b'\n_START_ARTICLE_\nGa\xc5\xa1per Cigale\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nRodil se je v slovenski dru\xc5\xbeini majhnemu kmetu Bo\xc5\xa1tjanu in Elizabeti Cibic, rojeni Tominc. \xc5\xa0tudij bogoslovja je kon\xc4\x8dal v Gorici, kjer je bil 10. septembra 1830 tudi posve\xc4\x8den. Najprej je bil kaplan v Biljani, nato upravitelj v Vipol\xc5\xbeah in kaplan v Medani (1830-1838), bil nato preme\xc5\xa1\xc4\x8den za kurata v Gorico (1838-1840) in od tam za \xc5\xbeupnika v Biljane (1840-1850), kjer je komaj 45-leten umrl. Cigale je pripadal gori\xc5\xa1kemu krogu bogoslovcev, ki so se zbirali v knji\xc5\xbenici Valentina Stani\xc4\x8da ter skupini duhovnikov, ki so pod vodstvom dekana Jo\xc5\xbeefa Stibiela v Gori\xc5\xa1kih Brdih ustanovili prve slovenske \xc5\xa1ole. Cigale je povsod kjer je slu\xc5\xbeboval \xc5\xa1iril slovenski tisk, zlasti Kmetijske in rokodelske novice v katere je tudi sam pisal \xc4\x8dlanke. Tako je v Novicah med drugim objavil dopise o slovenskem \xc5\xa1olstvu na Gori\xc5\xa1kem, o smrti Valentina Stani\xc4\x8da, o posve\xc4\x8denju \xc5\xa1kofa Jerneja Legata in druge. Leta 1847 je v Novicah iz\xc5\xa1la tudi njegova pesem Kavka in petelin.'