b'\n_START_ARTICLE_\nStavrakij\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nO\xc4\x8de Nikifor I. ga je \xc5\xbee decembra 803 kronal za svojega socesarja. Kronist Teofan Spovednik trdi, da je bil za ta polo\xc5\xbeaj popolnoma nesposoben in da je celo zakrivil posilstvo. Slednja trditev je morda posledica Teofanovega sovra\xc5\xa1tva do Nikiforja I.. 20. decembra 807 je mu je o\xc4\x8de na reviji nevest za \xc5\xbeeno izbral Atenko Teofano, sorodnico odstavljene cesarice Irene Atenske, in ga \xc5\xa1e isti dan poro\xc4\x8dil. Med o\xc4\x8detovim vladanjem je postal poveljnik elitne tagme hikanatov._NEWLINE_Leta 811 se je udele\xc5\xbeil o\xc4\x8detovega vojnega pohoda proti bolgarskemu kanu Krumu in komaj pre\xc5\xbeivel bitko pri Pliski, v kateri je bizantinska vojska do\xc5\xbeivela katastrofalen poraz, njegov o\xc4\x8de pa ubit. Zaradi rane na vratu je bil paraliziran, vendar mu je s pomo\xc4\x8djo cesarske garde uspelo pobegniti v Odrin.  Skupaj z njim so pobegnili tudi njegov svak, kuropalat Mihael I. Rangab, domestik \xc5\xa0tefan in magister Teoktist, ki so se ob njegovi bolni\xc5\xa1ki postelji dogovarjali o Nikiforjevem nasledstvu. Zaradi negotovih pogojev ga je \xc5\xa0tefan, ki je imel podporo vojske, na hitro razglasil za cesarja. Stavrakij je bil prvi bizantinski cesar, ki je bil kronan izven Konstantinopla._NEWLINE_Teoktist je takrat pritiskal na Mihaela Rangaba, naj sam zasede cesarski prestol. Zaradi Stavrakijevih ran in Mihaelovega sorodstva z ubitim Nikiforjem I. je bil Teoktist prepri\xc4\x8dan, da bi se Mihael najbolje zoperstavil neposrednim  bolgarskim gro\xc5\xbenjam. Mihael je kljub nagovarjanju ostal zvest svaku Stavrakiju. Stavrakij si je medtem hotel zavarovati polo\xc5\xbeaj na prestolu, zato se je v Odrinu bledo predstavil ostankom bizantinske armade in celo kritiziral svojega pokojnega o\xc4\x8deta, kar je v armadi naletelo na odobravanje. Kmalu po predstavitvi so ga na nosilnici odnesli v Konstantinopel. _NEWLINE_Zaradi posledic te\xc5\xbeke rane, paralize nog in stalnih bole\xc4\x8din je kmalu postalo jasno, da Stavrakij ne bo mogel opravljati svojih vladarskih dol\xc5\xbenosti.  Ko se je stanje \xc5\xa1e poslab\xc5\xa1alo, se je dvor razcepil na stranko njegove \xc5\xbeene Teofane in njene sestre Prokopije, ki je upala, da se bo njegovo zdravstveno stanje izbolj\xc5\xa1alo, in stranko Mihaela Rangaba, ki je hotela Stavrakija zamenjati z njim samim. Ker Stavrakij ni imel otrok, ki bi ga lahko nasledili, je kmalu postalo jasno, da namerava za svojo naslednico imenovati \xc5\xbeeno Teofano. Pod \xc5\xbeeninim vplivom je za\xc4\x8del bojkotirati tako domestika \xc5\xa0tefana kot magistra Teoktista, Mihaela pa je 1. oktobra  811 posku\xc5\xa1al oslepiti. Njegovo namero je prepre\xc4\x8dil \xc5\xa0tefan. Poleg tega so se med prebivalci za\xc4\x8dele \xc5\xa1iriti govorice, da namerava razpustiti cesarstvo in ponovno ustanoviti republiko. Mihaelovi prista\xc5\xa1i, katerim so se priklju\xc4\x8dili tudi \xc5\xa0tefan in Teoktist ter konstantinopelski patriarh Nikifor I., ki je bil vznemirjen zaradi Stavrakijevega na\xc4\x8drta, da prestol prepusti \xc5\xbeeni Teofani, so 2. oktobra 811 Stavrakija prisilili, da odstopi. Po MIhaelovi razglasitvi za njegovega naslednika, je Stavrakij prejel sveto ma\xc5\xa1ni\xc5\xa1ko posve\xc4\x8denje. Preden so ga odnesli iz pala\xc4\x8de, so ga obiskali sestra Prokopija, svak Mihael in patriarh, ki so svoje dejanje opravi\xc4\x8devali s Stavrakijevim slabim zdravstvenim stanjem, kar jim je Stavrakij z grenkobo o\xc4\x8dital, predvsem patriarhu Mihaelu._NEWLINE_Zatem se je umaknil v samostan, kjer je zaradi  starih ran 11. januarja 812 umrl. Nasledil ga je Mihael Rangab kot cesar Mihael I..'