b'\n_START_ARTICLE_\nPescenij Niger\n_START_SECTION_\nZgodnja kariera\n_START_PARAGRAPH_\nRojen je bil okoli leta 135 v stari italski vite\xc5\xa1ki dru\xc5\xbeini in  prvi v dru\xc5\xbeini dosegel polo\xc5\xbeaj rimskega senatorja. O njegovi zgodnji karieri je malo znanega, morda zato, ker je slu\xc5\xbeboval v Egiptu in bil na za\xc4\x8detku Komodove vladavine na vojnih pohodih v Dakiji. V drugi polovici 180. let je bil izvoljen za nadomestnega konzula, potem pa ga je Komod leta 191 imenoval za cesarskega legata Sirije. Niger je bil v Rimu zelo ugledna osebnost.\n_START_SECTION_\nRazglasitev za cesarja\n_START_PARAGRAPH_\nV Siriji je izvedel za Pertinaksov umor in sramotno licitacijo za cesarski naslov, na kateri je zmagal Didij Julijan. V Rimu so kmalu po Julijanovi zasedbi prestola izbruhnilie demonstracije, na katerih so dr\xc5\xbeavljani pozivali Pescenija Nigra, naj pride v Rim in sam prevzame oblast. Julijan  je v odgovor na njihovo zahtevo v Antiohijo poslal svojega centuriona z nalogo, da Pescenija Nigra ubije._NEWLINE_Posledica nemirov v Rimu je bila, da so rimske vzhodne legije konec aprila 193 Nigra razglasile za rimskega cesarja. Niger je po razglasitvi k svojemu imenu dodal vzdevek Justus \xe2\x80\x93 Pravi\xc4\x8den. \xc4\x8cetudi je cesarska propaganda v imenu Septimija Severja kasneje trdila, da se je Niger prvi uprl Didiju Julijanu, je bil prvi v resnici Septimij Sever, ki se je za cesarja razglasil \xc5\xbee 9. aprila 193. Niger je v Rim poslal svoje odposlance, da bi razglasili njegovo imenovanje za cesarja, vendar jih je Sever prestregel. Ko je Niger za\xc4\x8del krepiti svojo polo\xc5\xbeaj v vzhodnih provincah, je Sever po Julijanovem umoru na za\xc4\x8detku junija 193 vkorakal v Rim.\n_START_SECTION_\nVojna s Septimijem Severjem\n_START_PARAGRAPH_\nSeptimij Sever je takoj po prihodu v Rim za\xc4\x8del utrjevati svojo oblast. Svojemu novoimenovanemu prefektu pretorske garde Gaju Fulviju Plavtijanu je ukazal, da aretira Nigrove otroke in jih obdr\xc5\xbei za talce. Niger je medtem iskal podporo vseh guvernerjev bli\xc5\xbenjevzhodnih provinc, vklju\xc4\x8dno z uglednim  prokonzulom Azije Azelijem Emilijanom, ki je v Nigrovem imenu zasedel Bizanc. Niger je posku\xc5\xa1al dobiti tudi neposredno oblast v Egiptu, medtem ko se je Sever trudil za\xc5\xa1\xc4\x8dititi dobave \xc5\xbeita Rimu. Zvestim voja\xc5\xa1kim enotam v Egiptu je ukazal, da zastra\xc5\xbeijo zahodno mejo province in prepre\xc4\x8dijo tamkaj\xc5\xa1nji II. legiji Traiana Fortis, da po\xc5\xa1lje Nigru voja\xc5\xa1ko pomo\xc4\x8d._NEWLINE_Vzhodne rimske province, vklju\xc4\x8dno z Egiptom, so bile zelo bogate, njihova vojska pa je bila mnogo \xc5\xa1ibkej\xc5\xa1a od Severjeve. Sever je imel na razpolago \xc5\xa1estnajst donavskih legij, Niger pa samo \xc5\xa1est: tri v Siriji, dve v Arabiji in eno v Meliteni (Malatya, Mala Azija). Niger se je zato odlo\xc4\x8dil za agresivno delovanje in poslal vojsko v Trakijo, kjer je v Perintu (Marmara Ere\xc4\x9flisi, Tur\xc4\x8dija) premagala del Severjeva armade pod poveljstvom Lucija Fabija Kila._NEWLINE_Sever se je po porazu sam odpravil na vzhod in v predhodnico poslal generala Tiberija Klavdija Kandida.  Niger je v  Bizancu organiziral svoj \xc5\xa1tab in ukazal Azeliju Emilijanu, naj brani ju\xc5\xbeno obalo Marmarskega morja. Sever je \xc5\xbee na poti ponudil Nigru, naj se vda in odide v izgnanstvo, vendar je Niger ponudbo zavrnil, ker je bil prepri\xc4\x8dan v svojo zmago. Konec leta 193 se je Kandid spopadel z Emilijanom v bitki pri Kiziku in zamagal. Emilijana so ujeli in usmrtili. Kandidova vojska je po zmagi za\xc4\x8dela oblegati Bizanc in prisilila Nigra na umik v Nikejo. Mesto mu je ostalo zvesto in se upiralo vse do leta 195, ko se je kon\xc4\x8dno vdalo. _NEWLINE_Vojski sta se ponovno spopadli konec decembra 193 pred Nikejo. Niger je bil ponovno pora\xc5\xbeen, vendar mu je uspelo skoraj nedotaknjeno glavnino svoje armade umakniti v gore Taurusa, kjer je branila gorske prelaze \xc5\xa1e nekaj mesecev potem, ko se je Niger vrnil v Antiohijo. Niger je po vrnitvi za\xc5\xa1el v resne te\xc5\xbeave, ker je izgubil podporo v azijskih provinc. Na Severjevo stran so prestopila tudi nekatere njemu zvesta mesta, med njimi Laodikeja in Tir. 13. februarja 194 je na Severjevo stran prestopil tudi Egipt, kar je \xc5\xa1e zmanj\xc5\xa1alo Nigrove mo\xc5\xbenosti za uspeh. _NEWLINE_Sever je svojega generala Kandida zamenjal z generalom Kornelijem Anulinom, ki se je maja 194 pri Isu spopadel z Nigrovo vojsko. Po dolgi in trdi bitki je bil Niger odlo\xc4\x8dilno pora\xc5\xbeen in prisiljen na umik v Antiohijo. Od tam je posku\xc5\xa1al pobegniti v Partijo, vendar so ga ujeli in obglavili. Njegovo glavo so poslali v Bizanc, toda mesto se kljub temu ni nameravalo vdati. Sever ga je zato z vsemi silami napadel in popolnoma uni\xc4\x8dil.Nigrovo glavo so poslali v Rim in jo razkazovali._NEWLINE_Sever je po zmagi kaznoval vse Nigrove prista\xc5\xa1e. Usmrtil je tudi Nigrovo \xc5\xbeeno in otroke in zasegel njegovo premo\xc5\xbeenje.'