b'\n_START_ARTICLE_\nKendo\n_START_SECTION_\nEra klanov Genji in Heike \xe2\x80\x93 izvor kendo obi\xc4\x8dajev\n_START_PARAGRAPH_\nV za\xc4\x8detku 10. stoletja so se v pokrajini Kanto v bli\xc5\xbeini Tokia, dale\xc4\x8d od politi\xc4\x8dnega centra Japonske v Kyotu, povzdignila oboro\xc5\xbeena plemena konjenikov, kateri so bili znani kot tsuwamono, mono-no-fu ali samurai. Sprva so bila ta groba, nerazvita plemena zbrana okoli poglavarja, zdru\xc5\xbeevala voj\xc5\xa1\xc4\x8dake in kmete, ki so tvorili eno, zedinjeno skupnost. Vendar pa je mo\xc4\x8d teh nepomembnih plemen v dvanajstem stoletju narasla do te mere, da je bila tedanja oblast prisiljena razglasiti zemlji\xc5\xa1ke gospode ali vazale in uvesti fevdalni sistem, z dajatvami znanimi kot ie-no-ko ali rodo. Najmo\xc4\x8dnej\xc5\xa1i plemeni tega obdobja sta bila klana Genji in Heike. _NEWLINE_V tem \xc4\x8dasu je nastala tudi knji\xc5\xbeevna klasika, voja\xc5\xa1ki ep Heike Monogatari (Pripoved Heikev), ki govori o vzponu in padcu plemena Heike oz. Taira. _NEWLINE_V tem obdobju pa se pojavijo tudi za\xc4\x8detki japonsko-fevdalno-voja\xc5\xa1kega kodeksa obna\xc5\xa1anja oz. bushida ali \xe2\x80\x9ePoti samuraja\xe2\x80\x9c. Kljub temu, da so plemena pozornost posve\xc4\x8dala predvsem oboro\xc5\xbeenim spopadom, se je \xc5\xbee zelo zgodaj razvil nepisan, moralen kodeks, ki je poudarjal vrline zvestobe, hrabrosti, \xc4\x8dasti, pa tudi ne\xc4\x8dastnosti. Mono-no-fui je na boji\xc5\xa1\xc4\x8du slovel kot neustra\xc5\xa1en bojevnik, ki je lahko med jezdenjem konja streljal z lokom in se je bil vedno pripravljen soo\xc4\x8diti s sovra\xc5\xbenikom. Zani\xc4\x8deval je strahopetnost, kot sta na primer prestop k sovra\xc5\xbeniku ali pa \xc5\xa1kodovanje konju, pa \xc4\x8deprav z namenom ubiti konjenika. Mono-no-fui je prav tako spo\xc5\xa1toval in kazal pripadnost \xc5\xbeenskam. Raje je umrl, kot pa sprejel \xc5\xbealitev. _NEWLINE_Poraz klana Heike ali Taira je kon\xc4\x8dno pri\xc5\xa1el leta 1185, poglavar zmagovitega klana, klana Genji ali Minamoto, pa je uvedel popolnoma novo, voja\xc5\xa1ko oblast ali \xc5\xa1ogun. Od tega obdobja naprej je pomembnost samurajev le \xc5\xa1e nara\xc5\xa1\xc4\x8dala, iz prvotnih borilnih ve\xc5\xa1\xc4\x8din pa se je razvil slog \xc5\xbeivljenja, ki je poleg znanja borilnih tehnik vklju\xc4\x8deval strog moralen kodeks, samodisciplino in poglobljen odnos do \xc4\x8dlove\xc5\xa1ke du\xc5\xa1evnosti. Rezultat je bila \xe2\x80\x9ePot samuraja\xe2\x80\x9c, srednjeve\xc5\xa1ko obdobje pa ji je zagotovilo prilo\xc5\xbenost za nadalen razvoj in oplemenitenje. _NEWLINE_Obdobje vladanja \xc5\xa1oguna Muromachijev, ki je trajalo od leta 1336 do 1573 velja za najnemirnej\xc5\xa1e poglavje v japonski zgodovini, saj so stalno divjale vojne.