b"\n_START_ARTICLE_\nJohann Friedrich Wilhelm Adolf von Baeyer\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nVon Baeyer je najprej \xc5\xa1tudiral matematiko in fiziko na Univerzi v Berlinu, nato kemijo pri Robertu Wilhelmu Bunsenu v Berlinu. Po diplomi je delal v laboratoriju Friedricha Kekul\xc3\xa9ja von Stradonitza v Heidelbergu. Leta 1858 je bil habilitiran in leta 1860 za\xc4\x8del pou\xc4\x8devati na obrtnem in\xc5\xa1titutu v Berlinu. Od leta 1871 je bil profesor za kemijo v Strasbourgu, od leta 1875 pa na Univerzi v M\xc3\xbcnchnu kot naslednik Justusa von Liebiga.\n_START_SECTION_\nDose\xc5\xbeki in delo\n_START_PARAGRAPH_\nVon Baeyer je leta 1864 prvi\xc4\x8d sintetiziral barbiturno kislino, osnovne zmesi barbituratov. K teoreti\xc4\x8dni kemiji je prispeval teorijo 'napetosti' (Spannung) trojnih vezi in majhnih ogljikovih obro\xc4\x8dev._NEWLINE_Leta 1872 je opisal polikondenzacijo fenola in formaldehida. Kasneje je na tem podro\xc4\x8dju leta 1907 Leo Hendrik Baekeland odkril bakelit._NEWLINE_V laboratoriju je leta 1878 prvi sintetiziral indigo._NEWLINE_Poleg tega je prou\xc4\x8deval se\xc4\x8dno kislino, benzen, terpen in druge snovi\n_START_SECTION_\nNagrade\n_START_PARAGRAPH_\nKraljeva dru\xc5\xbeba (Royal Society) iz Londona mu je leta 1881 za delo o indigu podelila Davyjevo medaljo_NEWLINE_Leta 1885 so ga povzdignili v plemi\xc5\xa1ki stan._NEWLINE_Od Dru\xc5\xa1tva nem\xc5\xa1kih kemikov je leta 1903 kot prvi prejel Liebigov kovanec za zasluge._NEWLINE_Leta 1905 je prejel Nobelovo nagrado za kemijo za delo o organskih barvilih in hidroaromatskih zmesi."