b'\n_START_ARTICLE_\nThe Piano (album)\n_START_SECTION_\nO albumu\n_START_PARAGRAPH_\nAlbum je bil posnet teden po albumu Directstep in je iz\xc5\xa1el le na Japonskem. Gre za enega najuspe\xc5\xa1nej\xc5\xa1ih Hancockovih albumov na Japonskem, morda zaradi tega, ker je celoten album posnel le s klavirjem. Hancock je posnel jazzovske standarde, kot so \xc2\xbbMy Funny Valentine\xc2\xab, \xc2\xbbOn Green Dolphin Street\xc2\xab\xc2\xa0in \xc2\xbbSome Day My Prince Will Come\xc2\xab, zraven pa je dodal \xc5\xa1e \xc5\xa1tiri lastne kompozicije._NEWLINE_Album je iz\xc5\xa1el izklju\xc4\x8dno na Japonskem, na zgo\xc5\xa1\xc4\x8denki pa je prvi\xc4\x8d iz\xc5\xa1el leta 1983. Leta 2004 je bil, po ve\xc4\x8d kot 25 letih od snemanja, ponovno izdan s \xc5\xa1tirimi dodatnimi alternativnimi posnetki z istega snemanja. To je bil do leta 2014 tudi prvi Hancockov japonski album, ki je bil dostopen preostalemu svetu.'