b'\n_START_ARTICLE_\nKriminalni roman\n_START_PARAGRAPH_\nKriminalni roman je pripovedni \xc5\xbeanr, ki za izhodi\xc5\xa1\xc4\x8de jemlje kriminalna dejanja, za temo pa odkrivanje (detektiranje) njihovih motivov in storilcev. \xc5\xbdanrski tipi kriminalnega romana so detektivski roman, ki opisuje na\xc4\x8dine odkrivanja kriminalnega dejanja, sodna drama, ljubezenska kriminalka, drugi se osredoto\xc4\x8dajo na forenzi\xc4\x8dne preiskave, psiholo\xc5\xa1ka ozadja zlo\xc4\x8dinov itd.\n_START_SECTION_\nZgodovina kriminalnega romana\n_START_PARAGRAPH_\nZa prvo kriminalno pripoved v zgodovini sodobne zahodne knji\xc5\xbeevnosti velja kratka povest Edgarja Allana Poeja Umor v ulici Morgue (1841), ki je uvedla prvega literarnega detektiva, Augusta Dupina, vsevednega mo\xc5\xbea, ki re\xc5\xa1i vsako uganko. Pomemben pe\xc4\x8dat v razvoju kriminalnega romana v \xc4\x8dasu med 1887 (A Study in Scarlet) in 1927 (The Case-book of Sherlock Holmes) je dal Arthur Conan Doyle s kriminalnimi primeri Sherlocka Holmesa, detektiva z izrednimi intelektualnimi zmo\xc5\xbenostmi. V za\xc4\x8detku 20. stoletja je Agatha Christie v \xc5\xbeanr vpeljala detektiva Hercula Poirota._NEWLINE_Med najbolj popularne tuje avtorje spadajo John Grisham, Mary Higgins Clark, Michael Chrichton, Donna Leon, James Patterson, Georges Simenon, Ruth Rendell, Mario Puzo, Thomas Harris idr.\n_START_SECTION_\nPravila kriminalnega romana\n_START_PARAGRAPH_\nTemeljna pravila pisanja kriminalnega romana je leta 1928 popisal S. S. Van Dine. Danes so mnoga prese\xc5\xbeena oziroma postajajo ne\xc5\xbeivljenjska (npr. da slu\xc5\xbeabnik nikoli ne more biti storilec), nekatera pa ostajajo, ne glede na nastajajo\xc4\x8de nove in nove \xc5\xbeanrske tipe kriminalnega romana (npr. da pri razre\xc5\xa1evanju zlo\xc4\x8dina ne smejo sodelovati nadnaravne sile, da je v izhodi\xc5\xa1\xc4\x8du umor itd.)._NEWLINE_John G. Cawelti je 1982 definiral razliko med klasi\xc4\x8dno in trdo detektivsko zgodbo. Klasi\xc4\x8dna detektivska zgodba se je pojavila v Angliji konec 19. stoletja (Edgar Allan Poe in Arthur Conan Doyle). Kraj dogajanja je velemesto s svojimi skrivnostmi ali pa pode\xc5\xbeelski dvorec. Detektiv ima izredno razvito intuicijo in logi\xc4\x8dno sklepanje, po navadi je aristokrat. Detektivov dru\xc5\xbeabnik ima vlogo posrednika med detektivom in bralcem. Dogajanje je zastavljeno tako, da se uganka, ki je bila postavljena na za\xc4\x8detku, na koncu razre\xc5\xa1i, mir, ki je bil poru\xc5\xa1en, pa se povrne s tem, ko je zlo\xc4\x8dinec ujet. Kazen pri tej vrsti detektivske zgodbe ni poudarjena._NEWLINE_Trda detektivska zgodba se je razvila v 20. in 30. letih 20. stoletja v Zdru\xc5\xbeenih dr\xc5\xbeavah Amerike. Utemeljitelji so Dashiell Hammett, Raymond Chandler, Erle Stanley Gardner. Kraj dogajanja so odbijajo\xc4\x8da velemesta. Detektiv ni veleum, je pa trdo\xc5\xbeiv in vztrajen. I\xc5\xa1\xc4\x8de storilca in ga, \xc4\x8de je to potrebno, kaznuje tudi sam. Nima nobenega pomo\xc4\x8dnika. Kriminalno dejanje je re\xc5\xa1eno, vendar kriminal ostaja, mir ni nikoli ponovno vzpostavljen. Pomembno mesto ima \xc5\xbeenski lik, ki je po navadi detektivova ljubica, za katero se izka\xc5\xbee, da je zlo\xc4\x8dinka, detektiv pa jo \xc5\xbertvuje v imenu pravice._NEWLINE_V skoraj vseh kriminalnih romanih v ospredju ni umor, ampak njegova pojasnitev.