b'\n_START_ARTICLE_\nVid\n_START_PARAGRAPH_\nV\xc3\xadd je \xc4\x8dut za zaznavanje svetlobe in njeno interpretacijo (\xc2\xbbgledanje\xc2\xab). \xc4\x8cutilo za vid je oko. Pri tem lo\xc4\x8dimo fizi\xc4\x8dno zaznavanje svetlobe, ki ga opravlja oko skupaj s \xc4\x8dutnimi celicami pali\xc4\x8dicami in \xc4\x8depki ter interpretacijo zaznane svetlobe, ki se dogaja v mo\xc5\xbeganih. Po nekaterih informacijah naj bi \xc4\x8dlovek preko vida dobil 80\xc2\xa0% vseh informacij iz okolja.\n_START_SECTION_\nPali\xc4\x8dice in \xc4\x8depki\n_START_PARAGRAPH_\nV mre\xc5\xbenici, ki pokriva pribli\xc5\xbeno 70\xc2\xa0% notranje strani o\xc4\x8desne stene, se nahajajo \xc4\x8dutne celice za svetlobo. Delimo jih na \xc4\x8depke, ki zaznavajo barve, in na pali\xc4\x8dice, ki se odzivajo na svetlobo katerekoli valovne dol\xc5\xbeine. Pali\xc4\x8dic je v o\xc4\x8desu okoli 10 milijonov, medtem ko je \xc4\x8depkov manj \xe2\x80\x93 6 do 7 milijonov. Lo\xc4\x8di jih tudi senzori\xc4\x8dni prag, saj lahko pali\xc4\x8dice zaznajo veliko manj\xc5\xa1o koli\xc4\x8dino vpadne svetlobe kot \xc4\x8depki \xe2\x80\x93 zato ob majhnih svetlostih slabo zaznavamo barve. \xc4\x8cepkov je najve\xc4\x8d na delu mre\xc5\xbenice, ki se imenuje rumena pega in se nahaja to\xc4\x8dno nasproti o\xc4\x8desne le\xc4\x8de. Tukaj zaznavamo barve svetlobe najbolje, saj se sem preslika to\xc4\x8dka, kamor smo usmerili pogled. Ob straneh rumene pege se koncentracija \xc4\x8depkov zmanj\xc5\xa1uje na ra\xc4\x8dun koncentracije pali\xc4\x8dic. Pod rumeno pego se nahaja sti\xc4\x8di\xc5\xa1\xc4\x8de vidnega \xc5\xbeivca in mre\xc5\xbenice \xe2\x80\x93 to je mesto, kjer \xc4\x8dutnih celic ni in posledi\xc4\x8dno vpadne svetlobe tukaj ne zaznamo.\n_START_SECTION_\nZaznavanje barv\n_START_PARAGRAPH_\nZa razumevanje \xc4\x8dlove\xc5\xa1kega zaznavanja svetlobe se je treba poglobiti v delovanje \xc4\x8depnic in pali\xc4\x8dnic. \xc4\x8cepki so celice, ki reagirajo na razli\xc4\x8dne valovne dol\xc5\xbeine svetlobe, reagirajo torej na barve. \xc4\x8cepke delimo na rde\xc4\x8de, zelene in modre, torej glede na barvo, ki jo zaznavajo. Podro\xc4\x8dja ob\xc4\x8dutljivosti se mo\xc4\x8dno prekrivajo, a imajo lo\xc4\x8dene vrhove. Ob vzburjenju, po\xc5\xa1iljajo \xc4\x8depki signale po vidnem \xc5\xbeivcu, ki so sorazmerni produktu jakosti in relativne ob\xc4\x8dutljivosti \xc4\x8depka na valovno dol\xc5\xbeino svetlobe. Mo\xc5\xbegani nato zdru\xc5\xbeijo signale iz vseh vzburjenih \xc4\x8depkov in jih interpretirajo kot barvo. _NEWLINE_Bela svetloba, ki vsebuje vse valovne dol\xc5\xbeine vidnega dela spektra, posledi\xc4\x8dno vzburja vse tri vrste \xc4\x8depnic, kar mo\xc5\xbegani interpretirajo kot belo barvo svetlobe. Vtis bele svetlobe lahko dose\xc5\xbeemo tudi s kombinacijo samo dveh ali treh spektralnih \xc4\x8drt, ki vzburjajo vse tri vrste \xc4\x8depkov in jih mo\xc5\xbegani torej interpretirajo kot belo svetlobo. Svetloba s tremi spektralnimi \xc4\x8drtami v modrem, zelenem in rde\xc4\x8dem delu spektra je seveda najo\xc4\x8ditnej\xc5\xa1a kombinacija. Isti u\xc4\x8dinek bele svetlobe pri zelo majhnem dele\xc5\xbeu celotnega spektra pa dose\xc5\xbeemo tudi z modro in rumeno svetlobo. To lastnost \xc4\x8dlove\xc5\xa1kega vida izkori\xc5\xa1\xc4\x8da mnogo svetlobnih virov, kot npr. fluorescentne sijalke in bele svetle\xc4\x8de diode.\n_START_SECTION_\nSpektralna ob\xc4\x8dutljivost o\xc4\x8desa\n_START_PARAGRAPH_\n\xc4\x8ce se se\xc5\xa1tejejo spektralne ob\xc4\x8dutljivosti vseh treh vrst \xc4\x8depkov, se dobi krivuljo spektralne ob\xc4\x8dutljivosti o\xc4\x8desa. Razlikuje se skotopski in fotopski, oziroma no\xc4\x8dni in dnevni vid. Vrhove valovnih dol\xc5\xbein podaja Wienov zakon. Vrh fotopske krivulje se nahaja pri 555 nm, kar je rumenozelenkasta svetloba. Pri no\xc4\x8dnem vidu se krivulja pomakne proti manj\xc5\xa1im valovnim dol\xc5\xbeinam in zna\xc5\xa1a 507\xc2\xa0nm. Pri razsvetljavi, kjer se stremi k osvetljenosti primerljivi z dnevno, se prilagaja predvsem fotopski krivulji. Ta krivulja je tudi razlog za uvedbo posebnih enot v fotometriji.'