b'\n_START_ARTICLE_\nKo\xc5\xbeekrilci\n_START_SECTION_\nTelesne zna\xc4\x8dilnosti\n_START_PARAGRAPH_\nMed ko\xc5\xbeokrilce uvr\xc5\xa1\xc4\x8damo \xc5\xbeu\xc5\xbeelke zelo razli\xc4\x8dnih velikosti (najve\xc4\x8dkrat od 1,5 do 120\xc2\xa0mm) in zna\xc4\x8dilnosti. Odrasli samci ose Dicopomorpha echmepterygis iz dru\xc5\xbeine pritlikavih najezdnikov (Myrmaridae) so najmanj\xc5\xa1i odrasli osebki med \xc5\xbeu\xc5\xbeelkami sploh, v dol\xc5\xbeino merijo le 0,139\xc2\xa0mm. Mnoge vrste so s specializacijo izgubile ali pridobile kak\xc5\xa1no strukturo, tako da ko\xc5\xbeokrilec, ki bi ga ozna\xc4\x8dili kot tipi\xc4\x8dnega, ne obstaja._NEWLINE_Glava je zelo hitinizirana in trda. Na oprsje je pritrjena z ozkim, gibljivim vratom, tako da jo lahko \xc5\xbeu\xc5\xbeelka prosto obra\xc4\x8da. Ve\xc4\x8dina ko\xc5\xbeokrilcev ima velike sestavljene o\xc4\x8di, poleg njih pa tri o\xc4\x8desca. Oblika tipalnic je med podskupinami zelo razli\xc4\x8dna, pogosto imajo samci dalj\xc5\xa1e kot samice. V osnovi imajo obustne okon\xc4\x8dine izoblikovane v grizalo, obrnjeno naprej (prognatno) ali nazaj (hipognatno). Mandibule so vedno prisotne, \xc4\x8deprav nimajo vedno vloge pri prehranjevanju. Poleg nazob\xc4\x8danih mandibul imajo \xc5\xa1e dobro razvite maksile in jezi\xc4\x8dek (labium). Slednji je \xc5\xa1e posebej razvit pri osah in \xc4\x8debelah. Oprsje je zgrajeno iz obi\xc4\x8dajnih treh \xc4\x8dlenov, le pri primitivnej\xc5\xa1ih ko\xc5\xbeokrilcih je zadnji \xc4\x8dlen (zaprsje oz. metatoraks) zlit s prvim \xc4\x8dlenom zadka in tvori propodeum. Na oprsju sta obi\xc4\x8dajno (z dobro znano izjemo mravelj delavk) dva para membranastih kril, po katerih je red dobil svoje ime. Prvi par je bistveno ve\xc4\x8dji od zadnjega, povezujejo ju \xc5\xa1tevilni drobni kavelj\xc4\x8dki (hamulus, mno\xc5\xbe. hamuli) na sprednjem robu zadnjega para kril. Krila imajo zelo reducirano o\xc5\xbeiljenost in velike celice, ki jih tvorijo preostale \xc5\xbeile, so dober prepoznavni znak. Za\xc4\x8detek zadka je stisnjen in tvori razli\xc4\x8dno dolg \xc2\xbbpas\xc2\xab\xc2\xa0(petiol). Ve\xc4\x8dina samic ima dobro razvito leglico, ki je pri nekaterih skupinah preoblikovana v \xc5\xbeelo (zaradi \xc4\x8desar pi\xc4\x8dijo samo samice), samci pa na zadku nimajo okon\xc4\x8din._NEWLINE_Li\xc4\x8dinke ko\xc5\xbeokrilcev so dveh razli\xc4\x8dnih tipov. Ve\xc4\x8dina primitivnih vrst (rastlinske ose) ima li\xc4\x8dinke podobne gosenicam z dobro razvito glavo in torakalnimi nogami, pogosto pa tudi s pano\xc5\xbeicami na zadku. Izjema so le tiste, ki vrtajo po rastlinah, te so obi\xc4\x8dajno brez nog. Ostale li\xc4\x8dinke ko\xc5\xbeokrilcev so brez nog in imajo zelo reducirano glavo.