b'\n_START_ARTICLE_\nCreutzfeldt-Jakobova bolezen\n_START_PARAGRAPH_\nCreutzfeldt-Jakobova bolezen (CJB) je degenerativna nevrolo\xc5\xa1ka bolezen iz skupine prionskih bolezni. Pri CJB propadejo nevroni v mo\xc5\xbeganski skorji, kar privede do luknji\xc4\x8dastih sprememb v mo\xc5\xbeganovini in posledi\xc4\x8dno spu\xc5\xbevaste strukture mo\xc5\xbeganovine \xe2\x80\x93 spongiformna encefalopatija. CJB sodi med prionske bolezni, ki jih povzro\xc4\x8dajo posebni infektivni proteini, imenovani prioni. Gre za napa\xc4\x8dno zvite proteine, ki se nalagajo v mo\xc5\xbeganih in povzro\xc4\x8dajo razli\xc4\x8dne vrste nevrodegenerativnih bolezni, med katere spada tudi CJB. Simptome CJB povzro\xc4\x8da napredujo\xc4\x8da degeneracija oziroma propadanje mo\xc5\xbeganskih \xc5\xbeiv\xc4\x8dnih celic, kar je povezano z odlaganjem nenormalnih prionskih proteinov, ki tvorijo amiloid.\n_START_SECTION_\nEpidemiologija bolezni\n_START_PARAGRAPH_\nV Sloveniji je bila do sedaj dokazana samo sporadi\xc4\x8dna oblika CJB. CJB je redka bolezen. Pojavlja se pri enem posamezniku na milijon prebivalcev vsako leto. Ve\xc4\x8dinoma zanjo zbolevajo ljudje med 45. in 75. letom, najpogostej\xc5\xa1e obdobje pa je med 60. in 65. letom. Za izjemo velja variantna CJB (vCJB), ki se pojavlja pri mlaj\xc5\xa1ih ljudeh (s srednjo starostjo 28 let)._NEWLINE_Mo\xc5\xbena je tudi genetska razli\xc4\x8dica bolezni, ki temelji na mutaciji gena, ki kodira prionski protein (PRNP). Pojavlja se v 5 do 10\xc2\xa0% vseh primerov CJB.\n_START_SECTION_\nEtiologija in patogeneza bolezni\n_START_PARAGRAPH_\nPrion, ki naj bi povzro\xc4\x8dal Creutzfeldt-Jakobovo bolezen, je nepravilno zvit protein, ki obstaja v vsaj dveh stabilnih konformacijah. Prvo, nativno stanje, je vodotopno in navzo\xc4\x8de v zdravih telesnih celicah. Njegova funkcija najverjetneje temelji na transmembranskem transportu ali signalizaciji. Drugo stanje oziroma konformacija predstavlja vodoodporno obliko, v kateri se ustvarjajo stabilni proteinski agregati._NEWLINE_Prion, ki povzro\xc4\x8da CJB, je nevaren zlasti zaradi tega, ker pospe\xc5\xa1uje zvijanje nativnih zdravih proteinov v bolezensko vodoodporno obliko. Ves proces se odvija zelo hitro, saj \xc5\xa1tevilo napa\xc4\x8dno zvitih proteinskih molekul nara\xc5\xa1\xc4\x8da z eksponentno hitrostjo, kar kmalu privede v veliko koli\xc4\x8dino netopnih proteinov v oku\xc5\xbeenih celicah. Nepravilno konformirani proteini motijo normalno celi\xc4\x8dno delovanje, kar vodi na koncu v njeno smrt. Pri genetski obliki bolezni mutacije povzro\xc4\x8dijo napa\xc4\x8dno zvijanje dominantnega alfa-heliksa v beta-naguban list. Ko je prion enkrat prenesen, okvarjeni proteini napadejo mo\xc5\xbegane in se nadalje producirajo v samoobstoje\xc4\x8di povratni zanki._NEWLINE_Leta 1997 je bila za raziskave o prionih podeljena Nobelova nagrada za medicino, in sicer je bil z njo nagrajen Stanley B. Prusiner iz Univerze Kalifornija iz San Francisca (UCSF). Desetletje kasneje je nevropatologinja