b'\n_START_ARTICLE_\nMark Porcij Kato mlaj\xc5\xa1i\n_START_SECTION_\nZgodnje \xc5\xbeivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nKaton je bil rojen leta 95 pr. n. \xc5\xa1t. kot sin Marka Porcija Katona in njegove \xc5\xbeene Livije. Njegova star\xc5\xa1a sta umrla, ko je bil mlad, zato je zanj skrbel stric po materini strani Mark Livij Druz, plebejski tribun. Leta 91 pr. n. \xc5\xa1t. je bil njegov stric umorjen, kar je bil povod za marsijsko vojno (91 - 88 pr. n. \xc5\xa1t.). Po smrti strica je zanj skrbel njegov u\xc4\x8ditelj Sarpedon. Trma Katona Mlaj\xc5\xa1ega se je za\xc4\x8dela razvijati \xc5\xbee v mladih letih. Njegov u\xc4\x8ditelj Sarpedon ga je opisal kot ubogljivega, a skepti\xc4\x8dnega otroka, ki ga je bilo te\xc5\xbeko prepri\xc4\x8dati v karkoli, bil pa je trdno zaverovan v svoje moralne vrednote. Zaradi tega je med vrstniki u\xc5\xbeival spo\xc5\xa1tovanje. O tem pripovedujejo mnoge anekdote. Ni se bal nasprotovati celo Suli, rimskemu diktatorju. Svojega u\xc4\x8ditelja je neko\xc4\x8d vpra\xc5\xa1al, zakaj ga ni \xc5\xa1e nih\xc4\x8de ubil in ta mu je odgovoril, da zato, ker se ga bolj bojijo, kot ga sovra\xc5\xbeijo. Katon je odgovoril: "Dajte mi me\xc4\x8d in dr\xc5\xbeavo bom osvobodil izpod su\xc5\xbeenjstva." Sarpedon ga od takrat ni spustil samega v Rim.\n_START_SECTION_\nPoliti\xc4\x8dni razvoj\n_START_PARAGRAPH_\nKo je prejel stri\xc4\x8devo dedi\xc5\xa1\xc4\x8dino, se je preselil iz njegove hi\xc5\xa1e in za\xc4\x8del seznanjati s filozofijo in politiko stoikov. Po vzoru njegovega pradedka Marka Procija Katona Starej\xc5\xa1ega je za\xc4\x8del \xc5\xbeiveti na zelo skromen na\xc4\x8din, takega ki ga je zagovarjal rimski stoicizem. Rimski stoiki so svarili pred razbrzdanostjo in u\xc5\xbeiva\xc5\xa1tvom Rima, ki je napovedovalo njegov propad in prihod nove dobe. Izpostavljal se je telesno napornim vajam in se privajal na mraz in de\xc5\xbe z bornimi oblekami, jedel je le najnujnej\xc5\xa1e in pil najcenej\xc5\xa1e vino. Kljub dedi\xc5\xa1\xc4\x8dini, ki bi mu dovoljevala lagodno \xc5\xbeivljenje, je to po\xc4\x8del iz filozofskih razlogov. Dolgo ni \xc5\xbeivel javnega \xc5\xbeivljenja in niso ga videvali v javnosti, vendar ko se je pojavil na forumu, so bili njegovi govori zelo ob\xc4\x8dudovani. Najprej se je zaro\xc4\x8dil s pripadnico patricijev Amilijo Lepido, vendar jo je zaro\xc4\x8dil Metel Scipion. Katon se je bil pripravljen bojevati za njeno roko, vendar so ga prijatelji pomirili. Kasneje se je poro\xc4\x8dil z Atilijo, s katero je imel sina in h\xc4\x8derko, ki je pozneje postala druga \xc5\xbeena Marka Junija Bruta. Pozneje sta se lo\xc4\x8dila. Leta 72. pr. n. \xc5\xa1t. se je prostovoljno vklju\xc4\x8dil v vojno proti Spartaku, verjetno, da bi podprl svojega brata, ki je slu\xc5\xbeil kot voja\xc5\xa1ki tribun. Leta 67 pr. n. \xc5\xa1t. je bil poslan v Makedonijo, kjer je vodil legijo. Bil je strog in zahteval disciplino, vendar so ga legionarji obo\xc5\xbeevali. Medtem je sli\xc5\xa1al novico, da njegov brat umira in takoj je od\xc5\xa1el na pot do njega, vendar je vmes \xc5\xbee umrl. Prevzela ga je \xc5\xbealost in edinkrat v \xc5\xbeivljenju je zapravil veliko denarja - organiziral je potratne in razko\xc5\xa1ne pogrebe v njegovo \xc4\x8dast, kot si je \xc5\xbeelel pokojni. Ko je opravil voja\xc5\xa1ko slu\xc5\xbebo, se je odpravil na pot skozi rimske province na Bli\xc5\xbenjem vzhodu.