b'\n_START_ARTICLE_\nTV kartica\n_START_SECTION_\nKak\xc5\xa1ne TV kartice poznamo\n_START_PARAGRAPH_\nV\xc4\x8dasih smo vse to dobili ob nakupu TV kartice, ki je bila zasnovana na vodilu ISA. To vodilo je bilo seveda ob\xc4\x8dutno prepo\xc4\x8dasno, zato je bilo treba kartico s posebnim notranjim (vzporednim) kablom povezati z grafi\xc4\x8dno kartico in na ta na\xc4\x8din zaobiti po\xc4\x8dasnost vodila. \xc5\xbdal tako povezovanje ni bilo standardno, zato so nekatere TV kartice delovale le z natan\xc4\x8dno dolo\xc4\x8denimi grafi\xc4\x8dnimi karticami. Bolj univerzalne so bile tiste, ki so jih z grafi\xc4\x8dno kartico povezali po zunanji strani, prek vti\xc4\x8dnic VGA, vendar je bila prikazana slika na njih manj ostra. Danes imamo dve vrsti TV\xc2\xa0\xc2\xbbkartic\xc2\xab\xc2\xa0\xe2\x80\x93 kartice PCI in zunanje naprave, ki jih z ra\xc4\x8dunalnikom pove\xc5\xbeemo prek vmesnika USB 2.0. V\xc4\x8dasih so se izdelovalci trudili tudi s povezovanjem prek veliko po\xc4\x8dasnej\xc5\xa1ega vmesnika USB 1.1, vendar jim to ni najbolje uspevalo \xe2\x80\x93 slika je bila najve\xc4\x8dkrat preve\xc4\x8d\xc2\xa0\xc2\xbbkockasta\xc2\xab\xc2\xa0in izmali\xc4\x8dena. Pri\xc4\x8dakovati je, da bodo tovrstne kartice v prihodnosti uporabljale vodilo PCI Express.\n_START_SECTION_\nDekodiranje\n_START_PARAGRAPH_\nNekatere TV kartice imajo \xc5\xbee vgrajen dekodirnik digitalnih signalov, tiste ki pa \xc5\xa1e dekodirnika nimajo vgrajenega pa lahko digitalne signale spremljajo \xc4\x8de priklopijo dekoder. Kaj pravzaprav potrebujemo, da lahko na ra\xc4\x8dunalni\xc5\xa1kem zaslonu gledamo televizijski program? V prvi vrsti seveda strojno opremo, ki zna odkodirati antenski signal (t. i. ugla\xc5\xa1evalnik ali\xc2\xa0\xc2\xbbtuner\xc2\xab) in strojno/programsko opremo, ki zna tako odkodiran signal\xc2\xa0\xc2\xbbspraviti \xc2\xab\xc2\xa0do operacijskega sistema in na zaslon. Potrebujemo tudi ustrezno programsko opremo, ki omogo\xc4\x8da enostavno in intuitivno preklapljanje med programi in nastavljanje osnovnih parametrov slike: svetlost, kontrast, glasnost in podobno. Kot nekak\xc5\xa1en dodatek (ki pa ga imajo vsi sistemi) lahko \xc5\xa1tejemo \xc5\xa1e mo\xc5\xbenost prikazovanja video signala, ki ga v napravo speljemo neposredno, prek kompozitne ali S-Video vti\xc4\x8dnice.\n_START_SECTION_\nTV sprejem\n_START_PARAGRAPH_\nAnalogni + digitalni DVB-T_NEWLINE__NEWLINE_Seveda tako osnovnih TV kartic, kot smo jih opisali zgoraj, \xc5\xbee dolgo ni ve\xc4\x8d mogo\xc4\x8de kupiti. Prav vse\xc2\xa0\xc2\xbb\xc5\xbee od nekdaj\xc2\xab\xc2\xa0omogo\xc4\x8dajo tudi neko vrsto snemanja TV/video programa na disk. Velja pa se spomniti, da osebni ra\xc4\x8dunalniki niso\xc2\xa0\xc2\xbbod nekdaj\xc2\xab\xc2\xa0tako hitri, da bi bili sposobni