b'\n_START_ARTICLE_\nStolnica v Lincolnu, Anglija\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nRemigius de F\xc3\xa9camp, prvi \xc5\xa1kof v Lincolnu, je preselil \xc5\xa1kofijski sede\xc5\xbe nekako med letoma 1072 in 1092. O tem pi\xc5\xa1e James Essex: "Remigius ... postavil temelje svoje stolnice leta 1088" in "je verjetno, glede na to da je Norman, zaposlil normanske zidarje za nadziranje stavbe ... \xc4\x8deprav ni mogel dokon\xc4\x8dati celote pred svojo smrtjo."  Pred tem pi\xc5\xa1e B. Winkles: "znano je, da Remigius prisvojil \xc5\xbeupnijsko cerkev sv. Marije Magdalene v Lincolnu, \xc4\x8deprav ni znano, za kaj jo je uporabil"._NEWLINE_Do takrat je bila cerkev sv. Marije v Stowu  "mati cerkev" v Lincolnshire (\xc4\x8deprav ni bila stolnica, ker je bil sede\xc5\xbe \xc5\xa1kofije v opatiji Dorchester Abbey v Dorchester-on-Thames, Oxfordshire). Lincoln je bil bolj na sredi \xc5\xa1kofije, ki se je raztezala od reke Temze do reke Humber._NEWLINE_\xc5\xa0kof Remigius je zgradil prvo lincolnsko stolnico na sedanji lokaciji in je kon\xc4\x8dal leta 1092,  nato umrl 9. maja istega leta, dva dni preden je bila posve\xc4\x8dena. V letu 1141 je leseno ostre\xc5\xa1je pogorelo. \xc5\xa0kof Alexander je obnovil in raz\xc5\xa1iril stolnico, vendar jo je potres precej uni\xc4\x8dil pribli\xc5\xbeno \xc5\xa1tirideset let pozneje, leta 1185 (datirano s strani BGS se pojavlja 15. april 1185). Potres je bil eden od najve\xc4\x8djih v Veliki Britaniji. Ocenjena magnituda je bila ve\xc4\x8d kot 5, po EMS pa 7 na dolo\xc4\x8denih mestih. Epicenter potresa naj bi bil v Nottinghamshire, kjer je popolnoma uni\xc4\x8dil ve\xc4\x8d vasi. Nekateri menijo, da so ga najmo\xc4\x8dneje \xc4\x8dutili v Severnem morju, celo na Norve\xc5\xa1kem. Po\xc5\xa1kodba stolnice je bila zelo obse\xc5\xbena: stolnica je opisana, kot da se je "lo\xc4\x8dila od vrha do tal". V sedanji stavbi so le manj\xc5\xa1i del zahodnega dela in njena dva zvonika ostala od prvotne stolnice. Nekateri (Kidson, 1986; Woo, 1991) menijo, da je bila po\xc5\xa1kodba stolnice verjetno pretirana zaradi slabe kakovosti ali na\xc4\x8drtovanja gradnje. _NEWLINE_Po potresu je bil imenovan novi \xc5\xa1kof. To je bil Hugh de Burgundy od Avalon iz Francija, ki je postal znan kot Sv. Hugh Lincolnski. Za\xc4\x8del je velik obnovitveni in \xc5\xa1iritveni program. Obnova se je za\xc4\x8dela s korom (Kor S. Hugha) in vzhodnim transeptom med letoma 1192 in 1210. Glavna ladja  je bila rekonstruirana v slogu zgodnje angle\xc5\xa1ke gotike. Kmalu so sledili \xc5\xa1e drugi arhitekturni dose\xc5\xbeki tistega \xc4\x8dasa, ki so bili dodani v stolnici - \xc5\xa1iljasti loki, zunanji oporniki in rebrasti oboki. To je omogo\xc4\x8dilo oblikovanje in podporo ve\xc4\x8djih oken. Stolnica je 3. najve\xc4\x8dja v Veliki Britaniji (po povr\xc5\xa1ini 148 m x 83 m) za sv. Pavlom v Londonu in York Minster. Je tudi najve\xc4\x8dja zgradba Lincolnshirea in do 1549 je zvonik slovel kot najvi\xc5\xa1ji srednjeve\xc5\xa1ki stolp v Evropi, \xc4\x8deprav je to\xc4\x8dna vi\xc5\xa1ina stvar razprave. Velik