\n_START_SECTION_\nObdobje Edo (1603-1868)\n_START_PARAGRAPH_\nPo razkolu dr\xc5\xbeave v obdobju Muromachi, je bila Japonska kon\xc4\x8dno zdru\xc5\xbeena pod \xc5\xa1ogunom Tokugawa, s\xc4\x8dasoma pa se je izolirala pred Zahodom, saj je v prihodu Evropskih raziskovalcev ter kr\xc5\xa1\xc4\x8danstva videla preveliko nevarnost. S tem je dr\xc5\xbeava za okoli 260let zaprla svoja vrata, v tem \xc4\x8dasu pa je nastalo mnogo stvari, katere so danes tradicionalne; v tem obdobju sta cvetela kultura in umetnost. Sem spada tudi kendo._NEWLINE_Mojstri me\xc4\x8devanja, kateri so bili dejavni v dobi Pokrajinskih vojn, niso imeli ne oklepa, ne dodatne opreme, tako da je keiko sestal le iz uporabe tachi-ja(dolge sablje) in bokuta(lesene sablje), u\xc4\x8denja kat ter sekanjem dreves za izpopolnitev tehnike. Za shiai(boj) so uporabljali prave sablje ali pa bokuto. V dobi Edo pa so se po\xc4\x8dasi za\xc4\x8deli pojavljati dojo-ji ter izbolj\xc5\xa1ane zasnove shinai-ja in oklepa. V 18. stoletju se je keiko izvajal v dojo-tih, osnova pa sta postala oklep in izmenjavanje udarcev s shinai-jem. V zadnjih dnevih re\xc5\xbeima Tokugawa naj bi se obstajalo kar 600 sablja\xc5\xa1kih \xc5\xa1ol._NEWLINE_A kljub temu je nova metoda vadbe naletela na mnoge kritike, saj naj bi bilo dobljeno znanje v pravi borbi neuporabno, saj naj bi bilo po mnenju kritikov bistvo bojevanja \xe2\x80\x9ezmaga je pre\xc5\xbeivetje, poraz je smrt\xe2\x80\x9c. A vseeno je ta oblike uravnote\xc5\xbeene in nadzorovane vadbe predstavljala pomembno stopnjo pri razvoju kenda.\n_START_SECTION_\nMiyamoto Musashi in Gorin-no-Sho (Knjiga petih prstanov)\n_START_PARAGRAPH_\nNe le na Japonskem, pa\xc4\x8d pa po celem svetu, slovi Mijamoto Musashi kot najbolj\xc5\xa1i izmed vseh japonskih sablja\xc4\x8dev. Zahvala za to gre predvsem romanu Yoshikawe Eijia, Musashi in angle\xc5\xa1kemu prevodu Knjige petih prstanov (Gorin-no-Sho) Victorja Harrisa iz leta 1974. Danes \xc5\xbeal ni veliko gotovo znanega o tem mojstru sabljanja, ki je \xc5\xbeivel v nemirnih desetletjih med obdobjema Pokrajinskih vojn in Edo. Toda knjiga le vsebuje nekaj avtobiografskih podrobnosti:_NEWLINE_Musashi je bil rojen leta 1584 in se je nau\xc4\x8dil borilnih ve\xc5\xa1\xc4\x8din od svojega o\xc4\x8deta. S svojim debijem pri trinajstih letih je okusil slast zmage in od takrat naprej ni izgubil nobenega od svojih  \xc5\xa1estdesetih bojev. Leta 1612, je pri devetindvajsetih letih dosegel svojo najve\xc4\x8djo zmago; v duelu je premagal Sasakia Kojiro,potem pa se je nemudoma upokojil in umaknil v osamo in posvetil \xc5\xbeivljenje iskanju