b'\n_START_ARTICLE_\nSistem komplementa\n_START_PARAGRAPH_\nSistem komplementa (tudi samo komplement) je serija (kaskada) biokemijskih reakcij, ki sodeluje pri obrambi organizma pred patogeni. Je del imunskega sistema, ki se tekom posameznikovega \xc5\xbeivljenja ne spreminja oz. prilagaja, zato govorimo o njem v okviru naravne (prirojene) imunosti. Kljub temu je tesno povezan z elementi pridobljene imunosti (limfociti), s katerimi se medsebojno aktivira in dopolnjuje, iz \xc4\x8desar izhaja tudi ime._NEWLINE_Sistem sestavlja okrog 30 majhnih beljakovin, ki v stanju mirovanja kro\xc5\xbeijo po krvi v obliki neaktivnih prekurzorjev (proencimov). Sintetizirajo se v glavnem v jetrih in predstavljajo 5\xc2\xa0% vseh globulinov v krvnem serumu. Ozna\xc4\x8dujemo jih z veliko \xc4\x8drko C (kratica za complement) in \xc5\xa1tevilko._NEWLINE_Ko signal spro\xc5\xbei spremembo enega od za\xc4\x8detnih proencimov v aktivno obliko, le-ta razcepi in tako aktivira naslednji encim v kaskadi, kar na koncu vodi do tvorbe kompleksa beljakovin, ki se vgrajuje v membrane bakterijskih celic in tvori v njej pore, ki povzro\xc4\x8dijo lizo (razpad) celice. Hkrati pa prek citokinov spro\xc5\xbeijo tudi aktivacijo sistema pridobljene imunosti. Vsak element lahko aktivira ve\xc4\x8d elementov stopnjo ni\xc5\xbee v kaskadi, zato se prvotni odziv tekom aktivacije eksponentno pove\xc4\x8duje.\n_START_SECTION_\nAktivacija komplementa\n_START_PARAGRAPH_\nPoznamo tri poti aktivacije komplementa: klasi\xc4\x8dno, alternativno in lektinsko, ki se razlikujejo le v za\xc4\x8detnih korakih, vsem pa je skupen del od beljakovine C3 do kon\xc4\x8dnega produkta.\n_START_SECTION_\nKlasi\xc4\x8dna pot\n_START_PARAGRAPH_\nKlasi\xc4\x8dna pot aktivacije komplementa se spro\xc5\xbei, ko se protitelo razreda IgG ali IgM ve\xc5\xbee na antigen, pri \xc4\x8demer se razkrije vezavno mesto za molekulo C1. Za aktivacijo sta potrebni vsaj dve vezavni mesti, kar pomeni dve molekuli IgG ali eno IgM (slednja je pentamer). Nanju se ve\xc5\xbee podenota C1, imenovana C1q, pri \xc4\x8demer se ji spremeni konformacija in pridobi aktivnost serinske esteraze. Z razcepom estrske vezi aktivira dve drugi podenoti, C1r, ti pa nato podenoti C1s (prav tako serinski esterazi). Ti cepita najprej molekulo C4 na podenoti C4a in C4b; C4a oddifundira, na C4b pa se ve\xc5\xbee molekula C2, kar odkrije mesto za delovanje C1s, ki razcepi C2 na C2a in C2b. Fragmenta C2b ter C4b se ve\xc5\xbeeta med seboj v C2b4b, kar je konvertaza C3 klasi\xc4\x8dne poti._NEWLINE_Klasi\xc4\x8dna pot aktivacije je kontrolirana na ve\xc4\x8d ravneh. Spontano aktivacijo prepre\xc4\x8duje dejstvo, da protitelo v raztopljeni obliki ne more vezati molekule C1. Prav tako ne more aktivirati poti eno samo protitelo IgG, temve\xc4\x8d vsaj dve, vezani na antigena v neposredni bli\xc5\xbeini (npr. na beljakovine na povr\xc5\xa1ini bakterijske celice). Nadaljnjo aktivacijo zavira C1-inhibitorska beljakovina, ki je prisotna v krvi in se nepovratno ve\xc5\xbee na C1r ter C1q, s \xc4\x8demer prepre\xc4\x8di aktivacijo C2 in C4. Nazadnje pa dejstvo, da je za aktivnost kompleksa C4b2b potrebna vezava na povr\xc5\xa1ino mikroba ali protitelesa, omeji delovanje sistema na bli\xc5\xbeino patogena.\n_START_SECTION_\nAlternativna pot\n_START_PARAGRAPH_\nAlternativna pot aktivacije komplementa je zelo podobna klasi\xc4\x8dni, s to razliko da jo spro\xc5\xbei neposredno prisotnost patogena. Zaradi tega je verjetno evolucijsko izvornej\xc5\xa1a, naziv\xc2\xa0\xc2\xbbalternativna\xc2\xab\xc2\xa0pa ima zato, ker je bila odkrita kasneje od klasi\xc4\x8dne. Za\xc4\x8detni element te poti je molekula C3b, ki je homologna molekuli C4b (tako po strukturi kot po funkciji). Ta se ve\xc5\xbee z beljakovino, imenovano faktor B (ta je homologen C2), pri \xc4\x8demer se ji spremeni konformacija in postane dovzetna za razcep z proteazo faktor D, ki se nahaja v plazmi. Ob razcepu se sprosti fragment Ba, Bb pa vezan na C3b tvori konvertazo C3 alternativne poti, ki je homologna C2b4b.