b"\n_START_ARTICLE_\nMildenhalldski zaklad\n_START_SECTION_\nZgodovina odkritja\n_START_PARAGRAPH_\nZaklad je bil odkrit med oranjem januarja 1942, odkril ga je Gordon Butcher, ki ga je s pomo\xc4\x8djo Sydneyja Forda, za katerim je takrat delal, izkopal. \xc5\xa0tevilne podrobnosti odkritja so ostale negotove, nenazadnje tudi zato, ker se je zgodilo v vojnem \xc4\x8dasu. O\xc4\x8ditno predmetov sprva niso prepoznali, kakr\xc5\xa1ni so, \xc4\x8deprav je Ford zbiral starodavne predmete. Ford je ko\xc5\xa1\xc4\x8dke o\xc4\x8distil in jih razstavil v svoji hi\xc5\xa1i, nekatere pa uporabljal kot vsakodnevne pripomo\xc4\x8dke, nekatere pa kot Veliko skledo, ob posebnih prilo\xc5\xbenostih z dru\xc5\xbeino. Ford je zaklad obelodanil leta 1946, potem ko ga je znani prijatelj videl v njegovem domu. Poizvedba je potekala poleti tistega leta, ko je bila najdba zakonito razgla\xc5\xa1ena za zaklad in jo je pridobil Britanski muzej v Londonu. Takratno akademsko mnenje na splo\xc5\xa1no nerado verjame, da bi bilo tak\xc5\xa1no kakovostno rimsko srebro mogo\xc4\x8de uporabiti v rimski Britaniji, zato je bilo veliko domiselnih govoric in celo dvomov, da je to sploh resni\xc4\x8dno britanska najdba. \xc5\xa0tevilna dobro dokumentirana odkritja visokokakovostnega rimskega gradiva v zadnjih desetletjih, vklju\xc4\x8dno s Hoxne\xc5\xa1kim zakladom, so vse te dvome sprostila._NEWLINE_Precej kasneje je Richard Hobbs akademski svet opozoril na pomen delno izmi\xc5\xa1ljenega zapisa Roalda Dahla in obravnaval vpra\xc5\xa1anja v zvezi z dejansko najdbo. V Dahlovi razli\xc4\x8dici dogodkov, ki jo je pozneje potrdil Fordov vnuk, se je Ford v celoti zavedal pomena najdbe, vendar se ni mogel sprijazniti z oddajo zaklada. Hranil ga je in ga obnovil v tajnosti, vendar je dve \xc5\xbelici pustili na ogled, ki jih je videl nepri\xc4\x8dakovani obiskovalec, dr. Hugh Fawcett._NEWLINE_Ford in Butcher sta bila kot najditelja nagrajena s po 1000 funtov, \xc4\x8deprav ni nujno, da je bila celotna nagrada ex gratia, saj najdba ni bila pravilno sporo\xc4\x8dena.\n_START_SECTION_\nRazstave in publikacije\n_START_PARAGRAPH_\nNajdba v Mildenhallu je bila v celoti razstavljena v Britanskem muzeju, takoj ko so bila po prevzemu leta 1946 kon\xc4\x8dana potrebna dela za registracijo in konzervacijo in ostaja stalnica romano-britanske galerije muzeja od nekdaj, z ob\xc4\x8dasnim posojilom nekaterih kosov za posebne razstave v muzeju in drugod._NEWLINE_John W. Brailsford je takoj objavil prvi kratek, povzetek kataloga najdbe, zaporedne popravljene izdaje te knji\xc5\xbeice so bile objavljene v letih 1955 in 1964. Kenneth S. Painter je izdal nekoliko popolnej\xc5\xa1o \xc5\xa1tudijo, \xc4\x8deprav \xc5\xa1e vedno kratko leta 1977.  (Upo\xc5\xa1tevajte, da se katalo\xc5\xa1ke \xc5\xa1tevilke v Painterju 1977, navedene v spodnjih opisih, ujemajo z zaporedjem muzejskih registrskih \xc5\xa1tevilk 1946.10-1.1\xe2\x80\x9334, dolo\xc4\x8denim v prvotnem kuratorskem seznamu predmetov). Najbolj presenetljiv predmet zaklada, Velika skleda (glej spodaj), je bil ponazorjena in omenjena v ne\xc5\xa1tetih publikacijah, vklju\xc4\x8dno z glavnim dokumentom o pozno rimskih 'slikovitih pladnjih'._NEWLINE_Britanski muzej je nedavno objavil podrobno \xc5\xa1tudijo o zakladu.\n_START_SECTION_\nVsebina zaklada\n_START_PARAGRAPH_\nZaklad je sestavljen iz srebrne namizne posode zna\xc4\x8dilne za 4. stoletje in je bila verjetno v tistem stoletju prikrita.  