b'\n_START_ARTICLE_\nLeon Rupnik\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nLeon Rupnik se je rodil 10. avgusta 1880 na Lokvah pri \xc4\x8cepovanu kot sin cesarsko-kraljevega gozdarja Franca Rupnika in Ane Ogrizek. Osnovno \xc5\xa1olo je obiskoval v Idriji, nato pa ga je o\xc4\x8de poslal v benediktinsko gimnazijo v \xc5\xa0t. Pavel na Koro\xc5\xa1kem. Tam je pouk potekal v nem\xc5\xa1\xc4\x8dini. Naslednje leto se je vpisal v nem\xc5\xa1ko paralelko na Ljubljanski gimnaziji. Po kon\xc4\x8dani ni\xc5\xbeji gimnaziji je v letih od 1895 do 1899 obiskoval kadetnico v Trstu. Leta 1905 se je po nekaj menjavah dol\xc5\xbenosti kot aktivni oficir vpisal na general\xc5\xa1tabno \xc5\xa1olo na Dunaju. Tam so ga visoko cenili zaradi voja\xc5\xa1ke nadarjenosti, mirnosti in odlo\xc4\x8dnosti, hkrati pa so mu o\xc4\x8ditali pomankanje diplomatskih sposobnosti in premajhno pro\xc5\xbenost za vodenje v velikem merilu. V \xc5\xa1tudiji habsbur\xc5\xa1kih oficirjev so ga ocenili kot sposobnega, a ne povsem prilagodljivega svojem okolju, zato ga tudi oficirski kolektiv ni nikoli sprejel za svojega. Po kon\xc4\x8dani \xc5\xa1oli se je kot poveljnik trdnjave v Nevesinju in kasneje kot general\xc5\xa1tabni \xc4\x8dastnik v Mostarju zelo izkazal in leta 1913 je bil povi\xc5\xa1an v stotnika. Takrat se je tudi prvi\xc4\x8d poro\xc4\x8dil._NEWLINE_Med 1. svetovno vojno je kot avstro-ogrski \xc4\x8dastnik sodeloval pri napadu na Srbijo, kjer je bil tudi dvakrat odlikovan za hrabrost. Leta 1915 je bil prestavljen na italijansko fronto, kjer je bil prav tako odlikovan, leta 1916 pa na rusko fronto. Dobil je celo eno najvi\xc5\xa1jih avstro-ogrskih odlikovanj, vite\xc5\xa1ki kri\xc5\xbeec Leopoldovega reda prvega razreda. Konec vojne je do\xc4\x8dakal kot na\xc4\x8delnik \xc5\xa1taba Boke Kotorske. _NEWLINE_V Vojsko Kraljevine Srbov, Hrvatov in Slovencev (pozneje VKJ) je prestopil leta 1919 kot general\xc5\xa1tabni major. V njej je nato vsake \xc5\xa1tiri leta redno napredoval. Leta 1933 je postal brigadni general, 1937 pa divizijski. Slu\xc5\xbeboval je na razli\xc4\x8dnih dol\xc5\xbenostih in za to prejel ve\xc4\x8d odlikovanj. Leta 1938 je bil preme\xc5\xa1\xc4\x8den v Ljubljano, kjer je vodil gradnjo obrambnih polo\xc5\xbeajev \xe2\x80\x93 Rupnikove linije po celotni tedanji dr\xc5\xbeavi. Ko se je za\xc4\x8dela vojna, je postal na\xc4\x8delnik \xc5\xa1taba 1. skupne armade v Zagrebu, ki naj bi branila zahodno in severozahodno mejo z Italijo in Nem\xc4\x8dijo. Po kapitulaciji jugoslovanske kraljeve vojske, se je iz kratkotrajnega nem\xc5\xa1kega voja\xc5\xa1kega pripora, kjer se je zna\xc5\xa1el takoj po okupaciji , zatekel v Celje, nato pa se je po nekaj mesecih preselil v Ljubljano. Kljub nasprotovanju komunizmu se takrat \xc5\xa1e ni za\xc4\x8del ukvarjati s politiko. _NEWLINE_Septembra 1941 so nanj streljali pripadniki VOS-a in ga la\xc5\xbeje ranili, spomladi 1942 pa ga je italijanska fa\xc5\xa1isti\xc4\x8dna okupacijska oblast skupaj z drugimi \xc4\x8dastniki biv\xc5\xa1e jugoslovanske vojske internirala v tabori\xc5\xa1\xc4\x8de Gonars. _NEWLINE_Od tam je bil odpu\xc5\xa1\xc4\x8den maja istega leta skupaj z ostalimi \xc4\x8dastniki, starej\xc5\xa1imi od 55 let, nakar se je vrnil v Ljubljano. _NEWLINE_Odkrito je za\xc4\x8del