b'\n_START_ARTICLE_\nJoseph Glanvill\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdIVLJENJE\n_START_PARAGRAPH_\nJoseph Glanvill je bil rojen leta 1636 v Plymouthu. O njegovem zgodnjem otro\xc5\xa1tvu je le malo potrjenih podatkov. Znano je, da je bil njegov o\xc4\x8de trgovec, ter da je bil kot otrok dele\xc5\xbeen stroge puritanske vzgoje, ki je dopu\xc5\xa1\xc4\x8dala le malo prostora za oblikovanje samostojnega razmi\xc5\xa1ljanja. Te navade se je Glanvill skozi \xc5\xbeivljenje, \xc5\xa1e najbolj ob obiskovanju univerze, otresel. Obiskoval je univerzo Oxford, leta 1658 je \xc5\xa1olanje dokon\xc4\x8dal in pridobil magisterij._NEWLINE_Glanvill je bil pripadnik anglikanske vere. S prvo \xc5\xbeeno Mary je imel tri otroke. Po njeni smrti se je poro\xc4\x8dil z Margaret Browning, ki mu je rodila \xc5\xa1e \xc4\x8detrtega otroka._NEWLINE_Deloval je kot duhovnik, leta 1662 je postal vikar v angle\xc5\xa1kem mestu Frome. Decembra 1664 je postal pripadnik Kraljeve dru\xc5\xbebe, kasneje pa je z opravljanjem duhovni\xc5\xa1kega poklica nadaljeval v mestu Bath v Angliji, kjer je 4. 11. 1680 tudi umrl._NEWLINE_Joseph Glanvill je skozi \xc5\xbeivljenje deloval kot duhovnik, filozof in pisatelj in tudi kot \xc4\x8dlan Kraljeve dru\xc5\xbebe.\n_START_SECTION_\nDELA IN PREPRI\xc4\x8cANJA\n_START_PARAGRAPH_\nJosepha Glanvilla so pogosto oklicali za skeptika, sam pa se s to oznako ni popolnoma strinjal. Bil je mnenja, da je za razumevanje sveta in tega, da \xc4\x8dlovek lahko odkrije resnico in pomen narave, ki ga obdaja, potrebna zdru\xc5\xbeitev vere in razuma. Zavzemal se je za uporabo preprostej\xc5\xa1ega jezika. Prav tako je verjel tudi v obstoj \xc4\x8darovni\xc5\xa1tva, duhov in du\xc5\xa1e. Tudi nadnaravnemu je posku\xc5\xa1al prirediti razumsko in znanstveno podlago, kar je zaznamovalo nov pristop do raziskovanja misti\xc4\x8dnih pojavov. Glanvill je v svojih delih izrazil veliko razli\xc4\x8dnih in ob\xc4\x8dasno tudi nasprotujo\xc4\x8dih si prepri\xc4\x8danj. _NEWLINE_Spo\xc5\xa1toval je skupino platonistev na Univerzi v Cambridgeu, katere pomemben predstavnik je bil tudi Henry More, ki je na njega naredil velik vtis, kar se opazi v nekaterih njegovih delih.\n_START_SECTION_\nPREPRI\xc4\x8cANJA O RAZUMU\n_START_PARAGRAPH_\nZavzemal se je za uporabo znanstvenih metod, kljub temu je verjel, da na njihovi podlagi ne bi mogli zasnovati univerzalnih zakonov, vendar brez pomo\xc4\x8di le teh ne moremo nikoli popolnoma razumeti narave in sveta okoli nas. Verjel je, da je bog ljudem podaril razum, saj je \xc4\x8dlove\xc5\xa1ka presoja manj zanesljiva kot podatki, ki jih lahko naberemo s svojimi \xc4\x8dutili.  