b'\n_START_ARTICLE_\nAngle\xc5\xa1ki park\n_START_PARAGRAPH_\nAngle\xc5\xa1ki park ali angle\xc5\xa1ki krajinski park ali pa preprosto angle\xc5\xa1ki vrt (francosko: Jardin \xc3\xa0 l\'anglaise, italijansko: Giardino all\'inglese, nem\xc5\xa1ko: Englischer Landschaftsgarten, portugalsko: Jardim ingl\xc3\xaas, \xc5\xa1pansko: Jard\xc3\xadn ingl\xc3\xa9s) je park, urejen tako, da ohranja naravni videz pokrajine in je nastal v Angliji v za\xc4\x8detku 18. stoletja ter se raz\xc5\xa1iril po vsej Evropi in nadomestil bolj formalen, simetri\xc4\x8den francoski park (jardin \xc3\xa0 la fran\xc3\xa7aise) iz 17. stoletja, do tedaj glavni slog vrtov v Evropi.  Angle\xc5\xa1ki park predstavlja idealiziran pogled na naravo. Navdihoval se je iz krajinskih slik  Clauda Lorraina in  Nicolasa Poussina in v anglo-kitajskem vrtu, po klasi\xc4\x8dnem  kitajskem vrtu, ki so ga opisovali evropski popotniki.  Angle\xc5\xa1ki park obi\xc4\x8dajno vklju\xc4\x8duje jezero, poko\xc5\xa1eno ne\xc5\xbeno zelenico pred nasadi dreves in poustvaritev klasi\xc4\x8dnih templjev, gotskih ru\xc5\xa1evin, mostove in druge slikovite arhitekture, ki so namenjene ustvariti idili\xc4\x8dno pastoralno krajino. Delo Lancelota Capability Browna je bilo \xc5\xa1e posebej vplivno. Do konca 18. stoletja so angle\xc5\xa1ki park posnemali francoski krajinski vrtovi in se raz\xc5\xa1irili vse do Sankt Peterburga v Pavlovsk, v Rusiji, vrtove bodo\xc4\x8dega carja Pavla. Imeli so tudi velik vpliv na obliko javnih parkov in vrtov, ki so se pojavili po vsem svetu v 19. stoletju.\n_START_SECTION_\nZgodovina angle\xc5\xa1kega pode\xc5\xbeelskega parka\n_START_PARAGRAPH_\nPredhodniki krajinskega parka v Angliji so bili veliki parki, ki sta jih ustvarila sir John Vanbrugh (1664-1726) in Nicholas Hawksmoor na gradu Howard (1699-1712),  pala\xc4\x8di Blenheim (1705-1722) in krajinski park v pode\xc5\xbeelskem dvorcu Claremont (1715-1727). Ti parki ka\xc5\xbeejo velike travnate povr\xc5\xa1ine, gozdove in dele arhitekture, kot so klasi\xc4\x8dni mavzolej, ki ga je zasnoval Hawksmoor na gradu Howard. V sredi\xc5\xa1\xc4\x8du kompozicije je bila zgradba, za katero so bili formalni in simetri\xc4\x8dni vrtovi v slogu vrta \xc3\xa0 la fran\xc3\xa7aise, z bogato okra\xc5\xa1eno preprogo iz cvetli\xc4\x8dnih vzorcev in \xc5\xbeivih mej, okra\xc5\xa1en s kipi in fontanami. Ti vrtovi, oblikovani po vzoru Versajskih vrtov, so bili zasnovani da o\xc4\x8darajo obiskovalce s svojo velikostjo in veli\xc4\x8dastnostjo.