b'\n_START_ARTICLE_\nFrank Boucher\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nFrank Boucher se je rodil leta 1901 v Ottawi kot najmlaj\xc5\xa1i sin v deset\xc4\x8dlanski dru\xc5\xbeini Toma Boucherja in Annie Carroll, imel je pet bratov in dve sestri. Njegov dedek po o\xc4\x8detovi strani, Antoine Boucher, je bil Francoz, medtem ko so bili ostali njegovi stari star\xc5\xa1i irskega porekla. Bratje Billy, Bob, George in Joe so prav tako postali profesionalni hokejisti. Imel je \xc5\xa1e dva brata, Carrolla in Josepha, in dve sestri, Irene in Lily. Dru\xc5\xbeina je prebivala v \xc4\x8detrti Ottawe po imenu New Edinburgh.\n_START_SECTION_\nMladost\n_START_PARAGRAPH_\nNekaj \xc5\xa1portnega talenta je podedoval od o\xc4\x8deta Toma, ki je igral ragbi za Ottawa Rough Riders in z njimi osvojil ve\xc4\x8d kanadskih prvenstev. Njegov soigralec je bil Tom "King" Clancy, ki je bil o\xc4\x8de slavnega hokejista Kinga Clancyja. Boucher je svoj prvi par drsalk dobil za bo\xc5\xbei\xc4\x8d, ko je \xc5\xa1tel 6 let. Drsalki sta imeli po dve rezili, zelo hitro je Frank padel in jih ni ve\xc4\x8d uporabil. Frank je z ostalimi brati igral tekme na odprtih drsali\xc5\xa1\xc4\x8dih, tudi tistem ob reki Rideau in tistem od lokalnega New Edinburgh kluba. Da bi \xc4\x8dlani mo\xc5\xa1tva pla\xc4\x8dali za opremo, so preiskovali sose\xc5\xa1\xc4\x8dino in iskali sponzorje. Tako so neko\xc4\x8d pri\xc5\xa1li tudi v Rideau Hall, kjer je Frank Boucher spoznal Lady Byng. Boucher je obiskoval javno \xc5\xa1olo Crichton Public School, a je pri 13 letih pustil \xc5\xa1olo. V \xc4\x8dasu prve svetovne vojne se je zaposlil v pisarni oddelka za oro\xc5\xbeje zvezne vlade. Po vojni se je pridru\xc5\xbeil kanadski konjeni\xc5\xa1ki policiji (Royal Canadian Mounted Police) in se preselil na zahod.\n_START_SECTION_\nKariera\n_START_PARAGRAPH_\nMedtem ko je bival v Lethbridgu in delal kot konjeni\xc5\xa1ki policaj, je na hokejskih ploskvah zastopal barve lokalnega amaterskega kluba Lethbridge Vets, poleg ostalih neformalnih ekip, sestavljenih iz konjeni\xc5\xa1kih policajev, ki jih je ve\xc4\x8dinoma tudi sam skupaj zbral. Po letu delovnega sta\xc5\xbea v Banffu, Alberta, se je vrnil domov v Ottawo, kjer je za\xc4\x8den\xc5\xa1i s sezono 1921/22 okrepil barve NHL mo\xc5\xa1tva Ottawa Hockey Club. V mo\xc5\xa1tvu se je tudi pridru\xc5\xbeil bratu Georgu. Ker je predtem igral amaterski hokej na ledu na zahodu, so njegove igralske pravice pripadale ligi PCHA. Vseeno so mu dovolili nastopati za Ottawo, pod pogojem da naslednjo sezono prestopi v PCHA mo\xc5\xa1tvo Vancouver Maroons. Po spletu naklju\xc4\x8dij je z Ottawo izpadel v finalu lige NHL, v kateru je moral s soigralci priznati premo\xc4\x8d ekipi Toronto St. Patricks. St. Patricksi so se v finalu Stanleyjevega pokala pomerili prav z Vancouver Maroonsi in pokal tudi osvojili. _NEWLINE_Boucher je naslednjo sezono zares prestopil v Vancouver, kjer je ostal do leta 1926. Maroonsi so se prebili v finale Stanleyjevega pokala 1923, kjer so se pomerili prav z Ottawa Hockey Clubom - in izgubili z 2\xe2\x80\x933 v zmagah. V finalni seriji je za Ottawo igral tudi Frankov brat George. Maroonsi so bili v igri za pokal tudi naslednje leto, a so tedaj izpadli \xc5\xbee en krog kon\xc4\x8dnice prej. Z 2\xe2\x80\x930 so jih namre\xc4\x8d v seriji, ki je dolo\xc4\x8dila potnika v finale Stanleyjevega pokala, premagali hokejisti Montreal Canadiens. Na prvi tekmi je Montreal slavil s 3\xe2\x80\x932 z odlo\xc4\x8dilnim zadetkom Frankovega brata Billyja. Na drugi tekmi je nato Vancouver povedel prek Franka, a je na drugi strani z dvema zadetkoma odgovoril Billy in s tem Montrealu prinesel zmago 2\xe2\x80\x931 in napredovanje v finale. _NEWLINE_Leta 1924 se je liga PCHA zdru\xc5\xbeila z ligo Western Canada Hockey League (WCHL), ki se je nato po enem letu preimenovala v Western Hockey League (WHL). Leta 1926 je WHL dokon\xc4\x8dno razpadla, tako da so Boucherjeve igralske pravice prodali v NHL klub Boston Bruins. Za Bruinse ni naposled nikoli zaigral, saj se je zanj zagrel eden od vodilnih mo\xc5\xbe pri New York Rangersih, Conn Smythe. Smythe je Bostonu za Boucherja pla\xc4\x8dal 1500 dolarjev. To je storil po nasvetu Billa Cooka, ki je predhodno enako kot Boucher igral na zahodu.  