b'\n_START_ARTICLE_\nMilas\n_START_SECTION_\nEtimologija\n_START_PARAGRAPH_\nIme Milasa s staroanatolskim obrazilom \xe2\x80\x93asa dokazuje, da je bilo mesto ustanovljeno zelo zgodaj. Zlog \xe2\x80\x93mil se pojavlja tudi v imenu Likijcev, ki so sami sebe imenovali Trmili. Podobnost imen seveda ne dokazuje povezave imena Mylasa z Likijci iz Mileta, ampak samo to, da je beseda likijskega izvora. \xc5\xa0tefan iz Bizanca v svojem delu Ethnica pravi, da je mesto dobilo ime po nekem Milasusu, sinu Krizaorja, in potomcu Sizifa in Eola. Nekateri viri menijo, da je njegova razlaga neutemeljena.\n_START_SECTION_\nStarogr\xc5\xa1ko obdobje\n_START_PARAGRAPH_\nMesto je bilo prvi\xc4\x8d omenjeno na za\xc4\x8deku 7. stoletja pr. n. \xc5\xa1t., ko je karijski poglavar iz Milase z imenom Arselis pomagal Gigu Lidijskemu v njegovi borbi za lidijski prestol._NEWLINE_V gr\xc5\xa1ko-rimskem obdobju je mesto cvetelo in raz\xc5\xa1irilo svoj vpliv na sosednja mesta Olim, Labrando in Evromost. V mestu in njegovi okolici so se zgradili portiki in templji med njimi trije Zeusovi, ki so imeli vsak svoje zna\xc4\x8dilnosti. V Zevsovem templju v sosednji Labrandi, ki so \xc4\x8dastila vsa ljudstva v zahodni Anatoliji, je imel Zevsov kip dvorezno sekiro (\xce\xbb\xce\xac\xce\xb2\xcf\x81\xcf\x85\xcf\x82, l\xc3\xa1brys), ki jo je prinesel Arselis iz Lidije. Karijskega Zevsa so poleg Karijcev \xc4\x8dastili tudi njihovi sosedje Lidijci in Misijci. Tretji je bil Osogo\xc5\xa1ki Zevs, katerega so \xc4\x8dastili \xc5\xbee v \xc4\x8dasu, ko so bili Karijci \xc5\xa1e pomorsko ljudstvo in ga omenja tudi geograf Pavzanij.\n_START_SECTION_\nPerzijsko obdobje\n_START_PARAGRAPH_\nPod Ahemenidi je bila Milasa glavno mesto satrapije Karije. Satrapa (guvernerja) je imenoval perzijski cesar. V letih 460-450 pr. n. \xc5\xa1t. je bila Mylasa \xc4\x8dlanica ati\xc5\xa1ko-delske pomorske zveze. Proti koncu stoletja so Perzijci ponovno vzpostavili svojo oblast.\n_START_SECTION_\nHekatomnidska dinastija\n_START_PARAGRAPH_\nHekatomnidsko dinastijo je ustanovil Hekatomen, nadaljevali pa so jo njegovo sinovi in h\xc4\x8dere, ki so bili uradno satrapi Perzijskega cesarstva. Napisi na njihovih kovancih dokazujejo, da so bi bili po jeziku in kulturi Grki. Njihova rojstno mesto in prestolnica je bila Milasa. Med vladavino satrapa Mavzola (vladal 377 do 353 pr. n. \xc5\xa1t.) so postali dejanski vladarji Karije in obse\xc5\xbenega ozemlja okoli nje. Prav v tem \xc4\x8dasu se je prestolnica kraljestva preselila v Halikarnas, sedanji Bodrum, vendar je Milasa obdr\xc5\xbeala svoj pomemben polo\xc5\xbeaj. V 1. stoletju sta v njej \xc5\xbeivela dva pomembna, vendar sovra\xc5\xbena govornika in politika, Euthidemos in Hibreas. Ko je prvi umrl, je drugi v svojem nagrobnem govor skoval frazo \xc2\xbbTi si nujno zlo, s katerim ali brez katerega se ne da \xc5\xbeiveti\xc2\xab.