\n_START_SECTION_\nWilliam Kent in Charles Bridgeman\n_START_PARAGRAPH_\nNov slog, ki je postal znan kot angle\xc5\xa1ki park sta izumila krajinska oblikovalca William Kent in Charles Bridgeman, ki sta delala za bogate pokrovitelje, tudi Richarda Templa, 1. vikonta Cobhama, Richarda Boyla, 3. grofa Burlingtona in bankirja Henryja Hoareja. Gospodje, ki so imeli velika pode\xc5\xbeelska posestva in so bili \xc4\x8dlani anti-rojalisti\xc4\x8dne whigovske stranke, imeli klasi\xc4\x8dno izobrazbo, so bili podporniki umetnosti in so izvedli Grand Tour v Italiji, kjer so videli rimske ru\xc5\xa1evine in hoteli italijansko pokrajino reproducirati v svojih vrtovih._NEWLINE_William Kent (1685-1748) je bil arhitekt, slikar in oblikovalec pohi\xc5\xa1tva, ki je prinesel paladijevski slog arhitekture v Anglijo. Navdih je Kent dobil v Palladijevih zgradbah v Bene\xc4\x8diji in pokrajini in ru\xc5\xa1evinah okoli Rima, kjer je \xc5\xbeivel med letoma 1709 do 1719. S seboj je prinesel \xc5\xa1tevilne risbe anti\xc4\x8dne arhitekture in pokrajine. Njegovi vrtovi so bili na\xc4\x8drtovani kot dopolnitev paladijevske arhitekture zgrajenih hi\xc5\xa1._NEWLINE_Charles Bridgeman (1690-1738) je bil sin vrtnarja in izku\xc5\xa1en vrtnar, ki je postal kraljevi vrtnar kraljice Ane in princa Jurija Danskega, in bil odgovoren za nego in preoblikovanje kraljevih vrtov v Windsorju, Kensingtonski pala\xc4\x8di,  pala\xc4\x8di Hampton Court, Parku St. James in Hyde Parku. Sodeloval je s Kentom pri nekaj ve\xc4\x8djih parkih, kjer je prispeval botani\xc4\x8dno znanje, ki je omogo\xc4\x8dalo Kentu uresni\xc4\x8diti njegove arhitekturne vizije.\n_START_SECTION_\nChiswick House\n_START_PARAGRAPH_\nKent je ustvaril enega prvih pravih angle\xc5\xa1kih pokrajinskih parkov v Chiswick House za Richarda Boyla, 3. grofa Burlingtona. Prvi parki, narejeni med letoma 1724 in 1733 so imeli veliko formalnih elementov francoskega parka, vklju\xc4\x8dno aleje, ki so tvorile trizob in kanale, a tudi kaj nenavadnega: slikovito podobo jonskega templja, ki je stal obrobljen z drevesi. Med letoma 1733 in 1736 so ga preoblikovali in dodali trate nagnjene navzdol do roba reke in majhno kaskado. Prvi\xc4\x8d se oblika parka ni navdihovala v arhitekturi, ampak idealizirani razli\xc4\x8dici narave.\n_START_SECTION_\nRousham House\n_START_PARAGRAPH_\nRousham House v Oxfordshireu je po mnenju nekaterih najve\xc4\x8dji dose\xc5\xbeek in pomembno delo Williama Kenta.  Pokrovitelj je bil general Dormer, ki je naro\xc4\x8dil Bridgemanu oblikovanje parka leta 1727, nato leta 1737 naro\xc4\x8dil Kentu, da ga predela. Bridgeman je zgradil serijo parkov, vklju\xc4\x8dno z Venerino jamo, na pobo\xc4\x8dju ob reki Cherwell, in jih povezal z ravnimi potmi. Kent je spremenil poti v vijugaste, zgradil rahlo obra\xc4\x8dajo\xc4\x8d potok, ki je sledil naravnim krajinskim zna\xc4\x8dilnostim pobo\xc4\x8dja in ustvaril vrsto razgledi\xc5\xa1\xc4\x8d, planoto pa okrasil z alegori\xc4\x8dnimi kipi Apolona, ranjenega gladiatorja, leva, ki napada konja in drugimi predmeti. Postavil je elemente, ki \xc2\xbbpritegnejo poglede\xc2\xab, dele klasi\xc4\x8dne arhitekture za okrasitev krajine in uporabil lo\xc4\x8devalni zid\xc2\xa0\xc2\xbbha-ha\xc2\xab, ki je skril jarek, ki je lo\xc4\x8deval pa\xc5\xa1nik od vrta, a ni prekinjal razgleda iz vrta. Na koncu je dodal kaskade, po zgledu tistih na vrtu vile Aldobrandini in vile Pratolino v Italiji, da je dodal gibanje in dramo.