b'\n_START_ARTICLE_\nHitra \xc5\xbeeleznica\n_START_PARAGRAPH_\nHitra \xc5\xbeeleznica je oblika javnega prevoza z \xc5\xbeeleznico s hitrostjo nad 200 km/h._NEWLINE_Obi\xc4\x8dajno hitri vlaki vozijo z najve\xc4\x8djo hitrostjo med 250 km/h in 300 km/h. \xc4\x8ceprav je nov svetovni hitrostni rekord za vlak s kolesi dosegel francoski TGV marca 2007 z najve\xc4\x8djo hitrostjo skoraj 575 km/h (prej\xc5\xa1nji rekord iz leta 1990 je podrl kar za 60 km/h), je poskusni japonski vlak na magnetni blazini dosegel leta 2003 581 km/h.\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xbdelezni\xc5\xa1ki promet ima dolgo zgodovino in je vedno veljal za eno najpomembnej\xc5\xa1ih vej prometa. Prva vle\xc4\x8dna vozila so se pojavila pred 2000 leti, bila so lesena in na konjsko vprego, tiri pa so bili izklesani v kamen. V 18. stoletju so se pojavile prve \xc5\xbeelezne tirnice, na za\xc4\x8detku 19. stoletja pa prve parne lokomotive. \xc5\xbdelezni\xc5\xa1ki promet je prevzel primat med transportnimi panogami in ga zadr\xc5\xbeal vse do izuma avtomobila in letala, nakar se je njegov pomen za\xc4\x8del zmanj\xc5\xa1evati. Dizelske in elektri\xc4\x8dne lokomotive so po 2. svetovni vojni zamenjale paro kot pogonsko sredstvo v ve\xc4\x8dini dr\xc5\xbeav. V drugi polovici 20. stoletja pa sta Francija (TGV) in Japonska (Shinkansen) za\xc4\x8deli razvijati tehnologijo hitrih vlakov. Francija zaradi prevelike obremenitve cestnega in letalskega prometa, Japonska pa zaradi olimpijskih iger v Tokiu leta 1964 in transportnih potreb zaradi gostote poseljenosti. Kasneje so se jim pridru\xc5\xbeile \xc5\xa1e Nem\xc4\x8dija (ICE), \xc5\xa0panija (AVE), Italija (Pendolino) in ostali. Danes to tehnologijo uporabljajo \xc5\xbee skoraj vse razvitej\xc5\xa1e dr\xc5\xbeave. Poleg hitrih vlakov, ki vozijo na tirnicah pa so strokovnjaki razvijali tudi koncepte maglev hitrih vlakov (hitri vlaki na magnetnem polju).\n_START_SECTION_\nZakaj hitri vlaki\n_START_PARAGRAPH_\nPojem hitrih vlakov ozna\xc4\x8duje tehnologijo vlakov in infrastrukture, ki omogo\xc4\x8dajo transport ljudi oz. blaga z velikimi hitrostmi. Za izpolnitev teh pogojev je potrebno imeti ustrezne vlake in ustrezno infrastrukturo. Tehnologija hitrih vlakov se je za\xc4\x8dela razvijati, ker obstoje\xc4\x8d cestni in tudi letalski promet (ki sta takrat prevladala) ve\xc4\x8d nista bila dovolj za potrebe velikih mest. Namen je bil povezati dalj\xc5\xa1e razdalje z rednimi linijami hitrih vlakov, kar pa je v veliki meri zahtevalo gradnjo novih prog, prilagojenih hitrim vlakom. Namre\xc4\x8d, da hitri vlaki pridejo do izraza morajo potovati po \xc4\x8dim bolj ravni oz. ustaljeni poti. Proge morajo \xc4\x8dim manj sprememb smeri v smislu ovinkov, za kar pa je v veliki meri potrebna gradnja \xc5\xa1tevilnih predorov, viaduktov itd. Presenetljivo je, da tehnologija hitrih vlakov dopu\xc5\xa1\xc4\x8da ve\xc4\x8d sprememb v vi\xc5\xa1ini kot ostali sistemi, saj so hitri vlaki veliko mo\xc4\x8dnej\xc5\xa1i od ostalih._NEWLINE_Hitri vlaki predstavljajo kvalitetno in visoko standardno panogo JPP-ja. Ker vlak potuje brez znatnih sprememb gibanja (razen ustavljanje pri postajah) je potovanje zelo mirno, kar pomeni da lahko potniki med potovanjem po\xc4\x8dnejo tudi drugega. Hitri vlaki praviloma nimajo zamud oz. so te zelo majhne (na Japonskem vlak povpre\xc4\x8dno zaostaja 2 minuti!). Ker so hitri vlaki namenjeni predvsem povezovanju ve\xc4\x8djih mest le ti vozijo zelo pogosto. Tudi cene kart so pove\xc4\x8dini sprejemljive (visoke cene imajo na Japonskem, a so vlaki kljub temu praviloma vedno polni).\n_START_SECTION_\nHitri vlaki v Sloveniji\n_START_PARAGRAPH_\nSlovenija je v smislu tehnologije hitrih vlakov \xc5\xa1e zelo nerazvita dr\xc5\xbeava. Na\xc5\xa1e \xc5\xbeeleznice premorejo 3 hitre vlake tipa Pendolino ETR 460, pri nas znane kot ICS (Intercity Slovenia). ICS vozi na relaciji Maribor-Ljubljana od leta 2000. Vo\xc5\xbenja traja pribli\xc5\xbeno 1h45min, kar je 25 min manj kot \xc4\x8de bi se peljali z naslednjim najhitrej\xc5\xa1im. Vlaki sami so zelo udobni; Imajo tri razrede: 2. razred, 2. razred plus in 1. razred. Vagoni so pri vsakem vlaku trije, prostora v njih pa je za okoli 160 potnikov. Problem slovenskih \xc5\xbeeleznic ti\xc4\x8di v infrastrukturi, saj imamo precej zastarane proge. Vlaki ICS so sicer zmo\xc5\xbeni voziti do 250 km/h, a zaradi slabih prog ne prese\xc5\xbeejo 145 km/h (pa \xc5\xa1e to za kratek \xc4\x8das mimo Zaloga pri Ljubljani). Rekordna hitrost, ki jo je vlak dosegel na slovenskih tirih sicer zna\xc5\xa1a 207 km/h, dose\xc5\xbeena pa je bila na progi med Pragerskim in Mariborom, vendar vlaki na tem kosu proge lahko vozijo najve\xc4\x8d 120 km/h. Vzrok so pomanjkljivo zavarovani cestni prehodi \xc4\x8dez \xc5\xbeeleznico. Za ve\xc4\x8dje hitrosti bo potrebno \xc5\xa1e precej modernizirati proge, predvsem pa mo\xc4\x8dno zmanj\xc5\xa1ati \xc5\xa1tevilo nivojskih prehodov s cesto in odpraviti marsikatere ostre ovinke.'