b'\n_START_ARTICLE_\nDragotin Hribar\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in \xc5\xa1olanje\n_START_PARAGRAPH_\nDragotin Hribar (sprva Karl) je bil rojen v premo\xc5\xbeni me\xc5\xa1\xc4\x8danski dru\xc5\xbeini v Ljubljani kot peti izmed devetih otrok. Bil je sin prvega ljubljanskega trgovskega vrtnarja Jakoba Hribarja in Ane, rojene Bogataj. Po kon\xc4\x8dani osnovni \xc5\xa1oli v Ljubljani se je vpisal na ljubljansko u\xc4\x8ditelji\xc5\xa1\xc4\x8de, iz katerega je bil izklju\xc4\x8den zaradi afere glasbenih in\xc5\xa1trumentov. Tiskarstva se je izu\xc4\x8dil pri Jo\xc5\xbeefu Blazniku v Ljubljani. Po vajeni\xc5\xa1ki dobi je kon\xc4\x8dal gremijalno in vi\xc5\xa1jo trgovsko \xc5\xa1olo na Dunaju. Po \xc5\xa1olanju je od 1884 do 1886 v Ljubljani delal kot pomo\xc4\x8dnik v Blaznikovi tiskarni. Leta 1896 se je poro\xc4\x8dil z Evgenijo \xc5\xa0umi iz bogate me\xc5\xa1\xc4\x8danske dru\xc5\xbeine, ki je imela v lasti tovarno \xc5\xa0umi poznano \xc5\xa1e danes. V zakonu se jima je rodilo trinajst otrok (Dragica, Boris, Zoran, Vera, Rado, Mirko, Nada, Evgen \xc5\xbdenko, Ana Ni\xc4\x8da, Svetozar, Peter, Jo\xc5\xbeica, Ljubica. Prva leta po poroki sta zakonca Hribar \xc5\xbeivela v Celju. Leta 1899, ko sta bila \xc5\xa1e v Celju, sta za\xc4\x8dela na\xc4\x8drtovati novo dejavnost v Ljubljani: izdelovanje pletenin. Zato se je dru\xc5\xbeina leta 1900 preselila v Ljubljano.\n_START_SECTION_\nDelo\n_START_PARAGRAPH_\nSodeloval je pri Novicah in Slovencu, od 1887 pa tudi pri Slovenskem narodu in postal njegov odgovorni urednik (1888-1890). Hkrati je bil upravitelj Narodne tiskarne (1886 do 1890). 1891 se je preselil v Celje, kjer je ustanovil Dru\xc5\xa1tveno tiskarno D. Hribarja (do 1902). Pobudnica za ustanovitev tiskarne je bila Zveza slovenskih posojilnic, ki je \xc5\xbeelela pospe\xc5\xa1evati podjetni\xc5\xa1tvo slovenskega prebivalstva, \xc5\xa1e posebej v tem narodno ogro\xc5\xbeenem predelu \xc5\xa0tajerske. Poleg tiskarne je odprl knjigarno in papirnico. V celjskem obdobju za\xc4\x8dne tiskati gospodarsko-politi\xc4\x8dni list Domovina (1890-1903), ki jo je sam urejal in delno tudi sam pisal \xc4\x8dlanke zanjo. V Celju je izdajal \xc5\xa1e druge periodi\xc4\x8dne publikacije kot so: Jugoslovanski glasnik, Slovenska zadruga, Slovenska pisarna, \xc5\xa1olski list Popotnik in mese\xc4\x8dnik Vesna. Najbolj imenitna publikacija, ki jo je tiskal v Celju, je bil Ilustrovani narodni koledar (1889 in 1892-1904)._NEWLINE_Po vrnitvi v Ljubljano (1900) je ustanovil novo obrtno dejavnostjo v biv\xc5\xa1i mizarski delavnici na Tr\xc5\xbea\xc5\xa1ki cesti. Zaprosil je za obrtno dovoljenje za tovarno, ki naj bi se imenovala Prva slovenska mehani\xc4\x8dna avtomati\xc4\x8dna tvornica pletenja in tkanin Dragotin Hribar v Ljubljani. Toda pridevnik slovenska je moral spremeniti v kranjska. Leta 1901 je v Ljubljani odprl knjigarno in papirnico,v drugi polovici leta 1903 pa je odprl \xc5\xa1e tiskarno, ki se je kasneje preimenovala v Zadru\xc5\xbeno tiskarno. V njej je za\xc4\x8del tiskati oz. izdajati revijo Slovan (1902-1917), poleg je tiskal tudi delavska glasila: Delo (1907), Narodni socialist (1911), Rudni\xc5\xa1ki delavec (1914), kratkotrajnej\xc5\xa1o periodiko: Ob\xc4\x8dinska uprava in ilustrirano revijo Tedenske slike(1914-1915). Tiskal je tudi humoristi\xc4\x8dni list Je\xc5\xbe (1902-1909), pri katerem je tudi sodeloval s svojimi prispevki, ki pa so ve\xc4\x8dinoma anonimni in jih je zato te\xc5\xbeko identificirati. Po smrti Evgenijeve matere Jo\xc5\xbeefine Schumi je v last zakoncev Hribar pre\xc5\xa1la tudi Tovarna sla\xc5\xa1\xc4\x8dic in kanditov J. Schumi._NEWLINE_Hribar je bil dejaven tudi na politi\xc4\x8dnem podro\xc4\x8dju. Od leta 1889 je nastopal kot ljudski govornik na politi\xc4\x8dnih zborovanjih, namenjenih gospodarski okrepitvi Slovencev na \xc5\xa0tajerskem in Koro\xc5\xa1kem. Kot odposlanec Ciril-Metodove dru\xc5\xbebe med \xc5\xa1tajerskimi in koro\xc5\xa1kimi Slovenci se je trudil za narodno prebujenje Slovencev. V \xc4\x8dasu najhuj\xc5\xa1ih mednacionalnih sporov in spopadov v Celju je s svojim delovanjem in s tiskano besedo, ki je prihajala iz njegove tiskarne, ogromno prispeval k ohranjanju in razvoju Slovenstva v Celju in drugih delih Spodnje \xc5\xa0tajerske._NEWLINE_Hribar se je posve\xc4\x8dal \xc5\xa1e mnogim drugim gospodarskim in politi\xc4\x8dnim dejavnostim. Med letoma 1919 in 1927 je bi predsednik Kranjske hranilnice. Leta 1919 je vstopil tudi v upravni svet Ju\xc5\xbene \xc5\xbeeleznice (Donava-Sava-Jadran). Kmalu je zdru\xc5\xbeil Slovenske lokalne \xc5\xbeeleznice v enotno podjetje. Z velikimi denarnimi sredstvi je od avstrijske dr\xc5\xbeave kupil delnice dolenjskih \xc5\xbeeleznic in jih tako obvaroval pred tujimi vplivi. Bil je tudi ustanovitelj (1922) in predsednik Ljubljanske borze (od 1924), predsednik Hipotekarne banke, upravni svetnik Ju\xc5\xbenih \xc5\xbeeleznic, podpredsednik sindikata lokalnih \xc5\xbeeleznic Slovenije, ustanovitelj in predsednik Zveze industrialcev in nadzorni \xc4\x8dlan Narodne banke v Beogradu.'