b'\n_START_ARTICLE_\nRurikidi\n_START_PARAGRAPH_\nRurikidi, dinastija, ki je od 10. stoletja do leta 1598 vladala v Kijevski, Vladimiro-suzdalski in Moskovski veliki kne\xc5\xbeevini._NEWLINE_Rurikidi so nasledniki varja\xc5\xa1kega kneza Rurika, ki je okrog leta 862 zavladal Novgorodu. Njegovi nasledniki so vladavino raz\xc5\xa1irili na Kijevsko Rusijo, pozneje pa sredi\xc5\xa1\xc4\x8de svoje politi\xc4\x8dne mo\xc4\x8di prenesli v mesto Vladimir in potem v Moskvo, kjer so vladali do leta 1598.\n_START_SECTION_\nVeliki knezi Kijeva\n_START_PARAGRAPH_\nRurikov naslednik in skrbnik njegovega sina Oleg (morda Rurikov svak, \xe2\x80\xa0912) je okrog leta 882 z vojsko zavzel Kijev in prevzel nadzorstvo nad trgovino po Dnjepru od Novgoroda do \xc4\x8crnega morja. Igor, ki naj bi bil Rurikov sin (vladal 912-45), njegova \xc5\xbeena Olga (regentka 945-69) in njun sin Svjatoslav I. (945-972), so \xc5\xa1e raz\xc5\xa1irili obmo\xc4\x8dje kijevske oblasti. Svjatoslavov sin Vladimir I. (980-1015) je utrdil oblast dinastije in sebe imenoval za "carja vseh Rusov". Bizantinski cesar ga je priznal za velikega kneza Kijeva._NEWLINE_Vladimiri je dal sestaviti prvi zakonik Kijevske Rusije in pripeljal v de\xc5\xbeelo kr\xc5\xa1\xc4\x8danstvo (s \xc4\x8dimer si je prislu\xc5\xbeil naziv Sveti). Ve\xc4\x8dja mesta je prepustil v upravljanje svojim sinovom, starej\xc5\xa1im pomembnej\xc5\xa1a, mlaj\xc5\xa1im manj pomembna; sam je kot veliki knez Kijeva obdr\xc5\xbeal vrhovno oblast. Po njegovi smrti naj bi zasedel polo\xc5\xbeaj velikega kneza Kijeva najstarej\xc5\xa1i sin, mlaj\xc5\xa1i pa bi se pomaknili na listi pomembnosti mest za eno stopnico vi\xc5\xa1e. Tako naj bi mesto velikega kneza Kijeva zasedal vedno najstarej\xc5\xa1i mo\xc5\xa1ki v rodbini. A \xc5\xbee v \xc4\x8dasu Vladimirjevega \xc5\xbeivljenja se mu je za\xc4\x8del upirati sin Jaroslav; do voja\xc5\xa1kega spopada med njima ni pri\xc5\xa1lo samo zato, ker je o\xc4\x8de prej umrl._NEWLINE_Po Vladimirjevi smrti je v Kijevu zavladal Svjatopolk I. (1015-19) (ne ve se, ali je bil Svjatopolk Vladimirjev sin ali sin Vladimirjevega starej\xc5\xa1ega polbrata Jaropolka in ga je Vladimir le posinovil). To pa se ni ujemalo z Jaroslavovimi na\xc4\x8drti. Za\xc4\x8del se je proti Svjatopolku bojevati, ga po \xc5\xa1tirih letih izgnal iz Kijeva in ga voja\xc5\xa1ko porazil; za Svjatopolkom se je tedaj izgubila vsaka sled. Jaroslav I. (1019-54) je leta 1019 zavladal kot kijevski veliki knez. Po nekaterih primarnih virih je moral v letih 1023-36 oblast deliti z bratom, \xc4\x8dernigovskim knezom Mstislavom, ki je vladal vzhodno od Dnjepra. Jaroslav se je izkazal za dobrega vladarja in si prislu\xc5\xbeil vzdevek Modri. V njegovem \xc4\x8dasu je Kijevska Rusija dosegla vi\xc5\xa1ek ugleda in mo\xc4\x8di._NEWLINE_Jaroslav je \xc5\xa1e v \xc4\x8dasu \xc5\xbeivljenja razdelil upravljanje ozemlja dr\xc5\xbeave med svoje sinove. Po o\xc4\x8detovi smrti so se sinovi