b"\n_START_ARTICLE_\nPape\xc5\xbe Inocenc X.\n_START_SECTION_\nMladost in vzpon\n_START_PARAGRAPH_\nRodil se je 6. maja 1574 v Rimu kot Giovanni Battista Pamphilj. O\xc4\x8de je bil Camillo Pamphilj, rodom iz umbrijskega Gubbia. Po o\xc4\x8detovi strani je ugledna rodovina Pamphilj (tudi Pamphili, Pamfili) izhajala neposredno od Aleksandra VI. (Borgia): o\xc4\x8detova babica, Giustina Mattei, je bila namre\xc4\x8d h\xc4\x8derka neke ne\xc4\x8dakinje glasovite Lukrecije Borgia (1480-1519)._NEWLINE_Mati, francoskega porekla, je bila Flaminia de Bubalis. _NEWLINE_Dru\xc5\xbeina se je naselila v Ve\xc4\x8dnem mestu za \xc4\x8dasa pape\xc5\xbeevanja Inocenca IX., kjer je o\xc4\x8de dobil primerno slu\xc5\xbebo glede na svoj stan na pape\xc5\xa1kem dvoru. Dru\xc5\xbeina je bila vdana Cerkvi in je zato poslala svojega otroka na najuglednej\xc5\xa1o rimsko \xc5\xa1olo, v Collegio Romano. Tako je na Sapienzi dvajsetleten doktoriral iz ex utroque iuris. Kmalu nato mu je Klemen VIII. poveril splo\xc5\xa1ne pravne zadeve, in je lahko zasedel mesto avditorja za svojim stricem Girolamom v Roti. Bil je tudi pravnik pri drugem cerkvenem sodi\xc5\xa1\xc4\x8du - Penitenciariji.\n_START_SECTION_\nCerkvena pot\n_START_PARAGRAPH_\n1623. ga je Gregor XV. poslal kot nuncija na dvor neapeljskega kralja. V letu 1625 ga je Urban VIII. poslal kot spremljevalca svojemu ne\xc4\x8daka Francescu Barberiniju , ki je bil najprej nuncij v Franciji, nato pa v \xc5\xa0paniji. 19. januarja 1626 je postal Pamfili naslovni latinski patriarh Antiohije, 30. maja 1626 pa apostolski nuncij v \xc5\xa0paniji.\n_START_SECTION_\nIzvolitev\n_START_PARAGRAPH_\nKonklave za izvolitev naslednika Urbana VIII. je bil dolg, prepirljiv in bojevit ter je trajal od 9. avgusta do 15. septembra. Velika frankoljuba stranka vodena z Urbanovimi ne\xc4\x8daki je vzdr\xc5\xbeala pred \xc5\xa1panskim kandidatom kot nasprotniku  kardinala Mazarina, ki je vodil francosko politiko. Oni so predlo\xc5\xbeili svojega predstavnika Sacchettija, vendar niso mogli dose\xc4\x8di zadostne podpore; zato so sprejeli kardinala Pamfilija kot sprejemljiv sporazum, \xc4\x8deprav je slu\xc5\xbeil kot pape\xc5\xa1ki poslanec v \xc5\xa0paniji. Mazarinov \xe2\x80\x98\xe2\x80\x99veto\xe2\x80\x99\xe2\x80\x99, do katerega je imela Francija pravico, je prispel prepozno \xe2\x80\x93 ko so bile volitve \xc5\xbee kon\xc4\x8dane.  _NEWLINE_15. septembra 1644 je bil v konklavu izvoljen za pape\xc5\xbea in 4. oktobra istega leta ustoli\xc4\x8den.