Laura Manuelidis z Univerze Yale na\xc5\xa1la virusu podobne delce v celicah, oku\xc5\xbeenih s praskavico in v mi\xc5\xa1jih celicah, ki so bile oku\xc5\xbeene s \xc4\x8dlove\xc5\xa1kim agensom CJB. \xc5\xa0e danes je veliko zagovornikov teorije, da so povzro\xc4\x8ditelji prenosljivih spongiformnih encefalopatij ravno do zdaj \xc5\xa1e neodkriti virusi ali drugi podobni delci, ki vsebujejo nukleinsko kislino in da naj bi bile prionske molekule samo njihovi spremljevalci, ne pa tudi glavni povzro\xc4\x8ditelji bolezni.\n_START_SECTION_\nPrenos bolezni\n_START_PARAGRAPH_\nCreutzfeldt-Jakobova bolezen se ne prena\xc5\xa1a preko zraka, dotikanja ali kakr\xc5\xa1nihkoli drugih obi\xc4\x8dajnih stikov. Obi\xc4\x8dajno se prena\xc5\xa1a preko presadkov dure mater, ro\xc5\xbeeni\xc4\x8dnih presadkov, nepravilno steriliziranih mo\xc5\xbeganskih elektrod, ki so bile uporabljene v diagnosti\xc4\x8dnih testih in preko injekcij rastnega faktorja, ki je bil odvzet iz hipofizne \xc5\xbeleze oku\xc5\xbeenega mrtvega \xc4\x8dloveka. Na te na\xc4\x8dine se ve\xc4\x8dinoma prena\xc5\xa1a iatrogena oziroma pridobljena oblika CJB (iCJB)._NEWLINE_Pojav nove razli\xc4\x8dice CJB (vCJB) je vse do nedavnega kazal na to, da poteka oku\xc5\xbeba preko zau\xc5\xbeitja govejega in ov\xc4\x8djega mesa, ki je bilo oku\xc5\xbeeno z BSE. Primeri so se pojavljali predvsem na podro\xc4\x8dju Francije in Velike Britanije in so bili predmet raz\xc5\xa1irjenih nevroznanstvenih raziskav. Vendar, \xc4\x8deprav so laboratorijski testi v teh raziskavah pokazali veliko podobnost med prionskimi povzro\xc4\x8ditelji BSE in vCJB, \xc5\xa1e ni direktnega dokaza, ki bi podpiral to hipotezo._NEWLINE_Obstaja hipoteza, ki nakazuje na mo\xc5\xbenost prenosa bolezni preko krvi in nekaterih krvnih produktov, kot je npr. krvna plazma, na kar nakazujejo nekatere \xc5\xa1tudije, izvedene na \xc5\xbeivalih. Poskusi so sicer pokazali, da v krvih teko\xc4\x8dinah obstaja infektivni agens, vendar se ta nahaja v zelo majhnih koncentracijah. Poleg tega \xc5\xa1tudije do sedaj \xc5\xa1e niso bile izvedene na \xc4\x8dloveku, in poraja se vpra\xc5\xa1anje, koliko molekul abnormalnih infektivnih prionskih molekul mora posameznik prejeti, da razvije CJB. Je pa znano dejstvo, da vsako leto prejme krvno transfuzijo nekaj milijonov ljudi in do sedaj \xc5\xa1e ni bilo primerov prenosa oku\xc5\xbebe preko trasfuzije._NEWLINE_Nismo torej prepri\xc4\x8dani, da se s krvjo prena\xc5\xa1a sporadi\xc4\x8dna oblika CJB (sCJB), kar pa ne velja tudi za variantno obliko bolezni (vCJB), pri kateri so raziskave potrdile nabiranje infektivnih prionskih molekul v bezgavkah (ki proizvajajo bele krvne celice), vranici in \xc5\xbelezah slinavkah.