b'\n_START_ARTICLE_\nTh\xc3\xa9odore Rousseau\n_START_SECTION_\nMladost\n_START_PARAGRAPH_\nRodil se je v Parizu v Franciji v me\xc5\xa1\xc4\x8danski dru\xc5\xbeini. Sprva je dobil osnovno stopnjo znanja, kmalu pa je pokazal sposobnost za slikanje. \xc4\x8ceprav je o\xc4\x8de odlo\xc4\x8ditev sprva ob\xc5\xbealoval, se je sprijaznil s sinovim poklicem ko je zapustil poslovanje. Ves \xc4\x8das umetnikove kariere (ker je pre\xc5\xbeivel sina) pa je bil njegov simpatizer v vseh njegovih konfliktih z oblastmi Pari\xc5\xa1kega salona. Th\xc3\xa9odore Rousseau je delil te\xc5\xbeave romanti\xc4\x8dnih slikarjev iz leta 1830 in si za svoje slike zagotovil mesto na letni pari\xc5\xa1ki razstavi. Vpliv klasi\xc4\x8dno usposobljenih umetnikov je bil proti njim in \xc5\xa1ele leta 1848 je bil Rousseau primerno  predstavljen javnosti. _NEWLINE_Na Salonu 1831, 1833, 1834 in 1835 je razstavil \xc5\xa1est del, vendar je leta 1836 njegovo veliko delo Paysage du Jura [La descente des vaches] \xc5\xbeirija odklonila. V Salon je med letoma 1836 in 1841 poslal skupno osem nadaljnjih del, vendar nobeno od njih ni bilo sprejeto. Potem na Salon ni prinesel del  vse do leta 1849, ko so bile sprejete vse tri njegove slike. V tisku ni bil brez pohval in z naslovom "le grand refus\xc3\xa9" je postal znan po spisih svojega prijatelja Th\xc3\xa9ophila Thor\xc3\xa9ja, kritika, ki je potem prebival v Angliji in pisal pod imenom Burger._NEWLINE_V teh letih umetni\xc5\xa1kega izgnanstva je Rousseau ustvaril nekaj svojih najbolj\xc5\xa1ih slik: Kostanjeva avenija, Mar\xc5\xa1 v de\xc5\xbeeli (zdaj v Louvru), \'Slana (zdaj v Ameriki) in leta 1851, po reorganizaciji Salona leta 1848, je razstavil svojo mojstrovino, \'Rob gozda (tudi v Louvru) in slika, ki je podobna po obravnavi, vendar po vsebini nekoliko razli\xc4\x8dna, imenovana Jasa v Fontainebleau\xc5\xa1kem gozdu, v zbirki Wallace v Hertford House, London.\n_START_SECTION_\nBarbizon in zrelost\n_START_PARAGRAPH_\nDo tega obdobja je Rousseau v Barbizonu \xc5\xbeivel le ob\xc4\x8dasno, vendar se je leta 1848 naselil v vasi in ve\xc4\x8dino preostalih dni pre\xc5\xbeivel v bli\xc5\xbeini. Zdaj je lahko za svoje slike pridobil po\xc5\xa1teno ceno (toda le pribli\xc5\xbeno desetino njihove vrednosti trideset let po njegovi smrti), \xc5\xa1tevilo njegovih ob\xc4\x8dudovalcev pa se je pove\xc4\x8dalo. Oblasti ga \xc5\xa1e vedno niso upo\xc5\xa1tevale, saj je bil Narcisse Virgilio Diaz leta 1851 imenovan za Chevalierja  legije \xc4\x8dati , Rousseau je bil v tem \xc4\x8dasu neprijavljen, a je bil kmalu zatem nominiran in prejel kri\xc5\xbeec. S\xc4\x8dasoma je postal \xc4\x8dastnik Legije \xc4\x8dasti._NEWLINE_Na svetovni razstavi Exposition Universelle leta 1853, kjer so bile zbrane vse Rousseaujeve zavrnjene slike iz prej\xc5\xa1njih dvajsetih let, so bila njegova dela priznana kot ena izmed najbolj\xc5\xa1ih razstavljenih skupin. Toda po neuspe\xc5\xa1ni prodaji njegovih del na dra\xc5\xbebi leta 1861 je razmi\xc5\xa1ljal, da bi Pariz zapustil in \xc5\xa1el v  Amsterdam ali London ali celo New York.