b'\n_START_ARTICLE_\n25. pehotna divizija (ZDA)\n_START_SECTION_\nUstanovitev\n_START_PARAGRAPH_\n25. pehotna divizija je bila ustanovljena 1. oktobra 1941 v Schofield Barracks (Havaji) z razpustitivijo Havajske divizije. Havajska divizija je branila Havaje od leta 1921, nakar je bila 1941 razpu\xc5\xa1\xc4\x8dena in iz njenih enot so ustanovili 24. in 25. pehotno divizijo, ki je danes neaktivna._NEWLINE_25. divizija je dobila 27. in 35. pehotni polk ter 8. poljski artilerijski polk iz sestave razformirane divizije. Da bi divizija dosegla zahtevano \xc5\xa1tevilo 3 polkov, so ji dodelili 298. pehotni polk Havajske nacionalne garde.\n_START_SECTION_\nDruga svetovna vojna\n_START_PARAGRAPH_\nKomaj dva meseca po nastanku divizije je Japonski imperij 7. decembra napadel Pearl Harbor in tako se je pri\xc4\x8dela druga svetovna vojna tudi za ZDA in s tem tudi za novoustanovljeno 25. divizijo; napadajo\xc4\x8da letala so napadla tudi divizijske objekte na otoku Oahu. 25. in njena sestrska 24. divizija sta bili tako prvi ameri\xc5\xa1ki diviziji, ki sta do\xc5\xbeiveli boj v drugi svetovni vojni. Divizija je takoj zasedla dodeljene obrambne sektorje na ju\xc5\xbenih in vzhodnih obalah otoka, pripravljena, da ga obrani pred morebitnim japonskim izkrcanjem; nato je bila preme\xc5\xa1\xc4\x8dena na Pearl Harbor in Honolulu z isto nalogo. 3. avgusta 1942 je bil 298. pehotni polk zamenjan z 161. pehotnim polkom Washingtonske nacionalne garde, ki je bil na poti na Filipine, ko so Japonci napadli in so ga zato preusmerili na Havaje. Razlog za zamenjavo je bil ta, da je bilo veliko pripadnikov 298. polka japonskega porekla, zato jim niso zaupali, da se bodo borili proti svojim rojakom (pozneje so iz njih organizirali 100. pehotni bataljon, ki se je izkazal v Evropi)._NEWLINE_Branjenje otokov je opravljala do novembra 1942, ko je divizija opravila obse\xc5\xbeno urjenje d\xc5\xbeungelskega in amfibijskega bojevanja, nakar so se za\xc4\x8deli 25. novembra 1942 preme\xc5\xa1\xc4\x8dati na Salomonove otoke, kjer so zamenjali 1. marinsko divizijo v bli\xc5\xbeini Henderson Fielda; zdaj so delovali v sestavi 14. korpusa._NEWLINE_Bitka za Guadalcanal je bila prva ve\xc4\x8dja kampanja divizije in s tem tudi celotnih Oboro\xc5\xbeenih sil ZDA. Divizija se je na Guadalcanal za\xc4\x8dela izkrcavati 17. decembra pri reki Tenaru. 7. januarja istega leta se je za\xc4\x8dela ofenziva proti japonskim branilcem; divizija je nastopila \xc5\xa1ele 10. januarja. Sodelovala je pri zavzetju Kokumbone in uni\xc4\x8denju japonskih oboro\xc5\xbenih sil okoli gore Austen. Zaradi nevarnosti ve\xc4\x8djih sovra\xc5\xbenikovih protinapadov se je ofenziva za\xc4\x8dasno ustavila, nakar so divizijske enote zamenjale ogro\xc5\xbeen 147. pehotni polk in za\xc4\x8dele prodirati proti Cape Esperance. Ko so se ameri\xc5\xa1ke enote sre\xc4\x8dale v bli\xc5\xbeini polotoka, je sovra\xc5\xbenik kapituliral. V d\xc5\xbeungli, kjer je mrgolelo tropskih bolezni in odlo\xc4\x8dnih, zagrizenih sovra\xc5\xbenikov, je divizija do 5. februarja 1943 izpolnila svoje cilje in to tako hitro, da je dobila vzdevek \xc2\xbbTropska strela\xc2\xab. Divizija je kot garnizijska enota ostala na otoku do 21. julija._NEWLINE_Tega dne, 21. julij 1943, so divizijske prednje enote pristale na Mundi (Nova Georgija). Divizijski 35. pehotni polk v sestavi Severne pristajalne sile je sodeloval pri zavzetju Vella Lavelli; boj je trajal od 15. avgusta do 15. septembra (organiziran odpor na Novi Georgiji se je kon\xc4\x8dal 25. avgusta). Isto\xc4\x8dasno so ostale divizijske enote pristale na drugem delu otoka, zavzele Zieto, se v 19 dneh prebile skozi d\xc5\xbeunglo in zavzele zaliv Bairoko ter tako osvobodile ves otok. 24. septembra so o\xc4\x8distili otok Arundel in 6. oktobra \xc5\xa1e otok Kolombangara s pomembnim letali\xc5\xa1\xc4\x8dem Villa. KOV ZDA je 25. septembra 1944 potrdila divizijski na\xc5\xa1itek (rde\xc4\x8d in rumen taro list, ki predstavljata