zvon, Great Tom of Lincoln, zvoni na \xc4\x8detrt ure. Ura je bila postavljena v za\xc4\x8detku 19. stoletja._NEWLINE_Trinajst zvonov je v jugozahodnem stolpu, dva v severozahodnem in pet v osrednjem stolpu (vklju\xc4\x8dno Great Tom). Dve veliki okni - rozeti z vitra\xc5\xbei predstavljata dekanove ali \xc5\xa1kofove o\xc4\x8di in sta bili dodani stolnici v poznem srednjem veku. Nekdanje dekanovo oko v severni pre\xc4\x8dni ladji je iz leta 1192 in ga je za\xc4\x8del obnavljati Sv. Hugh, dela pa so bila zaklju\xc4\x8dena leta 1235. Drugo okno na ju\xc5\xbeni pre\xc4\x8dni ladji je bilo obnovljeno 100 let kasneje, leta 1330. Sodobni zapis, "The Metrical Life of St Hugh", se nana\xc5\xa1a na pomen teh dveh oken (eno na temni, severni strani in drugo na svetli, ju\xc5\xbeni strani stavbe):_NEWLINE_Severno predstavlja hudi\xc4\x8da in ju\xc5\xbeno Svetega Duha in v teh smereh gledajo o\xc4\x8di. \xc5\xa0kofov obraz je obrnjen na jug, da bi povabil, dekanov na sever, da bi se odpovedali; eden skrbi, da se ohrani, drugega skrbi, da ne propade. S temi o\xc4\x8dmi je obraz stolnice na stra\xc5\xbei kot sve\xc4\x8dnik nebes in teme pozabe._NEWLINE_Po dodatku dekanovega o\xc4\x8desa in drugih ve\xc4\x8djih gotskih dodatkih so verjeli, da je pri\xc5\xa1lo do nekaj napak pri podpori glavnega zvonika, ki se je leta 1237 poru\xc5\xa1il. Novi zvonik se je kmalu za\xc4\x8del graditi. Leta 1255 je bilo, s peticijo Henrika III., omogo\xc4\x8deno sprejeti obseg del mestnega obzidja za pove\xc4\x8danje in raz\xc5\xa1iritev stolnice, vklju\xc4\x8dno z obnovo osrednjega stolpa in zvonika. Majhne zaokro\xc5\xbeene kapelice, zgrajene v \xc4\x8dasu Sv. Hugha, nadomestijo z ve\xc4\x8djim vzhodnim koncem stolnice. To je bilo potrebno zaradi vse ve\xc4\x8djega \xc5\xa1tevila romarjev, ki so prihajali k \xc4\x8da\xc5\xa1\xc4\x8denju v Hughovo sveti\xc5\xa1\xc4\x8de._NEWLINE_Ko je leta 1290 umrla Eleanora Kastilijska (prva soproga kraljica), je kralj Edvard I. Angle\xc5\xa1ki odlo\xc4\x8dil, da v njeno \xc4\x8dast priredijo eleganten pogrebni sprevod. Potem ko je bilo njeno telo balzamirano, so ostanke pokopali v Lincolnski stolnici, dvojnik groba pa je v Westminstru. Originalna grobnica ni ohranjena; njena podoba je bila uni\xc4\x8dena v 17. stoletju in so jo nadomestiti s kopijo v 19. stoletju. Na zunanji strani stolnice sta dva pomembna kipa, pogosto opredeljena kot Edvard in Eleanora. Ta kipa sta bila v veliki meri obnovljena v 19. stoletju in se verjetno nista prikazovala kot par._NEWLINE_Med letoma 1307 in 1311 je bil osrednji stolp dvignjen na sedanjo vi\xc5\xa1ino 83 m. Zahodne stolpe in sprednji del stolnice so tudi izbolj\xc5\xa1ali in pove\xc4\x8dali. V tem \xc4\x8dasu so visok, s svincem pokrit lesen zvonik dodali na osrednji stolp, vendar ga je razneslo v neurju leta 1548. S svojim zvonikom bi stolp dosegel vi\xc5\xa1ino 160 m (bil bi najvi\xc5\xa1ja zgradba na svetu, presegla bi Velike Piramide v Gizi, ki so dr\xc5\xbeale rekord skoraj 4000 let). Ve\xc4\x8dina strokovnjakov dvomi o tem. Drugi dodatki stolnici iz tega obdobja so dovr\xc5\xa1eno