b'\n_START_ARTICLE_\nPrimerjalna metoda\n_START_PARAGRAPH_\nV jezikoslovju je primerjalna metoda tehnika za preu\xc4\x8devanje razvoja jezikov. To zahteva uporabo dveh ali ve\xc4\x8d jezikov. Primerjalna metoda je nasprotna metodi notranje rekonstrukcije, ki prou\xc4\x8duje notranji razvoj nekega jezika skozi \xc4\x8das. Obi\xc4\x8dajno se uporabljata obe metodi skupaj, saj predstavljata mo\xc4\x8dno sredstvo za rekonstrukcijo prazgodovinskih faz jezikov, za zapolnjevanje praznine v zgodovinskih zapisih nekega jezika, za prou\xc4\x8devanje razvoja fonolo\xc5\xa1kih, morfolo\xc5\xa1kih in drugih jezikovnih sistemov ter za potrditev ali ovr\xc5\xbebo hipotez o razmerjih med jeziki._NEWLINE_Primerjalna metoda je bila postopoma razvita v 19. stoletju. Klju\xc4\x8dni so bili prispevki danskih u\xc4\x8denjakov Rasmusa Raska in Karla Vernerja ter nem\xc5\xa1kega u\xc4\x8denjaka Jakoba Grimma. Prvi jezikoslovec, ki je predstavil rekonstruirane oblike indoevropskega prajezika, je bil August Schleicher v svojem delu Compendium der vergleichenden Grammatik der indogermanischen Sprachen, prvotno objavljenem leta 1861._NEWLINE_V nasprotju s tem, kar se pogosto domneva danes, Schleicher in drugi primerjalni jezikoslovci 19. stoletja niso gledali na primerjalno metodo kot sredstvo za dolo\xc4\x8ditev veljavnosti jezikovnih dru\xc5\xbein, ki so jih prou\xc4\x8devali in za katere se je \xc5\xa1telo, da so \xc5\xbee dolo\xc4\x8dene s kompleksno mre\xc5\xbeo leksikalnih in morfolo\xc5\xa1kih podobnosti. Zna\xc4\x8dilno je Schleicherjevo pojasnilo, zakaj je naredil takrat radikalen korak in ponudil rekonstruirane oblike:_NEWLINE_V dosedanjem delu je bil narejen poskus, po katerem lahko sklepamo, da je indoevropski prajezik izvirni jezik, vzporeden z iz njega izhajajo\xc4\x8dimi jeziki, ki obstajajo danes. Poleg prednosti, ki jih ponuja tak\xc5\xa1en na\xc4\x8drt, kot je takoj\xc5\xa1nje seznanjanje \xc5\xa1tudentov s kon\xc4\x8dnimi rezultati preiskave na bolj konkretni ravni, in s tem olaj\xc5\xa1an vpogled v naravo dolo\xc4\x8denih indoevropskih jezikov, obstaja po mojem mnenju \xc5\xa1e druga, ni\xc4\x8d manj pomembna pridobitev, namre\xc4\x8d, da poka\xc5\xbee, da ni osnove za predpostavko, da so bili neindijski indoevropski jeziki prevzeti od staroindijskih (iz sanskrta).'