\n_START_SECTION_\nStowe House\n_START_PARAGRAPH_\nStowe House, v Buckinghamshireu, (1730-1738), je predstavljal \xc5\xa1e bolj radikalen odmik od uradnega francoskega vrta. V za\xc4\x8detku 18. stoletja je Richard Temple, 1. vikont Cobhama, naro\xc4\x8dil Charlesu Bridgemanu oblikovanje formalnega parka, z arhitekturnimi okraski Johna Vanbrugha. Bridgemanova zasnova je vklju\xc4\x8devala osmerokotno jezero in rotundo (1720-21), ki jo je zasnoval Vanbrugh._NEWLINE_V 1730-ih sta bila imenovana William Kent in James Gibbs za nadaljevanje dela za Bridgemanom, ki je umrl leta 1738. Kent je predelal jezero v bolj naravno obliko in ustvaril novo vrsto parka, ki je obiskovalcem nudil pogled na slikovito pokrajino. S\xc4\x8dasoma je vklju\xc4\x8dil paladijevski most (1738), Venerin tempelj (1731) v obliki paladijevske vile; tempelj anti\xc4\x8dnih Vrlin (1737) s kipi znanih Grkov in Rimljanov, tempelj britanskih veljakov (1734-1735) s kipi britanskih junakov in tempelj modernih Vrlin, ki ga je namerno pustili v ru\xc5\xa1evinah in je vseboval brezglavi kip Roberta Walpolea, Cobhamovega politi\xc4\x8dnega tekmeca. _NEWLINE_Park je privabil obiskovalce iz vse Evrope, med drugim tudi  Rousseauja. Postal je navdih za pokrajinske parke v Veliki Britaniji in na celini.\n_START_SECTION_\nStourhead\n_START_PARAGRAPH_\nStourhead, v Wiltshireu v jugozahodni Angliji (1741-1780), ki ga je uredil bankir Henry Hoare, je bil med prvimi slikovitimi parki, ki ga je navdihnil spomin na slike Claude Lorraina. Hoare je potoval v Italijo na Grand Tour in se vrnil s sliko Clauda Lorraina. Na svojem posestvu je Hoare zajezili potok, da je nastalo jezero, ki ga je obdal s pokrajino in arhitekturnimi konstrukcijami, ki predstavljajo razli\xc4\x8dne postaje na potovanju Eneja v Vergilijevi Eneidi. [10\n_START_SECTION_\nHumphry Repton\n_START_PARAGRAPH_\nHumphry Repton (21. april 1752 - 24. marec 1818) je bil zadnji veliki angle\xc5\xa1ki krajinski oblikovalec osemnajstega stoletja, pogosto obravnavan kot naslednik Capability Browna.  Repton je za\xc4\x8del z idejo da postane krajinski oblikovalec (izraz je skoval sam) po tem, ko ni uspel na razli\xc4\x8dnih projektih in zaznal prilo\xc5\xbenost po Brownovi smrti, da zapolni nastalo vrzel. Poslal je okro\xc5\xbenice svojim stikom v vi\xc5\xa1jih slojih in ogla\xc5\xa1eval svoje storitve. Za pomo\xc4\x8d je strankam vizualiziral svoje ideje in izdelal tako imenovano \'Red Books\' , s pojasnjevalnim besedilom in akvareli s sistemom prevlek za prikaz stanja "pred" in "po" izvedenem._NEWLINE_Leta 