havajski izvor divizije in strela, ki ponazarja vzdevek)._NEWLINE_Do 22. oktobra 1943 se je celotna divizija umaknila iz fronte na zaslu\xc5\xbeen po\xc4\x8ditek in popolnitev in to na Novo Zelandijo; zadnji divizijski elementi so prispeli 5. decembra. Med 3. februarjem in 14. marcem 1944 je bila celotna divizija preme\xc5\xa1\xc4\x8dena na Novo Kaledonijo, kjer se je pripravljala na naslednjo operacijo._NEWLINE_11. januarja 1945 so bili v sestavi 6. armade poslani na Filipine, da jih osvobodijo. Divizija je pristala pri San Fabijanu na otoku Luzon; dodeljena je bila 1. korpusu kot njeno levo krilo in 16. januarja je pri\xc4\x8dela z ofenzivo, da o\xc4\x8disti osrednji del otoka (luzonsko osrednjo planoto) in pomembno avtocesto \xc5\xa1t. 5 do prestolnice Manile. 17. januarja se je divizija spopadla z Japonci pri Binalonanu. Prodirajo\xc4\x8d \xc4\x8dez ri\xc5\xbeeva polja je zavzela Umingan, Lupao in San Jose in isto\xc4\x8dasno uni\xc4\x8dila velik del japonskih oklepnih enot. Divizija se je 21. februarja za\xc4\x8dela prebijati skozi gorovje Caraballo, tako da je napadla in osvojila en vrh za drugim (Digdig, Putlan in Kapintalan); 13. maja 1945 pa je zasedla klju\xc4\x8dni prelaz Balete. 27. maja je zavzela tudi Santa Fe ter tako \xc2\xbbodprla vrata\xc2\xab\xc2\xa0v dolino Cagajan. Nato je \xc5\xa1e do 25. junija sodelovala pri \xc4\x8di\xc5\xa1\xc4\x8denju osvobojenega ozemlja. Svojo nalogo pri osvobajanju Filipinov je izpolnila po 165 dneh nenehnega bojevanja 30. junija 1945. Od vseh divizij v sestavi 6. armade je prav 25. imela najve\xc4\x8d izgub med celotno kampanjo, kar ka\xc5\xbee, da so ji zaupali izvr\xc5\xa1evanje najte\xc5\xbejih nalog._NEWLINE_30. junija 1945 je bila prestavljena v rezervo blizu Tarlaca, kjer se je urila za na\xc4\x8drtovano invazijo na Japonsko, kamor bi morala odpluti 20. septembra, a je Japonska prej kapitulirala._NEWLINE_Med drugo svetovno vojno je divizija sodelovala v 4 kampanjah in 6 pripadnikov divizije je prejelo medaljo \xc4\x8dasti za njihove zasluge.\n_START_SECTION_\nZasedba in hladna vojna\n_START_PARAGRAPH_\nPozno septembra 1945 so divizijo poslali na Japonsko, da opravlja zasedbene naloge na otoku Hon\xc5\xa1u s \xc5\xa1tabom v mestu Nagoja. Na Japonsko je prispela v za\xc4\x8detku oktobra. Takoj je pri\xc4\x8dela z razoro\xc5\xbeitvijo vseh japonskih oboro\xc5\xbeenih sil v okolici in uni\xc4\x8devanjem zase\xc5\xbeene voja\xc5\xa1ke opreme._NEWLINE_1. novembra 1945 so deaktivirali 161. pehotni polk, ki ga je zamenjal 4. pehotni polk. V za\xc4\x8detku januarja 1946 se je pove\xc4\x8dalo obmo\xc4\x8dje delovanja na obmo\xc4\x8dje na novo deaktiviranih 33. in 98. pehotne divizije. Isto\xc4\x8dasno se je preselila v Osako. V Osaki sta 27. pehotni in 8. poljski artilerijski polk  \xc2\xbbposvojila\xc2\xab\xc2\xa0otro\xc5\xa1ko siroti\xc5\xa1nico in si prislu\xc5\xbeila velik svetovni sloves._NEWLINE_V \xc4\x8dasu zasedbe je 4. pehotni polk organiziral 300 skupin, ki so sodelovale pri cepljenju japonskih civilistov._NEWLINE_1. februarja 1947 je 24. pehotni polk zamenjal 4. pehotni polk. Oba druga, 27. in 35. pehotna polka, sta imela le dva bataljona, poljski artilerijski bataljoni le dve dejavni bateriji in tankovski bataljon le eno \xc4\x8deto lahkih tankov zaradi slabega japonskega cestnega omre\xc5\xbeja.\n_START_SECTION_\nKorejska vojna\n_START_PARAGRAPH_\nPo stopnjevanju napetosti med obema Korejama, je 25. januarja 1950 Severna Koreja spro\xc5\xbeila invazijo na ju\xc5\xbeno sosedo. Divizije Kopenske vojske ZDA, nastanjene na Japonskem, so hitro poslali v Ju\xc5\xbeno Korejo, da zaustavijo komunisti\xc4\x8dni napad. 25. pehotna divizija je 5. julija 1950 dobila ukaz za premik. Do srede julija je bila divizija popolno opremljena in pripravljena na sre\xc4\x8danje s sovra\xc5\xbenikom. 