b'\n_START_ARTICLE_\nAntiaromati\xc4\x8dnost\n_START_PARAGRAPH_\nAntiaromati\xc4\x8dnost je zna\xc4\x8dilnost cikli\xc4\x8dnih molekul s \xcf\x80-elektronskim sistemom, ki imajo vi\xc5\xa1jo energijo zaradi prisotnosti 4n elektronov v njem. Za razliko od aromatskih spojin, ki sledijo H\xc3\xbccklovemu pravilu (4n+2 \xcf\x80-elektronov) in so zelo stabilne, so antiaromatske spojine zelo nestabilne in zelo reaktivne. Da bi se izognile antiaromatski nestabilnosti, lahko molekule spreminjajo obliko, postanejo neplanarne in tako prekinejo nekatere \xcf\x80-interakcije. V nasprotju z diamagnetnim obro\xc4\x8dnim tokom, prisotnim pri aromatskih spojinah, imajo antiaromatske spojine paramagnetni obro\xc4\x8dni tok, kar lahko spremljamo z NMR spektroskopijo._NEWLINE_Primeri antiaromatskih spojin so pentalen (A), bifenilen (B) in ciklopentadienil kation (C). Prototipni primer antiaromati\xc4\x8dnosti je ciklobutadien, ki je predmet razprave, saj nekateri znanstveniki trdijo, da antiaromati\xc4\x8dnost ni poglavitni dejavnik, ki prispeva k njegovi destabilizaciji._NEWLINE_Ciklooktatetraen je primer molekule, ki prevzame neplanarno geometrijo, da bi se izognil destabilizaciji, ki izhaja iz antiaromati\xc4\x8dnosti. \xc4\x8ce bi bila molekula planarna, bi imela en sam 8-elektronski \xcf\x80-sistem okoli obro\xc4\x8da, vendar namesto tega sprejme obliko kadi s \xc5\xa1tirimi posameznimi \xcf\x80-vezmi. Ker so antiaromatske spojine pogosto kratko\xc5\xbeive in te\xc5\xbeko obvladljive pri eksperimentih, je antiaromatska destabilizacijska energija pogosto dolo\xc4\x8dena s simulacijami, ne pa z eksperimentiranjem.'