b"\n_START_ARTICLE_\nKlaus Mann\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nKlaus Mann je bil rojen v M\xc3\xbcnchnu, v me\xc5\xa1\xc4\x8danski dru\xc5\xbeini, kot drugi otrok in najstarej\xc5\xa1i sin Thomasa Manna in njegove \xc5\xbeene Katje. Njegov o\xc4\x8de se je poro\xc4\x8dil z edino h\xc4\x8derjo premo\xc5\xbenej\xc5\xa1e dru\xc5\xbeine Pringsheim v M\xc3\xbcnchnu. Ravno takrat pa je s svojim romanom Buddenbrookovi postal literarno priznan. V dru\xc5\xbeini Mann so Klausa klicali \xe2\x80\x9eEissi\xe2\x80\x9c ali \xe2\x80\x9eAissi\xe2\x80\x9c , prvotno mu je ljubkovalno ime nadela sestra Erika, pozneje pa ga je v svojih pismih in dnevniku uporabljal Thomas Mann._NEWLINE_Svoj izvor je Klaus Mann ozna\xc4\x8dil kot \xe2\x80\x9enajgrenkej\xc5\xa1o problematiko svojega \xc5\xbeivljenja\xe2\x80\x9c, saj so njegovo pisateljsko delo vse \xc5\xbeivljenje primerjali z delom slavnega o\xc4\x8deta, katerega prepoznavnost je po drugi strani povzro\xc4\x8dala, \xe2\x80\x9eda sta mi moje ime in slaven priimek mojega o\xc4\x8deta, na katerega tudi pomislimo, za\xc4\x8detek olaj\xc5\xa1ali. [...] Svojega nepristranskega bralca \xc5\xa1e nisem na\xc5\xa1el.\xe2\x80\x9c Svojo prvo izdajo pri osemnajstih letih leta 1924 v tedniku Die Weltb\xc3\xbchne je Klaus Mann izdal pod psevdonimom._NEWLINE_Odnos do njegovega o\xc4\x8deta, ki je deloval odtujeno, je bil nenehno ambivalenten. Zgodaj je to\xc5\xbeil v svojem dnevniku:\xe2\x80\x9e\xc4\x8c-jeva [Thomas Mann] popolna hladnost proti meni.\xe2\x80\x9c Thomas Mann, v dru\xc5\xbeini so ga poimenovali \xc4\x8darovnik, je kmalu po smrti svojega sina Klausa vendarle zapisal:_NEWLINE_\xe2\x80\x9eNe glede na to, da njegovemu delu \xc5\xa1koduje prevelika povr\xc5\xa1nost in lahkotnost, pa iskreno mislim, da je spadal k najbolj nadarjenim svoje generacije, morda je bil celo najbolj nadarjen.\xe2\x80\x9c Velja za odprto homoseksualno osebnost, ki je ob tem zelo kriti\xc4\x8dna do homoseksualnih osebnosti brez prepoznavnih trdnih stali\xc5\xa1\xc4\x8d._NEWLINE_Z materjo Katio, \xc5\xa1e posebej pa z Eriko (v dru\xc5\xbeinskem krogu so jo klicali Eri), je imel tesen in zaupen odnos, kar se ka\xc5\xbee v \xc5\xa1tevilnih pismih, ki jih je pisal vse do smrti.\n_START_SECTION_\nOtro\xc5\xa1tvo in mladost\n_START_PARAGRAPH_\nKlaus Mann je bil rojen v M\xc3\xbcnchnu, mestnem predelu Schwabing, od leta 1910 je \xc5\xbeivel z dru\xc5\xbeino v mestnem predelu Bogenhausen v dveh povezanih \xc5\xa1tirisobnih stanovanjih, kjer je vklju\xc4\x8dno s \xc5\xa1estglavo dru\xc5\xbeino z brati in sestrami Eriko, Klausom, Golom in Moniko \xc5\xbeivelo tudi hi\xc5\xa1no osebje. Dru\xc5\xbeina se je 1914 preselila v predel, imenovan Herzogpark, na ulico Poschinger, zato so otroci hi\xc5\xa1o ljubkovalno poimenovali Poschi._NEWLINE_Poletne mesece je dru\xc5\xbeina prete\xc5\xbeno pre\xc5\xbeivljala v leta 1908 zgrajeni pode\xc5\xbeelni hi\xc5\xa1i pri Bad T\xc3\xb6lzu. Aprila leta 1918 je na svet pri\xc5\xa1la