b'\n_START_ARTICLE_\nIvan Nabernik\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nNabernik je 7. razredov gimnazije kon\xc4\x8dal v Ljubljani (1861), 8. razred in maturo pa neznano kje. Pravo je \xc5\xa1tudiral v Gradcu in tam 1866 diplomiral. Januarja 1867 je nastopil sodni\xc5\xa1ko prakso v Ljubljani, napravil v decembra 1870 sodni izpit, bil 1872 nekaj mesecev zaposlen pri okro\xc5\xbenem sodi\xc5\xa1\xc4\x8du v Novem mestu, od junija 1872 pa sodni pristav v Kamniku, in bil marca 1882 imenovan za okrajnega sodnika in sodnega predstojnika v Litiji, kjer je ostal do upokojitve 1902._NEWLINE_Po upokojitvi je \xc5\xbeivel v Ljubljani. Vso svojo imovino je zapustil v narodne namene. S pogumom izredno skromnega, neodvisnega zna\xc4\x8daja je bil med prvimi sodniki, ki je ob pravem \xc4\x8dasu 1880 in 1881 za\xc4\x8del v Kamniku via facti (samo po sebi umevno, samovoljno) uradovati v sloven\xc5\xa1\xc4\x8dini in povzro\xc4\x8dil gibanje, ki je pripeljalo do t. i.\xc2\xa0\xc2\xbbPra\xc5\xbe\xc3\xa1kovih jezikovnih naredb\xc2\xab\xc2\xa0objavljenih 15. aprila 1882, katere so polo\xc5\xbeile temelj slovenskemu uradovanju pri sodi\xc5\xa1\xc4\x8dih.'