b'\n_START_ARTICLE_\nGimnazija Be\xc5\xbeigrad\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nZa\xc4\x8detek \xc5\xa1ole pogosto napa\xc4\x8dno postavljajo v 1852, ko je bila otvorjena trirazredna dr\xc5\xbeavna realka. Ta je res imela velik vpliv na razvoj \xc5\xa1ole, saj ji je nudila prostore in tudi za\xc4\x8detek leta 1907 nekako izvira iz nje. Usoda teh dveh \xc5\xa1ol pa je skupna \xc5\xa1ele po letu 1959, ko je I. gimnazija s profesorji in dijaki pri\xc5\xa1la v skupno stavbo.\n_START_SECTION_\nNem\xc5\xa1ka gimnazija\n_START_PARAGRAPH_\nZa profesorje nove gimnazije so bili nastavljeni dotedanji profesorji I. gimnazije: \xc5\xa1olski svetnik Alfonz Paulin, Franc Riedl, Rudolf Rothgang, prvi ravnatelj pa je bil Aleksander Pucsko. Prevladujejo nem\xc5\xa1ki profesorji, kar je zaradi namena ustanovitve \xc5\xa1ole tudi razumljivo. Slovenci po narodnosti ali govore\xc4\x8dem jeziku so le Alfonz Paulin, znani botanik, ki zaradi bolezni pred upokojitvijo leta 1909 sploh ni nastopil slu\xc5\xbebe, in pomo\xc5\xbeni u\xc4\x8ditelj verouka kanonik Andrej Karlin, ki je u\xc4\x8dil le leta 1908. Istega leta je bil z realke preme\xc5\xa1\xc4\x8den na novo \xc5\xa1olo Josip Jer\xc5\xa1e, ki je bil edini Slovenec na \xc5\xa1oli do razpada Avstro-Ogrske._NEWLINE_Po dana\xc5\xa1njem pojmovanju je bila takratna gimnazija klasi\xc4\x8dna, z latin\xc5\xa1\xc4\x8dino od prvega in gr\xc5\xa1\xc4\x8dino od tretjega razreda naprej. Sloven\xc5\xa1\xc4\x8dino so pou\xc4\x8devali le kot neobvezni (danes izbirni ali fakultativni) predmet v \xc5\xa1tirih te\xc4\x8dajih za dijake, ki niso bili Slovenci._NEWLINE_V prvem \xc5\xa1olskem letu 1908/09 je imela gimnazija 5 razredov z eno paralelko v prvem. Redni u\xc4\x8denci so bili mo\xc5\xa1ki, \xc5\xbeenske pa le privatistke. Nem\xc5\xa1ka manj\xc5\xa1ina, za katero je bila \xc5\xa1ola ustanovljena, je bila privilegirana in \xc5\xa1tevilo u\xc4\x8dencev v razredih je bilo idealno nizko, ne tako, kot je danes. Ob koncu prvega leta je imel najve\xc4\x8d u\xc4\x8dencev drugi razred (23), najmanj pa peti (17). Vsega je bilo 115 u\xc4\x8dencev in 10 u\xc4\x8denk (100 u\xc4\x8dencev in 10 u\xc4\x8denk Nemcev, 9 Slovencev, 2 Italijana, 2 \xc4\x8ceha, 1 Hrvat in 1 Mad\xc5\xbear). \xc5\xa0ola je bila dobro opremljena, imela je za tisti \xc4\x8das kvalitetna u\xc4\x8dila, profesorji niso bili preobremenjeni z urami, finan\xc4\x8dno stanje pa je bilo zaradi socialne strukture u\xc4\x8dencev in mecenstva nem\xc5\xa1kih ustanov in posameznikov ugodno. Gimnazija je bila domena ljubljanske in kranjske nem\xc5\xa1ke bur\xc5\xbeoazije in birokracije; v imeniku u\xc4\x8dencev izstopajo imena baron Schwartz von Karsten (de\xc5\xbeelni predsednik), vitez Kaltnegger (predsednik