resnice sablje. Pravijo, da je odkril bit sablje \xc4\x8dez kak\xc5\xa1nih dvajset let, pri svojih petdesetih._NEWLINE_Ko je bil star \xc5\xa1estdeset let je napisal knjigo Gorin-no-Sho, ki vsebuje njegova razmi\xc5\xa1ljanja in njegovo pot me\xc4\x8da, izpopolnjeno v \xc4\x8dasu osame. V knjigi nam natan\xc4\x8dno razlaga njegovo teorijo o voja\xc5\xa1ki strategiji in o filozofiji \xc5\xbeivljenja. Musashi na primeru le\xc5\xa1nikove lupine zagovarja predanost vseh energij telesa, ki stremijo k temu, da bi premagali nasprotnike, govori pa tudi o taktikah povezanih s fizi\xc4\x8dno pripravljenostjo posameznika. Razlog, da je njegova knjiga po\xc5\xbeela tak uspeh na Zahodu, je predvsem v tem, da njegovi nasveti ne slu\xc5\xbeijo le za bolj\xc5\xa1e poznavanje in doseganje ciljev v kendu, pa\xc4\x8d pa nasploh v \xc5\xbeivljenju samem.\n_START_SECTION_\nObdobje Meiji do danes (1868-...)\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1868, po skoraj sedemsto letih stalne voja\xc5\xa1ke vladavine, se je na prestol vrnil cesar Meiji. Z njegovo vrnitvijo se je na Japonskem za\xc4\x8delo obdobje reform in modernizacije, poleg tega se je Japonska odprla svetu. Oblasti so v kenjutsuju videle poslednji ostanek dru\xc5\xbebenega razreda samurajev, ki je bil sedaj tudi uradno ukinjen in prepovedan, zato je postal dovoljen tudi \xc5\xa1ir\xc5\xa1i mno\xc5\xbeici. S tem se je pri\xc4\x8del nagel padec ve\xc5\xa1\xc4\x8dine sablja\xc5\xa1tva. _NEWLINE_Toda leta 1887, dvajset let po za\xc4\x8detku vladanja Meijia, se je zaradi povr\xc5\xa1inske modernizacije po vzoru Zahoda pojavilo vpra\xc5\xa1anje o nacionalni pripadnosti. Le-to je \xc5\xa1e posebej pri\xc5\xa1lo do izraza v Sino-Japonski vojni (1894-1895). Po njej je pri\xc5\xa1lo do mo\xc4\x8dnega nacionalnega ozave\xc5\xa1\xc4\x8danja in kendo je ponovno pridobila na pomembnosti. Kmalu je postal sestaven del izobrazbe otrok, s\xc4\x8dasoma pa tudi obvezen \xc5\xa1olski predmet. _NEWLINE_Man\xc4\x8durijski incident je leta 1931 narekoval \xc5\xa1e eno pomembno poglavje v zgodovini kenda. Japonsko zavzetje Man\xc4\x8durije je pripeljalo do nagibanja k militaristi\xc4\x8dnemu-nacionalizmu, kateri je bil podprt z nauku o genialnosti ljudstva. Kendo je sedaj postal zelo cenjen in je veljal za steber nacionalne izobrazbe. _NEWLINE_Leta 1945 se je kon\xc4\x8dala 2. Svetovna vojna s popolno kapitulacijo Japonske. Kendo so Zahodnjaki povezali z voja\xc5\xa1ko agresijo in z vsemi uni\xc4\x8dujo\xc4\x8dimi posledicami vojne, zato so ga ameri\xc5\xa1ke oblasti prepovedale. Tako je ostalo do konca japonske okupacije. Nato je bila oktobra, leta 1952 ustanovljena Vse Japonska kendo federacija (AJKF), a na osnovi kenda kot vzgojnega \xc5\xa1porta in ne borilne ve\xc5\xa1\xc4\x8dine. Tako je ostalo vse do danes.