b'\n_START_ARTICLE_\nMorala\n_START_PARAGRAPH_\nMorala, moralnost (lat. mos, mores = obi\xc4\x8daj) ozna\xc4\x8duje obliko \xc4\x8dlovekovega odnosa do sveta, drugih ljudi in do sebe. Manifestira se v motivaciji postopanja, ocenjevanju moralno relevantnih dejanj, dobrih in slabih. Nana\xc5\xa1a se torej na tisto, kar je dobro in kar je slabo, kar je pravilno in kar je napa\xc4\x8dno pri \xc4\x8dlovekovi osebnosti in njegovem postopanju. Je potemtakem lahko celota moralnih vrednot in obi\xc4\x8dajev v neki dru\xc5\xbebi._NEWLINE_Predstavlja eno od oblik dru\xc5\xbebeno-zgodovinskega obstanka \xc4\x8dloveka (poleg religije, prava, politike, dr\xc5\xbeave ipd.) in se torej v \xc4\x8dasu spreminja, tako v smiselnem obsegu kot v vsebini. Lahko bi rekli, da je morala ena od oblik \xc4\x8dlove\xc5\xa1ke dru\xc5\xbebene zavesti. Soroden izraz je etika._NEWLINE_Morala se pravzaprav za\xc4\x8denja tam, kjer \xc4\x8dlovek svojo individualnost uskljajuje in podreja zahtevam \xc5\xbeivljenja v skupnosti. Tako morala vklju\xc4\x8duje pravila, norme, kategorije, ideale, pogosto nepisane predpise, ki veljajo tako za posameznike kot za celotne skupnosti.\n_START_SECTION_\nMoralna vpra\xc5\xa1anja\n_START_PARAGRAPH_\nRazli\xc4\x8dni misleci so moralo razumeli razli\xc4\x8dno. Zagotvo pa morala izvira iz \xc4\x8dlovekove svobode in njegove sposobnosti ustvarjanja, pa tudi iz njegovega ob\xc4\x8dutka odgovornosti ter samokaznovanja. Morala je tako neizbe\xc5\xbeni sestavni del \xc4\x8dloveka kot bitja in je ni mogo\xc4\x8de omejiti samo na eno vrsto morale, denimo, kr\xc5\xa1\xc4\x8dansko moralo. Bitje, ki ni moralno, tudi ni ve\xc4\x8d \xc4\x8dlove\xc5\xa1ko bitje v polnem pomenu te besede._NEWLINE_Morala tako postane osnova \xc4\x8dlovekovega obstoja, brez morale je \xc4\x8dlovek degradiran v ne\xc4\x8dloveka, v monstrum, ki ni ne \xc5\xbeival ne \xc4\x8dlovek. Zato se v vsaki obliki morale in nuce nahaja dolo\xc4\x8dena etika, eti\xc4\x8dna koncepcija, ki temelji na nasprotnosti med biti, bivanjem in potrebo._NEWLINE_Toda te\xc5\xbeava je v tem, da moralno dobro ni edino dobro, kar vodi do vpra\xc5\xa1anja, kak\xc5\xa1na je razlika med moralnim in nemoralnim, kar je v filozofiji sporno vpra\xc5\xa1anje. Eden od mo\xc5\xbenih odgovorov je, da se morala nana\xc5\xa1a izklju\xc4\x8dno na spolnost. Toda bolj verjetno bo pravilen odgovor, da je morala vse, kar se nana\xc5\xa1a na odnos do drugih ljudi. Nekateri odgovor i\xc5\xa1\xc4\x8dejo in najdejo v Bogu, \xc4\x8de\xc5\xa1 da je moralno tisto, kar veleva Bog, toda ta opredelitev je br\xc5\xbekone preve\xc4\x8d omejena in ima teolo\xc5\xa1ko ozadje in ne antropolo\xc5\xa1kega.\n_START_SECTION_\nEvolucija morale\n_START_PARAGRAPH_\nOpazovanja bitij, ki \xc5\xbeivijo v skupnostih, pri\xc4\x8dajo o obna\xc5\xa1anjih, ki jih pri ljudeh tolma\xc4\x8dimo kot moralno obna\xc5\xa1anje: altruizem, sodelovanje, spo\xc5\xa1tovanje ustaljenih pravil skupnosti. "Moralno" obna\xc5\xa1anje opa\xc5\xbeamo pri zelo razli\xc4\x8dnih \xc5\xbeivalih; od socialnih \xc5\xbeu\xc5\xbeelk (mravlje, \xc4\x8debele), do sesalcev. Bolj kot s kako drugo zna\xc4\x8dilnostjo je prisotnost moralnega (socialnega) obna\xc5\xa1anja povezana z na\xc4\x8dinom \xc5\xbeivljenja. Razlika je o\xc4\x8ditna med ma\xc4\x8dkami, ki so sorodne samotarskim prednikom in psi, ki izvirajo iz prednikov, ki so \xc5\xbeiveli v tropih. Elemente altruizma zasledimo pri netopirjih-krvosesih (Desmodus rotundus), ki \xc5\xbeivijo v velikih skupnostih. O tem je prvi poro\xc4\x8dal G. S. Wilkinson v letu 1984 in je bilo kasneje podrobno raziskovano. Marc Bekoff in Jessica Pierce v svoji knjigi Divja pravi\xc4\x8dnost: Moralna podoba \xc5\xbeivali povzemata, da je morala nabor obna\xc5\xa1anj, ki je skupno vsem dru\xc5\xbeabno \xc5\xbeive\xc4\x8dim \xc5\xbeivalim, od volkov, slonov, delfinov, in podgan do \xc5\xa1impanzov. Frans de Waal v knjigi Bonobo in ateisti: \xc4\x8clove\xc4\x8dnost pri primatih (2013)  prikazuje dru\xc5\xbeabno obna\xc5\xa1anje pri bonobih: posvojitev osirotelih otrok, pomirjanje po sporih, tola\xc5\xbeenje prijateljev v te\xc5\xbeavah Tvega trditev, da so socialne \xc5\xbeivali v bistvu "dobre" (\xc4\x8detudi sposobne krutosti) in, da se ravnajo v skladu s prednostim, ki jih nudi \xc5\xbeivljenje v dru\xc5\xbebi._NEWLINE_Opazovanja socialnih \xc5\xbeivali opravi\xc4\x8dujejo hipotezo, da je morala pri \xc4\x8dloveku plod razvoja vrste in posledica primerjalnih prednosti moralnega obna\xc5\xa1anja za \xc4\x8dlove\xc5\xa1ko skupnost.\n_START_SECTION_\nMorala kot znanost\n_START_PARAGRAPH_\nMoralo je mogo\xc4\x8de razumeti tudi kot znanost o dobrem in zlem, \xc4\x8deravno je to pojmovanje razmeroma redko. To je znanost o \xc4\x8dlovekovem delovanju, kolikor je podvr\xc5\xbeeno dol\xc5\xbenosti in ima za cilj dobro.\n_START_SECTION_\nIzvor besede\n_START_PARAGRAPH_\nLatinsko besedo moralis je iz besede mos skoval Cicero. Mos oziroma mores (v mno\xc5\xbeini) pomeni obi\xc4\x8daji, nravi. Pomen je na tej ravni popolnoma enak gr\xc5\xa1kemu \xc4\x93thos (\xe1\xbc\xa0\xce\xb8\xce\xbf\xcf\x82), ki prav tako ozna\xc4\x8duje obi\xc4\x8daje, zato sta v nekaterih kontekstih morala in etika sinonima in sta potemtakem izmenljiva.'