b"\n_START_ARTICLE_\nEvangelij\n_START_PARAGRAPH_\nEvang\xc3\xa9lij je eden od \xc5\xa1tirih biblijskih opisov Kristusovega nauka, dela in \xc5\xbeivljenja, ki so ga zapisali evangelisti.\n_START_SECTION_\nNekanoni\xc4\x8dni (apokrifni) evangeliji\n_START_PARAGRAPH_\nPoleg \xc5\xa1tirih kanoni\xc4\x8dnih evangelijev, obstajajo tudi drugi, ki niso bili sprejeti v kanon. Na splo\xc5\xa1no niso bili sprejeti zaradi dvomov o njihovem avtorstvu, zaradi \xc4\x8dasovnega razmika med zapisom dogodka in dogodkom samim ali zaradi mnenja, da vsebujejo razlike v zvezi z obstoje\xc4\x8dimi pravovernimi nauki. \xc4\x8ce je bilo za evangelij, ki je, denimo, pripisan Jakobu, jasno ugotovljeno, da je nastal po letu 120 n.\xc5\xa1., potem je malo mo\xc5\xbenosti, da bi se zdelo njegovo avtorstvo avtenti\xc4\x8dno. Po tem se razlikuje od \xc4\x8detverih kanoni\xc4\x8dnih evangelijev, o katerih ve\xc4\x8dina strokovnjakov sogla\xc5\xa1a, da so nastali pred letom 100 n.\xc5\xa1. Zato je ve\xc4\x8dino nekanoni\xc4\x8dnih evangelijev sprejelo le malo pripadnikov kr\xc5\xa1\xc4\x8danskega ob\xc4\x8destva. Nekaj vsebine nekanoni\xc4\x8dnih evangelijev (odvisno, koliko so pa\xc4\x8d v nasprotju s sprejetimi teolo\xc5\xa1kimi normami) so predstojniki pomembnej\xc5\xa1ih cerkva, vklju\xc4\x8dno z Vatikanom, razglasili za hereti\xc4\x8dne ali krivoverstvo. Tak\xc5\xa1en primer je Evangelij po Petru, ki je bil sicer napisan v ustreznem \xc4\x8dasu, 70 - 120 n.\xc5\xa1., vendar je zaradi elementov, ki bi lahko bile v podporo docetizmu, obveljal za 'nevarnega'._NEWLINE_Nekanoni\xc4\x8dna evangelija, ki glede na nastanek veljata za zgodnej\xc5\xa1a, sta Evangelij po Toma\xc5\xbeu, v obliki izrekov, in Evangelij po Petru, v pripovedni obliki. Datiranje evangelija po Toma\xc5\xbeu je delno sporno, saj obstajajo sumi v kriti\xc4\x8dnost nauka, ki kanoni\xc4\x8dne evangelije postavlja v prezgodnji \xc4\x8das, kar pa bi, \xc4\x8de bi bilo v sklepni fazi dokazano, imelo poguben vpliv na razumevanje njihove pristnosti. Strokovnjaki se morajo kakor pri kanoni\xc4\x8dnih evangelijih sklicevati na stro\xc5\xbejo kriti\xc4\x8dno presojo in ne na obstoje\xc4\x8de rokopise, z namenom, da se datiranje Toma\xc5\xbea razrahlja._NEWLINE_Zvrst\xc2\xa0\xc2\xbbevangelijev otro\xc5\xa1tva\xc2\xab\xc2\xa0(gr\xc5\xa1ko protoevangelion) se je pojavila v 2. stoletju. Sem spadata Evangelij po Jakobu, ki predstavi pojem Marijinega ve\xc4\x8dnega devi\xc5\xa1tva, in Evangelij otro\xc5\xa1tva po Toma\xc5\xbeu (kar ni isto kot Evangelij po Toma\xc5\xbeu). Oba navajata kar nekaj \xc4\x8dude\xc5\xbenih dogodkov iz Marijinega \xc5\xbeivljenja in Jezusovega otro\xc5\xa1tva, ki niso opisani v kanoni\xc4\x8dnih evangelijih, so pa postali del kr\xc5\xa1\xc4\x8danskega izro\xc4\x8dila._NEWLINE_Med zvrsti, ki niso bila sprejete, spadajo tudi t. i. evangeljske harmonije, v katerih so navidezne razlike \xc4\x8detverih evangelijev zdru\xc5\xbeene, tako da tvorijo ugla\xc5\xa1eno pripovedno besedilo. Od 'harmonij' se je ohranilo le nekaj fragmentov. Ena tak\xc5\xa1nih harmonij je bil Diatessaron, ki ga je okoli leta 175 n.\xc5\xa1. sestavil Tacijan. Vsaj dve stoletji je bil zelo priljubljen v Siriji, nakar je nenadoma pre\xc5\xa1el iz rabe, tako da se ni ohranil noben prepis, razen posredno, v nekaterih srednjeve\xc5\xa1kih 'harmonijah', ki veljajo za njegove naslednice._NEWLINE_Markion Sinopski, okoli 150, je imel verzijo Evangelija po Luku, ki se je vsebinsko razlikovala od tistega evangelija, ki je bil sprejet v kanon. Markionova verzija je bila dosti manj Judovsko obarvana kot zdaj\xc5\xa1nji kanoni\xc4\x8dni evangelij. V svojih komentarjih je navedel, da ga je priredil tako, da je izlo\xc4\x8dil dele, ki mu niso ustrezali, kljub temu pa je menil, da je bolj avtenti\xc4\x8den od originalnega. Markion je prav tako zavrgel vse druge evangelije, tudi Matejevega, Markovega in \xc5\xa1e posebno Janezovega, za katerega je bil prepri\xc4\x8dan, da je Irenejeva predelava._NEWLINE_Osebno poznanje dogodkov, ki so v kanoni\xc4\x8dnih evangelijih, posebno v Markovem, le na kratko opisani, je vsebina nepri\xc4\x8dakovano odkritega Skrivnega evangelija po Marku.