\n_START_SECTION_\nObla\xc4\x8dila\n_START_PARAGRAPH_\nTradicionalna obla\xc4\x8dila v kendu sestojijo iz hakame in keiko-gi-ja ali natan\xc4\x8dneje kendo-gi-ja. Celotna oprava je po navadi v temno modrem odtenku, saj je obarvana z indigom. Ta rastlinska snov ima namre\xc4\x8d lastnost, da izjemno hitro ustavi krvavitev. _NEWLINE_Po navadi se bela obla\xc4\x8dila uporabljajo kot simbol du\xc5\xa1evne \xc4\x8disto\xc4\x8de. Na Japonskem \xc5\xbeenske pogostokrat belo hakamo in keiko-gi, medtem ko korejska dr\xc5\xbeavna reprezentanca nosi prav tako bela obla\xc4\x8dila, a s temnimi \xc4\x8drtami na bo\xc4\x8dnem delu hakame.\n_START_SECTION_\nBogu\n_START_PARAGRAPH_\nZa\xc5\xa1\xc4\x8ditni oklep sestoji iz \xc4\x8delade (men), rokavic (kote), oklepa za trup (do) in za\xc5\xa1\xc4\x8dite ledji (tare). _NEWLINE_Zasnova delov je od za\xc4\x8detka, pa vse do danes ostala nespremenjena. Materiali, kateri se uporabljajo pri izdelavi boguja so: bomba\xc5\xbena tkanina,usnje, konjska \xc5\xbeima, bambus, jeklo in ogljikova vlakna._NEWLINE_V borbi je cilj zadeti nasprotnika v trup, zapestje, vrat ali glavo._NEWLINE_Na tare se lahko natakne tenugui, na katerem so zapisani ime in priimek kendoke ter ime kluba. Priimek in ime kluba sta zapisana v latinici, medtem ko je ime zapisano v kanjiju, japonski zlogovni pisavi. Barva in okrasitev do-ja in  tenugui-ja sta odvisni od \xc5\xbeelja kendoke.\n_START_SECTION_\nShinai\n_START_PARAGRAPH_\nShinai, jap. \xe7\xab\xb9\xe5\x88\x80; je vadbeno oro\xc5\xbeje, ki se uporablja predvsem v kendu. Ponazarja pravo sabljo in se tako tudi uporablja._NEWLINE_Shinai je po navadi zapisan s pismenkami \xe7\xab\xb9\xe5\x88\x80, kar pomeni \xe2\x80\x9esablja iz bambusa\xe2\x80\x9c. Beseda izvira iz besede shinau  \xe6\x92\x93\xe3\x81\x86, kar pomeni \xe2\x80\x9ekriviti se\xe2\x80\x9c, in je bilo sprva kratica za shinai-take oz. \xe2\x80\x9eupogibljiv bambus\xe2\x80\x9c._NEWLINE_Shinai se prvi\xc4\x8d pojavi v obdobju Edo, kjer so sablja\xc4\x8di ali kenjutsake, razvili vadbeno oro\xc5\xbeje, ki je manj nevarno kot bokken. S tem so posku\xc5\xa1ali zmanj\xc5\xa1ati \xc5\xa1tevilo tistih borcev, ki so se med vadbo resneje po\xc5\xa1kodovali ali celo umrli. Shinai pa je tudi bil povod za razvoj boguja. _NEWLINE_Shinai je zgrajen iz \xc5\xa1tirih bambusovih letvic (take), povezujejo jih tri usnjeni deli: tsuka-gawa ali ro\xc4\x8daj, saki-gawa ali konica in nakayui ali usnjeni trakec. Vse so med seboj povezane s tsuru-jem ali vrvjo. Le-ta mora biti mo\xc4\x8dno napeta, saj daje celotno sablji obliko in obenem tudi trdnost. Za pravilno