\n_START_SECTION_\nOptimati\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 65 pr. n. \xc5\xa1t. se je vrnil v Rim in bil izvoljen za kvestorja. Kot pri drugih stvareh v njegovem \xc5\xbeivljenju, se je izredno posvetil svojemu delu. Najprej je preganjal nekdanje kvestorje, ki so bili nepo\xc5\xa1teni in si ilegalno prisvajali dr\xc5\xbeavna sredstva. Preganjal je tudi ovaduhe, ki so delali za Sulo. Na koncu leta je odstopil iz svojega polo\xc5\xbeaja, vendar ni prenehal z opazovanjem nepravilnosti v rimski politiki. Kot senator je bil tankovesten in zagnan. Niti enkrat ni zamudil sre\xc4\x8danja senata in kritiziral je tiste, ki so ga. Povezal se je z optimati, konzervativno strujo senata, med katerimi je bilo veliko Sulinih prijateljev, katere je \xc5\xbee od nekdaj sovra\xc5\xbeil. Kljub temu se je zavzemal za vrnitev optimatov k republikanskim koreninam. 63 pr. n. \xc5\xa1t. je bil izvoljen za tribuna plebejcev in pomo\xc4\x8dnika Marka Tulija Cicera v boju proti drugi Katilinovi zaroti. Lucij Sergej Katilina, patricij, je vodil upor proti dr\xc5\xbeavi, ki pa je bil zadu\xc5\xa1en in zarotniki so bili aretirani. Cicero je predlagal smrtno kazen brez sojenja, Gaj Julij Cezar pa je bil mnenja, da bi jih morali razporediti po italijanskih mestih. Katon je podprl Cicera, saj naj bi bila le smrtna kazen dovolj mo\xc4\x8den razlog, da bi odvrnili zarotnike od tak\xc5\xa1ne veleizdaje. S tem argumentom je prepri\xc4\x8dal senat, da glasuje za usmrtitev. Za\xc4\x8dele so se kazati razlike med Katonom in Cezarjem. Katon ga je obto\xc5\xbeil, da je bil udele\xc5\xbeen v zaroti, medtem ko je on bral pisma. Ponudil mu jih je, naj jih prebere, vendar so bila le ljubezenska pisma od Servilije, Katonove polsestre.\n_START_SECTION_\nPrvi triumvirat\n_START_PARAGRAPH_\nPo Katilinovi zaroti se je Katon popolnoma posvetil nasprotovanju Cezarju in njegovima zaveznikoma v triumviratu - Pompeju in Marku Liciniju Krasu. Leta 61 pr. n. \xc5\xa1t. se je Pompej vrnil iz azijske kampanje, da bi proslavil triumf in drugi\xc4\x8d postal konzul. Da bi to dosegel, je zaprosil senat, da bi prelo\xc5\xbeili volitve za konzula do njegovega triumfa. Sprva mu je senat \xc5\xbeelel ugoditi, saj je bil zelo popularen, vendar je Katon temu nasprotoval in ga prisilil, da se odlo\xc4\x8di med polo\xc5\xbeajem konzula ali triumfom. Odlo\xc4\x8dil se je za slednjo izbiro in njegov tretji triumf je bil eden izmed najve\xc4\x8djih v Rimu. Ko je tudi Cezar \xc5\xbeelel podobno, je Katon uporabil taktiko filibuster - govoril je neprenehoma do no\xc4\x8di, da bi prepre\xc4\x8dil senatu glasovanje, ali mu bodo dovolili