b'\n_START_ARTICLE_\nJani Golob\n_START_SECTION_\nKariera\n_START_PARAGRAPH_\nNa Akademiji za glasbo v Ljubljani je v razredih prof. Karla Rupla in Alija Dermelja \xc5\xa1tudiral violino ter leta 1971 diplomiral. Po kon\xc4\x8danem slu\xc5\xbeenju voja\xc5\xa1kega roka se je leta 1972 zaposlil kot violinist v Simfoni\xc4\x8dnem orkestru RTV Slovenija. Kompozicijo je na ljubljanski Akademiji za glasbo vpisal \xc5\xbee leta 1969, v razredu Uro\xc5\xa1a Kreka pa je diplomiral leta 1977. V okviru kompozicije je sprva deloval prete\xc5\xbeno kot aran\xc5\xbeer, kasneje je za\xc4\x8del skladati tudi avtorsko glasbo. Kot mladeni\xc4\x8d je bil \xc4\x8dlan skupine \xc2\xbbDelial\xc2\xab, pri kateri je igral bas kitaro. Leta 1987 se je zaposlil kot urednik Uredni\xc5\xa1tva za resno glasbo in balet na TV Slovenija, ves \xc4\x8das pa ga je vodila izjemno plodovita skladateljska dejavnost. Od leta 1992 je \xc4\x8dlan Evropske akademije znanosti in umetnosti._NEWLINE_S pedago\xc5\xa1ko dejavnostjo se je za\xc4\x8del ukvarjati v \xc5\xa1tudijskem letu 1990/91, ko je kot docent predaval na Pedago\xc5\xa1ki fakulteti v Mariboru. Od leta 1993 deluje ljubljanski Akademiji za glasbo, kjer je sprva pou\xc4\x8deval elektroakustiko na oddelku za glasbeno pedagogiko. Hkrati je med letoma 1994 in 2002 pou\xc4\x8deval na ljubljanski AGRFT, kot nosilec predmeta oblikovanje zvoka za re\xc5\xbeiserje in dramaturge. Od \xc5\xa1tudijskega leta 1998/99 dalje je redno zaposlen na Akademiji za glasbo, kjer je od leta 2001 predstojnik oddelka za kompozicijo in glasbeno teorijo, od leta 2007 ima akademski naziv redni profesor. Golob je bil mentor nekaterim vidnej\xc5\xa1im glasbenim ustvarjalcem mlaj\xc5\xa1e generacije, kot so Damjan Pobega, Toma\xc5\xbe Pirnat, Gregor Stermecki, Ne\xc5\xbea Buh (Neisha), Nejc Be\xc4\x8dan, \xc5\xbdiga Stani\xc4\x8d. V \xc5\xa1tudijskem letu 2004/05 je deloval tudi kot gostujo\xc4\x8di profesor na Akademiji za glasbo v Zagrebu._NEWLINE_Kompozicije Janija Goloba izvajajo domala vsi najpomembnej\xc5\xa1i slovenski ansambli oz. posamezni poustvarjalci, pa tudi pomembni evropski glasbeniki: Orkester Slovenske filharmonije, Simfoni\xc4\x8dni orkester RTV Slovenija, ljubljanska Opera, Camerata Labacensis, Komorni orkester Slovenske filharmonije, \xc5\xa0tatna filharmonija Ko\xc5\xa1ice, Orkester Slovenske vojske, Orkester slovenske policije, Big Band RTV Slovenija, Komorni ansambel solistov DSS (KOS), Berlinski simfoniki - ter njihovi dirigenti Anton Kolar, Samo Hubad, Uro\xc5\xa1 Lajovic, Anton Nanut, Carl Davis, Walter Proost, David de Villiers, En Shao, George Pehlivanian, idr. Solisti\xc4\x8dne parte njegovih skladb so krstno izvedli Irena Grafenauer, Aci Bertoncelj, Primo\xc5\xbe Nov\xc5\xa1ak, Matej Zupan, Alojz Zupan, Stanko Arnold, Jo\xc5\xbee Falout, Bo\xc5\xa1tjan Lipov\xc5\xa1ek, Hinko Haas, Anja Bukovec, Oksana Pe\xc4\x8deny, kvartet Tartini, Juvavum