b'\n_START_ARTICLE_\nTa veseli dan ali Mati\xc4\x8dek se \xc5\xbeeni\n_START_PARAGRAPH_\nTa veseli dan ali Mati\xc4\x8dek se \xc5\xbeeni je gledali\xc5\xa1ka igra Antona Toma\xc5\xbea Linharta. Je priredba Beaumarchaisove satire Veseli dan ali Figarova svatba, ki je bila tedaj najbolj revolucionarna komedija v svetovni literaturi. Linhart se je moral dolgo otepati s cenzuro, preden je veseloigra leta 1784 pri\xc5\xa1la na oder. Za to so vedeli tudi v Avstriji in ni smela na dunajski oder, smela pa je iziti v knji\xc5\xbeni izdaji, zato je Linhart upal, da bo poslovenjena in predelana morda u\xc5\xa1la cenzuri, vendar se je u\xc5\xa1tel. Komedija Ta veseli dan ali Mati\xc4\x8dek se \xc5\xbeeni je v knjigi iz\xc5\xa1la leta 1790, cenzura pa je bila premo\xc4\x8dna, da bi dovolila tudi uprizoritev na odru, zato je bilo delo uprizorjeno \xc5\xa1ele leta 1848, po mar\xc4\x8dni revoluciji, in sicer v Novem mestu. Ta veseli dan je situacijska veseloigra, saj komi\xc4\x8dne situacije povzro\xc4\x8dajo predvsem spletke, pasti, ki jih baronu pripravljajo protiigralci, pa tudi naklju\xc4\x8dni dogodki. Linhartove osebe so sme\xc5\xa1ne zaradi povsem obi\xc4\x8dajnih \xc4\x8dlove\xc5\xa1kih napak in slabosti. Tudi pozitivne osebe niso povsem brez njih. Ljubosumna sta oba - Mati\xc4\x8dek in baron._NEWLINE_\xc4\x8cetrti prizor drugega dejanja je uglasbil slovenski skladatelj, Linhartov sodobnik Janez Krstnik Novak, v vokalno-instrumentalni skladbi z naslovom Figaro.\n_START_SECTION_\nPovzetek vsebine\n_START_PARAGRAPH_\nPrizori\xc5\xa1\xc4\x8de komedije je grad na Gorenjskem blizu neke vasi, dogajalni \xc4\x8das je pred letom 1789. Na gradu sta slu\xc5\xbeila Mati\xc4\x8dek kot gra\xc5\xa1\xc4\x8dinski vrtnar, ki ga je baron Naletel povi\xc5\xa1al v prvega slu\xc5\xbeabnika, in Ne\xc5\xbeka kot baroni\xc4\x8dina hi\xc5\xa1na. Pripravljata se na poroko. Dogodki se zapletejo in razpletejo v enem dnevu.\n_START_SECTION_\nPrvo dejanje\n_START_PARAGRAPH_\nBaronu je bila Ne\xc5\xbeka v\xc5\xa1e\xc4\x8d in Mati\xc4\x8dku ni \xc5\xa1lo v ra\xc4\x8dun, da jo je hotel imeti zase in da je za posredovalca najel gra\xc5\xa1\xc4\x8dinskega tajnika \xc5\xbdu\xc5\xbeka. Mati\xc4\x8dku je grozilo tudi sodi\xc5\xa1\xc4\x8de: Smrekarica z Gobovega gradu, kjer je nekdaj slu\xc5\xbeil, ga je to\xc5\xbeila, da ji ni vrnil 200 kron in da jo je zato dol\xc5\xbean vzeti za \xc5\xbeeno, kakor je obljubil. Nadaljnji prizori, zasnovani na polo\xc5\xbeajski komiki, razkrivajo vrsto zadreg, katerih sredi\xc5\xa1\xc4\x8de je \xc5\xa1tudent Ton\xc4\x8dek. Ta se je mudil na gradu na po\xc4\x8ditnicah; sukal se je okoli Ne\xc5\xbeke in okoli \xc5\xbeupanove h\xc4\x8dere Jerice, rad pa je podvoril tudi baronici Rozali, Naletelovi \xc5\xbeeni, ki je bila Ton\xc4\x8dku botrica. Baron ga ni trpel in ga je pognal z gradu. Ton\xc4\x8dek je bil \xc5\xbealosten, ker je moral v Ljubljano, a mu je Mati\xc4\x8dek svetoval, naj se z gradu odpelje in skrivoma vrne.