b'\n_START_ARTICLE_\nMark Tulij Cicero\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nRodil se je 3. januarja, 106 pr. n. \xc5\xa1t., v Arpinu, slikovitem mestecu 100 kilometrov ju\xc5\xbeno od Rima. Prebivalci mesta so dobili rimske dr\xc5\xbeavljanske pravice leta 188 pr. n. \xc5\xa1t., vendar so prevzeli latinski jezik \xc5\xbee mnogo prej. Asimilacija bli\xc5\xbenjih Italskih skupnosti v rimsko dru\xc5\xbebo, kar se je zgodilo v \xc4\x8dasu 2. in 1. stol. pr. n. \xc5\xa1t., je omogo\xc4\x8dila Ciceronu prihodnost dr\xc5\xbeavnika, pisca, govornika in pravnika. Ironi\xc4\x8dno je, da najve\xc4\x8dji mojster latinske retorike in kompozicije ni bil \xc2\xbbpravi Rimljan.\xc2\xab\xc2\xa0Vse \xc5\xbeivljenje se je zavedal svojih korenin. _NEWLINE_V tem \xc4\x8dasu je bilo za kultiviranega Rimljana nujno, da je obvladal tako latinski kot gr\xc5\xa1ki jezik. Vi\xc5\xa1ji razred je v zasebnih pismih celo raje uporabljal gr\xc5\xa1\xc4\x8dino kot latin\xc5\xa1\xc4\x8dino, saj naj bi bila bolj uglajena in prefinjena. Znanje o gr\xc5\xa1ki kulturi je takrat zelo vplivalo na \xc5\xbeivljenje vi\xc5\xa1jega sloja rimske dru\xc5\xbebe. Gr\xc5\xa1\xc4\x8dino so v Arpinu u\xc4\x8dili \xc5\xa1e preden je bil priklju\xc4\x8den Rimu, zato asimilacija lokalne elite v rimsko dru\xc5\xbebo ni bila zelo te\xc5\xbeka. Tudi Cicerona so v mladosti pou\xc4\x8devali gr\xc5\xa1ki retoriki in najbolj\xc5\xa1i u\xc4\x8ditelji so bili obi\xc4\x8dajno prav Grki. Cicero je uporabil svoje znanje gr\xc5\xa1\xc4\x8dine tako, da je prenesel veliko pojmov gr\xc5\xa1ke filozofije v latin\xc5\xa1\xc4\x8dino, s prevodi mnogih gr\xc5\xa1kih filozofskih del za \xc5\xa1ir\xc5\xa1o javnost. Kot otrok je bil v gr\xc5\xa1kih \xc5\xa1tudijah tako marljiv, da so ga njegovi prijatelji v \xc5\xa1ali klicali \xc2\xbbmali Grkec.\xc2\xab\xc2\xa0Toda prav ta strast ga je pozneje povezala s tradicionalno rimsko elito._NEWLINE_Ciceronova dru\xc5\xbeina je bila del lokalnega plemstva, domi nobiles,vendar kljub temu ni imela nikakr\xc5\xa1nih vez z rimskim senatorskim razredom. Po drugi strani pa je bil Cicero v daljnem sorodstvu s pomembnim Gajem Marijem, ki je bil prav tako iz Arpina. Marij je med dr\xc5\xbeavljanjsko vojno (80 pr. n. \xc5\xa1t.) vodil demokrate proti optimatu Suli. Cicero se od te povezave ni kaj dosti politi\xc4\x8dno okoristil. Pravzaprav je bila mogo\xc4\x8de celo ovira za njegove politi\xc4\x8dne cilje, kajti Marijeva stranka je bila popolnoma pora\xc5\xbeena in vsak, ki je bil povezan z njim, je veljal za mo\xc5\xbenega povzro\xc4\x8devalca nemirov._NEWLINE_Ciceronov o\xc4\x8de je bil premo\xc5\xbeen equestrijan, vitez, z dobrimi povezavami v Rimu. Ker je bil napol invalid in ni mogel normalno sodelovati v du\xc5\xbeabnem \xc5\xbeivljenju, je to nadomestil s \xc5\xa1iroko razgledanostjo. O Ciceronovi materi Helviji je malo znanega, vendar je bilo v tistem \xc4\x8dasu obi\xc4\x8dajno, da so bile \xc5\xbeene pomembnih rimskih dr\xc5\xbeavljanov odgovorne za vodstvo gospodinjstva. Ciceronov brat Kvintus naj bi v nekem pismu zapisal, da je var\xc4\x8dna gospodinja._NEWLINE_Ciceronov priimek v latinskem jeziku pomeni \xc4\x8di\xc4\x8derika. Plutarh, gr\xc5\xa1ki zgodovinar razlaga, da naj bi ime dali enemu izmed Ciceronovih prednikov, ker je imel na konici nosu razpoko, ki je spominjala na \xc4\x8di\xc4\x8deriko. Plutarh dodaja, da so ob vstopu v politiko Cicerona prepri\xc4\x8devali, naj si spremeni priimek, toda on jih je zavrnil z besedami, da bo napravil priimek Cicero veliko bolj slaven kot Scaurus (z zvitim gle\xc5\xbenjem) in Catulus (ku\xc5\xbeek)._NEWLINE_Cicero je v Rim pri\xc5\xa1el pri petnajstih letih. Govorni\xc5\xa1tva se je u\xc4\x8dil tako, da je na forumu poslu\xc5\xa1al govornike. Zgodovinarji pa predvidevajo, da je obiskoval tudi kak\xc5\xa1no \xc5\xa1olo, saj je bil izredno nadarjen. Prvi\xc4\x8d se je izkazal, ko je pred