Elisabeth (\xe2\x80\x9eMedi\xe2\x80\x9c), leto zatem pa \xc5\xa1e \xc5\xa1esti otrok dru\xc5\xbeine Mann, Michael (\xe2\x80\x9eBibi\xe2\x80\x9c)._NEWLINE_V hi\xc5\xa1i Klausovih star\xc5\xa1ev je bilo polno razli\xc4\x8dnih kulturnih spodbud. V goste so prihajali pisatelji kot Bruno Frank, Hugo von Hofmannsthal, Jakob Wassermann in Gerhart Hauptmann, ravno tako o\xc4\x8detov zalo\xc5\xbenik Samuel Fischer. Sosed Bruno Walter, m\xc3\xbcnchenski glasbenik, je Klausu in njegovim sorojencem pribli\xc5\xbeal klasi\xc4\x8dno glasbo in opero. Star\xc5\xa1a sta jim brala svetovno literaturo, kasneje je o\xc4\x8de recitiral svoja dela. Z dvanajstimi leti je Klaus Mann po lastni volji vsak dan prebral eno knjigo. Njegovi najljub\xc5\xa1i avtorji so bili pri \xc5\xa1estnajstih letih zahtevni literati:_NEWLINE_\xe2\x80\x9eEnako mo\xc4\x8dno \xc5\xbearijo \xc5\xa1tiri zvezde, ki v tem \xc4\x8dasu vladajo mojemu nebu in katerim se \xc5\xa1e vedno rad zaupam: Sokrat, Nietzsche, Novalis in Walt Whitman.\xe2\x80\x9c_NEWLINE_Prav tako se je \xc4\x8dutil povezanega s pesnikom Stefanom Georgeom: \xe2\x80\x9eV svoji mladosti sem Stefana Georga \xc4\x8dastil kot templjarja, katerega poslanstvo in dejanje je opisal v svoji pesmi. Ker na\xc5\xa1i kulturi s po\xc5\xbere\xc5\xa1nostjo grozi \xc4\x8drn val nihilizma, [...] se je domislil na\xc4\x8drta \xe2\x80\x93 bojevit jasnovidec in navdahnjen jezdec.\xe2\x80\x9c Kasneje pa se je Mann vendarle odrekel narodnemu kultu \xc4\x8da\xc5\xa1\xc4\x8denja, ki je gnal pesnika. Mo\xc4\x8dan vpliv na njegovo kasnej\xc5\xa1e pisateljevanje so imela \xc5\xa1e dela njegovega o\xc4\x8deta in strica Heinricha Manna, ki mu je bil literarni in politi\xc4\x8dni zgled._NEWLINE_Od leta 1912 do 1914 je Klaus s sestro Eriko obiskoval zasebno \xc5\xa1olo, zatem pa dve leti osnovno \xc5\xa1olo Bogenhaus. Skupaj s sestro in Rickijem Hallgartnem, sinom judovske intelektualne dru\xc5\xbeine iz soseske, je leta 1919 ustanovil gledali\xc5\xa1ko skupino, ki si je nadela ime Laienbund Deutscher Mimiker. Skupina je bila dejavna tri leta ter uprizorila 8 predstav, med drugim tudi Klausovo delo Modrobradi jezdec (Ritter Blaubart) iz leta 1921. V tem \xc4\x8dasu je Klaus popisal \xc5\xa1tevilne \xc5\xa1olske zvezke z gledali\xc5\xa1kimi deli in verzi, \xc5\xbeelel je postati igralec. Svojemu dnevniku je zaupal: \xe2\x80\x9eMoram, moram, moram postati slaven. \xe2\x80\x9c_NEWLINE_Po osnovni \xc5\xa1oli je Klaus Mann obiskoval gimnazijo v M\xc3\xbcnchnu. Izrazito dobre rezultate je pokazal le pri pisanju spisov, sicer je bil povpre\xc4\x8den, slab\xc5\xa1i u\xc4\x8denec. \xc5\xa0ola se mu je zdela enoli\xc4\x8dna in brezpomenska \xe2\x80\x93 nadle\xc5\xbena obveznost. Izven \xc5\xa1ole je veljal za vodjo zloglasne skupine Herzogpark (istoimenska soseska v bli\xc5\xbeini), ki so jo sestavljali \xc4\x8dlani nekdanje skupine Laienbund Deutscher Mimiker. Njihove domislice pa niso bile le anga\xc5\xbeirane, temve\xc4\x8d marsikdaj