b'\n_START_ARTICLE_\nFasti\n_START_PARAGRAPH_\nFasti (ed. fastvs) so bili v anti\xc4\x8dnem Rimu kronolo\xc5\xa1ki ali na koledarju zasnovani seznami ali drugi kronolo\xc5\xa1ki zapisi ali razporedi uradnih in versko sankcioniranih dogodkov. Beseda fasti se je za podobne dokumente kasneje uporabljala tudi v kr\xc5\xa1\xc4\x8danski Evropi in zahodni kulturi._NEWLINE_Vsi javni posli, vklju\xc4\x8dno s posli rimske dr\xc5\xbeave, so se morali opraviti v dies fasti - dovoljenih dneh, ki so temeljili na rimskem koledarju. Fasti so bili tudi zapisi o teh poslih. Beseda fasti v \xc5\xa1ir\xc5\xa1em pomenu je pomenila tudi zapise o drugih dogodkih: fasti triumfales, na primer, so bili zapisi o zmagah rimskih generalov._NEWLINE_Zapisi v fastih so spodbudili pisanje zgodovine v obliki kronolo\xc5\xa1kih letopisov \xe2\x80\x93 annales, ki so imeli velik vpliv na razvoj rimskega zgodovinopisja._NEWLINE_Fasti avgustejskega pesnika Ovidija v \xc5\xa1estih knjigah so elegi\xc4\x8dna pesnitev o rimski veri in navadah, strukturirana po zaporedju rimskih praznikov od januarja do junija.\n_START_SECTION_\nEtimologija\n_START_PARAGRAPH_\nFasti je mno\xc5\xbeina latinskega pridevnika fastus, ki se najpogosteje uporablja kot samostalnik. Beseda izhaja iz besede fas, ki pomeni\xc2\xa0\xc2\xbbtisto, kar je dovoljeno\xc2\xab, se pravi\xc2\xa0\xc2\xbbtisto, kar je po bo\xc5\xbejih postavah\xc2\xab. Fasti dies so bili dnevi, v katerih so se lahko opravljali posli brez brezbo\xc5\xbenosti, v nasprotju z dies nefasti, v katerih zborovanja in zasedanja sodi\xc5\xa1\xc4\x8d niso bila dovoljena. Beseda fasti kot taka pomeni \xc4\x8dasovno organiziran seznam. Fasti se zaradi \xc4\x8dasovne zasnove razlikujejo od regesta, ki so enostavni seznami na primer lastnine, dokumentov ali prenosov lastni\xc5\xa1tva.\n_START_SECTION_\nRimske uradne kronike\n_START_PARAGRAPH_\nFasti magistrales, Annales ali Historici so se ukvarjali s \xc5\xa1tevilnimi festivali in vsem, kar je bilo povezano z verskimi obi\xc4\x8daji, bogovi, magistrati, cesarji, njihovimi rojstnimi dnevi, funkcijami, njim posve\xc4\x8denimi dnevi ter praznovanji in slovesnotmi v njihovo \xc4\x8dast in blaginjo. Imenovali so jih magni \xe2\x80\x93 veliki, da bi se razlikovali od golega koledarja oziroma vsakdanjih zapisov (fasti diurni). Naziv fasti se je za\xc4\x8del uporabljati \xc5\xa1ir\xc5\xa1e, tudi za letopise in zgodovinske zapise.\n_START_SECTION_\nFasti consulares\n_START_PARAGRAPH_\nFasti consulares ali konzulski fasti so bili uradne kronike, v katerih so bila leta ozna\xc4\x8dene z imeni aktualnih konzulov ali drugih magistratov. Pogosto so vsebovali tudi najpomembnej\xc5\xa1e dogodke v tistem letu, v\xc4\x8dasih pa tudi ne. Ime so dobili po Kapitolskem gri\xc4\x8du, kjer so bili od leta 1547 na ukaz kardinala Alessandra Farneseja skranjeni na dvori\xc5\xa1\xc4\x8du Palazzo dei Conservatori. Pred tem so bili od njihovega odkritja na Rimskem forumu leta 1545 ali 1546 shranjeni v njegovi vili. Plo\xc5\xa1\xc4\x8de je restavriral Michelangelo in so sedaj razstavljene v Sala della Lupa v Kapitolskih muzejih. V isti dvorani so tudi fasti, ki so jih odkrili kasneje v renesansi.