b'\n_START_ARTICLE_\n\xc4\x8crna legenda\n_START_PARAGRAPH_\n\xc4\x8crna legenda\xc2\xa0(\xc5\xa1pansko leyenda negra) je izraz, ki se uporablja za ozna\xc4\x8devanje tendencioznih, neobjektivnih zgodovinskih zapisov ter za poimenovanje negativne propagande, ki demonizira \xc5\xa0panijo, \xc5\xa1pansko ljudstvo ali kulturo z namenom v mednarodnem prostoru po\xc5\xa1kodovati ugled \xc5\xa0panije. Raz\xc5\xa1irjanje proti\xc5\xa1panskega razpolo\xc5\xbeenja sega v 16. stoletje, ki je bilo obdobje mo\xc4\x8dnega rivalstva med evropskimi kolonialnimi silami. Izraz so pogosto uporabljali predvsem \xc5\xa1tevilni ne\xc5\xa1panski zgodovinarji, \xc5\xa1e posebej protestantski. Prvotno je bil izraz povezan s kriti\xc4\x8dnostjo do \xc5\xa0panije 16. stoletja in s proti protestantom usmerjeno politiko kralja Filipa II. (vladal 1556\xe2\x80\x931598), kasneje pa je ga je populariziral \xc5\xa1panski zgodovinar Juli\xc3\xa1n Juder\xc3\xadas v knjigi La Leyenda Negra (\xc4\x8crna legenda). _NEWLINE_Izraz \xc4\x8drna legenda je sicer skovala in prvi\xc4\x8d uporabila galicijska pisateljica in aristokratka Emilia Pardo Baz\xc3\xa1n na predavanju v Parizu 18. aprila 1899, za njo pa Vicente Blasco Ib\xc3\xa1\xc3\xb1ez na predavanju v Buenos Airesu leta 1909, za o\xc4\x8deta izraza pa velja \xc5\xa1panski poliglot in pisatelj Juli\xc3\xa1n Juder\xc3\xadas, ki je prvi napisal obse\xc5\xbenej\xc5\xa1e delo na to temo. Njegova knjiga \xc4\x8crna legenda in zgodovinska resnica (\xc5\xa1pansko La leyenda negra y la verdad hist\xc3\xb3rica), objavljena leta 1914, je kriti\xc4\x8dno delo, ki razlaga, kako so tovrstna dela pristranskega zgodovinopisja predstavljala \xc5\xa0panijo v izrazito negativni lu\xc4\x8di in namenoma prezrla njene pozitivne dose\xc5\xbeke. Poznej\xc5\xa1i pisci so podprli in nadaljnje razvili Juder\xc3\xadasovo kriti\xc4\x8dno pisanje. Leta 1958 je tako Charles Gibson pojasnil, da sta bila \xc5\xa0panija in \xc5\xa0panski imperij v zgodovinskem kontekstu predstavljena kot \xc2\xbbpretirano kruta, fanati\xc4\x8dna, izkori\xc5\xa1\xc4\x8devalska in licemerska glede na realno stanje\xc2\xab._NEWLINE_\xc4\x8crna legenda je bila mo\xc4\x8dno raz\xc5\xa1irjena v Zdru\xc5\xbeenih dr\xc5\xbeavah Amerike v 19. stoletju. Pri \xc5\xbeivljenju jo je ohranjala Mehi\xc5\xa1ka vojna iz leta 1846, zaradi katere se je pojavila potreba po ukvarjanju s \xc5\xa1pansko govore\xc4\x8do, a rasno me\xc5\xa1ano populacijo znotraj njenih meja. Raz\xc5\xa1irjenost legende je dosegla svoj vrh med \xc5\xa1pansko-ameri\xc5\xa1ko vojno leta 1898, ko je bila objavljena nova izdaja knjige o uni\xc4\x8denju Zahodnih Indij, katere avtor je Bartolom\xc3\xa9 de Las Casas.\n_START_SECTION_\nDefinicije\n_START_PARAGRAPH_\nJuder\xc3\xadas v svoji knjigi \xc4\x8drno legendo opredeli kot_NEWLINE_\xc2\xbbkontekst, ustvarjen s pomo\xc4\x8djo neverjetnih zgodb o na\xc5\xa1i domovini, ki so z objavo ugledale lu\xc4\x8d sveta v vseh de\xc5\xbeelah, groteskni opisi, ki so vselej nastajali v zvezi z zna\xc4\x8dajem \xc5\xa0pancev kot posameznikov in skupnosti, zanikanje ali vsaj sistemati\xc4\x8dno nepoznavanje vsega, kar je pozitivno in lepo pri razli\xc4\x8dnih pojavnih oblikah \xc5\xa1panske kulture in umetnosti, obto\xc5\xbebe, ki so v vsaki dobi letele na \xc5\xa0panijo\xc2\xab._NEWLINE_\xe2\x80\x94\xe2\x80\x89Julian Juder\xc3\xadas, La leyenda negra_NEWLINE_Zgodovinar Philip Wayne Powell\xc2\xa0v Drevesu sovra\xc5\xa1tva (Tree of Hate) poda naslednjo definicijo \xc4\x8drne legende:_NEWLINE_\xc2\xbbPo Evropi poznega 16. stoletja je kro\xc5\xbeila podoba \xc5\xa0panije, porojena iz politi\xc4\x8dne in verske propaganda, ki je o\xc4\x8drnila zna\xc4\x8daj \xc5\xa0pancev in njihovega vladarja do te mere, da je \xc5\xa0panija postala simbol vseh oblik zatiranja, brutalnosti, religiozne in politi\xc4\x8dne nestrpnosti ter intelektualne in umetni\xc5\xa1ke zaostalosti za naslednja \xc5\xa1tiri stoletja. \xc5\xa0panci so ta proces in podobo, ki je iz\xc5\xa1la iz njega, poimenovali \xc2\xbb\xc4\x8drna legenda\xc2\xab, \xc2\xbbla leyenda negra\xc2\xab.\xc2\xab_NEWLINE_\xe2\x80\x94\xe2\x80\x89Philip Wayne Powell,\xc2\xa0Tree of Hate\xc2\xa0(1985)_NEWLINE_Eden od novej\xc5\xa1ih avtorjev, Fern\xc3\xa1ndez \xc3\x81lvarez, je \xc4\x8drno legendo opredelil \xc5\xa1ir\xc5\xa1e:_NEWLINE_\xc2\xbbTemeljito izkrivljanje zgodovine nekega naroda, ki ga zakrivijo njegovi sovra\xc5\xbeniki, da bi si ta narod la\xc5\xbeje podvrgli. To izkrivljanje je tako popa\xc4\x8deno kot je le mogo\xc4\x8de in ima poseben cilj: moralno diskvalifikacijo naroda v premo\xc4\x8di, ki mora biti na vsak na\xc4\x8din premagan.\xc2\xab _NEWLINE_\xe2\x80\x94as cited in Alfredo Alvar\'s book,\xc2\xa0La Leyenda Negra (1997:5)_NEWLINE__NEWLINE_Definicija Williama S. Maltbyja je kratka in jedrnata:_NEWLINE_"\xc4\x8crna legenda je mnenje, da so \xc5\xa0panci inferiorni v primerjavi z drugimi Evropejci v tistih lastnostih, ki jih imamo za civilizirane."_NEWLINE_Jasna in zgo\xc5\xa1\xc4\x8dena je tudi definicija, ki jo ponudi Slovar \xc5\xa0panske kraljeve akademije (DRAE):_NEWLINE_"mi\xc5\xa1ljenje, usmerjeno proti \xc5\xa1panskemu, raz\xc5\xa1irjeno od 16. stoletja dalje" ter "nenaklonjeno in posplo\xc5\xa1eno mnenje o nekom ali ne\xc4\x8dem, ponavadi neutemeljeno". _NEWLINE_Mar\xc3\xada Elena Roca Barea v knjigi Imperiofobia y leyenda negra. Roma, Rusia, Estados Unidos y el Imperio espa\xc3\xb1ol opozori, da je izraz \xc4\x8drna legenda tako mo\xc4\x8dno povezan s proti\xc5\xa1pansko propagando, da besedna zveza \xc4\x8drna legenda niti ne potrebuje ve\xc4\x8d prilastka "\xc5\xa1panska". "Black legend, leg\xc3\xa8nde noir, leggenda nera... se po definiciji nana\xc5\xa1ajo na \xc5\xa1pansko \xc4\x8drno legendo in jih ponavadi ne spremlja pridevnik." Izraza \xc4\x8drna legenda in proti\xc5\xa1panska propaganda sta se skoraj izena\xc4\x8dila v pomenu po objavi Juder\xc3\xadasove knjige. Izraz se sicer uporablja tudi v drugih kontekstih, ne samo v \xc5\xa1panskem: nana\xc5\xa1a se lahko na Ruse, dr\xc5\xbeavljane Zdru\xc5\xbeenih dr\xc5\xbeav Amerike, prebivalce otomanskega imperija itd., poleg uporabe v kontekstu imperijev pa prihaja tudi do njegove uporabe v zvezi z razli\xc4\x8dnimi osebnostmi in dogodki. Toda Roca Barea posebej opozarja na avtomatizirano povezovanje \xc4\x8drne legende s \xc5\xa0panijo in njeno zgodovino, na kar opozarja \xc5\xbee raba besede sama po sebi: "Kadar govorimo o ruski ali japonski ali napoleonski \xc4\x8drni legendi, se izraz razume v navezavi na na\xc5\xa1o (\xc5\xa1pansko) zgodovino in na \xc5\xa1pansko \xc4\x8drno legendo, v \xc5\xa1pan\xc5\xa1\xc4\x8dini in v drugih jezikih. Potrebno je dodati pridevnik "ruska", "japonska" ali "napoleonska". V nasprotju s tem pa se besedna veza "\xc4\x8drna legenda" nana\xc5\xa1a neposredno na \xc5\xa0panijo."\n_START_SECTION_\n\xc4\x8crna legenda in zlata legenda\n_START_PARAGRAPH_\nIzraz "\xc4\x8drna legenda" se rodi iz podobne, a po pomenu nasprotne besedne zveze: "zlata legenda". Gre za protipomenko, ki izhaja iz knjige dominikanca Santiaga de la Vor\xc3\xa1gine (1230 \xe2\x80\x93\xc2\xa01298) z naslovom Legenda sanctorum o Legenda aurea, ki je zbirka hagiografij in je med poznim srednjim vekom in renesanso do\xc5\xbeivelo izjemno priljubljenost in preko prevodov v angle\xc5\xa1\xc4\x8dino, franco\xc5\xa1\xc4\x8dino, italijan\xc5\xa1\xc4\x8dino, franco\xc5\xa1\xc4\x8dino in \xc5\xa1pan\xc5\xa1\xc4\x8dino doseglo \xc5\xa1irok krog bralcev, do\xc5\xbeivelo pa je tudi neusmiljene kritike s strani erazmizma.\xc4\x8cudovite freske, oltarne slike in druga slikarska dela Fra Angelica, Luca Signorellija in Piera della Francesca se izvorno navdihujejo prav pri de la Vor\xc3\xa1ginu, in zaradi ostrih kritik ni bilo delo ni\xc4\x8d manj brano. \xc5\xa0panski prevodi in izdaje dela Legenda aurea so se imenovali Flos sanctorum. Romantika je s svojim navdu\xc5\xa1enjem nad srednjim vekom ponovno o\xc5\xbeivela zanimanje za Legendo aureo, zato je bil izraz "pozla\xc4\x8dena legenda" (\xc5\xa1p. legenda dorada) ali "zlata legenda" (\xc5\xa1p. legenda \xc3\xa1urea) z lahkoto prepoznaven v navezavi na besedilo, v katerem je bil hkati njegov izvor. Za avtorico knjige Imperiofobia y leyenda negra. Roma, Rusia, Estados Unidos y el Imperio espa\xc3\xb1ol Mar\xc3\xado Eleno Roca Barea je pomenljivo, da se pri treh avtorjih, ki med prvimi razpravljajo o \xc4\x8drni legendi \xe2\x80\x93 pri Arthurju L\xc3\xa9vyju, Cayetanu Solerju in Emilii Pardo Baz\xc3\xa1n \xe2\x80\x93\xc2\xa0besedna zveza "\xc4\x8drna legenda" pojavi neposredno za zvezo "zlata legenda", razlog za to pa je, da je izraz \xc4\x8drna legenda "\xc5\xa1e vedno zelo povezan z izrazom zlata legenda, iz katerega izvira kot njegov nasprotni pol in antiteza".\n_START_SECTION_\n\xc5\xa0panska kolonizacija Amerike\n_START_PARAGRAPH_\nV procesu evropske kolonizacije Amerike, ki je trajal ve\xc4\x8d kot tri stoletja, \xc5\xa0panija je sprejela nekaj zakonov za za\xc5\xa1\xc4\x8dito staroselskih Ameri\xc4\x8danov. \xc5\xbde leta 1512 so stopili v veljavo Zakoni iz Burgosa, ki so nadzorovali in urejali obna\xc5\xa1anje Evropejcev v Novem svetu s prepovedjo trpin\xc4\x8denja domorodcev in omejevanjem mo\xc4\x8di enkomenderov oziroma lastnikov zemlje. Leta 1542 so Novi zakoni raz\xc5\xa1irili in korigirali prej\xc5\xa1njo zbirko zakonov z namenom, da bi izbolj\xc5\xa1ali njihovo uporabo. \xc4\x8ceprav vsi ti zakoni na vseh ameri\xc5\xa1kih ozemljih pogosto niso bili upo\xc5\xa1tevali, so odra\xc5\xbeali voljo voljo takratne \xc5\xa1panske kolonialne vlade, da bi zavarovali pravice avtohtonih prebivalcev. _NEWLINE_Kolonizacija je tudi v sami \xc5\xa0paniji pripeljala do razprav v zvezi z ravnanjem in pravicami domorodcev v Amerikah. Leta 1552 je dominikanski redovnik Bartolom\xc3\xa9 de las Casas objavil delo Brev\xc3\xadsima relaci\xc3\xb3n de la destrucci\xc3\xb3n de las Indias (Kratka pripoved o uni\xc4\x8denju Indij), poro\xc4\x8dilo o izgredih, ki so jih zagre\xc5\xa1ili lastniki zemlje in nekateri uradniki  med obdobjem zgodnje kolonizacije Nove \xc5\xa0panije, predvsem na otoku Hispaniola (danes Haiti in Dominikanska republika). Pri\xc4\x8devanja iz tistega \xc4\x8dasa obto\xc5\xbeujejo Kolumba brutalnosti proti avtohtonim prebivalcem in prisilnega dela. Las Casas, ki je spremljal Kolumba na njegovem drugem potovanju, je opisal Kolumbovo ravnanje z domorodci v Zgodovini Indij. Las Casasovo pisanje nekateri zgodovinarji vidijo kot pretirano in pristransko. Njihovo proti\xc5\xa1pansko mnenje so izkoristili pisci iz de\xc5\xbeel \xc5\xa1panskih tekmecev kot pripravno osnovo za zgodovinopisje na temo \xc4\x8drne legende. Predhodno se je to zgodilo \xc5\xbee pri flamski proti\xc5\xa1panski propagandi med 80-letno vojno. Danes nekateri strokovnjaki \xc5\xa1e vedno razpravljajo o tem, v kolik\xc5\xa1ni meri so Las Casasovi opisi \xc5\xa1panske kolonizacije upravi\xc4\x8deni ali povsem pretirani. Zgodovinar Lewis Hanke tako meni, da je Las Casas pretiraval pri poro\xc4\x8danju o grozodejstvih in tako prispeval k propagandi \xc4\x8drne legende. Zgodovinar Benjamin Keen nasprotno meni, da je Las Casasovo poro\xc4\x8danje bolj ali manj to\xc4\x8dno. V monografiji Charlesa Gibsona iz leta 1964 The Aztecs under Spanish Rule (Azteki pod \xc5\xa1pansko vlado), prvi iz\xc4\x8drpnej\xc5\xa1i \xc5\xa1tudiji dokumentarnih virov o odnosih med Indijanci in \xc5\xa0Panci v Novi \xc5\xa0paniji (kolonialni Mehiki) pride do zaklju\xc4\x8dka, da "\xc4\x8drna legenda gradi na zapisih namernega sadizma. Cveti v ogor\xc4\x8denem ozra\xc4\x8dju, v katerem se sporno vpra\xc5\xa1anje izmakne kategoriji objetivnega razumevanja. Institucij kolonialne zgodovin ne pojasnjuje v zadostni meri."_NEWLINE_To kruto ravnanje z ameri\xc5\xa1kimi Indijanci, ki je bilo pogosto v mnogih kolonijah v obeh Amerikah, je bilo uporabljeno kot propaganda v pisnih delih med seboj tekmujo\xc4\x8dih evropskih sil z namenom, da bi obrekovali in ustvarili sovra\xc5\xbeno razpolo\xc5\xbeenje nasproti \xc5\xa0panskem imperiju. Las Casasovo delo je bilo prvi\xc4\x8d citirano v angle\xc5\xa1\xc4\x8dini z objavo dela The Spanish Colonie, or Brief Chronicle of the Actes and Gestes of the Spaniards in the West Indies (\xc5\xa0panska kolonija ali kratka kronika ravnanj in dejanj \xc5\xa0pancev v Zahodnih Indijah) v \xc4\x8dasu, ko se je Anglija pripravljala na vojno proti \xc5\xa0paniji in Nizozemski. Pristranska, neobjektivna uporaba tak\xc5\xa1nih del, ki je vklju\xc4\x8devala izkrivljanje ali pretiravanje v vsebinskem smislu, sestavlja del proti\xc5\xa1panske zgodovinske propagande ali \xc4\x8drne legende. _NEWLINE_Iz perspektive zgodovine in kolonizacije Amerik so bile vse evropske velesile (in ne le \xc5\xa0panija), ki so kolonizirale Ameriko, kot so Anglija, Portugalska, Nizozemska in druge, krive trpin\xc4\x8denja in krutega ravnanja z avtohtonimi prebivalci. Kolonialne sile so bile obto\xc5\xbeene genocida v Zdru\xc5\xbeenih dr\xc5\xbeavah Amerike, Avstraliji in Kanadi.'