tudi zlonamerne, zato so se star\xc5\xa1i odlo\xc4\x8dili za internatsko vzgojo. Star\xc5\xa1em so predlagali \xc5\xa1olo Odenwald, ki jo je vodil reformski pedagog Paul Geheeb. Obiskoval jo je manj kot leto dni, nato pa jo je pozitivnim do\xc5\xbeivetjem in novim prijateljstvom navkljub, po lastni \xc5\xbeelji zapustil. Marsikaj ka\xc5\xbee na to, da je imel Klaus tu prva homoeroti\xc4\x8dna nagnjenja. V svoji drugi avtobiografiji je pisal, da se je na \xc5\xa1oli Odenwald zaljubil v so\xc5\xa1olca Uta Gartmanna:\xe2\x80\x9eNjegov glas je bil hladen in \xc4\x8dist. Bil je osamljen in neslute\xc4\x8d, tako kot so \xc5\xbeivali in angeli. Zapisal sem na ko\xc5\xa1\xc4\x8dek papirja: 'Rad te imam'.\xe2\x80\x9c Na \xc5\xa1oli je razvil samorazumevanje umetnika in \xc4\x8dustvenega izob\xc4\x8denca. Ta ob\xc4\x8dutek izrazi v svojem pismu cenjenemu ustanovitelju in ravnatelju Paulu Geheebu, od katerega se poslovi z besedami: \xe2\x80\x9ePovsod bom \xe2\x80\x93 ostal tujec. \xc4\x8clovek, kot sem jaz, je vsepovsod in neprestano osamljen.\xe2\x80\x9c Kljub nenadnemu odhodu je ostal povezan s \xc5\xa1olo in ravnateljem. Sprva se vrne v hi\xc5\xa1o svojih star\xc5\xa1ev in dobiva zasebne in\xc5\xa1trukcije za pripravo na maturo, vendar leta 1924 z njimi prekine._NEWLINE_V \xc4\x8dasu gospodarske in politi\xc4\x8dne krize, v letu inflacije leta 1923, je imela generacija mladih ob\xc4\x8dutek, da so izgubili tla pod nogami, vrednote o\xc4\x8detov so postale brezpomenske. Klaus se je pogosto zadr\xc5\xbeeval v berlinskih in m\xc3\xbcnchenskih kabarejih in barih, da bi potla\xc4\x8dil ta ob\xc4\x8dutek pripadnosti \xe2\x80\x9eizgubljeni generaciji\xe2\x80\x9c ter opisoval svoja do\xc5\xbeivetja v dnevniku:_NEWLINE_\xe2\x80\x9eKer se nam m\xc3\xbcnchenski lokali in ateljeji niso zdeli privla\xc4\x8dni, smo si ustvarili svoje lastne majhne boemske prostore, rado\xc5\xbeiv, \xc4\x8deravno nekoliko otro\xc4\x8dji krog. Mladi mo\xc5\xbe po imenu Theo [Theo L\xc3\xbccke, mladi borzni \xc5\xa1pekulant] je financiral na\xc5\xa1e eskapade; on je bil tisti, ki nas je peljal v drage restavracije in diskoteke, ki smo jih do takrat hrepene\xc4\x8de opazovali le od zunaj. [...] Theo je organiziral plese v maskah,, no\xc4\x8dne vo\xc5\xbenje s sanmi, razko\xc5\xa1ne konce tedna v Garmischu ali ob jezeru Tegern._NEWLINE_Po Veliki no\xc4\x8di leta 1924 je Klaus ve\xc4\x8d tednov pre\xc5\xbeivel pri Alexandru von Bernusu, prijatelju njegovega o\xc4\x8deta, v samostanu Neuburg pri Heidelbergu, kjer je delal na zbirki novel Pred \xc5\xbeivljenjem (Vor dem Leben), pesmih iz kabareja in drugih. V za\xc4\x8detku septembra je sledil sestri Eriki v Berlin. Pri osemnajstih je tam dobil svoje prvo stalno mesto kot gledali\xc5\xa1ki kritik pri 12 Uhr Blatt, vendar ostal le nekaj mesecev. Naprej je \xc5\xbeivel kot svobodni pisatelj, vseskozi brez stalnega bivali\xc5\xa1\xc4\x8da.