b'\n_START_ARTICLE_\nValentin Bernik\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nLjudsko \xc5\xa1olo je obiskoval v rojstnem kraju in v Kranju, ni\xc5\xbejo gimnazijo v Kranju, vi\xc5\xa1jo pa v Ljubljani in Novem mestu. Bogoslovje je \xc5\xa1tudiral v Ljubljani in bil 1894 posve\xc4\x8den. Kaplanoval je v Kranjski Gori, Mo\xc5\xa1njah, Morav\xc4\x8dah, bil \xc5\xbeupnik na Vrhpolju pri Morav\xc4\x8dah, 1894 do 1909 na Homcu, od 1909 v Komendi, kjer je bil tudi upravitelj beneficija in bolni\xc5\xa1nice Petra Pavla Glavarja imenovane\xc2\xa0\xc2\xbbGlavarjev \xc5\xa1pital\xc2\xab, kateri so \xc5\xa1tevilni upravi\xc4\x8denci dobili dom in zdravstveno ter duhovno oskrbo._NEWLINE_Pisal je v \xc4\x8dasopise Slovenec (kot t. b. ali Tine Balant), Domoljub, Zgodnja Danica, Venec cerkvenih bratov\xc5\xa1\xc4\x8din in Bogoljub. V prvih letnikih Dom in sveta je objavil pod psevdonimom Tine Brdnik ali pod svojim imenom: Iz burkaste preteklosti Mihe Gorenjskega (t. j. Mihaela Ranzingerja Podkorenom; Dom in svet 1888/1889); Nekaj jezikoslovnih posebnosti v Kranjski gori (1890); Kameleon (1892); Limbarska gora (1895); O pomnjivosti (1897). V teh letnikih Dom in sveta je iz\xc5\xa1lo nekaj z V. B. signiranih ocen publikacij Mohorjeve dru\xc5\xbebe, Vestniku Slovenske matice, Gabr\xc5\xa1\xc4\x8dkove in Kosijeve knji\xc5\xbenice. Od 1887\xe2\x80\x931920 je Bernik marljivo sodeloval pri Duhovnem pastirju, objavljal skrbno sestavljene pridige, ocenjeval nabo\xc5\xbene knjige ter sestavil Dvojno kazalo drugih deset letnikov Duhovnega pastirja (1894\xe2\x80\x931903) (Ljubljana, 1905); tretje kazalo pa je ostalo v rokopisu. Bernik je spisal \xc5\xa1marnice Marija in sveta ma\xc5\xa1a (Lj. 1919), druge pa so ostale v rokopisu.'