izrezljan zaslon in prestol milosti iz 14. stoletja, kot je bil Angelski kor. Pri ve\xc4\x8djem delu dol\xc5\xbeine stolnice imata lo\xc4\x8dni steni v reliefu drugo plast spredaj, da dobimo iluzijo prehoda ob steni. Iluzija ne deluje, saj kamnosek, ki je kopiral tehniko iz Francije, ni storil pravilne dol\xc5\xbeine loka potrebne za iluzijo, da bi bila u\xc4\x8dinkovita._NEWLINE_Leta 1398 John of Gaunt in Katherine Swynford ustanovil sklad, da bi molili za dobro po\xc4\x8dutje du\xc5\xa1. V 15. stoletju se gradnja stolnice obrnila na sklad ali spominsko kapelo. Kapelice ob Angelskem koru so bile zgrajene v pravokotnem slogu, s poudarkom na mo\xc4\x8dnih navpi\xc4\x8dnih \xc4\x8drtah, ki so se ohranile danes v okenskem krogovi\xc4\x8dju in stenskih opa\xc5\xbeih.\n_START_SECTION_\nMagna Carta (Velika listina svobo\xc5\xa1\xc4\x8din)\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xa0kof Lincolna, Hugh of Wells, je bil eden od podpisnikov Magne Carte (Velike listine svobo\xc5\xa1\xc4\x8din). Stolnica je 100 let hranila enega od \xc5\xa1tirih preostalih izvodov izvirnika, ki je zdaj varno prikazan v gradu v Lincolnu.  Trije drugi izvodi so: dva v British Library in eden v stolnici v Salisburyju. Leta 2009 je bila lincolnska Magna Carta posojena Ronald Reagan Presidential Library v Simi Valley, Kalifornija.\n_START_SECTION_\nMali sv. Hugh\n_START_PARAGRAPH_\nV avgustu 1255 so v vodnjaku na\xc5\xa1li telo 8-letnega de\xc4\x8dka. Bil je pogre\xc5\xa1an \xc5\xbee skoraj mesec dni. Ta incident je postal vir obrekovanja o krvni obto\xc5\xbebi. Judje so bili obto\xc5\xbeenih njegove ugrabitve, mu\xc4\x8denja in ritualnega umora. Mnogi Judje so bili aretirani, osemnajst so jih obesili. De\xc4\x8dek je postal imenovan kot Mali Sv. Hugh, da bi ga razlikovali od Sv. Hugh Lincolnskega, vendar ni bil nikoli uradno progla\xc5\xa1en za svetnika._NEWLINE_Stolnica je imela koristi od tega dogodka, ker je bil Hugh videti kot mu\xc4\x8denik, \xc5\xa1tevilni privr\xc5\xbeenci pa so pri\xc5\xa1li v mesto in stolnico, da bi ga \xc4\x8dastili. Geoffrey Chaucer omenja primer v "The Prioress\'s Tale", o tem je bila napisana balada leta 1783. Leta 1955 je bila preme\xc5\xa1\xc4\x8dena spominska plo\xc5\xa1\xc4\x8da v stolnico.\n_START_SECTION_\nLincolnski vragec\n_START_PARAGRAPH_\nEna izmed kamnitih rezbarij v stolnici je Lincolnov vragec. Obstaja ve\xc4\x8d razli\xc4\x8dic legende, ki obdaja to figuro._NEWLINE_Po legendi iz 14. stoletja, sta bili dva navihana vraga poslana os Satana na zemljo, da bi storila zla dela. Po povzro\xc4\x8ditvi kaosa v severni Angliji, sta pri\xc5\xa1la v Lincolnsko stolnico, kjer sta le razbila mize in stole ter spotaknila \xc5\xa1kofa. V Angelskem koru se je pojavil angel in jima ukazal ustaviti se. En vragec je sedel na vrhu kamnitega stebra in za\xc4\x8del metati kamenje na angela, medtem ko se je drug pritajih pod zlomljenimi mizami in stoli. Angel je vrgel kamen v prvega vragca, kar je omogo\xc4\x8dilo, da je drugi pobegnil. Prvi vragec je vrnil kamen in za vedno obsedel na vrhu svojega kamnitega stebra v Angelskem koru.