20. julija 1950 je 3. bataljon 24. pehotnega polka do\xc5\xbeivel prvo bojno akcijo, ko je napadel in uni\xc4\x8dil utrjeno cestno kri\xc5\xbei\xc5\xa1\xc4\x8de pri Je\xc4\x8donu; prav ta akcija je bila tudi prvo pomembnej\xc5\xa1e ameri\xc5\xa1ko ponovno zavzetje izgubljenega ozemlja v celotni korejski vojni. Divizija je bila izpostavljena hudim pritiskom in je bila prisiljena se umakniti v pusanski perimeter. 8. septembra 1950 so zaustavili severnokorejski napad._NEWLINE_Divizija je bila pomemben dejavnik pri preboju iz pusanskega perimetra in posledi\xc4\x8dnega sre\xc4\x8danja z 10. korpusom, ki se je izkrcal pri In\xc4\x8donu; sledila je bitka za In\xc4\x8don. Oboro\xc5\xbeene sile OZN so dosegle 38. vzporednik in v procesu uni\xc4\x8dile vse severnokorejske voja\xc5\xa1ke enote. Po pre\xc4\x8dkanju vzporednika, v sestavi 8. armade, je divizija vdrla v Severno Korejo._NEWLINE_26. novembra 1950 so Kitajci spro\xc5\xbeili veliko ofenzivo, ki je potisnila sile OZN do 38. poldnevnika, kjer se je fronta ustalila._NEWLINE_Jeseni 1951 je divizija do\xc5\xbeivela nekaj strukturnih sprememb. 1. oktobra je bil 24. pehotni polk deaktiviran in zamenjan s 14. pehotnim polkom \xc2\xbbZlati zmaji\xc2\xab ter 69. poljski artilerijski bataljon je zamenjal 159. poljski artilerijski bataljon. 14. novembra so deaktivirali \xc5\xa1e 755. tankovski bataljon in ga isto\xc4\x8dasno zamenjali z 89. tankovskim bataljonom._NEWLINE_Med majem in julijem 1953 je divizija sodelovala v obrambi Seoula, s \xc4\x8dimer si je prislu\xc5\xbeila \xc5\xa1e drugo ju\xc5\xbenokorejsko predsedni\xc5\xa1ko pohvalo enote._NEWLINE_25. divizija je v korejski vojni sodelovala skupaj 37 mesecev in v vseh 10 kampanjah; v tem \xc4\x8dasu so prejeli 11 predsedni\xc5\xa1kih pohval enote ter 14 pripadnikov je prejelo medaljo \xc4\x8dasti.\n_START_SECTION_\nHladna vojna 2. del\n_START_PARAGRAPH_\nPo 12-letni odsotnosti se je jeseni 1954 divizija vrnila v svoje mati\xc4\x8dno opori\xc5\xa1\xc4\x8de, kjer je prevzela novo dol\xc5\xbenost; postala je strate\xc5\xa1ka rezerva za celotno podro\xc4\x8dje Pacifika in Daljnega vzhoda. Tako je divizija za\xc4\x8dela urjenje na Filipinih, na Tajskem in drugje, kjer je preizku\xc5\xa1ala bojno pripravljenost. Ponovno so za\xc4\x8deli ustanavljati te\xc4\x8daje d\xc5\xbeungelskega in protigverilskega bojevanja na podlagi izku\xc5\xa1enj iz druge svetovne vojne ter pri\xc4\x8dakovanj prihodnjih bojev... S tem je bila 25. pehotna divizija edina izurjena protigverilska enota te velikosti v Kopenski vojski ZDA._NEWLINE_V sklopu z reorganizacijo celotne Kopenske vojske ZDA so reorganizirali divizijske 3 polke v pet bojnih skupin in ji dodali \xc5\xa1e: 3. konjeni\xc5\xa1ki izvidni\xc5\xa1ki eskadron 4. konjeni\xc5\xa1kega polka, 3. oklepni bataljon 69. oklepnega polka (1963 preimenovan v 1. bataljon 69. oklepnega polka) in aviacijsko \xc4\x8deto. Da bi ohranili tradicijo zgodovinskih polkov, je Kopenska vojska ZDA uvedla tudi CARS (Bojni polkovni sistem). Tako so bili 14., 27. in 35. pehotni polk reorganizirani v 1. bojno skupino 14. pehotnega, 2. bojno skupino 19. pehotnega, 2. bojno skupino 21. pehotnega, 1. bojno skupino 27. pehotnega in 1. bojno skupino 35. pehotnega polka. Artilerija in protiletalska obramba sta bili zdru\xc5\xbeeni v 1. bataljon 8. artilerijskega, 2. bataljon 9. artilerijskega, 7. bataljon 11. artilerijskega in 3. bataljon 13. poljskega artilerijskega polka._NEWLINE_Leta 1963 so ponovno reorganizirali divizijo, tako da so ukinili bojne skupine in aktivirali 1., 2. in 3. brigado s 7 bataljoni.\n_START_SECTION_\nVietnamska vojna\n_START_PARAGRAPH_\n3. brigada, 25. pehotna divizija je bil prvi divizijski element, ki je bil pripravljen za vietnamsko vojno. 1. bataljon 14. pehotnega polka je bil preme\xc5\xa1\xc4\x8den k 3. brigadi] kot njen 3. bataljon, prav tako 2. bataljon 9. poljskega artilerijskega polka, ki je izvajal neposredno podporo in trop C 3. bataljona 4. konjeni\xc5\xa1kega polka, ki je predstavljal brigadni izvidni\xc5\xa1ki element. 