v glavnem dr\xc5\xbeali na\xc4\x8dela, naj zaseda polo\xc5\xbeaj kijevskega velikega kneza vedno najstarej\xc5\xa1i brat; po vrsti so vladali: Izjaslav (1054-68, 1068-73, 1077-78) (v vmesnih leti je imel Izjaslav te\xc5\xbeave z me\xc5\xa1\xc4\x8dani Kijeva), Svjatoslav II. (1073-76) in Vsevolod I. (1078-93). Po Svjatoslavovem naro\xc4\x8dilu so kijevski menihi za\xc4\x8deli pisati Zgodovino minulih let, prvo vzhodnoslovansko pri\xc4\x8devanje o dogajanjih v de\xc5\xbeeli. Vsevolod I., sicer razumen vladar, si je po smrti brata Svjatoslava nepremi\xc5\xa1ljeno prisvojil njegovo \xc4\x8dernigovsko kne\xc5\xbeevino, kar je dve desetletji kasneje pripeljalo do nove vojne med knezi-sorodniki._NEWLINE_V naslednji generaciji je s svojimi vsestranskimi sposobnostmi prednja\xc4\x8dil Vsevolodov sin Vladimir II. Monomah in imel zato najve\xc4\x8dji vpliv na dogajanja v de\xc5\xbeeli. Spo\xc5\xa1toval je pravico starej\xc5\xa1ega bratranca Svjatopolka II. (1093-1113), sina Izjaslava I., do kijevskega prestola. Ni pa hotel bratrancu Olegu vrniti \xc4\x8cernigovske kne\xc5\xbeevine, kar je pripeljalo do rodbinske vojne. Rodbina je na\xc5\xa1la pomiritev leta 1097, ko so se na zboru v Lube\xc4\x8du (severozahodno od \xc4\x8cernigova) sestali rurikidski knezi in si razdelili ozemlje Kijevske Rusije v dedno last; knezu Olegu, sinu Svjatoslava II., je bila vrnjena \xc4\x8cernigovska kne\xc5\xbeevina._NEWLINE_Vladimirju II. Monomahu (1113-25) je po Svjatoslavovi smrti uspelo zagotoviti Kijevski Rusiji 12 let notranjega miru in ji zadnji\xc4\x8d povrniti precej njene mo\xc4\x8di in nekdanjega ugleda. A tudi v tem \xc4\x8dasu je moral braniti dr\xc5\xbeavo pred napadi tur\xc5\xa1kih plemen. Svojim sinovom je napisal napotke za \xc4\x8dastno vladanje (Nauke sinovom rusko \xd0\x9f\xd0\xbe\xd1\x83\xd1\x87\xd0\xb5\xd0\xbd\xd0\xb8\xd0\xb5 \xd0\xb4\xd0\xb5\xd1\x82\xd1\x8f\xd0\xbc), ki so vklju\xc4\x8deni v Zgodovino minulih let._NEWLINE_Vladimirju Monomahu je na kijevskem prestolu sledil njegov sin Mstislav (1125-32) in njemu njegov brat Jaropolk II. (1132-39). Potem pa je pri\xc5\xa1lo med brati in bratranci do ponovnih spopadov za oblast. Polo\xc5\xbeaj velikega kneza je hitro prehajal iz rok v roke. V letih 1139-46 in 1154-59 so si ga priborili Olegovi naslednik (Olegovi\xc4\x8di). Leta 1169 je knez Andrej Bogoljubski, sin suzdalskega kneza Jurija Dolgorukega, oropal in mo\xc4\x8dno opusto\xc5\xa1il Kijev. Mesto je odtlej izgubilo na svojem pomenu. Knezi Rurikidi so v njem vladali \xc5\xa1e naprej, a sredi\xc5\xa1\xc4\x8de ruske politi\xc4\x8dne in gospodarske mo\xc4\x8di se je preselilo proti severovzhodu v Vladimiro-Suzdalsko kne\xc5\xbeevino, kjer je Andrej Bogoljubski zgradil novo prestolnico, mesto Vladimir. V vladimirski katedrali Marijinega vnebovzetja so se odtlej kronali vsi veliki knezi Vladimira.