b"\n_START_ARTICLE_\nLouis Rosier\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nDirkal je \xc5\xbee pred prvenstvom Formule 1 in v sezoni 1947 zmagal na dirkah za Veliko nagrado Francije in Veliko nagrado Commingesa, v sezoni 1949 pa na dirki za Veliko nagrado Belgije. Prvenstvu Formule 1 se je priklju\xc4\x8dil \xc5\xbee v prvi sezoni 1950, ko se je \xc5\xbee na prvi dirki za Veliko nagrado Velike Britanije s petim mestom prvi\xc4\x8d uvrstil med dobitnike to\xc4\x8dk. To mu je v tej sezoni uspelo \xc5\xa1e s \xc4\x8detrtim mestom na Veliko nagrado Italije in tretjima mestoma na Velikih nagradah \xc5\xa0vice in Belgije, kar sta njegovi najbolj\xc5\xa1i uvrstitvi v karieri. V sezoni 1950 je zmagal na neprvenstvenih dirkah za Veliko nagrado Nizozemske in Velika nagrada Albija. Leta 1950 je skupaj s svojim sinom Jean-Louisom Rosierjem zmagal \xc5\xa1e na dirki 24 ur Le Mansa. V sezoni 1951 je dosegel eno \xc4\x8detrto mesto na Veliki nagradi Belgije ob tem pa je zmagal na neprvenstvenih dirkah za Veliko nagrado Bordeauxa in Veliko nagrado Nizozemske. Nato pa se mu v sezonah 1952, ko je zmagal na neprvenstvenih dirkah za Veliko nagrado Albija in Circuit de Cadours, 1953, ko je zmagal na neprvenstvenih dirkah za Veliko nagrado Albija in Les Sables d'Olonne Grand Prix, 1954 in 1955 ni uspelo uvrstiti med dobitnike prvenstvenih to\xc4\x8dk. To mu je uspelo s petim mestom na Veliki nagradi Nem\xc4\x8dije v sezoni 1956, njegovi zadnji dirki Formule 1 v karieri, kajti kmalu za tem je umrl za posledicami nesre\xc4\x8de na dirki v francoski komuni Montlh\xc3\xa9ry."