28. decembra 1965 so deli brigade prispeli v Pleiku v Centralno vietnamsko vi\xc5\xa1avje. Takoj so sodelovali v sklopu operacije Modra svetloba, ki je bila do tedaj najve\xc4\x8dja zra\xc4\x8dnopremi\xc4\x8dna voja\xc5\xa1ka operacija ZDA. 1. bataljon 69. oklepnega polka se je maja 1966 pridru\xc5\xbeil brigadi. Brigada je bila vpletena v boje z severnovietnamskimi enotami vzdol\xc5\xbe kambo\xc5\xa1ke meje in z Vietkongom v provinci Quang Ngai, za kar je celotna divizija prejela Medaljo hrabre enote._NEWLINE_Preostanek divizije je prispel v provinco Cu \xc4\x8ci, severnozahodno od Sajgona, \xc5\xa1ele januarja 1966. Zadnja divizijska enota, ki je pri\xc5\xa1la, je bila 1. brigada in to 29. aprila 1966. Slednja je pred odhodom iz Havajev dobila \xc5\xa1e 4. bataljon 9. pehotnega in 4. bataljon 23. pehotnega polka, saj je bila do tedaj oslabljena. V obdobju med poletjem 1966 in pomladjo 1967 je bila najve\xc4\x8dja divizija v Vietnamu, saj je imela kar \xc5\xa1tiri brigade: 1. in 2. lastni ter 3. brigado 4. pehotne divizije in 196. lahko pehotno brigado. Od septembra do novembra 1966 je sodelovala v operaciji Attleboro, v vojni coni C vzhodno od Tay Ning Citya, ki je bila do takrat najve\xc4\x8dja operacija, ki je privedla do uni\xc4\x8denja 9. vietkongov\xc5\xa1ke divizije. Zgodaj leta 1967 je nato sodelovala \xc5\xa1e v dveh operacijah: Cedar Falls in Junction City._NEWLINE_Aprila 1967 je bila 196. brigada preme\xc5\xa1\xc4\x8dena v \xc4\x8cu Laj k 1. korpusu, tako da je divizija imela le 3 brigade. 1. avgusta istega leta se ji je ponovno pridru\xc5\xbeila 3. brigada, hkrati pa je prevzela kontrolo nad biv\xc5\xa1imi elementi 3. brigade 4. pehotne divizije, 2. bataljonom 12. pehotnega polka, 2. bataljonom (mehaniziranim 22. pehotnega polka in 3. bataljonom 22. pehotnega polka. 2. bataljon 77. poljskega artilerijskega polka je bil dodeljen divizijski artileriji. V zameno je 4. divizija prevzela kontrolo nad enotami, ki so pripadale 3. brigadi razen tropa C in ve\xc4\x8d drugih \xc4\x8det, ki so se pridru\xc5\xbeile diviziji brez osebja in opreme._NEWLINE_Od 1966 do 1970 se je divizija borila severno in zahodno od Sajgona. Med Tet ofenzivo leta 1968 je prepre\xc4\x8dila zavzetje Ton Son Nhuta in sodelovala v obrambi Sajgona._NEWLINE_6. decembra 1970 se je pri\xc4\x8dela divizija umikati iz Vietnama; umik se je kon\xc4\x8dal 20. aprila 1971 z odhodom 2. brigade. V \xc4\x8dasu vietnamske vojne je slu\xc5\xbeila 1.716 bojnih dni v 12 kampanjah in prejela 21 enotnih odlikovanj. 21 pripadnikov divizije je prejelo medaljo \xc4\x8dasti._NEWLINE_6. decembra 1970 je divizija dobila enote deaktivirane 4. brigade, ki so okrepile 1. brigado.\n_START_SECTION_\nHladna vojna 3. del\n_START_PARAGRAPH_\nZa obdobje skoraj dveh let je bila 1. brigada 25. pehotne divizije edina strate\xc5\xa1ka rezerva Kopenske vojske ZDA. Leta 1972 je KOV ZDA ukazala, da se divizija vrne v polno sestavo. 2. brigada 25. pehotne divizije, ki je bila leta 1971 deaktivirana, je bila aktivirana z ostankom divizije, razen 3. brigade 25. pehotne divizije, ki je ostala v deaktiviranem statusu. 29. pehotna brigada (Havajska nacionalna garda) je predstavljala divizijsko enoto za primer dr\xc5\xbeavne nevarnosti. V tem \xc4\x8dasu je bila 25. pehotna divizija edina divizija Kopenske vojske ZDA, ki nikoli ni bila na podro\xc4\x8dju Kontinentalnih ZDA._NEWLINE_V 80. letih 20. stoletja je tako opravljala urjenje po razli\xc4\x8dnih krajih Pacifika in Daljnega vzhoda._NEWLINE_Leta 1985 je bila reorganizirana v popolno lahko pehotno divizijo, tako da bi bila zmo\xc5\xbena tudi zra\xc4\x8dnega transporta. 3. brigada je bila reaktivirana in dodanih je bilo 8 novih pehotnih bataljonov. Konjeni\xc5\xa1ki eskadron je bil reorganiziran v Zra\xc4\x8dnoizvidni\xc5\xa1ki eskadron 9. konjeni\xc5\xa1kega polka. Reorganizacija je bila zaklju\xc4\x8dena 1. oktobra 1986.