1794 sta Richard Payne Knight in Uvedale Price hkrati objavila napad na \xc2\xbbskromen genij golega in ple\xc5\xa1astega\xc2\xab, kritizirala Brownove oblike kot vljudne in nenaravne in se zavzemala za krepke in kompleksne modele, sestavljene v skladu s \'teorijo slikovitosti\', ki oblikuje pokrajino kot krajinsko sliko, z ospredjem, osrednjim delom in ozadjem. Na za\xc4\x8detku svoje kariere je Repton branil Brownov ugled s polemiko. Vendar pa, kot je njegova kariera napredovala, za\xc4\x8del uporabljali teorijo slikovitosti v praksi krajinskega oblikovanja. Verjel je, da bi morala biti v ospredju sfera umetnosti (s formalno geometrijo in okrasno zasaditvijo), da bi srednji del imel zna\xc4\x8daj parka Brownovega tipa in da bi v ozadju ustvaril divji in \'naraven\' zna\xc4\x8daj. Repton je ponovno uvedel formalne terase, balustrade, \xc5\xa1palirje in cvetli\xc4\x8dne vrtove okoli hi\xc5\xa1e na na\xc4\x8din, ki je postal obi\xc4\x8dajna praksa v devetnajstem stoletju. _NEWLINE_Repton je objavil \xc5\xa1tiri glavne knjige o oblikovanju vrtov: Skice in nasveti za krajinski vrt (1795), Pripombe na teorijo in prakso urejanja okolice (1803), Raziskavo o spremembah okusa v krajinskem vrtu (1806) in Odlomek o teoriji in praksi krajinskega vrta (1816). Gradivo je \xc4\x8drpal iz materiala in tehnik, ki jih je uporabljal pri \'Red Books\'. Ta dela so mo\xc4\x8dno vplivala na druge krajinske oblikovalce kot so John Klavdij Loudon, John Nash, Jean Charles Adolphe Alphand, Hermann Ludwig Heinrich P\xc3\xbcckler-Muskau in Frederick Law Olmsted.\n_START_SECTION_\nAngle\xc5\xa1ko-kitajski park\n_START_PARAGRAPH_\nPridih Daljnega vzhoda je pri\xc5\xa1el v angle\xc5\xa1ki vrt preko Nizozemske. Leta 1685 je angle\xc5\xa1ki diplomat v Haagu in pisatelj sir William Temple napisal esej Na vrtu Epikur (Upon the garden of Epicurus objavljen leta 1690), ki je bil v nasprotju evropsko teorijo simetri\xc4\x8dnih vrtov z asimetri\xc4\x8dno kompozicijo iz Kitajske, za katero je uvedel japonski izraz sharawadgi.  Temple ni nikoli obiskal Daljnega vzhoda, vendar je bil v stiku z Nizozemci in njihovim diskurzom o nepravilnosti pri oblikovanju, govoril je s trgovci, ki so bili na Daljnem vzhodu dalj \xc4\x8dasa in bral dela evropskih popotnikov. Opozoril je, da se kitajski vrtovi izogibajo formalnim vrstam dreves in cvetli\xc4\x8dnim gredam in namesto tega dajo drevesom, rastlinam in drugim elementom v vrtu neformalno obliko, ki pade v o\xc4\x8di in ustvarja lepe kompozicije. Kritiziral je formalne kompozicije vrtov v Versajski pala\xc4\x8di Ludvika XIV. Francoskega. Njegove ugotovitve o kitajskem vrtu je citiral esejist Joseph Addison v eseju iz leta 1712, in jih uporabljal za napad na angle\xc5\xa1ke vrtnarje, ki so namesto posnemanja narave, posku\xc5\xa1ali oblikovati svoje parke v francoskem slogu, karseda