b'\n_START_ARTICLE_\nPtolemaj V. Epifan\n_START_SECTION_\nSpopadi za regentstvo\n_START_PARAGRAPH_\nPtolemaj Epifan je bil \xc5\xa1e otrok, ko mu je umrl o\xc4\x8de Ptolemaj Filopator. Po njegovi smrti sta se njegova ljubljenca Agatokel in Sosibij ustra\xc5\xa1ila, da bo regentstvo dobila Epifanova mati Arsinoja, zato sta jo ubila  \xc5\xa1e preden je izvedela za smrt svojega mo\xc5\xbea, s \xc4\x8dimer sta si zagotovila regentstvo. Leta 202 pr. n. \xc5\xa1t. se je general Tlepolem, poveljnik v Peluziju, postavil na \xc4\x8delo upora proti uzurpatorjema. Ko je bil Everget v Tlepolemovih rokah, ga je general prepri\xc4\x8dal, naj da materina morilca usmrtiti. Otrok je, predvsem zaradi strahu, v to privolil in Agatokla je skupaj z nekaterimi njegovimi prista\xc5\xa1i ubila aleksandrijska drhal.\n_START_SECTION_\nVojna s Selevkidi in Makedonijo\n_START_PARAGRAPH_\nAntioh III. Veliki in Filip V. Makedonski sta se dogovorila, da si bosta razdelila ptolemajske prekomorske posesti. Filip je zasedel ve\xc4\x8d otokov in pomembnih mest v Kariji in Trakiji, Antioh pa je po bitki pri Paniju leta 198 pr. n. \xc5\xa1t. zasedel Kelesirijo, vklju\xc4\x8dno z Judejo, in jo priklju\xc4\x8dil k Selevkidskemu cesarstvu._NEWLINE_Antioh je nato z Egiptom sklenil mir in leta 193-192 pr. n. \xc5\xa1t. z Epifanom poro\xc4\x8dil svojo h\xc4\x8derko Kleopatro I. Ko je med Antiohom in Rimom izbruhnila vojna, se je Epifan kljub temu postavil na rimsko stran._NEWLINE_Epifan je postal polnoleten  leta 197 ali 196 pr. n. \xc5\xa1t. z obredom, imenovanim anakleterija. Dogodek je opisan v Polibijevih Zgodbah. Polibij pi\xc5\xa1e, da so Evergetovi dvorjani \xc2\xbbmislili, da se bo zdaj, ko je vladar postal neodvisen, kraljestvo do neke mere okrepilo in dobilo nov zagon\xc2\xab. Epifan je bil strasten \xc5\xa1portnik, odli\xc4\x8den predvsem v atletiki in lovu.\n_START_SECTION_\nUpor v Egiptu\n_START_PARAGRAPH_\nVelika krutost in izdajstvo v zatiranju doma\xc4\x8dega upora in nekaj drugih dejanj ka\xc5\xbeejo, da je bil Epifan velik tiran. Leta 197 pr. n. \xc5\xa1t. je  Likopol zasedla vojska secesionisti\xc4\x8dnega faraon Gornjega Egipta Ankmakisa, vendar je bila prisiljena umakniti se v Tebe. Vojna med Gornjim in Spodnjim Egiptom se je kon\xc4\x8dala \xc5\xa1ele leta 185 pr. n. \xc5\xa1t., ko je Ankmakisa premagal in aretiral general Ptolemajev Konan. Po zmagi je bil Gornji Egipt priklju\xc4\x8den k Ptolemajskemu kraljestvu. _NEWLINE_Leta 183 ali 184 pr. n. \xc5\xa1t. so se uporniki v Spodnjem Egiptu vdali, ko jim je Efipan osebno obljubil spravo.  Po vdaji se je izkazal za izdajalskega in ma\xc5\xa1\xc4\x8devalnega vladarja in je dal upornike na krut na\xc4\x8din usmrtiti._NEWLINE_Epifan je z Memfi\xc5\xa1ki odlokom, objavljenim v treh jezikih na Kamnu iz Rosette in drugih stelah, svoj prihod na oblast razglasil za bo\xc5\xbeanskega  in nagradil duhov\xc5\xa1\xc4\x8dino za njeno podporo.\n_START_SECTION_\nZapu\xc5\xa1\xc4\x8dina\n_START_PARAGRAPH_\nVladavino Ptolemaja V. je zaznamovalo trgovanje tudi z bolj oddaljenimi dr\xc5\xbeavami. Arheolog Mattingly je med izkopavanji v 1930. letih v trdnjavi Port Dunfort v sodobni Somaliji odkril veliko ptolemajskih kovancev. Med njimi je bilo 17 bakrenik kovancev od Ptolemaja III. do Ptolemaja V. in nekaj starorimskih in mamelu\xc5\xa1kih kovancev.'