b'\n_START_ARTICLE_\nRimsko kiparstvo\n_START_PARAGRAPH_\nProu\xc4\x8devanje rimskega kiparstva je zapleteno v odnosu do gr\xc5\xa1kega kiparstva. \xc5\xa0tevilni primeri celo najbolj znanih gr\xc5\xa1kih kipov, kot so Apolon Belvederski in Barberinijev Favn, so znani le iz rimskih cesarskih ali helenisti\xc4\x8dnih "kopij". Neko\xc4\x8d so umetnostni zgodovinarji vzeli to imitacijo, ki ka\xc5\xbee na ozkost rimske umetni\xc5\xa1ke domi\xc5\xa1ljije, vendar se je v poznem 20. stoletju rimska umetnost za\xc4\x8dela ponovno ocenjevati na lastne na\xc4\x8dine: nekateri vtisi o naravi gr\xc5\xa1kega kiparstva so lahko  temeljili na rimski umetnosti._NEWLINE_Mo\xc4\x8d rimskega kiparstva je v portretiranju, kjer so se manj ukvarjali z idealom kot Grki ali starodavni Egip\xc4\x8dani in ustvarjali zelo zna\xc4\x8dilna dela in v narativnih reliefnih prizorih. Primeri rimskega kiparstva so obilno ohranjeni, kar je v popolnem nasprotju z rimskim slikarstvom, ki je bilo zelo \xc5\xa1iroko uveljavljeno, vendar je skoraj vse izgubljeno. Latinski in nekateri gr\xc5\xa1ki avtorji, zlasti Plinij starej\xc5\xa1i v knjigi 34 njegove Naturalis Historia, opisujejo kipe in nekaj teh opisov se ujema z obstoje\xc4\x8dimi deli. Medtem ko je veliko rimskih kipov, zlasti v kamnu, pre\xc5\xbeivelo bolj ali manj nedotaknjeno, je pogosto po\xc5\xa1kodovano ali fragmentarno; bronasti kipi v naravni velikosti so veliko redkej\xc5\xa1i, saj je bila ve\xc4\x8dina recikliranih kot kovina. _NEWLINE_Ve\xc4\x8dina kipov je bila dejansko veliko bolj realisti\xc4\x8dna in pogosto svetlo obarvana, kot je bila prvotno ustvarjena; surove kamnite povr\xc5\xa1ine, ki jih najdemo danes, so posledica izgube pigmenta skozi stoletja.\n_START_SECTION_\nRazvoj\n_START_PARAGRAPH_\nNa zgodnjo rimsko umetnost so vplivale umetnost Gr\xc4\x8dije in sosednjih Etru\xc5\xa1\xc4\x8danov, na katere so mo\xc4\x8dno vplivali gr\xc5\xa1ki trgovinski partnerji. Etru\xc5\xa1\xc4\x8danska posebnost so bile figure v naravni velikosti v terakoti, ki so po navadi le\xc5\xbeale na pokrovu sarkofaga, in bile v tem \xc4\x8dasu naslonjene na komolec. Ko je raz\xc5\xa1irjena rimska republika za\xc4\x8dela zavzemati gr\xc5\xa1ko ozemlje, najprej v ju\xc5\xbeni Italiji in nato v celotnem helenisti\xc4\x8dnem svetu, razen v Partskega cesarstva na Daljnem vzhodu, je uradna in patricijska skulptura postala v veliki meri podalj\xc5\xa1ek helenisti\xc4\x8dnega sloga, iz katerega je \xc5\xa1e posebej te\xc5\xbeko lo\xc4\x8diti rimske elemente, \xc5\xa1e posebej, ker je toliko gr\xc5\xa1kih kipov pre\xc5\xbeivelo le v kopijah iz rimskega obdobja . Do 2. stoletja pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem so bili \xc2\xbbve\xc4\x8dina kiparjev, ki so delali v Rimu\xc2\xab\xc2\xa0Grki, pogosto zasu\xc5\xbenjeni v osvajanjih, kot je bil Korintu (146 pr. n. \xc5\xa1t.), katerih imena so zelo redko zabele\xc5\xbeena. Veliko \xc5\xa1tevilo gr\xc5\xa1kih kipov je bilo