biti konzul in absentia. On pa se je odpovedal triumfu in se udele\xc5\xbeil volitev leta 59 pr. n. \xc5\xa1t., ki jih je tudi zmagal. Nato je nasprotoval Cezarjevim agrarnim reformam, ki so zagotavljale obdelovalno zemljo za Pompejeve veterane. Ta je odgovoril z liktorji, ki so ga odvlekli z rostre, medtem ko je imel govor. Mnogi senatorji so temu nasilnemu dejanju odlo\xc4\x8dno nasprotovali, eden izmed njih je rekel, da bi bil raje v zaporu s Katonom kot v senatu z Cezarjem. Katon ni popustil v njegovemu nasprotovanju triumvirom in neuspe\xc5\xa1no je poskusil nasprotovati 5-letnemu mandatu Cezarja kot guvernerju Ilirije in Cisalpinske Galije.\n_START_SECTION_\nCiper\n_START_PARAGRAPH_\nPublij Klodij Pulher, ki je tesno sodeloval s triumviratom, je \xc5\xbeelel izgnati Cicera, pri \xc4\x8demer ga je oviral Katon. S podporo triumvirov ga je poslal na Ciper, da bi ga priklju\xc4\x8dil Rimu, vendar je Katon videl, da gre le za poskus, da bi se ga znebili. Sprva je zavrnil zadol\xc5\xbeitev, vendar je bil na koncu prisiljen v to. Katon je imel tam dve nalogi. Prva je bila izvajati njegove ideale zunanje politike, ki so temeljili na pokon\xc4\x8dnosti guvernerjev teritorijev, ki jih je kontroliral Rim. Druga pa je bila implementacija njegovih reform kvestorjev. Imel je prilo\xc5\xbenost, da bi odrl ozemlje in si prisvojil zlato in srebro, ki ga je imela provinca na pretek, vendar je v skladu s stoi\xc4\x8dno filozofijo deloval moralno in je vseh 7 tiso\xc4\x8d talentov srebra prenesel v dr\xc5\xbeavno blagajno. Rimski senat je prepoznal njegovo delo na Cipru in mu ponudil mnogo privilegijev, kot so sprejem v mestu in status pretorja, vendar jih je ozna\xc4\x8dil za nezakonite \xc4\x8dasti in jih zavrnil.\n_START_SECTION_\nDr\xc5\xbeavljanska vojna\n_START_PARAGRAPH_\nTriumvirat Cezarja, Pompeja in Krasa je razpadel leta 54 pr. n. \xc5\xa1t. v istem \xc4\x8dasu kot Katonova izvolitev kot pretor. Bil je tudi glavni govorec za optimate. Leta 52 pr. n. \xc5\xa1t. je neuspe\xc5\xa1no sodeloval na volitvah za konzula. 49 pr. n. \xc5\xa1t. je senat pozval, naj Cezarja odre\xc5\xa1i statusa prokonzula, saj naj bi potekel in naj v Rim pride nazaj kot civilist, kar bi pomenilo, da ne bi imel ve\xc4\x8d imunitete pred zakonom. S tiho podporo Pompeja, ki se je bal vzpona politi\xc4\x8dne mo\xc4\x8di Cezarja, mu je tako uspelo sprejeti sklep v senatu. Cezar ni odnehal in se je pogajal do te mere, da je celo ponudil v zameno za legalno imuniteto vse svoje legije in province razen ene, kar je zadovoljilo Pompeja, ne pa tudi Katona. Cezar je bil prisiljen izbrati med sojenjem v Rimu ali pa prostovoljnim izgnanstvom. Ni\xc4\x8d od tega mu ni bilo v\xc5\xa1e\xc4\x8d, zato je z 13. legijo prestopil Rubikon in prevzel oblast, to je pa pomenilo tudi za\xc4\x8detek dr\xc5\xbeavljanske vojne. Pompej je zapustil Rim in zbral vojsko v Gr\xc4\x8diji, kjer mu je pomagal tudi Katon. V bitki pri Dra\xc4\x8du, kjer je Cezarjeva vojska do\xc5\xbeivela poraz, je vodil pristani\xc5\xa1\xc4\x8de. Po