b"\n_START_ARTICLE_\nPalestina\n_START_PARAGRAPH_\nPalestina je deloma priznana dr\xc5\xbeava na Bli\xc5\xbenjem vzhodu.\n_START_SECTION_\nEtimologija\n_START_PARAGRAPH_\nIzraz ''Peleset'' (preveden iz hieroglifov kot P-r-s-t)je na voljo v petih napisih, ki se nana\xc5\xa1ajo na sosednje ljudi ali de\xc5\xbeele, ki se za\xc4\x8dnejo pribli\xc5\xbeno leta 1150 pr. n. \xc5\xa1t. med Dvajseto dinastijo Egipta. Prva znana omemba je v templju v Medinet Habu-ju, ki se nana\xc5\xa1a na Peleset med tistimi, ki so se borili v Egiptu med vladavino Ramzesa III. Zadnja znana omemba pa je 300 let kasneje na Padiisetinem kipu. Niti egiptovski niti asirski viri niso zagotavljali jasne regionalne meje za ta izraz._NEWLINE_Prva jasna uporaba izraza Palestina, ki se nana\xc5\xa1a na celotno obmo\xc4\x8dje med Fenicijo in Egiptom je bila v 5. stoletju pr. n. \xc5\xa1t. Anti\xc4\x8dne Gr\xc4\x8dije, ko je Herodot pisal o 'okraju Sirije, imenovan Palestina' \xc2\xa0v Historijah, ki je vklju\xc4\x8devala Judovske vi\xc5\xa1avje in Jordansko dolino. Aristotel je pribli\xc5\xbeno stoletje kasneje uporabil podobno definicijo za regijo v Meteorologiji, v katero je vklju\xc4\x8dil Mrtvo morje. Kasneje so gr\xc5\xa1ki pisatelji, kot npr. Polemon in Pavzanias, uporabljali ta izraz, da bi opisali enako obmo\xc4\x8dje. Kasneje so jim sledili \xc5\xa1e rimski pisatelji kot npr. Ovid, Tibul, Pomponij Mela, Plinij starej\xc5\xa1i, Dion Zlatousti, Statij, Plutarh kot tudi rimsko judovska pisatelja Philo iz Aleksandrije in Jo\xc5\xbeef Flavij. Izraz je bil prvi\xc4\x8d uporabljen za ozna\xc4\x8devanje uradne province pribli\xc5\xbeno leta 135 n. \xc5\xa1t. , ko so rimske oblasti po zatiranju Bar Kohbove vstaje kombinirale Judejo z Galilejo in Paralio, da so ustvarile ''Sirijo Palaestino''. Obstajajo posredni dokazi, ki povezujejo Hadrijana s spremembo imena, vendar natan\xc4\x8den datum ni nedvomen in trditve nekaterih u\xc4\x8denjakov, da je bila sprememba imena namenjena ''za dokon\xc4\x8danje disociacije z Judejo'', sporne._NEWLINE_Izraz je splo\xc5\xa1no sprejet kot prevod svetopisemskega imena Peleshet (\xd7\xa4\xd7\x9c\xd7\xa9\xd7\xaa P\xc9\x99l\xc3\xa9sheth, obi\xc4\x8dajno transliteriran kot Philistia). Izraz in njegovi derivati so uporabljeni ve\xc4\x8d kot 250-krat v Masoreti\xc4\x8dno\xe2\x80\x93izpeljanih razli\xc4\x8dicah hebrejske Biblije, katere 10 uporab je v Tori z nedefiniranimi mejami, in skoraj 200 preostalih referenc je v Knjigi Sodnikov in Knjigi Samuela. Izraz je redko uporabljen v Septugianti, ki se uporablja za transliteracijo de\xc5\xbeele Phylistieim, ki se razlikuje od sodobnega gr\xc5\xa1kega imena Palaist\xc3\xadn\xc4\x93._NEWLINE_Septugianta je namesto tega skozi Knjigo Sodnikov in Knjigo Samuela uporabljala izraz ''allophuloi'' (gr. ''tujstvo''), kot da je izraz ''Filistejci'' bil interpretiran da pomeni ''ne-Izraelci Obljubljene de\xc5\xbeele'', ko je bil uporabljen v kontekstu Samsona, Saula in Davida. Rabinski viri razlagajo, da so ti ljudje bili druga\xc4\x8dni od Filistejcev Knjige Geneze._NEWLINE_V bizantinskem obdobju je bila regija Palestine znotraj Sirije Palaestine razdeljena na Palaestino Primo in Palaestino Secundo, in obmo\xc4\x8dje de\xc5\xbeele vklju\xc4\x8dno z Negevom in Sinajem je postalo Palaestina Salutaris. Po muslimanskem osvajanju so bila krajevna imena, ki so bila v uporabi Bizantinske administracije na splo\xc5\xa1no \xc5\xa1e naprej