b'\n_START_ARTICLE_\nWarburgova hipoteza\n_START_PARAGRAPH_\nWarburgova hipoteza, ki jo je leta 1924 predstavil Nobelov nagrajenec Otto Warburg, predvideva, da naj bi bil glavni vzrok za nastanek rakastih obolenj preklop pri nastajanja energije v obliki adenozin trifosfata (ATP) iz aerobne kemiosmotske sklopitve v anaerobno glikolizo. Po tej hipotezi naj bi se rak obravnavalo kot disfunkcijo mitohondrijev oz. naj bi bil posledica zavrtega celi\xc4\x8dnega dihanja. Temeljna razlika med normalno in rakavo celico naj bi torej bilo razli\xc4\x8dno razmerje med glikolizo in aerobno respiracijo, kar je znano kot Warburgov u\xc4\x8dinek._NEWLINE_Danes je znano, da rakasta obolenja nastanejo zaradi mutacij ali pove\xc4\x8danega izra\xc5\xbeanja proto-onkogenov v procesu, imenovanem maligna transformacija, katere posledica je nenadzorovana rast in delitev celic. Opa\xc5\xbeene presnovne razlike naj bi bile po vsej verjetnosti prilagoditev rakavih celic na hitro proliferacijo celic in s tem na pomanjkanje potrebnih hranil in kisika (hipoksijo)._NEWLINE_Koncept preusmeritve nastajanja energije iz aerobnega na anaeroben na\xc4\x8din z glikolizo je torej postal na splo\xc5\xa1no sprejet, kljub temu, da to ni glavni vzrok za nastanek raka, pa\xc4\x8d pa eden od mehanizmov razvoja tega obolenja. Poleg tega je dandanes glikoliza v rakavih celicah osnova za pozitronsko emisijsko tomografijo (PET), pri kateri se preiskovancu vbrizga 2-fluoro-2-deoksi-D-glukozo (F-18), radioaktivni ozna\xc4\x8devalec, za odkrivanje oz. diagnosticiranje rakastega obolenja.'