b'\n_START_ARTICLE_\nDominik \xc4\x8colnik\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\n\xc4\x8ceprav se je rodil 3. avgusta 1830 pri Sv. Treh kraljih je Dominik \xc4\x8colnik ve\xc4\x8dino otro\xc5\xa1tva pre\xc5\xbeivel na Drvanji pri Benediktu v Slovenskih goricah. Njegov o\xc4\x8de Matija je bil zelo narodno zaveden in za sodoben razvoj kmetijstva zavzet kmet. \xc5\xa0olska znanja je za\xc4\x8del pridobivati v doma\xc4\x8di dvorazrednici, nato pa ga je o\xc4\x8de vpisal v mariborsko gimnazijo. Leta 1849 je od\xc5\xa1el na \xc5\xa1olanje v Ljubljano, kjer je na liceju obiskoval kmetijska predavanja za u\xc4\x8diteljske in duhovni\xc5\xa1ke pripravnike, vpisal pa se je tudi na \xc5\xbeivinozdravni\xc5\xa1ko inn podkovsko \xc5\xa1olo, ki jo takrat vodil Janez Bleiweis. Ob \xc5\xbeivinozdravni\xc5\xa1kem znanju se je v Ljubljani \xc5\xa1e navdu\xc5\xa1il za sadjarstvo in vinogradni\xc5\xa1tvo. Po vrnitvi domov je nova spoznanja uveljavil na doma\xc4\x8dem posestvu, hkrati pa je kot odposlanec \xc5\xa0tajerske kmetijske dru\xc5\xbebe potoval po \xc5\xa1tevilnih kmetijskih razstavah od Pariza do Petrograda. S potovanj je domov prina\xc5\xa1al tudi \xc5\xa1tevilne \xc5\xbeivali, rastline in semena, ki jih je nato gojil na svojem obse\xc5\xbenem posestvu. Leta 1861 si je tam postavil nov in sodoben hlev, leta 1864 \xc5\xa1e neogotskemu dvorcu podobno stanovanjsko stavbo in leta 1869 \xc5\xa1e velik \xc2\xbbkranjski kozolec\xc2\xab\xc2\xa0ki je velika posebnost v tem okolju in najbolj vzhoden slovenski kozolec. O svojih dose\xc5\xbekih je pogosto pisal v Kmetijske in rokodelske novice in pozneje \xc5\xa1e v mariborskem Slovenskem gospodarju._NEWLINE_Leta 1861 se je poro\xc4\x8dil z Ano Fanedl, h\xc4\x8derjo premo\xc5\xbenega trgovca iz Lenarta. V 15-letnem zakonu se jima je rodilo sedem otrok, tri h\xc4\x8dere: Ljudmija (*1862), Hema (*1864-1891), Hilda (*1866-1892) in \xc5\xa1tirje sinovi Jaroslav (*1870-1886), Ciril (*1871-1958), Metod (*1872) in Ljubomir (*1875-1882)._NEWLINE_Dominik \xc4\x8colnik je bil eden najpomembnej\xc5\xa1ih vinogradnikov tistih dni. \xc5\xbde leta 1859 je pisal o pridelovanju ledenih vin, katerega je prvi\xc4\x8d na svetu tudi istega leta pridelal. Imel je svojo trsnico in na svojih posestvih je gojil preko 400 sort vinskih trt. Za njegova vina je dobil \xc5\xa1tevilna priznanja na razstavah po \xc5\xa0tajerski in na celo na dunajski svetovni razstavi leta 1873. Poleg vinogradno\xc5\xa1tva se je ukvarjal \xc5\xa1e s sadjarstvom in svoje cepi\xc4\x8de je brezpla\xc4\x8dno po\xc5\xa1iljal \xc5\xa1tevilnim slovenskim u\xc4\x8diteljem. _NEWLINE_Gospodarski uspeh in ugled mu je koristil tudi pri politi\xc4\x8dnem delovanju. Kmalu je postal ena osrednjih osebnosti politi\xc4\x8dnega \xc5\xbeivljenja v lenar\xc5\xa1ki okolici. Na volitvah je agitiral za slovenske kandidate, govoril je na \xc5\xa1tevilnih taborih in besedah bil pa je tudi med zaslu\xc5\xbenimi za ustanovitev Slovenske matice in \xc4\x8dasopisa Slovenski gospodar. V svojem \xc2\xbbdvorcu\xc2\xab\xc2\xa0je ustanovil 15. avgusta 1869 kmetijsko \xc4\x8ditalnico, njegovo posestvo pa je bilo \xc5\xa1ir\xc5\xa1e poznano med Slovenci. Obiskovali so ga mnogi politiki, gospodarstveniki in narodni delavci iz Maribora, Ljubljane in od drugod. Prijateljeval je z Ivanom Hribarjem, Jankom Sernecem, Josipom Vo\xc5\xa1njakom in \xc5\xa1tevilnimi drugimi znanimi osebnostmi tiste dobe._NEWLINE_Zaradi razko\xc5\xa1nega \xc5\xbeivljenja, mecenstva in \xc5\xa1tevilnih po\xc5\xbearov je za\xc5\xa1el v dolgove. Leta 1880 je bilo njegovo posestvo razprodano na dra\xc5\xbebi, \xc4\x8colnik pa se je poslej pre\xc5\xbeivljal s svojim \xc5\xbeivinozdravni\xc5\xa1kim znanjem iz Ljubljane. \xc4\x8ceprav je do zadnjega \xc5\xbeelel izdati knjigo Trsoznanstvo, v kateri je opisal \xc4\x8dez 1.500 vinskih trt, je umrl pozabljen in brez dru\xc5\xbeine 28. decembra 1893.'