b'\n_START_ARTICLE_\nFranc Gu\xc5\xa1tin\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nRodil se je v dru\xc5\xbeini \xc4\x8devljarja Antona Gu\xc5\xa1tina v tr\xc5\xbea\xc5\xa1kem predmestju Rojan. Ljudsko \xc5\xa1olo in nem\xc5\xa1ko gimnazijo je kon\xc4\x8dal v Trstu, bogoslovje pa v Gorici. Sveto ma\xc5\xa1ni\xc5\xa1ko posve\xc4\x8denje je prejel 15. julija 1894 v Trstu. V letih 1894\xe2\x88\x921990 je slu\xc5\xbeboval v Rojanu, najprej kot kaplan, nato \xc5\xa1tiri leta kot \xc5\xbeupnik, nekaj mesecev je oskrboval tudi Barkovlje. V juliju 1906 je postal kaplan pri Novem sv. Antonu v Trstu in tu ostal do smrti. 12. julija 1906 je bil imenovan za vodjo Marijine dru\xc5\xbebe\xc2\xa0\xc2\xbbMarije Milostljive\xc2\xab\xc2\xa0v Trstu, kateri je zgradil lasten dom v ulici Risorta, v katerem ima Marijina dru\xc5\xbeba sede\xc5\xbe \xc5\xa1e danes. Marijino dru\xc5\xbebo je vodil do smrti. Za svoje zasluge je bil 1919 imenovan za \xc4\x8dastnega \xc5\xa1kofijskega svetnika in v aprilu 1932 za \xc4\x8dastnega kanonika tr\xc5\xbea\xc5\xa1kega stolnega kapitlja. V \xc4\x8dasu fa\xc5\xa1izma je kljub pritiskom neutrudno delal za bo\xc5\xbejo \xc4\x8dast in za blagor slovenskih vernikov v osrednji tr\xc5\xbea\xc5\xa1ki cerkvi. Pred smrtjo je dosegel, da so pri\xc5\xa1le v Marijin dom slovenske \xc5\xa1olske sestre in prevzele vodstvo zavoda sv. Marte.'