\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nSamica s pomo\xc4\x8djo leglice izle\xc5\xbee posamezna jaj\xc4\x8deca v rastlinsko tkivo ali drugo \xc5\xbeival. Pogosta je partenogeneza, razvoj li\xc4\x8dink iz neoplojenih jaj\xc4\x8dec. Tako samci \xc4\x8debel in os nastajajo izklju\xc4\x8dno nespolno, pri nekaterih vrstah pa jih skoraj ni in je partenogeneza prakti\xc4\x8dno edini na\xc4\x8din razmno\xc5\xbeevanja. Jaj\xc4\x8deca vrst, ki so notranji zajedavci, imajo zelo malo rezervnih snovi in iz njih se lahko izle\xc5\xbee ve\xc4\x8d osebkov. Ve\xc4\x8dina li\xc4\x8dink na ra\xc4\x8dun tega, da so obdane s hrano oz. jih hranijo delavke, nima okon\xc4\x8din in mo\xc4\x8dnih \xc4\x8deljusti._NEWLINE_Buba ima proste okon\xc4\x8dine in je obi\xc4\x8dajno zaprta v kokonu, vendar je lahko le-ta tako skromen, da se ga prakti\xc4\x8dno ne vidi._NEWLINE_Ve\xc4\x8dina odraslih se prehranjuje z nektarjem, rastlinskimi sokovi ali izlo\xc4\x8dki listnih u\xc5\xa1i in drugih polkrilcev. Plenilske vrste jedo druge \xc5\xbeu\xc5\xbeelke, bodisi \xc5\xbeive ali mrtve, zajedavske ose pa s telesnimi sokovi \xc5\xbeu\xc5\xbeelk._NEWLINE_Med ko\xc5\xbeokrilci je tudi nekaj posebne\xc5\xbeev, tako kroja\xc5\xa1ke mravlje \xc5\xbeivijo od spor gliv, ki jih gojijo v svojih gnezdih. Ve\xc4\x8dina je dnevno aktivnih, razen nekaterih plenilskih vrst, ki letajo pono\xc4\x8di.\n_START_SECTION_\nEkologija\n_START_PARAGRAPH_\nKo\xc5\xbeokrilci so ena izmed najbolj raz\xc5\xa1irjenih in raznolikih skupin \xc5\xbeu\xc5\xbeelk, ki zapolnjujejo zelo raznolike ekolo\xc5\xa1ke vloge. Med njimi najdemo \xc5\xbeivali na vseh trofi\xc4\x8dnih nivojih, ki izkori\xc5\xa1\xc4\x8dajo vse mo\xc5\xbene vire hrane. Poznamo rastlinojedce, zajedavce (li\xc4\x8dinke mnogih vrst), plenilce (ose) itd. Li\xc4\x8dinke pogosto izkori\xc5\xa1\xc4\x8dajo drug vir hrane kot odrasle \xc5\xbeivali, s \xc4\x8demer se zmanj\xc5\xa1a kompeticija med njimi. V ekosistemu imajo klju\xc4\x8dno vlogo kot opra\xc5\xa1evalci; na dolgo odvisnost rastlin od opra\xc5\xa1evanja ka\xc5\xbeejo rastline, ki jih lahko opra\xc5\xa1uje izklju\xc4\x8dno ena vrsta ko\xc5\xbeokrilca._NEWLINE_\xc5\xbdivijo na vseh celinah razen Antarktike v raznolikih habitatih, najve\xc4\x8dkrat jih najdemo med listnim odpadom in zemljo oz. na rastlinju. Omembe vredno je tudi povezovanje v kolonije - nekateri ko\xc5\xbeokrilci so evsocialne \xc5\xbeivali, v kolonijah poznajo delitev dela (razmno\xc5\xbeevanje, iskanje hrane, skrb za zarod, obramba kolonije), zaradi \xc4\x8desar so kot skupina sposobni izkori\xc5\xa1\xc4\x8dati vire hrane, ki posameznikom ne bi bili dostopni.