b"\n_START_ARTICLE_\nPeter Ilji\xc4\x8d \xc4\x8cajkovski\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\n\xc4\x8cajkovski se je rodil v Votkinsku, ki le\xc5\xbei blizu reke Kame. O\xc4\x8de, Ilja Petrovi\xc4\x8d \xc4\x8cajkovski (1795\xe2\x80\x931880), je bil uradnik, rudarski in\xc5\xbeenir in generalmajor ukrajinskega rodu, mati, Alexandre d'Assier _NEWLINE_(Aleksandra Andrejevna Assier; 1813\xe2\x80\x931854), pa njegova druga \xc5\xbeena francoskega rodu. \xc4\x8cajkovski je bil drugi od \xc5\xa1estih pre\xc5\xbeivelih otrok. S petimi leti se je za\xc4\x8del u\xc4\x8diti klavir. Njegova prva u\xc4\x8diteljica je bila mama. Leta 1848 se je dru\xc5\xbeina preselila v Sankt Peterburg. Mati mu je umrla za kolero leta 1854, ko je bilo Petru \xc5\xa1tirinajst let. Bil je zelo prizadet in si je te\xc5\xbeko opomogel. Pomanjkanje materine ljubezni je pri \xc4\x8cajkovskem vplivalo na to, da se je izogibal \xc5\xbeensk in jih postavljal na nedosegljiv piedestal. Leta 1852 se je za\xc4\x8del resno ukvarjati z glasbo, ki so jo predavali fakultativno. \xc5\xbde tedaj je bil dober pianist in je izvrstno improviziral._NEWLINE_Klavir ga je po materini smrti pou\xc4\x8devala Marija Pal\xc4\x8dikova. Leta 1856 ga je za\xc4\x8del pou\xc4\x8devati Luigi Piccioli (1812\xe2\x80\x931868), ki je bil na sanktpeterbur\xc5\xa1kem konservatoriju vokalni pedagog. Piccioli je v \xc4\x8cajkovskem, po besedah \xc4\x8cajkovskega, prvi odkril njegove glasbene sposobnosti in mu vlil zaupanje vase, druga\xc4\x8de pa je nanj vplival tudi s svojo ekstravagantno pojavo. Za njim ga je pou\xc4\x8deval Rudolf K\xc3\xbcndinger (Rudolf Vasiljevi\xc4\x8d Kjundinger; 1832\xe2\x80\x931913). Leta 1859 je \xc4\x8cajkovski kon\xc4\x8dal srednjo \xc5\xa1olo in od tega leta \xc5\xbeivel v internatu. Po srednji \xc5\xa1oli je \xc5\xa1tudiral pravo in do leta 1863 opravljal uradni\xc5\xa1ko slu\xc5\xbebo na pravosodnem ministrstvu. Odpovedal se je slu\xc5\xbebi in od leta 1861 do 1865 \xc5\xa1tudiral kompozicijo, klavir in flavto na Konservatoriju v Sankt Peterburgu (ustanovitelj Anton Rubinstein leta 1862) pri profesorju Nikolaju Ivanovi\xc4\x8du Zarembi, kasneje pa tudi pri Rubinsteinu._NEWLINE_Leta 1866 je od\xc5\xa1el v Moskvo. Do leta 1877 je \xc5\xbeivel in ustvarjal v Moskvi. Tu je u\xc4\x8dil harmonijo na konservatoriju in nekaj \xc4\x8dasa pisal glasbene kritike za Moskovske novice. Zahajal je v visoko dru\xc5\xbebo in imel veliko uglednih prijateljev. Leta 1868 je postal dirigent. Ob priliki dirigiranja Vojvode, dela Ostrovskega, je spoznal\xc2\xa0\xc2\xbbPeterico\xc2\xab\xc2\xa0(Balakirev, Cui, Borodin, Rimski-Korsakov in Musorgski). Ta skupina je tedaj \xc5\xbeelela ustvariti rusko narodno glasbo in s tem nasprotovala Rubinsteinu, ki je bil prista\xc5\xa1 italijanskega in nem\xc5\xa1kega sloga. Predvsem Balakirev je precej vplival na \xc4\x8cajkovskega. Rimskega-Korsakova je pou\xc4\x8deval harmonijo, fugo in kontrapunkt. _NEWLINE_\xc5\xbdiv\xc4\x8dnost in \xc4\x8dustvena razrvanost, zdru\xc5\xbeeni s homoseksualnostjo, sta ga pognali v osamljenost in vplivali na njegovo ustvarjanje. Poro\xc4\x8dil se je z nekdanjo konservatorsko \xc5\xa1tudentko Antonino Ivanovno Miljukovo. Od njega je bila mlaj\xc5\xa1a osem let. Poroka je bila prenagljena in \xc4\x8cajkovski je kmalu ugotovil, da \xc5\xbeene ne prenese. Po poskusu samomora je \xc5\xbee po \xc5\xa1estih tednih za\xc4\x8del \xc5\xbeiveti lo\xc4\x8deno od nje. Ta dogodek je po mnenju \xc5\xbeivljenjepiscev vplival na njegovo delo._NEWLINE_Veliko vplivnej\xc5\xa1a \xc5\xbeenska v njegovem \xc5\xbeivljenju je bila bogata vdova Nade\xc5\xbeda Filaretovna von Meck (1831-1894) s katero si je dopisoval v letih od 1877 