uvo\xc5\xbeenih v Rim, bodisi kot plen ali rezultat izsiljevanja ali trgovanja in templji so bili pogosto okra\xc5\xa1eni s ponovno uporabljenimi gr\xc5\xa1kimi deli. _NEWLINE_Samostojni italijanski slog je viden v nagrobnih spomenikih bogatih Rimljanov srednjega razreda, ki so pogosto predstavljali portrete, portretiranje pa je nedvomno glavna mo\xc4\x8d rimskega kiparstva. Iz tradicije mask prednikov, ki so jih nosili v procesijah na pogrebih velikih dru\xc5\xbein in druga\xc4\x8de prikazanih v domovih, ni pre\xc5\xbeivelih, toda mnoge od ohranjenih poprsij predstavlja figure prednikov, morda iz velikih dru\xc5\xbeinskih grobnic, kot je Scipijeva grobnica ali kasnej\xc5\xa1i mavzolej zunaj mesta. Slavni Kapitolski Brut, bronasta glava, ki naj bi bila Lucija Junija Bruta, je zelo razli\xc4\x8dno datirana, vendar velja za zelo redko pre\xc5\xbeivetje italskega sloga pod Republiko, v najprimernej\xc5\xa1em bronastem mediju . Podobno se vidijo tudi stroge in mo\xc4\x8dne glave v kovancih konzulov, v cesarskem obdobju pa so bili kovanci in doprsja, ki so bili poslani po cesarstvu, postavljeni v bazilike pokrajinskih mest, glavna vizualna oblika imperialne propagande; celo Londinium (zdaj London) je imel skoraj kolosalni kip Nerona, \xc4\x8deprav precej manj\xc5\xa1i od 30-metrskega Neronovega kolosa v Rimu, ki je zdaj izgubljen. Evrisakova grobnica, uspe\xc5\xa1nega osvobojenca (ok. 50\xe2\x80\x9320 pr. n. \xc5\xa1t.), ima friz, ki je nenavadno velik primer plebejskega sloga. _NEWLINE_Rimljani na splo\xc5\xa1no niso posku\xc5\xa1ali tekmovati s samostojnimi gr\xc5\xa1kimi deli juna\xc5\xa1kih podvigov iz zgodovine ali mitologije, temve\xc4\x8d od zgodnjih ustvarjenih zgodovinskih del z reliefom, ki so dosegli vrhunec v velikih rimskih triumfalnih stebrih z neprekinjenimi narativnimi reliefi, ki so jih ovijali. V Rimu je Ara Pacis (\'Oltar miru\', 13 pr. n. \xc5\xa1t.) predstavljal uradni gr\xc5\xa1ko-rimski slog na najbolj klasi\xc4\x8den in prefinjen na\xc4\x8din. Med drugimi pomembnej\xc5\xa1imi primeri so tudi prej uporabljeni reliefi na Konstantinovem slavoloku in podno\xc5\xbeje stebra Antonina Pija (161) , Relefi Campane so bili cenej\xc5\xa1a lon\xc4\x8darska razli\xc4\x8dica marmornih reliefov, okus za reliefe pa se je iz cesarskega obdobja raz\xc5\xa1iril na sarkofag._NEWLINE_Vse oblike razko\xc5\xa1ne majhne skulpture so bile \xc5\xa1e naprej pokroviteljske, kakovost pa je lahko izjemno visoka, kot v srebrni Warrenovi \xc4\x8da\xc5\xa1i, stekleni Likurgovi \xc4\x8da\xc5\xa1i in velikih kamejah kot so Gemma Augustea, Gonzagova kameja in Velika kameja Francije. Za precej \xc5\xa1ir\xc5\xa1i del prebivalstva je bila oblikovana reliefna dekoracija lon\xc4\x8darskih posod in majhnih figuric v veliki koli\xc4\x8dini in pogosto precej kakovostne._NEWLINE_Ko se je skozi 3. stoletje gibala \xc2\xbbbaro\xc4\x8dno\xc2\xab\xc2\xa0faza , se je rimska umetnost v veliki meri opustila ali pa preprosto postala