b'\n_START_ARTICLE_\nOktant (ozvezdje)\n_START_SECTION_\nZgodovina in mitologija\n_START_PARAGRAPH_\nOktant je eno od 14 ozvezdij, ki jih je med dvoletno ekspedicijo na Rtu dobrega upanja formuliral francoski astronom Nicolas-Louis de Lacaille. Prvotno se je imenoval "L\'Octans de Reflexion" - oktant, ki odseva. Bil je del njegovega kataloga ju\xc5\xbenega neba Coelum Australe Stelliferum, ki so ga objavili posmrtno leta 1763. V Evropi so ga poznali pod imenom Octans Hadleianus\xc2\xa0po angle\xc5\xa1kem matematiku Johnu Hadleyju, ki je leta 1730 izumil to napravo. Zaradi medlosti in poznega odkritja (zelo ju\xc5\xbena zemljepisna \xc5\xa1irina) ni z ozvezdjem povezan noben mit.\n_START_SECTION_\nZvezde\n_START_PARAGRAPH_\nOktant je zelo medlo ozvezdje; najsvetlej\xc5\xa1a zvezda je\xc2\xa0\xce\xbd Oktanta, orjakinja spekta I, razred K1 III z magnitudo 3,73_NEWLINE_\xcf\x83 Oktanta je ju\xc5\xbena polarna zvezda z magnitudo 5,4. Od pravega ju\xc5\xbenega nebesnega pola je oddaljena samo 1 stopinjo. Zaradi medlosti ni zelo prakti\xc4\x8dna za navigacijo. Navigatorji si lahko za dolo\xc4\x8danje ju\xc5\xbenega pola na sre\xc4\x8do pomagajo z drugimi metodami, npr. ozvezdjem Ju\xc5\xbeni kri\xc5\xbe, ki ka\xc5\xbee proti ju\xc5\xbenem nebesnem polu, \xc4\x8de pove\xc4\x8demo \xc4\x8drto med Gamo in Alfo Ju\xc5\xbeega kri\xc5\xbea. Druga metoda vklju\xc4\x8duje asterizem iz Sigme, Hija, Taua in Ipsilona Oktanta, ki izri\xc5\xa1ejo zna\xc4\x8dilen trapez._NEWLINE_Poleg Zempljinega vsebuje Oktant tudi ju\xc5\xbeno polarno zvezdo Saturna, ki je Delta Oktanta (magnituda 4,3).'