\n_START_SECTION_\nLektinska pot\n_START_PARAGRAPH_\nTudi lektinska pot aktivacije je homologna klasi\xc4\x8dni, le da vlogo C1q zamenja lektin, ki se ve\xc5\xbee na razli\xc4\x8dne polisaharide v bakterijski celi\xc4\x8dni steni. Imenujemo ga\xc2\xa0\xc2\xbbprotein, ki ve\xc5\xbee manan\xc2\xab\xc2\xa0(angle\xc5\xa1ko manan binding protein oz. MBP). Ta ob vezavi aktivira serinsko proteazo MASP (MBP-associated serine protease), ki deluje na beljakovini C2 in C4, ti dve pa nato nadaljujeta kaskado enako kot pri klasi\xc4\x8dni poti aktivacije.\n_START_SECTION_\nNastanek kompleksa, ki napada membrano\n_START_PARAGRAPH_\nVse tri poti vodijo do aktivacije osrednje molekule komplementa - C3. To je heterodimerna beljakovina, sestavljena iz dveh razli\xc4\x8dnih podenot, \xce\xb1 in \xce\xb2. Konvertaza C3 iz katerekoli od poti aktivacije razcepi molekulo na manj\xc5\xa1i C3a in ve\xc4\x8dji C3b. Slednji je podoben molekuli C4, ravno tako se mora takoj po nastanku vezati na povr\xc5\xa1ino mikroba, sicer razpade. C3b ima dva u\xc4\x8dinka: zaradi podobnosti s C4 lahko spro\xc5\xbei dodatno aktivacijo komplementa po klasi\xc4\x8dni poti, kar predstavlja pozitivno povratno zanko in oja\xc4\x8da reakcijo, del nastalega C3b pa se ve\xc5\xbee s C2b4b (konvertazo C3 klasi\xc4\x8dne poti) v C4b2b3b. Ta molekula ve\xc5\xbee naslednjo v kaskadi, C5 in s tem omogo\xc4\x8di njeno cepitev s serinsko proteazo C2a. Tako aktivirana C5 spro\xc5\xbei nastanek kompleksa iz molekul C5b, C6, C7 in C8, ki se vrine v membrano bakterije. Tam spro\xc5\xbei polimerizacijo 10 do 16 molekul C9 v obro\xc4\x8dasto strukturo, imenovano\xc2\xa0\xc2\xbbkompleks, ki napada membrano\xc2\xab\xc2\xa0(membrane attack complex ali MAC). MAC se s hidrofobnim robom vgradi v membrano, na njegovi notranji strani pa je kanal, \xc5\xa1irok okoli 100 Angstremov. Skozenj vdre v bakterijsko celico voda, kar na koncu povzro\xc4\x8di lizo in s tem smrt bakterije. Poleg bakterij deluje sistem tudi na ve\xc4\x8dino virusov z ovojnico.\n_START_SECTION_\nVloga v imunskem sistemu\n_START_PARAGRAPH_\nDomnevajo, da je komplement evolucijsko starej\xc5\xa1i sistem obrambe pred patogeni kot sistem pridobljene imunosti. Njegova funkcija je tesno prepletena s slednjim preko citokinov in klasi\xc4\x8dne poti aktivacije. Ker pa lahko komplement aktivirajo tudi patogeni neposredno, predstavlja prvo linijo obrambe pred njimi (poleg makrofagov in ostalih elementov naravne imunosti). Aktivacija pridobljene imunosti namre\xc4\x8d traja ve\xc4\x8d dni in v tem \xc4\x8dasu bi se lahko mikrobi ob odsotnosti komplementa neovirano razmno\xc5\xbeevali v telesu._NEWLINE_Glavna povezava z ostalimi elementi sistema naravne imunosti je molekula C3b, ki jo spoznajo receptorji na fagocitnih celicah, kar olaj\xc5\xa1a po\xc5\xbeiranje (fagocitozo) tujka, na katerega je vezan C3b (tak\xc5\xa1nemu\xc2\xa0\xc2\xbbozna\xc4\x8devanju\xc2\xab\xc2\xa0tujkov pravimo opsonizacija). Pomembne so tudi molekule C3a, C4a in C5a, ki spro\xc5\xbeijo lokalno vnetje._NEWLINE_Okvare sistema komplementa lahko vodijo v resno pomanjkljivost imunskega sistema (imunodeficienco), kar se ka\xc5\xbee v ve\xc4\x8dji dovzetnosti za oku\xc5\xbebe. V primeru da zaradi okvare odpove kontrola nad aktivacijo, lahko pride do avtoimunskih bolezni.'