zajemati, digitalizirati in stisniti poln signal PAL (756 \xc3\x97 576 pik, 25 slik na sekundo). Pred desetimi leti so tudi najzmogljivej\xc5\xa1i modeli zajemali le v lo\xc4\x8dljivosti 320 \xc3\x97 240 pik in s hitrostjo 15 slik na sekundo. O formatu zapisa MPEG je bilo takrat mogo\xc4\x8de le sanjati, tako da se je ve\xc4\x8dinoma uporabljal MotionJPEG ali kak drug na\xc4\x8din stiskanja, ki iz ra\xc4\x8dunalnika ni iztisnil \xc5\xa1e zadnje kaplje mo\xc4\x8di. Poleg tega so bili diski takrat \xc5\xa1e majhni, zato so bili kon\xc4\x8dni izdelki zelo stisnjeni in zelo slabe kakovosti. Danes so \xc4\x8dasi druga\xc4\x8dni in prav vse TV kartice, ki smo jih preizkusili, snemajo v formatu MPEG-2 ali v katerem izmed name\xc5\xa1\xc4\x8denih kodekov, najve\xc4\x8dkrat kar DivX. \xc4\x8ce je ra\xc4\x8dunalnik dovolj hiter, je tako snemanje povsem zvezno in brez izpu\xc5\xa1\xc4\x8denih slik, ki so bile v\xc4\x8dasih stalnica podobnih poizkusov. Snemanje v MPEG-2 postaja priljubljeno zaradi raz\xc5\xa1irjenosti zapisovalnikov DVD (zapis DVD Video temelji na MPEG-2), snemanje v DivX pa zaradi veliko manj\xc5\xa1ih datotek, ki jih na ta na\xc4\x8din dobimo. In nenazadnje, DivXu se obeta pribli\xc5\xbeno taka podprtost kakor glasbenemu formatu MP3 \xe2\x80\x93 skoraj \xc5\xbee te\xc5\xbeko najdemo glasbeno ali DVD video napravo, ki bi ga ne podpirala. Ker imajo vse TV kartice tudi video vhod (kompozitni ali S-Video), lahko z njimi bolj ali manj kakovostno digitaliziramo tudi stare VHS kasete (ali posnetke z analognimi kamerami). Nekatere (redke) TV kartice imajo snemanje programa urejeno le zelo osnovno \xe2\x80\x93 nastavimo format in pritisnemo gumb za snemanje. Ve\xc4\x8dina ima vendarle omogo\xc4\x8deno tudi \xc4\x8dasovno nastavljeno snemanje, ki pride prav, ko si \xc5\xbeelimo posneti dolo\xc4\x8deno oddajo. Vendar pa bodo nekateri (predvsem ljubitelji programa RTV Slovenija) pogre\xc5\xa1ali podporo signalu VPS, ki omogo\xc4\x8da natan\xc4\x8dno snemanje tudi tedaj, ko se predvajanje programa zamakne za ve\xc4\x8d minut ali celo dlje. Tega ne podpira nobena kartica izmed preizku\xc5\xa1enih. Vendar pa nekatere podpirajo veliko ve\xc4\x8d \xe2\x80\x93 povezavo s spletnimi televizijskimi programi, ki omogo\xc4\x8dajo \xc5\xa1e la\xc5\xbeje in natan\xc4\x8dnej\xc5\xa1e snemanje. Slovenski programi seveda (prav ni\xc4\x8d presenetljivo) na takih programih niso podprti. Od snemanja programa je le \xc5\xa1e (zmogljivostni) korak do snemanja v ozadju (\xc2\xbbtime shifting\xc2\xab). Ideja je preprosta in jo zmogljivi diskovni videorekorderji izvajajo \xc5\xbee nekaj let \xe2\x80\x93 TV kartica (oz. program) med predvajanjem video signal vedno tudi snema (v kakovosti, ki jo nastavimo), ne da bi to morali posebej vklopiti.'