b'\n_START_ARTICLE_\nBaruch Spinoza\n_START_SECTION_\nMladost\n_START_PARAGRAPH_\nSpinoza je bil dele\xc5\xbeen judovske vzgoje in izobrazbe. Njegovi star\xc5\xa1i so bili potomci Sefardov, Judov z Iberskega polotoka, ki so jih konec 15. stoletja pregnali iz \xc5\xa0panije in Portugalske. Zaradi dru\xc5\xbeinskih razlogov se je sprva nau\xc4\x8dil \xc5\xa1pan\xc5\xa1\xc4\x8dino, portugal\xc5\xa1\xc4\x8dino, pozneje pa tudi nizozem\xc5\xa1\xc4\x8dino, hebrej\xc5\xa1\xc4\x8dino in latin\xc5\xa1\xc4\x8dino, v kateri je pisal. Njegova mati, Ana D\xc3\xa9bora, je umrla, ko je imel Spinoza komaj 6 let, njegov o\xc4\x8de in uspe\xc5\xa1en trgovec, Miguel Spinoza, pa je leta 1654  padel v eni izmed bitk v Prvi Anglo-Nizozemski vojni. Kljub izgubi star\xc5\xa1ev in premo\xc5\xbeenja je skrbel za svojega brata Gabriela in se posvetil filozofiji ter optiki, ukvarjal se je tudi z matematiko. Pri 24 letih so ga zaradi hereti\xc4\x8dnih stali\xc5\xa1\xc4\x8d izklju\xc4\x8dili iz judovske skupnosti. V tem \xc4\x8dasu je svoje krstno ime spremenil iz hebrejske oblike Baruch v latinsko obliko Benedict. Poslej je \xc5\xbeivel v samoti in se pre\xc5\xbeivljal z bru\xc5\xa1enjem le\xc4\x8d za o\xc4\x8dala, mikroskope in teleskope. Preu\xc4\x8deval je Kopernikova, Keplerjeva, Galilejeva, Hobbesova in Descartesova dela.\n_START_SECTION_\nBog je vzrok vseh stvari, ki so v njem\n_START_PARAGRAPH_\nSpinoza je sprejel Descartesovo stali\xc5\xa1\xc4\x8de, da pri znanstvenih spoznanjih lahko izhajamo le iz nedvomnih premis in jih razvijamo z logi\xc4\x8dnim sklepanjem. Hkrati pa je uvidel, da so nekateri problemi ostali nere\xc5\xa1eni, kot npr. kako lahko duh giblje snov po prostoru, \xc4\x8de je vsa realnost sestavljena iz dveh popolnoma razli\xc4\x8dnih substanc, tj. materialne in mentalne oz. snovi in duha. Drugi ve\xc4\x8dji problem je bil povezan s svobodno voljo: kako je slednja mogo\xc4\x8da, \xc4\x8de vse dolo\xc4\x8da znanost oz. \xc4\x8de je vse, kar se zgodi, mogo\xc4\x8de z logi\xc4\x8dno nujnostjo izpeljati iz o\xc4\x8ditnih premis, in predvsem kak\xc5\xa1no mesto zavzema Bog v tak\xc5\xa1nem sistemu? \xc4\x8ce je vse dogajanje mogo\xc4\x8de pojasniti z znanstvenimi zakoni in matemati\xc4\x8dnimi ena\xc4\x8dbami, potemtakem Bog ne obstaja. V zvezi s tem je prihajalo do velikih polemik; Isaac Newton npr. je razlagal, da je vesolje bo\xc5\xbeja stvaritev, a ga je Bog prepustil samostojnemu delovanju v skladu z dolo\xc4\x8denimi (naravnimi) zakoni._NEWLINE_Spinoza se je problema lotil z zanikanjem Descartesovega dualizma (tj. temeljna delitev na snov in duha). Bog je neskon\xc4\x8den, kar pomeni, da ne more imeti meja, in zato ne more obstajati ni\xc4\x8d, kar ni Bog. Z drugimi besedami, Bog je koekstenziven z vsem, kar obstaja. Poleg tega je Bog celota vsega in ne potrebuje za svoj obstoj ni\xc4\x8desar zunaj sebe. S tem je torej redefiniral Descartesovo definicijo substance, ki za svoj obstoj ne potrebuje ni\xc4\x8desar zunaj sebe. Izhajajo\xc4\x8d iz koekstenzivnosti Boga z vsem sta religiozno opisovanje vesolja in po drugi strani predstavljanje vesolja z razli\xc4\x8dnimi objekti (npr. s planeti) razli\xc4\x8dna na\xc4\x8dina opisovanja iste resni\xc4\x8dnosti oz. na isto bivajo\xc4\x8do entiteto gledamo z dveh razli\xc4\x8dnih vidikov. Tako je ena vrsta kategorij abstraktna ali duhovna (religioznost), druga pa materialna._NEWLINE_Tako je bil Spinoza najve\xc4\x8dji panteist med zahodnimi filozofi.\n_START_SECTION_\nPravi cilj vladanja je svoboda\n_START_PARAGRAPH_\nV svojem delu Teolo\xc5\xa1ko-politi\xc4\x8dna razprava (latinsko Tractatus Theologico-Philosophicus) Spinoza zagovarja svobodo izra\xc5\xbeanja. Ne samo, da svoboda govora ni zdru\xc5\xbeljiva z javnim redom, pa\xc4\x8d pa ga tudi zagotavlja. To stali\xc5\xa1\xc4\x8de je postalo del liberalisti\xc4\x8dnega pogleda na svet. Dejal je tudi, da v racionalno urejeni dru\xc5\xbebi\xc2\xa0\xc2\xbbvsak \xc4\x8dlovek lahko misli, kar ho\xc4\x8de\xc2\xab, in dodal bistveno, da\xc2\xa0\xc2\xbbv svobodni dr\xc5\xbeavi kr\xc5\xa1ijo mir prav tisti, ki posku\xc5\xa1ajo ovirati svobodo govora, ki ji ne morejo gospodovati\xc2\xab.\n_START_SECTION_\nPreu\xc4\x8devanje Svetega pisma\n_START_PARAGRAPH_\nPoleg tega, da je bil filozof, je bil tudi prvi pomembni u\xc4\x8denjak, ki je Sveto pismo preu\xc4\x8deval kot zgodovinski dokument. S tem je vpeljal t. i. filolo\xc5\xa1ko-zgodovinsko kritiko, ki se je uveljavila pozneje, v 19. in 20. stoletju._NEWLINE_.'