\n_START_SECTION_\nVeliki knezi Vladimira\n_START_PARAGRAPH_\nAndrej Bogoljubski (knez v suzdaljski kne\xc5\xbeevini v letih 1157-74) je bil zelo avtoritaren vladar, ki se ni dosti oziral na mnenja in interese drugih \xc4\x8dlanov rodbine, kar pa se je kon\xc4\x8dalo tako, da so ga umorili v lastni pala\xc4\x8di. Andrejev edini sin Mstislav je umrl \xc5\xbee pred njim. V kaosu, ki je nastal po Andrejevi smrti, se je najbolje zna\xc5\xa1el njegov brat Mihael (1174-76), ki pa je hitro umrl. Sledil mu je mlaj\xc5\xa1i brat Vsevolod III. (1177-1212), ki je zaradi svoje \xc5\xa1tevilne dru\xc5\xbeine dobil vzdevek Veliko gnezdo._NEWLINE_Vsevolod je velikokne\xc5\xbejo oblast zapustil svojemu ljubljencu, drugemu sin Juriju II. (1212-16, 1218-38), kar pa je v rodbini povzro\xc4\x8dilo vojno, v kateri si je starej\xc5\xa1i brat Konstantin (1216-18) priboril najvi\xc5\xa1ji polo\xc5\xbeaj. Kmalu pa je umrl in kot veliki knez je ponovno zavladal Jurij II._NEWLINE_Leta 1236 so Mongoli prodrli do roba ruskih de\xc5\xbeel. Ruski knezi se niso hoteli ukloniti njihovi zahtevi, naj se jim podredijo in pristanejo na pla\xc4\x8devanje davka, niso pa se uspeli zdru\xc5\xbeiti v boju proti njim. Jurij II. je rjazanskemu knezu odklonil pomo\xc4\x8d, ko ga je ta leta 1237 prosil zanjo, naslednje leto pa je sam padel v bitki s Tatari na reki Siti. Do leta 1241 so Tatari zavzeli vse ozemlje nekdanje Kijevske Rusije z izjemo republi\xc5\xa1ko organiziranega Novgoroda, ki je prostovoljno pristal na pla\xc4\x8devanje davka._NEWLINE_Tatari medsebojnih odnosov ruskih kne\xc5\xbeevin niso spreminjali; zahtevali so le, da ruski knezi pri njih zaprosijo za potrditev svojih kne\xc5\xbejih polo\xc5\xbeajev (jarlik) in da jim pla\xc4\x8dujejo davek._NEWLINE_Brat Jurija II., Jaroslav (1238-46), ki je bil na vrsti za polo\xc5\xbeaj velikega kneza Vladimira, je tako odpotoval v mongolsko prestolnico Karakorum, dale\xc4\x8d v Aziji ob reki Orkhon. Jarlik je dobil, a je na poti domov od iz\xc4\x8drpanosti umrl. Ker je bil njegov prvi sin Aleksander Nevski poveljnik novgorodske vojske, ga je nasledil njegov drugi sin Andrej (1248-52). Ker pa se je ta za\xc4\x8del proti Tatarom povezovati z upornimi ruskimi knezi in litavskim kraljem, ga je tatarski kan Batu odstavil in postavil na njegovo mesto Aleksandra Nevskega (1252-63), kateremu je raz\xc5\xa1iril oblast tudi na podro\xc4\x8dje Kijeva. Aleksander Nevski je s svojo politiko minimalnega mo\xc5\xbenega sodelovanja s Tatari obvaroval tiste ruske de\xc5\xbeele, ki jih je obvladoval, pred huj\xc5\xa1imi oblikami tatarskega pritiska. Rusko pravoslavno cerkev, ki ji tatarska oblast ni bila sovra\xc5\xbena, je za\xc5\xa1\xc4\x8ditil pred katoli\xc5\xa1kim vplivom, ki je prodiral z zahoda. Ker je bila ve\xc4\x8dini ruskih knezov bli\xc5\xbeja politika brezkompromisnega in manj premi\xc5\xa1ljenega upora proti Tatarom, je moral Andrej Nevski prena\xc5\xa1ati \xc5\xa1tevilne kritike in obto\xc5\xbebe rojakov, kasnej\xc5\xa1a zgodovina pa ga slavi kot junaka; ruska pravoslavna cerkev ga je