b'\n_START_ARTICLE_\nSulfat\n_START_PARAGRAPH_\nSulfat v anorganski kemiji je sol \xc5\xbeveplove(VI) kisline.\n_START_SECTION_\nKemijske lastnosti\n_START_PARAGRAPH_\nSulfatni ion je ve\xc4\x8datomski anion z empiri\xc4\x8dno formulo SO\xe2\x82\x84\xc2\xb2\xe2\x81\xbb in molekulsko maso 96,06 dalton. Sestavljen je iz centralnega atoma \xc5\xbevepla, ki je obdan s \xc5\xa1tirimi enakovrednimi atomi kisika. Razporeditev atomov je tetraedri\xc4\x8dna z molekularno simetrijo Td. \xc5\xbdveplo je v oksidacijskem stanju 6+, kisik pa 2-, tako da ima sulfatni ion oksidacijsko stanje 2-. Sulfatni ion je konjugirana baza bisulfatnega (hidrogensulfatnega) iona HSO\xe2\x82\x84\xe2\x81\xbb, ki je konjugirana baza \xc5\xbeveplove(VI) kisline H\xe2\x82\x82SO\xe2\x82\x84. Organski sulfati, na primer dimetil sulfat, so kovalentne spojine in estri \xc5\xbeveplove kisline.\n_START_SECTION_\nLastnosti\n_START_PARAGRAPH_\nIonski sulfati so precej \xc5\xa1tevilni in ve\xc4\x8dinoma dobro topni v vodi. Izjeme so kalcijev, stroncijev in svin\xc4\x8dev(II) sulfat, ter barijev sulfat, ki je slabo topen. Najbolj netopen je radijev sulfat._NEWLINE_Za kvalitativno dolo\xc4\x8danje sulfatnega iona se uporabljajo vodotopne barijeve spojine, na primer barijev klorid, ki dajejo v reakciji s sulfatnim ionom belo oborino barijevega sulfata._NEWLINE_Sulfatni ion je lahko ligand, ki se ve\xc5\xbee ali preko enega kisikovega atoma (monodentat) ali preko dveh kisikovih atomov kot kelat ali kot most. Primer tak\xc5\xa1nega nevtralnega kompleksa je PtSO\xe2\x82\x84(P(C\xe2\x82\x86H\xe2\x82\x85)\xe2\x82\x83)\xe2\x82\x82, v katerem sulfat deluje kot bidentatni ligand. Vezi kovina-kisik v sulfatnih kompleksih imajo zna\xc4\x8dilne kovalentne lastnosti.\n_START_SECTION_\nZgradba in vezi\n_START_PARAGRAPH_\nVez S-O je dolga 149 pm, kar je nekoliko manj, kot bi pri\xc4\x8dakovali, saj je vez S-OH v \xc5\xbeveplovi kislini dolga 157 pm. Sulfatni ion ima po teoriji o odboju elektronskega para valen\xc4\x8dne orbitale (VSEPR)  obliko tetraedra._NEWLINE_Obliko vezi v sulfatnem ionu je prvi predlagal Gilbert Lewis leta 1916. Opisal jih je z elektronskimi okteti okrog vsakega atoma, se pravi brez dvojnih vezi, in s formalnim nabojem \xc5\xbeveplovega atoma 2+._NEWLINE_Linus Pauling je za opis sulfatnega iona uporabil teorijo valen\xc4\x8dne vezi in predpostavil, da ima najpomembnej\xc5\xa1a resonan\xc4\x8dna zgradba dve \xcf\x80 vezi, kateri tvorijo elektroni z d orbital. Njegov zaklju\xc4\x8dek je bil, da je naboj \xc5\xbevepla skladno s principom elektri\xc4\x8dne nevtralnosti zato zmanj\xc5\xa1an. Skraj\xc5\xa1anje vezi na 149 pm je pripisal dvojni vezi._NEWLINE_Paulingova uvedba d orbital je izzvala polemiko o relativni pomembnosti \xcf\x80 vezi in polarnosti (elektrostatskega privlaka) pri skraj\xc5\xa1anju vezi S-O. Rezultat polemike je bilo splo\xc5\xa1no soglasje, da d orbitale sodelujejo pri tvorbi vezi, vendar njihova vloga ni tako pomembna, kot je menil Pauling. Na koncu je bila sprejeta struktura z vezmi p\xcf\x80 - d\xcf\x80, ki jih je prvotno predlagal D.W.J. Cruickshank, v kateri se popolnoma zasedene p orbitale kisika prekrivajo s praznimi d orbitalami \xc5\xbevepla (predvsem dz\xc2\xb2 and d\xe2\x82\x93\xc2\xb2\xe2\x82\x8by\xc2\xb2). V tem opisu ima vez S-O nekaj zna\xc4\x8dilnosti \xcf\x80 vezi, vendar je \xc5\xa1e vedno izrazito ionska. Tak\xc5\xa1na razlaga se \xc5\xa1e vedno navaja tudi v nekaterih sodobnih u\xc4\x8dbenikih.