b'\n_START_ARTICLE_\nManuel de Falla\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nDe Falla se je rodil kot Manuel Mar\xc3\xada de los Dolores Falla y Matheu v C\xc3\xa1dizu. Bil je sin Jos\xc3\xa9 Mar\xc3\xada Falla y Franco in Mar\xc3\xada Jes\xc3\xbas Matheu y Zabal. Njegova prva u\xc4\x8ditelja glasbe sta bila mama in dedek, pri devetih letih pa ga je prevzel njegov prvi klavirski profesor Eloisa Galluzo. O njegovi mladosti ni dosti znanega. Leta 1889 je nadaljeval u\xc4\x8denje klavirja z Alejandrom Odero in se u\xc4\x8dil harmonije in kontrapunkta pri Enriqueju Broccinega. V starosti 15 let se je za\xc4\x8del zanimati za literaturo in novinarstvo in ustanovil literarni reviji El Burl\xc3\xb3n in El Cascabel._NEWLINE_Leta 1896 se je preselil v Madrid, kjer se je vpisal na Real Conservatorio de M\xc3\xbasica y Declamaci\xc3\xb3n. Klavir je \xc5\xa1tudiral pri Jos\xc3\xa9ju Tragu in kompozicijo pri Felipeju Pedrellu. Leta 1897 je napisal delo Melodia za violon\xc4\x8delo in klavir in ga posvetil Salvadorju Viniegri, ki je gosti ve\xc4\x8dere komorne glasbe, kamor je hodil tudi De Falla. Pedrell ga je navdu\xc5\xa1il za ljudsko \xc5\xa1pansko glasbo, posebno za andaluzijski flamenko (in cante jondo). Ta vpliv se ka\xc5\xbee v mnogih de Fallovih delih. Njegovo prvo pomembnej\xc5\xa1e delo je opera v enem dejanju, La vida breve (Kratko \xc5\xbeivljenje, skomponirana leta 1905, revidirana pa pred premiero leta 1913)._NEWLINE_Leta 1907 se je na podlagi nasveta Joaqu\xc3\xadn Turina in V\xc3\xadctor Mirecki Larramat, de Falla preselil v Pariz. Tam je spoznal \xc5\xa1tevilne skladatelje, ki so imeli vpliv na njegov stil, posebej impresionisti Maurice Ravel, Claude Debussy in Paul Dukas. Leta 1908 mu je kralj Alfonso XIII odobril kraljevo donacijo, ki mu je omogo\xc4\x8dila, da je ostal v Parizu in kon\xc4\x8dal Cuatro piezas espa\xc3\xb1olas. Leta 1910 je de Falla sre\xc4\x8dal Igorja Stravinskega in za kratek \xc4\x8das odpotoval v London._NEWLINE_Pred za\xc4\x8detkom prve svetovne vojne se je vrnil v Madrid, kjer je ustvaril ve\xc4\x8d svojih najpomembnej\xc5\xa1ih del (3 nokturne za klavir in orkester, No\xc4\x8di v \xc5\xa1panskih vrtovih (Noches en los jardines de Espa\xc3\xb1a, 1916), baleta El amor brujo in El corregidor y la molinera, ki je po reviziji postal Trirogelnjik - El sombrero de tres picos, 1917)._NEWLINE_Med letoma 1921 in 1939 je \xc5\xbeivel v Granadi, kjer je med drugim za\xc4\x8del tudi komponirati koralno delo La Atl\xc3\xa1ntida. Leta 1936 je Falla poizku\xc5\xa1al, a mu ni uspelo prepre\xc4\x8diti umora svojega tesnega prijatelja, pesnika Federico Garc\xc3\xada Lorca._NEWLINE_Delo je nadaljeval tudi po preselitvi v Argentino leta 1939, vendar je do njegove smrti ostalo nedokon\xc4\x8dano (kasneje ga je dokon\xc4\x8dal Ernesto Halffter). La Atl\xc3\xa1ntida je premiero do\xc5\xbeivela v Buenos Airesu v novembru 1939. Leta 1940 ga je kralj Alfonso X. Kastiljski imenoval za viteza. Vlada Francisca Franca mu je ponudila veliko pokojnino, \xc4\x8de bi se vrnil v \xc5\xa0panijo, vendar je ponudbo zavrnil._NEWLINE_Njegovo zdravje je pe\xc5\xa1alo, zato se je preselil v hi\xc5\xa1o v gorah, kjer ga je negovala sestra Mar\xc3\xada del Carmen de Falla. Umrl je zaradi sr\xc4\x8dnega zastoja 14. novembra 1946, v kraju Alta Gracia v argentinski provinci C\xc3\xb3rdoba. Leta 1947 so njegove posmrtne ostanke poslali nazaj v \xc5\xa0panijo. De Fallin grob je tako v katedrali v C\xc3\xa1dizu.'