\n_START_SECTION_\nOperacija Pu\xc5\xa1\xc4\x8davska nevihta\n_START_PARAGRAPH_\nJanuarja 1991 so bili v Saudovo Arabijo preme\xc5\xa1\xc4\x8deni trije vodi iz \xc4\x8det A, B in C 4. bataljona 27. pehotnega polka; ti trije vodi so predstavljali celotno zasedbo 25. pehotne divizije v operaciji Pu\xc5\xa1\xc4\x8davska nevihta._NEWLINE_Sprva so na\xc4\x8drtovali, da bodo vodi predstavljali nadomestne oddelke za druge voja\xc5\xa1ke enote, toda ko so opazili njihovo izjemno znanje pu\xc5\xa1\xc4\x8davskega bojevanja, so postali za\xc5\xa1\xc4\x8ditno-varnostna sila za prednje poveljstvo 3. ameri\xc5\xa1ke armade. V tej vlogi so vodi 26. februarja istega leta sodelovali v napadu proti Kuwait Cityju; varovali so obmo\xc4\x8dje okoli poveljstva in sodelovali v \xc4\x8di\xc5\xa1\xc4\x8denju urbanih naselij ter minskih poljih. Po kon\xc4\x8danem napadu je bil vod \xc4\x8dete A oddvojen od ostalih dve vodov, saj je 1. marca 1991 pospremil generala Schwarzkopfa v Irak na podpis premirja._NEWLINE_Vsi trije vodi so se 20. marca 1991 vrnili v mati\xc4\x8dno opori\xc5\xa1\xc4\x8de Schofield Barracks, ne da bi utrpeli kakr\xc5\xa1nekoli izgube v celotni voja\xc5\xa1ki operaciji.\n_START_SECTION_\nMirovne operacije\n_START_PARAGRAPH_\nOd januarja do junija 1995 je 4.000 pripadnikov divizije (2. in 3. brigada divizije) sodelovalo v operaciji Uphold Democracy na Haitiju. Divizijski \xc5\xa1tab je slu\xc5\xbeil kot \xc5\xa1tab multinacionalnih sil 27 dr\xc5\xbeav. \xc4\x8ceprav se je misija uradno kon\xc4\x8dala \xc5\xbee marca 1995, je zadnji kontingent zapustil otok \xc5\xa1ele junija._NEWLINE_V \xc4\x8dasu te mirovne operacije je bila 1. brigada 25. pehotne divizije deaktivirana na Havajih in reaktivirana v Fort Lewis (Washington) brez osebja in opreme; brigada je vseeno ostala pod poveljstvom divizije kot oddvojeni element. Neaktivna 1. brigada 7. (lahke) pehotne divizije je bila preimenovana kot nova 1. brigada 25. pehotne divizije. Prav tako se je vrnil v sestavo 24. pehotni polk._NEWLINE_Aprila 2002 je bilo 1.000 pripadnikov divizije poslanih v Bosno in Hercegovino v sklopu SFORjeve misije XI; v tem \xc4\x8dasu so delovali v sestavi Task Force Eagle. To je bila tudi prva divizijska misija na evropskih tleh. Tu so ostali do septembra istega leta; v tem \xc4\x8dasu so sodelovali med operacijo Aktivna \xc5\xbeetev (\xc4\x8di\xc5\xa1\xc4\x8denje minskih polij in uni\xc4\x8devanje zase\xc5\xbeene oboro\xc5\xbeitve), pri \xc4\x8demer so v 6 mesecih zasegli \xc4\x8dez 849 pu\xc5\xa1k, 182 mitraljezov, 187 raketometalcev in 389.000 kosov streliva.\n_START_SECTION_\nStryker brigadna bojna skupina\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 2002 se je pri\xc4\x8dela reorganizacija 1. brigade 25. pehotne divizije v Strykerjevo brigadno bojno skupino (SBCT); v ta namen je dobila nov pehotni in izvidni\xc5\xa1ki bataljon ter protitanskovsko \xc4\x8deto; ostale divizijske enote so bile tudi reorganizirane, da bi \xc4\x8dimbolje podpirale 1. brigado. Reorganizacija je bila zaklju\xc4\x8dena v sredini leta 2004._NEWLINE_12. julija 2001 je bilo oznanjeno, da bo tudi 2. brigada 25. pehotne divizije reorganizirana v SBCT, tako da bo bila 25. divizija edina divizija z dvema Stryker brigadnima bojnima skupinama v sestavi.\n_START_SECTION_\nGlobalna vojna proti terorizmu\n_START_PARAGRAPH_\nV za\xc4\x8detnih fazah operacije Ira\xc5\xa1ka svoboda je sodelovalo okoli 100 pripadnikov divizije, ki so bili dodeljeni razli\xc4\x8dnim enotam. Avgusta 2003 je Kopenska vojska ZDA izdala ukaz, da bo 2. brigada 25. pehotne divizije februarja 2004 preme\xc5\xa1\xc4\x8dena v Afganistan, kamor ji bo avgusta istega leta sledila \xc5\xa1e 3. brigada 25. pehotne divizije. Obe brigadi bi opravili \xc5\xa1estmese\xc4\x8dno turo; zaradi razvoja dogodkov pa so novembra 2003 spremenili ukaze._NEWLINE_Januarja 2004 sta bila 2. brigadna bojna ekipa (izvirno angle\xc5\xa1ko 2nd Brigade Combat Team; kratica 2. BCT) in 1. bataljon 25. aviacijskega polka preme\xc5\xa1\xc4\x8dena v Irak; 2. BCT je bila dodeljena 1. pehotni diviziji (mehanizirani) kot nadomestilo za odhajajo\xc4\x8do 173. zra\xc4\x8dnoprevozno brigado. 