neuspe\xc5\xa1na, kiparstvo v klasi\xc4\x8dni tradiciji, sprememba, katere vzroki so \xc5\xa1e vedno zelo nejasni. Tudi najpomembnej\xc5\xa1i imperialni spomeniki so zdaj pokazali trde, velike o\xc4\x8di v ostrem frontalnem slogu, v preprostih kompozicijah, ki poudarjajo mo\xc4\x8d na ra\xc4\x8dun miline. Nasprotje je znano ponazorjeno v Konstantinovem slavoloku iz leta 315 v Rimu, ki zdru\xc5\xbeuje odseke v novem slogu z rondeli v prej\xc5\xa1njem polnem gr\xc5\xa1ko-rimskem slogu, vzetem od drugod in \xc5\xa1tirimi tetrarhi (ok. 305) iz nove prestolnice Konstantinopel, zdaj v Benetkah. Ernst Kitzinger je v obeh spomenikih na\xc5\xa1el enake \xc2\xbbskromne razse\xc5\xbenosti, kotne premike, urejanje delov s simetrijo in ponavljanjem ter upodobitev elementov in draperijastih zlo\xc5\xbeenk skozi zareze, ne pa modeliranje ... Zna\xc4\x8dilnost sloga, kjerkoli se pojavi, je poudarjena trdota, te\xc5\xbea in angularnost - skratka, skoraj popolna zavrnitev klasi\xc4\x8dne tradicije\xc2\xab. _NEWLINE_Ta revolucija v slogu je kmalu potekala pred obdobjem, ko je rimska dr\xc5\xbeava in velika ve\xc4\x8dina ljudi  prevzela kr\xc5\xa1\xc4\x8danstvo, kar je pripeljalo do konca velike verske skulpture, z velikimi kipi, ki se zdaj uporabljajo le za cesarje, kot v slavnih delcih kolosalni akroliti\xc4\x8dni kip Konstantina in Barletov kolos iz 4. ali 5. stoletja. Vendar so bogati kristjani \xc5\xa1e naprej naro\xc4\x8dali reliefe za sarkofage, kot je sarkofag Juniusa Bassusa in zelo majhne skulpture, zlasti v slonovini.\n_START_SECTION_\nReligiozna in pogrebna umetnost\n_START_PARAGRAPH_\nReligiozna umetnost je bila tudi pomembna oblika rimskega kiparstva. Osrednja zna\xc4\x8dilnost rimskega templja je bil kultni kip bo\xc5\xbeanstva, ki je bil tam obravnavan kot \xc2\xbbnastanjen\xc2\xab. \xc4\x8ceprav so bile podobe bo\xc5\xbeanstev prikazane tudi v zasebnih vrtovih in parkih, se zdi, da so bili najbolj veli\xc4\x8dastni pre\xc5\xbeiveli kipi kultne podobe. Rimski oltarji so bili obi\xc4\x8dajno precej skromni in navadni, toda nekateri cesarski primeri so bili oblikovani po gr\xc5\xa1ki praksi z izpopolnjenimi reliefi, najbolj znan pa je bil Ara Pacis, ki se je imenoval \xc2\xbbnajbolj reprezentativno delo Avgustove umetnosti\xc2\xab. Majhne bronaste figurice, izvedene z razli\xc4\x8dnimi stopnjami umetni\xc5\xa1ke kompetence, so bogate v arheolo\xc5\xa1kih zapisih, zlasti v provincah in ka\xc5\xbeejo, da so bile stalno prisotne v \xc5\xbeivljenju Rimljanov, bodisi za votivni dar ali za zasebno rabo doma ali v bli\xc5\xbenjih sveti\xc5\xa1\xc4\x8dih. Te tipi\xc4\x8dno ka\xc5\xbeejo bolj regionalne razlike v slogu kot velika in bolj uradna dela, pa tudi slogovne preference med razli\xc4\x8dnimi razredi. _NEWLINE_Rimski marmorni sarkofagi ve\xc4\x8dinoma izvirajo od 2. do 4. stoletja, po zamenjavi rimskih pogrebnih obi\xc4\x8dajev iz upepelitve v pokop in so bili ve\xc4\x8dinoma izdelani v nekaj ve\xc4\x8djih