b'\n_START_ARTICLE_\nKampala\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nNa obmo\xc4\x8dju, kjer zdaj stoji Kampala, je bil v 19. stoletju sede\xc5\xbe vladarja kraljevine Buganda. V sedanji obliki je bila ustanovljena 1890, ko ga je za sede\xc5\xbe kolonialne uprave izbral Frederick Lugard po pooblastilu Imperialne britanske vzhodnoafri\xc5\xa1ke dru\xc5\xbebe (Imperial British East Africa Company, IBEAC) in tam postavil utrdbo za vzpostavitev nadzora nad povirjem Nila. Ime je dobila po frazi\xc2\xa0\xc2\xbbkasozi k\xe2\x80\x99 mpala\xc2\xab, dobesedno\xc2\xa0\xc2\xbbhrib impale\xc2\xab, kar se nana\xc5\xa1a na \xc5\xa1tevil\xc4\x8dno populacijo te vrste antilope, ki je uspevala tam._NEWLINE_Leta 1900 so Britanci tudi formalno prevzeli oblast in imenovali kolonialnega upravitelja, ki se je naselil v Kampali. Do 1906 je \xc5\xa1tevilo prebivalcev naraslo \xc5\xbee na 30.000, ve\xc4\x8dinoma azijskih delavcev, ki so pred tem gradili \xc5\xbeelezni\xc5\xa1ko povezavo s Kenijo, v kasnej\xc5\xa1ih desetletjih pa so prevzeli nadzor nad mestnim gospodarstvom. Zaradi prenaseljenosti so se Britanci odlo\xc4\x8dili preseliti upravo na bolj miren kraj, v Entebbe na obali Viktorijinega jezera nekaj deset kilometrov stran, razvoj Kampale pa se je kljub temu nadaljeval z nezmanj\xc5\xa1ano hitrostjo. Poselitev je sledila tipi\xc4\x8dnemu vzorcu rasnega razlikovanja, z Evropejci na vrhu gri\xc4\x8dev in Azijci na ni\xc5\xbejih delih pobo\xc4\x8dij, Afri\xc4\x8dani pa v mestu, z izjemo predmestja Katwe, sploh niso smeli \xc5\xbeiveti in so se vozili na delo iz okoli\xc5\xa1kih vasi._NEWLINE_Leta 1949 je mesto z \xc5\xbee skoraj 60.000 prebivalci dobilo status ob\xc4\x8dine. V 1950. letih se je pri\xc4\x8dela spreminjati rasna struktura, saj je Kampala z ustanovitvijo afri\xc5\xa1kih predelov na vzhodu dobila tudi \xc4\x8drnske prebivalce. Desetletje so zaznamovale te\xc5\xbenje po emancipaciji in postopen umik Britancev, tako da je leta 1959 zaprisegel prvi \xc4\x8drnski \xc5\xbeupan. Po osamosvojitvi Ugande leta 1962 je Kampala spet postala glavno mesto in sede\xc5\xbe oblasti; do leta 1968 je \xc5\xa1tevilo prebivalcev naraslo \xc5\xbee na 330.000 in v njeno administrativno obmo\xc4\x8dje je bilo vklju\xc4\x8denih ve\xc4\x8d okoli\xc5\xa1kih vasi. Leta 1971 pa je pri\xc5\xa1el na oblast diktator Idi Amin, ki je pri\xc4\x8del s kampanjo\xc2\xa0\xc2\xbbafrikanizacije\xc2\xab\xc2\xa0in iz mesta izgnal 100.000 Azijcev. Krvava medetni\xc4\x8dna obra\xc4\x8dunavanja, ki so zaznamovala njegovo vladavino, so po drugi strani povzro\xc4\x8dila priliv beguncev s pode\xc5\xbeelja v razmeroma varno okolje mesta._NEWLINE_Tudi po Aminovem strmoglavljenju leta 1979 in vrnitvi Miltona Oboteja se razmere za prebivalstvo niso izbolj\xc5\xa1ale, saj je slednji pri\xc4\x8del s kampanjo odstranitve Aminovih podpornikov ter drugih uporni\xc5\xa1kih skupin. Iz Kampale je bilo v voja\xc5\xa1ka tabori\xc5\xa1\xc4\x8da pregnanih 750.000 prebivalcev. Ko je mesto leta 1986 zavzelo Narodno odporni\xc5\xa1ko gibanje, je bilo skoraj prazno. Vse od takrat ga Ugandci postopno obnavljajo.\n_START_SECTION_\nZnamenitosti\n_START_PARAGRAPH_\nKolonialni arhitekturni vpliv ni posebej opazen; na gri\xc4\x8du Mengo je \xc5\xa1e ohranjenih nekaj kraljevih upravnih poslopij iz obdobja pred britansko vladavino, kot sta sede\xc5\xbe parlamenta in sodi\xc5\xa1\xc4\x8da. Najve\xc4\x8dja znamenitost je kompleks kraljevih grobnic Kasubi iz konca 19. stoletja, kjer so pokopani kabake (vladarji) kraljestva Buganda. Iz rastlinskih materialov zgrajena poslopja so pomemben arhitekturni dose\xc5\xbeek in predstavljajo tudi trajen izraz kulturne identitete, na podlagi \xc4\x8desar je kompleks uvr\xc5\xa1\xc4\x8den na seznam Unescove svetovne kulturne dedi\xc5\xa1\xc4\x8dine. Najve\xc4\x8dja od grobnic je bila leta 2010 uni\xc4\x8dena v po\xc5\xbearu.'