b'\n_START_ARTICLE_\nMihael II. Asen\n_START_SECTION_\nOtro\xc5\xa1tvo\n_START_PARAGRAPH_\nMihael je bil sin carja Ivana II. Asena in Irene Komnene Dukaine. O\xc4\x8deta, ki je umrl v prvi polovici leta 1241, je nasledil sedem let star Mihaelov brat Koloman. Koloman je avgusta ali septembra 1246 nepri\xc4\x8dakovano umrl, morda zato, ker je bil zastrupljen.\n_START_SECTION_\nIzgube ozemlja\n_START_PARAGRAPH_\nUmrlega polbrata Kolomana je nasledil sedem ali osem let star Mihael. Po eni od teorij je med Mihelovo mladoletnostjo vladala njegova mati, toda ona se je samo nekaj mesecev po njegovem kronanju preselila v Solun. Po drugi teoriji je kot regent vladal njegov svak, sebastokrator Peter. _NEWLINE_Bolgarijo je kmalu po Kolomanovi smrti napadal nikejski cesar Ivan III. Dukas Vatac. Osvojil je Seres in s podporo lokalnega prebivalstva Melnik. Kmalu zatem je vdrl v dolino Vardarja in osvojil vse pomembne trdnjave v pokrajini. V Bolgarijo je vdrl tudi epirski despot Mihael II. Komnen  Dukas in zasedel zahodno Makedonijo. Bolgari so v mirovnem sporazumu, sklenjenem konec leta 1246 ali na za\xc4\x8detku leta 1247, priznali Vata\xc4\x8deve osvojitve. V sporazumu so se tudi zavezali, da bodo voja\xc5\xa1ko podprli Vataca proti Latinskemu cesarstvu v Konstantinoplu.\n_START_SECTION_\nNove vojne\n_START_PARAGRAPH_\nOgrski kralj B\xc3\xa9la IV. je 2. junija 1247  poklonil Severinski Banat malte\xc5\xa1kemu vite\xc5\xa1kemu redu. V darovnici je bila na seznamu dr\xc5\xbeav, proti katerim bi morali vitezi podpreti ogrskega kralja, tudi Bolgarija, kar dokazuje, da jo je nameraval B\xc3\xa9la IV. napasti. Bolgari so kljub napetim odnosom z Ogrsko avgusta 1247 sodelovali v Vata\xc4\x8devem napadu na ozemlja Latinskega cesarstva v Trakiji. _NEWLINE_Flandrijski fran\xc4\x8di\xc5\xa1kan Viljem Rubru\xc5\xa1ki, ki je obiskal Mongolsko cesarstvo med letoma 1253 in 1255, omenja Mihaelova kraljestva (Blakija, Asanovo ozemlje in Mala Bolgarija) med dr\xc5\xbeavami, ki so pla\xc4\x8devale davek Mongoliji._NEWLINE_Mihael II. je leta 1254 sklenil zavezni\xc5\xa1tvo z Dubrovni\xc5\xa1ko republiko proti srbskemu kralju \xc5\xa0tefanu Uro\xc5\xa1u I. Iz pogodbe je razvidno, da je sebastokrator Peter v velikem delu Bolgarije vladal neodvisno od Mihaela. Ko se je koaliciji pridru\xc5\xbeil tudi humski knez Radoslav, je Mihael napadel Srbijo in prodrl do Bijelega Polja. Po eni od teorij je moral Mihael napad na Srbijo ustaviti zaradi ogrskega napada na Bolgarijo. _NEWLINE_Vatac je 4. novembra 1254 umrl. Mihael je izkoristil odsotnost velikega dela nikejske vojske in vdrl v Makedonijo. Leta 1246 in 1247 je osvojil celotno izgubljeno ozemlje. Bizantinski zgodovina Jurij Akropolit omenja, da so bolgarsko govore\xc4\x8di prebivalci podprli Mihaelovo invazijo, ker so se \xc5\xbeeleli otresti "jarma tistih, ki so govorili drug jezik". Mihael je mir z Ogrskim kraljestvom utrdil s poroko z Ano, vnukinjo B\xc3\xa9le IV.\n_START_SECTION_\nZadnja leta vladanja\n_START_PARAGRAPH_\nVata\xc4\x8dev sin in naslednik Teodor II. Laskaris je zgodaj leta 1255 krenil v protiofenzivo. Rubruck v opisu nove vojne med Bolgarijo in Nikejo omenja Mihaela kot  "zgolj fanta, katerega mo\xc4\x8d so skrhali Mongoli". Mihael se ni mogel upreti Nikejcem in slednji so osvojili Staro Zagoro. Nadaljnje prodiranje je ustavilo slabo vreme. Napad so nadaljevali spomladi in osvojili ve\xc4\x8dino trdnjav v Rodopih. Upor v Melniku je Teodorja prisilil na pohod proti mestu. Porazil je upornike in se umaknil na prezimovanje v Malo Azijo. _NEWLINE_Mihael je spomladi 1256 napadel evropsko ozemlje Nikejskega cesarstva. Izropal je Trakijo v okolici Konstantinopla, potem pa je bila njegova vojska Kumanov pora\xc5\xbeena. Mihael je junija 1256 zaprosil svojega tasta, naj posreduje pri sklenitvi miru med Bolgarijo in Nikejo. Teodor je bil pripravljen skleniti mir pod pogojem, da se Bolgarija odre\xc4\x8de izgubljenim ozemljem.  Mirovni sporazum je dolo\xc4\x8dal, da meja med cesarstvoma postane gornji tok Marice. Mirovni sporazum je bil za velik del bolgarskega plemstva sramoten, zato se je odlo\xc4\x8dilo, da Mihaela zamenja z njegovim bratrancem Kolomanom. Koloman in njegovi zavezniki so napadli Mihaela, ki je zaradi ran konec leta 1256 ali na za\xc4\x8detku leta 1257 umrl.'