uporabljena v arab\xc5\xa1\xc4\x8dini. Raba imena ''Palestina'' je postala obi\xc4\x8dajna v zgodnji novi angle\xc5\xa1\xc4\x8dini in je bila o\xc5\xbeivljena kot uradno ime kraja z britanskega mandata za Palestino._NEWLINE_Nekateri drugi izrazi, ki so bili uporabljeni, da se nana\xc5\xa1ajo na vse ali del te zemlje vklju\xc4\x8dujejo Kanaan, de\xc5\xbeelo Izrael, Ve\xc4\x8djo Sirijo, Sveto de\xc5\xbeelo, Judejsko provinco, Judejo, Kele-Sirijo, Kraljestvo Izrael, Kraljestvo Jeruzalem, Sion, Retenu (anti\xc4\x8dni Egipt), ju\xc5\xbeno Sirijo, ju\xc5\xbeni Levant in Sirijo Palaestino.\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nPalestina je bila oznaka za ju\xc5\xbeni del de\xc5\xbeele Kanaan. V 2. tiso\xc4\x8dletju pr. n. \xc5\xa1t. so se tja iz sosednjih pu\xc5\xa1\xc4\x8davskih obmo\xc4\x8dij priselili semitski Hebrejci. Ljudstvo Hebrejcev so sestavljali izraelski in judovski rodovi. Izraelski so se naselili na severu, judovski pa na jugu. O priseljevanju Hebrejcev govori tudi Sveto pismo._NEWLINE_Zaradi su\xc5\xa1e in lakote se je del hebrejskega prebivalstva v 17. stoletju pr. n. \xc5\xa1t. preselil v Egipt z vdorom Hiksov. Iz Egipta jih je Mojzes v 13. stoletju pr. n. \xc5\xa1t. pripeljal nazaj v obljubljeno de\xc5\xbeelo, Palestino. Ljudstvu je dal tudi prve zakone, Deset bo\xc5\xbejih zapovedi ali Dekalog. Pisane so bile pod vplivom Hamurabijevega zakonika, bile pa so osnova Mojzesove zakonodaje. Tako so se Hebrejci ponovno naselili v de\xc5\xbeeli, ki jim jo je obljubil bog Jahve, s katerim sta zavezo sklenila Abraham in Mojzes.\n_START_SECTION_\nDoba sodnikov\n_START_PARAGRAPH_\nPo prihodu iz Egipta so Hebrejci \xc5\xa1e \xc5\xbeiveli v rodovno-plemenski dru\xc5\xbebi. Izrael, zveza dvanajstih zdru\xc5\xbeenih plemen, je temeljila na monoteisti\xc4\x8dni veri v boga Jahveja. V nevarnosti so jih vodili sodniki, zmage pa so pripisovali bo\xc5\xbeji pomo\xc4\x8di. Sodniki so razsojali tudi o sporih med ljudmi. Znani sodniki so bili: Samson, Debora in Samuel.\n_START_SECTION_\nKraljestvo Izrael\n_START_PARAGRAPH_\nZaradi Filistejcev, ki so ogro\xc5\xbeali Izrael, so izvolili prvega kralja Savla. Njegovi boji s Filistejci niso bili uspe\xc5\xa1ni in v eni izmed bitk je padel tudi sam. Nasledil ga je kralj David (1012-964 pr. n. \xc5\xa1t.), ki je uspel poraziti Filistejce in zavzel mesto Jeruzalem, ki ga je razglasil za svojo prestolnico. Kralj David je tako ustanovitelj enotnega kraljestva Izrael, ker je podredil tudi vse izraelske in judovske rodove. Kraljestvo je do\xc5\xbeivelo najve\xc4\x8dji razcvet v \xc4\x8dasu vladanja njegovega sina Salomona (964-926 pr. n. \xc5\xa1t.). V Jeruzalemu je zgradil ve\xc4\x8d pala\xc4\x8d, na gri\xc4\x8du Sionu pa tempelj, posve\xc4\x8den bogu Jahveju. Pospe\xc5\xa1eval je predelavo brona, v Rde\xc4\x8dem morju pa je zgradil trgovsko mornarico. Velike dobi\xc4\x8dke mu je prina\xc5\xa1ala trgovina. Slovel je po svojem bogastvu in modrosti.\n_START_SECTION_\nRazpad kraljestva\n_START_PARAGRAPH_\nPo Salomonovi smrti je kraljestvo razpadlo na kraljestvo Juda na jugu z glavnim mestom Jeruzalemom in na kraljestvo Izrael na severu z glavnim mestom Samarijo. Kraljestvo Izrael so leta 722 pr. n. \xc5\xa1t. osvojili Asirci, kraljestvo Juda pa 587 pr. n. \xc5\xa1t. Babilonci z Nebukadnezarjem II. na \xc4\x8delu. Oboji so prebivalce odpeljali v su\xc5\xbeenjstvo, iz katerega jih je re\xc5\xa1il perzijski kralj Kir."