b'\n_START_ARTICLE_\nCeluloza\n_START_PARAGRAPH_\nCeluloza je naraven polimer, ki spada med polisaharide, ki so skupina ogljikovih hidratov. Sestavljajo jo molekule glukoze, ki so medsebojno povezane z vezmi \xce\xb2-1,4. Celulozo izdelujejo rastlinske celice in je poglavitna sestavina vseh rastlinskih tkiv ter najbolj raz\xc5\xa1irjena organska snov na Zemlji. Njena kemijska formula je (C\xe2\x82\x86H\xe2\x82\x81\xe2\x82\x80O\xe2\x82\x85)\xe2\x82\x99 (n pomeni \xc5\xa1tevilo monomernih enot). \xc5\xa0tevilo glukoznih enot v velemolekuli celuloze se razlikuje; na primer pri celulozi v bomba\xc5\xbeu zna\xc5\xa1a okoli 14.000, v lanu okoli 3.000, v umetni svili, kjer je celuloza umetno modificirana, pa le 250-500 . Je strukturna sestavina primarne celi\xc4\x8dne stene pri rastlinah, ocetnokislinskih bakterijah, \xc5\xa1tevilnih algah in oomicetah. Les vsebuje okoli 45\xc2\xa0% celuloze._NEWLINE_Celulozo je v sredini 19. stoletja odkril in izoliral francoski kemik Anselme Payen_NEWLINE_Celulozo lahko kemijsko doka\xc5\xbeemo z dodatkom joda, pri \xc4\x8demer pride do modrega obarvanja.\n_START_SECTION_\nKemijske lastnosti\n_START_PARAGRAPH_\nCeluloza je netopna v vodi in ve\xc4\x8dini organskih topil. Topi se le v posebnih topilih, na primer v Schweizerjevem reagentu (amonijak in Cu\xc2\xb2\xe2\x81\xba) ali v me\xc5\xa1anici dimetilacetamida in litijevega klorida. V mo\xc4\x8dnih kislinah se polimer razgradi; v koncentriranih kislinah dobimo pri povi\xc5\xa1ani temperaturi posamezne molekule glukoze.\n_START_SECTION_\nUporaba\n_START_PARAGRAPH_\nTehni\xc4\x8dno pridobivajo celulozo iz lesa. Celuloza je izhodna snov za pridobivanje papirja, pomembna pa je tudi v tekstilni industriji, kjer se uporablja v obliki bomba\xc5\xbea, lanu, iz nje pa pridobivajo tudi umetno svilo, viskozo ... Celulozni derivati, na primer metilceluloza, so pomembni tudi v gradbeni\xc5\xa1tvu. Celuloza je tudi izhodni material za celofan, znano umetno snov, ki se uporablja zlasti kot ovojnina.\n_START_SECTION_\nHranilo\n_START_PARAGRAPH_\n\xc4\x8clove\xc5\xa1ki encimi lahko razkrajajo polisaharide z vezmi \xce\xb1-1,4 in \xce\xb2-1,6, v \xc4\x8dlove\xc5\xa1kem prebavnem traktu pa ni encima, ki bi razgradil vez \xce\xb2-1,4, zato se ve\xc4\x8dina zau\xc5\xbeite celuloze izlo\xc4\x8di nespremenjena z blatom. Zato jo v prehrani \xc5\xa1tejemo med balastne snovi. V \xc4\x8dlove\xc5\xa1kem debelem \xc4\x8drevesu se nahajajo anaerobne bakterije, ki razgradijo celulozo do kratkoveri\xc5\xbenih ma\xc5\xa1\xc4\x8dobnih kislin, ki se lahko resorbirajo skozi steno \xc4\x8drevesja. Po tej poti se razgradi le majhen dele\xc5\xbe z rastlinsko hrano zau\xc5\xbeite celuloze._NEWLINE_Pre\xc5\xbevekovalci lahko bolje razgradijo celulozo in druge sorodne polisaharide, saj imajo v vampu mikroorganizme, ki bolj u\xc4\x8dinkovito cepijo vezi \xce\xb2-1,4. Podobno velja tudi za konje in vodne ptice, pri katerih poteka prebava celuloze s pomo\xc4\x8djo mikroorganizmov v debelem \xc4\x8drevesu.'