dale\xc4\x8d od narave. _NEWLINE_Novost in eksotika kitajske umetnosti in arhitekture v Evropi je pripeljala leta 1738 do gradnje prve kitajske zgradbe v angle\xc5\xa1ki vrt, na vrtu Stowe House. Slog je postal \xc5\xa1e bolj priljubljen zahvaljujo\xc4\x8d Williamu Chambersu (1723-1796), ki je \xc5\xbeivel na Kitajskem od 1745 do 1747 in napisal knjigo Skice, stavbe, pohi\xc5\xa1tvo, navade, stroji in pripomo\xc4\x8dki Kitajcev, objavljeno leta 1757. Leta 1761 je zgradil kitajsko pagodo, hi\xc5\xa1o in vrt v Kewu v Londonu, kot del Kew Gardens, park z vrtovi in arhitekturo, ki simbolizira vse dele sveta in vse arhitekturne sloge. Kitajske pagode so se nato za\xc4\x8dele pojavljati tudi v drugih angle\xc5\xa1kih vrtovih, nato pa v Franciji in drugod na celini. Francoski in drugi evropski opazovalci so za ta slog vrta skovali izraz Jardin Anglo-Chinois (Anglo-kitajski vrt).\n_START_SECTION_\nNeogotski vpliv na angle\xc5\xa1ki park\n_START_PARAGRAPH_\nV 1750-ih so se v angle\xc5\xa1kih vrtovih klasi\xc4\x8dni in kitajski arhitekturi pridru\xc5\xbeile \xc5\xa1e neogotske ru\xc5\xa1evine. To je bila v veliki meri posledica Horaca Walpola, ki je vpeljal neogotske zna\xc4\x8dilnosti v svojo hi\xc5\xa1o in vrt v Strawberry Hillu v Twickenham. _NEWLINE_V Stoweu, je Capability Brown sledil novi modi med 1740 in 1753 z dodajanjem novih odsekov v park imenovan Hawkwelle Hill ali gotska promenada, z neogotskimi objekti.\n_START_SECTION_\nAngle\xc5\xa1ki park se \xc5\xa1iri na celino\n_START_PARAGRAPH_\nOpisi angle\xc5\xa1kih vrtov so prvi\xc4\x8d prinesel v Francijo opat Le Blanc, ki je objavil opis svojega potovanja leta 1745 in 1751. Razpravo o angle\xc5\xa1kem vrtu, Razmi\xc5\xa1ljanja o sodobnem vrtnarjenju, Thomasa Whatelyja, ki je bila objavljena v Londonu leta 1770, je bila prevedena v franco\xc5\xa1\xc4\x8dino leta 1771. Po koncu sedemletne vojne leta 1763, so francoski plemi\xc4\x8di lahko potovali v Anglijo in si sami ogledali vrtove in slog za\xc4\x8deli prilagajati v francoskih vrtovih. Novi slog je imel tudi to prednost, da je zahteva manj vrtnarjev in se je la\xc5\xbeje vzdr\xc5\xbeeval, kot francoski vrt._NEWLINE_Eden prvih angle\xc5\xa1kih vrtov na celini je bil v Ermenonvilleu v Franciji, ki ga je uredil markiz Ren\xc3\xa9 Louis de Girardin od leta 1763 do leta 1776 in temelji na idealih Jean Jacquesa Rousseauja, ki je bil pokopan v parku. Rousseau in ustanovitelj vrta sta obiskala Stowe nekaj let prej. Drugi zgodnji primeri so D\xc3\xa9sert de Retz, Yvelines (1774-1782); vrtovih Ch\xc3\xa2teau de Bagatelle v Bulonjskem gozdu zahodno od Pariza (1777-1784); Folie Saint James v Neuilly-sur-Seine, (1777-1780) in Ch\xc3\xa2teau de M\xc3\xa9r\xc3\xa9ville v departmaju Essonne, (1784-1786). Tudi v Versaillesu, domu najbolj klasi\xc4\x8dnega vseh francoskih vrtov, je majhen