b'\n_START_ARTICLE_\nKne\xc5\xbea, Koro\xc5\xa1ka\n_START_SECTION_\nGeografska lega\n_START_PARAGRAPH_\nKne\xc5\xbea le\xc5\xbei 4 km vzhodno od Djek\xc5\xa1e na prehodu iz nori\xc5\xa1ke regije na ju\xc5\xbeno Koro\xc5\xa1ko na Svin\xc5\xa1ki planini na nadmorski vi\xc5\xa1ini 1161 m v  Okraju Velikovec.\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nV vasi je ena izmed najstarej\xc5\xa1ih utrjenih cerkva na Koro\xc5\xa1kem. Posve\xc4\x8dena je Sv. Mariji Magdaleni. Cerkev in s tem vas je prvi\xc4\x8d dokumentirana v darovnici iz leta 1309. Cerkev je bila utrjena za \xc4\x8dasa tur\xc5\xa1kih vpadov. Cerkev je utrdilo lokalno prebivalstvo (podlo\xc5\xbeniki) po petih tur\xc5\xa1kih vpadih na Koro\xc5\xa1ko med letoma 1473 in 1483, in \xc5\xa1e posebej po prvem tur\xc5\xa1kem obleganju Dunaja leta 1529 in tur\xc5\xa1kem voja\xc5\xa1kem pohodu leta 1532. Leta 1487 je postala samostojna \xc5\xbeupnija. Zgodovinarji v ta \xc4\x8das postavljajo \xc5\xa1e dobro ohranjen obrambni kamniti zid debel 75 cm in visok 3,75 m z vgrajenim dvonadstropnim vhodnim stolpom v notranjost sedmero kotne cerkve. Sama dana\xc5\xa1nja cerkev je poznogotska stavba iz zgodnjega 16. stoletja. _NEWLINE_V slovensko govore\xc4\x8dem kraju je bila \xc5\xa1ele leta 1921 ustanovljena \xc5\xa1ola, s tem da je kapitelj v Velikovcu dal v najem v \xc5\xbeupni\xc5\xa1\xc4\x8du v Kne\xc5\xbei, ki se je ustrezno preurejen uporabljal za u\xc4\x8dilnico. Leta 1929 je bil ravnatelj \xc5\xa1ole Janez Je\xc5\xbe (Johann Jesch). Po drugi svetovni vojni je kot u\xc4\x8ditelj nastopil Ko\xc4\x8devski Nemec Eduard Leustik, saj je takrat primanjkovalo u\xc4\x8diteljev za jezikovno me\xc5\xa1ano obmo\xc4\x8dje Koro\xc5\xa1ke, ki so obvladovali slovenski jezik. Tako kot na ostalem me\xc5\xa1anem ozemlju je bila tudi na tej \xc5\xa1oli u\xc4\x8dni jezik sloven\xc5\xa1\xc4\x8dina in sicer v prvem do tretjega razreda vsi predmeti polovi\xc4\x8dno v slovenskem in nem\xc5\xa1kem jeziku; v 4. in 5. razredu je bilo 3 ure pouka slovenskega jezika ter verski pouk, ki je bil v materinem jeziku. V \xc5\xa1oli v Kne\xc5\xbei so bili vse do leta 1949 le razredi za fante, \xc5\xa1ele tega leta je bil ustanovljen poseben razred za dekleta.\n_START_SECTION_\nPrebivalstvo - Slovenska narodnostna meja\n_START_PARAGRAPH_\nKraj je bil v\xc4\x8dasih popolnoma slovenski, in je bil na delu severne narodnostne poselitvene meje. Danes pa na slovensko prebivalstvo spominjajo ve\xc4\x8dinoma \xc5\xa1e imena (ledinska in dru\xc5\xbeinska) npr. ko\xc4\x8da (koscha) ali dru\xc5\xbeinski priimki npr. Nape\xc4\x8dnik (Napetschnig) , Polesnik (Polessnig) ali Teti\xc4\x8dek (Tetitschek). _NEWLINE_Po zadnjem Avstro-Ogrskem popisu prebivalstva iz leta 1910 je okoli 88% prebivalcev takratne ob\xc4\x8dine Djek\xc5\xa1e navedlo sloven\xc5\xa1\xc4\x8dino kot svoj vsakdanji pogovorni jezik. \xc5\xa0tevilo prebivalcev v zadnjih 80 letih upada; \xc5\xa1e leta 1991 je v kraju \xc5\xbeivelo 130 ljudi, pa tudi narodnostna asimilacija poteka dokaj intenzivno. \xc5\xa0e leta 1951 se je za Slovence pri\xc5\xa1tevalo 12,3% prebivalcev. Zanimivost: eden od najve\xc4\x8djih kmetov in zelo zaveden Slovenec v kraju je bil konec 50-tih let preteklega stoletja Rode, zaselek pa se je imenoval Rodetov dvor Rode-Hof.'