b'\n_START_ARTICLE_\nAnuradhapura Maha Viharaya\n_START_SECTION_\nZgodnja zgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nV ve\xc4\x8dini zgodnje zgodovine budizma na \xc5\xa0rilanki so tu obstajale tri podru\xc5\xbenice teravade, ki so jih sestavljali menihi Mah\xc4\x81vih\xc4\x81ra Abhayagiri vihara in Jetavanaramaya. Mahavihara je bila prva tradicija, ki so jo vzpostavili, medtem ko so Abhayagiri vihara in Jetavana vihara ustanovili menihi, ki so se lo\xc4\x8dili od tradicije Mahavihihara. Po A. K. Warderju, se je indijska Mah\xc4\xab\xc5\x9b\xc4\x81saka sekta tudi uveljavila na \xc5\xa0ri Lanki poleg terav\xc4\x81da, v katero so bili kasneje absorbirani. Zdi se, da so tudi v severne regije \xc5\xa0rilanke v dolo\xc4\x8denih obdobjih pri\xc5\xa1le sekte iz Indije. _NEWLINE_V skladu z Mahavamso je bila Anuradhapura mahavihara poru\xc5\xa1ena v \xc4\x8dasu v 4. stoletju, v \xc4\x8dasu konfliktov z menihi Abhayagiri vih\xc4\x81ra . Ti mahajanski menihi so spodbudili kralja Mahaseno iz Anuradhapure, da uni\xc4\x8di samostan. Posledi\xc4\x8dno je poznej\xc5\xa1i kralj izgnal mahajanske menihe iz \xc5\xa0rilanke._NEWLINE_Tradicionalni opis theravadistov, ki ga ponuja Mahavamsa, je v nasprotju s pisanjem kitajskega budisti\xc4\x8dnega meniha Faxiana, ki je v za\xc4\x8detku 5. stoletja (med letoma 399 in 414) potoval v Indijo in \xc5\xa0rilanko. Najprej je vstopil v \xc5\xa0rilanko okoli leta 406 in za\xc4\x8del podrobno pisati o svojih izku\xc5\xa1njah. Zapisal je, da Mahavihara ni bil samo neokrnjen, temve\xc4\x8d je imela 3000 menihov. Poro\xc4\x8da tudi o kremaciji, da je osebno obiskoval zelo cenjeno \xc5\xa1ramana (asketa), ki je dosegel polo\xc5\xbeaj arhanta (\xc4\x8dislan, spo\xc5\xa1tovan).  Faxian je zabele\xc5\xbeil tudi so\xc4\x8dasni obstoj Abhayagiri Vihare in da je ta samostan imel 5000 menihov.  V 7. stoletju je Xuanzang opisal tudi so\xc4\x8dasno obstoj obeh samostanov na \xc5\xa0rilanki. Xuanzang je pisal o dveh glavnih delih terav\xc4\x81da, ki se nana\xc5\xa1ajo na tradicijo Abhayagiri kot "Mah\xc4\x81y\xc4\x81na Sthaviras" in na Mahaviharsko tradicijo kot "H\xc4\xabnay\xc4\x81na Sthaviras."  Xuanzang pi\xc5\xa1e tudi:\xc2\xa0\xc2\xbbMah\xc4\x81vih\xc4\x81rav\xc4\x81sinci zavra\xc4\x8dajo mahajano in prakso hinajano, medtem ko Abhayagirivih\xc4\x81rav\xc4\x81sinci preu\xc4\x8dujejo tako hinuajano kot mahajano u\xc4\x8denje in propagirajo Tipi\xe1\xb9\xadako\xc2\xab\n_START_SECTION_\nPozna zgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nNekateri u\xc4\x8denjaki so ugotovili, da so vladarji \xc5\xa0rilanke zagotovili, da je teravada ostal tradicionalen in da je ta zna\xc4\x8dilnost v nasprotju z indijskim budizmom.  Vendar pa je pred 12. stoletjem ve\xc4\x8d vladarjev \xc5\xa0rilanke dajalo podporo in pokroviteljstvo Abhayagiri teravadincem in popotniki, kot je Faxian, so videli Abhayagiri teravadince kot glavno budisti\xc4\x8dno tradicijo na \xc5\xa0rilanki. _NEWLINE_Trend Abhayagiri Vihara kot prevladujo\xc4\x8de teravada sekte se je spremenil v 12. stoletju, ko je Mahavihara pridobil politi\xc4\x8dno podporo kralja Parakkamabahuja I. (1153-1186) in popolnoma ukinil tradicijo Abhayagiri in Jetavana teravada.  Teravadski menihi iz teh dveh tradicij so bili nato odpu\xc5\xa1\xc4\x8deni in so se odlo\xc4\x8dili bodisi, da se vrnejo v laikat, bodisi se posku\xc5\xa1ajo reorganizirati v skladu s tradicijo Mah\xc4\x81vih\xc4\x81ra kot\xc2\xa0\xc2\xbbnovici\xc2\xab\xc2\xa0(s\xc4\x81manare). Richard Gombrich pi\xc5\xa1e, da so bili tudi mnogi menihi iz Mahavihihre odpu\xc5\xa1\xc4\x8deni.  Parakkamabahu je tudi imenoval Sangharajo ali "kralja Sanghe", meniha, ki bi predsedoval Sanghi in njegovim izpostavam na \xc5\xa0rilanki, ob pomo\xc4\x8di dveh pomo\xc4\x8dnikov.'