b'\n_START_ARTICLE_\nGlobokomorsko raziskovanje\n_START_PARAGRAPH_\nGlobokomorsko raziskovanje je raziskava fizikalnih, kemijskih in biolo\xc5\xa1kih razmer na morskem dnu, v znanstvene ali komercialne namene. Tovrstne raziskave je relativno mlado \xc4\x8dlovekovo delovanje v primerjavi z drugimi podro\xc4\x8dji geofizikalnih raziskav, saj so bile globine morja raziskovane le v novej\xc5\xa1em obdobju. Oceanske globine so \xc5\xa1e vedno prete\xc5\xbeno neraziskan del planeta in so relativno neodkrite._NEWLINE_Sodobno znanstveno globokomorsko raziskovanje se je prav za\xc4\x8delo, ko je francoski znanstvenik Pierre Simon de Laplace raziskoval povpre\xc4\x8dne globine Atlantskega oceana z opazovanjem gibanja plimovanja ob brazilski in afri\xc5\xa1ki obali. Izra\xc4\x8dunal je globino 3962 m, in ta vrednost se je kasneje izkazala dokaj natan\xc4\x8dna z merjenjem sondiranj. Kasneje, s pove\xc4\x8danjem povpra\xc5\xa1evanja po namestitvi podmorskih kablov, je bilo potrebno natan\xc4\x8dno sondiranje, zato so bile izvedene prve raziskave morskega dna. Najprej so odkrili oblike globokomorskega \xc5\xbeivljenja leta 1864, ko so norve\xc5\xa1ki raziskovalci pridobili vzorec stebla morske lilije na globini 3.109 m. Britanska vlada je poslala leta 1872 ekspedicijo Challenger (ladja se je imenovala HMS Challenger), ki je odkrila 715 novih rodov in 4417 novih vrst morskih organizmov v obdobju 4 let._NEWLINE_Poro\xc4\x8dnik Matthew Maury je pomagal pri namestitvi prvih trans-celinskih telegrafskih kablov leta 1858 in pri tem nabral nekaj primerov globokomorskih bitij. _NEWLINE_Prvi instrument uporabljen za globokomorsko preiskavo je bil globinomer z ute\xc5\xbejo, ki ga je uporabil britanski raziskovalec sir James Clark Ross.  S tem instrumentom je leta 1840 dosegel globino 3.700 metrov.  Challengerjeva odprava je uporabila podobne instrumente imenovane Baillie sondirne naprave za pridobivanje vzorcev iz morskega dna. _NEWLINE_Od leta 1872 do 1876 so postale \xc5\xa1tudije, ki so jih izvajali britanski znanstveniki na krovu HMS Challenger, jadrnice, ki je bila preoblikovana v laboratorijsko ladjo, mejnik v raziskavah oceanov. Odprava HMS Challenger je pregledala 127.653 km in znanstveniki so zbrali na stotine vzorcev in primerkov morskega \xc5\xbeivljenja ter izvedli \xc5\xa1tevilne hidrografske meritve. S tem je bil tudi zagotovljen prvi pravi pogled glavnih zna\xc4\x8dilnosti morskega dna, kot so globoke oceanske kotline. Globokomorsko raziskovanje je ob\xc4\x8dutno napredovalo v 1900-ih zahvaljujo\xc4\x8d vrsti tehnolo\xc5\xa1kih izumov, od sonarja za odkrivanje prisotnosti predmetov pod vodo z uporabo zvoka in podvodnih plovil s posadko za globoko potapljanje, kot je bil DSV Alvin. Delovanje zasebne, neprofitne raziskovalne ustanove Woods Hole Oceanographic Institution (WHOI), je Alvin namenjala za prevoz \xc4\x8dlanov posadke treh ljudi na globini 4.000 metrov. Podmornica je bila opremljena z lu\xc4\x8dmi, kamerami, ra\xc4\x8dunalniki in dobro premi\xc4\x8dnimi robotskimi rokami za zbiranje vzorcev v temi v globinah oceana. _NEWLINE_Leta 1960 sta se Jacques Piccard in poro\xc4\x8dnik ameri\xc5\xa1ke mornarice Donald Walsh spustila v batiskafu Trieste v Marianski jarek, najgloblji del svetovnih oceanov, kar je bil najgloblji potop v zgodovini: 10.915 metrov.  