b"\n_START_ARTICLE_\nOpti\xc4\x8dna aktivnost\n_START_PARAGRAPH_\nOpti\xc4\x8dna aktivnost ali opti\xc4\x8dna su\xc4\x8dnost je sukanje ravnine linearno polarizirane svetlobe glede na smer njenega gibanja pri prehodu skozi opti\xc4\x8dno aktive snovi. Tak\xc5\xa1ne so raztopine kiralnih molekul, na primer sladkorja (saharoza), nekatere trdne snovi z zasukanimi kristalnimi ravninami, na primer kremen (SiO\xe2\x82\x82), in spinsko polarizirani plini atomov ali molekul. Opti\xc4\x8dna aktivnost se izkori\xc5\xa1\xc4\x8da na primer v sladkorni industriji za merjenje koncentracije sladkorja v sirupu, v optiki za preu\xc4\x8devanje polarizacije svetlobe, v kemiji za dolo\xc4\x8danje snovi v raztopini in opti\xc4\x8dni mineralogiji za prepoznavanje nekaterih mineralov v tankih rezinah vzorca. S to metodo se ugotavlja tudi koncentracija sladkorja v krvi sladkornih bolnikov.\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nSukanje smeri linearno polarizirane svetlobe je prvi opazil francoski fizik Fran\xc3\xa7ois Jean Dominique Arago leta 1811 pri preu\xc4\x8devanju kremena. Leta 1822 je angle\xc5\xa1ki astronom Frederick William Herschel ugotovil, da kristali kremena z zrcalnimi kristalnimi strukturami, zasu\xc4\x8dejo ravnino svetlobe za enak kot, vendar v nasprotnih smereh. Jean Baptiste Biot je opazil, da se enako obna\xc5\xa1ajo tudi nekatere teko\xc4\x8dine in plini organskih snovi, na primer terpentina. Enostavni polarimetri so \xc5\xbee takrat za\xc4\x8deli uporabljati za merjenje koncentracij enostavnih sladkorjev, na primer glukoze. Eno od imen D-glukoze (biolo\xc5\xa1ki izomer) je dekstroza in se nana\xc5\xa1a na dejstvo, da zasu\xc4\x8de ravnino polarizirane svetlobe v desno (latinsko dexter). Na enak na\xc4\x8din so fruktozo imenovali levoza, ker zasu\xc4\x8de ravnino v levo. Fruktoza je bolj levosu\xc4\x8dna kot je glukoza desnosu\xc4\x8dna. Invertni sladkor, ki nastane s hidrolizo raztopine saharoze in je sestavljen iz enakih delov glukoze in fruktoze, je dobil ime po dejstvu, da pretvorba obrne smer zasuka z desne na levo._NEWLINE_Leta 1849 je Louis Pasteur re\xc5\xa1iti te\xc5\xbeave v zvezi s strukturo vinske kisline. Pasteur je opazil, da vinska kislina, pripravljena iz naravnega vira (vinskih dro\xc5\xbei), zasu\xc4\x8de ravnino polarizirane svetlobe, kislina, dobljena s kemijsko sintezo, pa ne, \xc4\x8deprav je njuna kemijska sestava enaka. Pasteur je opazil tudi to, da imajo kristali sintetske vinske kisline dve nesimetri\xc4\x8dni zrcalni obliki. S sortiranjem kristalov je dobil dve obliki spojine: prva je svetlobo zasukala v smeri urnega kazalca, medtem ko jo je druga zasukala v nasprotni smeri. Me\xc5\xa1anica obeh ni imela vpliva na svetlobo. Pasteur je iz tega sklepal, da imajo molekule sintetske vinske kislina dve asimetri\xc4\x8dni obliki, kot leva in desna rokavica, naravna vinska kislina pa je sestavljena samo iz ene oblike._NEWLINE_Leta 1874 sta Jacobus Henricus van 't Hoff in Joseph Achille Le Bel neodvisno eden od drugega predpostavila, da je pojav opti\xc4\x8dne aktivnosti nekaterih ogljikovih spojin mogo\xc4\x8de razlo\xc5\xbeiti s predpostavko, da so \xc5\xa1tiri nasi\xc4\x8dene kemijske vezi med ogljikovimi atomi in njihovimi sosedi usmerjene proti ogli\xc5\xa1\xc4\x8dem tetraedra. \xc4\x8ce so vsi \xc5\xa1tirje sosedi razli\xc4\x8dni, sta mo\xc5\xbeni dve njihovi razporeditvi, ki sta zrcalni sliki ena druge. Njuna predpostavka je privedla do bolj\xc5\xa1ega razumevanja prostorske zgradbe molekul.\n_START_SECTION_\nOpti\xc4\x8dna aktivnost molekul in sukanje linearno polarizirane svetlobe\n_START_PARAGRAPH_\nSposobnost sukanja linearno polarizirane svetlobe je lastnost posamezne molekule, se pravi, da so vse snovi opti\xc4\x8dno aktivne._NEWLINE_Ko \xc5\xbearek linearno polarizirane svetlobe naleti na molekulo, na primer na nekiralno molekulo v raztopini, se ravnina njegovega valovanja v skoraj vseh primerih zasu\xc4\x8de za dolo\xc4\x8den kot zaradi interakcije z nabitimi delci molekule. Za dano spojino sta velikost in smer zasuka odvisna od orientacije molekule glede na \xc5\xbearek._NEWLINE_Zaradi zelo velikega \xc5\xa1tevila naklju\xc4\x8dno orientiranih molekul, ki jih vsebuje tudi najmanj\xc5\xa1i vzorec, se zaradi prisotnosti identi\xc4\x8dne molekule, ki je orientirana kot natan\xc4\x8dna geometrijska zrcalna slika prve molekule, skoraj vsak zasuk izni\xc4\x8di. Vsota vseh posameznih zasukov je zato enaka ni\xc4\x8d, se pravi da snov ni opti\xc4\x8dno aktivna._NEWLINE_Opti\xc4\x8dni neaktivnost torej ni lastnost posamezne molekule, ampak lastnost mno\xc5\xbeice naklju\xc4\x8dno orientiranih molekul v vzorcu, ki se obna\xc5\xa1ajo kot geometrijske zrcalne slike ena druge._NEWLINE_Za kiralne spojine (enantiomere) se izni\xc4\x8denje pojavi samo v racemnih raztopinah, se pravi v ekvimolarnih zmeseh desnosu\xc4\x8dnega in levosu\xc4\x8dnega enantiomera. \xc4\x8ce je v vzorcu \xc4\x8dist enantiomer ali \xc4\x8de prevladuje eden od njiju, se izni\xc4\x8denje posameznih rotacij ne pojavi in rezultat je opti\xc4\x8dna aktivnost."