de\xc5\xbeelnega \xc5\xa1olskega sveta), vitez Laschan, grof Kuenigl, prof. Auersperg, Bamberg, Kosler, Samassa, Pammer, Luckmann, Roeger in drugi. U\xc4\x8denci so imeli pred drugimi ljubljanskimi srednje\xc5\xa1olci tudi to prednost, da se niso mu\xc4\x8dili s tujim (nem\xc5\xa1kim) jezikom._NEWLINE_15. februarja 1908 se je predhodnica na\xc5\xa1e \xc5\xa1ole preselila v Waldherrjevo hi\xc5\xa1o v Beethovnovi ulici \xc5\xa1t. 7, od koder sta se leta 1907 izselili II. dr\xc5\xbeavna gimnazija in \xc5\xa1tudijska knji\xc5\xbenica v novo poslopje na Poljanski cesti. Na Beethovnovi 7 je bila \xc5\xa1ola do za\xc4\x8detka svetovne vojne, ko je hi\xc5\xa1o zasedla vojska, in v \xc5\xa1olskem letu 1914/15 je gostovala v prostorih Kazine na Kongresnem trgu._NEWLINE_Kljub selitvam je bil profesorski zbor precej stalen, \xc5\xa1tevilo se je gibalo med 10 in 13. Med njimi so nekateri odli\xc4\x8dni strokovnjaki, na primer zgodovinar Oton Janker in znani kartograf in geograf Rudolf Rothgang. Profesorji so svoje znanstvene razprave objavljali v letnih poro\xc4\x8dilih, katerih izdajanje je v tretjem letu vojne prenehalo._NEWLINE_\xc5\xa0tevilo u\xc4\x8dencev je z leti nara\xc5\xa1\xc4\x8dalo in vi\xc5\xa1ek doseglo v \xc5\xa1olskem letu 1913/14, ko je bilo 164 u\xc4\x8dencev in 25 privatistk. V \xc5\xa1olskem letu 1910/11 so bili le \xc5\xa1e \xc5\xa1tirje slovenski u\xc4\x8denci, 1911/12 dva, do vojne pa nato le \xc5\xa1e po eden. So pa slovenska imena (\xc4\x8cerne, Hribov\xc5\xa1ek, Potisek, Cigoj, Klemen\xc4\x8di\xc4\x8d, Ho\xc4\x8devar) tudi med tistimi, ki so opredeljeni za Nemce. Za\xc4\x8detek vojne z Italijo pa je prignal begunce iz Trsta, Pule in Gorice in konec \xc5\xa1olskega leta 1915/16 je s privatistkami vred na \xc5\xa1oli \xc5\xbee 27 Slovencev, 5 Hrvatov in 16 Italijanov, vseh ne-Nemcev pa \xc5\xbee skoraj 30\xc2\xa0%. Leta 1916 je bil ravnatelj Pucsko na lastno \xc5\xbeeljo upokojen in za novega ravnatelja je bil sprva za\xc4\x8dasno, \xc4\x8dez dve leti pa stalno, imenovan Lorenz Treffer. Za njim je bil kratek \xc4\x8das ravnatelj \xc5\xa1e Oton Janker.\n_START_SECTION_\nRealna gimnazija\n_START_PARAGRAPH_\nOktobra 1918 je bila nem\xc5\xa1ka gimnazija skupaj z drugimi ljubljanskimi \xc5\xa1olami zaradi epidemije \xc2\xbb\xc5\xa1panske\xc2\xab\xc2\xa0gripe zaprta. U\xc4\x8denci so se kmalu spet zbrali, njihovih pove\xc4\x8dini nem\xc5\xa1kih profesorjev pa ni bilo nazaj. Narodna vlada SHS v Ljubljani je 3. januarja 1919 izdala odlok, s katerim so nem\xc5\xa1ke profesorje tudi uradno odpustili. Za\xc4\x8dasni ravnatelj je postal Josip Jer\xc5\xa1e, ki je sicer pou\xc4\x8deval verouk. S propadom stare dr\xc5\xbeave in odhodom nem\xc5\xa1kih uradnikov, \xc4\x8dastnikov in profesorjev