25. marca 2012 se je v Marianski jarek spustil re\xc5\xbeiser James Cameron in prvi\xc4\x8d snemal in vzor\xc4\x8dil dno. _NEWLINE__NEWLINE_Vendar pa je vo\xc5\xbenja na oceansko dno \xc5\xa1e vedno zanimiva izku\xc5\xa1nja. Znanstveniki si prizadevajo najti na\xc4\x8dine za \xc5\xa1tudij tega skrajnega okolja iz ladje. Z bolj prefinjeno uporabo opti\xc4\x8dnih vlaken, satelitov in daljinsko vodenih robotov, znanstveniki lahko v enem dnevu razi\xc5\xa1\xc4\x8dejo globoko morje na ra\xc4\x8dunalni\xc5\xa1kem zaslonu na palubi.\n_START_SECTION_\nOceanografski instrumenti\n_START_PARAGRAPH_\nMehanski globinomer je bil eden prvih instrumentov, ki se je uporabljal za raziskave morskega dna in je bil zasnovan kot ute\xc5\xbe na vrvi ali \xc5\xbeici naviti na boben, ki so jo spu\xc5\xa1\xc4\x8dali na dno oceana. Britanski raziskovalec sir James Clark Ross je s tem instrumentom v 1840 dosegel globino 3.700 metrov._NEWLINE_Thomsonov mehanski globinomer sestavlja kompaktna vrv, ki je opremljena s posebno napravo za merjenje globine s pomo\xc4\x8djo vrednosti tlaka na morskem dnu. Poleg ute\xc5\xbei je na vrv pritrjeno jekleno ogrodje s stekleno cevko. Cevka je na zgornji strani zaprta, s spodnje strani pa odprta. Na morski gladini je tlak v cevki 1 bar. Ko se cevka spusti na dno, vanjo prodre voda, zrak pa se stisne. Pri dvigovanju voda izte\xc4\x8de iz cevke. Da se ugotovi, kako dale\xc4\x8d v cevko je prodrla voda na morskem dnu, je notranji del cevke premazan s srebrovim kromatom. Ta se pri stiku z morsko vodo obarva temno rumeno._NEWLINE_Globinomer, ki so ga uporabljali na HMS Challenger se nekoliko napredno imenuje "Baillie sondirni stroj". Britanski raziskovalci so raziskavo morske globine uporabljali \xc5\xbei\xc4\x8dne sonde in zbrali na stotine biolo\xc5\xa1kih vzorcev iz vseh oceanov, razen na Arktiki. Uporabljali so jih tudi na HMS Challenger kot strga\xc4\x8de in lopatice na vise\xc4\x8di vrvi, s katerimi bi dobili vzorce sedimentov in biolo\xc5\xa1kih vzorcev iz morskega dna._NEWLINE_Bolj napredna razli\xc4\x8dica globinomera je s te\xc5\xbenostno sredico. Ta omogo\xc4\x8da raziskovalcem pridobiti vzorec plasti sedimentov iz dna oceanov. Sestavljena je iz odprte cevi s svin\xc4\x8deno ute\xc5\xbejo in spro\xc5\xbeilnim mehanizmom, ki sprosti napravo iz le\xc5\xbei\xc5\xa1\xc4\x8da z vise\xc4\x8dim kablom, da se ta spu\xc5\xa1\xc4\x8da na morsko dno in se dotakne tal. Naprava pade na morsko dno in lahko prodre v globino do 10 m. Z dvigom se dolg, valjast vzorec izvle\xc4\x8de in v njem je ohranjena struktura plasti morskega dna in usedlin. Odkrito sedimentno jedro znanstvenikom omogo\xc4\x8da prikaz prisotnosti ali odsotnosti dolo\xc4\x8denih fosilov v blatu, ki bi nakazovali podnebne vzorce v preteklosti, kot so ledene dobe. Vzorce globljih plasti je mogo\xc4\x8de dobiti z napravo name\xc5\xa1\xc4\x8deno v svedru. Vrtalne naprave JOIDES Resolution so opremljene za pridobivanje jeder iz globine kar 1.500 m pod oceanskim dnom. (Ocean Drilling Program). _NEWLINE_Po drugi svetovni vojni so bili pogosto uporabljeni eho-sondirni instrumenti (ultrazvo\xc4\x8dni globinomer) za dolo\xc4\x8ditev globine morskega dna. Ta instrument se uporablja predvsem za dolo\xc4\x8danje globine vode s pomo\xc4\x8djo akusti\xc4\x8dnega odmeva. Impulz zvoka poslan iz ladje se odbije od morskega dna nazaj na ladjo, \xc4\x8dasovni interval