b'\n_START_ARTICLE_\nViolinski koncert (\xc4\x8cajkovski)\n_START_PARAGRAPH_\nKoncert za violino in orkester v D-duru, op. 35 Petra Ilji\xc4\x8da \xc4\x8cajkovskega je eden najbolj priljubljenih violinskih koncertov v svetovnem merilu._NEWLINE_\xc4\x8cajkovski (1840\xe2\x80\x931893) je znameniti violinski koncert napisal marca 1878 v \xc5\xa1vicarskem zdravili\xc5\xa1\xc4\x8du Clarens; tja je namre\xc4\x8d pobegnil po kratkotrajnem katastrofalnem zakonu z Antonino Ivanovo Miljukovo. \xc4\x8cajkovski je bil namre\xc4\x8d istospolno usmerjen, o\xc5\xbeenil pa se je v pani\xc4\x8dni \xc5\xbeelji, da bi sebi in svetu dokazal nasprotno._NEWLINE_Zakon se je kon\xc4\x8dal z eno najhuj\xc5\xa1ih kriz v \xc5\xbeivljenju tega velikana ruske romantike, vendar pa ta nikakor ni \xc5\xa1kodovala njegovi ustvarjalnosti. Nasprotno, v tem \xc4\x8dasu je med drugim dokon\xc4\x8dal opero Jevgenij Onjegin in napisal svojo \xc4\x8cetrto simfonijo. Pobudo za violinski koncert je dobil, ko je v Clarensu s svojim nekdanjim u\xc4\x8dencem s konservatorija, znanim violinistom Josifom Kotkom (ta je \xc5\xa1e danes znan po skrajno te\xc5\xbeavnih etudah za violino), izvajal Lalojevo \xc5\xa0pansko simfonijo in druge virtuozne skladbe za violino. Koncert za violino je ustvarjal z zanosom. V pismu svoji mecenki in zaupnici von Meckovi je zapisal:\xc2\xa0\xc2\xbbPrvi\xc4\x8d v \xc5\xbeivljenju se mi je zgodilo, da sem za\xc4\x8del ustvarjati novo delo, \xc5\xa1e preden sem dokon\xc4\x8dal prej\xc5\xa1nje. Nisem se namre\xc4\x8d mogel upirati neverjetnemu u\xc5\xbeitku, ki me je prevzel ob skiciranju koncerta\xc2\xab. Partitura je bila nared v treh tednih, ko pa mu je Kotek koncert zaigral, je \xc4\x8cajkovski drugi stavek, Meditacijo, zamenjal z lahkotno, a strastno Canzonetto. Krstna izvedba naj bi bila leta 1879 v Sankt Peterburgu, vendar violinist Leopold Auer, o\xc4\x8de slovite ruske violinske \xc5\xa1ole, koncerta ni hotel igrati. Trdil je, da je neizvedljiv in muzikalno \xc5\xa1ibak. Prvi\xc4\x8d ga je tistega leta javno odigral Leopold Damrosch v New Yorku. Pozneje je koncert z uspehom izvajal violinist Adolf Brodski._NEWLINE_Njegova izvedba koncerta leta 1882 na Dunaju je temu navdihnjenemu romanti\xc4\x8dnemu delu prislu\xc5\xbeila besni napad kritika Eduarda Hanslicka. Strogi mo\xc5\xbe je zapisal:\xc2\xa0\xc2\xbbViolina ni ve\xc4\x8d in\xc5\xa1trument, na katerega bi igrali ... Friedrich Vischer... je neko\xc4\x8d izjavil, da obstajajo slike, ki smrdijo. Violinski koncert \xc4\x8cajkovskega zbuja tole neprijetno misel: ali morda ne obstajajo tudi skladbe, ki jih sli\xc5\xa1imo smrdeti?\xc2\xab\xc2\xa0Ne mene\xc4\x8d se za nizkotne izbruhe Hanslicka je Adolf Brodski koncert ponovno in z zelo velikim uspehom izvedel v Londonu. Danes velja to delo \xc4\x8cajkovskega za enega najlep\xc5\xa1ih solisti\xc4\x8dnih koncertov za violino, tako priljubljena sta le \xc5\xa1e Beethovnov in Brahmsov violinski koncert. Vsi veliki violinisti (posebno znamenite so interpretacije Jasche Heifetza, Davida Ojstraha, Pinchasa Zuckermana, Gidona Kremerja in Viktorja Tretjakova) so v tem koncertu iskali ravnote\xc5\xbeje med romanti\xc4\x8dnim poletom in interpretativno natan\xc4\x8dnostjo, med liri\xc4\x8dnimi \xc4\x8dustvi in neizprosno virtuoznostjo. Posebno zahtevna je naloga solista v zadnjem stavku: krepka plesna tema vedno znova prehaja v vrtoglave pasa\xc5\xbee, vendar pa pri tem hitrost nikakor ne sme na\xc4\x8deti solisti\xc4\x8dnega tona.'