Ve\xc4\x8dina predmetov je sorazmerno velikih, vsi pa zelo kakovostne izdelave._NEWLINE_Zaklad je sestavljen iz dveh velikih kro\xc5\xbenikov za serviranje, dveh majhnih okra\xc5\xa1enih kro\xc5\xbenikov za serviranje, globoke sklede, sklopa \xc5\xa1tirih velikih okra\xc5\xa1enih skled, dveh majhnih okra\xc5\xa1enih skodelic, dveh majhnih podstavkov, globoke posodice s prirobnico z globokim pokrovom s kupolo, pet majhnih okroglih zajemalk z ro\xc4\x8daji v obliki delfinov in osem \xc5\xbelic z dolgimi ro\xc4\x8daji.\n_START_SECTION_\nPladnji in posoda\n_START_PARAGRAPH_\nOdli\xc4\x8den kos je Velika skleda (znana tudi kot jed Okeanova skleda ali Neptunova skleda zaradi obraza morskega boga v sredi\xc5\xa1\xc4\x8du), ki meri v premeru 605 mm in tehta 8256 g. Okras, ki so ga delali s tol\xc4\x8denjem od spredaj, je v treh koncentri\xc4\x8dnih conah. V sredi\xc5\xa1\xc4\x8du je glava morskega bo\xc5\xbeanstva, verjetno Okeana, poosebitev oceana, prikazana s polnim obrazom, z brado iz morskih alg in delfinov, ki izhajajo iz njegovih las. Ta portret je obdan z ozkim notranjim frizom dekoracije nereidami (morskimi nimfami), tritoni in drugimi mitskimi in naravnimi morskimi bitji, medtem ko najgloblje skrajno obmo\xc4\x8dje prikazuje podobe Bakhovo ekstati\xc4\x8dno spremstvo, ples, ustvarjanje glasbe in pitja. Natan\xc4\x8dneje je upodobljeno zmagoslavje Dioniza nad Herkulom. Herkul je pijano osupljiv in ga podpirata dva ustre\xc5\xbeljiva satira. Sam Dioniz se s panterjem in Silenom pojavi na polo\xc5\xbeaju '12 ure' na krogu glede na orientacijo glave Okeana, tako da je v ve\xc4\x8dini ilustracij posode videti z glavo navzdol. Tudi bog Pan se pojavlja v kompoziciji, ple\xc5\xa1e in izdeluje svoje trstenke, kot tudi ve\xc4\x8d ple\xc5\xa1o\xc4\x8dih Menad, \xc5\xbeenskih Dionizovi obo\xc5\xbeevalk in satirov. Celotna zasnova je tradicionalno poganska in je vrhunsko izvedena._NEWLINE_Dve majhni plo\xc5\xa1\xc4\x8di (premera 188 in 185 mm; te\xc5\xbeki 539 in 613 g) sta okra\xc5\xa1eni v natanko istem slogu kot Velika skleda: ena prikazuje boga Pana, ki igra svoje trstenke in Menade, ki igrajo dvojno flavto, druga pa prikazuje ple\xc5\xa1o\xc4\x8dega satira z menado. Obe majhni posodi imata na spodnji strani spraskane grafite v gr\xc5\xa1\xc4\x8dini: eutheriou, kar pomeni 'lastnina Evterija'. Obe imata tudi krepko oblazinjen rob, prav tako tudi Velika skleda in \xc5\xa1e nekaj drugih elementov v sestavi._NEWLINE_Drug velik, raven pladenj za serviranje je skoraj tako velik kot Velika skleda, premera 556 mm, vendar je okra\xc5\xa1en v zelo druga\xc4\x8dnem in bolj zadr\xc5\xbeanem slogu, sestavljen iz linearne geometrijske dekoracije, vlo\xc5\xbeene s kontrastnim \xc4\x8drnim niellom (srebrni sulfid), ki tvori \xc5\xa1iroko obrobo obro\xc4\x8da in okroglo osrednja plo\xc5\xa1\xc4\x8do.\n_START_SECTION_\nSklede\n_START_PARAGRAPH_\nGloboka posoda z zarezami z dvema majhnima nihajo\xc4\x8dima ro\xc4\x8dajema (ki sta se ob odkritju odtrgala, ker se je lot med pokopavanjem odtrgal) je vrste, ki jo najdemo v ve\xc4\x8d poznorimskih srebrnih zakladih, kot so tiste v Esquilinskem zakladu iz Rima in zaklad iz Traprain Lawa na \xc5\xa0kotskem.  