\n_START_SECTION_\nKlini\xc4\x8dna slika bolezni\n_START_PARAGRAPH_\nZa bolezen je zna\xc4\x8dilen hiter potek nevrolo\xc5\xa1kih simptomov, predvsem hitro pe\xc5\xa1ajo kognitivne sposobnosti. Na za\xc4\x8detku se pojavljajo predvsem te\xc5\xbeave s spominom, depresivno razpolo\xc5\xbeenje, motnje koordinacije, pozneje pa se pojavijo mi\xc5\xa1i\xc4\x8dni kr\xc4\x8di, epilepti\xc4\x8dni napadi, okorelost, motnje vida (halucinacije), oslabelost ali nepokretnost ene polovice telesa. Na koncu postane bolnik nepokreten, ne more ve\xc4\x8d govoriti in je vezan na bolni\xc5\xa1ko posteljo._NEWLINE_Ker obstaja ve\xc4\x8d tipov bolezni, simptomi med seboj nekoliko variirajo. Variantna oblika CJB (vCJB) recimo, se za\xc4\x8dne s psihiatri\xc4\x8dnimi simptomi pri mladih osebah, potek od za\xc4\x8detka pojava simptomov do smrti je po navadi dalj\xc5\xa1i v primerjavi z ostalimi oblikami bolezni._NEWLINE_Pri ve\xc4\x8dini obolelih nastopi smrt \xc5\xbee kmalu po za\xc4\x8detnih znakih, to je po 6 mesecih, medtem ko jih le pribli\xc5\xbeno 15% pre\xc5\xbeivi 1 leto. Pogosto smrt nastopi zaradi plju\xc4\x8dnice. Z nevrolo\xc5\xa1kim pregledom po navadi ugotovimo znake kognitivnega upada, opazimo nehotene trzljaje trupa (mioklonus), pogosto pa tudi motnje koordinacije in rigidno povi\xc5\xa1an tonus.\n_START_SECTION_\nZdravljenje bolezni\n_START_PARAGRAPH_\nCJB je neozdravljiva bolezen. Raziskovalci so testirali \xc5\xbee mnogo zdravil, med njimi amfotericin B, doksorubicin, steroide, interferone, aciklovir in protivirusna zdravila, vendar se \xc5\xa1e nobeno od teh ni izkazalo za u\xc4\x8dinkovito in koristno v prepre\xc4\x8devanju CJB._NEWLINE_Za morda obetavno zdravilo naj bi veljal kvinakrin, ki je bil v osnovi sintetiziran za malarijo. V zdravljenje sporadi\xc4\x8dne CJB (s CJB) so ga uvedli znanstveniki iz univerze v San Franciscu, kjer so v pilotnih \xc5\xa1tudijah ugotovili njegovo u\xc4\x8dinkovito delovanje preko kontinuiranega odstranjevanja prionskih proteinov iz celi\xc4\x8dnih kultur._NEWLINE_Sodobna terapija zaenkrat temelji predvsem na prepre\xc4\x8devanju in zmanj\xc5\xa1evanju simptomov, vklju\xc4\x8duje pa opiate za zmanj\xc5\xa1evanje bole\xc4\x8dine, valproat za prepre\xc4\x8devanje konvulzij ter klonazepam za zmanj\xc5\xa1evanje mi\xc5\xa1i\xc4\x8dnih trzljajev-mioklonusa.\n_START_SECTION_\nPrepre\xc4\x8devanje bolezni\n_START_PARAGRAPH_\nBolezen lahko \xc5\xa1e naju\xc4\x8dinkovitej\xc5\xa1e prepre\xc4\x8dujemo s preventivnimi metodami, kot so ustrezna higiena rok pred jedjo, za\xc5\xa1\xc4\x8dito ran z vodoodpornimi obli\xc5\xbei, uporabo kirur\xc5\xa1kih rokavic med ravnanjem s tkivi, varnostjo pri delu (\xc5\xa1e posebej pri delu z ostrimi oku\xc5\xbeenimi predmeti), za\xc5\xa1\xc4\x8dito obraza z masko in avtoklaviranjem in\xc5\xa1trumentov pri 132-134\xc2\xa0\xc2\xb0C pri delu z oku\xc5\xbeenimi predmeti.\n_START_SECTION_\nZgodovina bolezni\n_START_PARAGRAPH_\nBolezen je prvi\xc4\x8d opisal nem\xc5\xa1ki nevrolog Hans Gerhard Creutzfeldt leta 1920, le leto kasneje pa \xc5\xa1e Alfons Maria Jakob, ki je bolezen poimenoval Creutzfeldt-Jakobova. Zgodnji zapisi o dru\xc5\xbeinskem oziroma familiarnem tipu bolezni pa izhajajo tudi iz opa\xc5\xbeanj nem\xc5\xa1kega psihiatra in nevrologa Freidricha Meggendorferja (1880-1953).'