\n_START_SECTION_\nPrvi uspehi\n_START_PARAGRAPH_\nJunija 1924 se je Klaus zaro\xc4\x8dil s prijateljico iz mladosti Pamelo Wedekind, najstarej\xc5\xa1o h\xc4\x8derjo dramatika Franka Wedekinda, ki je imela prav tako tesen odnos s sestro Eriko. Zaroko sta januarja 1928 razdrla._NEWLINE_Njegovo prvo gledali\xc5\xa1ko delo Anja in Esther, v katerem je obravnaval teme internatskih \xc4\x8dasov, je bilo prvi\xc4\x8d krstno uprizorjeno 20. oktobra 1925 v M\xc3\xbcnchnu in 22. oktobra v hambur\xc5\xa1kih Kammerspiele. V Hamburgu so v glavnih vlogah nastopili Klaus in Erika Mann, Pamela Wedekind, prav tako tudi Gustaf Gr\xc3\xbcndgens. \xe2\x80\x9eZ bregov Severnega morja vse do Dunaja, Prage in Budimpe\xc5\xa1te se je sli\xc5\xa1al neznanski hrup v Bl\xc3\xa4tterwaldu: Otroci pesnikov se igrajo gledali\xc5\xa1\xc4\x8de! V javnosti je predstava povzro\xc4\x8dila \xc5\xa1kandal, saj je tematizirala ljubezen dveh lezbijk. Vsej kritiki navkljub so otroci pesnikov igrali pred polnim ob\xc4\x8dinstvom._NEWLINE_Klausova prva knji\xc5\xbena izdaja, ki je iz\xc5\xa1la leta 1925 v zalo\xc5\xbebi Gebr\xc3\xbcder Enoch, je zbirka novel z naslovom Pred \xc5\xbeivljenjem (Vor dem Leben). Istega leta, ko je objavil roman Pobo\xc5\xbeni ples (Der fromme Tanz), ki velja za enega prvih homoseksualnih romanov nem\xc5\xa1ke literature, Klaus javno prizna, da je homoseksualec. Roman je nastal po velikem potovanju spomladi leta 1925, na katerem je prepotoval Anglijo, Pariz, Marseille, Tunizijo ter se vra\xc4\x8dal prek Palerma, Neaplja in Rima._NEWLINE_Klaus je \xc5\xbeivel nestanovitno \xc5\xbeivljenje, brez obstanka. Leta 1925 se je pogosto zadr\xc5\xbeeval v Parizu, kjer je spoznal \xc5\xa1tevilne francoske pisatelje, kot denimo Jeana Cocteauja, katerega delo Les Enfants terribles je uprizoril leta 1930 pod naslovom Sorojenci (Geschwister). Pesnik Andr\xc3\xa9 Gide, v katerem je videl neke vrste o\xc4\x8deta, mu je bil intelektualni in moralni vzor, toda Andre mu izkazovane \xc4\x8dustvene topline ni vra\xc4\x8dal. Ren\xc3\xa9 Crevel, nadrealisti\xc4\x8dni pisatelj, je bil Klausov prijatelj, s pomo\xc4\x8djo katerega je spoznal krog pari\xc5\xa1kih nadrealistov. Iz za\xc4\x8detni\xc5\xa1ke simpatije do umetni\xc5\xa1kega gibanja je razvil odpor, ki ga je izrazil v esejih Avantgarda \xe2\x80\x93 v\xc4\x8deraj in danes (Die Avantgarde \xe2\x80\x93 gestern und heute) (1941) in v Nadrealisti\xc4\x8dnem ciklu (Surrealistischer Zirkus) (1943); glavni razlogi za to so bila kr\xc4\x8devita komunisti\xc4\x8dna politiziranja in \xe2\x80\x9ekult vodje\xe2\x80\x9c Andr\xc3\xa9ja Bretona, ki ga je Klaus Mann obto\xc5\xbeil za samomor Crevela leta 1935._NEWLINE_Leta 1929 je iz\xc5\xa1el Klausov roman Alexander. Roman utopije (Alexander. Roman der Utopie), v katerem je opisoval \xc5\xbeivljenjsko zgodbo Aleksandra Velikega. V primerjavi z njegovim prvim romanom Pobo\xc5\xbeni ples (Der fromme Tanz) je jezik bolj funkcionalen, skop. Vendar Klaus ostaja predstavnik tradicionalnega, iz\xc4\x8drpnega pisalnega sloga. \xc4\x8ceprav se je \xc5\xa1tel za pripadnika 'Izgubljene generacije', si za zgled ni vzel nobenega ameri\xc5\xa1kega knji\xc5\xbeevnika tamkaj\xc5\xa1nje 'Izgubljene generacije', kot so bili Gertrude Stein, Sherwood Anderson ter Ernest Hemingway, ki so se izra\xc5\xbeali v kratkih, enostavno grajenih stavkih._NEWLINE_Zakon dveh umetnikov, Erike Mann in Gustafa Gr\xc3\xbcndgensa, ni trajal dolgo; 9. januarja 1929 je sledila lo\xc4\x8ditev. Kasneje si je Klaus vzel Gr\xc3\xbcndgensa za predlogo lika romana Mefisto \xe2\x80\x93 roman o karieri (Mephisto), ki je leta 1939 iz\xc5\xa1el v Amsterdamu. Leta 1971 pa je zaradi prepovedi nove izdaje Mefista, nastal literarni \xc5\xa1kandal v Zvezni republiki Nem\xc4\x8diji.\n_START_SECTION_\nZnanilci Tretjega rajha\n_START_PARAGRAPH_\nSvetovna kriza leta 1929 je pripomogla k preboju Nacionalsocialisti\xc4\x8dne nem\xc5\xa1ke delavske stranke na oblast; na volitvah 14. septembra 1930 je \xc5\xa1tevilo njenih glasov skokovito naraslo, tako da je lahko mandate v parlamentu povi\xc5\xa1ala z 12 na 107. Klaus prvi\xc4\x8d javno zavzame svoje mesto v dnevni politiki na predavanju pred Dunajskim kulturnim zdru\xc5\xbeenjem jeseni 1930: \xe2\x80\x9eKdor je bil v politiki \xc5\xa1e do v\xc4\x8deraj apati\xc4\x8den, tega je izid na\xc5\xa1ih volitev predramil.\xe2\x80\x9c_NEWLINE_Spomladi leta 1932 izide njegova prva avtobiografija z naslovom Otrok tega \xc4\x8dasa (Kind dieser Zeit), posve\xc4\x8dena Rickiju Hallgartnu, ki zajema leta od 1906 do 1924. V nekaj mesecih, vse dokler ne pride Hitler na oblast, knjiga dose\xc5\xbee \xc5\xa1iroko skupino bralcev, saj opisuje knji\xc5\xbeevni avtoportret slavnega sina ugledne dru\xc5\xbeine, ki s svojimi anekdotami in razkritji zadovoljuje radovednost bralcev. Otroka tega \xc4\x8dasa so leta 1933 prepovedali.\n_START_SECTION_\nEvropski eksil\n_START_PARAGRAPH_\nZ imenovanjem Hitlerja za nem\xc5\xa1kega kanclerja Tretjega rajha, se Klaus pridru\xc5\xbei nasprotnikom nacionalsocializma in se v za\xc4\x8detku leta 1933 politi\xc4\x8dno udejstvuje v kabaretu Die Pfefferm\xc3\xbchle (ustanovila ga je njegova sestra), ki se s svojim politi\xc4\x8dno-satiri\xc4\x8dnim programom zoperstavlja nacionalsocializmu. 13. marca 1933 Klaus zapusti Nem\xc4\x8dijo ter pobegne v Pariz, da bi se izognil aretaciji._NEWLINE_Mannov roman Pobo\xc5\xbeni ples (Der fromme Tanz) so prav tako kot druga njegova dela nacionalsocialisti med desetim majem in enaindvajsetim junijem 1933 za\xc5\xbegali. V svojem dnevniku se enajstega maja na dogodek skorajda cini\xc4\x8dno odzove: \xe2\x80\x9eV\xc4\x8deraj so torej tudi moje knjige javno za\xc5\xbegali v vseh nem\xc5\xa1kih mestih; tudi v M\xc3\xbcnchnu na K\xc3\xb6nigsplatzu. Primitivnost do skrajnosti. Ampak sem po\xc4\x8da\xc5\xa1\xc4\x8den.