b'\n_START_ARTICLE_\nMedun\n_START_SECTION_\nGeografija\n_START_PARAGRAPH_\nMariano Bolizza je leta 1614 zpisal, da stoji Meteon na lepem hribu v razpoki med dvema gorama s pogledom na zelo ob\xc5\xa1irno dolino pod sabo.\n_START_SECTION_\nAntika in rimsko obdobje\n_START_PARAGRAPH_\nMedun je bil prvotno zgrajen kot trdnjava, okoli katere je v 4. in 3. stoletju pr. n. \xc5\xa1t. zraslo mesto, poznano kot Medeon, Meteon ali Modunense. _NEWLINE_Dobro ohranjeno obzidje trdnjave je bilo zgrajeno iz velikih obdelanih kamnitih blokov. Mesto se je po velikosti in trdnosti gradnje bistveno razlikovalo od drugih manj pomembnih ilirskih mest. Zelo zanimiva sta dva globoka jarka na cesti med Spodnjim in Gornjim mestom. \xc5\xa0tudije ka\xc5\xbeejo, da so se tukaj opravljali verski obredi, povezani s kultom ka\xc4\x8de, ki je predstavljala mitsko prednico Ilirov.  Severno od Gornjega mesta je nekropola iz \xc5\xbeelezne dobe, ki \xc5\xa1e ni raziskana._NEWLINE_Poleg stopni\xc5\xa1\xc4\x8d, ki so jih vsekali v \xc5\xbeivo skalo \xc5\xbee v \xc5\xbeelezni dobi, so iz zgodnjega obdobja ohranjeni tudi deli zahodnega obzidja, ki so ga v srednjem veku nadgradili. Razli\xc4\x8dni deli srednjeve\xc5\xa1kih utrdb so bili zgrajeni v razli\xc4\x8dnih obdobjih. _NEWLINE_Tit Livij (59 pr. n. \xc5\xa1t \xe2\x80\x93 17 n. \xc5\xa1t.) omenja Medun kot mesto Labeatov, ilirskega plemena, ki je bilo naseljeno okoli Skadarskega jezera (Lacus Labeatis). Rimske legije so mesto zasedle v tretji ilirski vojni okoli leta 167 pr. n. \xc5\xa1t.. Ardijejskega kralja Gencija  in njegovo dru\xc5\xbeino so ujeli in odpeljali v Spoleto, njegovo ozemlje pa je postalo del rimske province Ilirik.\n_START_SECTION_\nSrednji vek\n_START_PARAGRAPH_\nRavenska kozmografija (Ravennatis Anonymi Cosmographia) iz 7. stoletja, katere avtor ni poznan, omenja, da so bile srednjeve\xc5\xa1ke medunske utrdbe zgrajene na ru\xc5\xa1evinah rimskega mesta. _NEWLINE_\xc4\x90ura\xc5\xa1 Iliji\xc4\x87 (vladal 1326\xe2\x80\x931362), \xc4\x8delnik Gornje Zete, vklju\xc4\x8dno z Medunom, je bil podlo\xc5\xbenik kralja Stefana De\xc4\x8danskega (vladal 1321-1331) in carjev Du\xc5\xa1ana Silnega (vladal 1331-1355) in Uro\xc5\xa1a \xc5\xa0ibkega (vladal 1355-1371). Plemi\xc5\xa1ka dru\xc5\xbeina Bal\xc5\xa1i\xc4\x87, ki je po smrti plemi\xc4\x8da \xc5\xbdarka prevzela oblast v Spodnji Zeti, je leta 1362 vdrla v Gornjo Zeto, ubila \xc4\x90ura\xc5\xa1a Iliji\xc4\x87a in njegovo ozemlje priklju\xc4\x8dila svoji Zetski \xc5\xbeupi. Dru\xc5\xbeina je dobila polo\xc5\xbeaj lokalnih vladarjev (srbsko: oblastni gospodari) in podlo\xc5\xbenikov carja Uro\xc5\xa1a \xc5\xa0ibkega. _NEWLINE_Listina kralja Alfonza V. iz leta 1444 omenja Medun kot posest hercega (vojvode) Stefana Vuk\xc4\x8di\xc4\x87a Kosa\xc4\x8de. Leta 1445 je Kosa\xc4\x8da  Gornjo Zeto in trdnjavo Medun prepustil vojvodi in despotu \xc4\x90ura\xc4\x91u Brankovi\xc4\x87u. \xc4\x90ura\xc4\x91 je leta 1452 obranil Medun pred vojvodo Stefanom I. Crnojevi\xc4\x87em, ki je slu\xc5\xbeil Bene\xc4\x8danom, leta 1455 pa ga je moral predati Osmanom na njihovem zmagovitem pohodu skozi jugovzhodno Evropo.  _NEWLINE_Med vladanjem Ivana I. Crnojevi\xc4\x87a (vladal 1465-1490) se je v regijo zatekel nek Imrahor aga, ki se je stalno spopadal s Crnojevi\xc4\x87i in posku\xc5\xa1al njihove podlo\xc5\xbenike izgnati iz Meduna. V krvavi bitki med Ivanom I. in Imrahorjem je Imrahor z mnogimi drugimi poveljniki padel, mesto pa so kljub temu zasedli Osmani. Bitka je pomenila propad dinastije Crnojevi\xc4\x8dev in njihove dr\xc5\xbeave. _NEWLINE_V Osmanskem cesarstvu je Medun spadal v Skadarski sand\xc5\xbeak, dokler ni zetska regija leta 1415 postala samostojen Zetski sand\xc5\xbeak. V sand\xc5\xbeaku je vladal Stani\xc5\xa1a Crnojevi\xc4\x87, sin Ivana I. Crnojevi\xc4\x87a. Stani\xc5\xa1o so leta 1485 poslali v Konstantinopel kot poroka za \xc4\x8drnogorsko zvestobo Osmanskemu cesarstvu. V Konstantinoplu je prestopil v islam, se preimenoval v Skenderbega in kasneje postal sand\xc5\xbeakbeg \xc4\x8crne gore.\n_START_SECTION_\nZgodnji novi vek\n_START_PARAGRAPH_\nMariano Bolizza iz Kotora, uslu\xc5\xbebenec Bene\xc5\xa1ke republike, je leta 1614 napisal poro\xc4\x8dilo, v katerem opisuje najbolj\xc5\xa1e kopenske poti v Skadarskem sand\xc5\xbeaku, ki bi bile uporabne za prena\xc5\xa1anje uradne po\xc5\xa1te med Benetkami in Konstantinoplom in obratno in voja\xc5\xa1ke potenciale omenjene regije. Bolizza je napisal tudi zelo natan\xc4\x8den seznam mest in vasi v \xc4\x8crni gori in severni Albaniji in njihovih poglavarjev, \xc5\xa1tevilo oboro\xc5\xbeenih mo\xc5\xbe in demografske podatke. Ku\xc4\x8di, Bratono\xc5\xbei\xc4\x8di in del Plava so bili vojaki in spahije Meduna, imena njihovega poveljnika pa ne omenja. Gor\xc5\xa1\xc4\x8daki so del svojih dohodkov pla\xc4\x8devali uradnikom Osmanskega cesarstva. Medun je opisal kot majhno mesto na hribu, ki ima dober strate\xc5\xa1ki polo\xc5\xbeaj, vendar je slabo branjeno in v ru\xc5\xa1evinah. Mestna trdnjava je imela posadko pribli\xc5\xbeno 200 zelo bojevitih mo\xc5\xbe pod poveljstvom Dizdar Age. Medun je bil eno od osmih mest v Skadarskem sand\xc5\xbeaku.\n_START_SECTION_\nNovi vek\n_START_PARAGRAPH_\nUpor v sosednji Hercegovini (1875-1878) je spro\xc5\xbeil vrsto uporov in vstaj proti Osmanskemu cesarstvu. \xc4\x8crna gora in Srbija sta 18. junija 1876 skupaj napovedali vojno Osmanskemu cesarstvu. Sorodnik kralja Nikole I. je dvakrat pregnal Osmane iz Meduna. Prvo leto \xc4\x8drnogorsko-osmanske vojne (1876\xe2\x80\x931878) se je kon\xc4\x8dalo s \xc4\x8drnogorsko zmago v Danilovgradu in Zeti in osvojitvijo Meduna. Leta 1877/1878 je Nikola I. osvojil jadransko obalo. 13. januarja 1878 sta Nikola I. in Ahmed Muhtar Pa\xc5\xa1a podpisala premirje in vojna se je kon\xc4\x8dala._NEWLINE_Medun \xc5\xa1e vedno ni v celoti raziskan. Zanimiv ni samo zaradi dolge in bogate preteklosti, ampak tudi zaradi preu\xc4\x8devanja kulturnih razdobij od prazgodovine do srednjega veka.\n_START_SECTION_\nSlavni me\xc5\xa1\xc4\x8dani\n_START_PARAGRAPH_\nV mestu je \xc5\xbeivel slavni pisatelj in plemenski poglavar Ku\xc4\x8dijev, \xc4\x8drnogorski vojvoda in heroj Marko Miljanov (1833\xe2\x80\x931901). Pokopan je v akropoli pred cerkvico, posve\xc4\x8deno  naddiakonu Stefanu, ki je bila zgrajena v Miljanovo \xc4\x8dast v letu njegove smrti.'