b'\n_START_ARTICLE_\nDanijel \xc4\x8cotar\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nNjegova dru\xc5\xbeina se je leta 1948 preselila v Gorico, kjer je kon\xc4\x8dal osnovno \xc5\xa1olo in \xc5\xa1tiri letnike ni\xc5\xbeje gimnazije. Po preselitvi na Op\xc4\x8dine je nadaljeval \xc5\xa1olanje na klasi\xc4\x8dni gimnaziji v Trstu, kasneje pa kon\xc4\x8dal \xc5\xa1tudij agronomije na katoli\xc5\xa1ki Univerzi Srca Jezusovega v Piacenci. V \xc5\xa1olskem letu 1970/1971 je na isti univerzi kon\xc4\x8dal specializacijo iz mlekarstva in sirarstva._NEWLINE_Najprej se je zaposlil na Pokrajinskem kmetijskem nadzorni\xc5\xa1tvu v Vidmu. \xc5\xbde kot dijak na srednji \xc5\xa1oli je objavljal prispevke v Literarnih vajah in sodeloval pri Radiu Trst A. Po letu 1972 pa je za\xc4\x8del sodelovati z listom Gospodarstvo, kjer je objavljal strokovne \xc4\x8dlanke. Jeseni 1978 je s strokovnimi in kulturnimi prispevki za\xc4\x8del sodelovati s skupino za slovenske oddaje pri gor\xc5\xa1ki zasebni radijski postaji Radio populare - Ljudski radio.  Leta 1993 je v Gorici kot ustanovni \xc4\x8dlan pristopil k zadrugi, ki je delovala v okviru Mohorjeve dru\xc5\xbebe in postal predsednik nadzornega odbora zadruge.'