iz Ljubljane je nem\xc5\xa1ka gimnazija izgubila smisel svojega obstoja. Kot ve\xc4\x8dina slovenskih gimnazij je bila tudi nem\xc5\xa1ka spremenjena v realno gimnazijo, seveda s slovenskim u\xc4\x8dnim jezikom._NEWLINE_V Waldherrjevo hi\xc5\xa1o so pri\xc5\xa1li \xc5\xa1tevilni uradi in 10. januarja 1919 je bil sprejet odlok o preselitvi gimnazije z Beethovnove ulice v Virantovo hi\xc5\xa1o na sedanjem Levstikovem trgu \xc5\xa1t. 2. V novih prostorih je bila do \xc5\xa1olskega leta 1921/22, ko so nekaj razredov preselili neposredno nazaj v Waldherrjevo hi\xc5\xa1o, ve\xc4\x8dina razredov pa je na\xc5\xa1la zavetje v poslopju III. osnovne \xc5\xa1ole na Vrta\xc4\x8di in se \xc5\xa1ele novembra 1929 preselila na Beethovnovo ulico._NEWLINE_\xc5\xa0ola se je reformirala v realno gimnazijo s slovenskim u\xc4\x8dnim jezikom in nem\xc5\xa1kimi paralelkami, ki jih je postopoma opu\xc5\xa1\xc4\x8dala. Z odlokom 29. maja 1924 je ministrstvo odlo\xc4\x8dilo, da se zaradi premajhnega \xc5\xa1tevila u\xc4\x8dencev z novim \xc5\xa1olskim letom ukinejo vi\xc5\xa1ji razredi z nem\xc5\xa1kim u\xc4\x8dnim jezikom. 5. septembra, tik pred za\xc4\x8detkom pouka, pa je ministrstvo brzojavno sporo\xc4\x8dilo, naj se spet vzpostavijo vsi razredi, a s slovenskim u\xc4\x8dnim jezikom. S tem odlokom je \xc5\xa1ola postala popolnoma slovenska in dobila ime III. dr\xc5\xbeavna realna gimnazija v Ljubljani._NEWLINE_V Jugoslaviji so se lahko vpisovale v \xc5\xa1olo kot redne u\xc4\x8denke tudi deklice. Ob koncu \xc5\xa1olskega leta 1928/29 je bilo med 440 u\xc4\x8denci 124 deklet. Jeseni leta 1929 pa je po ministrski odredbi postala iz me\xc5\xa1anega mo\xc5\xa1ki zavod z nazivom III. dr\xc5\xbeavna mo\xc5\xa1ka realna gimnazija, u\xc4\x8denke pa so prepisali na II. gimnazijo na Poljane, ki je postopoma postajala \xc5\xbeenska gimnazija. V \xc5\xa1olskem letu 1939/40 pa so na zahtevo mnogih star\xc5\xa1ev sprejeli v 1. razred 40 u\xc4\x8denk, ki so imele poseben oddelek, a so ga naslednje leto razpustili in do konca 2. svetovne vojne je bila III. gimnazija izklju\xc4\x8dno mo\xc5\xa1ka. Je pa dobila leta 1926 prvo profesorico, leta 1928 \xc5\xa1e dve, v \xc5\xa1olskem letu 1939/40 pa je bilo med 66 polno zaposlenimi na \xc5\xa1oli \xc5\xbee 11 \xc5\xbeensk._NEWLINE_Ko so iz avstrijske \xc5\xa1ole po tipu iz leta 1908 naredili leta 1919 realno gimnazijo, je bila pomembna sprememba le uvedba franco\xc5\xa1\xc4\x8dine namesto gr\xc5\xa1\xc4\x8dine v tretjem letniku. Beograjski vpliv pa je bil vedno mo\xc4\x8dnej\xc5\xa1i in 8. januarja 1925 je najradikalnej\xc5\xa1a sprememba v tem obdobju, ko odpravijo v prvih dveh razredih latin\xc5\xa1\xc4\x8dino in nem\xc5\xa1\xc4\x8dino ter v drugem tudi staro zgodovino, uvedejo