b'\n_START_ARTICLE_\nJoseph von Eichendorff\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nBaron Joseph Karl Benedikt von Eichendorff se je rodil 10. marca 1788 na gradu Lubowitz pri Ratiboru kot sin pruskega \xc4\x8dastnika barona Adolfa Theodorja (1756\xe2\x80\x931818) von Eichendorffa in njegove soproge Karoline (1766\xe2\x80\x931822, roj. Freiin von Kloch). Njegova mati je izvirala iz \xc5\xa1lezijske plemi\xc5\xa1ke dru\xc5\xbeine, od katere je podedovala grad Lubowitz. Katoli\xc5\xa1ka plemi\xc5\xa1ka rodbina baronov von Eichendorff prebiva v \xc5\xa0leziji od 17. stoletja._NEWLINE_Med letoma 1793 in 1801 je Josepha von Eichendorffa in njegovega dve leti starej\xc5\xa1ega brata Wilhelma na domu pou\xc4\x8deval \xc5\xbeupnik Bernhard Heinike. Poleg obse\xc5\xbenega branja pustolovskih in vite\xc5\xa1kih romanov ter anti\xc4\x8dnih pripovedi se je \xc5\xbee kot otrok preizkusil v pisanju literature. Leta 1794 je odpotoval v Prago, \xc4\x8dez pet let v Karlsbad in potem spet v Prago, nato pa je v svojih prvih zapiskih zabele\xc5\xbeil vtise o potovanju. 12. novembra 1800 je za\xc4\x8del pisati svoje Dnevni\xc5\xa1ke zapiske (Tagebuchaufzeichnungen) in delo Naravoslovje (Naturgeschichte), ki ga je opremil z lastnimi ilustracijami._NEWLINE_Oktobra 1801 sta brata von Eichendorff za\xc4\x8dela obiskovati katoli\xc5\xa1ko gimnazijo sv. Matije v Vroclavu in prebivala v katoli\xc5\xa1kem internatu sv. Jo\xc5\xbeefa (do leta 1804). V tem \xc4\x8dasu je pogosto zahajal v gledali\xc5\xa1\xc4\x8de, ustvarjal svoje zgodnje pesmi in se spoprijateljil s so\xc5\xa1olcem Josephom Christianom von Zedlitzem. V letih 1805 in 1806 je v Halleju \xc5\xa1tudiral pravo in humanisti\xc4\x8dne vede ter se poleg tega udele\xc5\xbeeval predavanj filologije pri Friedrichu Augustu Wolfu, Friedrichu Schleiermacherju in Henrichu Steffensu. V Bad Lauchst\xc3\xa4dtu si je ogledal gostujo\xc4\x8do predstavo Goethejevega weimarskega gledali\xc5\xa1\xc4\x8da. Skozi Harz je potoval naprej do Hamburga in L\xc3\xbcbecka. Avgusta 1806 se je vrnil domov na grad Lubowitz, kjer je u\xc5\xbeival v dru\xc5\xbeabnem \xc5\xbeivljenju. Hodil je na plese in lov v okolici._NEWLINE_Maja 1807 sta se brata peljala preko Linza, Regensburga in N\xc3\xbcrnberga do Heidelberga, da bi tam nadaljevala \xc5\xa1tudij. Eichendorff je poslu\xc5\xa1al predavanja prava pri Antonu Friedrichu Justusu Thibautu, vendar med drugim obiskoval tudi predavanja Josepha G\xc3\xb6rresa. Z Achimom von Arnimom sta se le be\xc5\xbeno poznala; tesno prijateljstvo ga je povezovalo s pesnikom Ottom von Loebnom (\xe2\x80\x9eIsidorus Orientalis\xe2\x80\x9c). Skupaj s prijateljema teologoma Strau\xc3\x9fom in Buddejem se je zdru\xc5\xbeili v Elevzinsko zvezo (\xe2\x80\x9eEleusischen Bund\xe2\x80\x9c), kjer so se pogovarjali o svojih delih._NEWLINE_Aprila 1808 se je odpravil na \xc5\xa1tudijsko potovanje, ki ga je vodilo preko Strasbourga do Pariza. 