Tip naj bi se razvil iz zgodnej\xc5\xa1ih posod v obliki \xc5\xa1koljk in je bil uporabljen za zadr\xc5\xbeevanje vode na jedilni mizi, ki je bila namenjena izpiranju rok po jedi. Cizelirana geometrijska zasnova v sredini Mildenhallske posode z zarezami  prikazuje \xc5\xa1estkrako zvezdo, obliko, ki v rimskem obdobju ni imela posebnega simboli\xc4\x8dnega pomena, ampak je bila preprosto ena izmed \xc5\xa1tevilnih priljubljenih geometrijskih figur._NEWLINE_Pokrita posoda  je posebnega pomena. Je najzgodnej\xc5\xa1i predmet v zakladu in edini, katerega splo\xc5\xa1no obmo\xc4\x8dje izdelave znotraj rimskega cesarstva je zagotovo znano. Spada v vrsto, za katero je znano, da je bila izdelana v Galiji v 3. stoletju na\xc5\xa1ega \xc5\xa1tetja.  Ima ozko vodoravno prirobnico pod pokon\xc4\x8dnim obodom in okra\xc5\xa1eno z zavitimi vzorci, vgrajenimi v niello in majhno rozeto znotraj osnove. Ima visok, kupolast pokrov, ki se lepo prilega navpi\xc4\x8dnemu obodu in je bil okra\xc5\xa1en v zelo druga\xc4\x8dnem slogu, z dvema frizoma z nizko reliefnim okrasjem. Zgornja cona je sestavljena iz obi\xc4\x8dajnega ornamenta listja, spodnja pa je prizori\xc5\xa1\xc4\x8de kentavrov, ki napadajo razli\xc4\x8dne divje \xc5\xbeivali, ki so jih lo\xc4\x8dile Dionizove maske. Majhen dvignjen rob na vrhu pokrova bi zadostoval za ravnanje z njim, toda znotraj njega je 'gumb' v obliki srebrnega pozla\xc4\x8denega kipca mladega sede\xc4\x8dega tritona, ki puha \xc5\xa1kolj\xc4\x8dno lupino. Ta figura je lahko dodatek pokrovu in pokrov v slogu 4. stoletja je zagotovo stranski dodatek skledi_NEWLINE_Niz \xc5\xa1tirih skodelic s \xc5\xa1irokimi vodoravnimi robovi  predstavlja poznej\xc5\xa1i razvoj oblike prirobnice. Robovi ali prirobnice so obrobljene z velikimi kroglicami in imajo nizko reliefni okras, ki \xc5\xa1e enkrat sledi tradicionalni poganski temi, s pastoralnimi prizori, \xc5\xa1tevilnimi \xc5\xbeivalskimi, naravnimi in mitskimi ter dionizijskimi maskami. Znotraj sklede so tudi okrogli medaljoni figuralne dekoracije. Ena (\xc5\xa1t. 5) ima prizor, na katerem je prikazan lovec, ki napada medveda. Ta posoda s premerom 300 mm je nekoliko ve\xc4\x8dja od ostalih treh, ki imajo vse premer 268 mm in osrednje medaljone, ki prikazujejo enojne glave v profilu: mlado \xc5\xbeensko, prikrito matrono in glavo s \xc4\x8delado. Njihova identifikacija ostaja negotova._NEWLINE_Obstaja ustrezen par manj\xc5\xa1ih skodelic z robovi  (premer 168 mm): na plati\xc5\xa1\xc4\x8dih so prepleteno okra\xc5\xa1ene s perlicami, listnimi zavoji in majhnimi pticami in zajci, v osrednjem podstavku pa imajo rozete v reliefu. Glavna telesa teh majhnih posod imajo ne\xc5\xbeen notranji vzorec.\n_START_SECTION_\nSklede s podstavki\n_START_PARAGRAPH_\nDve podstavljeni jedi tvorita tudi par.  Prvotno so mislili, da so skodelice s \xc5\xa1irokimi, ravnimi podstavki, nekako podobne moderni vinski steklenici v obliki, vendar listnati vzorec na 'podstavkih' in razmeroma nedokon\xc4\x8dana notranjost 'skodelic' ka\xc5\xbeeta, da so jih uporabili drugje, kot majhne ravne posode (premera 115 mm) na steblu z osnovo v obliki sklede.Posode enake oblike so v zakladu iz Traprain Lawa, ki so ga na\xc5\xa1li leta 1919.\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdlice\n_START_PARAGRAPH_\nPreostali predmeti v Mildenhallskem zakladu so majhni kot jedilni pribor; pet okroglih zajemalk ali \xc5\xbelic in osem \xc5\xbelic z dolgimi ro\xc4\x8daji splo\xc5\xa1nega poznoromanskega tipa. Okrogle zajemalke imajo zoomorfne ro\xc4\x8daje v obliki delfinov. V zakladu iz Traprain Lawa je primerljiv kos, v Hoxne\xc5\xa1kem zakladu pa sta dva kompleta po deset tak\xc5\xa1nih zajemalk, \xc4\x8deprav ne z zoomorfnimi ro\xc4\x8daji.  