b'\n_START_ARTICLE_\nJakob \xc5\xbdnidar\xc5\xa1i\xc4\x8d\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xbdnidar\xc5\xa1i\xc4\x8d je po kon\xc4\x8dani gimnaziji v Ljubljani \xc5\xa1tudiral fiziko in matematiko na Dunaju. Kot gimnazijski profesor je u\xc4\x8dil v raznih krajih monarhije. Ko je opravil dopolnilna izpita iz fizike za vi\xc5\xa1je gimnazije (Dunaj, 1881) in srbohrva\xc5\xa1\xc4\x8dine kot u\xc4\x8dnega jezika (Gradec, 1882), je postal 1882 profesor na Veliki gimnaziji Sarajevu in tu s prekinitvami zaradi bolezni u\xc4\x8dil do smrti. Bil je velik rodoljub, temeljit v svoji stroki in nadvse strog pedagog. Po 1896 je za\xc4\x8del \xc5\xbeiv\xc4\x8dno bolehati, izgubljati vero vase in v usodo slovanskih narodov nasploh. Ob slovensko-hrva\xc5\xa1kem obisku Prage 1885 ob tiso\xc4\x8dletnici Metodove smrti je imel v pra\xc5\xa1ki mestni hi\xc5\xa1i panslavisti\xc4\x8dni nagovor na Jugoslovane in \xc4\x8cehe, katerega so avstrijske oblasti ocenile kot \xc5\xa1kandal in mu kasneje v Sarajevu povzro\xc4\x8dile nev\xc5\xa1e\xc4\x8dnosti._NEWLINE_\xc5\xbdnidar\xc5\xa1i\xc4\x8d je \xc5\xbee kot \xc5\xa1tudent in \xc5\xa1e tudi pozneje objavljal \xc4\x8dlanke v SN. Posku\xc5\xa1al se je v poeziji, a objavil le dve pesmi (Slavjanski almanah 1879, Ljubljanski zvon, 1882), za SN (1879\xe2\x80\x9380, 1896) je napisal ve\xc4\x8d leposlovnih in memoarskih podlistkov. Iz svoje stroke je napisal knjigo Oko in vid (1880).'