b'\n_START_ARTICLE_\nJanez Poto\xc4\x8dnik (slikar)\n_START_SECTION_\nRodbinske vezi\n_START_PARAGRAPH_\nJanez Poto\xc4\x8dnik (tudi Pototschnig, Potozhnig) rojen 15. jun. 1749 v Kropi v hi\xc5\xa1i \xc5\xa1t. 32 (danes 140) kot prvi sin Gregorja Poto\xc4\x8dnika in njegove druge \xc5\xbeene Marijane r. Toman iz Kamne Gorice. O\xc4\x8de Gregor, lastnik hi\xc5\xa1e v Kropi \xc5\xa1t. 32, je 1758 prevzel fu\xc5\xbeinarske dele\xc5\xbee od Mateja Lipica in bil kasneje rudarski podsodnik. Tretji sin G. Poto\xc4\x8dnika je bil Jo\xc5\xbeef Poto\xc4\x8dnik (1753-1808), doktor prava, od 1785 do 1787 ljubljanski \xc5\xbeupan.\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nPo Erbergovem poro\xc4\x8dilu (1836) je bil Janez gluhonem, vendar se zdi, da ne gre za popolno gluhonemost: nau\xc4\x8dil se je doma gladko pisati. Pri kom in kje se je u\xc4\x8dil risati in slikati, ni znano. Domneva se, da se je izu\xc4\x8dil na dunajski akademiji ali da se je u\xc4\x8dil v dunajski gluhonemnici in kasneje \xc5\xa1olal \xc5\xa1e v Ljubljani pri Metzingerju. Edina opora za sklepanje o Poto\xc4\x8dnikovi umetni\xc5\xa1ki izobrazbi je 37 njegovih risb v Narodni galeriji. Med njimi je ena (v zbirki pod \xc5\xa1t. 34) ozna\xc4\x8dena z letnico 1776. Ko je izdelaval te risbe, star okoli 27 let, ni bil diletant ali samouk, marve\xc4\x8d \xc5\xbee \xc5\xa1olan slikar. Vendar risbe pri\xc4\x8dajo, da je bila njegova umetni\xc5\xa1ka vzgoja precej primitivna, nekaka doma\xc4\x8da \xc5\xa1ola: anti\xc4\x8dne kipe (v zbirki pod \xc5\xa1t. 1\xe2\x80\x9312) je risal po reprodukcijah, najbr\xc5\xbe bakrotiskih; ko se je vadil v spoznavanju \xc4\x8dlove\xc5\xa1kega telesa, si moral \xc4\x8desto pomagati s tujimi risbami (v zbirki pod \xc5\xa1t. 13\xe2\x80\x9322), le v\xc4\x8dasih je imel original (model) pred seboj (v zbirki pod \xc5\xa1t. 23\xe2\x80\x9337). Hkrati pa je razvidno, da to \xc5\xa1olanje ni bilo samou\xc5\xa1tvo, zakaj vzorci so dobro, nekako metodi\xc4\x8dno izbrani in ka\xc5\xbeejo zanesljivo smer umetni\xc5\xa1ke vzgoje, ki bi si je samouk ne mogel dati. Tu je morala pomagati umetni\xc5\xa1ka osebnost, ki je mladeni\xc4\x8du tudi priskrbela mo\xc5\xbenost, da je risal akte po modelu. Iz tega se sme sklepati, da je Poto\xc4\x8dnik delal v neki umetni\xc5\xa1ki delavnici, v kateri, se \xc5\xa1e ne da z gotovostjo trditi. Med risbami je tudi risba za portret barona M. Zoisa (o\xc4\x8de \xc5\xbd. Zoisa), neposredna priprava za oljnato sliko. Pomankanje umetni\xc5\xa1ke vzgoje, povzro\xc4\x8dene zaradi njegove telesne hibe, je poglavitni vzrok, da se ni mogel razviti v celega mojstra. Delal je do visoke starosti. \xc5\xa0tevilo njegovih slik, zlasti cerkvenih, je veliko. Med portreti je tudi slika njegovega brata Jo\xc5\xbeefa._NEWLINE_Kot cerkveni slikar (freske in oljne slike) je Poto\xc4\x8dnik naslednik ljubljanskih baro\xc4\x8dnih mojstrov, po katerih posnema kompozicije in kretnje; v zgodnjih delih se vidi ta zveza tudi v koloritu; kasneje preide v enostavnej\xc5\xa1i kolorit pod vplivom sodobnega klasicisti\xc4\x8dnega slikarstva. Z L. Layerjem in Herrleinom je Poto\xc4\x8dnik glavni mojster prehoda od baroka v 19. stol. Umetni\xc5\xa1ko je kot cerkven slikar malo pomemben. Njegova vrednost je predvsem v portretnem slikarstvu (olje; pastel); Poto\xc4\x8dnik je prvi predstavnik na\xc5\xa1ega me\xc5\xa1\xc4\x8danskega portreta._NEWLINE_Kot re\xc4\x8deno ga je pri \xc5\xa1e ve\xc4\x8dji umetni\xc5\xa1ki ustvarjalnosti ovirala gluhonemost. V zreli dobi umetni\xc5\xa1kega ustvarjanja je pre\xc5\xa1el iz baro\xc4\x8dnega slikarstva v klasi\xc4\x8disti\xc4\x8dno slikarstvo. Poslikal je ve\xc4\x8d cerkva na slovenskem, med drugimi tudi cerkev sv. Ane v Tunjicah pri Kamniku, cerkev sv. Ahaca nad Kali\xc5\xa1\xc4\x8dem in druge._NEWLINE_Poto\xc4\x8dnik velja tudi kot za\xc4\x8detnik na\xc5\xa1ega me\xc5\xa1\xc4\x8danskega portretizma.'