b'\n_START_ARTICLE_\nAdolf Pertot\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nRodil se je v dru\xc5\xbeini kamnoseka Gregorja Pertota v Nabre\xc5\xbeini pri Trstu. Dru\xc5\xbeina je bila med 1. svetovno vojno v begunstvu na \xc5\xa0tajerskem. \xc5\xbde kot 15-letnik je pel v cerkvenem pevskem zboru, v letih 1919\xe2\x88\x921920 pa je v okviru Javne ljudske knji\xc5\xbenice v Nabre\xc5\xbeini sodeloval v dramskem dru\xc5\xa1tvu. Leta 19126 se je v Trstu vpisal v glasbeno \xc5\xa1olo pri Glasbeni matici in jo leta 1929 kon\xc4\x8dal kot zborovodja. \xc5\xbde prej je prevzel vodstvo cerkvenega pevskega zbora, ki ga je prevzel po Vinku Vodopivcu. Zbor, ki ni gojil samo cerkveno, ampak tudi narodno in umetno pesem je vodil skozi najhuj\xc5\xa1e \xc4\x8dase fa\xc5\xa1isti\xc4\x8dnega nasilja. Isto\xc4\x8dasno je bil tudi \xc4\x8dlan organizacije TIGR. Ker je odklonil, da bi vodil italijanski pevski zbor so ga leta 1940 poslali v konfinacijo v pokrajino Avellino. Po prestani kazni se je leta 1941 vrnil v Nabre\xc5\xbeino, 1943 pa je moral ponovno v konfinacijo v kraj Fassalone v Furlaniji. Po italijanski kapitulaciji se je vrnil k svojemu zboru. Decembra 1943 je bil med pobudniki in soustanovitelji slovenske \xc5\xa1ole, ki so jo odprli januarja 1944 in je delovala do konca vojne. