b'\n_START_ARTICLE_\nHormu\xc5\xa1ka o\xc5\xbeina\n_START_PARAGRAPH_\nHormu\xc5\xa1ka o\xc5\xbeina, perzijsko \xd8\xaa\xd9\x86\xda\xaf\xd9\x87 \xd9\x87\xd8\xb1\xd9\x85\xd8\xb2\xe2\x80\x8e Tangeh-ye Hormoz arabsko \xd9\x85\xd9\x8e\xd8\xb6\xd9\x8a\xd9\x82 \xd9\x87\xd9\x8f\xd8\xb1\xd9\x85\xd9\x8f\xd8\xb2\xe2\x80\x8e Mad\xc4\xabq Hurmuz, je ozek pas Indijskega oceana med Omanskim zalivom na jugovzhodu in Perzijskim zalivom na jugozahodu. To je edini izhod iz Perzijskega zaliva na odprto morje in ena svetovno najpomembnej\xc5\xa1ih strate\xc5\xa1kih o\xc5\xbein. Severna obala o\xc5\xbeine pripada Iranu, ju\xc5\xbena pa Zdru\xc5\xbeenim arabskim emiratom in Omanu (eksklava Musandam). Najo\xc5\xbeji del meri 21 morskih milj (39 km). 20 odstotkov svetovne nafte in okrog 35 odstotkov vse nafte, ki jo preva\xc5\xbeajo po morju, potuje skozi o\xc5\xbeino, zato je o\xc5\xbeina izredno pomembna za mednarodno trgovino.\n_START_SECTION_\nRazlaga izvora besede\n_START_PARAGRAPH_\nPerzijski zaliv je opisan v prvem pomorskem vodniku iz 1. stoletja Plovba po Eritrejskem morju ali Plovba po Rde\xc4\x8dem morju (angle\xc5\xa1ko: Periplus of the Erythraean Sea ali Periplus of the Red Sea, gr\xc5\xa1ko: \xce\xa0\xce\xb5\xcf\x81\xce\xaf\xcf\x80\xce\xbb\xce\xbf\xcf\x85\xcf\x82 \xcf\x84\xe1\xbf\x86\xcf\x82 \xe1\xbc\x98\xcf\x81\xcf\x85\xce\xb8\xcf\x81\xce\xac\xcf\x82 \xce\x98\xce\xb1\xce\xbb\xce\xac\xcf\x83\xcf\x83\xce\xb7\xcf\x82, latinsko: Periplus Maris Erythraei), a o\xc5\xbeina ni poimenovana. Vodnik je bil napisan v gr\xc5\xa1kem jeziku in opisuje plovbo in trgovinske mo\xc5\xbenosti od rimsko-egip\xc4\x8danskih pristani\xc5\xa1\xc4\x8d, kot je Berenika (angle\xc5\xa1ko Berenice) ali Berenice Troglodytica, starodavno pristani\xc5\xa1\xc4\x8de v Egiptu na zahodni obali [[Rde\xc4\x8de morje|Rde\xc4\x8dega morja, 825 km ju\xc5\xbeno od Sueza in 260 km vzhodno od Asuana, in drugih pristani\xc5\xa1\xc4\x8d vzdol\xc5\xbe obale Afri\xc5\xa1kega roga do Sindha (znan kot Mehran) v Pakistanu in jugozahodne Indije. Besedilo naj bi nastalo med 1. in 3. stoletjem na\xc5\xa1ega \xc5\xa1tetja, a najverjetneje je iz sredine 1. stoletja na\xc5\xa1ega \xc5\xa1tetja. \xc4\x8ceprav je avtor neznan, je jasno, da je to napisal nekdo, ki je zelo dobro poznal to obmo\xc4\x8dje in je enkraten pogled o tem, kaj je starodaven evropski svet vedel o de\xc5\xbeelah okrog Indijskega oceana. Eritrejsko morje (gr\xc5\xa1ko: \xe1\xbc\x98\xcf\x81\xcf\x85\xce\xb8\xcf\x81\xce\xac \xce\x98\xce\xac\xce\xbb\xce\xb1\xcf\x83\xcf\x83\xce\xb1) dobesedno pomeni "rde\xc4\x8de morje". Za Grke je to morje vklju\xc4\x8devalo Indijski ocean in Perzijski zaliv. Od 10. do 17. stoletja je bilo v Perzijskem zalivu kraljestvo Hormuz (Ormus (tudi Ohrmuzd, Hormuz ali Ohrmazd, portugalsko: \xe2\x80\x98\xe2\x80\x99Ormuz\xe2\x80\x99\xe2\x80\x99), po katerem ima najbr\xc5\xbe o\xc5\xbeina ime, in se je raztezalo do Hormu\xc5\xa1ke o\xc5\xbeine. Ustanovili so ga arabski princi v 10. stoletju, leta 1262 ga je za\xc4\x8dela nadzirati Perzija, nato pa Portugalci. Kraljestvo je dobilo ime po pristani\xc5\xa1kem mestu, ki je bilo tudi glavno mesto. V tistem \xc4\x8dasu je bilo eno najpomembnej\xc5\xa1ih pristani\xc5\xa1\xc4\x8d na Srednjem vzhodu, saj je imelo nadzor nad pomorskimi trgovinskimi potmi po Perzijskem zalivu v Indijo in Vzhodno Afriko ali Afri\xc5\xa1ki rog. Verjetno je bilo pristani\xc5\xa1\xc4\x8de na otoku Hormuz, blizu dana\xc5\xa1njega sodobnega mesta Bandar Abas._NEWLINE_Ime pristani\xc5\xa1\xc4\x8da, otoka in kraljestva je iranskega izvora in je verjetno povezano z imenom zoroastrskega boga, to je Ahura Mazda, v pahlaviju: \xe2\x80\x98\xe2\x80\x99Ohrmazd\xe2\x80\x99\xe2\x80\x99, v manihejski srednji perzij\xc5\xa1\xc4\x8dini: \xe2\x80\x98\xe2\x80\x99Hirmiz\xe2\x80\x99\xe2\x80\x99 in novi perzij\xc5\xa1\xc4\x8dini: \xe2\x80\x98\xe2\x80\x99Hormoz\xe2\x80\x99\xe2\x80\x99.\n_START_SECTION_\nPlovba\n_START_PARAGRAPH_\nLadje plujejo po zalivu po posebnem na\xc4\x8drtu, ki je bil pripravljen zato, da bi se izognili tr\xc4\x8denju ladij: tiste, ki priplujejo, morajo po eni progi, tiste, ki izplujejo, po drugi, vsaka je \xc5\xa1iroka dve morski milji. Progi sta lo\xc4\x8deni z dve milji \xc5\xa1irokim delom v sredini. Za pre\xc4\x8dkanje o\xc5\xbeine morajo ladje pluti po teritorialnem morju Irana in Omana, pri \xc4\x8demer morajo upo\xc5\xa1tevati Konvencijo Zdru\xc5\xbeenih narodov o pravu morja (United Nations Convention on the Law of the Sea, UNCLOS, 1982). Tudi dr\xc5\xbeave, ki je niso ratificirale, med njimi Zdru\xc5\xbeene dr\xc5\xbeave Amerike, upo\xc5\xa1tevajo pravila plovbe, dolo\xc4\x8dene v konvenciji. Oman ima radar na majhnem oto\xc4\x8dku nad polotokom Musandam.\n_START_SECTION_\nStatisti\xc4\x8dni podatki o prometu\n_START_PARAGRAPH_\nEnergetski informacijski podatki, ZDA (U. S. Energy Information Administration) iz leta 2011 ka\xc5\xbeejo, da iz Perzijskega zaliva pluje povpre\xc4\x8dno v enem dnevu skozi Hormu\xc5\xa1ko o\xc5\xbeino 14 tankerjev s 17 milijoni sodov nafte. To je 35 odstotkov svetovne nafte, ki se preva\xc5\xbea po morju, in 20 odstotkov vse svetovne nafte. Po tem poro\xc4\x8dilu ve\xc4\x8d kot 85 odstotkov te nafte izvozijo na azijski trg, na Japonsko, Indijo, Ju\xc5\xbeno Korejo in Kitajsko. Poro\xc4\x8dilo Centra za strate\xc5\xa1ke in mednarodne \xc5\xa1tudije (Center for Strategic and International Studies) iz leta 2007 pa navaja, da tankerji dnevno prepeljejo 17 milijonov sodov iz Perzijskega zaliva, kar je 40 odstotkov svetovne nafte.'