\n_START_SECTION_\nRimsko obdobje\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 40 pr. n. \xc5\xa1t. je Milasa do\xc5\xbeivela veliko opusto\xc5\xa1enje, ko jo je med rimsko dr\xc5\xbeavljansko vojno zasedel Tit Labien. V gr\xc5\xa1ko-rimskem obdobju, v katerem so se za oblast potegovali Aleksandrovi nasledniki, je mesto do\xc5\xbeivelo neverjeten razcvet. K Milasi so bila priklju\xc4\x8dena sosednja mesta Euromos, Olimos in Labranda. Pogosto so jo omenjali anti\xc4\x8dni pisci. V Strabonovem \xc4\x8dasu se je mesto pona\xc5\xa1alo z dvema slavnima govornikoma, Euthidemosom in Hibreasom. Razli\xc4\x8dni napisi ka\xc5\xbeejo, da so od frigijskih bo\xc5\xbeanstev \xc4\x8dastili Sebazija in od egip\xc4\x8danskih Izido in Ozirisa. V mestu je bil tudi Nemezin tempelj. Napis iz Milase daje nekaj podatkov o \xc5\xbeivljenju Publija Kornelija Tacita, za katerega pravi, da je bil v letih 112-113 guverner Azije.\n_START_SECTION_\nKr\xc5\xa1\xc4\x8dansko obdobje\n_START_PARAGRAPH_\nNajbolj znan mila\xc5\xa1ki \xc5\xa1kof je bil Efrem Sirski (5. stoletje), ki goduje 23. januarja. Njegove relikvije so \xc4\x8dastili v bli\xc5\xbenjem mestu Leuke. Zadnji gr\xc5\xa1ki cerkveni zgodovinar Nikifor Kalist (prva polovica 14. stoletja) omenja Cirila in njegovega naslednika Pavla. Oba sta omenjena tudi v \xc5\xbdivljenju svete Ksene. Michel Le Quien omenja imena \xc5\xa1e treh \xc5\xa1kofov, kasnej\xc5\xa1i napisi pa odkrivajo \xc5\xa1e dva. Ime enega od njiju ni znano. Drugi se je imenoval Bazilij in je zgradil cerkev v \xc4\x8dast svetemu \xc5\xa0tefanu. Omenjena sveta Ksena je bila rimska plemkinja, ki je pobegnila pred poroko, v katero so jo hoteli prisiliti njeni star\xc5\xa1i. Obla\xc4\x8diti se je za\xc4\x8dela kot mo\xc5\xa1ki in se iz Evzebije preimenovala v Ksena (iz gr\xc5\xa1kega \xce\x9e\xce\xad\xce\xbd\xce\xb7, tuje(c)). \xc5\xbdivela je najprej na otoku Kosu in nato v Milasi. Po \xc4\x8detrti kri\xc5\xbearski vojni in propadu Bizantinskega cesarstva je Milasa ostala sede\xc5\xbe naslovne rimskokatoli\xc5\xa1ke \xc5\xa1kofije Milasensis. Po smrti zadnjega \xc5\xa1kofa leta 1966 je njegovo mesto ostalo prazno.\n_START_SECTION_\nMente\xc5\xa1ki begi\n_START_PARAGRAPH_\nMilas in sosednje pokrajine (bizantinska tema Milasa in Melanudion) so v poznem 13. stoletju osvojili Turki pod poveljstvom Mente\xc5\x9fe bega, po katerem je dobil ime tudi njegov bejluk s sede\xc5\xbeem v Milasu. Njegovo upravno sredi\xc5\xa1\xc4\x8de je bilo v gradu Be\xc3\xa7in v mestu z enakim imenom, ki je bilo kak\xc5\xa1nih pet kilometrov oddaljeno in Milasa in la\xc5\xbee branljivo.