proglasila za svetnika._NEWLINE_Po Aleksandru Nevskem med njegovimi brati, sinovi in ne\xc4\x8daki ni bilo ve\xc4\x8d osebnosti, ki bi imela sposobnost zdru\xc5\xbeevanja ruskih kne\xc5\xbeevin. Vsi so skrbeli le za lastne kne\xc5\xbeevine in so utrjevali svoje doma\xc4\x8de rezidence. \xc5\xa0e vedno so se pri Tatarih potegovali za polo\xc5\xbeaj velikega kneza Vladimira, ki pa je bil vse bolj le \xc5\xa1e presti\xc5\xbenega pomena. Razmere je zapletel tudi notranji mongolski spor; pri Mongolih se je pojavilo ve\xc4\x8d centrov oblasti in ti so uveljavljali svojo mo\xc4\x8d tudi na ruskem ozemlju. Naziv velikega kneza Vladimira je tako hitro prehajal iz rok v roke med knezi Kostrome, Perjaslavlja, Tvera, Gorodca in kasneje tudi Moskve. Razmere so se za\xc4\x8dele stabilizirati, ko se je moskovski knez Ivan Kalita (1328-40) odlo\xc4\x8dil za politiko sodelovanja s Tatari. Pridobil si je njihovo zaupanje. Imenovali so ga za velikega kneza Vladimira, mu nalo\xc5\xbeili nalogo pobiranja tatarskega davka pri ruskih knezih in mu pri tem nudili tudi pomo\xc4\x8d tatarske vojske. Ivan je pobiral ve\xc4\x8d davka, kot so zahtevali Tatari in si s tem ustvarjal materialno osnovo, s katero je od obubo\xc5\xbeanih ruskih knezov kupoval zemljo. Veliko je spletkaril in se poslu\xc5\xbeeval tudi tr\xc5\xa1ih prijemov; na vse mogo\xc4\x8de na\xc4\x8dine je tako ve\xc4\x8dal ozemlje svoje kne\xc5\xbeevine. Ob smrti je sinu Simonu Ponosnemu (1340-53) prepustil znatno pove\xc4\x8dano in ozemeljsko zaokro\xc5\xbeeno kne\xc5\xbeevino._NEWLINE_Kot pove \xc5\xbee njegov vzdevek, je bil Simon odlo\xc4\x8den vladar, ki je med sosednjimi ruskimi knezi trdno uveljavljal svojo velikokne\xc5\xbejo oblast. Ko je brez naslednika umrl za kugo, ga je nasledil brat Ivan II. Krotki (1353-59), katerega vzdevek pa razkriva, da je bil povsem druga\xc4\x8dnega zna\xc4\x8daja. Na njegovo nesre\xc4\x8do so se med seboj prepirali tudi njegovi mongolski pokrovitelji, tako da od njih ni mogel pri\xc4\x8dakovati podpore. Ruski knezi so se za\xc4\x8deli ravnati po svojih interesih in ob njegovi smrti je postal veliki knez Vladimira Dimitrij Konstantinovi\xc4\x8d (1359-62), potomec Andreja Jaroslavi\xc4\x8da (brata Aleksandra Nevskega)._NEWLINE_Ob smrti Ivana II. sta bila njegova sinova Dimitrij in Ivan mladoletna. Moskovski metropolit Aleksej ju je za\xc5\xa1\xc4\x8ditil pred sorodniki in poskrbel, da je bil starej\xc5\xa1i Dimitrij imenovan za moskovskega kneza. Ob ugodni prilo\xc5\xbenosti, ko je bil Dimitrij star 12 let, je zanj pri tatarskem kanu pridobil jarlik za velikega kneza Vladimira in organiziral, ob za\xc5\xa1\xc4\x8diti moskovske vojske, Dimitrijevo kronanje v Vladimiru. Seveda se Dimitrij Konstantinovi\xc4\x8d ni kar predal. Tudi on je dobil pri kanu jarlik, a moskovska vojska ni dopustila njegovega kronanja v Vladimiru in je porazila vojsko Dimitrija Konstantinovi\xc4\x8da._NEWLINE_Dimitrij Ivanovi\xc4\x8d (1362-89) se