b'\n_START_ARTICLE_\nDarinka Pavleti\xc4\x8d Loren\xc4\x8dak\n_START_SECTION_\nOtro\xc5\xa1tvo\n_START_PARAGRAPH_\nDarinka Pavleti\xc4\x8d-Loren\xc4\x8dak se je Ivanu Pavleti\xc4\x8du iz Trsta in Ani Pavleti\xc4\x8d (roj. Podber\xc5\xa1i\xc4\x8d) iz Vrtojbe kot \xc4\x8detrti otrok rodila 30. decembra 1924 v Re\xc4\x8dici ob Paki. Leta 1927 sta se star\xc5\xa1a, Primorca, naselila na Polzeli na \xc5\xbdagi; mati je delala v tovarni nogavic, o\xc4\x8de pa je \xc4\x8devljaril, slikal, rezljal, prepeval, se ukvarjal z amaterskim gledali\xc5\xa1\xc4\x8dem. Darinkini spomini na otro\xc5\xa1tvo razkrijejo, kaj je bilo tako usodno, da se je \xc4\x8dez leta zapisala likovni umetnosti. Takole je zapisala v svojih spominih:_NEWLINE_Tedaj je bilo moje zanimanje za o\xc4\x8detovo, \xc4\x8deprav amatersko delo, le radovednost. \xc5\xa0e zdale\xc4\x8d nisem pomislila, da bi tudi sama kaj podobnega po\xc4\x8dela. V \xc5\xa1oli se namre\xc4\x8d pri tem predmetu nisem nikoli posebno izkazala. Bilo je \xc5\xbee v petem razredu, ko se je zgodilo. Nadu\xc4\x8ditelj Polanc, ki je bil obenem tudi vedno u\xc4\x8ditelj petega razreda, se je ustavil pred mojo klopjo. Dolgo je opazoval risbo, narisano z navadnimi barvnimi svin\xc4\x8dniki. \xc5\xa0e danes vem. Bil je \xc5\xa1opek cvetja v vazi. Ko je tako mol\xc4\x8de stal za mojim hrbtom, mi je postalo nerodno in odlo\xc5\xbeila sem barvice. "To si pa dobro narisala." Bilo je vse, kar mi je rekel, a \xc5\xa1ele mnogo let kasneje sem se zavedela, da so bile te besede usodne za mojo kasnej\xc5\xa1o odlo\xc4\x8ditev. Od tega dne dalje sem porabila vsak ko\xc5\xa1\xc4\x8dek papirja, ki se je slu\xc4\x8dajno zna\xc5\xa1el pri hi\xc5\xa1i._NEWLINE_Po kon\xc4\x8dani osnovni \xc5\xa1oli na Polzeli je Darinka Pavleti\xc4\x8d-Loren\xc4\x8dak nadaljevala \xc5\xa1olanje na gimnaziji v Celju - tedaj je to bila ni\xc5\xbeja gimnazija ali zadnji \xc5\xa1tirje razredi sedanje osemletke - in tam so jo risanja u\xc4\x8dili znani celjski slikarji: Miroslav Modic, Albert Sirk in Cvetko \xc5\xa0\xc4\x8duka. A pot do ljubljanjske akademije je bila \xc5\xa1e dolga - otro\xc5\xa1tvo je prekinila druga svetovna vojna.\n_START_SECTION_\nVojna in izgnanstvo\n_START_PARAGRAPH_\nDarinko Pavleti\xc4\x8d-Loren\xc4\x8dak so z mamo odpeljali v Maribor v meljsko kasarno. Kmalu so se jima pridru\xc5\xbeili \xc5\xa1e o\xc4\x8de in brata, vse skupaj pa so v za\xc4\x8detku julija 1941 z \xc5\xbeelezni\xc5\xa1kim transportom izgnali v Srbijo. Najprej so pristali v Aran\xc4\x91elovcu, ker je bil zbirni center, od tam pa so jih transportirali proti \xc4\x86upriji, Jagodini in Para\xc4\x87inu. Njihovo dru\xc5\xbeino so takoj napotili v Para\xc4\x87in, kjer so pre\xc5\xbeiveli vsa \xc5\xa1tiri leta vojne, Darinka vmes tudi dve leti v Domu izbegli\xc4\x8dke dece v Vrnja\xc4\x8dki Banji. Ko je bila leta 1944 Srbija \xc5\xbee osvobojena, se je vrnila v Para\xc4\x87in, kjer je kon\xc4\x8dala gimnazijo in tudi maturirala. A vojna je terjala svoje \xc5\xbertve - na boji\xc5\xa1\xc4\x8du sta padla oba slikarkina brata (dva sta sicer umrla \xc5\xbee takoj po svojem rojstvu), tako da je star\xc5\xa1ema ostala le Darinka._NEWLINE_Iz tega obdobja izvira mo\xc4\x8dan vir motivov, ki so zna\xc4\x8dilni za njeno likovno ustvarjanje - motivi otrok in motivi starih ljudi. Otroci so povezani s slikarkinim otro\xc5\xa1tvom; gre za refleksijo in nenehno vra\xc4\x8danje spomina v nepozabno izkustvo. Pri starih ljudeh pa gre za refleksijo odnosa do star\xc5\xa1ev, o\xc4\x8deta in mame. Zanimivo pa je, da so vojne grozote v delih Darinke Pavleti\xc4\x8d-Loren\xc4\x8dak malokrat neposredno izra\xc5\xbeene. Oljno sliko Dedi\xc5\xa1\xc4\x8dina vojnih grozot iz leta 1961 je umetnica poklonila slovenjegra\xc5\xa1kemu Umetnostnemu paviljonu, ki je bil pokrovitelj prve razstave Mir in prijateljstvo pod okriljem UNESCA.\n_START_SECTION_\n\xc5\xa0tudijska leta\n_START_PARAGRAPH_\nV izgnanstvu ni bilo pravih prilo\xc5\xbenosti za slikanje. Darinka je lahko risala le doma, in to na vseh povr\xc5\xa1inah, ki so ji pri\xc5\xa1le prav - od okenskega stekla do raznih ko\xc5\xa1\xc4\x8dkov papirja. Ko je konec poletja 1945 prispela domov, je v njej \xc5\xbee dozorela odlo\xc4\x8ditev, da bo od\xc5\xa1la v Ljubljano na sprejemni izpit na Akademija za likovno umetnost v Ljubljani, z veliko \xc5\xbeeljo, da postane slikarstvo njen poklic, njena izbira, njena svoboda. Takoj ji ni uspelo, saj je bilo preve\xc4\x8d kandidatov in akademija ni mogla sprejeti vseh; toda upanje ji je vlil profesor Boris Kalin, ki ji je predlagal, naj se vrne prihodnje leto._NEWLINE_Ko je minilo leto - medtem je bila na Polzeli mami pomagala v gospodinjstvu - je Darinka Pavleti\xc4\x8d-Loren\xc4\x8dak ponovno od\xc5\xa1la v Ljubljano in uspe\xc5\xa1no opravila sprejemni izpit v dru\xc5\xbebi z Marlenko Stupica, Tinco Stegovec, Ro\xc5\xbeo Pi\xc5\xa1\xc4\x8danec, Jo\xc5\xbeetom Ciuho, Bogdanom Bor\xc4\x8di\xc4\x87em, Leonom Koporcem, Janezom Vidicem in drugimi.'