b'\n_START_ARTICLE_\nFrank Gerald Blaker\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nSprva \xc4\x8dastnik v Vi\xc5\xa1avski lahki pehoti, je bil nato dodeljen 3. bataljonu 6. polku lastnih gur\xc5\xa1kih strelcev kraljice Elizabete._NEWLINE_Kot za\xc4\x8dasni major in poveljnik \xc4\x8dete se je leta 1944 odlikoval v boju, zakar je prejel Viktorijin kri\xc5\xbeec._NEWLINE_Utemeljitev za odlikovanje je bila objavljena 26. septembra 1944 v London Gazette:_NEWLINE_9. julija 1944 pri Taunggyiju, Burma, je major Blaker poveljeval \xc4\x8deti, ki je bila zadr\xc5\xbeana med pomembnim prodorom zaradi bli\xc5\xbenjega ognja iz srednjih in lahkih mitraljezov. Major je prodrl naprej od svojih mo\xc5\xbe, kljub zelo hudemu ognju in te\xc5\xbeki rani na roki, na\xc5\xa1el mitraljeze in sam juri\xc5\xa1al na polo\xc5\xbeaje. Kljub temu, da je bil smrtno ranjen, je nadaljeval s spodbujanjem svojih mo\xc5\xbe, medtem ko je le\xc5\xbeal na tleh. Njegovo poveljstvo brez strahu je opogumilo njegove mo\xc5\xbee, da so juri\xc5\xa1ali in zavzeli dodeljeni cilj._NEWLINE_Blaker je umrl za posledicami ran, prejetih v tem boju. Pokopan je na Taukjanskem vojnem pokopali\xc5\xa1\xc4\x8du v Burmi.'