b'\n_START_ARTICLE_\nLewis Carroll\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nCharles Lutwidge Dodgson je bil rojen 27. januarja leta 1832 v \xc5\xbeupni\xc5\xa1\xc4\x8du Daresbury v severno-zahodni angle\xc5\xa1ki grofiji Cheshire. Charles je bil tretji otrok in najstarej\xc5\xa1i sin anglikanskega duhovnika Charlesa Dodgsona in Frances Jane Lutwidge. Zakonca sta se poro\xc4\x8dila leta 1827 ter v svojem skupnem \xc5\xbeivljenju imela enajst otrok. Dru\xc5\xbeina je bila tesno povezana in Charles je bil s tremi brati in sedmimi sestrami tudi kasneje v stiku. \xc5\xbde kot otrok je pisal gledali\xc5\xa1ke igre in pravljice, zanimal se je tudi za matematiko, logaritme ter uganke. Za za\xc4\x8detni pouk in vzgojo v dru\xc5\xbeini sta skrbela o\xc4\x8de in mati, zato otrokom prva leta ni bilo treba obiskovati \xc5\xa1ole. Ko je bil star devet let, se je dru\xc5\xbeina preselila v yorkshirsko mestece Croft. Tedaj niso ve\xc4\x8d \xc5\xbeiveli na samem, \xc5\xbeupni\xc5\xa1\xc4\x8de je bilo mnogo prostornej\xc5\xa1e in lahko so si tudi privo\xc5\xa1\xc4\x8dili slu\xc5\xbein\xc4\x8dad. Pri dvanajstih se je moral Charles posloviti od doma in za\xc4\x8deti svoje redno izobra\xc5\xbeevanje na Richmondski klasi\xc4\x8dni gimnaziji. \xc4\x8ceprav se dotlej \xc5\xa1e nikoli ni za dalj\xc5\xa1i \xc4\x8das lo\xc4\x8dil od doma\xc4\x8dih, se je kmalu privadil \xc5\xbeivljenju v \xc5\xa1oli z dvema u\xc4\x8dilnicama in 120 u\xc4\x8denci. Izkazal se je za bistrega in prizadevnega u\xc4\x8denca, izjemne rezultate pa je dosegal pri najljub\xc5\xa1em predmetu \xe2\x80\x93 matematiki. Charles je za\xc4\x8del pisati in sestavljati svoj prvi dru\xc5\xbeinski literarni list v letu 1845, ko je imel 13 let. Naslovil ga je Koristna in pou\xc4\x8dna poezija (Useful and Instructive Poetry). _NEWLINE_23. maja 1850 se je Charles Lutwidge Dodgson vpisal na Christ Church, enega najstarej\xc5\xa1ih kolegijev Univerze v Oxfordu, kjer je kasneje tudi predaval matematiko od leta 1855 do 1881. Leta 1861 je postal anglikanski diakon. Ljubiteljsko se je ukvarjal tudi s fotografiranjem. Poleg uspe\xc5\xa1nic Alica v \xc4\x8dude\xc5\xbeni de\xc5\xbeeli in Alica v ogledalu je napisal \xc5\xa1e kratek alegori\xc4\x8dni dialog o osnovah logike z naslovom Kaj je \xc5\xbeelva rekla Ahilu?. Umrl je leta 1898 zaradi plju\xc4\x8dnice.\n_START_SECTION_\nAlica v \xc4\x8dude\xc5\xbeni de\xc5\xbeeli\n_START_PARAGRAPH_\nKnjiga Alica v \xc4\x8dude\xc5\xbeni de\xc5\xbeeli je iz\xc5\xa1la leta 1865 v \xc4\x8dasu vladavine slovite kraljice |Viktorije. Alica, ena od treh sester Liddell, je nekega dne Carrolla prosila, naj ji pove zgodbo. \xc2\xbbImel je neverjetno neskon\xc4\x8dno zalogo teh fantasti\xc4\x8dnih pripovedi, ki si jih je sproti izmislil. V\xc4\x8dasih so se za\xc4\x8dele na stari osnovi, vendar so se razvile v nove zgodbe s frekventnimi prekinitvami, ki so odprle mnogo sve\xc5\xbeih in nepredstavljivih mo\xc5\xbenosti\xe2\x80\xa6.za nas je bila koliba pala\xc4\x8da vilinskega kralja. In piknik je bila pojedina na na\xc5\xa1o \xc4\x8dast\xc2\xab\xc2\xa0se je spominjala Alice Liddell. (Cohen 1995, str. 86) Tako je nastala Alica v \xc4\x8dude\xc5\xbeni de\xc5\xbeeli, ki jo je avtor kasneje na \xc5\xbeeljo Alice Liddell tudi zapisal.