\n_START_SECTION_\nDrugo dejanje\n_START_PARAGRAPH_\nNe\xc5\xbeka je razkrila gospe, da jo baron zalezuje in da ho\xc4\x8de prepre\xc4\x8diti njeno poroko z Mati\xc4\x8dkom, ta pa je obema razodel svoj na\xc4\x8drt. V baronu bo zbudil ljubosumje na gospo, zato je po pisarju Budalu zanj \xc5\xbee oddal pismo, \xc4\x8de\xc5\xa1 da se gospa sestaja z nekim gospodom, a pismo da je dobil od nekega kmeta. Ne\xc5\xbeki je predlagal, naj baronu obljubi za\xc5\xbeeleni sestanek. Vse pa je uredil tako, da se bo v gozdi\xc4\x8dku z baronom sestal Ton\xc4\x8dek, preoble\xc4\x8den v njeno obleko. Mati\xc4\x8dkovo \xc2\xbbsvarilno pismo\xc2\xab\xc2\xa0baronu je \xc2\xbbv\xc5\xbegalo\xc2\xab. Baron je iskal gospo v trenutku, ko sta Ne\xc5\xbeka in gospa preobla\xc4\x8dili Ton\xc4\x8dka, ki je bil spet na gradu, v Ne\xc5\xbekino obleko. Sumljivo se mu je zdelo, zakaj se je gospa zaklenila. Slede \xc5\xa1aljivi prizori skrivanja. Baron je hotel s silo odpreti vrata, ker je mislil, da je v njej skrit neznani gospod. Gospa mu je v stiski priznala, da je v sobi Ton\xc4\x8dek. Na koncu se je izkazalo, da je bila v sobi Ne\xc5\xbeka. Baron je bil prepri\xc4\x8dan, da se gospa iz njega nor\xc4\x8duje, in jo je prosil odpu\xc5\xa1\xc4\x8danja. Gospa pa je bila za\xc4\x8dudena, ker ni vedela za Ton\xc4\x8dkov beg skozi okno. Baron je tu prvi\xc4\x8d \xc2\xbbnaletel\xc2\xab. Tedaj je \xc5\xbdu\xc5\xbeek prinesel akte in med njimi Smrekari\xc4\x8dino to\xc5\xbebo. Baron je zagrozil Mati\xc4\x8dku, da ga bo prisilil v poroko s Smrekarico. Gospa je sklenila, da bo \xc5\xa1la v gozdi\xc4\x8dek sama v Ne\xc5\xbekini obleki.\n_START_SECTION_\nTretje dejanje\n_START_PARAGRAPH_\nV gra\xc5\xa1\xc4\x8dinski pisarni so potekale priprave za sodno obravnavo. Baron je hotel \xc5\xa1e tisti dan raz\xc4\x8distiti Mati\xc4\x8dkovo zadevo s Smrekarico. Ne\xc5\xbeka mu je obljubila, da bo pri\xc5\xa1la v gozdi\xc4\x8dek, \xc4\x8de ji bo dal doto, zato se je baron veselil \xc2\xbbzmage\xc2\xab, Ne\xc5\xbeka pa, da bo pla\xc4\x8dala Mati\xc4\x8dkov dolg Smrekarici. Pisar Budalo se je med delom prito\xc5\xbeeval advokatu Zme\xc5\xa1njavi, kak\xc5\xa1ni so kmetje: \xc4\x8de jim ni kaj prav, \xc5\xbee vpijejo o pravici; \xc5\xa1olo jim ho\xc4\x8dejo napraviti, a je kmetje sami no\xc4\x8dejo. Mati\xc4\x8dku so hoteli soditi v nem\xc5\xa1kem jeziku, a se je uprl in zahteval pravdo v jeziku, ki ga je razumel, to je v sloven\xc5\xa1\xc4\x8dini, kar je dokaz narodne zavednosti (vrh komedije). Obravnava proti Mati\xc4\x8dku se je kon\xc4\x8dala v njegovo korist, saj se je na koncu izkazalo, da je gra\xc5\xa1\xc4\x8dinski tajnik \xc5\xbdu\xc5\xbeek Mati\xc4\x8dkov o\xc4\x8de, Smrekarica pa njegova mati. \xc5\xbdu\xc5\xbeek je sklenil, da se bo poro\xc4\x8dil s Smrekarico. Tako je baron drugi\xc4\x8d \xc2\xbbnaletel\xc2\xab.