b"\n_START_ARTICLE_\nNeuralna terapija\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nNeuralno terapijo sta razvila leta 1925 zdravnika Ferdinand in Walter Huneke, ko je dr. Ferdinand svoji sestri, ki je trpela za migreno, antirevmatik (Atofanyl) po pomoti intravensko namesti intramuskularno. Intravenska uporaba lokalnega anestetika lahko povzro\xc4\x8di hude zaplete, predvsem kr\xc4\x8de in sr\xc4\x8dne aritmije. Dr. Huneke pa je v tem primeru opazil nenadne in trajne zdravilne u\xc4\x8dinke, saj je migrena izginila. Tako sta oba brata Huneke za\xc4\x8dela preiskovati prokain in na podlagi njegovih u\xc4\x8dinkov razvila tako imenovano segmentno terapijo, ki je postala ena izmed metod neuralne terapije. Leta 1940 je dr. Huneke svoji pacientki posku\xc5\xa1al s segmentno terapijo odpraviti migreno in bole\xc4\x8dine v rami, vendar v vseh primerih neuspe\xc5\xa1no. Ko pa je \xc4\x8dez \xc4\x8das pri\xc5\xa1la k njemu zaradi osteomelitisa (vnetje kosti in kostnega mozga), je v nekaj sekundah po zdravljenju noge za\xc4\x8dutila olaj\xc5\xa1anje bole\xc4\x8dine v ramenu. Huneke je predpostavljal, da gre za nekak\xc5\xa1no motnjo; naj bi \xc5\xa1lo za kroni\xc4\x8dna vnetna stanja, ki\xc2\xa0\xc2\xbbjemljejo energijo\xc2\xab\xc2\xa0telesu in povzro\xc4\x8dajo zdravstvene te\xc5\xbeave v drugih delih telesa, ki so neodvisno povezana z vnetjem. Na osnovi tega \xc2\xbbsekundnega fenomena\xc2\xab je razvil svojo drugo metodo neuralne terapije, tako imenovano St\xc3\xb6rfeldtherapie ali zdravljenje preko fokusa oz. \xc5\xbeari\xc5\xa1\xc4\x8dne motnje, ki jo ohranjajo in uporabljajo njegovi \xc5\xa1tudenti \xc5\xa1e danes._NEWLINE_1958 je bila ustanovljena zdru\xc5\xbeba\xc2\xa0\xc2\xbbInternationale medizinische Gesellschaft f\xc3\xbcr Neuraltherapie nach Huneke e. V. (IGNH)\xc2\xab, ki si prizadeva razvijati in raz\xc5\xa1irjati znanje neuralne terapije. Leta 1981 se je iz dru\xc5\xa1tva odcepilo zdru\xc5\xbeenje Nem\xc5\xa1ka akademija za neuralno terapijo in akupunkturo (Deutsche Akademie f\xc3\xbcr Neuraltherapie und Akupunktur e. V.). Tako je neuralna terapija postala soterapija terapevtsko - diagnosti\xc4\x8dne lokalne anestezije.\n_START_SECTION_\nSegmentna metoda\n_START_PARAGRAPH_\nPri segmentni metodi zdravljenja izhajamo iz anatomi\xc4\x8dnih razdelitev telesnih delov na segmente ali dermatome. Pri segmentnem zdravljenju se zdravilo injicira v bli\xc5\xbeino obolelega ali motenega podro\xc4\x8dja. Injicira se v ko\xc5\xbeo, v tkivo, v bli\xc5\xbeino sklepov, v bole\xc4\x8de otrdele mi\xc5\xa1ice, bolj poredko tudi v \xc5\xbeile in v \xc5\xbeiv\xc4\x8devje. To se dolo\xc4\x8di z ozirom na diagnozo. Pri segmentnem zdravljenju se injicira sub cutano v refleksne cone obolelega organa. V praksi se injicira najve\xc4\x8dkrat tudi v Lucus dolendi, to je najbolj bole\xc4\x8da to\xc4\x8dka spontane bole\xc4\x8dine ali dolente (bole\xc4\x8de) ob pritisku. Tu se izvaja dolo\xc4\x8dena tehnika injiciranja.