\n_START_SECTION_\nDelovanje\n_START_PARAGRAPH_\nVse do danes je Inocenc ostal sporna osebnost, ki si je pridobil tako nasprotujo\xc4\x8de si ocene kot malokateri pape\xc5\xbe. Nekateri ga zelo hvalijo: \xc2\xbbPovzdignjenje kardinala Janeza Pamfilija na sveti sede\xc5\xbe je ugajalo vsem, razen Franciji, saj je bil nedvomno naklonjen \xc5\xa0paniji: bil je prijatelj Medi\xc4\x8dejcev, po krvnem sorodstvu je bil povezan z mnogimi odli\xc4\x8dnimi italijanskimi rodbinami, ni razpihoval sovra\xc5\xa1tva in je bil primerno star. Inocenc X. je imel veliko dobrih lastnosti: prijazen, miroljuben, skromnih navad \xe2\x80\x93 ter je imel strog \xc4\x8dut za pravi\xc4\x8dnost; \xc4\x8deprav \xc4\x8dloveka \xc4\x8dudi njegovo (pre)strogo ravnanje z Barberiniji. Zavra\xc4\x8dal je kakr\xc5\xa1no koli obliko prisile; olaj\xc5\xa1al je svoje podlo\xc5\xbenike za mnogo hudih dajatev, ki so jim jih nalo\xc5\xbeili njegovi predhodniki; prisilil je plemstvo k vra\xc4\x8danju dolgov in skr\xc4\x8dil vatikanske izdatke. Njegove diplomatske izku\xc5\xa1nje po razli\xc4\x8dnih evropskih dvorih so ga nau\xc4\x8dile ceniti mol\xc4\x8de\xc4\x8dnost. Govoril je malo, bil previden in olikan.\xc2\xab\xc2\xa0_NEWLINE_Drugi pa za njegovo pape\xc5\xbeevanje komaj najdejo dobro besedo: \xc2\xbbNjegovo pape\xc5\xbeevanje je kvarila nasilnost in neprimerno sumni\xc4\x8denje: zakonito je napadel Barberinije, ki so bili glavni tekmeci Pamfilijev v Rimu, zaradi \xc2\xbbponeverbe javnega denarja\xc2\xab; u\xc5\xbealil Francijo do te mere, da je vdrla v Pape\xc5\xa1ko dr\xc5\xbeavo; pomagal je Benetkam, s katerimi je bil v \xc4\x8dvrstih odnosih, da so se bojevale zoper Turke; zavrnil je priznanje portugalskega nasledstva, ko se je ta dr\xc5\xbeava lo\xc4\x8dila od \xc5\xa0panije.\xc2\xab\xc2\xa0_NEWLINE_Pod njegovim pontifikatom so vojskujo\xc4\x8de se strani \xe2\x80\x93 tudi po pape\xc5\xa1kem vztrajnem prizadevanju \xe2\x80\x93 sedle za pogajalsko mizo in z Vestfalskim mirom 1648 kon\xc4\x8dale Tridesetletno vojno, kakor tudi Osemdesetletno vojno. Tridesetletna vojna je Cerkvi v Nem\xc4\x8diji prizadejala hude izgube. Pape\xc5\xbea niso niti povabili na pogajanja; pozneje je sicer protestiral, vendar zaman. _NEWLINE_Ko je pape\xc5\xa1ki nuncij v Monakovem Fabio Chigi - poznej\xc5\xa1i pape\xc5\xbe Aleksander VII. - opazil, v katero smer se su\xc4\x8dejo pogajanja, je odla\xc5\xa1al z oporekanjem, ki mu ga je nalo\xc5\xbeil novi pape\xc5\xbe; in sicer tako dolgo, da je prvi protest 14. oktobra 1648 postal glas vpijo\xc4\x8dega v pu\xc5\xa1\xc4\x8davi, kakor tudi oba naslednja. 20. avgusta 1651 je sledil pape\xc5\xa1ki breve (namesto nameravane bule) Zelo Domus Dei, ki prav tako ni mogel prepre\xc4\x8diti \xc5\xa1kode. Katoli\xc4\x8dani so po sprejemu nenravnega na\xc4\x8dela cuius regio - eius religio samo v Nem\xc4\x8diji zgubili dve metropoliji in trinajst \xc5\xa1kofij, ter na tiso\xc4\x8de samostanov in dobrodelnih ustanov - da ne \xc5\xa1tejemo nordijskih de\xc5\xbeel, kjer je bila katoli\xc5\xa1ka vera popolnoma uni\xc4\x8dena. _NEWLINE_Ferdinand III. ni hotel objaviti pape\xc5\xa1kega nasprotovanja, saj je to pomenilo njegovo izklju\xc4\x8ditev iz politi\xc4\x8dnih dogovorov.