pa v drugem razredu obvezno franco\xc5\xa1\xc4\x8dino in v 1. in 2. razredu petje. Reforma se je postopoma \xc5\xa1irila v vi\xc5\xa1je razrede in v 3. razred pride nacionalna zgodovina, v 4. higiena, latin\xc5\xa1\xc4\x8dina pa se za\xc4\x8dne \xc5\xa1ele v 5. razredu. Leta 1927 odpravijo sprejemne izpite in uvedejo trimestre, a novost se ne obnese in v \xc5\xa1olskem letu 1931/32 so spet sprejemni izpiti in 2 polletji. Od leta 1921 je spet uvedena tudi \xc5\xa1olnina, katere vi\xc5\xa1ina je odvisna od premo\xc5\xbeenjskega stanja star\xc5\xa1ev._NEWLINE_Edini Slovenec v profesorskem zboru nem\xc5\xa1ke gimnazije Josip Jer\xc5\xa1e je opravljal delo ravnatelja do jeseni 1920, ko je bil za ravnatelja imenovan dotedanji profesor I. gimnazije Valentin Korun. Upokojen je bil jeseni 1925 in umrl je v Ljubljani leta 1940. Njegov naslednik Kuno Ho\xc4\x8devar je pri\xc5\xa1el za ravnatelja januarja 1926. V prvih desetih letih ravnateljevanja je pre\xc5\xbeivel s \xc5\xa1olo vse te\xc5\xbeave (redukcijo, ukinitev, selitve), a ji je pridobil novo poslopje in vodil \xc5\xa1olo do upokojitve leta 1939. Umrl je leta 1953 v Ljubljani. V za\xc4\x8detku 2. polletja 1939/40 ga je nasledil Adolf Pe\xc4\x8dovnik, profesor klasi\xc4\x8dne gimnazije v Mariboru in biv\xc5\xa1i prosvetni in\xc5\xa1pektor nekdanje mariborske oblasti._NEWLINE_Politi\xc4\x8dna centralizacija v Jugoslaviji je vodila tudi boj proti kulturni mo\xc4\x8di centrov zunaj Beograda in 1. julija 1932 je sledila ukinitev III. ljubljanske gimnazije. Takrat je imela v 18 oddelkih 706 u\xc4\x8dencev. Ve\xc4\x8dina se jih je vpisala na I. realno gimnazijo, kamor so bili preme\xc5\xa1\xc4\x8deni tudi ravnatelj in ve\xc4\x8dina profesorjev. Na tej \xc5\xa1oli je bila tedaj \xc5\xa1e ve\xc4\x8dja stiska s prostorom in pritisk javnosti je bil tolik\xc5\xa1en, da so \xc5\xbee 30. julija 1933 obnovili popolno III. gimnazijo.\n_START_SECTION_\nSelitev v novo stavbo\n_START_PARAGRAPH_\nGimnazija je \xc5\xa1e naprej gostovala pri I. gimnaziji na Vegovi ulici, \xc4\x8dez tri leta je dobila lastno novo \xc5\xa1olsko poslopje. Zgraditev \xc5\xa1olske stavbe za Be\xc5\xbeigradom predstavlja po 30 (1907 je bila zgrajena Poljanska gimnazija) letih prvo novo srednje\xc5\xa1olsko poslopje v Ljubljani. Projektant arhitekt Emil Navin\xc5\xa1ek je z njim postavil prvo brezkoridorno \xc5\xa1olsko stavbo na svetu. To je pomenilo pomemben prihranek pri investiciji, stavba je imela minimalen obseg, popolno osvetlitev po horizontalah in vertikalah, manj\xc5\xa1e stro\xc5\xa1ke vzdr\xc5\xbeevanja, maksimalno prehodnost in najbolj\xc5\xa1o termotehni\xc4\x8dno izdelavo. Posebna vrednost pa so bili tudi eta\xc5\xbeni prostori, ki gostijo razli\xc4\x8dne