\n_START_SECTION_\nLiturgi\xc4\x8dna uporaba\n_START_PARAGRAPH_\nV mnogih kr\xc5\xa1\xc4\x8danskih cerkvah kristjani stojijo, ko se bere odlomek iz enega od evangelijev, ter sedijo, ko se bere odlomek iz katere od drugih knjig Svetega pisma. Branje evangelija po navadi opravlja diakon ali duhovnik, v mnogih obi\xc4\x8dajih pa se le-to opravi na sredini ma\xc5\xa1e.\n_START_SECTION_\nUporaba v vzhodni pravoslavni liturgiji\n_START_PARAGRAPH_\nEvangeljska knjiga, pogosto okra\xc5\xa1ena z umetelnim kovinskim ovitkom, je po navadi postavjena na sredini oltarja. Edini stvari, ki jih je \xc5\xa1e dovoljeno hraniti na oltarju, sta kelih in posoda za hostije, ki se ju uporablja pri obhajanju evharistije (svete ma\xc5\xa1e) ali praznikih kri\xc5\xbea. Pri t. i. Malem vstopu se nese evangelij od oltarja \xc4\x8dez cerkveno ladjo in spet nazaj. Odlomki evangelija se berejo pri t. i. bo\xc5\xbeanski liturgiji vsako nedeljo in ob praznikih ter vsakodnevnih obredih. Branje je dolo\xc4\x8deno glede na liturgi\xc4\x8dni koledar. Cikel branj se pri\xc4\x8dne z Veliko no\xc4\x8djo in pentecostarion-om (\xc4\x8das med Veliko no\xc4\x8djo in Binko\xc5\xa1tmi), nadaljuje ob nedeljah po Binko\xc5\xa1tih in kon\xc4\x8da z Velikim tednom. \xc5\xa0tevilo nedelj med eno in drugo Veliko no\xc4\x8djo variira odvisno od leta. V nekaterih letih se ne preberejo vsi nedeljski odlomki, medtem ko jih katero drugo leto potrebno ponavljati._NEWLINE_Celota \xc5\xa1tirih evangelijev je prebrana tekom liturgi\xc4\x8dnega leta, za\xc4\x8den\xc5\xa1i z Jn 1,1-17 pri velikono\xc4\x8dni vstajenski ma\xc5\xa1i. Branje Janeza se kon\xc4\x8da na binko\xc5\xa1tno nedeljo, nakar sledi ponedeljek Svetega Duha z Matejem, poglavje 4 (rodovnik z rojstvom se bere na Bo\xc5\xbei\xc4\x8d). Od 12. ponedeljka preko 17. petka po Binko\xc5\xa1tih se bere iz Evangelija po Marku, skupaj z Matejevim poglavjem 25, na soboto in nedeljo 17. tedna. Na 18. ponedeljek pride na vrsto branje Luka, ki se kon\xc4\x8da 29. nedeljo. Med preostalimi tedni, 30. - 32., se ob delavnikih bere iz Marka, ob vikendih pa iz Luka. Isti vzorec se ponovi v tednih pripravljanja pred Veliko no\xc4\x8djo._NEWLINE_Ko se pri\xc4\x8dne doba pripravljanja na Veliko no\xc4\x8d (pri ve\xc4\x8dernicami na nedeljo odpu\xc5\xa1\xc4\x8danja), se evangelijev ne bere ob delovnih dneh, pa\xc4\x8d pa se jih nadomesti s tremi deli iz Stare zaveze, enim iz Geneze, drugim iz Izaija in tretjim iz Pregovorov. Na sobote in nedelje se berejo evangeliji s sporo\xc4\x8dilom, ki se nana\xc5\xa1a na temo tistega dne (npr. sv. Marija Egip\xc4\x8danska, kri\xc5\xbe ali svete ikone). To se vr\xc5\xa1i tudi tekom velikega tedna, z izjemo velikega petka in vstajenske ma\xc5\xa1e, ko se bere 12 pasijonskih odlomkov evangelijev. Vrhunec pa predstavlja procesija z velikim kri\xc5\xbeom, ki ga duhovnik prinese do ambona, kjer nanj simboli\xc4\x8dno kri\xc5\xbeajo Kristusa._NEWLINE_Pri bo\xc5\xbeanski liturgiji bere evangelij navadno diakon, po tem, ko je sprejel blagoslov duhovnika ali \xc5\xa1kofa. \xc4\x8ce diakon ni prisoten, prebere evangelij duhovnik-ma\xc5\xa1nik._NEWLINE_Pri nedeljskih jutranjih ma\xc5\xa1ah bere evangelij vedno ma\xc5\xa1nik. Zatem verniki po\xc4\x8dastijo evangeljsko knjigo, nakar prejmejo blagoslov.\n_START_SECTION_\nUporaba v rimskokatoli\xc5\xa1ki liturgiji\n_START_PARAGRAPH_\nOdlomek iz enega od evangelijev pride na vrsto med Alelujo ali pridigo in Credo (vera). Pri slovesnej\xc5\xa1ih ma\xc5\xa1ah se poje monotona melodija, ki se nana\xc5\xa1a na poseben stil (Tonis evangelii).\n_START_SECTION_\nV heraldiki\n_START_PARAGRAPH_\nV heraldiki predstavlja podobo evangelija knjiga."