b'\n_START_ARTICLE_\nIzdajavec\n_START_PARAGRAPH_\nIzdajavec je zgodovinska povest slovenskega pisatelja Franca Valentina Slemenika._NEWLINE_Delo je nastalo pred letom 1870, prvo izdajo pa je do\xc5\xbeivelo \xc5\xa1ele po avtorjevi smrti, leta 1873, v okviru Mohorjeve dru\xc5\xbebe. Ponatis je iz\xc5\xa1el leta 1907.\n_START_SECTION_\nPovzetek\n_START_PARAGRAPH_\nPovest se za\xc4\x8denja leta 1558 v Ljubljani, v hi\xc5\xa1i duhovnika Gregorja. Vsi se pripravljajo na slavnostno poroko Gregorjeve ne\xc4\x8dakinje Lavre z gra\xc5\xa1\xc4\x8dakom Vitom z Visokega. V hi\xc5\xa1i se nenadoma pojavi vitez Vovk in zaprosi za Lavrino roko. Lavra in Gregor ga zavrneta, zato se \xc5\xbeeli ma\xc5\xa1\xc4\x8devati. Ko se vesela dru\xc5\xa1\xc4\x8dina z mladoporo\xc4\x8dencema podaja na Visoko, vitez, skrit v gozdu, strelja na Gregorja in Vita, a mu spodleti. V svoji hudobnosti se ne posku\xc5\xa1a ma\xc5\xa1\xc4\x8devati samo Lavri in Gregorju, ampak tudi bratu Stanislavu, ki ga \xc5\xbee od otro\xc5\xa1tva dalje sovra\xc5\xbei. Po bratovi smrti ukrade njegovo oporoko in si tako prilasti Stanislavov grad. Njegovo \xc5\xbeeno Marijo napodi na cesto, sina Milana pa preda ciganom. Pri tem mu ves \xc4\x8das pomaga Luke\xc5\xbe Voha\xc4\x8d, najden\xc4\x8dek ciganskega rodu. Ker je Vovku prvi poskus ma\xc5\xa1\xc4\x8devanja spodletel, sklene slovensko vojsko, ki jo vodi hrabri Vit, predati Turkom. Odpravi se v Bosno k tur\xc5\xa1kemu poveljniku Ferrat-begu, od katerega zahteva, da se Vit nikdar ve\xc4\x8d ne sme vrniti domov. Slovenska vojska je pora\xc5\xbeena, Vit pa odgnan v tur\xc5\xa1ko su\xc5\xbeenjstvo. S tem uresni\xc4\x8di del ma\xc5\xa1\xc4\x8devanja, ostane samo \xc5\xa1e stric Gregor, ki ga neko no\xc4\x8d ugrabi in odpelje v svoj grad Zavrh. Zapre ga v klet, v kateri naj bi umrl od lakote. Kmalu zatem Lavri sporo\xc4\x8di, da je Vit mrtev, hkrati pa jo zaprosi za roko. Ker ga Lavra ponovno odbije, ji poka\xc5\xbee ponarejeno pismo, v katerem Vit sporo\xc4\x8da, da je Vovkov dol\xc5\xbenik; ker dolga v zastavljenem \xc4\x8dasu ni povrnil, mu pripada grad. Ma\xc5\xa1\xc4\x8devanje je tako popolno. Toda Vit, odgnan v su\xc5\xbeenjstvo, si v tem \xc4\x8dasu pridobi prijatelja, s katerim pobegne. Na poti prideta v roke morskim roparjem, a ju re\xc5\xa1i mlad kapitan in odpelje na svoj dom v Dubrovnik. Vit po svetinjici, ki jo njegov re\xc5\xa1itelj nosi okrog vratu, spozna, da je na\xc5\xa1el Stanislavovega sina Milana. Mlada ciganka ga je pred sedemnajstimi leti iz strahu pred drugimi cigani izro\xc4\x8dila dobri dubrovni\xc5\xa1ki dru\xc5\xbeini. Sre\xc4\x8dni, da so spet skupaj, se podajo domov. Medtem v Zavrhu hlapci po naklju\xc4\x8dju najdejo strica Gregorja in ga re\xc5\xa1ijo smrti. Star\xc4\x8dek hitro okreva in se odpravi k Lavri. Na poti sre\xc4\x8da Vita in Milana. Dru\xc5\xbeina je tako spet skupaj. Vitez Vovk ne najde ve\xc4\x8d miru in si sodi sam.'