angle\xc5\xa1ki krajinski park z rimskim templjem urejen pri Petit Trianon in model vasi Hameau de la Reine (1783-1789), ki je bila ustvarjena za Marijo Antoinetto._NEWLINE_Nov slog se je raz\xc5\xa1iril tudi v Nem\xc4\x8dijo. Osrednji park Dessau-W\xc3\xb6rlitzersko vrtno carstvo, v kne\xc5\xbeevini Anhalt, je bil urejen med 1769 in 1773, po nalogu princa Leopolda III. in temelji na parkih v Claremontu, Stourheadu in Stoweu. \xc5\xa0e en znan primer je bil  Angle\xc5\xa1ki park v M\xc3\xbcnchnu v Nem\xc4\x8diji, ki ga je leta 1789 uredil sir Benjamin Thompson (1753-1814)._NEWLINE_Na Nizozemskem je krajinski arhitekt Lucas Pieters Roodbaard (1782-1851) oblikoval ve\xc4\x8d vrtov in parkov v tem slogu. Slog je na \xc5\xa0vedsko uvedel Fredrik Magnus Piper._NEWLINE_Slog se je hitro raz\xc5\xa1iril tudi v Rusijo, kjer je leta 1774 Katarina Velika prilagodila nov slog v parku svoje pala\xc4\x8de v Carskem selu, skupaj z modelom kitajske vasi in paladijevskim mostom, po vzoru iz Wilton House.\n_START_SECTION_\nZna\xc4\x8dilnosti angle\xc5\xa1kega parka\n_START_PARAGRAPH_\nZa celinski evropski \xc2\xbbangle\xc5\xa1ki park\xc2\xab\xc2\xa0je zna\xc4\x8dilno, da je v manj\xc5\xa1em obsegu in bolj napolnjen z \xc2\xbbo\xc4\x8desnimi lovilci\xc2\xab\xc2\xa0kot ve\xc4\x8dina angle\xc5\xa1kih krajinskih parkov: jame, templji, \xc4\x8dajne hi\xc5\xa1e, razgledne to\xc4\x8dke, paviljoni, navidezne ru\xc5\xa1evine, mostovi in kipi, \xc4\x8deprav glavne sestavine krajinskih parkov v Angliji, so se razmahnili v rahlo valovitih tleh in vodi, proti gozdnemu ozadju s skupinami dreves in nepravimi nasadi. Med najbolj znanimi angle\xc5\xa1kimi vrtovi v Evropi je Angle\xc5\xa1ki vrt v M\xc3\xbcnchnu._NEWLINE_Prevladujo\xc4\x8di slog je bil revidiran v za\xc4\x8detku 19. stoletja z vklju\xc4\x8ditvijo ve\xc4\x8d sloga gardenesque , funkcije, ki vklju\xc4\x8duje grmi\xc4\x8devje s pe\xc5\xa1\xc4\x8denimi potmi, nasadi dreves, ki izpolnjujejo botani\xc4\x8dno radovednost in predvsem, vrnitev cvetja zasajenega v blazinah. To razli\xc4\x8dico krajinskega parka so najbolj posnemali v Evropi v 19. stoletju. Zunanje povr\xc5\xa1ine \xc2\xbbdoma\xc4\x8dega parka\xc2\xab\xc2\xa0angle\xc5\xa1ke pode\xc5\xbeelske hi\xc5\xa1e so ohranile svojo naravoslovno oblikovanje. _NEWLINE_Kanon evropskega Angle\xc5\xa1kega parka vsebuje \xc5\xa1tevilne romanti\xc4\x8dne elemente. Vedno je prisoten ribnik ali majhno jezero s pomolom ali mostom. S pogledom na ribnik stoji okrogel ali \xc5\xa1esterokoten paviljon, pogosto v obliki monopterosa, rimskega templja. V\xc4\x8dasih ima park tudi kitajski paviljon. Drugi elementi so \xc5\xa1e jama in imitacije ru\xc5\xa1evin._NEWLINE_Drugi slog angle\xc5\xa1kega vrta, ki je postal popularen v 20. stoletju v Franciji in severni Evropi, je angle\xc5\xa1ki hi\xc5\xa1ni vrt s konca 19. stoletja. [27'