Njegova metodologija je temeljila na tem, da lahko le z empiri\xc4\x8dnimi dokazi neko trditev ovrednotimo kot resni\xc4\x8dno ali napa\xc4\x8dno._NEWLINE_Zavzemal se je tudi za versko toleranco in svobodno mi\xc5\xa1ljenje ter nasprotoval  verskemu dogmatizmu in verskim preganjanjem. Ta prepri\xc4\x8danja je izrazil v svojem delu The Vanity of Dogmatizing (1661). Delo je kasneje navdihnilo angle\xc5\xa1kega pesnika in kulturnega kritika Matthewa Arnolda pri nastanku ene izmed njegovih najbolj znanih pesmi The Scholar Gipsy._NEWLINE_Glanvila bi lahko na za\xc4\x8detku ozna\xc4\x8di kot kartezijanca, a je kmalu spremenil svoje stali\xc5\xa1\xc4\x8de. Ukvarjati se je za\xc4\x8del s skepticizmom in v delu Scepsis Scientifica, ki je iz\xc5\xa1lo leta 1665, zaprosil za spremembe. V delu je izpostavil Kraljevo dru\xc5\xbebo, kar je bil poglavitni razlog, da so ga nedolgo po tem izglasovali za svojega \xc4\x8dlana._NEWLINE_V delu Plus Ultra or the Progress and Advancement of Knowledge Since the Days of Aristotle (1668) je branil eksperimentalno metodo Kraljeve dru\xc5\xbebe, za katero je trdil, da je versko naravnana, saj lahko z njo bolje razumemo dela boga. Kraljevo dru\xc5\xbebo pa je branil tudi v delu Philosophia Pia (1671)._NEWLINE_V delu Essays on Several Important Subjects in Philosophy and Religion (1676) je napisal odmeven esej, ki vklju\xc4\x8duje njegova bolj razvita in odrasla razmi\xc5\xa1ljanja o razumu in religiji ter povezavi med njima. (The Agreement of Reason and Religion), v njemu je predstavil svoja prepri\xc4\x8danja o nekonformizmu. Bil je prepri\xc4\x8danja, da se nekonformizem ne sklada z razumom. Njegov opus  je zaznamoval \xc5\xa1e en esej iz te zbirke (Antifanatickal Religion and Free Philosophy), v eseju postavi mlade akademike, platoniste s Cambridgea v sredino intelektualnih problemov, ujemajo\xc4\x8dih se s takratnimi verskimi preobrati v Veliki Britaniji, s katerimi so se spopadli z uporabo modernej\xc5\xa1ih in starej\xc5\xa1ih tehnik. Glanvill v njem razlo\xc5\xbei, da sveta ne moramo razumeti in dojemati le z uporabo razuma, temve\xc4\x8d moramo v njem iskati tudi nadnaravno._NEWLINE_Bil je prepri\xc4\x8danja, da moramo tudi nadnaravno raziskovati z uporabo empiri\xc4\x8dnih podatkov, zato se je raziskovanja le tega lotil z ogledi kraja, kjer so se taki dogodki zgodili in z intervjuji oseb, ki so jim bili pri\xc4\x8da.\n_START_SECTION_\nRAZISKOVANJE NADNARAVNEGA\n_START_PARAGRAPH_\nKnjiga Saducismus Triumphatus (1681), ki je bila raz\xc5\xa1iritev njegovega dela Blow at Modern Sadducism (1668), je bila po Glanvillovi smrti objavljena s strani Henryja Morea. Delo je zaznamovalo skepticizem o obstoju, nadnaravni mo\xc4\x8di in \xc4\x8darovni\xc5\xa1tvu, vsebovalo je tudi zbirko ljudskega izro\xc4\x8dila iz sedemnajstega stoletja o \xc4\x8darovnicah. Razvila se je kot kraj\xc5\xa1i priro\xc4\x8dnik, ki govori o obstoju \xc4\x8darovnic in \xc4\x8darovni\xc5\xa1tva (Philosophical Considerations Touching the Being of Witches and Witchcraft, 1666). Priro\xc4\x8dnik je bil naslovljen na Roberta Hunta, ki je bil \xc5\xbee od leta 1650 proti obstoju \xc4\x8darovnic v Somersetu (kjer je Glanvill \xc5\xbeivel); razli\xc4\x8dica A Blow in Modern Sadducism iz leta 1668, je spodbudila stali\xc5\xa1\xc4\x8de, da bi bilo potrebno sodne postopke sodi\xc5\xa1\xc4\x8d, kot je Huntovo sodi\xc5\xa1\xc4\x8de, ponuditi zadostne dokaze, saj v nasprotnem primeru to \xc5\xa1koduje dru\xc5\xbebi. Tudi pisec njegovih biografij, Ferris Greenslet je podpiral Glanvillove teorije. _NEWLINE_Saducismus Triumphatus je globoko vplival na delo Cottona Matherja Wonders of the Invisible World (1693), napisanega kot namen opravi\xc4\x8devanja obsojanja ljudi \xc4\x8darovni\xc5\xa1tva). _NEWLINE_Saducismus Triumphatus je bil leta 1701 preveden v nem\xc5\xa1\xc4\x8dino.  