\n_START_SECTION_\nNonsens v knjigi\n_START_PARAGRAPH_\nAlica v \xc4\x8dude\xc5\xbeni de\xc5\xbeeli je literarno besedilo, ki ga ozna\xc4\x8dimo z besedo nonsens, ne-smisel. To knjigo so literarni strokovnjaki uvrstili v novo literarno zvrst, ki so jo poimenovali \xc2\xbbnesmiselna literatura\xc2\xab\xc2\xa0oziroma \xc2\xbbnonsens\xc2\xab. Primer nonsensa se pojavi med drugim tudi v citatu:\xc2\xa0\xc2\xbb\xe2\x80\xa6zaj\xc4\x8dja luknja\xe2\x80\xa6se je iznenada spustila strmo navzdol\xe2\x80\xa6Alica je \xc5\xbee za\xc4\x8dutila, da pada kot v nekak\xc5\xa1en silno globok vodnjak\xe2\x80\xa6.ko je padala mimo neke police, je pograbila kozarec\xe2\x80\xa6Dol. Dol. Dol. Se to padanje ne bo nikoli nehalo?...Tresk!\xc2\xab\xc2\xa0. Carroll ta prizor opisuje na treh straneh in ravno to po\xc4\x8dasno padanje je vsebinski nonsens. Na\xc5\xa1e znanje o fizikalnem prostem padu mu odvzema pomen. Alica pada dalj, kakor je realisti\xc4\x8dno mo\xc5\xbeno glede na zakone gravitacije.\n_START_SECTION_\nLogi\xc4\x8dne uganke\n_START_PARAGRAPH_\nKo se Alica pribli\xc5\xbea nori \xc4\x8dajanki, ki jo sestavljajo Mar\xc4\x8dni zajec, Nori klobu\xc4\x8dar in Polh, ki sedijo ob veliki mizi pod drevesom, ji prva dva pravita, da ni prostora. Morda sta \xc5\xbeelela povedati, da ni prostora oziroma sobe, torej da je Alica zunaj in ne znotraj, morda pa na \xc4\x8dajanki ni bila za\xc5\xbeeljena._NEWLINE_Zajec ji ponudi vino, a potem prizna, da vina ni. Nori klobu\xc4\x8dar ji nato zastavi uganko, ki je nere\xc5\xa1ljiva, glasi pa se: \xe2\x80\x9cZakaj je krokar podoben pisalni mizi?\xe2\x80\x9d Tudi Lewis Carroll ni poznal odgovora na to vpra\xc5\xa1anje. _NEWLINE_\xc2\xbbIzvolite \xc5\xa1e \xc4\x8daja!\xc2\xab\xc2\xa0ponudi kar se da resno zajec Alici. _NEWLINE_\xc2\xbbSaj ga \xc5\xa1e sploh nisem dobila!\xc2\xab\xc2\xa0ga u\xc5\xbealjeno zavrne Alica. \xc2\xbbKako naj ga potem \xc5\xa1e vzamem?\xc2\xab\xc2\xa0_NEWLINE_\xc2\xbbS tem ho\xc4\x8de\xc5\xa1 re\xc4\x8di, da ga ne more\xc5\xa1 vzeti manj,\xc2\xab\xc2\xa0tveze klobu\xc4\x8dar, \xc2\xbbda ga vzame\xc5\xa1 ve\xc4\x8d ko ni\xc4\x8d, pa ni te\xc5\xbeko.\xc2\xab _NEWLINE_V Alice in Many Tongues je Warren Weaver leta 1964 napisal: \xc2\xbbAlica v \xc4\x8dude\xc5\xbeni de\xc5\xbeeli sta v bistvu dve knjigi: knjiga za otroke in knjiga za odrasle. Njena privla\xc4\x8dnost, njena fantazija, njen humor in njena logika delujejo na dveh nivojih. Vem, da se odrasli spra\xc5\xa1ujejo, zakaj in kako je Alica lahko v\xc5\xa1e\xc4\x8d otrokom. Domnevam, da se tudi otroci spra\xc5\xa1ujejo, zakaj jo imajo radi odrasli.