sodelovati z italijanskim okupatorjem junija 1942 po odstopu dotedanjega ljubljanskega \xc5\xbeupana Jura Adle\xc5\xa1i\xc4\x8da, nakar je postal \xc5\xbeupan Ljubljane na predlog Emilia Graziolija, ki je bil takrat prefekt italijanskega okupacijskega obmo\xc4\x8dja. Bil je odlo\xc4\x8den protikomunist, zato je okupatorju predlo\xc5\xbeil na\xc4\x8drt za voja\xc5\xa1ko sodelovanje posebnih slovenskih enot proti narodnoosvobodilnemu gibanju, predvsem proti Komunisti\xc4\x8dni Partiji.._NEWLINE_Rupnikovo sodelovanje z okupatorjem so obsodili v Slovenski zavezi. Jugoslovanska vlada v Londonu mu je na njihovo zahtevo odvzela generalski \xc4\x8din in to oznanila na londonskem radiu BBC._NEWLINE_Rupnik je bil \xc5\xbee od samega za\xc4\x8detka zelo protikomunisti\xc4\x8dno usmerjen. Kot nekateri drugi zahodni generali tistega \xc4\x8dasa (na primer ameri\xc5\xa1ki general G.S. Patton), je v komunizmu videl ve\xc4\x8dje zlo od nacizma in fa\xc5\xa1izma, zato je bil v boju proti prvemu pripravljen sodelovati tudi s slednjima. Po kapitulaciji Italije je organiziral Slovensko domobranstvo. Njegova kolaboracija je bila ve\xc4\x8dplastna, od upravne, ideolo\xc5\xa1ke in voja\xc5\xa1ke. Svoje vloge kolaboranta se je \xc5\xbee od za\xc4\x8detka zavedal in jo je tudi zavestno sprejel, ker je menil, da mora biti advokat naroda v odnosih z okupacijsko oblastjo. Neko\xc4\x8d naj bi bil celo izjavil: \xc2\xbb\xc4\x8ce je za ta narod treba \xc5\xbereti drek, ga bom tudi po\xc5\xberl.\xc2\xab\xc2\xa0Kolaboracijo in s tem tudi domobransko vojsko je videl kot potrebno za pre\xc5\xbeivetje slovenskega naroda, predvsem kot sredstvo v boju in obrambi proti komunisti\xc4\x8dnemu nasilju, ki je v prvih letih 2. svetovne vojne med Slovenci zahtevalo veliko civilnih \xc5\xbertev. Domobranci so Nemce torej potrebovali za oboro\xc5\xbeitev v boju proti komunizmu, Nemci pa njih za boj proti narodnoosvobodilnemu gibanju. Hkrati je bilo v tistem \xc4\x8dasu\xc2\xa0\xc5\xbee jasno, da bo Nem\xc4\x8dija\xc2\xa0vojno po vsej verjetnosti izgubila in se je b\xc3\xadl boj, kdo bo po koncu vojne prevzel oblast. Rupnik si vsekakor ni \xc5\xbeelel, da bi to bili komunisti, ki so bili dobro organizirani \xc5\xbee vse od napada sil osi na Kraljevino Jugoslavijo aprila 1941._NEWLINE_Nemci so na domobrance gledali kot na pomo\xc5\xbene policijske enote v slu\xc5\xbebi Rajha. Rupnik je domobrancem poveljeval le navidezno, saj niso dovolili da bi poveljeval voja\xc5\xa1kemu delu formacije. Prepustili so mu civilno oblast v Ljubljanski pokrajini, vendar tudi to bolj simbolno. Leona Rupnika je na polo\xc5\xbeaj pokrajinske ljubljanske uprave postavil Friedrich Rainer na predlog  \xc5\xa1kofa Gregorija Ro\xc5\xbemana. V resnici je pokrajinsko upravo vodil nem\xc5\xa1ki okupator. Neposredni nadzor nad Rupnikovim upravljanjem sta imela nem\xc5\xa1ka svetovalca, esesovski general Erwin R\xc3\xb6sener, ki je vodil policijski \xc5\xa1tab za boj proti partizanom in Hermann Doujak, Rainerjev politi\xc4\x8dni svetovalec za Ljubljansko pokrajino. Vsak svoj javni govor je moral Rupnik predhodno predlo\xc5\xbeiti nem\xc5\xa1ki cenzuri. Nemci so mu tudi dolo\xc4\x8dali, kdaj lahko nastopa v uniformi. Po ustanovitvi Slovenskega domobranstva konec septembra 1943 se je Rupnik