b'\n_START_ARTICLE_\n\xc5\xbdenski roman\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xbdenski roman je oznaka dolge pripovedne proze 19. stoletja z \xc5\xbeensko glavno osebo.\n_START_SECTION_\nNastanek in razvoj \xc5\xbeenske knji\xc5\xbeevnosti in \xc5\xbeenskega romana\n_START_PARAGRAPH_\nV 18. stoletju je s terminom \xc5\xbeenska knji\xc5\xbeevnost mi\xc5\xa1ljena predvsem knji\xc5\xbeevnost za \xc5\xbeenske, pri \xc4\x8demer so jo le v\xc4\x8dasih \xc5\xbeenske tudi pisale. Vse od razsvetljenstva so bile \xc5\xbeenske pomembno literarno ciljno ob\xc4\x8dinstvo, pisci pa so bili ve\xc4\x8dinoma mo\xc5\xa1ki. \xc5\xbdenska knji\xc5\xbeevnost je bila sprva dele\xc5\xbena znanstvene pozornosti v okviru raziskovanja trivialne literature (npr. ljubezenski in doktorski roman). Termin \xc5\xbeenski roman je specifi\xc4\x8den pojem znotraj \xc5\xbeenske knji\xc5\xbeevnosti in izhaja iz nem\xc5\xa1ke literarne vede. Za ustanoviteljico in eno glavnih predstavnic nem\xc5\xa1kega \xc5\xbeenskega romana velja Eugenie Marlitt, pri nas so veliko brali tudi Hedwig Courths-Mahler.\n_START_SECTION_\nZa\xc4\x8detki slovenske \xc5\xbeenske knji\xc5\xbeevnosti\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xbdenska je bila v tradiciji slovenske pripovedne proze, ki se je za\xc4\x8dela sredi prve polovice 19. stoletja, najprej glavna oseba v popularnih pripovednih \xc5\xbeanrih, v \xc5\xbeenski svetni\xc5\xa1ki povesti in v dekli\xc5\xa1ki vzgojni povesti. Literarna zgodovina \xc5\xbeenskega avtorstva ni upo\xc5\xa1tevala, ker se \xc5\xbeenske niso odlo\xc4\x8dale za pisanje nacionalno relevantnih \xc5\xbeanrov (kme\xc4\x8dke in zgodovinske povesti).\n_START_SECTION_\nZna\xc4\x8dilnosti slovenskega \xc5\xbeenskega romana\n_START_PARAGRAPH_\nGlavna oseba in pogosto tudi naslovna oseba je mlado, revno in osamljeno ali sirotno dekle me\xc5\xa1\xc4\x8danskega stanu, ki spominja na pravlji\xc4\x8dni lik Pepelke. Izbralo si je napa\xc4\x8dnega partnerja, vendar ji ga do konca romana uspe nadomestiti s primernej\xc5\xa1im (ljubezenski trikotnik), kar pomeni sre\xc4\x8den konec. Osrednji motiv je ljubezen (spolnosti v njem \xc5\xa1e ni), zato ga lahko razumemo kot tip ljubezenskega romana. Prostor dogajanja je mestno-grajski. Eno od pogostej\xc5\xa1ih motivacijskih sredstev je bolezen. Prepoznavna zna\xc4\x8dilnost slovenskega \xc5\xbeenskega romana je tudi kategori\xc4\x8dni imperativ ali moralna maksima, ki se ji junakinja brezpogojno podreja v vseh kriti\xc4\x8dnih trenutkih. O \xc5\xbeenskem romanu govorimo le do konca 19. stoletja, od tedaj naprej pa samo \xc5\xa1e o \xc5\xbeenski knji\xc5\xbeevnosti.\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdenska knji\xc5\xbeevnost v 20. stoletju\n_START_PARAGRAPH_\nV novej\xc5\xa1i slovenski prozi so literarne pisave zelo raznolike, pogosto pa z ironijo in sarkazmom razbijajo ustaljene literarne vzorce in polemizirajo s pojmom \xc5\xbeenskega v knji\xc5\xbeevnosti. Sodobna \xc5\xbeenska knji\xc5\xbeevnost pogosto prina\xc5\xa1a brezobzirno analizo t. i. \xc5\xbeenskih vzorcev vedenja in se kriti\xc4\x8dno loteva zlasti v medijih opazne stereotipne podobe \xc5\xbeenske. Tudi \xc5\xbeenske glavne osebe so druga\xc4\x8dne: njihov cilj ni poroka, ampak samostojno, lo\xc4\x8deno \xc5\xbeivljenje, zato so v koncu romanov lo\xc4\x8dene celo tiste \xc5\xbeenske, ki so bile na za\xc4\x8detku poro\xc4\x8dene.\n_START_SECTION_\nProzaistke v 20. stoletju\n_START_PARAGRAPH_\nZofka Kveder (prva avtorica \xc5\xbeenske umetni\xc5\xa1ke, feministi\xc4\x8dno obarvane literature), Mimi Malen\xc5\xa1ek, Mira Miheli\xc4\x8d, Marjeta Novak Kajzer (njen roman Kristina (1985) prina\xc5\xa1a poseben, izrazito \xc5\xbeenski pogled na erotiko in \xc4\x8dutnost), Berta Bojetu-Boeta (v romanu Filio ni doma (1990) prvi\xc4\x8d v zgodovini slovenske knji\xc5\xbeevnosti pisateljica iz izrazito \xc5\xbeenske perspektive spregovori o skrajno brutalni podobi sveta), Nada Gaborovi\xc4\x8d, Nedeljka Pirjevec, Zlata Voka\xc4\x8d, Marija Vogri\xc4\x8d, Maja Novak, Katarina Marin\xc4\x8di\xc4\x8d, Brina Svit, Vesna Milek itd.'