\xc2\xab\xc2\xa0Otroke v Alici naj bi privla\xc4\x8dila predvsem zgodba z zanimivimi dogodki in bitji. Odraslim pa je zanimiva zaradi logi\xc4\x8dnih ugank._NEWLINE_Kritiki so se \xc5\xbee od nekdaj ukvarjali s Carrollovo Alico v \xc4\x8dude\xc5\xbeni de\xc5\xbeeli ter v njej iskali tak\xc5\xa1ne in druga\xc4\x8dne pomene. Carroll je \xc5\xbee sam odgovarjal na podobno vpra\xc5\xa1anje. Zakaj? Njegov odgovor je bil, da Zakaj? Pomen te knjige ne more biti podan z besedami, prav tako ni nobene potrebe po tem, da bi bil.\n_START_SECTION_\nKaj je \xc5\xbeelva rekla Ahilu?\n_START_PARAGRAPH_\nKaj je \xc5\xbeelva rekla Ahilu je kratek alegori\xc4\x8dni dialog o osnovah logike, ki ga je Carroll napisal leta 1895 za filozofski \xc4\x8dasopis Mind. V Carrollovem dialogu \xc5\xbeelva izzove Ahila, naj s pomo\xc4\x8djo logike in enostavnega deduktivnega sklepanja re\xc5\xa1i zastavljeni problem. Na koncu Ahilu spodleti, saj ga pametna \xc5\xbeelva zapelje v neskon\xc4\x8dno regresijo._NEWLINE_Pogovor se za\xc4\x8dne z analizo naslednjega logi\xc4\x8dnega argumenta:_NEWLINE_A: "Stvari, ki so enake samim sebi, so si med seboj enake" (Evklidsko razmerje)_NEWLINE_B: "Dve strani tega trikotnika sta stvari, ki sta sami sebi enaki"_NEWLINE_Torej velja, Z: "dve strani tega trikotnika sta si med seboj enaki "_NEWLINE_\xc5\xbdelva vpra\xc5\xa1a Ahila, ali sklep logi\xc4\x8dno izhaja iz predpostavk in Ahil odgovori, da to o\xc4\x8ditno velja. Nato \xc5\xbeelva Ahila vpra\xc5\xa1a, ali bi lahko obstajal bralec Evklida, ki bi sprejel, da je sklep logi\xc4\x8dno veljaven, ne da bi sprejel, da sta A in B pravilna. Ahil sprejme, da bi tak bralec lahko obstajal in bi lahko trdil, da \xc4\x8de sta A in B skupaj pravilna, potem mora biti Z tudi pravilen, ne da bi pri tem sprejel, da sta A in B posami\xc4\x8dno pravilna (tak bralec bi torej zanikal predpostavke)._NEWLINE_Lewis Carroll je pokazal, da obstaja problem regresije, ki izhaja iz dedukcije modus ponens._NEWLINE_P \xe2\x86\x92 Q , P \xe2\x88\xb4 Q_NEWLINE_Z besedami: predpostavka P (je pravilna) sledi Q (je pravilen), in bo danem P, iz tega sledi Q._NEWLINE_Problem regresije nastane zato, ker je za razlago logi\xc4\x8dnega na\xc4\x8dela, v tem primeru na\xc4\x8dela modus ponens, potrebno predhodno opredeljeno na\xc4\x8delo, in ko razlo\xc5\xbeimo to na\xc4\x8delo, je spet potrebno novo na\xc4\x8delo, da ga razlo\xc5\xbei. \xc4\x8ce vzro\xc4\x8dno posledi\xc4\x8dno verigo nadaljujemo, dokazovanje pade v neskon\xc4\x8dno regresijo. Toda, \xc4\x8de uvedemo formalni sistem, kjer je modus ponens zgolj pravilo sklepanja, ki ga opredeljuje sistem, potem ga lahko upo\xc5\xa1tevamo samo zato, ker tako pa\xc4\x8d je. Na primer, \xc5\xa1ah ima posebna pravila, ki jih morajo igralci preprosto upo\xc5\xa1tevati brez spra\xc5\xa1evanja, saj predstavljajo osnovno ogrodje igre, ki brez njih ne bi delovala. Na podoben na\xc4\x8din je formalni sistem logike dolo\xc4\x8den s pravili, ki jih moramo