\n_START_SECTION_\nPozna leta\n_START_PARAGRAPH_\nRousseau je nato do\xc5\xbeivel vrsto nesre\xc4\x8d. Njegova \xc5\xbeena, ki je bila dolga leta nenehno tesnobna, je postala skoraj brezupno nora; njegov starej\xc5\xa1i o\xc4\x8de je postal denarno odvisen od njega; njegovi pokrovitelji so bili malo\xc5\xa1tevilni. \xc5\xa0e ve\xc4\x8d, medtem ko je bil za\xc4\x8dasno odsoten z invalidno \xc5\xbeeno, je mladostnik, ki je \xc5\xbeivel v njegovem domu (prijatelj njegove dru\xc5\xbeine), v njegovi ko\xc4\x8di v Barbizonu storil samomor; ko je leta 1863 obiskal Alpe in naredil skice Mont Blanca, je nevarno zbolel za vnetjem plju\xc4\x8d in ko se je vrnil v Barbizon, je trpel zaradi nespe\xc4\x8dnosti in postopoma oslabel._NEWLINE_Za razstavo 1867 je bil izvoljen za predsednika likovne \xc5\xbeirije; vendar je njegovo razo\xc4\x8daranje ob zavrnitvi bolj\xc5\xa1e nagrade morda vplivalo na njegovo zdravje, saj je avgusta postal paraliziran. Nekoliko si je opomogel, a ga je jeseni spet ve\xc4\x8dkrat napadlo. Novembra se mu je stanje poslab\xc5\xa1alo in umrl je v prisotnosti svojega vse\xc5\xbeivljenjskega prijatelja Jeana-Fran\xc3\xa7oisa Milleta 22. decembra 1867. Millet, kme\xc4\x8dki slikar, do katerega je imel Rousseau najve\xc4\x8d spo\xc5\xa1tovanja, je bil z njim veliko \xc4\x8dasa v zadnjem leta njegovega \xc5\xbeivljenja in ob njegovi smrti je Millet prevzel odgovornost za noro \xc5\xbeeno._NEWLINE_Drugi prijatelj in Rousseaujev sosed, Jules Dupr\xc3\xa9, sam ugleden krajinski slikar Barbizona, navaja te\xc5\xbeave, ki jih je Rousseau do\xc5\xbeivel, ko je dokon\xc4\x8dal sliko, in kako bi on, Dupr\xc3\xa9, v\xc4\x8dasih iz ateljeja odnesel nekaj platna, na katerem je Rousseau delal predolgo. Rousseau je bil tudi Diazov dober prijatelj, u\xc4\x8dil ga je slikanja dreves, kajti do dolo\xc4\x8dene to\xc4\x8dke v karieri je Diaz menil, da lahko slika le figure.\n_START_SECTION_\nDelo\n_START_PARAGRAPH_\nRousseaujeve slike so vedno grobega zna\xc4\x8daja, z vzdu\xc5\xa1jem izjemne melanholije. Dobro so zaklju\xc4\x8dili, ko so  menili, da so dokon\xc4\x8dane slike, toda Rousseau je toliko \xc4\x8dasa porabil za razvoj svojih tem, da je njegovih absolutno dokon\xc4\x8danih del relativno malo. Mnogo platen je pustil z deli slike, ki so bili podrobno realizirani in z ostanki nekoliko nejasni; pa tudi lepo \xc5\xa1tevilo skic in risb v vodeni barvi. Njegova enobarvna peresna dela na papirju so redka. V Louvru je ve\xc4\x8d dobrih fotografij, zbirka Wallace pa vsebuje eno njegovih najpomembnej\xc5\xa1ih Barbizonskih slik. Primer je tudi v zbirki Ionides v muzeju Victoria in Albert v Londonu.'