b'\n_START_ARTICLE_\nRobert Boyle\n_START_SECTION_\nOtro\xc5\xa1tvo in izobrazba\n_START_PARAGRAPH_\nBoyle je bil rojen v eni najbogatej\xc5\xa1ih britanskih dru\xc5\xbein kot predzadnji, \xc5\xa1tirinajsti otrok in zadnji, ki je pre\xc5\xbeivel do odraslosti. Njegov o\xc4\x8de je bil Richard Boyle, prvi grof Cor\xc5\xa1ki, njegova mati pa je bila Catherine Fenton, h\xc4\x8di dr\xc5\xbeavnega sekretarja za Irsko. Boyle je svojo izobrazbo pri\xc4\x8del pri osmih letih na kolid\xc5\xbeu v Etonu, pri starosti dvanajst let, leta 1639, pa se je skupaj s starej\xc5\xa1im bratom Francisom in tutorjem Isaacom Marcombesom odpravil na potovanje po kontinentalni Evropi. Zaradi upora na Irskem se je Francis vrnil domov, medtem ko je Robert z u\xc4\x8diteljem ostal v \xc5\xbdenevi in nadaljeval u\xc4\x8denje. Leta 1644 se je Boyle vrnil v Anglijo, kjer se je na svojem posestvu v Starbrigeu v Dorsetu ukvarjal z eti\xc4\x8dno in versko literaturo. Pet let kasneje je za\xc4\x8del preu\xc4\x8devati naravo na osnovi znanstvenih eksperimentov in si dopisovati z naravoslovci, zbranimi okoli Samuela Hartliba. Pod njihovim vplivom se je Boyle navdu\xc5\xa1il za eksperimentalno kemijo.\n_START_SECTION_\nZnanstvena kariera\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1654 so Boyla povabili v Oxford, kjer je bival med letoma 1656 in 1668. Tam se je dru\xc5\xbeil z drugimi naravoslovci, kot sta John Locke in Robert Hooke. S slednjim sta sestavila zra\xc4\x8dno \xc4\x8drpalko, kar jima je omogo\xc4\x8dilo raziskovanje obna\xc5\xa1anja zraka. Njuna odkritja, povezana s prenosom zvoka, dihanjem in gorenjem sta izdala v knjigi New Experiments Physico-Mechanicall, Touching the Spring of the Air and Its Effects (Novi fizikalnomehanski eksperimenti, oris zra\xc4\x8dnega pritiska in njegovih u\xc4\x8dinkov, 1660). Leta 1662 sta Boyle in Hooke z merjenjem tlaka in volumna konstantne koli\xc4\x8dine zraka, na katerega so pritiskale razli\xc4\x8dno velike \xc5\xbeivosrebrove ute\xc5\xbei, pri\xc5\xa1la do odkritja, ki ga danes poznamo kot Boylov zakon. _NEWLINE_Torej, \xc4\x8de je temperatura konstantna, za idealni plin velja:_NEWLINE_Boyle se je pri svojem znanstvenem delu izogibal temu, da bi postavil splo\xc5\xa1ne teoretske osnove na osnovi svojih eksperimentov in opa\xc5\xbeanj. Prepri\xc4\x8dan je bil, da je vsa snov sestavljena iz majhnih, nedeljivih delcev, ki se razlikujejo edinole po obliki in gibanju. V delu The Sceptical Chymist (Skepti\xc4\x8dni kemik, 1661) je Boyle zavrnil teorije o sestavi snovi, kot sta jih zastavila Aristotel in Paracelsus, v delu Origine of Formes and Qualities (Izvor oblik in lastnosti, 1666) pa je s pomo\xc4\x8djo opa\xc5\xbeanj pri kemijskih reakcijah sku\xc5\xa1al dokazati svojo teorijo o snovi. Kljub vsemu je bil Boyle prepri\xc4\x8dan, da je z alkimisti\xc4\x8dnimi postopki mogo\xc4\x8de kovine pretvoriti v zlato. Zaradi svojih dose\xc5\xbekov na podro\xc4\x8dju kemije velja Boyle za o\xc4\x8deta te znanosti.\n_START_SECTION_\nTeolo\xc5\xa1ka dejavnost\n_START_PARAGRAPH_\nBoyle je bil zelo veren anglikanec, ki je s pomo\xc4\x8djo svojega bogastva spodbujal misijonarsko in verskoizobrazbeno dejavnost. Spisal je tudi ve\xc4\x8d verskih del, ki so se zlasti v njegovem zrelem obdobju ukvarjala predvsem z odnosom med vero in razvijajo\xc4\x8dim se podro\xc4\x8djem znanosti. Boyla je skrbel domnevni porast ateizma, zato je v temeljnem delu svoje filozofije The Christian Virtuoso (Kr\xc5\xa1\xc4\x8danski virtuoz, 1690) utemeljeval, da je znanost na\xc4\x8din, kako osvetliti vseprisotnost in dobroto boga, kar znanstveniku omogo\xc4\x8di razumevanje bo\xc5\xbeanskega.\n_START_SECTION_\nPozna leta\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1668 se je Boyle preselil k svoji sestri v London, kjer je v svojem laboratoriju nadaljeval raziskovalno delo. V povpre\xc4\x8dju je objavil eno knjigo letno, bivanje v Londonu pa mu je omogo\xc4\x8dilo tudi aktivno sodelovanje v Kraljevi dru\xc5\xbebi, zato so mu leta 1680 ponudili polo\xc5\xbeaj predsednika, a ga je zavrnil. Boyle je bil ve\xc4\x8dino svojega zrelega obdobja bolehen, do\xc5\xbeivel pa je tudi ve\xc4\x8d kapi. Umrl je po kraj\xc5\xa1i bolezni, star 64 let, le teden potem, ko je umrla njegova sestra. Svoje znanstvene zapiske je zapustil Kraljevi dru\xc5\xbebi, zaprosil pa je, da naj izvaja predavanja v obrambo kr\xc5\xa1\xc4\x8danstva. Ta predavanja, poimenovana po Boylu, se \xc5\xa1e vedno izvajajo.'