\n_START_SECTION_\n\xc4\x8cetrto dejanje\n_START_PARAGRAPH_\nMati\xc4\x8dek in Ne\xc5\xbeka sta se veselila svoje sre\xc4\x8de. Ne\xc5\xbeka je obljubila Mati\xc4\x8dku, da zve\xc4\x8der ne bo \xc5\xa1la v gozdi\xc4\x8dek in da ljubi samo njega. Brez vednosti Mati\xc4\x8dka sta se dogovorili, da bo \xc5\xa1la na sestanek gospa v Ne\xc5\xbekini obleki. Za barona sta pripravili pismo, ki ga je Ne\xc5\xbeka spela z iglo. Tedaj so pri\xc5\xa1la dekleta in gospe prinesla ro\xc5\xbee. Med njimi je bil tudi \xc5\xa1tudent Ton\xc4\x8dek, preoble\xc4\x8den v deklico. Toda baron ga je prepoznal in bi se nad njim znesel, \xc4\x8de se zanj ne bi zavzela Jerica. Nato so dekleta pela baronu v \xc4\x8dast, Ne\xc5\xbeka pa se mu je pribli\xc5\xbeala, da bi ji na glavo posadil venec nedol\xc5\xbenosti, kot je \xc5\xbeelel Mati\xc4\x8dek. Tedaj mu je dala pismo, baron pa je iglo izro\xc4\x8dil Jerici in ji naro\xc4\x8dil, naj jo na samem vrne Ne\xc5\xbeki in ji pove, da jo bo \xc4\x8dakal pod veliko lipo na vrtu. Na poti je Jerica sre\xc4\x8dala Mati\xc4\x8dka in mu razodela Ne\xc5\xbekine namere. Ljubosumni Mati\xc4\x8dek je sklenil Ne\xc5\xbeko zasledovati.\n_START_SECTION_\nPeto dejanje\n_START_PARAGRAPH_\nMati\xc4\x8dek je naro\xc4\x8dil Jerici, da se mora skriti v utici na vrtu v gozdi\xc4\x8dku in stopiti iz nje z lu\xc4\x8djo, ko ji bo za\xc5\xbevi\xc5\xbegal. Sam se je skril s fanti in opazoval, kako se bo baron sestal z Ne\xc5\xbeko. Pri\xc5\xa1li sta gospa in Ne\xc5\xbeka; prva je bila oble\xc4\x8dena kot Ne\xc5\xbeka, druga kot gospa. Nastala je igra zamenjav. Ton\xc4\x8dek je dvoril baronici, saj misli, da je Ne\xc5\xbeka; baron je dvoril svoji \xc5\xbeeni, misle\xc4\x8d, da je Ne\xc5\xbeka. Mati\xc4\x8dek je prvi spoznal, da je Ne\xc5\xbeka preoble\xc4\x8dena v gospo, in je bil ves sre\xc4\x8den, da ga ljubi in ne vara z baronom. Tudi sam se je vklju\xc4\x8dil v igro zamenjav in za\xc4\x8del dvoriti baronici. Baron pa je bil prepri\xc4\x8dan, da njegovo gospo spremlja mo\xc5\xa1ki, ki je bil zjutraj pri njej. Videl je, da jo je odpeljal v utico in je ves besen zdivjal za njima. Zgrabil je mo\xc5\xa1kega in na svoje presene\xc4\x8denje v njem spoznal Mati\xc4\x8dka. Jerica je v nastali zme\xc5\xa1njavi prinesla lu\xc4\x8d. Baron je ogor\xc4\x8den zahteval kazen za svojo gospo, nazadnje pa spoznal, da je preoble\xc4\x8dena v Ne\xc5\xbeko. Osramo\xc4\x8den je bil pred vsemi; tretji\xc4\x8d je \xc2\xbbnaletel\xc2\xab. Mati\xc4\x8dku in Ne\xc5\xbeki so se odprla vrata do poroke: Ne\xc5\xbeka je dobila svojo doto, Mati\xc4\x8dek pa je celo na\xc5\xa1el svoje star\xc5\xa1e, ki resda niso bili \xc5\xbelahtna gospoda, a so le bili bolj\xc5\xa1i od Ciganov.