b'\n_START_ARTICLE_\nArhimedov aksiom\n_START_PARAGRAPH_\nArhimedov aksi\xc3\xb3m [arhim\xc3\xa9dov ~] (tudi Arhimedovo na\xc4\x8delo, Arhimedova zna\xc4\x8dilnost) v matematiki in \xc5\xa1e posebej v abstraktni algebri in analizi pravi, da za vsako realno \xc5\xa1tevilo x obstaja naravno \xc5\xa1tevilo n, ki je ve\xc4\x8dje od x. Poleg tega realna \xc5\xa1tevila tvorijo polni obseg, ker ima vsako Cauchyjevo zaporedje realnih \xc5\xa1tevil enoli\xc4\x8dno dolo\xc4\x8deno limito. S temi zna\xc4\x8dilnostmi so realna \xc5\xa1tevila to\xc4\x8dno dolo\xc4\x8dena kot algebrska struktura: vsak poln linearno urejeni obseg, ki zado\xc5\xa1\xc4\x8da Arhimedovemu aksiomu, je izomorfen realnim \xc5\xa1tevilom. Zna\xc4\x8dilnost velja za nekatere algebrske strukture, kot so urejene ali normirane grupe in polja. Zna\xc4\x8dilnost ka\xc5\xbee na to, da struktura ne poseduje neskon\xc4\x8dno velikih ali neskon\xc4\x8dno malih eleemntov._NEWLINE_Aksiom je formuliral Arhimed v delu O krogli in valju. Pred njim ga je poznal Evdoks in ga imenujejo tudi Evdoksov aksiom. Aksiom je po Arhimedu poimenoval Otto Stolz, ker je bil v Arhimedovem delu zapisan kot aksiom V._NEWLINE_Pomen Arhimedovega aksioma so v celoti pojasnili v 19. stoletju, ko so na\xc5\xa1li koli\xc4\x8dine, za katere aksiom ni v skladu (glej nestandardna analiza).'