je pokazal kot odlo\xc4\x8den in hraber vladar, ki je Tatarom nehal pla\xc4\x8devati davek. Spor z Dimitrijem Konstantinovi\xc4\x8dem je uredil tako, da mu je pomagal do kne\xc5\xbejega naslova v Ni\xc5\xbenem Novgorodu in se poro\xc4\x8dil z njegovo h\xc4\x8derko Evdokijo. Z zavla\xc4\x8devanjem pogajanj je uspel zadr\xc5\xbeati prihajajo\xc4\x8do vojsko zdru\xc5\xbeenih Mongolov in med tem povezati vojske ve\xc4\x8dine ruskih knezov v skupno vojsko, s katero je Mongole porazil ob Donu v bitki na Kulikovskem polju (1380). Bitka je prelomnica v odnosu do Mongolov; Rusom je dvignila samozavest in jim dokazala, da so Mongolom lahko kos, Dimitriju pa je prinesla vzdevek Donski._NEWLINE_\xc4\x8ceprav so Tatari leta 1382 ponovno preplavili ruske kne\xc5\xbeevine in po\xc5\xbegali Moskvo (Dimitrij se je z vojsko umaknil iz nje) je Dimitrijevemu nasledniku, sinu Vasiliju I. (1389-1425), uspelo ponovno vzpostaviti sprejemljive odnose s Tatari, katerim je spet pla\xc4\x8deval davek. Ohranil je ozemlje Moskovske kne\xc5\xbeevine in ga \xc5\xa1e pove\xc4\x8dal.\n_START_SECTION_\nVeliki knezi Moskve\n_START_PARAGRAPH_\nSin Vasilija I., Vasilij II. (1425-62) se je lahko tako s pristankom tatarskega kana \xc5\xa1estnajstleten kronal, to pot prvi\xc4\x8d v katedrali Marijinega vnebovzetja v Moskvi, za velikega kneza Moskve. S kanovo odlo\xc4\x8ditvijo pa se ni strinjal Vasilijev stric, zvenigorodski knez Jurij Dimitrijevi\xc4\x8d, ki je \xc5\xbeelel, kot najstarej\xc5\xa1i mo\xc5\xa1ki v rodbini, nasledstvo zase. Proti Vasiliju je za\xc4\x8del vojno, ki sta jo po njegovi smrti nadaljevala tudi njegova sinova. Vojna med njimi je v presledkih trajala vse do leta 1450. Vasilij se je pri tem dvakrat zna\xc5\xa1el v ujetni\xc5\xa1tvu nasprotnikov, drugi\xc4\x8d ga je dal Vasilij \xc5\xa0emjak (sin Jurija Dimitrijevi\xc4\x8da) oslepiti. \xc4\x8ceprav slep je nazadnje s svojimi prista\xc5\xa1i vendarle premagal nasprotnike._NEWLINE_Vasilijev sin Ivan III. (1462-1505) je ob slepem o\xc4\x8detu \xc5\xbee mlad prevzemal odgovorne naloge. Kot veliki knez se je odlo\xc4\x8dil, da bo za vedno naredil konec rodbinskim bojem. Brez milosti si je prisvajal ozemlja svojih bratov in sosednjih knezov in jih priklju\xc4\x8deval Moskovski kne\xc5\xbeevini. Z nekajkratnimi voja\xc5\xa1kimi pohodi je uni\xc4\x8dil gospodarsko najmo\xc4\x8dnej\xc5\xa1o republiko Novgorod in ji odvzel samostojnost. Povr\xc5\xa1ino svoje kne\xc5\xbeevine je potrojil. Zlomil je dotlej nepremagljivo Litvo in Moskovsko kne\xc5\xbeevino osvobodil mongolskega jarma. Ivan se je poro\xc4\x8dil z bizantinsko princeso Sofijo, ne\xc4\x8dakinjo zadnjih dveh bizantinskih cesarjev, in tako simboli\xc4\x8dno prevzel pravoslavno dedi\xc5\xa1\xc4\x8dino pravkar propadlega Bizantinskega cesarstva. \xc5\xbde je dolo\xc4\x8dil za svojega naslednika vnuka iz prvega zakona, Dimitrija (\xe2\x80\xa01509), potem pa se je ostareli veliki knez premislil; Dimitrija je vrgel v je\xc4\x8do in za naslednika imenoval Sofijinega sina Vasilija._NEWLINE_Ivanov sin Vasilij III. (1505-33) je nadaljeval o\xc4\x8detovo delo in dokon\xc4\x8dal zdru\xc5\xbeevanje ruskih ozemelj. Tudi on je imel te\xc5\xbeave z nasledstvom; sina je dobil zelo pozno, rodila mu ga je \xc5\xa1ele druga \xc5\xbeena; pred tem svojima mlaj\xc5\xa1ima bratoma ni dovolil, da bi se poro\xc4\x8dila in ga prehitela v nasledstvu.