b'\n_START_ARTICLE_\nMiha Marinko\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nRodil se je 8.9. 1900 v Rovtah (zdaj del naselja Gabrsko) nad Trbovljami, kjer je kon\xc4\x8dal dva razreda me\xc5\xa1\xc4\x8danske \xc5\xa1ole. S 13 leti je za\xc4\x8del delati v steklarni v Zagorju, s 15. leti pa v rudniku. Po letu 1919 je sodeloval v ve\xc4\x8d stavkah in v spopadu z Orjuno v Trbovljah 1. junija 1924. Ker je bil odpu\xc5\xa1\xc4\x8den, je 1924 od\xc5\xa1el v Francijo, kjer delal kot rudar, bil sprejet v KP ter politi\xc4\x8dno deloval v jugoslovanski sekciji KP Francije. Od tam je od\xc5\xa1el v Nem\xc4\x8dijo in 1931 v Sovjetsko zvezo. V Moskvi je dve leti obiskoval Komunisti\xc4\x8dno univerzo narodnih manj\xc5\xa1in Zahoda, 1933 pa se je vrnil domov in postal sekretar PK KPJ za Slovenijo, 1934 \xc4\x8dlan CK KPJ. Deloval je v Revirjih,1935 bil je \xc4\x8dlan iniciativnega odbora za ustanovitev Zdru\xc5\xbeene delavske stranke Jugoslavije; 1937 je na ustanovnem kongresu KPS na \xc4\x8cebinah postal \xc4\x8dlan CK KPS, pa tudi \xc4\x8dlan za\xc4\x8dasnega vodstva KPJ v domovini ter 1939 vodil posvet vodilnih predstvanikov KPJ v Tacnu, 1940 se je umaknil pred konfinacijo v Zagreb ter kot in\xc5\xa1truktor KPJ od\xc5\xa1el v Bosno, Dalmacijo in Makedonijo. Po vrnitvi je ilegalno delal v Sloveniji in sourejal Novo Ljudsko pravico. \xc5\xbde pred vojno je bil ve\xc4\x8dkrat zaprt. Leta 1941 je bil prostovoljec jugoslovanske vojske, nato pa med organizatoji NOB, mdr. na \xc5\xa0tajerskem in Dolenjskem ter postal prvi politi\xc4\x8dni komisar slovenske partizanske vojske in Glavnega \xc5\xa1taba NOV in POS. Septembra 1941 se je udele\xc5\xbeil jugoslovanskega partizanskega voja\xc5\xa1kega posveta v Stolicah pri Krupnju. Decembra 1941 so ga ujeli Italijani ter ga maja 1942 obsodili na 30 let je\xc4\x8de; v njihovih zaporih je ostal do kapitulacije Italije in se konec leta 1943 vrnil na slovensko osvobojeno ozemlje. Julija 1944 je kot politi\xc4\x8dni predstavnik slovenskega narodnoosvobodilnega gibanja od\xc5\xa1el na Primorsko in Trst ter Gorenjsko, septembra je postal \xc4\x8dlan raz\xc5\xa1irjenega Izvr\xc5\xa1nega odbora OF, decembra 1944 pa od\xc5\xa1el v Beograd in nato v Makedonijo. _NEWLINE_Po osvoboditvi je bil kooptiran v AVNOJ oz. njegovo predsedstvo, kasneje poslanec v zvezni ljudski skup\xc5\xa1\xc4\x8dini do 1967. Delal je pri CK KPJ v Beogradu, sredi junija 1946 pa se je kot zamenjava za Borisa Kidri\xc4\x8da, ki je takrat od\xc5\xa1el v Beograd, vrnil na vodilne funkcije v Slovenijo. Celih 20 let je bil (politi\xc4\x8dni) sekretar CK KP/ZK Slovenije (1946--66), obenem pa predsednik Vlade LRS in sekretar IO OF (1946--53) ter nato predsednik Ljudske skup\xc5\xa1\xc4\x8dine LRS (1953--62) in predsednik glavnega odbora SZDL Slovenije (1953--61), \xc4\x8dlan Izvr\xc5\xa1nega komiteja (1954--66) oz. predsedstva CK ZKJ (1966--69) in Sveta federacije (od 1963 do smrti), obenem Sveta za ljudsko obrambo SFRJ (1964--68); bil je rezervni generalmajor JLA. Poleg drugih odlikovanj je dobil red narodnega heroja in malo kasneje \xc5\xa1e junaka socialisti\xc4\x8dnega dela (1960). _NEWLINE_Januarja 1958 je kot politi\xc4\x8dni voditelj Slovenije nastopil v vlogi miritelja stavkajo\xc4\x8dih rudarjev v Trbovljah, tako da je obrnil vlogo, ki jo je imel tam v mladosti._NEWLINE_Pokopan je v grobnici narodnih herojev v Ljubljani._NEWLINE_Poro\xc4\x8den je bil z Marijo \xc5\xa0lander.'