b"\n_START_ARTICLE_\nBerke\n_START_SECTION_\nZgodovinsko ozadje\n_START_PARAGRAPH_\nBerke je bil eden od sinov najstarej\xc5\xa1ega D\xc5\xbeingiskanovega sina D\xc5\xbeo\xc4\x8dija in Sultan katun._NEWLINE_Leta 1229 se je udele\xc5\xbeil sve\xc4\x8dane razglasitve strica \xc3\x96gedeja za velikega kana. Leta 1236 se je skupaj z brati Ordom, Sinkurjem in Sibanom in ve\xc4\x8d sorodniki pridru\xc5\xbeil mogo\xc4\x8dni Batu kanovi vojski, ki je \xc5\xa1tela kak\xc5\xa1nih 150.000 mo\xc5\xbe. Vojska je iz Sibirije odkorakala na ozemlje muslimanskih Vol\xc5\xa1kih Bolgarov in Kip\xc4\x8dakov in jih podjarmila. Batu in njegov general Subedej sta zatem poslala Berkeja v Zakavkazje, da bi podjarmil tudi tamkaj\xc5\xa1nje Kip\xc4\x8dake. Pozimi leta 1238-1239 je Berke porazil Kip\xc4\x8dake in ujel poglavarja Merkitov, potem pa je osvojil \xc5\xa1e pore\xc4\x8dji reke Kume v ju\xc5\xbeni Rusiji in Tereka v severni Gruziji._NEWLINE_Leta 1237 je opusto\xc5\xa1il kne\xc5\xbeevini Rjazan in Suzdal in prodrl globoko v Rusijo. Med voja\xc5\xa1kim pohodom v Evropo je slu\xc5\xbeil pod poveljstvom svojega brata. 11. aprila 1241 se je udele\xc5\xbeil bitke pri Mohiju, v kateri so Mongoli zdesetkali vojsko Ogrskega kraljestva. Po \xc3\x96gedejevi smrti so se vsi kandidati za mongolski prestol vrnili v Mongolijo, da bi na kurultaju izvolili novega velikega kana. Berke in njegovi bratje so podprli Batuja. Po neuspehu na volitvah se je Batu vrnil v Zlato hordo in zavaroval njene vzhodne meje pred svojimi mongolskimi sorodniki.\n_START_SECTION_\nSpreobrnitev v islam\n_START_PARAGRAPH_\nBerke je med bivanjem v Saraj\xc4\x8diku v dana\xc5\xa1njem Kazahstanu naletel na karavano iz Buhare in se pogovarjal z ljudmi o njihovi veri. Kmalu zatem ga je dervi\xc5\xa1 Saif ud-Din Dervish iz Horezma spreobrnil v islam. Berke je prepri\xc4\x8dal brata Tuk-Timurja, da je tudi on prestopil v islam._NEWLINE_Leta 1248 je Batu poslal Berkeja in Tuk-Timurja v Mongolijo, da bi Mongke kana ustoli\xc4\x8dila za velikega kana. Berke je po svojem prihodu ve\xc4\x8dkrat povabil k sodelovanju \xc4\x8dlane \xc4\x8cagatajeve in \xc3\x96gedejeve dru\xc5\xbeine, ki so vabila vljudno zavrnili. Berke je zato leta 1251 brez njih sklical kurultaj in ustoli\xc4\x8dil Mongkeja.\n_START_SECTION_\nPrevzem Zlate horde\n_START_PARAGRAPH_\nKo je Batu kan leta 1255 umrl, je prestol za kratek \xc4\x8das prevzel njegov sin Sartak, leta 1257 pa je nanj sedel Berke. Bil je sposoben vladar, ki je nadaljeval z utrjevanjem in stabiliziranjem svojega kanata. Med njegovim vladanjem so Mongoli kon\xc4\x8dno porazili upornega Danila Galicijskega in drugi\xc4\x8d napadli Litvo in Poljsko. Mongolska vojska pod poveljstvom slavnega generala Burundaja je leta 1259 oplenila Lublin, Zawichost, Sandomierz, Krakov in Bytom. Leta 1265 je napadel Bolgarijo in bizantinsko Trakijo. Od takrat dalje so Bizantinci pla\xc4\x8devali Zlati hordi davek s tovorom dragocenih tkanin letno.\n_START_SECTION_\nBerkejeva vojna s Hulegu kanom\n_START_PARAGRAPH_\nBerke je po spreobrnitvi v islam postal gore\xc4\x8d musliman, kar je povzro\xc4\x8dilo, da je postala Modra horda prete\xc5\xbeno muslimanska, vendar so v njej ostali tudi animisti in kristjani. Potem, ko je Hulegu kan umoril bagdadskega kalifa Al-Musta'sima, se je odlo\xc4\x8dil za vojno s Hulegu kanom, katerega ozemeljske ambicije v Siriji in Egiptu so ogro\xc5\xbeale njegove sovernike muslimane._NEWLINE_Medtem so se Mongoli pod poveljstvom Kitbuka spopadli s kri\xc5\xbearji, ki so posedovali obalo Palestine. Mameluki so zato s kri\xc5\xbearji sklenili zavezni\xc5\xa1tvo, pre\xc5\xa1li preko njihovega ozemlja in v bitki pri Ajn D\xc5\xbealutu leta 1260 uni\xc4\x8dili mongolsko vojsko in Kitbuka ubili. Palestina in Sirija sta bili za Mongole za vedno izgubljeni in meja mongolskega cesarstva se je med vladanjem Hulegujeve dinastije ustalila na Tigrisu._NEWLINE_Hulegu se je leta 1262 vrnil v svoj kanat, potem pa se je za\xc4\x8dela dr\xc5\xbeavljanska vojna z Berkejem in Modro hordo. Eden od vzrokov za vojno je imel versko ozadje, ker je Hulegu opusto\xc5\xa1il muslimanski Bagdad, drugi pa je bil ozemeljski: Azerbajd\xc5\xbean, katerega je D\xc5\xbeingiskan dal svojemu sinu D\xc5\xbeo\xc4\x8diju, je Mongke dal svojemu bratu Hulegu. Berkeju to sicer ni bilo pogodu, vendar je potrpe\xc5\xbeljivo \xc4\x8dakal do Mongkejeve smrti. Hulegujeva vojska je med vojno do\xc5\xbeivela te\xc5\xbeak poraz ob reki Terek in se je morala umalniti._NEWLINE_Ti vojni pohodi so bili prvi odprti spopadi med Mongoli, ki so napovedali konec enotnosti Mongolskega cesarstva.\n_START_SECTION_\nPosledice\n_START_PARAGRAPH_\nBerke je v spopadu z Abaka kanom leta 1266 umrl. Nasledil ga je prane\xc4\x8dak Mengu-Timur, ki je nadaljeval politiko zavezni\xc5\xa1tva z Mameluki in obvladovanju Ilkanata. Mnogi zgodovinarji se strinjajo, da je spor med Berkejem in Hulegujem re\xc5\xa1il ostanke Svete de\xc5\xbeele, vklju\xc4\x8dno z Meko in Jeruzalemom, pred usodo, ki jo je do\xc5\xbeivel Bagdad."