\xc2\xa0\xc2\xbb'Ne' 1648 ni bil namre\xc4\x8d niti o\xc4\x8diten, niti neizogiben, niti potreben\xc2\xab\xc2\xa0(Repgen). Inocen\xc4\x8deva odgovornost je bila odlo\xc4\x8dilna; v njem je prevladalo pravni\xc5\xa1ko gledanje nad diplomatskim: \xc2\xbb\xc5\xa0lo je za dejanje, ki je bilo pod pravno-kanoni\xc4\x8dnim in teolo\xc5\xa1kim vidikom popolnoma pravilno, toda na politi\xc4\x8dnem podro\xc4\x8dju popolnoma nekoristno in samo\xc5\xa1kodljivo\xc2\xab\xc2\xa0(Lutz). _NEWLINE_Z vsemi italijanskimi dr\xc5\xbeavami je ostal v prijateljskih odnosih razen s Parmo, ki je nahujskala prebivalce Castra k umoru njihovega \xc5\xa1kofa. To hudodelstvo je kaznoval neusmiljeno in je dal Castro razdejati do temeljev in na njegovem mestu postaviti steber z napisom: \xc2\xbbQui fu Castro\xc2\xab\xc2\xa0(\xc2\xbbTukaj je stal Castro\xc2\xab). _NEWLINE_Od Inocenca X. naprej so vse politi\xc4\x8dne zadeve svetega sede\xc5\xbea prevzeli dr\xc5\xbeavni tajniki, s \xc4\x8dimer je prenehala do tedaj uveljavljena mo\xc4\x8d kardinalov-ne\xc4\x8dakov. Glavni kamen spotike pa je postala tudi pri dobronamernih vloga  gospe Olimpije in njen kar prevelik vpliv na pape\xc5\xbeeve odlo\xc4\x8ditve, saj je pravzaprav dober del pape\xc5\xbeevanja izvajala posle kardinala-ne\xc4\x8daka.\n_START_SECTION_\nJanzenizem\n_START_PARAGRAPH_\nInocenc je nadaljeval v smeri svojega predhodnika ter je 31. maja 1653 z bulo Cum occasione obsodil pet stavkov iz Jansenovega Augustinusa, ki se je sicer res navdihoval pri svetem Avgu\xc5\xa1tinu, vendar je nekatera njegova mnenja privedel do skrajnih sklepov. Te janzenisti\xc4\x8dne trditve so bile obsojene kot hereti\xc4\x8dne in blizu protestantizmu. Temu je sledila Pascalova razprava Lettres Provinciales, \xe2\x80\x93 Pascalova pisma, v katerih se je v debati med jezuiti in janzenisti postavil na janzenisti\xc4\x8dno stran.  \xc5\xa0krbinasto Devetnajsto pismo je pogostoma priklju\xc4\x8deno drugim. Ta obsodba je pripeljala do podrtja janzenisti\xc4\x8dnega samostana in razgona skupnosti.\n_START_SECTION_\nPreganjalec nepotizma\n_START_PARAGRAPH_\nTakoj po prevzemu oblasti je za\xc4\x8del zakonski postopek zoper Barberinijeve, \xc4\x8de\xc5\xa1 da so zaradi nepotizma  oziroma ne\xc4\x8da\xc5\xa1tva u\xc5\xbeivali privilegije, prek katerih so obogateli na nepo\xc5\xa1ten na\xc4\x8din. Bratje Francesco Barberini (1597-1679), Antonio Barberini in Taddeo Barberini (1603-1647) so pobegnili v Pariz, kjer so na\xc5\xa1li