\n_START_SECTION_\nKnji\xc5\xbenica Wren\n_START_PARAGRAPH_\nKnji\xc5\xbenica Wren hrani redko zbirko 277 rokopisov, med njimi tudi besedilo Svetega Bede \xc4\x8castitljivega.\n_START_SECTION_\nRozeta\n_START_PARAGRAPH_\nLincolnska stolnica vsebuje dve ve\xc4\x8dji okni imenovani rozeta, kar je zelo redko v srednjeve\xc5\xa1ki arhitekturi v Angliji. Na severni strani stolnice je "Dekanovo oko\xc2\xab, ki je ohranjeno od prvotne strukture stavbe, na ju\xc5\xbeni strani pa je "\xc5\xa0kofovo oko\xc2\xab, ki je bilo najverjetneje obnovljeno okoli 1325-1350. To ju\xc5\xbeno okno je eno najve\xc4\x8djih primerov izdelanih z ukrivljenim krogovi\xc4\x8djem v srednjeve\xc5\xa1ki arhitekturi. Ukrivljeno krogovi\xc4\x8dje je oblika krogovi\xc4\x8dja, kjer so vzorci neprekinjene krivulje. Ta oblika je pogosto narejena v okviru s koni\xc4\x8dastimi loki in kvadratnimi okni, saj so to najla\xc5\xbeje oblike, toda kro\xc5\xbeni prostor okna je bil edinstven izziv za oblikovalce. Re\xc5\xa1itev je bila ustvarjena tako, da so krog razdelili na manj\xc5\xa1e oblike, ki so omogo\xc4\x8dile la\xc5\xbeje oblikovanje in ustvarjanje. Krivulje so bile narejene tako, da so ustvarile \xc5\xa1tiri razli\xc4\x8dna podro\xc4\x8dja kroga. To je prostore v krogu, kjer je krogovi\xc4\x8dje veliko manj\xc5\xa1e in ga je la\xc5\xbeje delati. To okno je zanimivo in edinstveno tudi zato, da je poudarek s krogovi\xc4\x8djem odmaknjen od sredi\xc5\xa1\xc4\x8da kroga in namesto tega postavljen v druge odseke. Zasteklitev okna je bila prav tako te\xc5\xbeka. Zato so oblikovalci sprejeli odlo\xc4\x8ditev da zmanj\xc5\xa1ajo vi\xc5\xa1ino ikonografije v oknu. Ve\xc4\x8dina oken v stolnicah ka\xc5\xbee velike barvite slike iz biblije, vendar jih ima lincolnska zelo malo. Nekatere od teh slik je mogo\xc4\x8de videti v oknu svetnikov Pavla, Andreja in Jakoba.\n_START_SECTION_\nLesene konstrukcije\n_START_PARAGRAPH_\nLesene konstrukcije nudijo trden in zanesljiv vir podpore za gradnjo, saj so preko svojih oblik vzdr\xc5\xbeljive in mo\xc4\x8dne. Trikotniki so najmo\xc4\x8dnej\xc5\xa1a oblika, saj ni va\xc5\xbena velikost sile nanje, sposobni so jih na svojih treh sklepih prena\xc5\xa1ati v najve\xc4\x8djem obsegu. V konstrukcijah s trikotniki znotraj ve\xc4\x8djih trikotnikov dodaja \xc5\xa1e ve\xc4\x8d mo\xc4\x8di, kar je razvidno iz kora. Zasnova vseh lesenih konstrukcij je utrudljiva naloga, saj obstaja veliko razli\xc4\x8dnih stvari, ki jih je treba upo\xc5\xa1tevati pri gradnji teh podpor. Klju\xc4\x8dno je, da se oblikujejo take konstrukcije, ki ustrezajo posebnosti stavbe. Zaradi velikega obsega strehe pri lincolnski stolnici je bilo to \xc5\xa1e posebej zahtevno. Trikotni konstrukciji so dodali vmesne pre\xc4\x8dne tramove in tako imenovane kralji\xc4\x8dine drogove za pomo\xc4\x8d pri prepre\xc4\x8devanju povesa. Za za\xc5\xa1\xc4\x8dito pred po\xc5\xa1kodbami vetra, so dodali okvir. Sekundarni \xc5\xa1pirovci so zagotovili, da je te\xc5\xbea enakomerno porazdeljena. Kor Saint Hugh ima skupno \xc5\xa1estintridesetih konstrukcijskih elementov za podporo strehe.