med oddajanjem in sprejemanjem je sorazmeren z globino vode. Z registracijo \xc4\x8dasovne vala na papirni trak, se pridobi kontinuirano kartiranje morskega dna. Ve\xc4\x8dina morskega dna je bila preslikana na ta na\xc4\x8din. _NEWLINE_Drugi pomembni instrumenti za raziskovanje morskih globin, ki jih je izumil tehnolo\xc5\xa1ki napredek so televizijske kamere z visoko lo\xc4\x8dljivostjo, termometri, merilniki tlaka in seizmografi. Ti instrumenti so bodisi povezani na morsko dno z dolgimi kabli ali so neposredno vezani na podvodne boje. Globokomorske morske tokove lahko raziskujejo s plovci z ultrazvo\xc4\x8dno zvo\xc4\x8dno napravo, tako da je njihovo gibanje mogo\xc4\x8de slediti iz krova raziskovalne ladje. Tak\xc5\xa1na plovila so opremljena z navigacijskimi instrumenti, kot so satelitski navigacijski sistemi in globalni sistem pozicioniranja (GPS), ki vodijo ladje v \xc5\xbeivo v polo\xc5\xbeaju glede na sonar na dnu oceana.\n_START_SECTION_\nOceanograske podmornice\n_START_PARAGRAPH_\nZaradi visokega pritiska so globine, do katere lahko spustimo potaplja\xc4\x8da brez posebne opreme, omejene. Najgloblja zabele\xc5\xbeena globina potaplja\xc4\x8da brez opreme je 127 m. Nove revolucionarne potaplja\xc5\xa1ke obleke, kot je "JIM suit" omogo\xc4\x8da, da potaplja\xc4\x8d dose\xc5\xbee globino do pribli\xc5\xbeno 600 metrov.  Nekatere dodatne obleke imajo bo\xc4\x8dne obte\xc5\xbeilnike za oja\xc4\x8dajo potaplja\xc4\x8da na razli\xc4\x8dnih podvodnih lokacijah. _NEWLINE_Za raziskavo ve\xc4\x8djih globin, morajo globokomorski raziskovalci za svojo za\xc5\xa1\xc4\x8dito uporabljati posebej izdelane jeklene komore. Ameri\xc5\xa1ki raziskovalec William Beebe, tudi naravoslovec iz Columbia University v New Yorku, je bil oblikovalec prve prakti\xc4\x8dne batisfere za opazovanje morskih vrst v globinah, ki jih potaplja\xc4\x8d ni mogel dose\xc4\x8di.  Batisfera, kroglasta jeklena posoda, sta oblikovala Beebe in njegov kolega in\xc5\xbeenir Otis Barton, in\xc5\xbeenir na Univerzi Harvard. Leta 1930 sta Beebe in Barton dosegla globino 435 m in 923 m leta 1934. Potencialna nevarnost je bila, da \xc4\x8de bi se kabel strgal, se potaplja\xc4\x8da ne bi mogla vrniti na povr\xc5\xa1je. Med potopom je Beebe pokukal skozi lino in poro\xc4\x8dal svoje videnje po telefonu Bartonu, ki je bil na povr\xc5\xa1ju. _NEWLINE_Leta 1948 je \xc5\xa1vicarski fizik Auguste Piccard preizkusil podvodno plovilo za veliko globlje potapljanje, imenovano batiskaf. Sestoji iz sferne gondole, podobne batisferi, ki slu\xc5\xbei za namestitev posadke, naprav in instrumentov ter vzgonskega plovka, ki nosi gondolo. Na poskusnem potopu pri Zelenortskih otokih je njegov batiskaf uspe\xc5\xa1no prestal pritisk na globini 1.402 m, vendar je bil njegov trup mo\xc4\x8dno po\xc5\xa1kodovan zaradi mo\xc4\x8dnih valov po potopu. Leta 1954 je s tem batiskafom Piccard dosegel globino 4.000 metrov. Leta 1953 se mu je pri gradnji izbolj\xc5\xa1anega batiskafa Trieste pridru\xc5\xbeil njegov sin Jacques Piccard, ki je pri\xc5\xa1el na 3.139 metrov v novem poskusu. Ameri\xc5\xa1ka mornarica je pridobila Trieste leta 1958 in ga opremila z novo kabino, ki naj bi omogo\xc4\x8dala, da dose\xc5\xbeejo globino oceanskega jarka. Leta 1960 sta se Jacques Piccard in mornari\xc5\xa1ki poro\xc4\x8dnik Donald Walsh spustila v batiskafu na