\n_START_SECTION_\nPotek terapije\n_START_PARAGRAPH_\nZdravljenje pacienta se za\xc4\x8dne s palpacijo - pretipavanjem telesa z rokami in prsti zaradi diagnosticiranja sprememb na ko\xc5\xbei, v podko\xc5\xbeju, mi\xc5\xa1i\xc4\x8dju, organih, ki so klju\xc4\x8dne za nadaljnjo terapijo. Mo\xc5\xbene so tudi dodatne klini\xc4\x8dne preiskave kot na primer rentgenska slika, laboratorijske preiskave ... Pri terapiji se uporabljajo injekcije s finimi, drobnimi iglami, ki omogo\xc4\x8dajo gladko uvajanje brez odpora. Bole\xc4\x8dine so zanemarljive, tako da tudi pacienti, ki imajo strah pred iglami, brez problema opravijo poseg. Po zdravljenju/posegu je priporo\xc4\x8dljivo po\xc4\x8divanje, saj se kot stranski u\xc4\x8dinek lahko pojavita kratkotrajna slabost in vrtoglavica. Ne\xc5\xbeelena reakcije se lahko pojavi v eni do dveh ur po terapiji. Zdravljenje je lahko uspe\xc5\xa1no \xc5\xbee po enem posegu \xe2\x80\x93 sekundni fenomen, ve\xc4\x8dinoma pa je potrebna dlje trajajo\xc4\x8da terapija. V primeru, da ima pacient kroni\xc4\x8dno te\xc5\xbeavo oziroma trpi za ve\xc4\x8d obolenji, se terapija osredoto\xc4\x8di na, v tistem trenutku, najbolj obremenjujo\xc4\x8do te\xc5\xbeavo.\n_START_SECTION_\nTeorija \xc5\xbeiv\xc4\x8dnega sistema\n_START_PARAGRAPH_\nPri ve\xc4\x8dinih kroni\xc4\x8dnih bolezni, ki so povezane s spremembami v avtonomnem \xc5\xbeiv\xc4\x8devju, natan\xc4\x8dneje v membranskem potencialu gangljev ali \xc5\xbeiv\xc4\x8dnih vlaken, kar vodi v spremembo v prevajanju. V dolo\xc4\x8denih primerih se lahko to prenese na okoli\xc5\xa1ke ganglje ter tako vpliva na eferentne in aferentne \xc5\xbeivce. Nenormalni signali iz periferije lahko spro\xc5\xbeijo masiven efekt v hrbtenja\xc4\x8di, kar povzro\xc4\x8di kaoti\xc4\x8dno stanje kontrolnih in selektivnih mehanizmov. Ker je v mo\xc5\xbeganih sedaj poplava nenormalnih signalov pride do zmede v C\xc5\xbdS, sekundarnih sprememb v imunskem sistemu, hormonskem sistemu, prebavnem, reproduktivnem ... C\xc5\xbdS zato napa\xc4\x8dno interpretira signale in zmeda se nadaljuje. Neuralna terapija \xc5\xbeeli to zmedo prekiniti._NEWLINE_Prvo je potrebno najti \xc5\xbeari\xc5\xa1\xc4\x8de, kamor injicirajo lokalni anestetik. Ti obnovijo membranski potencial v \xc5\xbeiv\xc4\x8dnih celicah. U\xc4\x8dinek je dokaj specifi\xc4\x8den za \xc5\xbeiv\xc4\x8dno tkivo, ker so lokalni anestetiki lipofilni. Raziskave so pokazale, da lahko obnovitev membranskega potenciala 'pre\xc5\xbeivi' kratek u\xc4\x8dinek lokalnih anestetikov tudi do ve\xc4\x8d let. Enkrat, ko je elektri\xc4\x8dni potencial dlje \xc4\x8dasa hipo- ali hiperpolariziran, potem kanali, ionska \xc4\x8drpalka in drugi transportni mehanizmi ne morejo pravilno delovati. Dolo\xc4\x8deni odpadni produkti celi\xc4\x8dnega mehanizma se ne smejo izlo\xc4\x8diti iz celice, zato so toksi\xc4\x8dni odpad kopi\xc4\x8di v njih. Ta je potem odgovoren za ohranjanje nenormalnega membranskega potenciala._NEWLINE_\xc4\x8ce obnovimo potencial za 30min ali 1h z natan\xc4\x8dnim vnosom lokalnega anestetika, se funkcija celi\xc4\x8dne stene obnovi za dolo\xc4\x8deno obdobje. V tem lasu se celica lahko znebi toksi\xc4\x8dnega odpada, v\xc4\x8dasih za vedno, in obnovi normalno funkcijo. Tako injiciranje prokaina ni ni\xc4\x8d druga\xc4\x8dno kot injiciranje raztopin electoriltov v bli\xc5\xbeje normalno tkivo. Lokalni anestetiki tudi blokirajo anterogradni aksonalni transport v aksonih do 3 dni. Znano je, da je pri kroni\xc4\x8dnih bole\xc4\x8dinah pomemben transport eksitatornih nevrotansmiterjev. To je na primer snov P, ki so vklju\xc4\x8deni v senzitizacijo perifernih nociceptorjev. \xc4\x8ce ta prenos ustavimo za dovlj \xc4\x8dasa, nakopi\xc4\x8dena snov P povzro\xc4\x8di, da snov P neha nastajati, kar trajno zmanj\xc5\xa1a nivo bole\xc4\x8din.