b'\n_START_ARTICLE_\nPlju\xc4\x8dno dihanje\n_START_PARAGRAPH_\nPlju\xc4\x8dno dihanje je dihanje s pomo\xc4\x8djo plju\xc4\x8d, skozi katera \xc4\x8dlove\xc5\xa1ko telo oddaja ogljikov dioksid in sprejema kisik. Pri dihanju (respiracija) razlikujemo dve fazi. Vdih (inspirij) je vsesavanje zraka v plju\xc4\x8da, sledi izdih (ekspirij), to je iztiskanje zraka iz plju\xc4\x8d. Pogostnost dihanja je razli\xc4\x8dna; zdrav odrasel \xc4\x8dlovek v mirovanju vdihne pribli\xc5\xbeno 16-krat v minuti. Zaradi telesnega napora pa se pogostnost dihanja pove\xc4\x8da. Otrok diha hitreje kot odrasel \xc4\x8dlovek.\n_START_SECTION_\nFiziologija\n_START_PARAGRAPH_\nZaradi pove\xc4\x8dane koli\xc4\x8dine ogljikovega dioksida v krvi se vzdra\xc5\xbei dihalni center v podalj\xc5\xa1ani hrbtenja\xc4\x8di. Iz tega centra prihajajo pobude po motori\xc4\x8dnih \xc5\xbeivcih k skeletnim dihalnim mi\xc5\xa1icam. Glavne dihalne mi\xc5\xa1ice so medrebrne mi\xc5\xa1ice in trebu\xc5\xa1na prepona in se kr\xc4\x8dijo pod nadzorom na\xc5\xa1e zavesti, vendar je navadno njihovo kr\xc4\x8denje avtomati\xc4\x8dno (spanje). Pri vdihu dihalne mi\xc5\xa1ice raz\xc5\xa1irijo prsni ko\xc5\xa1. Medrebrne mi\xc5\xa1ice ga dvignejo in raz\xc5\xa1irijo vstran in naprej, prepona pa se splo\xc5\xa1\xc4\x8di in pove\xc4\x8da prostornino prsne votline navzdol. Obenem se plju\xc4\x8da raz\xc5\xa1irijo zaradi zni\xc5\xbeanega pritiska v prostoru med plju\xc4\x8dno in rebrno plevro. Zato se pove\xc4\x8da prostornina v plju\xc4\x8dnih me\xc5\xa1i\xc4\x8dkih, zra\xc4\x8dni pritisk v njih se zmanj\xc5\xa1a in zrak se vsesa vanje. Po vdihu se koli\xc4\x8dina ogljikovega dioksida v krvi zmanj\xc5\xa1a, vzburjenje dihalnega centra preneha, dihalne mi\xc5\xa1ice popustijo in prsni ko\xc5\xa1 upade zaradi lastne te\xc5\xbee in zaradi pro\xc5\xbenosti prsnega ko\xc5\xa1a in plju\xc4\x8d. Ker se zmanj\xc5\xa1a prostornina prsnega ko\xc5\xa1a, se plju\xc4\x8da stisnejo in pri tem iztisnejo zrak iz plju\xc4\x8dnih me\xc5\xa1i\xc4\x8dkov. Tudi pri najprizadevnej\xc5\xa1em izdihu ne moremo iztisniti vsega zraka iz plju\xc4\x8d, temve\xc4\x8d ga v dihalih ostane \xc5\xa1e vedno pribli\xc5\xbeno en liter.\n_START_SECTION_\nSestava zraka\n_START_PARAGRAPH_\nV vdihanem zraku je najve\xc4\x8d du\xc5\xa1ika in skoraj 21\xc2\xa0% kisika ter 0,04\xc2\xa0% ogljikovega dioksida, v izdihanem zraku pa je pribli\xc5\xbeno 16\xc2\xa0% kisika in 4\xc2\xa0% ogljikovega dioksida. Izdihani zrak je tudi toplej\xc5\xa1i in vla\xc5\xbenej\xc5\xa1i.\n_START_SECTION_\nPrenos plinov po krvi\n_START_PARAGRAPH_\nV rde\xc4\x8dih krvni\xc4\x8dkah (eritrocitih) se ve\xc4\x8dina kisika ve\xc5\xbee na rde\xc4\x8de krvno barvilo (hemoglobin), ki vsebuje \xc5\xbeelezo. Kemi\xc4\x8dna vez med kisikom in \xc5\xbeelezom pa ni obstojna in ko pride kisik do tkiv, ki ga potrebujejo in kjer je koncentracija kisiska nizka, se zlahka odcepi od hemoglobina. Iz teh tkiv kri privzame ogljikov dioksid, ki se raztaplja v krvi.'