\n_START_SECTION_\nOdkritje\n_START_PARAGRAPH_\nKonzulske faste so v 30 marmornih fragmentih odkrili na forumu. Poleg njih so odkrili tudi 26 fragmentov Acta triumpharum, po katerem se imenujejo fasti triumphales (triumfalni fasti)._NEWLINE_Domneva se, da so bili konzulski fasti vklesani ja \xc5\xa1tirih ve\xc4\x8d metrov visokih marmornih entabulah. Prva je zajemala leta 1-364, druga 365-461, tretja 462-600 in \xc4\x8detrta 601-745 AUC. Na skrajnem desnem robu je bilo leto 766. Fasti consulares in Acta triumpharum niso bili objavljeni lo\xc4\x8deno (prva objava Marliani leta 1549, Rim, druga Sigonius leta 1550, Modena, tretja Robortelli leta 1555 , Benetke) ampak kot enotni Fasti capitolini. Njihovi uredniki so si dovolili veliko svobode. Manjkajo\xc4\x8de magistrate so po svoji najbolj\xc5\xa1i presoji dopolnili s podatki iz drugih evidenc, manjkajo\xc4\x8de datume AUC pa so dogradili, tako da imajo fasti videz neprekinjene kronike, hkrati pa prikrivajo probleme. Fasti capitolini torej niso enoten seznam, ampak so sestavljeni iz dveh razli\xc4\x8dnih izvirnih seznamov. Kasneje so jim dodali nerestavrirane fragmente, ki so jih odkrili leta 1816-1818, 1872-1878 in nazadnje v reki Tiberi leta 1888. Vsi fragmenti so postali CIL I Quae Dicuntur Capitolini (tako imenovani kapitolski fragmenti) in Cetera Quae Supersunt (preostali fragmenti).\n_START_SECTION_\nVsebina\n_START_PARAGRAPH_\nEnoten seznam vsebuje imena magistratov za vsako leto ab urbe condita (AUC), se pravi od prvega leta prvega rimskega kralja do smrti cesarja Avgusta. Marmorne entablature so postavili na Avgustov ukaz. Podatki na njih so temeljili na takrat razpolo\xc5\xbeljivih podatkih, katerih zvor in to\xc4\x8dnost sta \xc5\xa1e vedno naznana. Podrobnosti ka\xc5\xbeejo, da so temeljili na starih republikanskih kronikah. Njihova prvotna lokacija je sporna. Prva teorija trdi, da so bili v regii ali del regie, se pravi pala\xc4\x8de kolegija pontifikov, druga pa, da so bili na Avgustovem slavoloku._NEWLINE_Seznamu kraljev sledi seznam republikanskih konzulov za vsako leto. Za leta, ki se niso imenovala po konzulih, so navedena imena magistri equitum \xe2\x80\x93 poveljnikov konjenice in tribuni militares - voja\xc5\xa1kih tribunov. Postopoma se je uveljavila praksa, da so leta poimenovati po voditelju dr\xc5\xbeave, ne glede na to ali je bil to kralj, diktator, konzul, gospodar ali tribun. Seznam vsebuje ve\xc4\x8d datumskih shem. Letom od ustanovitve republike na desni sledi napis an. ali anno (v tem letu). Na levi je na vsakih deset let \xc5\xa1tevilka, ki je pomeni leto od ustanovitve Rima (AUC), in se za\xc4\x8denja s CCXC. Za kralje je navedena dol\xc5\xbeina njihovega vladanja, vendar se vsota njihovih vladavin ne ujema z leti AUC. Navedene so tudi petletne lustracije \xe2\x80\x93 \xc4\x8di\xc5\xa1\xc4\x8denja mesta od grehov, in cenzorji, ki so jih opravili. Po njih se v\xc4\x8dasih imenjejo tudi fasti censorii ali tretji kapitolski fasti.