mogo\xc4\x8dnega zavetnika v kardinalu Mazarinu, saj je bil kardinal italijanskega porekla \xe2\x80\x93 \xc4\x8deprav sedaj s francoskim imenom Jules Mazarin - francoski prvi minister in osebni prijatelj prej\xc5\xa1njega pape\xc5\xbea ter njegovih sorodnikov. Inocenc X. je ustanovil komisijo, ki bo to zadevo preu\xc4\x8dila, nato pa zaplenil njihovo lastnino; 19. februarja 1646 je izdal bulo, s katero je dolo\xc4\x8dil, da bodo vsi kardinali, ki zapustijo Pape\xc5\xa1ko dr\xc5\xbeavo za ve\xc4\x8d kot \xc5\xa1est mesecev brez izre\xc4\x8dnega pape\xc5\xbeevega dovoljenja, izgubili svoje nadarbine in tudi sam kardinalski naslov. Francoska skup\xc5\xa1\xc4\x8dina je sprejela protiukrepe: razglasila je, da so pape\xc5\xa1ki odloki v Franciji ni\xc4\x8dni. Inocenc X. pa ni odnehal, vse dokler ni Mazarin pripravil krdela, ki so vdrla v Italijo. Odslej je pape\xc5\xa1ka politika do Francije postala bolj prijazna; malo pozneje pa je bila Barberinijevim povrnjena \xc4\x8dast in tudi premo\xc5\xbeenje. K spravi je prispevala tudi poroka sina od Tadeja Barberinija Maffea (1631-1685) s pape\xc5\xbeevo ne\xc4\x8dakinjo Olimpijo.\n_START_SECTION_\nStavbeni\xc5\xa1tvo in umetnost\n_START_PARAGRAPH_\n17. vek je stoletje rimskega baroka, najmikavnej\xc5\xa1ega sloga. Ena od najpomembnej\xc5\xa1ih oseb tistega stoletja je bila \xc5\xbeenska, ki je bila toliko mo\xc4\x8dna, da so jo o\xc4\x8drnili in zdrobili, pa tudi ob\xc4\x8dudovali. To obdobje je bilo te\xc5\xbeavno za mo\xc5\xa1ke; predstavljajte si, kako te\xc5\xbeavno je bilo za eno \xc5\xbeensko. Postala je tako mogo\xc4\x8dna, da so jo skozi skoraj deset let, - vmes je bilo triletno hladno obdobje - kar je njen svak postal pape\xc5\xbe Inocenc X., smatrali za vladarico Rima. Toda bila je \xc5\xbeenska, in ljudstvo jo je \xc4\x8drtelo iz dna du\xc5\xa1e. Pasquino jo je napravil za predmet svojih pu\xc5\xa1\xc4\x8dic.\n_START_SECTION_\nNavonski trg\n_START_PARAGRAPH_\nPo petdesetletni \xc5\xbeivahni stavbeni\xc5\xa1ki dejavnosti pred zasedbo pape\xc5\xa1kega prestola, najsi bo v rimskih bazilikah ali apostolskih pala\xc4\x8dah, se je Inocenc X. omejil zaradi pomanjkanja sredstev na dokon\xc4\x8danje \xc5\xbee za\xc4\x8detih del. Kot velik prijatelj umetnosti je pape\xc5\xbe nadaljeval ureditev notranjosti bazilike sv. Petra, kjer je na utemeljen Spadov nasvet dal 26. februarja 1646 podreti Berninijev zvonik, \xc4\x8digar temelje so smatrali strokovnjaki za premalo \xc4\x8dvrste. Svojemu priljubljenemu kiparju Algardiju je zaupal bazilikino okra\xc5\xa1evanje obenem s prekrasno grobnico Leona XI. _NEWLINE_Prenavljal je Lateransko baziliko, vendar je odnehal od preve\xc4\x8d korenitih posegov na pro\xc4\x8delju. Bernini je po njegovem naro\xc4\x8dilu uredil Navonski trg - Piazza Navona; tam je dal zgraditi cerkev sv. Ne\xc5\xbee.  _NEWLINE_Za cerkev S. Agnese in Agone, ki je postala dru\xc5\xbeinska grobnica dru\xc5\xbeine Pamfili, so polo\xc5\xbeili temeljni kamen 15. avgusta 1652; za\xc4\x8del jo je zidati Carlo Rainaldi, od junija 1653 nadaljeval F. Borromini in do Inocencove smrti \xc5\xa1e ni bila dokon\xc4\x8dana. _NEWLINE_Pri teh obse\xc5\xbenih na\xc4\x8drtih mu je svetovala, pa tudi odlo\xc4\x8dala o posameznostih ter vodila dela Olimpia Maidalchini. Tako je postala s svojimi organizacijskimi sposobnosti in svojo omiko graditeljica rimskega baroka in nam zapustila najlep\xc5\xa1i trg v Rimu in po mnenju mnogih - najlep\xc5\xa1i tudi na svetu: Piazza Navona.\n_START_SECTION_\nVodomet \xc5\xa0tirih rek\n_START_PARAGRAPH_\nUstavimo se za trenutek \xc5\xa1e pri Vodometu \xc5\xa0tirih rek \xe2\x80\x93 pri Fontana dei Quattro fiumi. Ta posebni ljubljenec Urbana VIII., Bernini, je zaradi ponesre\xc4\x8denega podjetja zvonikov pri Cerkvi sv. Petra, padel v o\xc4\x8deh Inocenca X. v nemilost. Na vrhunec uspeha pa se je povzpel, ko je zvedel, da pape\xc5\xbe ho\xc4\x8de zaupati uresni\xc4\x8denje osrednjega vodometa na Piazza Navona njegovemu tekmecu Borrominiju.   Bernini je izna\xc5\xa1el to \xe2\x80\x93 ki je po marsikaterem mnenju najlep\xc5\xa1a fontana na svetu \xe2\x80\x93 Quattro fiumi. Napravil je njen celoten srebrn odlitek visok en meter in pol, ter ga podaril Gospe Olimpiji, ki ga je odnesla v pala\xc4\x8do. Pape\xc5\xbe ga je videl in bil o\xc4\x8daran. Ko je zvedel, kdo ga je napravil, se je vdal in zaupal izvedbo Berniniju. _NEWLINE_Olimpija je torej razumela znamenja \xc4\x8dasa in se je navdu\xc5\xa1eno posvetila baro\xc4\x8dnim novogradnjam. Na dana\xc5\xa1nji Piazza Navona - kjer je nekdaj blestel Domicijanov kolobar, sta stavbenika G. Rainaldi in F. Borromini uredila Palazzo Pamphilj. \xc4\x8cisto zraven so za\xc4\x8deli graditi 1652 cerkev Sant\xe2\x80\x99Agnese in Agone, ki pa jo je po pape\xc5\xbeevi smrti kon\xc4\x8dal C. Rainaldi 1672. Pred njenim pro\xc4\x8deljem je Bernini, \xc4\x8digar dela so bila Olimpiji posebno v\xc5\xa1e\xc4\x8d in ga je priporo\xc4\x8dila pape\xc5\xbeu, med 1648 do 1651, napravil Fontano dei Quattro Fiumi (Vodomet \xc5\xa1tirih rek), ki mu je zelo podoben ljubljanski Robbov vodnjak treh rek. Zunaj Rima na zahodu so zgradili Villa Pamphilj okra\xc5\xa1eno z anti\xc4\x8dnimi kipi. _NEWLINE_Posebno pozornost je Olimpija namenila ureditvi svoje kne\xc5\xbeevinice, zlasti njenega glavnega mesta, ki ga je ponovno dvignila iz ru\xc5\xa1evin in ga uredila po sodobnih na\xc4\x8delih s pomo\xc4\x8djo najbolj\xc5\xa1ih takratnih umetnikov: novo mesto je na las podobno rimski Piazza Navona.