b'\n_START_ARTICLE_\nTudor Vladimirescu\n_START_SECTION_\nOzadje\n_START_PARAGRAPH_\nTudor je bil rojen v dru\xc5\xbeini kmetov (mazili) v Vladimirjih v Olteniji. Letnica rojstva 1780 je \xc5\xa1e vedno predmet razprav. Pri dvanajstih letih so ga poslali v Craiovo v slu\xc5\xbebo bojarja Ioana Glogoveanuja, kjer se je u\xc4\x8dil retorike, slovnice in gr\xc5\xa1kega jezika. Postal je upravnik bojarjevega posestva in bil leta 1806 imenovan za v\xc4\x83tafa \xe2\x80\x93 poveljnika lokalne milice v Clo\xc8\x99ani. Kot upravnik je dobro spoznal navade podlo\xc5\xbenikov in zemlji\xc5\xa1kih posestnikov, kar mu je v prvih mesecih upora proti fanariotom pomagalo hoditi po ozki \xc4\x8drti med interesi bojarjev in kmetov. Kot vodja prete\xc5\xbeno kme\xc4\x8dkega upora je naredil vse, da od upora ni odvrnil elite, je ni kaznoval in da uporniki niso uni\xc4\x8devali njenega premo\xc5\xbeenja._NEWLINE_Vstopil je v rusko vojsko in se udele\xc5\xbeil rusko tur\xc5\xa1ke vojne 1806-1812. Bil je odlikovan z Redom sv. Vladimirja 3. stopnje, s katerim je dobil rusko za\xc5\xa1\xc4\x8dito in imuniteto pred vla\xc5\xa1ko in osmansko zakonodajo. Vse to je pripomoglo k njegovi odlo\xc4\x8ditvi, da organizira vstajo, in prepri\xc4\x8danju, da bo Rusija podprla njegove akcije. Po vojni se je vrnil v Oltenijo in leta 1814 na kratko odpotoval na Dunaj, da bi prisostvoval sodni razpravi, v kateri se je obravnavalo tudi premo\xc5\xbeenje Gloveanujeve \xc5\xbeene. Potovanje je sovpadlo z Dunajskim kongresom, zato se upravi\xc4\x8deno domneva, da je Vladimirescu spremljal tudi potek mirovnih pogajanj._NEWLINE_Po vrnitvi v domovino leta 1815 je izvedel, da so osmsanski vojaki iz garnizije v Ada Kalehu med posto\xc5\xa1enjem po Mehedinciju in Gorgu uni\xc4\x8dili tudi njegovo posest._NEWLINE_Od leta 1812 do 1821 je postopoma gradil bazo svojih prista\xc5\xa1ev. Pandurji so spo\xc5\xa1tovali njegove voja\xc5\xa1ke izku\xc5\xa1nje, mnogi viri pa poudarjajo njegovo karizmo in izjemne pogajalske sposobnosti. Tudor je bil verjetno dobro seznanjem tudi s potekom in izidi prve in druge srbske vstaje.\n_START_SECTION_\nVstaja\n_START_PARAGRAPH_\nSmrt kneza Aleksandra Sucuja januarja 1821 je spro\xc5\xbeila ustanovitev za\xc4\x8dasnega Vladnega odbora (Comitet de Oc\xc3\xa2rmuire) treh regentov iz najbolj reprezentativnih avtohtonih bojarskih dru\xc5\xbein. Najbolj prominenten je bil kajmakam Grigore Br\xc3\xa2ncoveanu. Odbor je zanikal pravico do oblasti fanariotov in se odlo\xc4\x8dil, da bo hitro spretno izkoristil protibojarsko in protifanariotsko razpolo\xc5\xbeenje v Vla\xc5\xa1ki, zlasti v Olteniji, preden bo novoimenovani knez Skarlat Kalimahi zasedel vla\xc5\xa1ki prestol. 