b'\n_START_ARTICLE_\nGrad \xc4\x8cu\xc5\xa1perk\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nGrad \xc4\x8cu\xc5\xa1perk  so okoli leta 1160 pozidali oglejski patriarhi, ki so ga dali v fevd svobodnim gospodom Auerspergom. Grad je v virih omenjen \xc5\xa1ele leta 1248, ko je po smrti Konrada Turja\xc5\xa1kega, zadnjega prestavnika iz svobodnega rodu Turja\xc5\xa1kih pre\xc5\xa1el v roke grofov Ortenbur\xc5\xa1kih oziroma je  tega leta grad in gospo\xc5\xa1\xc4\x8dino dedoval njegov tast, grof Herman II. Ortenbur\xc5\xa1ki._NEWLINE_Po letu 1418 je grad \xc4\x8cu\xc5\xa1perk z gospostvom z dedovanjem ortenbur\xc5\xa1ke dedi\xc5\xa1\xc4\x8dine pripadel v last Celjskih grofov, ki so ga imeli v lasti do leta 1456, ko je rod izumrl.  Leta 1433  so se Celjani in avstrijski vojvode Habsbur\xc5\xbeani sprli zaradi meja. Te so \xc5\xa1le prav mimo \xc4\x8cu\xc5\xa1perka. Spor je bil razre\xc5\xa1en v poravnalni listini, napisani tega leta. Po letu 1456 grad preide v de\xc5\xbeelnokne\xc5\xbejo last._NEWLINE_Grad in gospostvo so upravljali ortenbur\xc5\xa1ki vazali oz. ministeriali in kasneje kastelani, nato pa celjski. Zadnji celjski kastelan je bil Bolte\xc5\xbear Liechtenberger, ki ga je po celjskih dobil v najem od de\xc5\xbeelnega kneza. Po njegovi smrti leta 1460 je grad dobil v dedni najem Ludvik Kozja\xc5\xa1ki. Za Kozjaki so bili de\xc5\xbeelnokne\xc5\xbeji fevdniki vitezi \xc4\x8cu\xc5\xa1per\xc5\xa1ki. Jurij \xc4\x8cu\xc5\xa1per\xc5\xa1ki je bil leta 1555 poveljnik strelcev v hrva\xc5\xa1ki krajini in 1558 kapitan trdnjave Biha\xc4\x87. Gospodje \xc4\x8cu\xc5\xa1per\xc5\xa1ki so izumrli v drugi polovici 16. stoletja, nato pa je \xc5\xa1la gospo\xc5\xa1\xc4\x8dina iz rok v roke. Grad  so  leta 1515 deloma opusto\xc5\xa1ili uporni kmetje, a so ga dvajset let kasneje obnovili in utrdili zaradi tur\xc5\xa1ke nevarnosti. Leta 1573 so \xc4\x8cu\xc5\xa1perk ponovno razdejali kme\xc4\x8dki uporniki._NEWLINE_Fran Jakli\xc4\x8d v zgodovinski povesti  \xc2\xbbLjudska osveta\xc2\xab\xc2\xa0dogajanje postavi v \xc4\x8das kme\xc4\x8dkega upora leta 1515, ko podlo\xc5\xbeniki obra\xc4\x8dunajo z gradom in gra\xc5\xa1\xc4\x8dakom Henrikom na gradu \xc4\x8cu\xc5\xa1perk, ki se je hotel pozabavati z lepo va\xc5\xa1\xc4\x8danko Alen\xc4\x8dico Rmanovo._NEWLINE_Ob koncu 16. stoletja je \xc4\x8cu\xc5\xa1perk ponovno pri\xc5\xa1el v roke Turja\xc5\xa1kih, ko je bil \xc5\xbee pred 1608 njegov zastavni gospod Herbard Turja\xc5\xa1ki, nato njegov ne\xc4\x8dak Volf Engelbert Turja\xc5\xa1ki. V 17. stoletju so fevdalci izgubljali na voja\xc5\xa1kem podro\xc4\x8dju, zato so se gradovi za\xc4\x8deli seliti na dostopnej\xc5\xa1e kraje. Turja\xc4\x8dani so grad na starem mestu opustili in sezidali novega v \xc4\x8cu\xc5\xa1perku._NEWLINE_Volf Engelbert pl. Turja\xc5\xa1ki je gospostvo leta 1652 prodal Bernardinu grofu Barbu, ki ga leta 1677 nasledi sin Ernest Gotlib grof Barbo (umrl leta 1684), ki pa je bil poro\xc4\x8den s Turja\xc4\x8danko.  Ta vdova Turja\xc4\x8danka, znova poro\xc4\x8dena baronica Wernek, je gospostvo leta 1691  prodala svojemu bratu Janezu Herbardu grofu Turja\xc5\xa1kemu, ki je v Ljubljani opravljal funkcijo kranjskega de\xc5\xbeelnega upravitelja. Tako so to posest spet dobili Turja\xc4\x8dani. Leta 1701 umrlega grofa Janeza Herbarda je 1712 nasledi njegov drugorojeni sin Andrej Dizma grof Turja\xc5\xa1ki kot lastnik, po katerem je gospostvo 1727 dedoval  mlaj\xc5\xa1i sin Karel grof Turja\xc5\xa1ki, ki je tu osnoval svojo vejo, ki pa se je ohranila le eno generacijo. Od Turja\xc5\xa1kih je posest  leta  1798, po Karlovi smrti, na dra\xc5\xbebi kupil Ludvik pl. Lazarini, \xc4\x8digar rod izvira iz gradu Gotnik v \xc5\xbeupniji Podgradje pri Ilirski Bistrici. Baroni Lazarini so v svoje ime dodali \xc5\xa1e \xc4\x8cu\xc5\xa1per\xc5\xa1ki \xc2\xbbzu Zobelsberg\xc2\xab. S to rodbino se je pozneje povezal skoraj izumrli rod Blagajev iz Bo\xc5\xa1tanja (nem\xc5\xa1ko Weissenstein). Tudi ta grad v \xc4\x8cu\xc5\xa1perku je bil poru\xc5\xa1en, ko so ga 18. decembra leta 1943 po\xc5\xbegali slovenski partizani.'