\n_START_SECTION_\nKriminalni roman na Slovenskem\n_START_PARAGRAPH_\nSlovenci smo prvo kriminalko dobili leta 1874, ko je Jakob Ale\xc5\xa1ovec v Bleiweissovih Novicah izdal prvi del kriminalne povesti z naslovom Po\xc5\xa1tne nakaznice. Izhajale so v 6 delih. V \xc4\x8dasu do 2. svetovne vojne je obseg teh del narasel na \xc5\xa1tiri avtorje s 16 besedili. Slovensko kriminalko pred 2. svetovno vojno se da opisati s pojmoma klasi\xc4\x8dna in trda detektivska zgodba._NEWLINE_V \xc4\x8dasu pred 2. svetovno vojno so kriminalke pisali Jakob Ale\xc5\xa1ovec, Fran Mil\xc4\x8dinski, Ivo \xc5\xa0orli in Ljuba Prenner. V Ale\xc5\xa1ov\xc4\x8devih Po\xc5\xa1tnih nakaznicah nastopa preiskovalni sodnik, ki ima vlogo detektiva. Je vesten uradnik, ki pozna postopke in ima nadpovpre\xc4\x8dno razvit spomin. Fran Mil\xc4\x8dinski je leta 1907 objavil detektivsko pripoved Ura \xc5\xa1t. 55916, kjer nastopa groteskni ljubljanski detektiv Jakob Ciber, komi\xc4\x8den pa je tudi detektiv Mavricij Pikec iz detektivskih zgodb, ki jih je Mil\xc4\x8dinski objavil leta 1924 (Po\xc5\xbeig v Hru\xc5\xa1evju, Skrivnostni strup, K umoru gospoda Patakona). Ivo \xc5\xa0orli leta 1922 napi\xc5\xa1e prvi slovenski detektivski roman Pasti in zanke, kjer se dogajanje razvija po vzoru trde kriminalke. Leta 1939 Ljuba Prenner objavi drugi detektivski roman z naslovom Neznani storilec._NEWLINE_Kriminalki kot "malome\xc5\xa1\xc4\x8danskemu" \xc5\xbeanru povojna literatura ni bila naklonjena. Ugodni pogoji za razvoj kriminalke se pojavijo \xc5\xa1ele v 70. letih po TV kriminalni seriji Vitomila Zupana Vest in plo\xc4\x8devina._NEWLINE_Slovensko kriminalko 90. let delimo na klasi\xc4\x8dno in sodobno kriminalko, med seboj se razlikujeta v suspenzu._NEWLINE_Klasi\xc4\x8dna kriminalka se je razvila iz detektivke, zato je prevzela nekaj njenih zna\xc4\x8dilnosti, vendar pa se kljub podobnostim od nje razlikuje. Zgodba v detektivskem romanu, ki je zgodba razkritja, se osredoto\xc4\x8da na razre\xc5\xa1itev zlo\xc4\x8dina, v kriminalnem romanu, ki je zgodba zlo\xc4\x8dinca, pa se osredoto\xc4\x8da na povzro\xc4\x8ditelje zlo\xc4\x8dina. V kriminalki je bolj poudarjena kazen, storilca spoznamo \xc5\xbee na za\xc4\x8detku, zato analiti\xc4\x8dno pripoved zasen\xc4\x8di psiholo\xc5\xa1ka oznaka zlo\xc4\x8dinca in moralna ocena njegovega okolja._NEWLINE_Sodobna slovenska kriminalka je za\xc5\xbeivela v 70. letih 20. stoletja s pojavom mladinske kriminalke in televizijskih serij. Posodobljenost kriminalke 90. let je pri nas napovedal roman Branka Gradi\xc5\xa1nika z naslovom Nekdo drug. Tridelno detektivsko zasnovo (truplo-detektiv-storilec) je posodobil z mno\xc5\xbei\xc4\x8dnim oz. anonimnim detektivom. Preiskave, ki poteka \xc5\xbee od za\xc4\x8detka romana, ne vodi vsemogo\xc4\x8dni detektiv. Njene drobce spoznavamo iz prvoosebne pripovedi domnevnega krivca. Identitetna razklanost lika je bistveni posodobitveni element Gradi\xc5\xa1nikove kriminalke. Identitetna kriminalka se prenese na glavnega literarnega junaka. V romanu Cimre Maje Novak se identitetna uganka razre\xc5\xa1i vzporedno z detektivsko dolo\xc4\x8ditvijo morilca. Roman je zgrajen po na\xc4\x8delih klasi\xc4\x8dne detektivke._NEWLINE_V tem obdobju je edina postmodernisti\xc4\x8dna kriminalka Vrata Skozi Gorana Gluvi\xc4\x8da. Popolnoma druga\xc4\x8dna od te kriminalke je klasi\xc4\x8dna kriminalka Sergeja Ver\xc4\x8da Rolandov Steber. Pomembno je tudi delo Igorja Karlov\xc5\xa1ka z naslovom Klan._NEWLINE_Struktura sodobne slovenske kriminalke se razre\xc5\xa1uje neklasi\xc4\x8dno. Razkriva jo prvoosebni pripovedovalec, ki je domnevni krivec, ne pa detektiv kot objektivni opazovalec.\n_START_SECTION_\nKriminalni roman in visoka literatura\n_START_PARAGRAPH_\nKriminalni roman je v preteklosti veljal za manjvredno literarno zvrst. O\xc4\x8ditali so mu mno\xc5\xbei\xc4\x8dnost, popularnost, ideolo\xc5\xa1kost, moralisti\xc4\x8dnost ali propagandisti\xc4\x8dnost._NEWLINE_Dandanes razlike ve\xc4\x8dinoma ve\xc4\x8d ne veljajo, vseeno pa se v dolo\xc4\x8denem delu strokovne in lai\xc4\x8dne javnosti le-te \xc5\xa1e vedno pojavljajo.'