b'\n_START_ARTICLE_\nTimpanon (arhitektura)\n_START_PARAGRAPH_\nTimpanon je gradbeni element ali stavbni \xc4\x8dlen in je prvotno predstavljal trikotni zaklju\xc4\x8dek na pro\xc4\x8delju in za\xc4\x8delju anti\xc4\x8dnega sveti\xc5\xa1\xc4\x8da._NEWLINE_Zlasti v obdobju romanike in gotike je tudi polkro\xc5\xbena ali trikotna dekorativna stenska povr\xc5\xa1ina nad vhodom (portalom), ki jo omejuje arhitrav (preklada) in polkro\xc5\xbeni ali \xc5\xa1iljast lok._NEWLINE_Pogosto vsebuje skulpture ali druge podobe in okraske. Mnogo zvrsti arhitekturne vklju\xc4\x8duje ta element. V anti\xc4\x8dni gr\xc5\xa1ki in rimski ter kr\xc5\xa1\xc4\x8danski arhitekturi timpanon obi\xc4\x8dajno vsebujejo religiozne podobe. Na verskih objektih so zelo pogosto najpomembnej\xc5\xa1i del arhitekture ali samo lokacija za monumentalne skulpture na zunanji strani stavbe._NEWLINE_V klasi\xc4\x8dni arhitekturi od renesanse dalje so timpanoni ve\xc4\x8djih dimenzij, obi\xc4\x8dajno trikotne, v romanski arhitekturi pa polkro\xc5\xbene oblike. V gotski arhitekturi imajo bolj vertikalne oblike. Te oblike seveda vplivajo na zna\xc4\x8dilnost kiparske kompozicije v timpanonu. Timpanon je bil tudi priljubljena oblika obogatitve okenskih in vratnih okvirjev.\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nTimpanon kot stavbni \xc4\x8dlen nastane pri oblikovanju templja. Dolo\xc4\x8dajo ga: simetri\xc4\x8dna dvokapna streha, ogredje nad stebri\xc5\xa1\xc4\x8dem ter \xc4\x8delo stre\xc5\xa1ne povr\xc5\xa1ine. Tako je nastalo trikotno polje kamor so arhitekti namestili kiparsko okrasje._NEWLINE_Tak primer je Afajin tempelj v Egini iz okoli 500 pr. n. \xc5\xa1t. Polnoplastno okrasje poudarja obse\xc5\xbenost timpanona. Timpanon pri jonskem slogu nima okrasja, ker je preplitev._NEWLINE_Rimska arhitektura pa tudi v renesansi posnema gr\xc5\xa1ko obliko timpanona. Nekatere razlike so v podrobnostih predvsem okvirja._NEWLINE_V baroku je timpanon do\xc5\xbeivel najve\xc4\x8dje preoblikovanje. Pogosto je odstopal od trikotne oblike. Tak primer je Ur\xc5\xa1ulinska cerkev Sv. Trojice (1728) v Ljubljani. Nastale so tudi prostorsko razgibane, sferi\xc4\x8dne oblike. Take re\xc5\xa1itve najdemo pri zgornjih zaklju\xc4\x8dkih oltarjev. Primer je oltar zamaknjenja sv. Terezije v cerkvi Santa Maria della vittoria v Rimu, ki ga je oblikoval Gian Lorenzo Bernini.'