13. maja je odpotoval iz Heidelberga preko W\xc3\xbcrzburga in N\xc3\xbcrenberga v Regensburg in od tam s po\xc5\xa1tno ladjo po Donavi na Dunaj. Poleti se je vrnil v Lubowitz, da bi o\xc4\x8detu pomagal pri upravljanju posestev. Prva objava nekaterih njegovih pesmi je iz\xc5\xa1la v \xc4\x8casopisu za znanost in umetnost (Zeitschrift f\xc3\xbcr Wissenschaft und Kunst) pod psevdonimom \xe2\x80\x9eFlorens\xe2\x80\x9c. Pribli\xc5\xbeno isto\xc4\x8dasno je za\xc4\x8del pisati pravlji\xc4\x8dno novelo Jesenski urok (Die Zauberei im Herbste)._NEWLINE_Leta 1809 se je zaro\xc4\x8dil s sedemnajstletno Luise von Larisch (1792\xe2\x80\x931855), h\xc4\x8derko zemlji\xc5\xa1kega posestnika Johanna von Larischa iz Pogrzebie\xc5\x84a v okro\xc5\xbeju Ratibor._NEWLINE_Novembra 1809 se je Eichendorff z bratom odpeljal v Berlin, kjer je poslu\xc5\xa1al zasebna predavanja Fichteja in se sre\xc4\x8dal z Achimom von Arnimom, Clemensom Brentanom in Heinrichom von Kleistom. Poleti 1810 je nadaljeval \xc5\xa1tudij prava na Dunaju in ga nato leta 1812 zaklju\xc4\x8dil._NEWLINE_Med letoma 1813 in 1815 se je udele\xc5\xbeeval osvobodilnih vojn proti Napoleonu, najprej kot ostrostrelec v l\xc3\xbctzowski \xc4\x8deti prostovoljcev in nato kot poro\xc4\x8dnik 3. bataljona 17. \xc5\xa1lezijskega polka domobranske pehote v opusto\xc5\xa1eni utrdbi Torgau. Po poroki pa se je ponovno priklju\xc4\x8dil 1. bataljonu 2. (zgornje) porenskega polka domobranske pehote pri vkorakanju v Pariz. Do konca leta 1815 je ostal pri zasedbenih \xc4\x8detah in se \xc5\xa1ele naslednje leto vrnil v Vroclav._NEWLINE_Aprila 1815 se je v Vroclavu poro\xc4\x8dil z Luise von Larisch. Med letoma 1815 in 1821 so se jima rodili \xc5\xa1tirje otroci: Hermann, Rudolf, Therese in Agnes, ki pa je kmalu po rojstvu umrla. Po smrti svojega o\xc4\x8deta leta 1818 je Eichendorff prodal ve\xc4\x8dino zelo zadol\xc5\xbeenih dru\xc5\xbeinskih posestev, med njimi tudi grad Lubowitz in posestvo v Sedlnicah. Eichendorff je vse \xc5\xbeivljenje \xc5\xbealoval zaradi izgube sveta, kjer je pre\xc5\xbeivljal svoje otro\xc5\xa1tvo._NEWLINE_Leta 1816 je kot pripravnik delal v pruski dr\xc5\xbeavni slu\xc5\xbebi v Vroclavu, pet let kasneje postal cerkveni in \xc5\xa1olski sv\xc3\xa9tnik v Gdansku, leta 1824 pa so ga imenovali za vi\xc5\xa1jega predsedni\xc5\xa1kega svetnika. Leta 1831 se je z dru\xc5\xbeino preselil v Berlin, kjer je bil zaposlen na razli\xc4\x8dnih ministrstvih. Deset let kasneje so Eichendorffa imenovali za tajnega vladnega svetnika. Leta 1843 je prebolel hudo plju\xc4\x8dnico in se leto kasneje upokojil. Leta 1846 je prevedel nekaj religioznih dram Pedra Calder\xc3\xb3na de la Barce._NEWLINE_Z \xc5\xbeeno sta se preselila k h\xc4\x8derki Therese in njenem mo\xc5\xbeu Louisu von Bessereru-Dahlingenu, ki je slu\xc5\xbeboval kot pruski \xc4\x8dastnik. Eichendorff je po smrti svojega brata Wilhelma 7. januarja 1849 podedoval njegovo zemlji\xc5\xa1ko gospostvo v Sedlnicah. Istega leta je za nekaj dni odpotoval iz Dresdna v K\xc3\xb6then, da bi se izognil nemirom revolucije. Njegova h\xc4\x8derka je leta 1854 v K\xc3\xb6thnu kupila hi\xc5\xa1o majorja Nicolausa Josepha von Hollyja-Ponienczecza. Razlogi za nakup niso znani, saj se h\xc4\x8derka skorajda ni zadr\xc5\xbeevala v mestu, o\xc4\x8de pa se je po lastnem pri\xc4\x8devanju imel za lastnika hi\xc5\xa1e. Leta 1855 se je ponovno odpeljal v K\xc3\xb6then in tam ostal do oktobra._NEWLINE_V letih 1856 in 1857 se je mudil kot gost vroclavskega nad\xc5\xa1kofa na njegovi poletni rezidenci na gradu Johannisbergu pri Jauernigu, kjer je tudi veliko pisal. V zadnjem desetletju \xc5\xbeivljenja je zaklju\xc4\x8dil svojo literarno pot in se namesto tega udejstvoval kot publicist. V tem \xc4\x8dasu je napisal razgibano nem\xc5\xa1ko literarno zgodovino (Zgodovina nem\xc5\xa1ke pesni\xc5\xa1ke literature (Geschichte der poetischen Literatur Deutschlands))._NEWLINE_Eichendorff je umrl za rakom \xc5\xbeelodca 26. novembra 1857 v Nisi v \xc5\xa0leziji.