b'\n_START_ARTICLE_\nGrazia Deledda\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nRodila se je srednje premo\xc5\xbenim star\xc5\xa1em v mestu Nuoro na Sardiniji. Tam je obiskovala osnovno \xc5\xa1olo, potem pa je nadaljevala izobra\xc5\xbeevanje ob pomo\xc4\x8di privatnega u\xc4\x8ditelja ter samostojno \xc5\xa1tudirala knji\xc5\xbeevnost._NEWLINE_Romanej je najprej objavljala v reviji L\'ultima moda, njeno prvo knji\xc5\xbeno delo pa je bilo Nell\'azzurro, 1890 pri zalo\xc5\xbebi Trevisani. K njenim zgodnjim delom spada prozno poeti\xc4\x8dno delo Paesaggi sardi, objavljeno leta 1896 pri zalo\xc5\xbebi Speirani._NEWLINE_Po poroki s Palmirom Modesanijem, funkcionarjem na Ministrstvu za obrambo, s katerim sta se v oktobru leta 1899 spoznala v Cagliariju, sta se z mo\xc5\xbeem preselila v _NEWLINE_Rim. Nadaljnje knji\xc5\xbene objave  in prispevki v revijah La Sardegna, Piccola rivista in Nuova Antologia so pritegnili zanimanje kritikov. Uveljavila se je 1903 z romanom Elias Portolu. Leta 1926 je prejela Nobelovo nagrado za knji\xc5\xbeevnost, to odlo\xc4\x8ditev je Henrik Sch\xc3\xbcck, predsednik \xc5\xa0vedske akademije, utemeljil takole: "za dela, navdihnjena z idealizmom, ki nazorno in jasno opisujejo \xc5\xbeivljenje na njenem rodnem otoku in zavzeto obravnavajo vsesplo\xc5\xa1no \xc4\x8dlove\xc5\xa1ko problematiko"._NEWLINE_Grazia Deledda je umrla v starosti 64 let.\n_START_SECTION_\nDelo\n_START_PARAGRAPH_\nDelo Grazie Deledda temelji na mo\xc4\x8dnih do\xc5\xbeivljajih, kot so ljubezen, bole\xc4\x8dina, smrt, s katerimi se prepletajo ob\xc4\x8dutki gre\xc5\xa1nosti in neizogibne usodnosti. V stilu spominja na verizem Giovannija Verge in  dekadenco Gabriela D\'Annunzia, vendar ju ne posnema. Osebe v njeni prozi so mo\xc4\x8dno povezane s kraji, v katerih \xc5\xbeivijo. Ve\xc4\x8dinoma se dodgaja v robatem okolju rodne Sardinije, ki pred bralcem o\xc5\xbeivi skozi mite. Cenili so jo pisatelji  Luigi Capuana,  Giovanni Verga, Enrico Thovez, Pietro Pancrazi,  Renato Serra ter sardinski prozaisti  Sergio Atzeni, Giulio Angioni,  Salvatore Mannuzzu, za\xc4\x8detniki t. i. Sardinske literarne pomladi. Roman Cenere je slu\xc5\xbeil kot predloga za istoimenski film z igralko Eleonoro Duse v glavni vlogi.'