b'\n_START_ARTICLE_\nEduard Ivanovi\xc4\x8d Totleben\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nRodil se je v trgovski dru\xc5\xbeini nem\xc5\xa1kega rodu; tako mu je bil \xc5\xbee ob rojstvu namenjen poklic trgovca, a je raje postal voja\xc5\xa1ki in\xc5\xbeenir. \xc5\xa0olal se je na in\xc5\xbeenirski \xc5\xa1oli v Sankt Petersburgu (dana\xc5\xa1nji Voja\xc5\xa1ka in\xc5\xbeenirsko-tehni\xc5\xa1ka univerza v Sankt Peterburgu). Leta 1836 je vstopil v Imperialno rusko kopensko vojsko; sprva se je boril na Kavkazu proti imamu \xc5\xa0amilu._NEWLINE_Ob izbruhu krimske vojne je sodeloval v obleganju Silistre, nato pa je sodeloval pri obrambi Sevastopola. Kljub temu da je bil le ni\xc5\xbeji \xc4\x8dastnik, se je izkazal s smislom za fortifikacije. Do 20. junija 1855, ko je bil ranjen, je sam nadzoroval operacije za obrambo Sevastopola; tako ni bil prisoten ob padcu trdnjave. Med samim obleganjem je bil povi\xc5\xa1an iz \xc4\x8dina podpolkovnika v \xc4\x8din generalporo\xc4\x8dnika ter postal carjev pribo\xc4\x8dnik. Ko je ozdravel, je bil zadol\xc5\xbeen za fortifikacije vzdol\xc5\xbe reke Dnjeper in za Kronstadt. Leta 1864 je predlagal izbolj\xc5\xa1ave trdnjave Brest, ki so jih izvajali vse do leta 1868. Leta 1856 je obiskal Anglijo, kjer je bil odlikovan zaradi zaslug med krimsko vojno._NEWLINE_Leta 1860 je postal pomo\xc4\x8dnik velikega vojvode Nikolaja Ruskega, nato pa je postal vodja in\xc5\xbeenirskega oddelka s \xc4\x8dinom polnega generala. Na za\xc4\x8detku rusko-tur\xc5\xa1ke vojne (1877-1878) ni dobil nobenega poveljstva; to se je spremenilo po prvih ruskih porazih. Sprva je bil zadol\xc5\xbeen za obleganje bolgarskih trdnjav, nato pa je postal poveljnik celotne kopenske vojske._NEWLINE_Po vojni je bil imenovan za generalnega guvernerja Besarabije in Novorusije. Prav tako je bil povzdignjen v dednega grofa._NEWLINE_Leta 1880 je postal generalni guverner Vilne. Po dolgotrajni bolezni je leta 1884 umrl v Bad Sodenu in bil pokopan v Sevastopolu._NEWLINE_Po njem so poimenovali vas Totleben v Bolgariji, v spomin na njegovo odlo\xc4\x8dilno vlogo pri obleganju Plevne leta 1877.'