obliko pa skrbi plasti\xc4\x8dna kocka(saki gomu), ki le\xc5\xbei na konici sablje, pod saki gawo. _NEWLINE_Bambusove letvice so po navadi iz su\xc5\xa1enega bambusa, lahko pa so tudi iz obdelanega tj. dimljenega ali premazanega s smolo. Bambus se nadome\xc5\xa1\xc4\x8da tudi z letvami iz ogljikovih vlaken._NEWLINE_Shinai-ji se med sabo razlikujejo po velikostih in oblikah. Z uporabo raznih vrst in dol\xc5\xbein bambusa, se spreminjajo te\xc5\xbea ter tudi te\xc5\xbei\xc5\xa1\xc4\x8de shinai-ja. Mo\xc5\xa1ki uporabljajo dalj\xc5\xa1e, \xc5\xbeenske in otroci pa kraj\xc5\xa1e, prav tako se razli\xc4\x8dni tipi shinai-jev uporabljajo za vadbo raznih tehnik._NEWLINE_Po navadi kendoke uporabljajo en shinai; ta tehnika oz. slog ima zametke v tradicionalnem japonsekem sablja\xc5\xa1tvu, in se imenuje it-to (ena sablja). Nekatere kendoke pa uporabljajo tehniko ni-to in imajo dva shiani-ja; dalj\xc5\xa1ega, imenovanega daito dr\xc5\xbei v levi roki, kraj\xc5\xa1ega, imenovanega shoto pa v desni.\n_START_SECTION_\nBokken\n_START_PARAGRAPH_\nBokken, bok les in ken sablja; je lesena Japonska sablja, ki se uporablja za trening. Po obliki in velikosti je identi\xc4\x8den katani, lahko pa je tudi oblikovan kot wakazashi ali tanto. Naj omenim tudi, da bokken  (\xe6\x9c\xa8\xe5\x89\xa3) ni pravo oz. pogosto uporabljen izraz na Japonskem, pa\xc4\x8d pa se v kakr\xc5\xa1nih koli pogovorih oz. kontekstih v povezavi z kenjutsujem (\xe5\x89\xa3\xe9\x81\x93) ali kendom (\xe5\x89\xa3\xe9\x81\x93) uporablja beseda ken (\xe5\x89\xa3). _NEWLINE_Bokken se uporablja ,kot poceni in relativno varen nadomestek pravega oro\xc5\xbeja, v ve\xc4\x8d borilnih ve\xc5\xa1\xc4\x8dinah._NEWLINE_Bokken obstaja tako dolgo \xc4\x8dasa kot japonske sablje, in je bil uporabljen za urjenje bojevnikov. Miyamoto Musashi, mojster kenjutsuja, je bil znan po tem, da je v bojih proti polno oklepljenemu in oboro\xc5\xbeenemu nasprotniku, uporabljal le enega ali dva bokkena. Znana legenda pravi, da je premagal Sasaki-ja Kojiro z bokkenom, katerega je izrezljal iz vesla, medtem ko je potoval na otok, kjer se je boj kasneje odvil._NEWLINE_Poznamo ve\xc4\x8d tipov bokkenov. Slede\xc4\x8de \xc5\xa1tiri oblike so najpogostej\xc5\xa1e:_NEWLINE_1.Daito ali tachi: velikosti katane, dolga sablja;_NEWLINE_2.shoto ali kodachi ali wakizashi bo: velikosti wakizashi-ja, kratek me\xc4\x8d;_NEWLINE_3.tanto bo: velikosti tanta;_NEWLINE_4.suburito: lahko je narejen v velikosti daita ali shota, a je namenjen za individualen trening. Njihova uporaba je te\xc5\xbeja in bolj naporna, a poskrbijo za okrepitev  mi\xc5\xa1ic in izbol\xc5\xa1anje tehnik, ki se izvajajo z bokkenom \xe2\x80\x9enormalne\xe2\x80\x9c velikosti.'