\n_START_SECTION_\nSmrt in pogreb\n_START_PARAGRAPH_\nProtin je povzro\xc4\x8dal Inocencu tako hude bole\xc4\x8dine, da ga je prisilil v zadnjih letih na bolni\xc5\xa1ko \xc5\xbeivljenje; pred smrtjo je \xc5\xa1e spodbujal ne\xc4\x8daka Kamila, naj uboga svojo mater; lepo se je poslovil tudi od kardinalskega zbora in jim priporo\xc4\x8dil, naj mu izberejo naslednika, ki bo bolj\xc5\xa1i od njega. Umrl je v Kvirinalski pala\xc4\x8di v Rimu dne 7. januarja 1655. _NEWLINE_\xc4\x8crna legenda in izro\xc4\x8dilo pravita, da se je ob smrti svojega za\xc5\xa1\xc4\x8ditnika Gospa Olimpija polastila vsega, kar je pape\xc5\xbe posedoval; da je iz njegove spalnice odnesla tudi dve \xc5\xa1katli polni zlatnikov in da ni hotela prispevati za pogrebne stro\xc5\xa1ke reko\xc4\x8d: \xe2\x80\x9cKaj le lahko stori uboga vdova?\xe2\x80\x9d Njegovi sorodniki da so se sramotno umaknili in pustili njegovo truplo le\xc5\xbeati nespo\xc5\xa1tljivo osamljeno v neki izbici en ali celo ve\xc4\x8d dni izpostavljeno mi\xc5\xa1em; da je izostal ves obi\xc4\x8dajen ceremonial; kon\xc4\x8dno da se ga je usmilil pape\xc5\xa1ki majordom Scotti, zgro\xc5\xbeen nad tako bedno neob\xc4\x8dutljivostjo, sam pla\xc4\x8dal za rakev revnih; kanonik pri Sv. Petru Segni pa je pla\xc4\x8dal pet \xc5\xa1kudov za pokop v cerkvi Sv. Petra.\n_START_SECTION_\nZadnje po\xc4\x8divali\xc5\xa1\xc4\x8de\n_START_PARAGRAPH_\nPape\xc5\xbe Inocenc X. je za svojo grobno cerkev dolo\xc4\x8dil cerkev Svete Ne\xc5\xbee, ki stoji neposredno poleg njegove dru\xc5\xbeinske pala\xc4\x8de Pamphilj na Navonskem trgu. Z njegovo  smrtjo 1655 novogradnja cerkve \xc5\xa1e ni bila dokon\xc4\x8dana. Zato so ga najprej polo\xc5\xbeili k po\xc4\x8ditku pri Sv. Petru. Njegova praecordia (=srce, drob) so prenesli v rimsko cerkev San Vincenzo e Anastasio. Sam pogreb se je zavlekel vse do 16. januarja. 4. januarja 1677 so prenesli Inocen\xc4\x8deve kosti k S. Agnese in Navone. Tam je dobil zidni grob v Kapeli svete Fran\xc4\x8di\xc5\xa1ke Rimske, nad vhodom v cerkev. Ne\xc4\x8dak Camillo je namre\xc4\x8d dal postaviti krasen marmornat nagrobni spomenik svojemu stricu v omenjeni cerkvi.\n_START_SECTION_\nIucunditas crucis\n_START_PARAGRAPH_\nMalahijeva prerokba pravi o njem, da je ljubkost kri\xc5\xbea. (latinsko Iucunditas crucis; angle\xc5\xa1ko Delight of the cross). Pape\xc5\xbe Inocenc X. je za\xc4\x8del svoj pontifikat okrog praznika povi\xc5\xa1anja sv. kri\xc5\xbea. Za pape\xc5\xbea je bil izvoljen v burnem in dolgem konklavu, ki je trajal od 9. avgusta do 15. septembra 1644, a praznik povi\xc5\xa1anja sv. kri\xc5\xbea je dan poprej.\n_START_SECTION_\nRodovnik\n_START_PARAGRAPH_\nRodovnik rodbine Pamphili od 1574 do 1760:"