\n_START_SECTION_\nRuski carji\n_START_PARAGRAPH_\nVasilijev naslednik, sin Ivan IV. (1533-84 ), je bil ob Vasilijevi smrti star tri leta. Presenetljivo hitro je dozorel in je \xc5\xbee v svojem trinajstem letu zaustavil okori\xc5\xa1\xc4\x8danje bojarskih rodbin na ra\xc4\x8dun njegove mladosti. Sedemnajstleten se je dal kronati za carja in je samostojno zavladal. Osebno je povedel vojsko nad Kazanski kanat in ga uni\xc4\x8dil. Po hudi bolezni in zavzetju Astrahanskega kanata se je raz\xc5\xa1el s svojimi zvestimi sodelavci. Odtlej njegova vojska v Litvi, kjer se je soo\xc4\x8dala z dobro izurjenimi in oboro\xc5\xbeenimi evropskimi najemniki, ni bila ve\xc4\x8d uspe\xc5\xa1na. Po smrti ljubljena \xc5\xbeene Anastazije Zaharine Jurjeve - Romanove (1560) se je za\xc4\x8del psihi\xc4\x8dno izgubljati. Sumni\xc4\x8dil je okolico, da mu stre\xc5\xbee po \xc5\xbeivljenju. Za\xc4\x8del je s \xc4\x8distkami med sumljivimi mu bojarji (dobil je vzdevek Grozni) in se spustil v notranjo reorganizacijo dr\xc5\xbeave, ki se je pokazala kot neu\xc4\x8dinkovita. Svojega bratranca, Vladimirja Stari\xc5\xa1kega je obdol\xc5\xbeil, da ga ho\xc4\x8de zastrupiti in ga dal ubiti. Ob koncu \xc5\xbeivljenja se mu je omra\xc4\x8dil um._NEWLINE_Ker je Ivan Grozni tri leta pred smrtjo ob navalu jeze po nesre\xc4\x8di ubil \xc5\xbee odraslega, ljubega mu sina Ivana, ga je nasledil slaboumni Fjodor I. (1584-98). Ivan je Fjodoru v pomo\xc4\x8d sestavil regentski svet petih bojarjev, med katerimi je bil po rangu najni\xc5\xbeji Boris Godunov, Fjodorov tatarski svak, katerega je Ivan spoznal kot zelo sposobnega. Boris Godunov, ki si je \xc5\xbeelel oblasti, je poskrbel, da so zaporedoma odpadli vsi njegovi tekmeci za Fjodorovega naslednika. Leta 1591 so na\xc5\xa1li skrivnostno umorjenega tudi Fjodorovega polbrata osemletnega Dimitrija, ki bi lahko bil \xc5\xa1e zadnja ovira na Borisovi poti. Tako je leta 1598 zbor petstotih bojarjev soglasno izvolil Borisa Godunova za novega carja. \xc5\xa0eststoletno vladanje dinastije Rurikidov je bilo kon\xc4\x8dano._NEWLINE_(Iz rodbine Rurikidov je bil tudi Vasilij Ivanovi\xc4\x8d \xc5\xa0ujski (*1552, \xe2\x80\xa01612), potomec Andreja Jaroslavi\xc4\x8da (\xe2\x80\xa01252), mlaj\xc5\xa1ega brata Aleksandra Nevskega, ki je v letih 1606-10, v obdobju zmede, kot "car" vladal delu ruskega ozemlja. Na hitro so ga izvolili nekateri moskovski bojarji, nikdar pa ni imel podpore vse Rusije. Kljub temu so ga kasneje Romanovi blagohotno priznali za ruskega carja Vasilija IV.)'