b'\n_START_ARTICLE_\nPrimo\xc5\xbe Kozak\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nPrimo\xc5\xbe Kozak, sin Ferda Kozaka in ne\xc4\x8dak Ju\xc5\xa1a Kozaka, je maturiral leta 1948 na ljubljanski osemrazredni klasi\xc4\x8dni gimnaziji. Leta 1955 je diplomiral na AIU, smer dramaturgija, in leta 1956 na Filozofski fakulteti v Ljubljani (FF), smer filozofija. Leta 1955/1956 je slu\xc5\xbeil voja\xc5\xa1ki rok. Od 1956 do 1959 je delal pri Triglav-filmu, vmes je kot \xc5\xa1tipendist francoske vlade \xc5\xa1tudiral filozofijo in teorijo drame na Sorboni v Parizu. 1960 se je zaposlil na SAZU, sprva kot tiskovni tajnik, od 1965 pa kot asistent v In\xc5\xa1titutu za literarne vede. Leta 1977 je doktoriral na FF v Ljubljani iz literarnih ved in bil nazadnje profesor ter dekan AGRFT v Ljubljani. _NEWLINE_Leta 1945 je bil med soustanovitelji literarnega glasila Mladinska revija. Sodeloval je pri klju\xc4\x8dnih kulturnih revijah povojnega \xc4\x8dasa (Beseda, Revija 57, Novi svet, Sodobnost). Leta 1957 je bil med ustanovitelji kulturnoumetni\xc5\xa1kega dru\xc5\xa1tva  Anton Toma\xc5\xbe Linhart in dalj\xc5\xa1i \xc4\x8das v odboru njegove gledali\xc5\xa1ke sekcije Oder 57. Bil je med ustanovitelji revije Perspektive, kjer je bil v zgodnjih \xc5\xa1estdesetih letih nekaj \xc4\x8dasa eden glavnih urednikov. Od 1952 do 1954 je bil glavni urednik \xc5\xa1tudentske Tribune. Poro\xc4\x8den je bil s prevajalko Jolanto Groo Kozak, njun sin je Kri\xc5\xa1tof Jacek Kozak. Nazadnje so prebivali na \xc5\xa0ubi\xc4\x8devi 10 v Ljubljani.\n_START_SECTION_\nDelo\n_START_PARAGRAPH_\nV Kozakovem opusu do izteka 50. let 20. stoletja prevladuje proza, z izjemo otro\xc5\xa1kih za\xc4\x8detni\xc5\xa1kih stihov, objavljenih v Na\xc5\xa1em rodu (1937/1938 in 1938/1939). Natis \xc4\x8drtice Spomin (1946) v Mladinski reviji in natis cikla treh reporta\xc5\xbenih \xc4\x8drtic Trije obrazi (1949) v reviji Novi svet sta edini tiskani objavi pripovedne proze. Med neobjavljena besedila spadajo Neko\xc4\x8d in zdaj, Moji \xc5\xa1tirje prijatelji, Andrej in Ana, Junak dandanes, \xc4\x8clovek je okroglo telo in Happy end. Te\xc5\xbeil je bolj k osebnoizpovednemu pripovedni\xc5\xa1tvu kot k dosledni epiki realisti\xc4\x8dne tradicije. Pisal je partizansko prozo (Obsojenec na smrt, Jernej, Partizanska balada, Ana in Partijci leta 1950). V Novem svetu je 1949 objavil prvi literarni esej in dva odmevna \xc4\x8dlanka: Ob Sartrovi drami: "Za zaprtimi vrati" (1950) in Armand Salacrou: Razvoj njegovega odnosa do sveta (1952). _NEWLINE_V ustvarjanju se je posvetil predvsem drami v eksistencialisti\xc4\x8dni, idejno-politi\xc4\x8dni podobi. Vra\xc4\x8dal se je k dramatiki - svetu svojega o\xc4\x8deta Ferda Kozaka, k predvojni socialni moralni kritiki. Med 1958 in 1969 je napisal \xc5\xa1tiri dramska besedila. Ta predstavljajo enega od vrhuncev povojnega gledali\xc5\xa1kega pisanja na Slovenskem: Dialogi (1958), Afera (1961), Kongres (1968), slednje iz\xc5\xa1le kot Trilogija pri Slovenski matici leta 1969, in Legenda o svetem Che (1969), knji\xc5\xbena izdaja leta 1969 pri mariborski zalo\xc5\xbebi Obzorja. Afera je na Festivalu malih odrov v Sarajevu leta 1961 dobila nagrado za najbolj\xc5\xa1o predstavo. Iz leta 1974 je ostala nedokon\xc4\x8dana Kronika. 1970 je na razpis za televizijsko dramo, objavljen s strani Jugoslovanske televizije v Beogradu, napisal igro Direktor in prejel prvo nagrado. _NEWLINE_Pisal je esejistiko (1971 Peter Klepec v Ameriki, 1974 Slovenija) in znanstvene razprave (Temeljni konflikt Cankarjevih dram, 1980). Ukvarjal se je s filmsko in televizijsko scenaristiko. Je eden od soavtorjev scenarija za film Grajski biki (1967) in avtor dramatizacije Pti\xc4\x8dki brez gnezda F. Mil\xc4\x8dinskega (1976, Slovensko mladinsko gledali\xc5\xa1\xc4\x8de). 1976 je za dr\xc5\xbeavno proslavo ob 100. obletnici rojstva Ivana Cankarja v Hali Tivoli dramatiziral Hlapca Jerneja. Re\xc5\xbeiral ga je Jo\xc5\xbee Babi\xc4\x8d, neposredni televizijski prenos pa je realiziral Beno Hvala. Ti trije so leta 1977 prejeli skupinsko nagrado Pre\xc5\xa1ernovega sklada. Leta 2006 je v zbirki Zbrana dela slovenskih pesnikov in pisateljev iz\xc5\xa1el prvi zvezek Kozakovih zbranih del, ki prina\xc5\xa1a doslej neznano poezijo, predvsem pa mladostno prozo._NEWLINE_Leta 1968 je dobil nagrado mesta Ljubljane za posebne dose\xc5\xbeke na podro\xc4\x8dju kulture v letu 1967 (za dramo Kongres), leta 1969 nagrado Sterijevega pozorja (Novi Sad) za besedilo v drami Kongres in leta 1973 nagrado Pre\xc5\xa1ernovega sklada za knjigo Peter Klepec v Ameriki.'