mestih, vklju\xc4\x8dno z Rimom in Atenami, ki so jih izvozili v druga mesta. Stela kot nagrobnik je ostala bolj pogosta. Vedno so bile zelo draga oblika, ki je bila rezervirana za elito in \xc5\xa1e posebej v relativno malo izredno izklesanih primerih; ve\xc4\x8dina je bila vedno razmeroma preprosta, z napisi ali simboli, kot so girlande. Sarkofagi se razdelijo na ve\xc4\x8d slogov in sicer na obmo\xc4\x8dje proizvodnje. "Rimski" so bili ob steni, ena stran pa je ostala neobdelana, "atika" in druge stranice pa so bile izrezljane na vseh \xc5\xa1tirih straneh; kratke stranice so bile na splo\xc5\xa1no manj razko\xc5\xa1no okra\xc5\xa1ene v obeh tipih._NEWLINE_\xc4\x8cas, potreben za spodbujanje uporabe standardnih predmetov, na katere bi lahko dodali napise, da bi jih personalizirali in portreti pokojnika, so se pojavljali po\xc4\x8dasi. Sarkofagi ponujajo primere zapletenih reliefov, ki prikazujejo prizore, ki pogosto temeljijo na gr\xc5\xa1ki in rimski mitologiji ali skrivnostnih religijah, ki so ponujali osebno odre\xc5\xa1enje in alegori\xc4\x8dne predstave. Rimska pogrebna umetnost ponuja tudi razli\xc4\x8dne prizore iz vsakdanjega \xc5\xbeivljenja, kot so igranje iger, lov in voja\xc5\xa1ka prizadevanja. _NEWLINE_Zgodnjekr\xc5\xa1\xc4\x8danska umetnost je hitro prevzela sarkofag in je najpogostej\xc5\xa1a oblika zgodnjekr\xc5\xa1\xc4\x8danskega kiparstva, ki sega od preprostih primerov s simboli do izpopolnjenih stranic, pogosto z majhnimi prizori Kristusovega \xc5\xbeivljenja v dveh vrstah v arhitekturnem okviru. Sarkofag Junija Basa (359) je tak\xc5\xa1nega tipa, prej zgodnej\xc5\xa1i dogmatski sarkofag pa je precej enostavnej\xc5\xa1i. Ogromen porfirski sarkofag Helene in Konstantina je velik cesarski primer.\n_START_SECTION_\nTehnologija\n_START_PARAGRAPH_\nPrizori, prikazani na reliefih, kot je na primer Trajanov steber in na sarkofagih, razkrivajo podobe rimske tehnologije, ki so bile dolgo izgubljene, kot so balista in uporaba vodnih koles za rezanje kamna. Slednji je bil pred kratkim odkrit v Hieropolisu in spominja na mlinarja, ki je uporabljal stroj. Drugi reliefi ka\xc5\xbeejo stroje za pobiranje, tako kot jih je opisal Plinij starej\xc5\xa1i v svoji Naturalis Historia.\n_START_SECTION_\nArhitektura\n_START_PARAGRAPH_\nV primerjavi z Grki so Rimljani manj uporabljali kamnito skulpturo na stavbah, o\xc4\x8ditno pa so imeli nekaj frizov s figurami. Pomembni pedimenti, kot je na primer Panteon, so prvotno imeli kiparski okras, vendar jih skoraj ni pre\xc5\xbeivelo. Terakota reliefni paneli, imenovani Campanejevi reliefi, so pre\xc5\xbeiveli v dobrem \xc5\xa1tevilu. Ti so bili uporabljeni za dekoracijo notranjih zidov, v trakovih._NEWLINE_Arhitekturni pisec Vitruvij je neobi\xc4\x8dajno zadr\xc5\xbean glede arhitekturne uporabe kiparstva, omenja le nekaj primerov, \xc4\x8deprav pravi, da bi arhitekt moral razlo\xc5\xbeiti pomen arhitekturnega ornamenta in kot primer uporabil kariatide.'