b'\n_START_ARTICLE_\nLovro Toman\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nLovro Toman se je rodil kot deveti otrok premo\xc5\xbene fu\xc5\xbeinarske dru\xc5\xbeine, mami  Heleni in o\xc4\x8detu Janezu, ki je umrl, ko je bilo Lovru komaj devet let. Naslednje leto, jeseni 1836, je za\xc4\x8del svoje \xc5\xa1olanje na ljudski \xc5\xa1oli \xe2\x80\x93 normalki v Ljubljani, nadaljeval na ljubljanski gimnaziji in jo kon\xc4\x8dal leta 1845. Nato se je vpisal na \xc5\xa1tudij prava na Dunaju. \xc5\xbde med \xc5\xa1tudijem je postajal znan pesnik in govornik, pa tudi politik. Zaradi zaprtja univerze na Dunaju je \xc5\xa1tudij zaklju\xc4\x8dil in doktoriral v Gradcu, leta 1852._NEWLINE_Okrog leta 1850 si je dopisoval s svojo zaro\xc4\x8denko, Josipino Turnograjsko. Njuna dolga pisma, nekatera obsegajo tudi 25 strani, so pomemben zgodovinski vir spoznavanja takratnega me\xc5\xa1\xc4\x8danskega \xc5\xbeivljenja. Leta 1853 se je z Josipino Urban\xc4\x8di\xc4\x8d Turnograjsko poro\xc4\x8dil. Zaradi Lovrovega dela sta se istega leta skupaj preselila v Gradec. Josipina je naslednje leto, za posledicami o\xc5\xa1pic in te\xc5\xbekega poroda umrla, stara komaj 21 let. Po \xc5\xbeenini smrti se je Lovro vrnil na Kranjsko in se kot odvetnik zaposlil v Radovljici. Tam je bil marca 1861 izvoljen v kranjski de\xc5\xbeelni zbor, ta pa ga je dne 10. aprila 1861 imenoval za poslanca v dr\xc5\xbeavnem zboru na Dunaju. Leta 1863 se je preselil v Ljubljano, kjer je prevzel odvetni\xc5\xa1tvo in se poro\xc4\x8dil z Luizo Altman._NEWLINE_Za posledicami dolgotrajne bolezni je umrl na Veliki \xc5\xa1maren v Rodaunu pri Dunaju, pokopan je bil v svojem rodnem kraju Kamni Gorici.\n_START_SECTION_\nDelo\n_START_PARAGRAPH_\nLovro se je v zgodovino vpisal \xc5\xbee kot \xc5\xa1esto\xc5\xa1olec s prvim javnim slovenskim govorom \xe2\x80\x93 v \xc4\x8dast ljubljanskega \xc5\xbeupana Janeza Nepomuka Hradeckega je namre\xc4\x8d v sloven\xc5\xa1\xc4\x8dini recitiral Pre\xc5\xa1ernove ode. Od takrat dalje je bil reden govorec na pomembnih dru\xc5\xbebenih dogodkih, kjer si je z narodnobuditeljskimi idejami prislu\xc5\xbeil vzdevek slovenski Leonido, nem\xc5\xa1ki nasprotniki pa so po njem Kranjsko imenovali Tomanija (\xc2\xbbTomanien\xc2\xab)._NEWLINE_Svoje rodoljubne misli je izra\xc5\xbeal tudi skozi poezijo, \xc5\xbee za \xc4\x8dasa svojega \xc5\xbeivljenja je bil namre\xc4\x8d znan tudi kot pesnik. Tako je leta 1849 izdal pesni\xc5\xa1ko zbirko Glasi domorodni, leta 1862 pa je napisal besedilo za pesem Mar i Bor, ki jo je na proslavi v po\xc4\x8dastitev obletnice prve mariborske \xc4\x8ditalnice zapel \xc4\x8citalni\xc5\xa1ki pevski zbor. Zavzemal se je tudi za organizacijsko slovenskih tekmovanj pesnikov, po vzoru anti\xc4\x8dnih Grkov. Predlagal je tudi postavitev kipov Vodniku in Pre\xc5\xa1ernu._NEWLINE_Kot politik in poslanec se je zavzemal proti dualizmu med Ogrsko in de\xc5\xbeelami zastopanimi v dr\xc5\xbeavnem zboru, dosledno je spo\xc5\xa1toval in se zavzemal za uporabo slovenskega jezika. V ta namen se je zavzemal tudi za ustanovitev Slovenske matice, po ustanovitvi leta 1865 pa je postal njen prvi predsednik.'