\xe2\x80\x9c_NEWLINE_Nekateri avtorji, med njimi Stefan Zweig, Robert Musil, Alfred D\xc3\xb6blin in Klausov o\xc4\x8de Thomas, so zavra\xc4\x8dali pomo\xc4\x8d ali pa so se naknadno oddaljili od tiska, zaradi preve\xc4\x8d politi\xc4\x8dno naravnanih vsebin. V tem so videli slabosti, bali so se za svoje lastno delo v Nem\xc4\x8diji. Zalo\xc5\xbenik Gottfried Bermann Fischer je nazorno utemeljeval, da kdor bo \xc5\xa1e naprej \xc5\xbeelel svoje knjige objavljati v Nem\xc4\x8diji, ne sme delati pri reviji kot je Sammlung, saj jo je Rajh prepovedoval._NEWLINE_V naslednjih letih je Klaus stalno menjal bivali\xc5\xa1\xc4\x8da, \xc5\xbeive\xc4\x8d kot emigrant v Amsterdamu in Parizu, na \xc4\x8ce\xc5\xa1koslova\xc5\xa1kem, Mad\xc5\xbearskem, v \xc5\xa0vici in ZDA. V tem \xc4\x8dasu so iz\xc5\xa1la tri njegova najpomembnej\xc5\xa1a dela: Beg na sever (Flucht in den Norden), roman o \xc4\x8cajkovskem Simfonija patetike (Symphonie Pathetique) in Mephisto \xe2\x80\x93 kariera o uspehu (Mephisto). Preobrazba njegovega nekdanjega svaka Gustafa Gr\xc3\xbcndgensa v povzpetnika in varovanca Hermanna G\xc3\xb6ringsa ter kulturnega predstavnika Tretjega rajha, ga je navdala z grozo in hkrati navdihnila za njegovo dobro poznano delo. Glavni junak Henrik H\xc3\xb6fgen kot prista\xc5\xa1 spominja na Diedericha He\xc3\x9flinga iz Heinrich Mannovega satiri\xc4\x8dnega romana Podlo\xc5\xbenik (Der Untertan). Klaus Mann je med pisanjem Mephista roman znova prebral in spoznal, kako stra\xc5\xa1no prero\xc5\xa1ka je aktualnost dela.\n_START_SECTION_\nAmeri\xc5\xa1ki eksil\n_START_PARAGRAPH_\nLeto pred drugo svetovno vojno, septembra 1938, je tako kot star\xc5\xa1i emigriral v ZDA, ki si jih je Erika \xc5\xbee leta 1937 izbrala za mesto eksila. \xc5\xa0irile so se govorice krvoskrunstva med bratom in sestro ter bile vlo\xc5\xbeene zlonamerne ovadbe njunih homoseksualnih odnosov. Od leta 1940 so uslu\xc5\xbebenci FBI nadzorovali Klausovo in Erikino telefonsko in pisno komuniciranje, saj sta bila osumljena pripadni\xc5\xa1tva komunizmu. \xc5\xa0ele leta 1948 izvemo, da je FBI vodil njuno dokumentacijo._NEWLINE_Od januarja 1941 do februarja 1942 je bil Klaus odgovorni urednik antifa\xc5\xa1isti\xc4\x8dne revije Decision. A Review of Free Culture. Kljub intenzivnemu prizadevanju je revija po enem letu prenehala izhajati, saj je bilo naro\xc4\x8dnikov premalo. Neuspeh svojega projekta je Klaus ob\xc4\x8dutil kot grenak poraz. Poleti 1941 je sku\xc5\xa1al prvi\xc4\x8d narediti samomor, katerega je urednik revije Christopher Lazare uspel prepre\xc4\x8diti._NEWLINE_Leta 1942 je iz\xc5\xa1la njegova druga avtobiografija Prelomnica (Der Wendepunkt), ki jo je napisal v angle\xc5\xa1\xc4\x8dini in kasneje prevedel za nem\xc5\xa1ko izdajo. Nem\xc5\xa1ki rokopis je kmalu pred svojo smrtjo aprila 1949 uspel zaklju\xc4\x8diti. V primerjavi z angle\xc5\xa1ko izdajo je v nem\xc5\xa1ki pod opombo zapisano, da izdaji med seboj nista enaki; nem\xc5\xa1ka verzija je obse\xc5\xbenej\xc5\xa1a in se kon\xc4\x8da s pismom iz septembra leta 1945, medtem ko se angle\xc5\xa1ka zaklju\xc4\x8di z dnevni\xc5\xa1kim zapisom iz junija 1942. Ravno tako pa nekatere podrobnosti ameri\xc5\xa1ke izdaje niso del nem\xc5\xa1ke, saj so po avtorjevi oceni odve\xc4\x8dne za nem\xc5\xa1kega bralca.