b'\n_START_ARTICLE_\nIgor Rostislavovi\xc4\x8d \xc5\xa0afarevi\xc4\x8d\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nNjegov o\xc4\x8de, Rostislav Stepanovi\xc4\x8d, je diplomiral na Dr\xc5\xbeavni univerzi v Moskvi (MGU) in bil predavatelj teoreti\xc4\x8dne mehanike. Mati Julija Jakovljevna, po izobrazbi filozofinja, ve\xc4\x8dino \xc4\x8dasa ni delala. Kmalu se je za\xc4\x8del zanimati za matematiko in \xc5\xbee kot najstnik samostojno bral matemati\xc4\x8dne razprave. S petnajstimi leti je bral Hilbertovo delo o teoriji \xc5\xa1tevil. \xc5\xa0tudiral je na Fakulteti za mehaniko in matematiko MGU. Po diplomi je dokon\xc4\x8dal podiplomski \xc5\xa1tudij leta 1940. Leta 1942 je zagovarjal kandidatsko dizertacijo, doktoriral pa je leta 1946 s 23-timi leti na Matemati\xc4\x8dnem in\xc5\xa1titutu Steklova (MIAN) z dizertacijo Raziskave kon\xc4\x8dnih raz\xc5\xa1iritev pod Delaunayjevim mentorstvom._NEWLINE_Nato je delal na Matemati\xc4\x8dnem in\xc5\xa1titutu Steklova in vodil oddelek za algebro. Od leta 1943 je vzporedno predaval na Moskovski dr\xc5\xbeavni univerzi. Imel je mnogo u\xc4\x8dencev. Njegovi najbolj znani u\xc4\x8denci so Arakelov, Drozd, Golod, Kostrikin, Manin in Moj\xc5\xa1ezon. Pod njegovim mentorstvom so zagovarjali ve\xc4\x8d kot 30 kandidatskih dizertacij. 20. junija 1958 so ga izbrali za dopisnega \xc4\x8dlana Sovjetske akademije znanosti v razredu fizikalnih in matemati\xc4\x8dnih znanosti. 7. decembra 1991 so ga izbrali za akademika Ruske akademije znanosti (RAN) v odseku matematike, mehanike in matemati\xc4\x8dne informatike. Leta 1975 so ga zaradi politi\xc4\x8dnih razlogov izklju\xc4\x8dili iz Dr\xc5\xbeavne univerze. Od leta 1974 je zunanji \xc4\x8dlan Ameri\xc5\xa1ke nacionalne akademije znanosti in \xc4\x8dlan Srbske akademije znanosti in umetnosti (SANU) v razredu matemati\xc4\x8dnih, fizikalnih in geo-znanostih._NEWLINE_Svoja prva matemati\xc4\x8dna dela je posvetil algebri in algebrski teoriji \xc5\xa1tevil. V teoriji algebrskih \xc5\xa1tevil je odkril splo\xc5\xa1ni izrek recipro\xc4\x8dnosti stopenj residuumov v obsegu algebrskih \xc5\xa1tevil, kar se je v dolo\xc4\x8deni meri pokazalo za kon\xc4\x8dno etapo v 150-letni zgodovini odkrivanja aritmeti\xc4\x8dnih izrekov recipro\xc4\x8dnosti, ki je segala do Eulerja in Gaussa._NEWLINE_Njegovo delo je bilo temeljno pri razvoju Galoisove teorije. Leta 1954 je podal re\xc5\xa1itev obratne naloge Galoisove teorije o re\xc5\xa1ljivih grupah, oziroma je pokazal, da kadar je osnovni obseg obseg algebrskih \xc5\xa1tevil kon\xc4\x8dne stopnje, obstaja algebrska raz\xc5\xa1iritev tega obsega z vnaprej dano re\xc5\xa1ljivo Galoisovo grupo. Za ta dose\xc5\xbeek je leta 1959 prejel Leninovo nagrado._NEWLINE_\xc5\xa0afarevi\xc4\x8d je leta 1962 je postavil domnevo, s katero je pozneje Par\xc5\xa1in dokazal veljavnost Mordellove domneve iz leta 1922. \xc5\xa0afarevi\xc4\x8devo domnevo in s tem Mordellovo domnevo, ki je pomembna pri Fermatovem problemu, je leta 1983 dokazal Faltings, za kar je leta 1986 prejel Fieldsovo medaljo._NEWLINE_V zadnjem \xc4\x8dasu so \xc5\xa0afarevi\xc4\x8d, Faddejev in njuni u\xc4\x8denci pomembno prispevali k teoriji grup, teoriji celo\xc5\xa1tevilskih reprezentacij grup in Galoisovi teoriji. Leta 1964 je \xc5\xa0afarevi\xc4\x8d skupaj z u\xc4\x8dencem Golodom dal negativen odgovor na re\xc5\xa1itev splo\xc5\xa1nega (neomejenega) Burnsideovega problema in dokazal obstoj neskon\xc4\x8dnih periodi\xc4\x8dnih p-grup, ki jih je mo\xc4\x8d dobiti v kon\xc4\x8dnem._NEWLINE_S Pjatecki-\xc5\xa0apirom je raziskoval K3-povr\xc5\xa1ine, dvorazse\xc5\xbene oblike Calabi-Yaujevih mnogoterosti, pomembne objekte v sodobni teoreti\xc4\x8dni fiziki.'