\n_START_SECTION_\nPomen za \xc4\x8dloveka\n_START_PARAGRAPH_\nMed vsemi skupinami \xc5\xbeu\xc5\xbeelk so ko\xc5\xbeokrilci verjetno najpomembnej\xc5\xa1i za \xc4\x8dlove\xc5\xa1ki obstanek. Celotno poljedelstvo in z njim povezane dejavnosti, s tem pa ve\xc4\x8dina \xc4\x8dlove\xc5\xa1ke prehrane, so neposredno odvisne od opra\xc5\xa1evanja rastlin s strani \xc4\x8debel in drugih ko\xc5\xbeokrilcev, ki nabirajo nektar. Del opra\xc5\xa1evanja sicer izvajajo tudi druge \xc5\xbeu\xc5\xbeelke, kot so muhe, a je spolno razmno\xc5\xbeevanje polj\xc5\xa1\xc4\x8din skoraj izklju\xc4\x8dno odvisno od ko\xc5\xbeokrilcev. Drugi ko\xc5\xbeokrilci, recimo ose, ki plenijo ali zajedajo druge \xc5\xbeu\xc5\xbeelke, so pomemben dejavnik nadzora \xc5\xa1kodljivcev v vrtovih, gozdovih in na njivah. V mnogih predelih sveta so (najpogosteje mravlje) pomemben vir hrane._NEWLINE_Manj za\xc5\xbeelena lastnost pa je sposobnost os in \xc4\x8debel da bole\xc4\x8de pi\xc4\x8dijo, kar je lahko za alergika tudi smrtno nevarno. Zaradi tega je gnezdenje os in sr\xc5\xa1enov blizu \xc4\x8dlove\xc5\xa1kih bivali\xc5\xa1\xc4\x8d neza\xc5\xbeeleno.\n_START_SECTION_\nOhranitveno stanje\n_START_PARAGRAPH_\nNa Rde\xc4\x8dem seznamu IUCN je 151 vrst ko\xc5\xbeokrilcev, od tega tri skrajno ogro\xc5\xbeene, 139 ranljivih, 7 potencialno ogro\xc5\xbeenih, ena najmanj ogro\xc5\xbeena vrsta in ena, za katero ni dovolj podatkov.\n_START_SECTION_\nSistematika\n_START_PARAGRAPH_\nSorodni so skupinama Amphiesmenoptera (mladoletnice in metulji) ter Antliophora (dvokrilci in kljunavci/bolhe). Razmerja znotraj redu so trenutno predmet revizij, tradicionalno pa ko\xc5\xbeokrilce delimo na dva podredova, Symphyta (rastlinske ose) in Apocrita (ozkopase ose), \xc4\x8deprav danes vemo, da so rastlinske ose parafiletska skupina - iz ene od dru\xc5\xbeim rastlinskih os so se namre\xc4\x8d razvile vse ostale skupine ko\xc5\xbeokrilcev. Znotraj podredu ozkopasih os tvorijo naddru\xc5\xbeine Chrysidoidea, Vespoidea in Apoidea jasno monofiletsko skupino, zdru\xc5\xbeuje jih to, da imajo leglico spremenjeno v \xc5\xbeelo.\n_START_SECTION_\nKo\xc5\xbeokrilci v Sloveniji\n_START_PARAGRAPH_\nKljub velikemu pomenu za \xc4\x8dloveka in ve\xc4\x8d kot 10.000 evropskih vrstah je v Sloveniji ta skupina \xc5\xbeu\xc5\xbeelk razmeroma slabo raziskana. Izjeme so \xc4\x8debele, ki jih je prvi opisoval \xc5\xbee Scopoli, v zadnjem \xc4\x8dasu pa poleg njih \xc5\xa1e mravlje. V Sloveniji po zdaj zbranih podatkih \xc5\xbeivi 542 vrst \xc4\x8debel in 132 vrst mravelj\n_START_SECTION_\nKulturne reference\n_START_PARAGRAPH_\nKo\xc5\xbeokrilci so kot koristne \xc5\xbeivali \xc5\xbee dolgo del \xc4\x8dlove\xc5\xa1ke kulture. \xc4\x8cebele in ose so kot bo\xc5\xbeanstva \xc4\x8dastili \xc5\xbee v starem Egiptu, prav tako stari Grki. Mravlje so zaradi svoje organiziranosti simbol delavnosti, mo\xc4\x8di in poguma. Nenazadnje pa so \xc4\x8debele, ki jih izkori\xc5\xa1\xc4\x8damo za opra\xc5\xa1evanje, pridobivanje medu in izdelkov iz medu, sinonim za delavnost ter prijaznost, v na\xc5\xa1ih krajih predvsem avtohtona kranjska sivka, okoli katere se je razvila tradicija \xc4\x8debelarstva.'