\n_START_SECTION_\nPovojni \xc4\x8das in smrt\n_START_PARAGRAPH_\nV Nem\xc4\x8diji se Klaus Mann ni mogel ve\xc4\x8d po\xc4\x8dutiti doma\xc4\x8de, \xc5\xbee kmalu je prepoznal tamkaj\xc5\xa1nje vladajo\xc4\x8de okolje pritiskov in izpodrinjanj. Vdano je leta 1947 na angle\xc5\xa1kem predavanju dejal: \xe2\x80\x9eDa, po\xc4\x8dutil sem se kot tujec v svoji domovini. Prepad me je lo\xc4\x8deval od mojih nekdanjih sodr\xc5\xbeavljanov. Kjerkoli sem \xc5\xbee bil v Nem\xc4\x8diji, me je spremljal [...] nostalgi\xc4\x8dni vodilni motiv: Ni ve\xc4\x8d poti nazaj!\xe2\x80\x9c_NEWLINE_Imel je \xc4\x8dedalje ve\xc4\x8dje te\xc5\xbeave s pisanjem. Tako kot je delil s svojim prijateljem Herbertom Schl\xc3\xbcterjem, mu je pisanje postajalo \xe2\x80\x9ete\xc5\xbeje kot v \xc5\xbeivahnih otro\xc5\xa1kih dnevih. Takrat sem imel 'jezik', s katerimi sem se lahko spretno izra\xc5\xbeal, sedaj sem razpet med dvema jezikoma. Pri angle\xc5\xa1\xc4\x8dini ne bom nikoli '\xc4\x8disto' doma, kot sem 'bil' pri nem\xc5\xa1\xc4\x8dini \xe2\x80\x93 sicer pa 'nisem' ve\xc4\x8d.\xe2\x80\x9c Bal se je, da zanj kot za avtorja, ne bo ve\xc4\x8d povpra\xc5\xa1evanja. Tako mu je pogum vzela zavrnitev Georga Jacobija, trgovskega vodje zalo\xc5\xbebe Langenscheidt. Zavrnil je ravno sklenjeno pogodbo nove izdaje Mephista z utemeljitvijo, \xe2\x80\x9ekajti gospod Gr\xc3\xbcndgens igra tu posebej pomembno vlogo._NEWLINE_V za\xc4\x8detku aprila se je preselil v Cannes, kjer je pisal svoj zadnji, nedokon\xc4\x8dani roman Zadnji dan (The last day), v katerem tematizira samomor kot reakcijo na pomanjkljivost sveta. Deset dni v maju je pre\xc5\xbeivel na kliniki v Nici, kjer se je zdravil. 21. maja 1949 je umrl zaradi prevelike koli\xc4\x8dine uspavalnih tablet v Cannesu. \xc5\xa0e dneve prej je pisal pisma Hermannu Kestenu, mami in sestri, v katerih jim je poro\xc4\x8dal o te\xc5\xbeavah s pisanjem, finan\xc4\x8dni stiski in turobnem de\xc5\xbeevnem vremenu. Prav tako jim je razkril svoje na\xc4\x8drte za poletje. Splet razli\xc4\x8dnih okoli\xc5\xa1\xc4\x8din in vzrokov, kot na primer prikrita, a obstoje\xc4\x8da \xc5\xbeelja po smrti, politi\xc4\x8dna in osebna razo\xc4\x8daranja ter teko\xc4\x8de zunanje okoli\xc5\xa1\xc4\x8dine, so pripeljala Klausa do samomora._NEWLINE_Na njegovem nagrobniku je pustila Erika v angle\xc5\xa1kem jeziku izklesati citat iz evangelija: \xe2\x80\x9eKdor namre\xc4\x8d \xc5\xbeeli ohraniti svoje \xc5\xbeivljenje, ta ga bo izgubil; kdor pa svoje \xc5\xbeivljenje izgubi [\xe2\x80\xa6], ta bo ohranjen.\xe2\x80\x9c Te besede je Klaus izbral kot moto svojega zadnjega romana Zadnji dan (The last day), ki je fragmentarno ohranjen. Leto kasneje je iz\xc5\xa1la knjiga Klaus Mannu v spomin (Klaus Mann zum Ged\xc3\xa4chtnis) z o\xc4\x8detovim predgovorom in prispevki prijateljev, med njimi Max Brod, Lion Feuchtwanger in Hermann Kesten."