b'\n_START_ARTICLE_\nAleksander Ivanovi\xc4\x8d Lebed\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1969 se je pridru\xc5\xbeil sovjetskim zra\xc4\x8dnodesantnim silam; osem let je bil \xc4\x8detni poveljnik, nato pa bataljonski poveljnik med sovjetsko-afganistansko vojno (1981-82). Pozneje je postal polkovnik; leta 1988 in 1990 je vodil zra\xc4\x8dnodesantne sile v krizah v Azerbajd\xc5\xbeanu v letih 1988 in 1990 ter v Gruziji leta 1989. V letih 1990\xe2\x88\x9291 je bil poveljnik 106. gardne zra\xc4\x8dnoprevozne divizije; med sovjetskim dr\xc5\xbeavnim udarom 1991 z njo ni podprl udarnikov._NEWLINE_Pozneje je bil povi\xc5\xa1an v generala in postal je namestnik poveljnika ruskih zra\xc4\x8dnodesantnih sil. Junija 1992 je postal poveljnik 14. gardne armade, s katero se je udele\xc5\xbeil konflikta v Transnistriji in Gagauziji._NEWLINE_30. maja 1995 je izstopil iz vojske zaradi politi\xc4\x8dne kariere. Decembra 1995 je bil izvoljen v Dumo in naslednje leto je zasedel tretje mesto v predsedni\xc5\xa1kih volitvah. Dva dni po prvem krogu ga je Boris Jelcin imenoval za tajnika Varnostnega sveta Ruske federacije in za osebnega nacionalno-varnostnega svetovalca. Po sporu z notranjim ministrom Kulikovom ga je oktobra 1996 Jelcin odstranil s polo\xc5\xbeaja svojega osebnega svetovalca._NEWLINE_17. maja 1998 je zmagal na volitvah in postal guverner druge najve\xc4\x8dje ruske regije. 28. aprila 2002 je umrl v helikopterski nesre\xc4\x8di._NEWLINE_Pokopan je na moskovskem pokopali\xc5\xa1\xc4\x8du Novodevi\xc4\x8di.'