2. BCT so namestili v in samo okolico Kirkuka in je odgovarjala za za\xc5\xa1\xc4\x8dito samega mesta kot neposredne okolice. 1. bataljon 25. aviacijskega polka pa je bil name\xc5\xa1\xc4\x8den v Bagdadu z nalogo zra\xc4\x8dne podpore v in okolici prestolnice._NEWLINE_V Iraku je brigada bojna ekipa delovala v petih samostojnih bojnih skupinah (Task Forces). Glavni trije pehotni bataljoni so delovali tako, da je 1. bataljon 14. pehotnega polka deloval v Kirkuku, Tall Afarju, Najafu, Samarri in Mosulu, 1. bataljon 21. pehotnega polka je deloval izklju\xc4\x8dno v Kirkuku ter 1. bataljon 27. pehotnega polka je izvedel dva zra\xc4\x8dna desanta in 60 drugih operacij. 2. bataljon 11. poljskega artilerijskega polka je BCT zagotavljal ustrezno ognjeno podporo. 225. oskrbovalni bataljon je zagotavljal celotno logisti\xc4\x8dno in medicinsko podporo v vseh brigadnih operacijah. Brigadina enoletna misija je bila podalj\xc5\xa1ana za en mesec zaradi splo\xc5\xa1nih predsedni\xc5\xa1kih volitev. Pozno februarja 2005 se je brigada vrnila na Havaje. Poveljnik divizije se je v ZDA vrnil 15. marca istega leta._NEWLINE_1. bataljon (juri\xc5\xa1ni) 25. aviacijskega polka je bil name\xc5\xa1\xc4\x8den v Campu Taji in je v istem \xc4\x8dasu opravil ve\xc4\x8d kot 6.000 bojnih misij s skupaj ve\xc4\x8d kot 25.000 letalskimi urami. Bataljon je podpiral 1. konjeni\xc5\xa1ko, 1. oklepno in 82. zra\xc4\x8dnoprevozno divizijo s svojimi 24 OH-58D helikopterji; prav tako je vzdr\xc5\xbeeval varnost zra\xc4\x8dnega prostora na bagdadskem letali\xc5\xa1\xc4\x8du. Bataljon se je s 2. brigado isto\xc4\x8dasno vrnil domov._NEWLINE_Od februarja do aprila 2004 so bili divizijsko poveljstvo, divizijska artilerija, aviacijska brigada, podporna brigada in 3. brigadna bojna ekipa preme\xc5\xa1\xc4\x8deni v Afganistan za enoletno turo._NEWLINE_25. divizijsko poveljstvo je bilo nastanjeno na letali\xc5\xa1\xc4\x8du Bagram in je slu\xc5\xbeilo kot poveljstvo Kombinirane/Skupne Task Force 76 med operacijo Enduring Freedom in je tako poveljevalo vsem koalicijskim silam v Afganistanu. Divizijski poveljnik, generalmajor Eric T. Olsen, je isto\xc4\x8dasno postal poveljnik CJTF-76. Prav tako je podporna brigada predstavljala podporno poveljstvo za celotno CJTF-76 in je bila tudi nastanjena na letali\xc5\xa1\xc4\x8du Bagram. Divizijska artilerija je bila reorganizirana v Combined Task Force Thunder in prevzela odgovornost za Vzhodno regijsko poveljstvo; to je zajemalo varovanje 16 vzhodnoafganistanskih provinc. Trije pehotni bataljoni, eden od njih je bil 2. bataljon 27. pehotnega polka, so bili dodeljeni v operacijsko kotrolo. Septembra 2004 je bila CTF Thunder preme\xc5\xa1\xc4\x8dena v provinco Khovst. Poveljstvo aviacijske brigade je bila tudi name\xc5\xa1\xc4\x8deno na bagramskem letali\xc5\xa1\xc4\x8du in je slu\xc5\xbeilo kot poveljstvo JTF Wings, pri \xc4\x8demer je nadzorovalo, koordiniralo in poveljevalo vsa zrakoplovna sredstva in operacijam za zra\xc4\x8dno podporo CJTF-76. 3. brigadna bojna ekipa je bila name\xc5\xa1\xc4\x8dena na letali\xc5\xa1\xc4\x8du Kandahar kot Combined Task Force Bronco z odgovornostjo za Regijsko poveljstvo Jug, ter imela operacijsko kotrolo nad petimi bataljoni, vklju\xc4\x8dno z 2. bataljonom 5. pehotnega, 2. bataljonom 35. pehotnega, 3. bataljonom 7. poljsko-artilerijskega in 4. bataljonom 4. konjeni\xc5\xa1kega polka._NEWLINE_Po prihodu v dr\xc5\xbeavo so enote 25. pehotne divizije prevzele izvajanje operacije Gorska nevihta, katere primarni cilj je bil uni\xc4\x8diti oz. onemogo\xc4\x8diti delovanja upornikov, ki so hoteli prepre\xc4\x8diti afganistanske predsedni\xc5\xa1ke volitve oktobra 2004. Ta napor se je nadaljeval z operacijo Bliskoviti razvoj, ki se je za\xc4\x8dela julija 2004, ki se je kon\xc4\x8dala z uspehom, ko je 9. oktobra 2004 8.5 milijonov Afganistancev lahko volilo brez ve\xc4\x8djih napadov uporabnikov. Med zimskimi meseci so spro\xc5\xbeili operacijo