznal Harveyja kot za\xc4\x8detnika kardiologije z objavo knjige leta 1628._NEWLINE_V sedemdesetih letih 20. stoletja je Diana McSherry razvila ra\xc4\x8dunalni\xc5\xa1ke sisteme za izdelavo slik obto\xc4\x8dil in srca brez potrebe po operaciji.'