b'\n_START_ARTICLE_\nNikefor I. Carigrajski\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nRojen je bil v Konstantinoplu kot sin zelo vernih ikonodulov Teodorja in Evdokije. O\xc4\x8de je bil eden od sekretarjev cesarja Konstantina V. Kot gore\xc4\x8d prista\xc5\xa1 \xc4\x8da\xc5\xa1\xc4\x8denja svetih podob in podpornik ikonodulov je bil bi\xc4\x8dan in pregnan v Nikejo. Nikifor je po njem nasledil svoje versko prepri\xc4\x8danje, a je kljub temu vstopil v cesarsko slu\xc5\xbebo, postal sekretar kabineta in se kot dr\xc5\xbeavni poobla\xc5\xa1\xc4\x8denec udele\xc5\xbeil cerkvenega zbora leta 787. Po zboru se je umaknil v enega od samostanov, ki jih je sam ustanovil na vzhodni obali Bosporja. V samostanu je bil pribli\xc5\xbeno do leta 802, ko je bil imenovan za upravnika najve\xc4\x8dje ubo\xc5\xbenice v Konstantinoplu._NEWLINE_Po smrti patriarha Tarasija leta 806  je bil kljub temu, da je bil laik, na \xc5\xbeeljo cesarja Nikiforja I. na Veliko no\xc4\x8d 12. aprila 806 izbran za konstantinopelskega patriarha. _NEWLINE_Cesar Nikifor I. je kmalu zatem od\xc5\xa1el na vojni pohod proti Bolgarom in bil v bitki pri Pliski ubit. Nasledil ga je sin Stavrikij, ki je vladal samo dva meseca in umrl. Za njim je pri\xc5\xa1el na prestol cesar Mihael I., katerega je po dveh letih odstavil in pregnal Leon V. Armenec. Patriarh Nikifor je Leonu poslal v podpis Knjigo o pravoslavni veroizpovedi, ki so jo morali podpisati vsi bizantinski cesarji kot nekak\xc5\xa1no prisego, da se bodo dr\xc5\xbeali pravoslavja in ga branili. Cesar je podpis Knjige najprej prelo\xc5\xbeil do kronanja, potem pa je tudi po kronanju ni hotel podpisati. Kmalu zatem se je izkazalo, da je ikonoklast. Patriarh ga je posku\xc5\xa1al pregovoriti in vrniti k pravoslavju, vendar mu ni uspelo._NEWLINE_Leta 815 ga je Leon V. odstavil in na sinodi v Konstantinoplu na njegovo mesto imenoval ikonoklasta Teodota I.. Nikiforja je izgnal na otok Prokonis v samostan sv Agate in nato v samostan sv. Teodorja, kjer je v rev\xc5\xa1\xc4\x8dini \xc5\xbeivel trinajst let. Od tod je vodil pisno polemiko o razlogih nasprotovanja ikonodulov sinodi leta 815. Ob menjavi cesarjev leta 820 je bil med kandidati za konstantinopelskega patriarha in kon\xc4\x8dno dobil obljubo o strpnosti. _NEWLINE_Umrl je kot globoko spo\xc5\xa1tovan spovednik v samostanu sv. Teodorja. Njegove posmrtne ostanke je patriarh Metod 13. marca 847 sve\xc4\x8dano prenesel v Konstantinopel in jih pokopal v cerkvi Svetih apostolov. Njegov god slavita 13. marca Gr\xc5\xa1ka pravoslavna in Rimskokatoli\xc5\xa1ka cerkev. Grki slavijo tudi 2. junija na dan njegove smrti.'