Nem\xc5\xa1ko izdajo je v svojem delu Verworffener Hexen- und Zauberer-Advocat (1705) v veliki meri uporabljal Peter Goldschmidt. To delo je Saducismus Triumphatus pritegnilo pozornost Christiana Thomasiusa, filozofa, pravnega profesorja in skeptika iz Halleja. V naslednjih 21 letih je Thomasius objavil prevode dela drugih angle\xc5\xa1kih skeptikov: Johna Webstra in Francisa Hutchinsona._NEWLINE_Glanvill je verjel, da so bili nadnaravni pojavi in obstoj duhov in demonov dokumentirani \xc5\xbee v bibliji ter da je bilo zavra\xc4\x8danje resni\xc4\x8dnosti le teh prvi korak proti ateizmu._NEWLINE_Kljub temu, da je bil Glanvill duhovnik, ki je v svojih delih zagovarjal obstoj Boga, so ga obto\xc5\xbeili ateizma. To se je zgodilo, ker se je sprl z Robertom Crossem, zaradi njegovih mnenj o delih Aristotla. Kasneje se je zaradi njih zameril tudi Thomasu Whitu. V delu Plus Ultra je ob poskusu obrambe sebe in Kraljeve dru\xc5\xbebe napadel metodo trentutnega u\xc4\x8denja in razumevanja medicine. Kritiko nanj je v delu The Plus Ultra reduced to a Non Plus (1670) zapisal tudi Henry Stubbe.\n_START_SECTION_\nVPLIV GLANVILLA\n_START_PARAGRAPH_\nMnenja o njegovih delih so se mo\xc4\x8dno razlikovala. Nekateri so njegova dela toplo sprejeli, saj so vsebovala eno izmed prvih trajnih raziskav nadnaravnega z uporabo novih metod, ki so temeljile na empiri\xc4\x8dnih dokazih. Njegova dela so naredila vtis na mnoge druge, ki so se ukvarjali z raziskavo nadnaravnega. Med njimi sta Richard Baxer z delom Certainty of the World of Spirits (1681) in delo Richarda Boveta, Pandaemonium(1684). Veliko ljudi se z idejami, ki jih je Glanvill predstavil skozi svoja dela ni strinjalo. Kljub temu to ni zamajalo njegovih stali\xc5\xa1\xc4\x8d.\n_START_SECTION_\nVIRI IN LITERATURA\n_START_PARAGRAPH_\nJoseph Glanvill. [internet]. [citirano 25. 11. 2018]. Dostopno na naslovu: https://en.wikipedia.org/wiki/Joseph_Glanvill_NEWLINE_Joseph Glanvill. 31. 10. 2018. [internet]. [citirano 25. 11. 2018]. Dostopno na naslovu: https://www.britannica.com/biography/Joseph-Glanvill._NEWLINE_Joseph Glanvill. 2. 7. 2017. [internet]. [citirano 25. 11. 2018]. Dostopno na naslovu: _NEWLINE_https://psi-encyclopedia.spr.ac.uk/articles/joseph-glanvill._NEWLINE_Glanvill, Joseph. [internet]. [citirano 25. 11. 2018]. Dostopno na naslovu: http://galileo.rice.edu/Catalog/NewFiles/glanvill.html._NEWLINE_Keith, T. 1973. Religion and the Decline of Magic. _NEWLINE_Davies, J. 2016. Science in an enchanted world\xc2\xa0: philosophy and witchcraft in the work of Joseph Glanvill. Dostopno na naslovu: https://books.google.si/books?id=_2FgDwAAQBAJ&pg=PT30&lpg=PT30&dq=joseph+glanvill+family&source=bl&ots=RG6SK7ywHo&sig=irllaUUnVMt3TzjFOybe2zgyvCM&hl=sl&sa=X&ved=2ahUKEwiOtcuFj_zeAhUJYlAKHcuNCoYQ6AEwDHoECAQQAQ#v=onepage&q=joseph%20glanvill%20family&f=false.'