Bliskovita svoboda, v sklopu katere so nadaljevali bojne akcije proti upornikom ter hkrati priskrbeli podporo pri obnovi Afganistana in urjenju arganistanskih varnostnih sil. Marca 2005 je za\xc4\x8dela divizija proces prelo\xc5\xbeitve svojih odgovornosti nad CJTF-76 na Ju\xc5\xbeno evropsko bojno skupino in na 173. zra\xc4\x8dnoprevozno brigado ter se za\xc4\x8dela vra\xc4\x8dati domov, v Schofield Barracks._NEWLINE_Potem, ko so se domov vrnile enote iz uspe\xc5\xa1nih misij v Afganistanu in Iraku, je divizija \xc5\xa1e naprej sodelovala v globalni vojni proti terorizmu s svojo 1. brigadno bojno ekipo (Stryker), ki je sodelovala v operaciji Ira\xc5\xa1ka svoboda. V Irak je prispela oktobra 2004 na enoletno turo. Operacijsko podro\xc4\x8dje je obsegalo mesto Mosul in neposredno okolico; tu je brigada do\xc5\xbeivela hude boje z uporniki. Domov v Fort Lewis (Washington) se je vrnila oktobra 2005.\n_START_SECTION_\nReorganizacija\n_START_PARAGRAPH_\nV za\xc4\x8detku leta 2004 je Kopenska vojska ZDA objavila svoj Kampanjski na\xc4\x8drt Kopenske vojske ZDA. Cilji na\xc4\x8drta so bili organizacija bolj\xc5\xa1e kopenske vojske, ki bo lahko bolje odgovorila na gro\xc5\xbenje proti ZDA. Klju\xc4\x8dni del na\xc4\x8drta je bila pove\xc4\x8danje \xc5\xa1tevila kohenzivnih posredovalnih enot ter pove\xc4\x8danje celotnih sil in osebne stabilnosti. Kopenska vojska ZDA je tako na\xc4\x8drtovala reorganizacijo v modularno silo, tako da bo standardizirala obliko bojnih enot ter spremenila divizijsko usmerjeno organizacijo, ki je bila v uporabi od druge svetovne vojne, v brigadno usmerjeno silo._NEWLINE_Za\xc4\x8detna faza modularne preobrazbe je zajemala reorganizacijo sedmih od skupaj desetih aktivnokomponentnih divizij v fiskalnem letu 2007. Modularna preobrazba 3. pehotne, 4. pehotne, 10. gorske in 101. zra\xc4\x8dnoprevozne divizije se je \xc5\xbee kon\xc4\x8dala. 1. konjeni\xc5\xa1ka in 82. zra\xc4\x8dnoprevozna divizija sta za\xc4\x8deli z modularno preobrazbo \xc5\xbee v fiskalnem letu 2006. 25. pehotna divizija se je pri\xc4\x8dela reorganizirati v letu 2005 in proces je bil zaklju\xc4\x8den leta 2008._NEWLINE_25. pehotna divizija je bila reorganizirana, tako da ima 4 brigadne bojne ekipe: zra\xc4\x8dnoprevozno, 2 Stryker brigadni bojni skupini, vzdr\xc5\xbeevalno brigado, aviacijsko brigado in divizijski \xc5\xa1tab._NEWLINE_Vsaka pehotna brigadna bojna ekipa (tudi Akcijska enota) bo sestavljena iz dveh pehotnih bataljonov, izvidni\xc5\xa1kega, nadzornega in ciljno pridobitvenega konjeni\xc5\xa1kega eskadrona, direktnopodpornega poljsko-artilerijskega bataljona, podpornega bataljona in bataljona posebnih enot, ki bo sestavljen iz in\xc5\xbeenirske \xc4\x8dete, voja\xc5\xa1koobve\xc5\xa1\xc4\x8devalne \xc4\x8dete, komunikacijske \xc4\x8dete in voda voja\xc5\xa1ke policije._NEWLINE_1. brigada 25. pehotne divizije je zaklju\xc4\x8dila reorganizacijo v SBCT leta 2004, 2. brigada 25. pehotne divizije pa leto pozneje._NEWLINE_Divizijsko podporno poveljstvo je bilo reorganizirano v vzdr\xc5\xbeevalno brigado; tako bo bila sestavljena iz razli\xc4\x8dnih trenutnih korpusnih bojnopodpornih enot. Aviacijska brigada naj bi bila reorganizirana v dva bataljona juri\xc5\xa1nih helikopterjev, juri\xc5\xa1ni letalski bataljon, splo\xc5\xa1nopodporni aviacijski bataljon in aviacijski podporni bataljon._NEWLINE_Divizijski \xc5\xa1tab (tudi Namestitvena enota; izvirno angle\xc5\xa1ko Unit of Employment X; kratica UEx) je tudi po reorganizaciji primarni takti\xc4\x8dni in operacijski |vojno-bojujo\xc4\x8di \xc5\xa1tab KOV ZDA. UEx je tako sestavljen iz osrednje poveljni\xc5\xa1ke postaje, ki na\xc4\x8drtuje in analizira ter dveh takti\xc4\x8dnih poveljni\xc5\xa1kih postaj, ki sta odgovorni za poveljevanje razli\xc4\x8dnih vrst operacij isto\xc4\x8dasno. Divizijski \xc5\xa1tab nima nobenih organsko podrejenih elementov, razen divizijskega bataljona posebnih enot, ki je sestavljen iz komunikacijskih in varnostnih