b'\n_START_ARTICLE_\nGrad Planina\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nObstoj gradu Planina je izpri\xc4\x8dan vsaj od leta 1190 naprej, ko se omenja prvi znani planinski vitez Ortolf - Ortolfus de Munparis. Ta je bil ministerial kr\xc5\xa1kih \xc5\xa1kofov, ki so to posest grofice Heme Bre\xc5\xbee-Sel\xc5\xa1ke pridobili preko kr\xc5\xa1kega samostana. Prvotni grad je torej takrat \xc5\xbee stal, v pisnih virih pa na njega naletimo \xc5\xa1ele leta 1227, ko se omenja kot castrum Momparis. Leta 1250 kot castrum Mvnparis, leta 1301 kot burg vnd vest Montpreis, 1320 vest Monpreis in 1478 gsloss Montpreis._NEWLINE_Planinski vitezi so gospodovali na gradu do sredine 13. stoletja, ko je malo pred letom 1250 umrl poslednji planinski vitez Ulrik, poro\xc4\x8den s Heradis, h\xc4\x8derjo Friderika IV. Ptujskega. Grad je nato pre\xc5\xa1el v last Ptuj\xc4\x8danov, ki so si privzeli ime vitezi Planinski._NEWLINE_Grad Planina z gospo\xc5\xa1\xc4\x8dino je pre\xc5\xa1el v last Celjskih grofov leta 1341, ko ga je Ulrik \xc5\xbdovne\xc5\xa1ki kupil od Henrika in Ulrika Ptujskega. Po izumrtju celjskih v letu 1456 je grad postal de\xc5\xbeelnokne\xc5\xbeji._NEWLINE_Med de\xc5\xbeelnokne\xc5\xbejimi oskrbniki gradu so bili najprej Brestani\xc5\xa1ki vitezi (Reinprecht von Reichenburg ter njegova brata Jo\xc5\xa1t in Hanns); nato na kratko leta 1478 Andrej Hohenwarter. \xc5\xa0e istega leta je bil grad in gospostvo podeljeno v zakup Jo\xc5\xa1tu Katzendorfu, ki mu leta 1484 sledi brat Jurij Katzendorf. Leta 1490 je zakupnik postal Gregor Lamberger, dve leti kasneje pa njegov brat \xc5\xbdiga. Lambergi ostanejo zakupniki do leta 1564, ko grad in gospostvo v zakupu podeduje Jo\xc5\xa1t Jo\xc5\xbeef baron Thurn, ki je grad prejel tega leta od nadvojvode Karla in ga posedoval do leta 1576. Sledi zakupnik Jurij Ainkh\xc3\xbcrn, po letu 1588 pa je gospo\xc5\xa1\xc4\x8dina z gradom pre\xc5\xa1la v roke rodovine Moscon. Za \xc4\x8dasa Mosconov, ob kme\xc4\x8dkem puntu leta 1635, so uporni kmetje vdrli v grad in ga delno opusto\xc5\xa1ili. Po smrti Franca Antona Moscona (1763), poslednjega planinskega gra\xc5\xa1\xc4\x8daka iz rodovine Mosconov, preide okoli leta 1768 grad in posest v roke Franca Antona Prothasija. Lastniki ostanejo vse do leta 1823, ko jih nasledi Jurij pl. Ma\xc4\x8dek (do leta 1830) in nato njegov sorodnik dr. Jo\xc5\xbeef Gori\xc5\xa1ek (do leta 1851), Uso baron Kinsberg in J. Holand pl. Gr\xc3\xbcndenfels do leta 1863, tedaj pa je prevzel posest Gustav grof Bloome. Grad, ki je bil takrat \xc5\xbee v zelo slabem stanju, je sicer kmalu po letu 1830 dal popraviti tedanji lastnik Gori\xc5\xa1ek. Bloome je nameraval grad temeljito obnoviti , kar naj bi izvedel znameniti dunajski arhitekt Theophil Hansen, a obnove ni izpeljal do konca zaradi pre\xc5\xa1ibkega terena, ki naj ne bi zdr\xc5\xbeal novih dozidav. Grad je bil nato prepu\xc5\xa1\xc4\x8den lastni usodi, leta 1868 pa so pod njim pozidali vilo v katero so se preselili._NEWLINE_Nem\xc5\xa1ko pi\xc5\xa1o\xc4\x8da pisateljica slovenskega rodu Ana Warmbrechtsammer (1897 - 1933), doma iz trga Planina nedale\xc4\x8d od ru\xc5\xa1evin gradu, je napisala zgodovinski roman \xc2\xbbDanes grofje Celjski in nikdar ve\xc4\x8d\xc2\xab. Grad Planino pa \xc5\xbee v 13. stoletju omenja minnes\xc3\xa4ngerski pesnik Wolfram von Eschenbach v svojem znamenitem epu Parsifal.'