Le \xc5\xa1tirje ro\xc4\x8daji so se ohranili, eden od njih je zlomljen in nepopoln. Ker so bili ro\xc4\x8daji in sklede spajkani v antiki in so se med pokopom lo\xc4\x8dili, ni gotovo, kateri ro\xc4\x8daj spada h katero posodo. V praksi se zdi bolj verjetno, da vsi prisotni ro\xc4\x8daji in sklede pripadajo skupaj, zato je bila skupina rekonstruirana kot pet zajemalk._NEWLINE_8 zajemalk spada v tri skupine ali sklope. Tri imajo hru\xc5\xa1kaste \xc5\xbelice z listnatim okrasom v notranjosti. \xc5\xa0tevilke 29-31 so vse vpisane v \xc5\xbelici z edinimi izrecno kr\xc5\xa1\xc4\x8danskimi referencami v skupini, in sicer standardnim kr\xc5\xa1\xc4\x8danskim monogramom Chi-rho, ki ga obdajata \xc4\x8drki alfa in omega. Drugi dve \xc5\xbelici, \xc5\xa1t. 27 in 28, imajo napise na posodi z osebnimi imeni: PASCENTIAVIVAS in PAPITTEDOVIVAS. \xc4\x8ceprav napisi vivas (naj \xc5\xbeivi!) niso pretirani ali izklju\xc4\x8dno kr\xc5\xa1\xc4\x8danski, so v kr\xc5\xa1\xc4\x8danskih okoli\xc5\xa1\xc4\x8dinah precej pogosti, zato lahko te \xc5\xbelice nagovarjajo tudi na kr\xc5\xa1\xc4\x8dansko verovanje.\n_START_SECTION_\nNapisi\n_START_PARAGRAPH_\nPoleg treh dokon\xc4\x8dno kr\xc5\xa1\xc4\x8danskih simbolov in dveh po mo\xc5\xbenosti kr\xc5\xa1\xc4\x8danskih napisov na \xc5\xbelicah ter lastni\xc5\xa1ki grafitov Evterija na dveh majhnih pladnjih, nekaj Mildenhalloskih kosov, skupnih z mnogimi velikimi predmeti rimske srebrne posode iz drugih najdb, nosijo napise o te\xc5\xbei. Te so vpraskane na neopaznih mestih, kot so baze in jih je te\xc5\xbeko brati in razlagati, saj ne bele\xc5\xbeijo nujno te\xc5\xbee samega predmeta, ampak v\xc4\x8dasih niza, katerega del je ta predmet. \xc4\x8ceprav se je doma\xc4\x8de srebro uporabljalo za prikazovanje statusa, tako da je bila njegova umetni\xc5\xa1ka kakovost pomembna za lastnika, je bila dejanska vrednost plemenite kovine del njegovega bogastva in jo je bilo treba zapisati in zabele\xc5\xbeiti.\n_START_SECTION_\nPomen\n_START_PARAGRAPH_\nMildenhallski zaklad vsebuje kose, ki nedvomno sodijo na prvo mesto rimske umetnosti in obrtni\xc5\xa1tva v mednarodnem merilu odli\xc4\x8dnosti. \xc4\x8ceprav je bil najden v \xc4\x8dasu in na na\xc4\x8din, ki pu\xc5\xa1\xc4\x8da veliko neodgovorjenih vpra\xc5\xa1anj o razlogih in datumu njegove prikritosti, je celotno datiranje v 4. stoletje gotovo, dekoracije pa se je s svojimi tradicionalnimi poganskimi temami ravno dotaknil vpliv nove vere, kr\xc5\xa1\xc4\x8danstvo je v nekaterih manj\xc5\xa1ih delih zna\xc4\x8dilno za obdobje sprememb v rimskem cesarstvu. Ne moremo \xc5\xa1e re\xc4\x8di, kje so bili izdelani predmeti, kot je Velika posoda, vendar se zdi, da bi bilo mogo\xc4\x8de domnevati, da bi bilo nekje v sredozemski regiji._NEWLINE_Stopnja odkrivanja kovinskih ostankov vseh obdobij se v Veliki Britaniji pospe\xc5\xa1uje od sredine 20. stoletja zaradi kombinacije okoli\xc5\xa1\xc4\x8din, ki vklju\xc4\x8dujejo spreminjanje kmetijske prakse, porast odkrivanja kovin kot hobija in bolj\xc5\xa1e razumevanje arheologije v javnosti. Mildenhallska skupina je po vseh standardih izjemna, vendar se je leta 1946 zdela previsoke kakovosti, da bi bila britanska najdba."