Brass, ansambel MD7 in drugi. _NEWLINE_Jani Golob je kot kulturni delavec opravljal \xc5\xa1tevilne funkcije v javnih zavodih in stanovskih glasbenih dru\xc5\xa1tvih. Bil je podpredsednik Glasbene mladine Slovenije, \xc4\x8dlan komisije za vpis v razvid samostojnih umetnikov v kulturi pri Ministrstvu za kulturo RS, predstavnik RTV Slovenije v delovni skupini EBU za glasbo (1992-1998), \xc4\x8dlan mednarodnih \xc5\xbeirij na evropskih festivalih, \xc4\x8dlan ekspertne skupine za glasbo pri MOL, \xc4\x8dlan senata Akademije za glasbo ter senata Univerze v Ljubljani (od 2001 dalje), \xc4\x8dlan sveta za visoko \xc5\xa1olstvo pri Ministrstvu za \xc5\xa1olstvo in \xc5\xa1port, soustanovitelj in predsednik upravnega odbora Slovenskega glasbeno-informacijskega centra SIGIC (od 2004 dalje). Med letoma 2002 in 2006 je bil predsednik Dru\xc5\xa1tva slovenskih skladateljev. _NEWLINE_Njegov sin je slovenski skladatelj Rok Golob.\n_START_SECTION_\nNagrade in priznanja\n_START_PARAGRAPH_\nJe prejemnik mnogih uglednih in presti\xc5\xbenih slovenskih in mednarodnih nagrad na podro\xc4\x8dju tako resne kot zabavne glasbe. Prva priznanja strokovnih javnosti je prejel v 2. polovici 70-ih let; leta 1975, 1976 ter 1980 je prejel zlato plaketo SOKOJa za najbolj\xc5\xa1i aran\xc5\xbema na prireditvi Slovenska popevka, leta 1977 srebrno plaketo mednarodne \xc5\xbeirije na Slovenski popevki, leta 1980 pa 2. in 3. nagrado strokovne \xc5\xbeirije na Slovenski popevki. Ob zaklju\xc4\x8dku \xc5\xa1tudija na Akademiji za glasbo je leta 1977 prejel Pre\xc5\xa1ernovo nagrado Univerze v Ljubjani za skladbo \xc2\xbbConcertino za veliki orkester\xc2\xab. Za skladbo \xc2\xbbSv. Sintilawdi\xc4\x8d\xc2\xab\xc2\xa0 je leta 1978 prejel 3. nagrado prireditve Grand Prix de musique Folklorique de Radio Bratislava. Kot avtor glasbe za oglasni film\xc4\x8dek \xc2\xbbGostje prihajajo\xc2\xab\xc2\xa0(iz akcije \xc2\xbbSlovenija, moja de\xc5\xbeela\xc2\xab) je leta 1987 na mednarodnem festivalu Prix National na 34\xc3\xa8me Festival du Film Publicitaire Cinema & Television Cannes v Cannesu prejel skupinsko nagrado, na festivalu turisti\xc4\x8dnega filma v Berlinu pa najvi\xc5\xa1jo nagrado. \xc5\xbdupan\xc4\x8di\xc4\x8devo nagrado je prejel leta 1983, za \xc2\xbb\xc5\xa0tiri slovenske ljudske pesmi za godala\xc2\xab. V 1980.-ih je prejel dve pomembni priznanji s podro\xc4\x8dja filmske umetnosti: zlato nagrado Metod Badjura na Tednu doma\xc4\x8dega filma (Celje, 1986), kjer je prejel skupinsko nagrado za nadaljevanko Primo\xc5\xbe Trubar CF Heretik, dve leti kasneje pa na isti prireditvi \xc5\xa1e priznanje Metod Badjura za glasbo v filmih \xc4\x8cisto pravi gusar in Poletje v \xc5\xa1koljki 2. Za slovenski kulturni prostor najpomembnej\xc5\xa1a je nagrada Pre\xc5\xa1ernovega sklada za \xc2\xbbKoncert za violino in orkester\xc2\xab, ki jo je prejel leta 2000. V letu 2012 je prejel Kozinovo nagrado.'