najni\xc5\xbejo znano to\xc4\x8dko na Zemlji \xe2\x80\x93 Challenger Deep (Izzival\xc4\x8devo brezno) v Marianskem jarku, najgloblji potop v zgodovini: 10.915 metrov._NEWLINE_Francoski podmorski raziskovalec J. Cousteau je zgradil batiskaf v obliki diska, danes pa se izdelujejo tudi lahki batiskafi za znanstvena razskovanja morskih globin._NEWLINE_Vedno ve\xc4\x8dje \xc5\xa1tevilo podvodnih plovil je zdaj na delu po vsem svetu. Ameri\xc5\xa1ka DSV Alvin, ki jo upravlja oceanografski institut Woods Hole, je podmornica za tri osebe, ki se lahko potopi do okoli 3600 m in je opremljena z mehanskim manipulatorjem za zbiranje vzorcev. Alvin je svoj prvi testni potop izvedla leta 1964 in je opravil ve\xc4\x8d kot 3.000 potopov na povpre\xc4\x8dne globine 1.829 m. Alvin je sodelovala tudi v razli\xc4\x8dnih raziskovalnih projektih, kot je tisti, v katerem so odkrili velikanske cevaste \xc4\x8drve na tleh Tihega oceana blizu Galapa\xc5\xa1kih otokov.\n_START_SECTION_\nPodmornice brez posadke\n_START_PARAGRAPH_\nEno od prvih brezpilotnih globokomorskih vozil je bilo razvito na Univerzi v Kaliforniji z nepovratnimi sredstvi Allan Hancock fundacije v za\xc4\x8detku leta 1950, da bi razvili bolj ekonomi\xc4\x8den na\xc4\x8din fotografiranja milje pod morjem brez posadke v jekleni visokotla\xc4\x8dni 3000 lb sferi, imenovani bentograf, ki je vseboval kamere in utripajo\xc4\x8de lu\xc4\x8di. Prvi bentograf zgrajen na USC je bil zelo uspe\xc5\xa1en pri izdelavi serije podvodnih fotografij, dokler se ni zagozdil med skale in ga ni bilo mogo\xc4\x8de izvle\xc4\x8di. _NEWLINE_Vozilo z daljinskim upravljanjem (ROV - Remote Operated Vehicles) je bele\xc5\xbeilo ve\xc4\x8djo uporabo v podvodnem raziskovanju. Te podmornice upravljajo s kablom, ki jih povezuje z ladjo na povr\xc5\xa1ini in lahko dose\xc5\xbeejo globino do 6000 metrov. Novosti na podro\xc4\x8dju robotike so vodile k oblikovanju avtonomnih podvodnih vozil (AUV - Autonomous Underwater Vehicles). Robotske podmornice so programirane vnaprej in ne prejemajo navodil iz povr\xc5\xa1ine. HROV zdru\xc5\xbeujejo lastnosti obeh ROV in AUV, in delujejo samostojno ali s kablom.  Argo je bila narejena v letu 1985 za iskanje razbitine RMS Titanic; manj\xc5\xa1a Jason je tudi raziskala razbitine ladje.\n_START_SECTION_\nRezultati raziskav\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1974 so Alvin, francoski batiskaf Archim\xc3\xa8de in francoski potaplja\xc5\xa1ki kro\xc5\xbenik Cyane, skupaj s pomo\xc5\xbenimi ladjami in GLOMAR Challengerjem, raziskali Great Rift Valley srednje atlatskega hrbta, jugozahodno od Azorov. Naredili so okoli 5200 fotografije in nabrali vzorce relativno mlade strjene magme na vsaki strani osrednje razpoke v dolini s strmimi pobo\xc4\x8dji, kar daje dodaten dokaz, da se morsko dno na tem mestu \xc5\xa1iri pribli\xc5\xbeno 2,5 cm na leto. _NEWLINE_V seriji potopov izvedenih med 1979-1980 v galapa\xc5\xa1kem prelomu, ob obali Ekvadorja, so francoski, italijanski, mehi\xc5\xa1ki in ameri\xc5\xa1ki znanstveniki na\xc5\xa1li zra\xc4\x8dnike, skoraj 9 m visoke in okoli 3,7 m premera, ki so bruhali me\xc5\xa1anico tople vode (do 300 \xc2\xb0 C) in raztopljene kovine v temnem dimu (hidrotermalni izvir). Ti vro\xc4\x8di izviri imajo pomembno vlogo pri oblikovanju usedlin, ki so obogatene z bakrom, nikljem, kadmijem, kromom in uranom.'