elementov. UEx je sposoben kontrolirati do \xc5\xa1est manevrskih brigad (katerokoli vrste) v boju in \xc5\xa1e ve\xc4\x8d v stabilizacijskih operacijah._NEWLINE_Da bo uspela reorganizacija v nove brigande bataljone posebnih enot, bodo deaktivirane vse divizijske in\xc5\xbeenirske, voja\xc5\xa1koobve\xc5\xa1\xc4\x8devalne, komunikacijske, voja\xc5\xa1kopolicijske in kemi\xc4\x8dne enote. Poleg tega bodo deaktivirani \xc5\xa1e pehotni bataljon 3. brigade, zra\xc4\x8dnoobrambni artilerijski bataljon, baterija 155mm havbic, \xc5\xa1tabna baterija divizijske artilerije in divizijska pri\xc5\xa1tabna \xc4\x8deta._NEWLINE_Kot je bilo na\xc4\x8drtovano, se je modularna preobrazba za\xc4\x8dela v zadnjem \xc4\x8detrtletju fiskalnega leta 2005 (julij-september CY 2005), ko je bila julija 2005 v Fort Richardsonu (Aljaska) aktivirana tudi 4. brigadna bojna ekipa (zra\xc4\x8dnoprevozna) kot zra\xc4\x8dnoprevozna pehotna brigadna bojna ekipa (Akcijska enota); ta bojna ekipa je sestavljena iz 1. bataljona 501. pehotnega, 3. bataljona 509. pehotnega, 1. eskadrona 40. konjeni\xc5\xa1kega, 2. bataljona 377. poljskega artilerijskega polka, 4. brigadnega bataljona posebnih enot, 167. podpornega bataljona in \xc5\xa1taba ter \xc5\xa1tabne \xc4\x8dete 4. brigade (HHC). Vse na\xc5\xa1tete enote imajo zra\xc4\x8dnoprevozni (padalski) status. HHC je tako edina enota v tej novi brigadi, ki je \xc5\xbee predhodno slu\xc5\xbeila v sestavi 25. pehotne divizije._NEWLINE_V prvem \xc4\x8detrtletju FY2006 (oktober-december CY 2005) so se elementi divizije vrnili nazaj v Schofield Barracks iz Iraka (februar 2005) in iz Afganistana (april 2005) ter takoj za\xc4\x8deli z reorganizacijo. 2. brigada je bila reorganizirana v SBCT, 3. brigada v pehotno brigadno bojno ekipo; to velja tudi za divizijski \xc5\xa1tab, podporno poveljstvo in aviacijsko brigado. Celotna reorganizacija je bila zaklju\xc4\x8dena v poznem FY2007._NEWLINE_Sprva je bilo na\xc4\x8drtovano, da bo bila 5. pehotna brigadna bojna ekipa aktivirana v Fort Benningu (Georgija) v drugem \xc4\x8detrtletju FY2006 (januar-marec 2006). Toda po predlogu Komisije za premestitev in zaprtje baz (BRAC) leta 2005 so spremenili na\xc4\x8drt tako, da naj bi bila 5. brigada aktivirala v Fort Knoxu (Kentucky). 5. brigada bi tako bila sestavljena iz: 3. bataljona 14. pehotnega, 3. bataljona 27. pehotnega, 5. eskadrona 9. konjeni\xc5\xa1kega, 1. bataljona 8. poljskega artilerijskega polka, 725. podpornega bataljona, 5. brigadnega bataljona posebnih enot in HHC, 5. brigada. Vse na\xc5\xa1tete enote, razen 5. brigadnega bataljona posebnih enot, so \xc5\xbee predhodno slu\xc5\xbeile v sestavi 25. pehotne divizije. Kopenska vojska ZDA je tudi oznanila, da bo bila ustanovljena tudi 6. brigada (in sicer aktivirana v drugem \xc4\x8detrtletju FY2006 v Fort Rileyu (Kansas)), pri \xc4\x8demer bi bila sestavljena iz naslednjih enot: 3. bataljona 5. pehotnega, 1. bataljona 35. pehotnega, 1. eskadrona 89. konjeni\xc5\xa1kega, 7. bataljonom 8. poljsko-artilerijskega polka, 6. brigadnega bataljona posebnih enot, 610. podpornega bataljona in HHC, 6. brigada. Vse na\xc5\xa1tete enote, razen 6. brigadnega bataljona posebnih enot, so \xc5\xbee predhodno slu\xc5\xbeile v sestavi 25. pehotne divizije. A zaradi prevelikih stro\xc5\xa1kov 5. in 6. brigada nista nikoli bili aktivirani._NEWLINE_S preoblikovanjem je januarja 2006 divizija izgubila tudi dosedanji naziv lahka._NEWLINE_15. decembra 2006 je bila 172. pehotna brigada (samostojna) preoblikovana v 1. STBCT 25. pehotne divizije, medtem ko je bila dotedanja 1. SBCT preimenovana v 2. Stryker konjeni\xc5\xa1ki polk ter preme\xc5\xa1\xc4\x8dena v Vilseck (Nem\xc4\x8dija).\n_START_SECTION_\nIrak in Afganistan\n_START_PARAGRAPH_\nMarca 2009 so bile 1., 2. in 3. brigada ponovno poslane v Irak, medtem ko je bila 4. brigada poslana v Afganistan. Med junijem in avgustom 2009 je 25. pehotna divizija sodelovala v operaciji \xc5\xa0ampionski me\xc4\x8d.'