Cook in Boucher sta tako v premierni sezoni kluba postala soigralca pri Rangersih._NEWLINE_Boucher je v New Yorku ostal vse do svoje igralske upokojitve v sezoni 1937/38. Uveljavil se je predvsem kot \xc4\x8dlan udarne napadalne linije, ki sta jo tvorila \xc5\xa1e brata Bill in Bun Cook. Skupaj so Rangerse povedli do Stanleyjevega pokala v letih 1928 in 1933, v finale pa so se uvrstili \xc5\xa1e leta 1932._NEWLINE_Frank se pri Rangersih ni izkazal samo kot odli\xc4\x8den napadalec, temve\xc4\x8d tudi kot eden od najbolj uglajenih hokejistov svojega \xc4\x8dasa. Lady Byng, \xc5\xbeena kanadskega generalnega guvernerja viskonta Bynga, je leta 1924 podarila ligi NHL pokal, ki so ga odtlej podeljevali\xc2\xa0\xc2\xbbnajbolj uglejenemu igralcu lige.\xc2\xab\xc2\xa0Boucher je tako med svojim 8-letnim igralskim sta\xc5\xbeem v New Yorku nagrado osvojil kar 7-krat. Lady Byng je bila nad Boucherjem celo tako navdu\xc5\xa1ena, da mu je pokal prepustila kar v trajno last, ligi pa je za potrebe vsakoletnega podeljevanja podarila nov pokal._NEWLINE_Rangersi so Boucherja najeli, da je prevzel trenersko mesto pri New York Rovers, ni\xc5\xbejeliga\xc5\xa1kem mo\xc5\xa1tvu, ki je tako kot Rangersi nastopalo v dvorani Madison Square Garden. Trenerski sta\xc5\xbe pri Roversih je slu\xc5\xbeil v prvi vrsti kot preizkus za morebitni Boucherjev prevzem trenerskega mesta Rangersih. Pred sezono 1939/40 se je nato trener Rangersov Lester Patrick odlo\xc4\x8dil za umik iz trenerskih voda. Za svojega naslednika je izbral prav Boucherja, ki je mo\xc5\xa1tvo povedel \xc5\xa1e do tretjega Stanleyjevega pokala. V finalu 1940 so Rangersi s 4\xe2\x80\x932 v zmagah porazili ekipo Toronto Maple Leafs. Isto\xc4\x8dasno so uspeli klubski funkcionarji popla\xc4\x8dati hipoteko na dvorani Madison Square Garden in v znak zadovoljstva ob uspe\xc5\xa1no opravljenem delu so hipoteko simboli\xc4\x8dno za\xc5\xbegali v \xc4\x8da\xc5\xa1i Stanleyjevega pokala. Mnogi vra\xc5\xbeeverni hokejski poznavalci tako danes trdijo, da so tedaj Rangersi oskrunili najbolj sveti predmet hokeja na ledu in da so si s tem nase nakopali t. i.\xc2\xa0\xc2\xbburok leta 1940,\xc2\xab\xc2\xa0zaradi katerega naj ne bi osvojili svojega naslednjega Stanleyjevega pokala vse do leta 1994. S tem je klub potreboval celih 68 sezon, da brez aktivnega Boucherjevega udejstvovanja osvoji Stanleyjev pokal._NEWLINE_Boucher je ekipo v sezoni 1941/42 povedel do 1. mesta po rednem delu. Prvi tekmec Rangersov v kon\xc4\x8dnici so tako postali hokejisti mo\xc5\xa1tva Toronto Maple Leafs, ki je slavilo napredovanje v finale s 4\xe2\x80\x932 v zmagah. Po tistem so Rangersi postali \xc5\xbertev druge svetovne vojne, zaradi katere so \xc5\xa1tevilne obetavne hokejiste vpoklicali v vojsko. Klub je tako padel v hudo krizo in v sezoni 1943/44 je celo Boucher vnovi\xc4\x8d obul drsalke in pomagal svojim varovancem tudi na ledu. Na 15 tekmah je zbral 14 to\xc4\x8dk, kar vseeno ni pomagalo, saj so Rangersi sezono prepri\xc4\x8dljivo kon\xc4\x8dali na zadnjem mestu lestvice, s 6 zmagami iz 50 tekem. Od 1940 do 1972 se je celo klub v finale Stanleyjevega pokala uvrstil le enkrat._NEWLINE_Boucher se je v