\n_START_SECTION_\nOboki\n_START_PARAGRAPH_\nEden od glavnih arhitekturnih elementov Lincolnske stolnice so spektakularni oboki. Za razli\xc4\x8dne oboke v stolnici pravijo, da so izvirni in eksperimentalni. Videti je, da je bilo veliko ustvarjalnosti pri na\xc4\x8drtovanju stolnice. Obstaja ve\xc4\x8d razli\xc4\x8dnih vrst obokov, ki se razlikujejo med ladjami, prehodi, korom in kapelami. Ob severni ladji je kontinuiran greben reber z  arkadami, ki ne upo\xc5\xa1tevajo obo\xc4\x8dnih pol. Na ju\xc5\xbenem prehodu je prekinjen greben reber, ki daje poudarek na vsako posamezno obo\xc4\x8dno polo. SZ kapela ima \xc5\xa1tiristranske oboke, ju\xc5\xbena kapela ima oboke, ki izhajajo iz osrednjega podpornega stebra. Uporaba \xc5\xa1estdelnih obokov je dovoljena zaradi vstopa ve\xc4\x8d naravne svetlobe v stolnico skozi podstre\xc5\xa1na okna, ki so bila name\xc5\xa1\xc4\x8dena znotraj vsake obo\xc4\x8dne pole. Kor Saint Hugh predstavlja izjemno nenavadne oboke. To je serija asimetri\xc4\x8dnih obokov, ki se zdijo skoraj diagonalne linije, ki se z dvema rebroma na eni strani prelivajo v samo eno rebro na drugi strani oboka. Ta vzorec deli zgornji prostor obokov in pol ter perfektno poudarja le-te. Oboki kapiteljske dvorane so tudi zanimivi. To je decagonalna stavba z enim samim, osrednjim stebrom iz katerega raste dvajset reber. Vsako posamezno obmo\xc4\x8dje stolnice je mogo\xc4\x8de lo\xc4\x8diti samo po razli\xc4\x8dnih obokih. Vsak obok, ali vsaka sprememba oboka je sve\xc5\xbea in izvirna.\n_START_SECTION_\nObdobje vojne\n_START_PARAGRAPH_\nLincolnshire je bil v \xc4\x8dasu druge svetovne vojne, sede\xc5\xbe \xc5\xa1tevilnih voja\xc5\xa1kih letali\xc5\xa1\xc4\x8d, ki so podlaga vzdevku Bomber County.  Lincolnska stolnica je bila zlahka prepoznaven marker za posadke, ki so se vra\xc4\x8dale iz akcij po vsej Nem\xc4\x8diji in okupirani Evropi in kot taka je imela velik pomen. Ustrezno temu je stolnica od leta 2006 edini spomenik v Zdru\xc5\xbeenem kraljestvu namenjena 55.000 vojakom izgubljenih v drugi svetovni vojni. in the Second World War. _NEWLINE_Med vojno so bili \xc5\xa1estdeset metrov pod stolnico shranjeni "neprecenljivi britanski zakladi". Kopija Magne Carte je bila tedaj posojena v Zdru\xc5\xbeenih dr\xc5\xbeavah Amerike.\n_START_SECTION_\n21. stoletje\n_START_PARAGRAPH_\nPo podatkih iz spletne strani stolnice, vsako leto porabijo ve\xc4\x8d kot 1 milijon funtov za vzdr\xc5\xbeevanje. Zadnja kon\xc4\x8dana obnova je bila zahodna fasada leta 2000. \xc5\xbde ve\xc4\x8d let popravljajo po\xc5\xa1kodbe na zunanjih opornikih. Najnovej\xc5\xa1i problem je odkritje, da je kamen v rozeti dekanovo oko zdrobljen kar pomeni, da zahtevno popolno rekonstrukcijo. Pri\xc5\xa1lo je obdobje ko se je izkazalo, da je samo \xc5\xa1e 5 mm kamna pa bi se celotno okno sesulo.  