razglasil za komandanta, a mu je R\xc3\xb6sener ta naziv po nekaj dneh odvzel. Pobudo za ustanovitev so Rupniku dali politiki SLS, Rupnik pa jo je nato posredoval R\xc3\xb6senerju. Ta je postavil za poveljnika polkovnika Franca Krenerja, ki pa ni bil pogodu niti Rupniku niti katoli\xc5\xa1kim politikom, saj so ga sumili, da je naklonjen liberalcem._NEWLINE_Rupnik ni bil strankarsko opredeljen; po njegovem je bilo domobranstvo nadstrankarsko, saj naj bi strankarstvo \xc5\xa1kodovalo bojni morali, politi\xc4\x8dne stranke pa naj bi se po njegovem med seboj borile le za oblast. Zaradi tega v protikomunisti\xc4\x8dnem taboru ni imel ve\xc4\x8dje\xc2\xa0podpore in avtoritete. Kljub temu so se nanj obra\xc4\x8dali z raznimi zahtevami in pro\xc5\xa1njami . V njegov krog so spadali mladi in ambiciozni ljudje iz razli\xc4\x8dnih\xc2\xa0delov protikomunisti\xc4\x8dnega tabora. K njemu so bili poslani predvsem z namenom, da uveljavijo vpliv svoje skupine, saj je v o\xc4\x8deh domobrancev, Nemcev in ljudstva, kot predvojni \xc4\x8dastnik,\xc2\xa0le imel nekaj spo\xc5\xa1tovanja.  Nekateri tedanji politiki so ta o\xc5\xbeji krog zani\xc4\x8dljivo imenovali\xc2\xa0\xc2\xbbotro\xc5\xa1ki vrtec\xc2\xab. _NEWLINE_Nemci mu niso preve\xc4\x8d zaupali, vendar so ga kljub temu konec novembra 1944 imenovali za generalnega in\xc5\xa1pektorja Slovenskega domobranstva. Tako je nehote postal simbol kolaboracije in narodne izdaje. Proti koncu vojne, ko so Nemci izgubljali oblast, Rde\xc4\x8da armada pa je bila vse bli\xc5\xbeje, je postal tudi formalni poveljnik domobrancev. 5. maja 1945 mu je R\xc3\xb6sener odvzel polo\xc5\xbeaj upravitelja Ljubljanske pokrajine in upravljanje prepustil Narodnemu odboru za Slovenijo, kateri naj bi se pogajal z zavezniki o povojni ureditvi. _NEWLINE_9. maja 1945, ob koncu vojne v Evropi, se je skupaj z domobransko in nem\xc5\xa1ko vojsko umaknil (pobegnil) na avstrijsko Koro\xc5\xa1ko, kjer se je predal Britancem. Ti so ga nekaj \xc4\x8dasa zadr\xc5\xbeevali v Italiji in ga nato 2. januarja 1946 izro\xc4\x8dili revolucionarnim oblastem v povojni Jugoslaviji. Bil je glavni obto\xc5\xbeenec v t. i. Rupnikovem procesu. _NEWLINE_27. avgusta istega leta so ga obsodili na smrt z ustrelitvijo. Lokacija njegovega groba je \xc5\xa1e danes neznana. _NEWLINE_Pravno formalno je bil Leon Rupnik vojak v slu\xc5\xbebi dveh razli\xc4\x8dnih dr\xc5\xbeav, sporno pa je njegovo politi\xc4\x8dno delovanje med 2. svetovno vojno. Kot zagrizen sovra\xc5\xbenik komunisti\xc4\x8dne revolucije je bil zato razgla\xc5\xa1en za narodnega izdajalca.\n_START_SECTION_\nUsmrtitev\n_START_PARAGRAPH_\nIzvr\xc5\xa1itev smrtne obsodbe je bila dolo\xc4\x8dena za 4. september 1946. Leona Rupnika je na streli\xc5\xa1\xc4\x8de pod Golovcem ob 16. uri popoldne pripeljal avtomobil. _NEWLINE_Sodba je bila izvr\xc5\xa1ena s streli iz sedmih pu\xc5\xa1k (sedmi naboj je bil vadbeni). Pred smrtjo je zavpil: >>Naj \xc5\xbeivi slovenski narod\xc2\xa0!<<. _NEWLINE_Prva krogla je zgre\xc5\xa1ila cilj, druga je zadela vrat, tri so zadele prsni ko\xc5\xa1, \xc5\xa1esta pa je prestrelila srce._NEWLINE_Natan\xc4\x8den \xc4\x8das smrti naj bi bil ob \xc5\xa1tirih in petnajst minut popoldan. _NEWLINE_Rupnikovo truplo je bilo nato odpeljano in pokopano na neznanem kraju.'