\n_START_SECTION_\nTeorija kontinuitete mi\xc5\xa1i\xc4\x8dne ovojnice\n_START_PARAGRAPH_\nV osteopatskih raziskavah je bilo pokazano, da so mi\xc5\xa1i\xc4\x8dne ovojnice, ki obdajajo posamezno mi\xc5\xa1ico med seboj povezane. Zato lahko razumemo kako npr. brazgotina, ki je ostala po operaciji slepi\xc4\x8da 'zateguje/vle\xc4\x8de' abdominalne mi\xc5\xa1ice, ki so povezane z mi\xc5\xa1icami hrbta in ligamenti kri\xc5\xbenice in sednice. Tako lahko brazgotina povzro\xc4\x8di tajen premih kri\xc5\xbenih sklepov. To zategovanje/vleka je lahko tudi posledica razlike v napetosti. Brazgotinasto tkivo ima potencial tudi do 1,5V, medtem ko je normalen potencial 80mV. Elektri\xc4\x8dna sila privla\xc4\x8di brazgotino in spodnje mi\xc5\xa1i\xc4\x8dne ovojnice ter tako ustvari napetostne linije, ki imajo lahko u\xc4\x8dinek drugje v telesu, Z injiciranjem lokalnih anestetikov se ustvari elektri\xc4\x8dni potencial znotraj normalne meje, ki je lahko dolgotrajen (glej prej\xc5\xa1njo teorijo), zato bo brazgotina nehala vle\xc4\x8di tkivo.\n_START_SECTION_\nTeorija temeljnih sistemov\n_START_PARAGRAPH_\nTa teorija je pri neuralnih terapevtih najbolj priljubljena, \xc4\x8deprav je najslab\xc5\xa1e razumljena. Nana\xc5\xa1a se na nobo razumevanje/pogled na ekstracelularen prostor. V njem se med drugim nahajajo aminosladkorji, ki ustvarjajo neke vrste sito za snovi, ki prehajajo iz in v celico. Ta del ekstracelularnega prostora je po navadi najbolj 'onesna\xc5\xbeen' s te\xc5\xbekimi kovinami in drugimi toksini. Snovi so tu ujete zaradi sulfidrilne vezave, elektrostatskih ali drugih sil. Tar\xc4\x8dna neuralna terapija \xc5\xbeeli sprostiti elektrostatsko napetost, ki tam zadr\xc5\xbeuje toksine in jih odplaviti v kri. Ugotovili so, da so krize, ki v\xc4\x8dasih nastopijo po injiciranju, posledica odplavljanja toksinov in nevrotoksinov iz telesa. Zaradi tega u\xc4\x8dinka je neuralna terapija zelo primerna za detoksikacijo, a se je zelo malo uporablja. Pomembno pa je, da v telo pred terapijo vnesemo dovolj snovi, ki ve\xc5\xbeejo te toksine, kot so holestiramin, oglje, hitosan. Ti imajo lahko takoj\xc5\xa1en u\xc4\x8dinek na celotno telo. To je razlo\xc5\xbeeno s teko\xc4\x8dimi kristali. \xc4\x8ce na enem delu vpliva\xc5\xa1 nanje, se takoj spremeni celotna snov. Tak\xc5\xa1ni so v \xc4\x8dlove\xc5\xa1kem telesu proteoglikani in glikoproteini v ECT. Preko njih lahko vplivamo na celotno telo.\n_START_SECTION_\nTeorija limnfnega sistema\n_START_PARAGRAPH_\nFleckenstein je delal poskuse s katerimi je pokazal, da injiciranje novokaina v limfne vozli\xc4\x8de ali limfne kanal\xc4\x8dke spro\xc5\xbei dramati\xc4\x8dno \xc5\xa1irjenje limfnih \xc5\xbeil in pospe\xc5\xa1i transport limfe. Pokazal je, da lahko limfni sistem ovira transport toksinov. To stanje lahko traja dolgo obdobje. Po injiciranju lokalnih anestetikov v limfne vozli\xc4\x8de se stanje zopet nomarmalizira \xe2\x80\x93 ker se limfa zopet normalno pretaka._NEWLINE_Zadnje \xc4\x8dase se uporabljajo tudi razred\xc4\x8dena zdravila skupaj s prokainom, pa tudi kalcitinin in \xc4\x8debelji strup."