15. januarja je s pandurji sklenili dogovor o sodelovanju in na polo\xc5\xbeaj Tudorjevega pribo\xc4\x8dnika imenovali kapitana pandurjev Dimitrija Makedonskega._NEWLINE_Vladimiresku je \xc5\xa1e isti dan pisal sultanu Mahmudu II., da njegov cilj ni strmoglavljenje osmanske oblasti, ampak fanariotskega re\xc5\xbeima, in pokazal pripravljenost za ohranitev tradicionalnih institucij. Njegove izjave so pomenile kupovanje \xc4\x8dasa, ker se je \xc5\xbee pogajal z gr\xc5\xa1ko protiosmansko revolucionarno organizacijo Filiki Eteria, s katero je imel stike verjetno \xc5\xbee od leta 1819. Skupaj so naredili na\xc4\x8drt vstaje in z dvema predstavnikoma Eterie (Giorgakis Olympios in Iannis Pharmakis) Vla\xc5\xa1ki zagotovili rusko podporo. Zgleda, da Tudor ni bil \xc4\x8dlan Eterie._NEWLINE_Po utrditvi samostanov Tismana in Strehaia v Olteniji, ki naj bi slu\xc5\xbeila upornikom kot trdnjavi med morebitno osmansko intervencijo, je Tudor odpotoval v Pade\xc8\x99, kjer je 23. januarja 1821 objavil svoj prvi razglas. V njem je omenil na\xc4\x8dela razsvetljenstva, zlasti pravico do upora proti zatiralcem, in kmetom obljubil, da bo \xc2\xbbzimi sledila pomlad\xc2\xab._NEWLINE_Februarja so bile zahteve vstajnikov podrobno raz\xc4\x8dlenjene v ve\xc4\x8d dokumentih. Med njimi so bile zahteve po odpravi kupovanja slu\xc5\xbeb v dr\xc5\xbeavni upravi, uvedbi napredovanja po zaslugah, odpravi nekaterih davkov, spremembi kriterijev za odmero davkov, zmanj\xc5\xa1anju glavnih davkov, ustanovitvi vla\xc5\xa1ke armade in odpravi notranjih carin. Tudor je skladno z njimi zahteval izgon nekaterih fanariotskih dru\xc5\xbein in prepoved, da bi \xc4\x8dlani spremstva bodo\xc4\x8dih knezov pri imenovanju na pomembne polo\xc5\xbeaje lahko konkurirali lokalnim bojarjem. Zahteve bojarjev, zlasti predstavnikov Nikolaja V\xc4\x83c\xc4\x83rescuja, da Tudor odstopi od teh zahtev, so bile v Divanu ostro zavrnjene._NEWLINE_Vojska vstajnikov je 21. marca 1821 zasedla Bukare\xc5\xa1to, kjer je Tudor objavil nov pomemben razglas. V njem je ponovno izrazil svojo pripravljenost za sklenitev miru z Osmanskim cesarstvom. V Moldaviji je Filiki Eteria pod vodstvom Alaksandra Ipsilantija razglasila osvoboditev izpod osmanske oblasti, kar je podprl tudi moldavski knez Mihael Sucu. Razglasitev je spro\xc5\xbeila rusko reakcijo. Ruska vojska je vdrla v Moldavijo in vsilila politiko Svete alianse. Ipsilantijeva vojska se je umaknila na jug do Bukare\xc5\xa1te, katero so okupirali Tudorjevi pandurji._NEWLINE_Tudorjevo sklepanje kompromisov je uni\xc4\x8dilo njegovo zavezni\xc5\xa1tvo z lokalnimi bojarji. Nositi je za\xc4\x8del kalpak, visok \xc4\x8drn usnjen klobuk, rezerviran za kneze, in zahteval, da se ga naslavlja z domn (domnitor, gospod, knez), s \xc4\x8dimer se je odmaknil od podrejenosti proti na\xc4\x8delom zemlji\xc5\xa1ke gospode._NEWLINE_Sre\xc4\x8danje Ipsilantija in Tudorja je prineslo nov kompromis. Tudor se je \xc5\xa1tel za osvobojenega od dolo\xc4\x8db januarskega sporazuma, ker je Rusija postala sovra\xc5\xbenik Eterie, Ipsilanti pa ga je sku\xc5\xa1al prepri\xc4\x8dati, da je ruska