\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nNekatere sulfate so poznali \xc5\xbee alkimisti. Imenovali so jih vitriolna sol, slovensko galica. Naziv izhaja iz latinske besede vitreolum \xe2\x80\x93 steklast, ker so tak\xc5\xa1ni nekateri njihovi prozorni kristali. Zelena galica je fero sulfat heptahidrat FeSO\xe2\x82\x84\xe2\x80\xa27H\xe2\x82\x82O, modra galica je bakrov sulfat pentahidrat CuSO\xe2\x82\x84\xe2\x80\xa25H\xe2\x82\x82O, bela galica pa cinkov sulfat heptahidrat ZnSO\xe2\x82\x84\xe2\x80\xa27H\xe2\x82\x82O. Galun je me\xc5\xa1ani dvojni sulfat s kemijsko formulo_NEWLINE__NEWLINE_K\xe2\x82\x82Al\xe2\x82\x82(SO\xe2\x82\x84)\xe2\x82\x84\xe2\x80\xa224H\xe2\x82\x82O, ki je kasneje igral pomembno vlogo v kemi\xc4\x8dni industriji.\n_START_SECTION_\nVplivi na okolje\n_START_PARAGRAPH_\nSulfati nastajajo kot mikroskopsko veliki delci (aerosoli) pri zgorevanju fosilnih goriv in biomase, pove\xc4\x8dujejo kislost atmosfere in tvorijo kisli de\xc5\xbe.\n_START_SECTION_\nGlavni vplivi na klimo\n_START_PARAGRAPH_\nGlavni neposredni vpliv sulfatov na klimo je razpr\xc5\xa1evanje svetlobe, kar pove\xc4\x8duje Zemljin albedo. Vpliv ni povsem jasen, vendar je zmanj\xc5\xa1al sevanje za pribli\xc5\xbeno 0,5 W/m\xc2\xb2 v primerjavi s predindustrijskim obdobjem. S tem se je vsaj delno zmanj\xc5\xa1al mnogo ve\xc4\x8dji vpliv toplogrednih plinov (okrog 2,4 W/m\xc2\xb2). Vpliv ni povsod enak in je ob\xc4\x8duten prevsem nad velikimi industrijskimi podro\xc4\x8dji._NEWLINE_Prvi posredni vpliv je Twomeyev efekt. Aerosoli sulfatov lahko tvorijo kondenzacijska jedra za nastajanje oblakov, kar pove\xc4\x8da \xc5\xa1tevilo vodnih kapljic, ve\xc4\x8dje \xc5\xa1tevilo majhnih kapljic pa bolj razpr\xc5\xa1i svetlobo kot manj\xc5\xa1e \xc5\xa1tevilo velikih._NEWLINE_Drugi posredni vpliv, ki je tudi posledica ve\xc4\x8djega \xc5\xa1tevila kondenzacijskih jeder, je zmanj\xc5\xa1ano rosenje, ve\xc4\x8dja vi\xc5\xa1ina oblakov, tvorjenje oblakov pri ni\xc5\xbejih relativnih vla\xc5\xbenostih in njihova dalj\xc5\xa1a \xc5\xbeivljenjska doba. Sulfati lahko vplivajo tudi na razporeditev velikosti delcev, kar lahko vpliva na sevalne lastnosti oblakov na na\xc4\x8din, ki ni povsem pojasnjen. V drugi posredni vpliv so vklju\xc4\x8deni tudi kemijski vplivi, na primer raztapljanje topnih plinov in slabo topnih snovi, zmanj\xc5\xa1anje povr\xc5\xa1inske napetosti, ki jo povzro\xc4\x8dijo organske snovi, in spremembe prestopnih koeficientov._NEWLINE_Posredni vplivi imajo verjetno tudi hladilni u\xc4\x8dinek (okrog 2 W/m\xc2\xb2), vendar je podatek zelo nezanesljiv. Sulfati torej sodelujejo v globalnem sen\xc4\x8denju, ki bi lahko vsaj nekoliko zmanj\xc5\xa1alo u\xc4\x8dinek globalnega segrevanja.'