b'\n_START_ARTICLE_\nMaksim Spoznavalec\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nO odra\xc5\xa1\xc4\x8dajo\xc4\x8di dobi sv. Maksima Spoznavalca sta znani dve izro\xc4\x8dili. Prvo - tradicionalno, govori o tem, da se je Maksim rodil plemeniti bizantinski dru\xc5\xbeini, bil zelo izobra\xc5\xbeen in visok dvorni uradnik. \xc5\xa0e mlad naj bi se odpovedal vsemu imetju in se pomeni\xc5\xa1il. Drugo izro\xc4\x8dilo pa pravi, da je bil Maksim sin nekega Samarijana in perzijske su\xc5\xbenje, iz\xc5\xa1olan v palestinskih samostanih \xe2\x80\xa6_NEWLINE_Najverjetneje nikoli ni bil posve\xc4\x8den v duhovnika. Leta 613 je stopil v samostan v Hrizopolisu na azijski obali nasproti Carigrada. Perzijske invazije so bile krive, da je ta samostan okrog leta 626 tudi zapustil. Naslednji podatki, ki jih poznamo o njegovem \xc5\xbeivljenju, se nadaljujejo \xc5\xa1ele leta 632. Znano je, da je bil tega leta v afri\xc5\xa1ki Kartagini, najverjetneje v samostanu imenovanem Eukratas. Kje se je nahajal med letoma 626 in 632, ne vemo to\xc4\x8dno. Obstajajo domneve, da naj bi nekaj \xc4\x8dasa bival na Kreti ali celo na Cipru._NEWLINE_Zaradi spora z monofizitsko usmerjenim patriarhom prestolnice, Pirom, leta 646 Maksim odpotuje v Rim k tamkaj\xc5\xa1nemu \xc5\xa1kofu, ki mu je nudil zato\xc4\x8di\xc5\xa1\xc4\x8de, saj je Maksim izgubil vsako oporo na carigrajskem dvoru in cerkvenih krogih Konstantinopla. Zaostrovanje med Carigradom in Rimom je dobilo take razse\xc5\xbenosti, da je razkol postal neizogiben._NEWLINE_Ko je novi pape\xc5\xbe Martin I. pod Maksimovim vplivom sklical lateranski cerkveni zbor leta 649, na katerem so obsodili monoteletsko herezijo, ju je dal cesar prijeti in odvesti v Carigrad, kjer so jima tudi sodili. Pape\xc5\xbe je bil izgnan na Herson, kjer je septembra leta 655 tudi umrl._NEWLINE_Maksimu in njegovemu zvestemu u\xc4\x8dencu Anastaziju so sodili \xc5\xa1ele leta 655. Ker je kljub gro\xc5\xbenjam in pregovarjanju ostal zvest svojim prepri\xc4\x8danjem, ga je (monoteletski) cerkveni zbor izob\xc4\x8dil z njegovimi u\xc4\x8denci vred. Odsekali so mu jezik in desnico, da ne bi mogel ve\xc4\x8d oznanjati svoje vere. Zaradi telesne iz\xc4\x8drpanosti in mu\xc4\x8denja je 13. avgusta 662 umrl.\n_START_SECTION_\nDelo\n_START_PARAGRAPH_\nMaksimova dela (kakih 60 jih je) niso obse\xc5\xbeni sistemati\xc4\x8dni traktati; gre za kratke sinteze, za polemi\xc4\x8dne in eksegetske spise ter za zbirke strnjenih miselnih enot. Njegova dela lahko okvirno raz\xc4\x8dlenimo na skupino filozofsko-teolo\xc5\xa1kih razprav zoper monofizitsko herezijo; na 11 razprav ali pisem razli\xc4\x8dne vsebine; na skupino razprav zoper monoteletizem (najva\xc5\xbenej\xc5\xa1a med njimi je\xc2\xa0\xc2\xbbDisputacija s Pirom\xc2\xab); naslednjo skupino tvorijo razlage te\xc5\xbeko razumljivih svetopisemskih mest - med njimi je najbolj znanih 65 modrih odgovorov na vpra\xc5\xa1anja Talasija, predstojnika nekega afri\xc5\xa1kega samostana; razlaga 59. psalma, znana pod latinskim nazivom kot \xc2\xbbQuaestiones et dubia\xc2\xab - in "Kratka razlaga o\xc4\x8dena\xc5\xa1a". Znamenite so tudi njegove opombe k delom Dionizija Areopagita, za katere se je izkazalo, da so v veliki meri delo Janeza iz Skitopolisa. Najbolj znane in priljubljene od Maksimovih del pa so zbirke duhovnih izrekov \xc2\xbbStotice o ljubezni\xc2\xab, \xc2\xbbStotici o bogoslovju in ojkonomiji Utele\xc5\xa1enja\xc2\xab, \xc2\xbbAsketski dialog\xc2\xab - himna ljubezni do sovra\xc5\xbenikov, ki jo Maksim ubesedi prek pogovora med mladim menihom in njegovim duhovnim o\xc4\x8detom - ter \xc2\xbbUvajanje v skrivnosti\xc2\xab, globoka razlaga simbolizma svete liturgije. Ohranjenih je tudi precej Maksimovih pisem (nekatera med njimi so kar kratke razprave) in nekaj pesmi.'