podpora \xc5\xa1e vedno mogo\xc4\x8da. Dr\xc5\xbeava je bila razdeljena na gr\xc5\xa1ko in vla\xc5\xa1ko upravo, Tudor pa je zaradi priprav velike tur\xc5\xa1ke vojske, da preko Donave vdre na sever, razglasil svojo nevtralnost. Reakcijo Osmanskega cesarstva je spro\xc5\xbeila ruska gro\xc5\xbenja z intervencijo v Vla\xc5\xa1ki._NEWLINE_Tudorjeva vojska se je maja umaknila proti Olteniji in omogo\xc4\x8dila tur\xc5\xa1ki vojski, da brez odpora zasede Bukare\xc5\xa1to. Tudor ni ve\xc4\x8d mogel vzdr\xc5\xbeevati discipline in enotnosti v svoji vojski in nekatere enote so za\xc4\x8dele pleniti. Pripadniki Eterie pod vodstvom Aleksandra Ipsilantija so medtem izdelali na\xc4\x8drt za Tudorjevo odstranitev. Po izdaji so ga 21. maja v Gole\xc8\x99tiju aretirali, ga v no\xc4\x8di med 27. in 28. majem obto\xc5\xbeili kolaboracije z Osmanskim cesarstvom proti Eterii in mu\xc4\x8dili in nato v T\xc3\xa2rgovi\xc8\x99tu usmrtili. Njegovo telo so vrgli na smeti\xc5\xa1\xc4\x8de._NEWLINE_Tudorjevo sodelovanje z Osmanskim cesarstvom ni bilo nikoli dokazano. Eteria ni uspela izvesti svojega na\xc4\x8drta, da bi prevzela poveljstvo Tudorjeve vojske. Ve\xc4\x8dina nje je bila takoj razpu\xc5\xa1\xc4\x8dena.\n_START_SECTION_\nZapu\xc5\xa1\xc4\x8dina\n_START_PARAGRAPH_\nVla\xc5\xa1ko je zaradi Tudorjeve vstaje okupirala osmanska vojska. Po avgustu 1821 se je stanje nekoliko stabiliziralo, tur\xc5\xa1ke \xc4\x8dete pa so v Vla\xc5\xa1ki kljub temu ostale do leta 1826. Osmansko cesarstvo fanariotski oblasti ni ve\xc4\x8d zaupalo, ker so se vanjo infiltrirali gr\xc5\xa1ki nacionalisti, zato je leta 1822 oblast v obeh kne\xc5\xbeevinah vrnilo lokalnim knezom: v Vla\xc5\xa1ki Grigoriju IV. Giki in v Moldaviji Ioanu Strudzi. Spremembe so potrdili z Odrinsko mirovno pogodbo. Ruska okupacija se je po koncu rusko-tur\xc5\xa1ke vojne kon\xc4\x8dala._NEWLINE_Tudorjeva vstaja je vplivala na ve\xc4\x8d generacij romunskih nacionalistov. V prvem obdobju Ljudske republike Romunije, ki je trajalo od leta 1948 do 1965, je pri\xc5\xa1la v njeno uradno ideologijo. Veljala je za napredno in pripomogla k temu, da se je Romunija \xc5\xa1tela za zaveznico Rusije, predhodnice Sovjetske zveze. Romunski film Tudor iz leta 1962 prikazuje njegovo \xc5\xbeivljenje od vrnitve leta 1812 do njegove smrti. V filmu umre zaradi smrtnega strela v hrbet in pade s konja._NEWLINE_Med \xc5\xa1pansko dr\xc5\xbeavljansko vojno se je po Tudorju Vladimirescuju imenovala topni\xc5\xa1ka baterija romunskih prostovoljcev v Mednarodnih brigadah. Ustanovljen je bil tudi Red Tudorja Vladimirescuja._NEWLINE_V Rde\xc4\x8di armadi je bila iz romunskih vojnih ujetnikov, zajetih na Vzhodni fronti, ustanovljena divizija z njegovim imenom (Divizia Tudor Vladimirescu). Med drugo svetovno vojno se je borila proti pronacisti\xc4\x8dnemu re\xc5\xbeimu Iona Antunescuja. Po letu 1944 je bila vklju\xc4\x8dena v romunsko armado.'