sodi\xc5\xa1\xc4\x8dem branil Seksta Roscija, ki je bil obto\xc5\xbeen umora o\xc4\x8deta. Ciceron je bil takrat star 25 let. Med letoma 79 pr. n. \xc5\xa1t. in 77 pr. n. \xc5\xa1t. je bil na izobra\xc5\xbeevalnem potovanju po \xc5\xa1tevilnih krajih stare Gr\xc4\x8dije in male Azije._NEWLINE_Po potovanju (75 pr. n. \xc5\xa1t.) je postal kvestor (pomo\xc4\x8dnik uradnika). Leta 69 pr. n. \xc5\xa1t. pa je napredoval v edila (uradnika), tri leta kasneje (66 pr. n. \xc5\xa1t.) pa v pretorja (sodnika). Njegovo obdobje sodnika je zaznamoval proces proti Gaju Veru, ki je bil podkupljen upravitelj Sicilije._NEWLINE_Leta 64 pr. n. \xc5\xa1t. je postal konzul. Za mesto konzula sta se borila \xc5\xa1e Mark Gaj Antonij (143 pr. n. \xc5\xa1t.-87 pr. n. \xc5\xa1t., stari o\xc4\x8de poznej\xc5\xa1ega triumvira Mark Antonija) in Lucij Sergij Katilina (108 pr. n. \xc5\xa1t.-62 pr. n. \xc5\xa1t.), vendar sta bila nasprotnika v \xc4\x8dasu izbora na zelo slabem glasu, predvsem zaradi podkupovanja. Kot konzul je imel veliko nasprotnikov, saj leta 59 pr. n. \xc5\xa1t. ni hotel priznati triumvirata Cezarja, Krasa in Pompeja. Leta 58 pr. n. \xc5\xa1t. je ljudski tribun Klodij Pulchru skoraj ukrepal proti njemu, vendar je Cicero sam od\xc5\xa1el v izgnastvo v Solun._NEWLINE_V izgnastvu se je ukvarjal s pisanjem. Napisal je deli De oratore (O govorniku) in De re publica (O dr\xc5\xbeavi). V Rim se je vrnil \xc5\xa1e pred dr\xc5\xbeavljansko vojno. Med diktaturo Cezarja je napisal ve\xc4\x8dino svojih filozofskih in govorni\xc5\xa1kih razprav. Po Cezarjevi smrti je (44 pr. n. \xc5\xa1t.) je poskusil \xc5\xa1e enkrat re\xc5\xa1iti res publice. Sodeloval je z Brutom in Kasijem. Povezal se je tudi s Cezarjevim posvojencem Oktavijanom, kar se je izkazala kot napaka. Cicero je nasprotoval Marku Antoniju, ta pa se je leta 43 pr. n. \xc5\xa1t. zdru\xc5\xbeil z Oktavijanom. Cicero je bil razgla\xc5\xa1en za osebo zunaj zakona, zato je na\xc4\x8drtoval pobegniti. Cicero je \xc5\xbee sedel v ko\xc4\x8diji, ko je 7. decembra 43 pr. n. \xc5\xa1t. pri\xc5\xa1el njegov morilec in ga ubil. Njegovo glavo in roki so postavili na govorni\xc5\xa1ki oder v Rimu.\n_START_SECTION_\nDelo\n_START_PARAGRAPH_\nCicero velja za najspretnej\xc5\xa1i um rimske kulture in njegovi spisi so vzor klasi\xc4\x8dne latin\xc5\xa1\xc4\x8dine. Rimljane je vpeljal v filozofijo visokih gr\xc5\xa1kih \xc5\xa1ol in ustvaril latinski slovar filozofskih izrazov. Kljub temu, da je bil impresiven govornik in uspe\xc5\xa1en pravnik je zase menil, da je njegov najve\xc4\x8dji dose\xc5\xbeek njegova politi\xc4\x8dna kariera. Danes pa je cenjen predvsem zaradi idealnega vzora humanega \xc4\x8dloveka in njegovih filozofskih in politi\xc4\x8dnih spisov. Ogromen opus njegovih pisem, ki si jih je dopisoval predvsem s prijateljem Titom Pompejem Atikom, je vpeljal v evropsko kulturo umetnost pisanja pisem. Ohranjena pisma so razdeljena v \xc5\xa1tiri zbirke; Epistulae ad Atticum- pisma Atiku, napisana med leti 68 - 43 pr.n.\xc5\xa1t. Epistulae ad familiares- pisma prijateljem in sorodnikom. Epistulae ad Quintum fratrem- pisma bratu Kvintu, napisana med leti 59 - 54 pr.n.\xc5\xa1t. Epistulae ad Brutum- pisma Brutu, napisana Cezarjevemu atentatorju leta 43 pr.n.\xc5\xa1t. Zato poznamo Cicerovo \xc5\xbeivljenje bolj kot \xc5\xbeivljenje kogarkoli drugega iz anti\xc4\x8dnega sveta. _NEWLINE_Sredi kaoti\xc4\x8dnega 1. stol. pr n. \xc5\xa1t., zaznamovanega z diktatorstvom Julija Cezarja in dr\xc5\xbeavljanjsko vojno, je Cicero spodbujal vrnitev k republiki. Njegova politi\xc4\x8dna kariera pa je bila po drugi strani zaznamovana z neskladji in te\xc5\xbenjo po zamenjavi polo\xc5\xbeaja, v odgovor na politi\xc4\x8dne spremembe. Njegov sodobnik, politik in zgodovinar Ausinij Polij je zapisal: \xc2\xbbO, da bi mogel prenesti vzpone z ve\xc4\x8djim samoobvladanjem in padce z ve\xc4\x8djo mo\xc4\x8djo.\xc2\xab'