prireditve, razstave, zborovanja, \xc5\xa1olske plese in tudi razli\xc4\x8dna sre\xc4\x8danja maturantov. Novo \xc5\xa1olsko poslopje so slovesno odprli in blagoslovili 18. oktobra 1936._NEWLINE_Ob vselitvi jeseni 1936 je imela \xc5\xa1ola 1215 u\xc4\x8dencev v 27 oddelkih in 46 profesorjev, leta 1940 pa \xc5\xbee 38 oddelkov s 1608 u\xc4\x8denci in 66 profesorjev. Tako veliko \xc5\xa1olo je bilo te\xc5\xbeko upravljati in s \xc5\xa1olskim letom 1940/41 je prosvetno ministrstvo \xc5\xa1olo razdelilo na dvoje. Iz enega dela vzporednic s 600 dijaki so ustanovili samostojno \xc5\xa1olo z nazivom IV. dr\xc5\xbeavna realna gimnazija, ki je iz preostale III. gimnazije dobila tudi 25 profesorjev, za ravnatelja pa je bil imenovan prof. Franc Stopar. Prostore pa sta imeli gimnaziji \xc5\xa1e vedno v istem poslopju. Jeseni leta 1940 se je v telovadnico in stranske prostore naselila \xc5\xa1e protiletalska baterija, na bli\xc5\xbenji travnik pa postavila topove._NEWLINE_Italijanska okupacija je prinesla nekaj sprememb v u\xc4\x8dne na\xc4\x8drte, mnogo mo\xc4\x8dneje pa so vojna leta vplivala na izvajanje pouka. Izrazita, a ne zelo uspe\xc5\xa1na je bila fa\xc5\xa1isti\xc4\x8dna ideolo\xc5\xa1ka propaganda. Ko sta se spomladi 1942 vselili v poslopje be\xc5\xbeigrajske gimnazije najprej I. mo\xc5\xa1ka realna gimnazija in nato \xc5\xa1e u\xc4\x8ditelji\xc5\xa1\xc4\x8de, sta imeli obe gimnaziji pouk vsaka po 3 dni v tednu, u\xc4\x8ditelji\xc5\xa1\xc4\x8de pa trikrat popoldne. Naslednje leto so imeli vsakdanji pouk le osmo\xc5\xa1olci in nekaj \xc4\x8dasa tretje- in \xc4\x8detrto\xc5\xa1olci._NEWLINE_Z odhodom italijanskih prosvetnih funkcionarjev in profesorjev so jeseni 1943 prenehale veljati italijanske \xc5\xa1olske reforme. Italijan\xc5\xa1\xc4\x8dino kot prvi tuji jezik zamenja nem\xc5\xa1\xc4\x8dina. Politi\xc4\x8dno neprimerni ravnatelj Pe\xc4\x8dovnik je bil upokojen z argumentom, da ima dva sina pri partizanih._NEWLINE_Vodstvo \xc5\xa1ole je prevzel Josip Ilc, a pouk ni ve\xc4\x8d potekal normalno. Stavbo je zasedla vojska in 3. marca 1944 je dobila gimnazija nekaj u\xc4\x8dilnic v ur\xc5\xa1ulinski zunanji \xc5\xa1oli. V tem letu je bilo le 60 dni pouka, pa \xc5\xa1e ta je bil moten zaradi stalnih letalskih alarmov. Tudi zadnje vojno \xc5\xa1olsko leto se je za\xc4\x8delo v enako slabih pogojih, spomladi 1945 pa je pouk popolnoma zastal._NEWLINE_\xc5\xa0tevilni u\xc4\x8denci in profesorji so bili aktivni v osvobodilnem gibanju in v partizanih. Leta 1948 so vzidali v levi steber v vhodni avli \xc5\xa1ole marmorno plo\xc5\xa1\xc4\x8do s 54 imeni padlih in umrlih u\xc4\x8dencev III. gimnazije, v desni steber pa plo\xc5\xa1\xc4\x8do s 53 imeni vojnih \xc5\xbertev s IV. gimnazije. V \xc5\xa1olskem letu 1984/85 je