b'\n_START_ARTICLE_\nCene Logar\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nIz filozofije je doktoriral leta 1937 pri Francetu Vebru. V partizanih je bil na\xc4\x8delnik propagandnega oddelka pri Glavnem \xc5\xa1tabu NOV in POS, urednik Ljudske pravice in Slovenskega poro\xc4\x8devalca. Kot odposlanec se je udele\xc5\xbeil Zbora odposlancev slovenskega naroda v Ko\xc4\x8devju. Po vojni je na Oddelku za filozofijo Filozofske fakultete Univerze v Ljubljani nastopil 1947 kot docent  in predaval posamezna poglavja iz novove\xc5\xa1ke filozofije in teme iz spoznavne teorije, dialekti\xc4\x8dnega in histori\xc4\x8dnega materializma. Ker se je leta 1948 opredelil za resolucijo Informbiroja in naj bi (mdr. skupaj s svojimi brati) ustanovil ilegalno skupino, je bil v februarju 1949 odstranjen in dvakrat (skupaj za skoraj 8 let) zaprt na Golem otoku oz. Grgurju. Po izpustitvi je dobil delo v Dr\xc5\xbeavnem Arhivu Slovenije. Fakulteta mu je priznala naziv redni profesor, predavati pa zaradi bolezni ni za\xc4\x8del. Po zaporu se je distanciral od Vebrove predmetne teorije in zagovarjal histori\xc4\x8dno materialisti\xc4\x8dni pristop. V imenu te doktrine je kriti\xc4\x8dno analiziral fenomenologijo E. Husserla, predmetnostno teorijo, fenomenolo\xc5\xa1ko metodologijo in filozofijo eksistence. Leta 1995 je v intervjuju v Razgledih kriti\xc4\x8dno ovrednotil svojo \xc5\xbeivljenjsko pot, ki jo je pogojevalo prisilno bivanje na Golem otoku. Imel je partizansko spomenico 1941.'