zgodovino zapisal kot \xc4\x8dlovek, ki je v hokej na ledu pripeljal filozofijo dveh vratarjev. V sezoni 1945/46 je imel namre\xc4\x8d pod svojim okriljem Charlieja Raynerja in Jima Henryja, ki ju je redno menjal, tako da je vsak od njiju branil eno tekmo. Kasneje je \xc5\xa1el Boucher \xc5\xa1e dlje in je Raynerja in Henryja menjal vsake \xc5\xa1tiri do \xc5\xa1est minut, s \xc4\x8dimer je dokazal smiselnost uporabe dveh vratarjev._NEWLINE_Ko se je Lester Patrick leta 1946 upokojil, je Boucher prevzel njegovo mesto generalnega mened\xc5\xbeerja, s \xc4\x8dimer je opravljal dve funkciji - generalnega mened\xc5\xbeerja in trenerja - hkrati. Pri tem je bil dokaj uspe\xc5\xa1en, saj je na krilih novih pridobitev ekipe - Buddyja O\'Connorja in Franka Eddollsa - Rangerse v sezoni 1947/48 spravil v kon\xc4\x8dnico. Po koncu sezone se je odpovedal trenerski funkciji, da bi se \xc4\x8dim bolj osredoto\xc4\x8dil na delo generalnega mened\xc5\xbeerja. Mesto glavnega trenerja je tako pripadlo njegovemu biv\xc5\xa1emu soigralcu in sinu Lesterja Patricka, Lynnu Patricku. Slednji je Rangerse leta 1950 skoraj povedel do Stanleyjevega pokala, s \xc4\x8dimer je upravi\xc4\x8dil Boucherjevo zaupanje vanj. Zgodba o njunem sodelovanju ni dolgo trajala. Ekipa se je namre\xc4\x8d starala in ni ve\xc4\x8d dosegala starih uspehov, tako da je Lynn Patrick odstopil ter prevzel trenersko mesto pri Boston Bruinsih. Za njim sta na trenersko klop stopila Neil Colville in Bill Cook, oba Boucherjeva biv\xc5\xa1a soigralca, a se nobeden od njiju ni posebej proslavil. Oba sta tako ostala brez uvrstitve v kon\xc4\x8dnico in lastnik kluba John Kilpatrick je \xc5\xbee resno premi\xc5\xa1ljeval o zamenjavi generalnega mened\xc5\xbeerja, a si je naposled premislil._NEWLINE_Boucher se je v sezoni 1953/54 vrnil na trenersko klop Rangersov, a mo\xc5\xa1tva ni uspel povesti v kon\xc4\x8dnico. V naslednji sezoni je tako najel Muzza Patricka, \xc5\xa1e enega sina Lesterja Patricka in prav tako svojega biv\xc5\xa1ega soigralca. Tudi Muzz Patrick se kot trener ni zadovoljivo obnesel, ekipa je zmagala le na 17 tekmah in je tako \xc5\xa1e enkrat ve\xc4\x8d zgre\xc5\xa1ila kon\xc4\x8dnico. Kilpatrick se je nato v lu\xc4\x8di dogodkov z Boucherjem odkrito pogovoril in mu izrazil svoje mnenje, da meni, da ne more kluba voditi in obenem nizati razultatske uspehe. Boucherju je tako priporo\xc4\x8dil, da odstopi z mesta generalnega mened\xc5\xbeerja. Boucher je o tem priporo\xc4\x8dilu temeljito premislil in pri\xc5\xa1el do zaklju\xc4\x8dka, da raje sam odstopi, kot da bi ga odpustili. Kmalu zatem je natipkal svojo odpoved in jo predal Kilpatricku._NEWLINE_Boucherja so leta 1958 sprejeli v Hokejski hram slavnih lige NHL. Leta 1998 ga je hokejski \xc4\x8dasnik The Hockey News uvrstil na 61. mesto svoje lestvice 100 najve\xc4\x8djih hokejistov vseh \xc4\x8dasov. Njegov dres s \xc5\xa1tevilko 7 danes visi pod stropom dvorane Madison Square Garden, \xc4\x8detudi so dres upokojili za Roda Gilberta, ki je prav tako nosil dres s \xc5\xa1tevilko 7. \xc4\x8ceprav so navija\xc4\x8di bolj proslavili prispevka klubu s strani Gilberta ali Marka Messierja, pa Boucher zavoljo statusa zvezdnika, ki je kot igralec s klubom osvojil dva Stanleyjeva pokala, kot trener pa \xc5\xa1e enega, morebiti velja celo za najvidnej\xc5\xa1o osebnost v klubski zgodovini._NEWLINE_Leta 1974 je izdal knjigo z naslovom When the Rangers Were Young, v kateri je opisal svoje izku\xc5\xa1nje s takratnimi broadwayskimi modrosraj\xc4\x8dniki. S tem je \xc5\xa1e zadnji\xc4\x8d v \xc5\xbeivljenju ob\xc4\x8dutil slavo in pozornost javnosti. Za rakom je umrl 12. decembra 1977 v mestu Kemptville, Ontario, v bli\xc5\xbeini Ottawe. Star je bil 76 let.'