Specialisti so odstranili krogovi\xc4\x8dje pred namestitvijo okrepljenega. Prvotni vitra\xc5\xbei so bili o\xc4\x8di\xc5\xa1\xc4\x8deni in postavljeni v ozadju novega izotermalnega stekla, ki nudi bolj\xc5\xa1o za\xc5\xa1\xc4\x8dito pred zunanjimi vplivi. Do aprila 2006 je bil projekt prenove kon\xc4\x8dan za 2 milijona funtov._NEWLINE_V zadnjem \xc4\x8dasu se spet ka\xc5\xbee slab\xc5\xa1anje stanja na zahodni fasadi, saj je nekaj kamna odpadlo._NEWLINE_Lincolnsko stolnico obi\xc5\xa1\xc4\x8de med 150.000 in 200.000 obiskovalcev na leto, kar jo uvr\xc5\xa1\xc4\x8da na 16. najbolj obiskano znamenitost v East Midlands. _NEWLINE_Stolnica je bila uporabljena za snemanje filma Da Vincijeva \xc5\xa1ifra (po istoimenski knjigi). Stolnica je prevzela vlogo Westminstrske opatije, ki je snemanje zavrnila. Kon\xc4\x8dano je bilo avgusta 2005. Da bi bila podobna Westminstrski opatiji, so freske naslikal na posebni plasti nad obstoje\xc4\x8do steno, drugje so bile narejene replike iz polistirena (Newtonova grobnica in drugi spomeniki). Januarja 2008 so bile vse prodane na dra\xc5\xbebi za pridobitev denarja za stolnico._NEWLINE_Stolnica je ponovno nadomestila Westminstrsko opatijo za film Young Victoria, posnet v septembru 2007.\n_START_SECTION_\nGlasbeni zbor\n_START_PARAGRAPH_\nZbor trenutno \xc5\xa1teje deset mo\xc5\xa1kih (ki so bodisi lai\xc4\x8dni duhovniki ali \xc5\xa1olani pevci), skupina pribli\xc5\xbeno 20 de\xc4\x8dkov in skupina pribli\xc5\xbeno 20 deklet._NEWLINE_\xc5\xbdenske pevke so sprejeli \xc5\xa1ele v letu 1995. Lincoln je bil \xc5\xa1ele druga stolnica v dr\xc5\xbeavi, ki je sprejela dekleta v pevski zbor, po stolnici v Salisburyju in ostaja ena izmed redkih, ki zagotavlja enake glasbene prilo\xc5\xbenosti in enake pevske dol\xc5\xbenosti fantom in dekletom. Vsi pevci in pevke so izobra\xc5\xbeeni na \xc5\xa1oli Lincoln Minster.\n_START_SECTION_\nOrgle\n_START_PARAGRAPH_\nOrgle so eden najlep\xc5\xa1ih primerov dela "o\xc4\x8deta" Henryja Willisa iz leta 1898. To so bile njegove zadnje orgle pred njegovo smrtjo leta 1901. \xc5\xbde dvakrat so bile restavrirane, leta 1960 in 1998 (izvajalec Harrison & Harrison)._NEWLINE_Postavitev novih orgel leta 1898 je omogo\xc4\x8dil industrialec Alfred Shuttleworth, ki je daroval \xc2\xa3 1000 od celotnega stro\xc5\xa1ka 4.675 \xc2\xa3 (\xc2\xa3 440,000 leta 2014). Preostanek so krili drugi posamezniki in javna naro\xc4\x8dniki. Orgle so ene od dveh Willisovih orgel v angle\xc5\xa1kih stolnicah, ki so ohranile svoje prvotni tonski sistem._NEWLINE_Orgle so bile posve\xc4\x8dene na dan Sv. Hugha, 17. novembra 1898. Namen je bil, da bi bile prve britanske orgle na elektri\xc4\x8dni pogon. Ker je elektrarna \xc5\xa1e obratovala, jih je bilo treba poganjati ro\xc4\x8dno. To delo so opravljali vojaki Lincolnshireskega polka.\n_START_SECTION_\nOrganisti\n_START_PARAGRAPH_\nKot vsaka stolnica, je imela tudi lincolnska svoj dele\xc5\xbe organistov, ki so dosegli mednarodni sloves: morda najbolj znan je William Byrd, renesan\xc4\x8dni skladatelj. \xc4\x8ceprav ni jasno ali je bil Byrd rojen v Lincolnu, kot je trdil, je bil organist v stolnici od leta 1563 do 1572._NEWLINE_Obstaja evidenca organistov neprekinjeno od leta 1439, ko je bil organis John Ingleton. Opazna organista sta bila \xc5\xa1e: John Reading, tudi Mendelssohnov biograf in William Thomas Freemantle.'