porazu Pompejeve vojske v bitki pri Farzalu, ki je bila odlo\xc4\x8dilna bitka v rimski dr\xc5\xbeavljanski vojni (Katon ni sodeloval v njej, ostal je na Dra\xc4\x8du) se Katon ni predal in je skupaj z Metelom Scipijem pobegnil v Afriko v rimsko kolonijo Utiko, kjer se je nadaljeval odpor. Po imenovanju Kleopatre VII. za faraonko Egipta se je Cezar posvetil boju proti Metelu Scipiju in februarja 46 pr. n. \xc5\xa1t. so Cezarjeve legije premagale njegovo vojsko v bitki pri Tapsu. Cezar ni imel milosti in je dal vse nasprotnikove \xc4\x8dete pobiti.\n_START_SECTION_\nSmrt\n_START_PARAGRAPH_\nV Utiki Katon ni sodeloval v bojih. Ni \xc5\xbeelel \xc5\xbeiveti v svetu, ki mu vlada Cezar in ni \xc5\xbeelel tudi, da ga pomilosti, zato je aprila 46 pr. n. \xc5\xa1t. storil samomor. Zabodel se je s svojim me\xc4\x8dem, vendar je zaradi po\xc5\xa1kodovane roke bil pri tem neuspe\xc5\xa1en in umiral je dolgo, v bole\xc4\x8dinah. Plutarh, starogr\xc5\xa1ki zgodovinar in biograf, je zapisal, da je Cezar ob novici o Katonovi smrti izjavil: "Katon, zamerim ti tvojo smrt, tako kot bi mi ti zameril ohranitev tvojega \xc5\xbeivljenja." Rimljani so ga po smrti nazivali kot "Katon Utikanski". Tak\xc5\xa1en naziv (cognomen) oziroma tretje ime je bil zna\xc4\x8dilen za generale, ki so osvojili triumf in Rimu prisvojili veliko ozemlja (npr. Scipio Afri\xc5\xa1ki). Tak\xc5\xa1ne nazive je senat podeljeval le za najve\xc4\x8dje zmage. Verjetno so s tem nazivom poveli\xc4\x8devali njegov samomor v Utiki kot veliko zmago nad tiranijo Cezarja.\n_START_SECTION_\nPo Katonu\n_START_PARAGRAPH_\nRimljani: Katon, ki se je zavzemal za tradicionalne rimljanske vrednote, je ostal v lepem spominu, predvsem med optimati. Spominjali so se ga kot privr\xc5\xbeenca stoicizma in kot enega najmo\xc4\x8dnej\xc5\xa1ih braniteljev Republike. Posebej je bila spo\xc5\xa1tovana njegova visoka morala in nepodkupljivost, zaradi \xc4\x8desa je dobil mnogo sledilcev, kot so Mark Favonij. Pesnik Virgil ga je ozna\xc4\x8dil kot heroja v svojem delu Eneida. Tudi poznej\xc5\xa1i cesar Avgust ga je spo\xc5\xa1toval, \xc4\x8deprav ga zaradi politi\xc4\x8dnih razlogov seveda ni javno podpiral. Poznej\xc5\xa1e generacije so ga lahko podpirale bolj odprto, saj je bilo manj strahu pred preganjanjem njegovih privr\xc5\xbeencev. _NEWLINE_Srednji vek: V Dantejevi Bo\xc5\xbeanski komediji je Katon prikazan kot varuh purgatorija. Je eden izmed dveh poganov, katerih du\xc5\xa1i sta odre\xc5\xa1eni (drugi pogan je Stacij) in bosta prejeli posebno kompenzacijo na sodni dan. _NEWLINE_Razsvetljenstvo: Katon je bil kovan v zvezde med republikanskimi revolucijami med razsvetljenstvom. George Washington je mnogokrat citiral igro Katon dramatika Josepha Addisona. Tema smrti Katona je bila popularna tudi v revolucionarni Franciji. Njegovo skulpturo, nastalo konec 18. stoletja, najdemo v muzeju Louvre.\n_START_SECTION_\nDela\n_START_PARAGRAPH_\nSam ni ni\xc4\x8d napisal, o njem najve\xc4\x8d izvemo od Plutarha, Kasija Dia in Diogena Laertskega'