bil v zvezi z dejavnostjo dijakov med II. svetovno vojno in v spomin na padle posnet televizijski film._NEWLINE_Po osvoboditvi je nova oblast postavila za delegata na III. gimnaziji prof. Alojza Vadnala, vrnili so se nekateri internirani profesorji, prav tako pa so vrnili tudi nasilno upokojenega ravnatelja A. Pe\xc4\x8dovnika. Komisija treh profesorjev je pregledala med vojno izdana spri\xc4\x8devala in dijaki, ki so sodelovali z okupatorjem, niso dobili veljavnih spri\xc4\x8deval. Komisija samo za 11 u\xc4\x8dencev ni predlagala odobritve.\n_START_SECTION_\nPovojno obdobje\n_START_PARAGRAPH_\nZ za\xc4\x8detkom \xc5\xa1olskega leta 1947/48 je bila z odlo\xc4\x8dbo prosvetnega ministrstva na vseh \xc5\xa1olah uvedena koedukacija, \xc5\xa1olam pa dolo\xc4\x8deni okoli\xc5\xa1i. III. gimnaziji so bili od izvenljubljanskih u\xc4\x8dencev dolo\xc4\x8deni voza\xc4\x8di, ki so se vozili v Ljubljano po vrhni\xc5\xa1ki progi. Prvo leto se je vpisalo 308 fantov in 302 dekleti. Uvedena je bila sedemletka s tremi razredi ni\xc5\xbeje in \xc5\xa1tirimi razredi vi\xc5\xa1je gimnazije. V vseh razredih je bil prvi tuji jezik seveda ru\xc5\xa1\xc4\x8dina. Za\xc4\x8detna reforma gimnazij pa ni bila izvedena do konca in leta 1951 so bili spet \xc5\xa1tirje razredi ni\xc5\xbeje in \xc5\xa1tirje vi\xc5\xa1je gimnazije. Namesto ru\xc5\xa1\xc4\x8dine je v ve\xc4\x8dino gimnazij pri\xc5\xa1la angle\xc5\xa1\xc4\x8dina, kot drugi tuji jezik v vi\xc5\xa1jih razredih pa nem\xc5\xa1\xc4\x8dina. V naslednjem \xc5\xa1olskem letu so uvedli pouk dru\xc5\xbebeno moralne vzgoje, v vi\xc5\xa1jih razredih pa spet latin\xc5\xa1\xc4\x8dino._NEWLINE_Jeseni 1954 so objavili novi predmetnik za vi\xc5\xa1je gimnazije, latin\xc5\xa1\xc4\x8dina je postala neobvezen predmet, \xc5\xa1ole pa so lahko po lastni izbiri odprle v 1. razredu vzporednice z obvezno latin\xc5\xa1\xc4\x8dino poleg \xc5\xbeivega tujega jezika. V \xc5\xa1olskem letu 1955/56 je tako vzporednico s 35 dijaki dobila tudi III. gimnazija. Od leta 1949 je bila vpeljana tudi predvoja\xc5\xa1ka vzgoja._NEWLINE_Za zadnji javni nastop IV. gimnazije \xc5\xa1teje njena navzo\xc4\x8dnost ob otvoritvi spominskih plo\xc5\xa1\xc4\x8d junija 1948. Jeseni je bila ukinjena in se je zlila s III. gimnazijo, v stavbo pa je pri\xc5\xa1la gostovat VIII. gimnazija, ki je bila do tedaj v \xc5\xa1oli na Vodovodni cesti._NEWLINE_Z izvedbo dolgo odla\xc5\xa1ane reforme pa je bila 31. avgusta 1958 poleg vseh drugih ukinjena v stari obliki tudi III. gimnazija. Namesto nje (in biv\xc5\xa1e VIII. gimnazije) je s 1. septembrom 1958 nastala nova gimnazija s samo \xc5\xa1tirimi (dotedaj vi\xc5\xa1jimi) razredi, ki pa se je \xc5\xa1e vedno imenovala III. gimnazija. Z uvedbo obveznega osemletnega \xc5\xa1olanja so od tedaj gimnazije \xc5\xa1tiriletne. Ob teh reformah so se mnoge \xc5\xa1ole selile iz ene v drugo. Tako so se I. gimnaziji na Vegovi 4 priklju\xc4\x8dili profesorji in dijaki vi\xc5\xa1jih razredov dotedanje VII. in II. gimnazije, \xc5\xbee naslednje \xc5\xa1olsko leto 1959/60 pa je morala I. gimnazija zapustiti prostore v Vegovi ulici in se je skupaj z II. in VII. gimnazijo preselila v prostore III. dr\xc5\xbeavne realne gimnazije. Tako sta se v \xc5\xa1olskem letu 1959/60 zdru\xc5\xbeili I. in III. gimnazija, vklju\xc4\x8dno s \xc5\xa1olami, ki so se jima prej priklju\xc4\x8dile, v I. gimnazijo Ljubljana-Be\xc5\xbeigrad. Po mnenju nekaterih je \xc5\xa1ola dobila ime I. gimnazija zato, ker je biv\xc5\xa1a realka v preteklosti nudila prostore \xc5\xa1oli._NEWLINE_\xc5\xa0olska reforma je dala tudi novo vodstvo. Ravnateljsko funkcijo je v \xc5\xa1olskem letu 1958/59 prevzel profesor zgodovine Ivan Kri\xc5\xbenar, \xc5\xa1e naslednje leto se je z u\xc4\x8ditelji\xc5\xa1\xc4\x8da za dve leti vrnil prof. Franc \xc4\x8cema\xc5\xbear. V \xc5\xa1olskem letu 1962/63 je \xc5\xa1ola dobila novo ravnateljico, prof. \xc5\xa0tefko Severjevo, ki je bila ravnateljica do upokojitve leta 1980. Do leta 1984 je bila nato ravnateljica profesorica slovenskega jezika Marija Pav\xc5\xa1ek, od leta 1984 pa je ravnatelj profesor matematike Janez \xc5\xa0u\xc5\xa1ter\xc5\xa1i\xc4\x8d.\n_START_SECTION_\nUsmerjeno izobra\xc5\xbeevanje\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xbde v prvih letih po drugi svetovni vojni so bili na takratni gimnaziji uveljavljeni naravoslovni kro\xc5\xbeki. Obsegali so ve\xc4\x8d predmetov: fiziko, kemijo, biologijo, astronomijo, v petdesetih letih pa je Dru\xc5\xa1tvo matematikov, fizikov in astronomov Slovenije za\xc4\x8delo z organizacijo vsakoletnih tekmovanj iz matematike. Mladi matematiki in fiziki so se, predvsem po zaslugi prof. Ivana \xc5\xa0talca, odli\xc4\x8dno pripravili na nadaljnji \xc5\xa1tudij. Od \xc5\xa1olskega leta 1964/65 je oblikovala gimnazija v vsakem 1. letniku tudi paralelko matemati\xc4\x8dne smeri._NEWLINE_Posebnost \xc5\xa1olskega leta 1971/72 je bila uvedba petdnevnega tednika; zaradi neusklajenosti mnenj je bila \xc5\xa1ola med zadnjimi, ki so uvedle proste sobote. V tem letu je bilo uvedeno v predmetnik kot neobvezni predmet tudi ra\xc4\x8dunalni\xc5\xa1tvo. V \xc5\xa1olskem letu 1974/75 je dobil predmetnik spet nov predmet: samoupravljanje s temelji marksizma. V tem letu so se za\xc4\x8dele pojavljati tudi prve ideje o celodnevni \xc5\xa1oli in usmerjenem izobra\xc5\xbeevanju. Iz ustave 1974. leta je sledilo, naj bi se negospodarske dejavnosti financirale preko svobodne menjave dela in leta 1976/77 je pri\xc5\xa1lo do pobude, naj