\n_START_SECTION_\nOsmansko cesarstvo\n_START_PARAGRAPH_\nV 1390. letih je Milas in cel Mente\xc5\xa1ki bejluk osvojilo Osmansko cesarstvo. Samo dvanajst let kasneje je Osmane v bitki pri Ankari porazila Timur Lenkova vojska in oblast v anatolskih bejlukih, tudi Mente\xc5\xa1kem, vrnila prej\xc5\xa1njim oblastnikom. Milas je leta 1420 ponovno osvojil sultan Mehmed I.. Osmani so takoj po prevzemu oblasti regionalno upravo prestavili iz Milasa v Mu\xc4\x9flo. Leta 1912 je imel Milas 9000 prebivalcev, od tega 5100 Turkov, 2900 Grkov in pribli\xc5\xbeno 1000 Judov. Grke so po meddr\xc5\xbeavni pogodbi o zamenjavi prebivalstva iz leta 1923 zamenjali z gr\xc5\xa1kimi Turki. Judje so ostali v mestu do 1950. let, ko so emigrirali v Izrael. Judje se \xc5\xa1e pogosto vra\xc4\x8dajo na obiske v Milas.\n_START_SECTION_\nMestne znamenitosti\n_START_PARAGRAPH_\nMed najstarej\xc5\xa1e znamenitosti spadata obzidje temenosa enega od Zevsovih templjev, zgrajenega v 1. stoletju pr. n. \xc5\xa1t., in anti\xc4\x8dno stebri\xc5\xa1\xc4\x8de._NEWLINE_Angle\xc5\xa1ki potopisec Richard Pococke iz 18. stoletja v svojih Potovanjih omenja Avgustov tempelj, katerega so Turki kasneje delno podrli in gradivo uporabili za gradnjo mo\xc5\xa1eje._NEWLINE_Med anti\xc4\x8dne spomenike spadajo tudi dobro ohranjena rimska Baltal\xc4\xb1kap\xc4\xb1 \xe2\x80\x93 Vrata s sekiro, ki so dobila ime po dvorezni sekiri (labris), vklesani v sklepnik._NEWLINE_G\xc3\xbcm\xc3\xbc\xc5\x9fkesen je monumentalna rimska grobnica iz 2. stoletja, po kateri se imenuje cela mestna \xc4\x8detrt. Grobnica je najverjetneje poenostavljena kopija Mavzolove grobnice v Halikarnasu._NEWLINE_V mestu je tudi veliko zgodovinskih tur\xc5\xa1kih zgradb iz mente\xc5\xa1kega in osmanskega obdobja. \xc5\xa0tevilne zgradbe iz 19. in 20. stoletja so ohranile svoj prvotni videz in so vredne ogleda. Najpomembnej\xc5\xa1i mo\xc5\xa1eji sta Velika mo\xc5\xa1eja iz leta 1378 in Orhan Bejeva mo\xc5\xa1eja iz leta 1330, ko je bil Milas \xc5\xa1e prestolnica Mente\xc5\xa1kega bejluka. Firuz Bejeva mo\xc5\xa1eja je bila zgrajena kmalu po vklju\xc4\x8ditvi mesta v Osmansko cesarstvo. Ime je dobila po prvem osmanskem upravniku mesta._NEWLINE_Po celem svetu so \xc5\xbee ve\xc4\x8d stoletij znane volnene mila\xc5\xa1ke preproge z zna\xc4\x8dilnimi vzorci. Sedaj se ne proizvajajo v samem mestu, ampak v okoli\xc5\xa1kih vaseh. V celi regiji je pribli\xc5\xbeno 7.000 \xc5\xa1e delujo\xc4\x8dih statev, ki obratujejo stalno ali po naro\xc4\x8dilu._NEWLINE_Grad Be\xc3\xa7in, sede\xc5\xbe mente\xc5\xa1kig begov, stoji pribli\xc5\xbeno pet kilometrov iz Milasa. Trdnjava, v katero spadajo tudi dve mo\xc5\xa1eji, dve medresi, hamam, ostanki bizantinske kapele in sledovi iz zgodnej\xc5\xa1ih obdobij, je bila obnovljena leta 1974._NEWLINE_\xc5\xa0tirinajst kilometrov iz sredi\xc5\xa1\xc4\x8da Milasa je na strmem pobo\xc4\x8dju, poraslem s pinijami, karijsko kultno sredi\xc5\xa1\xc4\x8de Labranda, ki je dobilo ime po labrisu. Med ru\xc5\xa1evinami so ostanki templja, banketnih dvoran in grobnic. Najdi\xc5\xa1\xc4\x8de je na za\xc4\x8detku 20. stoletja raziskovala skupina \xc5\xa1vedskih arheologov. Z najdi\xc5\xa1\xc4\x8da je \xc4\x8dudovit razgled na Mila\xc5\xa1ko dolino.'