b'\n_START_ARTICLE_\nPlazemski zaslon\n_START_PARAGRAPH_\nPlazemski zaslon je vrsta ploskega zaslona, ki za prikaz barvne slike v posameznih pikslih uporablja plazmo - ioniziran plin, ki se odziva na elektri\xc4\x8dno polje. Plazemski zasloni so ve\xc4\x8dinoma ve\xc4\x8djih dimenzij, njihova slabost je velika poraba energije, zato jih izrivajo teko\xc4\x8dekristalni (LCD) ali OLED zasloni.\n_START_SECTION_\nGlavne zna\xc4\x8dilnosti\n_START_PARAGRAPH_\nPlazma zasloni so zelo svetli (1000 lux ali ve\xc4\x8d), imajo \xc5\xa1irok barvni spekter in so lahko narejeni v ve\xc4\x8djih dimenzijah: velikosti diagonale je tipi\xc4\x8dno nad 80 cm (32 in\xc4\x8dev) do slabih \xc5\xa1tirih metrov. Plazemski zasloni se pona\xc5\xa1ajo z izjemno temnimi nivoji \xc4\x8drnin, saj za razliko od LCD zaslonov temnih pikslov ne osvetlijo. Posledi\xc4\x8dno so \xc4\x8drnine lahko temnej\xc5\xa1e in bolj \xe2\x80\x9c\xc4\x8drne\xe2\x80\x9d.\n_START_SECTION_\nDelovanje\n_START_PARAGRAPH_\nIme izhaja iz metode nastanka svetlobe: v fiziki s pojmom plazma poimenujemo ioniziran plin. V vsakem pikslu zaslona je par fluorescentnih cevi, ki je ume\xc5\xa1\xc4\x8den med dve stekleni plo\xc5\xa1\xc4\x8di z elektrodami. Ko \xc4\x8dez elektrode spustimo elektri\xc4\x8dni tok, se med elektrodami v celicah z me\xc5\xa1anico \xc5\xbelahtnih plinov in \xc5\xbeivega srebra zaradi razlike v napetosti ustvari elektri\xc4\x8dno polje. V kolikor je razlika napetosti dovolj velika, se atomi \xc5\xbeivega srebra ionizirajo in preidejo v plazemsko stanje. Ob trkih prostih elektronov v plazmi z atomi inertnega plina pride do prenosa energije iz elektrona na atom, ter kasneje iz atoma v okolje v obliki EM sevanja - svetlobe. Izsevana utravijoli\xc4\x8dna svetloba nato vpada na fluoroscentni sloj, ki oddaja svetlobo vidnega spektra. _NEWLINE_Pri enobarvnih zaslonih je bil \xc5\xbelahtni plin navadno neon, ki je dajal zna\xc4\x8dilno oran\xc5\xbeno svetlobo. Pri barvnih plazemskih zaslonih so zadnje strani fluorescentne cevi prekrite s slojem fluorescentnega premaza. V vsakem pikslu so tri celice z razli\xc4\x8dnimi primarnimi barvami in s kombinacijo jakosti signala v vsaki izmed treh osnovnih barv nastane kon\xc4\x8dna barva piksla na ekranu.\n_START_SECTION_\nPrednosti\n_START_PARAGRAPH_\nPri plazemskih zaslonih je spekter mo\xc5\xbenih barv ve\xc4\x8dji kot pri ostalih zaslonih, s tem pa je bolj\xc5\xa1i tudi kontrast, saj barvo svetlobe dobimo direktno iz izvora in ne s filtriranjem bele svetlobe. Imajo zelo velik zorni gledanja brez ve\xc4\x8djih izgub barv ali kontrasta. Vse te prednosti so najbolj izrazite v temnih prostorih. Imajo zelo hiter odzivni \xc4\x8das, kar pomeni da je slika jasna in ostra.\n_START_SECTION_\nSlabosti\n_START_PARAGRAPH_\nSlabosti plazemskih zaslonov so t.i. \xe2\x80\x9cscreen burn\xe2\x80\x9d, ki je bil poglavitni problem posebej na za\xc4\x8detku. Do tega pojava pride, ko je na zaslonu dalj \xc4\x8dasa ista slika in se slika \xe2\x80\x9czape\xc4\x8de\xe2\x80\x9d na zunanji zaslon. Tako ostane silhueta prej\xc5\xa1nje slike vidna kljub menjavi v novo sliko. Problem je tudi prednja steklena plast, saj zelo odbija svetlobo. To je za uporabnike lahko zelo neprijazno, posebej kadar je zaslon osvetljen s soncem. Pogosti pojav so jasno izra\xc5\xbeene \xc4\x8drte linij pikslov, ti. \xe2\x80\x9cscreen door effect\xe2\x80\x9d. _NEWLINE_Zaradi velikega \xc5\xa1tevila fluoroscentnih svetil je plazemski zaslon ve\xc4\x8dji porabnik elektrike kot klasi\xc4\x8dni katodni ali teko\xc4\x8dekristalni zasloni. Proizvajalci ocenjujejo \xc5\xbeivljenjsko dobo plazemskih zaslonov na nekje 100 000 delovnih ur, po kateri zaslon izgubi polovico prvotne svetlosti. To pomeni okrog 27 let aktivnosti aparata po 10 ur na dan.'