bi gimnazija pri\xc5\xa1la v sklop Elektrogospodarstva. Vendar je leta 1981, ko je bilo uvedeno usmerjeno izobra\xc5\xbeevanje, \xc5\xa1ola dobila zaradi dotedanjega dela in uspehov pri izobra\xc5\xbeevanju u\xc4\x8dencev na podro\xc4\x8dju matematike in naravoslovja naravoslovno matemati\xc4\x8dno usmeritev._NEWLINE_V letu 1982 se je \xc5\xa1ola preimenovala v Srednjo naravoslovno \xc5\xa1olo, Ljubljana (vsako preimenovanje ka\xc5\xbee na dolo\xc4\x8dene vsebinske spremembe). Izvajala je naravoslovno-matemati\xc4\x8dni program in v okviru rudarsko geolo\xc5\xa1ke usmeritve programe za geolo\xc5\xa1kega tehnika, geovrtalnega tehnika, geovrtalca (3 letni) in skraj\xc5\xa1ani program pomo\xc4\x8dnika geovrtalca (2 letni), do zaklju\xc4\x8dka \xc5\xa1olskega leta 1983/84 pa poleg teh \xc5\xa1e gimnazijski program. Zaradi majhnega zanimanja je leta 1984 prenehal vpis za zadnje tri rudarsko geolo\xc5\xa1ke programe, leta 1986 pa se je vpisala zadnja generacija v program geolo\xc5\xa1kega tehnika in \xc5\xa1olanje kon\xc4\x8dala v \xc5\xa1olskem letu 1989/90.\n_START_SECTION_\nSplo\xc5\xa1na gimnazija\n_START_PARAGRAPH_\nUsmerjenemu izobra\xc5\xbeevanju je sledila reforma s ponovno uvedbo programa gimnazije s pridobitvijo splo\xc5\xa1ne izobrazbe. Leta 1990 je bil po dija\xc5\xa1kem referendumu sprejet sklep o preimenovanju SN\xc5\xa0 v Gimnazijo Be\xc5\xbeigrad. S \xc5\xa1olskim letom 1990/91 je za\xc4\x8dela vpisovati u\xc4\x8dence v gimnazijski program in v letu 1993 je \xc5\xa1olanje zaklju\xc4\x8dila zadnja generacija naravoslovno-matemati\xc4\x8dnih tehnikov._NEWLINE_Ob koncu \xc5\xa1olskega leta 1990/91 je stekla gradnja prizidka, ki je bil slovesno otvorjen jeseni 1991. Tako je bil vsem u\xc4\x8dencem omogo\xc4\x8den pouk samo dopoldne. Zaradi neprimernosti stare \xc5\xa1olske telovadnice je bil po letu dni gradnje jeseni 1995 otvorjen tudi nov \xc5\xa1portni kompleks Gimnazije Be\xc5\xbeigrad._NEWLINE_\xc5\xa0olsko leto 1990/91 pa predstavlja tudi novo vsebinsko obogatitev dela Gimnazije Be\xc5\xbeigrad, saj je po ve\xc4\x8dletnih temeljitih pripravah stekel pouk po programu Mednarodne mature (International Baccalaureate). Tako se je Gimnazija Be\xc5\xbeigrad (in II. gimnazija v Mariboru) vklju\xc4\x8dila v program, ki ga pod okriljem UNESCO in OZN izvaja ve\xc4\x8d kot 500 \xc5\xa1ol po vsem svetu. Uspehi mednarodnih maturantov jih postavljajo prav na vrh maturantov iz te dru\xc5\xbeine \xc5\xa1ol. Z osamosvojitvijo Slovenije pa so se pojavile tudi nove potrebe v \xc5\xa1olstvu in od \xc5\xa1olskega leta 1993/94 Gimnazija Be\xc5\xbeigrad poleg nacionalnega (gimnazijskega) programa in programa mednarodne mature tudi mednarodno \xc5\xa1olo - \xc5\xa1olo za tujce (International School).'