b'\n_START_ARTICLE_\nAnton Ro\xc5\xbei\xc4\x8d\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nRo\xc5\xbei\xc4\x8d je v letih 1801\xe2\x88\x921806 v Ljubljani obiskoval gimnazijo in filozofijo (1806\xe2\x80\x931808). Zaposlen je bil pri stavbni direkciji (1808\xe2\x80\x931809) a jo je v \xc4\x8dasu Ilirskh provinc izgubil ter se za\xc4\x8del pre\xc5\xbeivljati z in\xc5\xa1trukcijami. Po odhodu Francozov je zaman prosil avstrijsko vlado za slu\xc5\xbebo. Leta 1820 je bil izgnan z Dunaja v rojstni kraj, od decembra 1821 do 1823 v slu\xc5\xbebi pri J.F. Erbergu v Dolu, da uredi knji\xc5\xbenico in arhiv. (Ro\xc5\xbei\xc4\x8d se je pri urejanju podpisoval \xc2\xbbdes Verwalters Stellvertreter\xc2\xab). Ko ga je Erberg odpustil, je od\xc5\xa1el v Trst in bil vsaj \xc5\xbee 24. januarja 1824 knji\xc5\xbeni\xc4\x8dar \xc2\xbbna cesarsko kraljevi realni akademiji\xc2\xab. Tedaj je napisal kulturno zgodovino Kranjske (ostala v rokopisu z naslovom Krain bis zum Jahre 1823). Delo je najbr\xc5\xbe poslal Erbergu v Dol, ker je bilo najdeno med Erbergovimi arhivalijami. Spis je zanimiv sodoben dokument, zlasti zaradi sodobnih opazk o Zoisu, Vodniku, Japlju in  drugih.'