b'\n_START_ARTICLE_\nMarija Mitrovi\xc4\x87\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nMarijin o\xc4\x8de Leopold, rojen v \xc5\xa0empasu, je pobegnil iz fa\xc5\xa1isti\xc4\x8dne Italije in na\xc5\xa1el delo blizu Zagreba, kjer se je poro\xc4\x8dil z Marijo Tepe\xc5\xa1. Leta 1938 sta se preselila v Beograd, kjer so bile bolj\xc5\xa1e politi\xc4\x8dne razmere in mo\xc5\xbenosti za iskanje dela. V bli\xc5\xbeini dana\xc5\xa1njega letali\xc5\xa1\xc4\x8da Sur\xc4\x8din sta si ustvarila dru\xc5\xbeino. Marija se jima je rodila kot druga h\xc4\x8di. Osnovno \xc5\xa1olo je kon\xc4\x8dala v Boljevcih, gimnazijo in filolo\xc5\xa1ko fakulteto pa v Beogradu, kjer je leta 1963 diplomirala iz ob\xc4\x8de in jugoslovanske knji\xc5\xbeevnosti. Magistrirala je leta 1965 in doktorirala leta 1974 z disertacijo Ivan Cankar in knji\xc5\xbeevna kritika. V \xc5\xa1tudijskem letu 1964/1965 je bila na specializaciji v Ljubljani. Od leta 1965 je bila asistentka za slovensko knji\xc5\xbeevnost na filolo\xc5\xa1ki fakulteti v Beogradu. V \xc5\xa1tudijskem letu 1969/1970 in 1970/1971 je bila lektorica za srbohrva\xc5\xa1ki jezik na Universit\xc3\xa0 degli Studi v Milanu, leta 1979/1980 pa v Zdru\xc5\xbeenih dr\xc5\xbeavah Amerike. Od leta 1990 je bila redna profesorica za slovensko knji\xc5\xbeevnost na filolo\xc5\xa1ki fakulteti v Beogradu. Zaradi vojnih razmer je leta 1993 zapustila Beograd in od\xc5\xa1la v Trst, kjer pa ji niso priznali vseh akademskih nazivov. Leta 2000 je v Rimu zmagala na razpisu za rednega profesorja in za\xc4\x8dela pou\xc4\x8devati ju\xc5\xbenoslovanske knji\xc5\xbeevnosti na Univerzi v Trstu, Fakulteti za knji\xc5\xbeevnost in filozofijo. Predava hrva\xc5\xa1ko knji\xc5\xbeevnost in srbsko knji\xc5\xbeevnost. Govori srbohrva\xc5\xa1ki, slovenski, angle\xc5\xa1ki, italijanski in nem\xc5\xa1ki jezik.\n_START_SECTION_\nDela\n_START_PARAGRAPH_\nPrvi tiskani \xc4\x8dlanek Sedam savremenih slovena\xc4\x8dkih pesnika je objavila v publikaciji Vidici (84/85, 1964), sledilo je veliko \xc4\x8dlankov, kritik, poro\xc4\x8dil, prevodov ... v revijah, \xc4\x8dasopisih in drugih publikacijah. Od leta 1968 do 1991 je delala v redakciji \xc4\x8dasopisa Knji\xc5\xbeevna istorija. Prevajala je slovensko literaturo v srb\xc5\xa1\xc4\x8dino, mdr. Alojza Gradnika, Edvarda Kocbeka (1983), Vena Tauferja (1985), Daneta Zajca (1988); tudi literarno zgodovino, filozofijo, esejistiko. Sestavila je antologijo slovenske kratke proze Suvremena kratka proza (1977) (COBISS), esej Mogu\xc4\x87nosti \xc4\x8ditanja (1978), Antologija suvremene slovena\xc4\x8dke poezije (1988) (COBISS). Objavljala je knji\xc5\xbene izbore slovenskih piscev s spremnimi besedami (Janko Kersnik, Ivan Cankar, Pre\xc5\xbeihov Voranc, Svetlana Makarovi\xc4\x8d, Taras Kermauner, Du\xc5\xa1an Pirjevec). Napisala je u\xc4\x8dbenik Pregled slovena\xc4\x8dke knji\xc5\xbeevnosti, ki je iz\xc5\xa1el tudi v nem\xc5\xa1\xc4\x8dini: Geschichte der slowenischen Literatur (2001). Od leta 1976 je \xc4\x8dlanica Udru\xc5\xbeenja knji\xc5\xbeevnih prevodilaca Srbije. Prejela je priznanji: Povelja za uzajamno prevo\xc4\x91enje Saveta dru\xc5\xa1tva i udru\xc5\xbeenja prevodilaca jugoslavije (1978) in priznanje Dru\xc5\xa1tva slovenskih pisateljev ter nagrado \xc2\xbbMilo\xc5\xa1 N. \xc4\x90juri\xc4\x87\xc2\xab za prevod iz slovenske zbirke pesmi D. Zajca Zaklinjanja (1988).'