b'\n_START_ARTICLE_\nMilan Fabjan\xc4\x8di\xc4\x8d\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nMilan Fabjan\xc4\x8di\xc4\x8d, brat publicista in politika V. Fabjan\xc4\x8di\xc4\x8da, je bil po kon\xc4\x8dani gimnaziji v Ljubljani (1915) vpoklican k vojakom in 1916 padel v rusko ujetni\xc5\xa1tvo, se nato pridru\xc5\xbeil jugoslovanski legiji, bil v Dobrud\xc5\xbei ponovno ujet, tokrat s strani Bolgarov, in kot ujetnik do konca vojne delal v sladkorni tovarni v Sofiji. Po vrnitvi domov je v Zagrebu in Ljubljani \xc5\xa1tudiral romansko in slovansko filologijo, bil v zimskem semestru 1923/1924 suplent v \xc5\xa0tipu in nato v Ko\xc4\x8devju. Svoje ujetni\xc5\xa1tvo je opisal v ve\xc4\x8d podlistkih v listu Slovenski narod (1919) in objavil ve\xc4\x8d realisti\xc4\x8dnih novel v Ljubljanskem zvonu (Osemdeset palic, 1919; Zlatniki, Eksplozija du\xc5\xa1, V plamenih, 1920) ter Prolog tragedije v Novem svetu (1921).'