b'\n_START_ARTICLE_\nGrad Dravograd\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nGrad je protipravno pozidal de\xc5\xbeelnokne\xc5\xbeji fevdnik Ortlof Tru\xc5\xa1enjski, sorodnik Spanheimov sredi 12. stoletja, okoli leta 1155.  V listinah \xe2\x80\x93 pismu pape\xc5\xbea Aleksandra Salzbur\xc5\xa1kemu nad\xc5\xa1kofu Konradu in Kr\xc5\xa1kemu \xc5\xa1kofu Romanu - je prvi\xc4\x8d omenjen leta 1177 kot castrum Trahburck. Na strate\xc5\xa1kem mestu je varoval prehod preko Drave in prehod iz Dravske v Labotsko dolino. Kasneje so se vitezi Tru\xc5\xa1enjski poravnali s \xc5\xa0entpavelskim samostanom in postali njegovi fevdniki do smrti Otona II. Tru\xc5\xa1enjskega in s tem izumrtja rodbine leta 1261. Grad je v fevd dobil Henrik Pffanberg. Pffanber\xc5\xa1kim so sledili kot fevdniki Vovbr\xc5\xa1ki, nato Hochenlochi. Leta 1304 so gospo\xc5\xa1\xc4\x8dino (grad, trg s sodstvom, mitnico in brod ter cerkveno desetino) kupili Gori\xc5\xa1ko-tirolski grofje. Do izumrtja gori\xc5\xa1ko-tirolskih so imeli gospo\xc5\xa1\xc4\x8dino v fevdu Konrad Aufensteinski. Leta 1355 so postali lastniki dravograjskega gradu Habsbur\xc5\xbeani._NEWLINE_Grad so leta 1387 kupili Celjski grofje, po njihovem izumrtju leta 1456 pa je pre\xc5\xa1el v de\xc5\xbeelnokne\xc5\xbejo last. Grad in gospo\xc5\xa1\xc4\x8dino so upravljali \xc5\xa1tevilni oskrbniki in zastavni najemniki. Leta 1469 je bil zastavni najemnik gradu, urada in mitnice Andrej Vi\xc5\xa1prijski (Weyspriach), nato  je leta 1478 to bil Ahac von Ernau. Leta 1613 je gospo\xc5\xa1\xc4\x8dina spet postala cerkvena posest, ko jo je kupila \xc5\xa1kofija, pozneje pa ga je leta 1628 prevzel \xc5\xa1entpavelski benediktinski samostan.  V drugi polovici 18. stoletja je grad pogorel, a so ga obnovili. V 19.stoletju  je verski sklad (Religionsfond) grad prodal grofu Alojzu Khuenburgu, leta 1838  pa ga je ta prodal pl. Davidu Sumreicherju, ki ga je 1846 opustil in ga pustil propasti v razvalino.'