b'\n_START_ARTICLE_\nFrancoska prva republika\n_START_SECTION_\nNarodni zbor\n_START_PARAGRAPH_\nNarodni zbor, ustanovljen 20. septembra 1792, je bil predstavni\xc5\xa1tvo \xc5\xa1ir\xc5\xa1ih mno\xc5\xbeic ljudi, v katerem so imeli ve\xc4\x8dino \xc5\xbeirondisti. Pod njihovim pritiskom je zbor razglasil smrtno obsodbo za francoskega kralja Ludvika XVI., ki je bil usmr\xc4\x8den 21. januarja 1793. Po za\xc4\x8detnih voja\xc5\xa1kih neuspehih na boji\xc5\xa1\xc4\x8dih v Belgiji in ob Renu ter vstajah v notranjosti de\xc5\xbeele je bilo ustanovljeno revolucionarno sodi\xc5\xa1\xc4\x8de, kasneje \xc5\xa1e Odbor javne varnosti. S Pari\xc5\xa1ko komuno so 2. junija na oblast pri\xc5\xa1li jakobinci, z njimi pa kljub novi ustavi, s katero je bila dana pravica do svobode govora, tiska, enakosti dr\xc5\xbeavljanov, diktatura. Vrstile so se vstaje v prete\xc5\xbeni meri \xc5\xbeirondistov, katerih vrhunec je bila usmrtitev vodje levega krila jakobincev Robespierra 28. julija 1794 (10. thermidor leta III po francoskem koledarju). Po nemirih in koncu vojne s Prvo koalicijo 6. aprila 1795 je bila sprejeta nova ustava (22. avgust), s katero je izvr\xc5\xa1no oblast od Narodnega zbora prevzel 5-\xc4\x8dlanski Direktorij.\n_START_SECTION_\nDirektorij\n_START_PARAGRAPH_\nRe\xc5\xbeim Direktorija je nastopil 28. oktobra po vstaji rojalistov, ki jo je v Parizu 4. oktobra zadu\xc5\xa1il general Napoleon Bonaparte. Vojna proti evropskim monarhijam se je nadaljevala z zavzetjem Nizozemske in ustanovitvijo vazalne Batavske republike. V severni Italiji je Napoleon kot novi poveljnik francoske vojske po za\xc4\x8detnih zmagah v bitkah proti Avstriji in Sardiniji ustanovil ve\xc4\x8d sestrskih republik. Po kasnej\xc5\xa1ih porazih proti Drugi koaliciji se je vrnil v Pariz, kjer je 9. novembra 1799 izvedel voja\xc5\xa1ki udar, razpustil Direktorij, sebe pa razglasil za prvega konzula.\n_START_SECTION_\nKonzulat\n_START_PARAGRAPH_\nSledili so mirovni sporazumi s \xc4\x8dlanicami Druge koalicije. Tako je Rusija izstopila iz zveze \xc5\xbee decembra 1799, Avstrija je 9. februarja 1801 podpisala mirovni sporazum v Lun\xc3\xa9villu, s katerim so Franciji bili potrjeni dose\xc5\xbeki iz Campoformijskega miru, Angle\xc5\xbei pa so sprejeli mir v Amiensu 27. marca 1802. Decembra istega leta se je Napoleon s plebiscitom izbral za do\xc5\xbeivljenjskega konzula, 18. maja 1804 pa z ukinitvijo Francoske prve republike in razglasitvijo Francoskega cesarstva bil kot Napoleon I. postavljen za francoskega cesarja.'