b'\n_START_ARTICLE_\nRomanti\xc4\x8dne du\xc5\xa1e\n_START_SECTION_\nO drami\n_START_PARAGRAPH_\nTo politi\xc4\x8dno satiro, ki postane tragedija romanti\xc4\x8dnih du\xc5\xa1, je Cankar napisal na Vrhniki, ko se je leta 1897 vrnil s prvega semestra \xc5\xa1tudija na Dunaju, kjer je prvi\xc4\x8d pri\xc5\xa1el v stik z moderno. Intendanca Dramati\xc4\x8dnega dru\xc5\xa1tva v Ljubljani je uprizoritev drame odklonila, potem ko so zanjo \xc5\xbee natisnili plakate, v Ljubljanskem zvonu je natis odklonil urednik Viktor Be\xc5\xbeek, zaman pa jo je avtor po teh dveh zavrnitvah ponujal tudi v knji\xc5\xbeni natis zalo\xc5\xbeniku Schwentnerju. V javnost je drama tako pri\xc5\xa1la \xc5\xa1ele leta 1922, po avtorjevi smrti. Kritika je dramo zavrnila in tudi avtor sam ni bil najbolj zadovoljen z njo ter je zalo\xc5\xbeniku Schwentnerju njen natis pozneje celo prepovedal. Krstna uprizoritev je bila v Ljubljani 6. oktobra 1922 v re\xc5\xbeiji Milana Skrbin\xc5\xa1ka, ki je bil najbolj\xc5\xa1i poznavalec Cankarjevega dramskega dela. Ponovitev je bilo malo, kritike pa slabe. Motiva hrepenenja in volje do mo\xc4\x8di, ki se pojavita v Cankarjevem prvencu, sta prisotna tudi v njegovih drugih dramskih delih.\n_START_SECTION_\nVsebina\n_START_PARAGRAPH_\nDrama je zapisana v treh dejanjih. V prvem nastopi Mlakar, ki je mo\xc4\x8dna, blizu 40-letna oseba. Je politi\xc4\x8dni vodja, ki mu ni mar ni\xc4\x8d drugega kot lastna dobrobit in zabava. Ne skrbi ga za dobro naroda, rad bi se le zabaval, kar po\xc4\x8dne tudi v dru\xc5\xbebi lepe Olge. Prvo dejanje se dogaja pri Mlakarju doma. Proti njemu se oblikuje nasprotna struja okrog Delaka. Mlakar \xc4\x8duti, da je prav, da ga Delak in njegovi somi\xc5\xa1ljeniki napadajo. Dokler ni spoznal Pavle Zarnikove, je bil sebi\xc4\x8den in razuzdan. Od takrat pa vidi samo njo. Pavla je taka \xc5\xbeenska, da vpliva nanj tako, da \xc5\xbeeli sebe izbolj\xc5\xa1ati. Je nasprotje njegove ljubice Olge, s katero ga povezuje le telesnost. Pavlo ljubi zaradi njene du\xc5\xa1e. Mlakar zapusti politi\xc4\x8dni boj, saj se je njegova notranjost spremenila, pravijo, da je postal romanti\xc4\x8dna du\xc5\xa1a, ki ji je pomembno le hrepenenje. V drugem dejanju Pavla pobegne z Mlakarjevim sodelavcem Strnenom, saj meni, da jo z njim \xc4\x8daka novo, bolj\xc5\xa1e \xc5\xbeivljenje. Mlakar je razo\xc4\x8daran in izdan, zato se vrne v politi\xc4\x8dni boj, v katerem na koncu zmaga. Medtem se Pavla razo\xc4\x8darana in bolna vrne domov. Takrat Mlakarju ni ve\xc4\x8d mar zmage na volitveh. Odide k Pavli in njuni du\xc5\xa1i se \xc5\xa1e pred njeno smrtjo zdru\xc5\xbeita v ljubezni.\n_START_SECTION_\nLiterarna zgodovina, teorija in kritika\n_START_PARAGRAPH_\n"Mi, sodobniki njegovi, smo bili Cankarjevemu delu zmirom nepravi\xc4\x8dni sodniki, kakor je \xc4\x8dlovek krivi\xc4\x8den i v ljubezni i v sovra\xc5\xa1tvu. In kot je dora\xc5\xa1\xc4\x8dajo\xc4\x8di rod pretiraval v svojem \xc4\x8de\xc5\xa1\xc4\x8denju, ki ga je zavajalo v odurno opi\xc4\x8dje posnemanje bleste\xc4\x8dih mojstrovih zunanjosti, prav tako so se starini izgubljali v jecljajo\xc4\x8do nekriti\xc4\x8dnost, naj\xc4\x8de\xc5\xa1\xc4\x8de pa v neko sovra\xc5\xbeno, fanati\xc4\x8dno, onemoglo odklanjanje." (Albreht 1922)_NEWLINE_"\xc5\xbde \xc4\x8de samo fabulo pogledamo iz zornega kota, /.../ je razvidno, da je svet prelomljen, da je identiteta med svetom in \xc4\x8dlovekom nedosegljiva in celo ve\xc4\x8d: Da je en pol prelomljenega sveta v \'Du\xc5\xa1ah\' ozna\xc4\x8den kot \xc4\x8dista negativiteta in drugi kot \xc4\x8dista pozitiviteta." (Kozak 1980: 13)_NEWLINE_"Vsi ljudje v drami, od zadnjega pisarja do protagonista Mlakarja, imajo neprestano opraviti s problemom ob\xc4\x8dega - narodovega blagra. Vsak od njih /.../ priznava, da ga ob\xc4\x8di narodov blagor sicer prav ni\xc4\x8d ne zanima, da pa ga uporablja kot posebne vrste sredstvo za svoj primarni cilj - zasebno korist." (Kozak 1980: 16)_NEWLINE_"Mlakar je mo\xc4\x8dna osebnost, pravi evropski subjekt, katerega \xc5\xbeene izjemno pogoltna volja do uspeha." (Kermauner 1979: 13)'