po definiciji enostavno upo\xc5\xa1tevati, brez dvomov in spra\xc5\xa1evanja. Kadar imamo opredeljen tak formalni sistem logike, to ustavi neskon\xc4\x8dno regresijo, oziroma z drugimi besedami, neskon\xc4\x8dna regresija se ustavi pri samih aksiomih ali pravilih dane igre, oziroma sistema._NEWLINE_V propozicijski logiki je logi\xc4\x8dna posledica opredeljena na naslednji na\xc4\x8din:_NEWLINE_Iz P sledi Q, \xc4\x8de in samo \xc4\x8de je predpostavka in ni P ali Q tavtologija._NEWLINE_Modus ponens, \xe2\x88\xa7 (P \xe2\x86\x92 Q) \xe2\x87\x92 Q, je torej veljaven logi\xc4\x8dni sklep po definiciji pravkar navedene logi\xc4\x8dne posledice. Prikaz (demonstracija) logi\xc4\x8dne posledice se enostavno prevede v dokazovanje, da iz tabele sestavljenih resnic izhaja tavtologija. Toda \xc5\xbeelva ne sprejme slepo pravil propozicijske logike, na kateri temelji ta razlaga. Namesto tega zahteva, da so tudi ta pravila podvr\xc5\xbeena logi\xc4\x8dnemu dokazovanju. \xc5\xbdelva in Ahil se ne strinjata o nobeni definiciji logi\xc4\x8dnega sklepanja._NEWLINE_Poleg tega zgodba sama nakazuje tudi na probleme propozicijskih re\xc5\xa1itev. V okviru sistema propozicijske logike noben predlog ali spremenljivka nima semanti\xc4\x8dne vsebine. V trenutku, ko bi predlog ali spremenljivka pridobila semanti\xc4\x8dno vsebino, se spet pojavi problem, saj se semanti\xc4\x8dna vsebina nahaja izven sistema. \xc4\x8ce torej trdimo, da re\xc5\xa1itev deluje, potem velja, da deluje samo v okviru danega formalnega sistema, in ne druga\xc4\x8de.\n_START_SECTION_\nLiteratura v sloven\xc5\xa1\xc4\x8dini\n_START_PARAGRAPH_\nV sloven\xc5\xa1\xc4\x8dino sta prevedeni Carrollovi najbolj znani deli Alica v \xc4\x8dude\xc5\xbeni de\xc5\xbeeli in Alica v ogledalu. Prva je iz\xc5\xa1la v sloven\xc5\xa1\xc4\x8dini leta 1951, iz angle\xc5\xa1\xc4\x8dine pa jo je prevedel in delno priredil knji\xc5\xbeni\xc4\x8dar, prevajalec in publicist Bogo Pregelj. Da bi knjigo pribli\xc5\xbeal otrokom, jo je naslovil z Alica v Deveti de\xc5\xbeeli in jo povezal z doma\xc4\x8dim ustnim izro\xc4\x8dilom o izmi\xc5\xa1ljeni pokrajini za devetimi gorami in devetimi vodami. Leta 1969 je pisateljica in prevajalka Gitica Jakopin prevedla knjigo in jo naslovila Alica v \xc4\x8dude\xc5\xbeni de\xc5\xbeeli. \xc5\xa0ele leta 1978 je Gitica Jakopin prevedla v sloven\xc5\xa1\xc4\x8dino tudi Alico v ogledalu. Prevoda obeh knjig je leta 1990 izbolj\xc5\xa1ana objavila v eni knjigi z naslovom Ali\xc4\x8dine dogodiv\xc5\xa1\xc4\x8dine v \xc4\x8cude\xc5\xbeni de\xc5\xbeeli in V ogledalu. _NEWLINE_Leta 2008 je Evald Flisar napisal Alico v nori de\xc5\xbeeli, ki je politi\xc4\x8dna parodija in satira ter nadaljevanje Carrollovih zgodb na slovenskem obmo\xc4\x8dju._NEWLINE_Poleg knjig o Alici pa je leta 1997 v sloven\xc5\xa1\xc4\x8dini iz\xc5\xa1el tudi \xc4\x8dlanek \xc2\xbbKaj je \xc5\xbeelva rekla Ahilu\xc2\xab, ki ga je prevedel Danilo \xc5\xa0uster.'