do 1890, \xc4\x8deprav se nista nikoli sre\xc4\x8dala. Navdu\xc5\xa1ena nad njegovo glasbo mu je denarno pomagala s 6.000 rublji na leto. Ravno zaradi njene podpore se je lahko umiril in ustvarjal v urejenih razmerah._NEWLINE_Opustil je pou\xc4\x8devanje v Moskvi in v Rusiji \xc5\xbeivel le \xc5\xa1e prehodno, saj je mnogo potoval. Leta 1892 se je naselil v Klinu blizu Moskve. Svetovna slava mu je prinesla tudi veliko nemira v zasebno \xc5\xbeivljenje._NEWLINE_Le devet dni po prvi predstavi njegove \xc5\xa0este simfonije leta 1893 je \xc4\x8cajkovski umrl. Splo\xc5\xa1no verjamejo, da je storil samomor z namernim pitjem oku\xc5\xbeene vode s kolero, vendar je zastrupitev z arzenom verjetnej\xc5\xa1a. Nekateri namigujejo, da je skupina nekdanjih so\xc5\xa1olcev zahtevala, naj naredi samomor, da bi se izognil pohuj\xc5\xa1anju zaradi domnevnega razmerja z ne\xc4\x8dakom, \xc4\x8dlanom ruskega plemstva. Pokopali so ga na Tihvinskem pokopali\xc5\xa1\xc4\x8du pri samostanu Aleksandra Nevskega v Sankt Peterburgu.\n_START_SECTION_\nDelo\n_START_PARAGRAPH_\nPrve manj\xc5\xa1e skladbe je \xc4\x8cajkovski napisal \xc5\xbee s \xc5\xa1tirinajstimi leti. S \xc5\xa1tiriindvajsetimi pa je napisal prvo pomembnej\xc5\xa1e delo - uverturo za Nevihto, dramsko delo Aleksandra Ostrovskega. Ob koncu \xc5\xa1tudija je napisal Odo radosti na Schillerjevo besedilo. Pod vplivom Balakireva je napisal uverturo za Romea in Julijo, ki jo je kasneje ve\xc4\x8dkrat predelal ter simfonijo Manfred. Simfoni\xc4\x8dno pesnitev Fatum (1868) mu je celo posvetil._NEWLINE_Velik uspeh je do\xc5\xbeivel z violinskim koncertom \xc5\xa1t. 1 v D-duru op. 35 ter Simfonijo \xc5\xa1t. 2 v C-molu op. 17. Moskovsko gledali\xc5\xa1\xc4\x8de mu je naro\xc4\x8dilo napisati glasbo za Snegulj\xc4\x8dico na besedilo Ostrovskega. V naslednjih letih je napisal celo vrsto koncertov in simfonij, baletov (Hresta\xc4\x8d, Labodje jezero, Trnulj\xc4\x8dica), opere Pikova dama in Jevgenij Onjegin in drugo._NEWLINE_Glasba \xc4\x8cajkovskega ima nenavadno \xc5\xa1irok slogovno in \xc4\x8dustveni razpon, od salonskih del do simfonij z izjemno globino, mo\xc4\x8djo in veli\xc4\x8dino.\n_START_SECTION_\nBaleti\n_START_PARAGRAPH_\n\xc4\x8cajkovski je pri ve\xc4\x8dini najbolj znan po svojih baletih._NEWLINE_Prvega, Labodje jezero (op. 20) je ustvaril med letoma 1871 in 1876. Prvi\xc4\x8d so ga v okle\xc5\xa1\xc4\x8deni razli\xc4\x8dici predvajali v, leta 1876 ustanovljenem, Bol\xc5\xa1oj teatru v Moskvi 4. marca 1877._NEWLINE_\xc4\x8cajkovski je za enega svojih najbolj\xc5\xa1ih del imel balet Trnulj\xc4\x8dica (op. 66). Napisal ga je pribli\xc5\xbeno 13 let kasneje med letoma 1888 in 1889. Prvi\xc4\x8d so ga predvajali leta 1890 v Teatru Marinski v Sankt-Peterburgu._NEWLINE_Manj je bil zadovoljen s svojim zadnjim baletom Hresta\xc4\x8d (op. 71), ki ga je ustvaril med letoma 1891 in 1892.\n_START_SECTION_\nOpere\n_START_PARAGRAPH_\nNapisal je deset oper. Med njimi sta najbolj znani Jevgenij Onjegin (1877 - 1888) in Pikova dama (op. 68, 1890). Obe sta nastali po knji\xc5\xbeevni predlogi Aleksandra Sergejevi\xc4\x8da Pu\xc5\xa1kina.\n_START_SECTION_\nKoncerti\n_START_PARAGRAPH_\nOd treh klavirskih koncertov je prvi v b-molu (op. 23. 1874 - 1875) najbolj znan in najbolj cenjen. Pianist Nikolaj Rubinstein ga je sprva zavra\xc4\x8dal kot slabega in neigralnega. Kasneje ga je prvi izvedel Hans von B\xc3\xbclow v Bostonu (ZDA), leta 1875._NEWLINE_Violinski koncert v d-duru (op. 35) je ustvaril v manj kot mesecu dni marca in aprila leta 1878. Krstno izvedbo je do\xc5\xbeivel \xc5\xa1ele leta 1881, ker ga violinist, kateremu ga je \xc5\xbeelel posvetiti, zaradi tehni\xc4\x8dne zahtevnosti ni hotel igrati..."