\n_START_SECTION_\nOcene\n_START_PARAGRAPH_\nEichendorffa pri\xc5\xa1tevajo k najpomembnej\xc5\xa1im in \xc5\xa1e danes ob\xc4\x8dudovanim pisateljem. \xc5\xa0tevilne njegove pesmi so uglasbili (O doline \xc5\xa1irne, o vi\xc5\xa1ave (O T\xc3\xa4ler weit, o H\xc3\xb6hen)) in jih pogosto peli. Njegova novela Iz \xc5\xbeivljenje fi\xc4\x8dfiri\xc4\x8da (Aus dem Leben eines Taugennichts) velja za vrhunec in hkrati konec romantike._NEWLINE_Eichendorffovo idili\xc4\x8dno prikazovanje narave in preprostega \xc5\xbeivljenja je zaznamovano s preprosto slikovitostjo in izbiro besed. Za tem pa vendarle ti\xc4\x8di mnogoplasten preplet metafori\xc4\x8dne simbolike, s katero Eichendorff interpretira svet, naravo in du\xc5\xa1o in izstopa iz \xc4\x8distega utilitaristi\xc4\x8dnega mi\xc5\xa1ljenja. Pisal je namre\xc4\x8d v dobi za\xc4\x8detne industrijske revolucije._NEWLINE_Za Eichendorffova dela je zna\xc4\x8dilno, da so zaradi njegove mo\xc4\x8dne vere pogosto povezana z religijo. V nasprotju s Clemensom Brentanom njegov katolicizem ni bil zaznamovan niti z du\xc5\xa1evnimi stiskami niti s posebno misijonarsko vnemo. Omembe vredno je tudi dejstvo, da (za razliko od veliko ostalih romantikov pod vplivom Fichteja) ni zapadel v nacionalisti\xc4\x8dno domoljubje, ki je poni\xc5\xbeevalo druge narode, temve\xc4\x8d je iskal so\xc5\xbeitje v Evropi. V njegovih delih in lastnih pri\xc4\x8devanjih niso na\xc5\xa1li antisemitskih izpadov, ki jih zasledimo pri njegovih pisateljskih sodobnikih, kot sta npr. Clemens Brentano in Achim von Armin (oba je Eichendorff sicer cenil). Kljub temu da je Eichendorff (skladno s svojim \xc4\x8dasom) pred imeni oseb judovske vere \xc5\xa1e dodatno zapisoval \xe2\x80\x9ejud\xe2\x80\x9c (ob\xc4\x8dasno tudi pridevnika \xe2\x80\x9ebogat\xe2\x80\x9c in \xe2\x80\x9elahkomiseln\xe2\x80\x9c), lahko pri njem zaznamo dolo\xc4\x8deno distanco. \xe2\x80\x9eEichendorff ni pisal o domovini, temve\xc4\x8d o domoto\xc5\xbeju, ne o izpolnjenem trenutku, temve\xc4\x8d o hrepenenju, ne o prihodu, temve\xc4\x8d o odhodu,\xe2\x80\x9c je zapisal nem\xc5\xa1ki filozof R\xc3\xbcdiger Safranski.\n_START_SECTION_\nZapu\xc5\xa1\xc4\x8dina\n_START_PARAGRAPH_\nWangenski krog od leta 1956 podeljuje Eichendorffovo nagrado za literaturo. Prav ta krog je dal tudi pobudo za ustanovitev Eichendorffovega muzeja v Wangnu v Allg\xc3\xa4uu._NEWLINE_Med letoma 1931 in 2010 je delovala Eichendorffova skupnost, ki se je posve\xc4\x8dala raziskovanju Eichendorffovega \xc5\xbeivljenja, dela in delovanja._NEWLINE_Med letoma 1935 in 1943 je sklad F. V. S. (ki se od leta 1994 imenuje sklad F. V. S. Alfreda Toepferja) podeljeval nagrado barona Josepha von Eichendorffa._NEWLINE_Gimnazija Josepha Eichendorffa v Koblenzu, gimnazija Josepha Eichendorffa v Bambergu, gimnazija v Ettlingenu in \xc5\xa1ola za otroke in mladostnike s posebnimi potrebami v Bonnu so le nekatere izobra\xc5\xbeevalne ustanove, ki so jih poimenovali po njem._NEWLINE_Po vsej Nem\xc4\x8diji stojijo \xc5\xa1tevilna Eichendorffova obele\xc5\xbeja. Njegov portret so upodobili tudi na dveh medaljah.'