\n_START_SECTION_\nDatiranje\n_START_PARAGRAPH_\nRepublikanski datumi na desni so usklajeni z Varonovo kronologijo, ki jo je izra\xc4\x8dunal u\xc4\x8denjak Mark Terencij Varon. Njegova republika se po sodobnih izra\xc4\x8dunih za\xc4\x8dne leta 510/509 pr. n. \xc5\xa1t.. Njegovi datumi so bili v cesarstvu uradni._NEWLINE_Obstajalo je tudi ve\xc4\x8d drugih kronologij, na primer Livijeva, s katero je bi cesar zagotovo seznanjen, vendar njene rabe v neuradnih kontekstih ni prepovedal. Kronologija AUC ni povsem skladna in za Varonovo kasni eno leto. Cenzorin, ki je pregledal Varonove izra\xc4\x8dune, pravi, da sta bila Ulpij in Poncijan konzula v 1014. letu po ponovni ustanovitvi olimpijskih iger (776 pr. n. \xc5\xa1t.). 1014. leto ustreza olimpiadi 254.2 (drugo leto 254. olimpiade), letu 991 AUC in po sodobnih izra\xc4\x8dunih 1. januarju 238 n. \xc5\xa1t.. Varonovo leto 1 AUC je bilo torej leto 754/753 pr. n. \xc5\xa1t.. Ugotavljanje istovetnosti Ulpija in Poncijana je uganka, ker ju omenja samo Cenzorin, vendar njuni imeni sploh nista pomembni. Republika se je po Varovih izra\xc4\x8dunih za\xc4\x8dela leta 245 AUC.\n_START_SECTION_\nFasti triumphales\n_START_PARAGRAPH_\nFasti triumphales so bili kronolo\xc5\xa1ko urejen seznam oseb, ki so dosegle triumf, ter imen pokorjenih ljudstev in sve\xc4\x8denikov. Fragmenti fasti triumphales so bili ob odkritju pome\xc5\xa1ani s fragmenti fasti capitolini. Tudi te fragmente je restavriral Michelangelo in so zdaj skupaj s fasti capitolini razstavljeni v Palazzo dei Conservatori. Acta triumphorum so bila vklesana na \xc5\xa1tirih plo\xc5\xa1\xc4\x8dah. I. je zajemala leta 1-452 AUC, II. leta 453-532 AUC, III. leta 533-625 AUC in IV. leta 628-735 AUC. Seznam se za\xc4\x8dne z Romulovim triumfom in kon\xc4\x8da leta 19 pr. n. \xc5\xa1t.._NEWLINE_De fasti et triumphi Romanorum a Romulo usque ad Carolum V renesan\xc4\x8dnega bene\xc5\xa1kega antikvarja Onofria Panvinia iz leta 1557 so nadaljevanje anti\xc4\x8dnih fastov. Zadnji triumf, ki ga je dokumentiral Panvinio in ga opisal kot \xc2\xbbrimski triumf nad neverniki\xc2\xab, je bil prihod cesarja Svetega rimskega cesarstva Karla V. v Rim 5. aprila 1536, kamor je pri\xc5\xa1el po osvojitvi Tunisa leta 1535.\n_START_SECTION_\nSve\xc4\x8deni\xc5\xa1ki fasti\n_START_PARAGRAPH_\nAnnales pontificum (Pontifikalni letopisi) ali Annales maximi (Veliki letopisi) so bili vsako leto javno objavljeni na beli plo\xc5\xa1\xc4\x8di. Vsebovali so vse nepozabne dogodke v letu. Posebej omenjena so bila \xc4\x8dudovita \xc4\x8dlove\xc5\xa1ka dela._NEWLINE_Fasti sacerdotales (sve\xc4\x8deni\xc5\xa1ki fasti) so vsebovali tudi faste avgurov (fasti augurales).'