\n_START_SECTION_\nInterpretacija\n_START_PARAGRAPH_\nV delu se sre\xc4\x8damo s staro komedijsko temo: boj socialno nadrejenega zapeljivca za ljubezen podrejenega dekleta, ki ji pomagajo ve\xc4\x8dinoma njej enaki mali ljudje, ki se slednji\xc4\x8d izka\xc5\xbeejo za bistrej\xc5\xa1e od gospodarja in slavijo zmago nad njim. Boj med plemstvom (baron, baronica) in preprostim \xc4\x8dlovekom (Ne\xc5\xbeka, Mati\xc4\x8dek) je bil neizbe\xc5\xbeen, ker je plemstvo omejevalo njegove pravice. Vendar je bila prihodnost na strani preprostega ljudstva, ker je bilo pametnej\xc5\xa1e, spretnej\xc5\xa1e in vztrajnej\xc5\xa1e. Prevladujejo ideje naravnega prava: v \xc5\xbeivljenju naj ne odlo\xc4\x8dajo fevdalni privilegiji, marve\xc4\x8d naravna \xc4\x8dlove\xc5\xa1ka sposobnost, bistrost... Z baronovim zalezovanjem Ne\xc5\xbeke je Linhart pokazal tudi moralno pokvarjenost plemstva. Budalo in Zme\xc5\xa1njava predstavljata nazadnja\xc5\xa1ko uradni\xc5\xa1tvo, saj nasprotujeta razsvetljenskim reformam (nasprotujeta kresijam, uradom, ki so vsaj do neke mere \xc5\xa1\xc4\x8ditili podlo\xc5\xbenike pred plemi\xc4\x8di; prito\xc5\xbeevala sta se nad kmeti, ki so zahtevali ve\xc4\x8d pravic, prito\xc5\xbeevala sta se nad \xc5\xa1olo, ki so jo uvedli tudi za kme\xc4\x8dke otroke, a so jo ti na sre\xc4\x8do odklanjali). Budalo in Zme\xc5\xa1njava se sama ozna\xc4\x8dita in to je najzanimivej\xc5\xa1i prizor v komediji, ki ga je Linhart sam dodal, ne da bi se naslanjal na Beaumarchaisa ali kako drugo predlogo. Zagotovo ne slu\xc4\x8dajno, saj ima osrednje mesto: pred njim je 36 prizorov, za njim pa 37._NEWLINE_Tudi sodna obravnava je naperjena proti sodstvu, saj je po fevdalni navadi plemi\xc4\x8d to\xc5\xbenik in razsodnik. Pomembna pa je Mati\xc4\x8dkova zahteva, naj mu obto\xc5\xbenico preberejo v sloven\xc5\xa1\xc4\x8dini in ne v njemu nerazumljivi nem\xc5\xa1\xc4\x8dini. S tem je Linhart napadel cesarske odredbe, \xc4\x8de\xc5\xa1 da je uradni jezik na Slovenskem le nem\xc5\xa1\xc4\x8dina, in zahteval, naj se narod upira potuj\xc4\x8devanju._NEWLINE_V Mati\xc4\x8dku je Linhart za osnovo jezika izbral gorenj\xc5\xa1\xc4\x8dino, vendar jo je obarval z dolenjskimi knji\xc5\xbenimi oblikami (knji\xc5\xbeevna tradicija na Slovenskem). Ta jezik je zelo \xc5\xbeiv, naraven in nazoren, poln ljudskih rekel, a ne brez germanizmov. Ni pa dolo\xc4\x8den po socialnem polo\xc5\xbeaju govore\xc4\x8dih oseb. Gospoda govori tako kot kmetje, v igri pa prevladuje vedrina. V slogu celotne komedije prepoznamo nekatere poteze rokokoja._NEWLINE_S tem delom je Linhart dokazal, da je slovenski jezik prav tako zvo\xc4\x8den in bogat kot drugi jeziki, da je primeren za odrsko ustvarjanje in da ni le jezik hlapcev, ampak tudi umetnikov.'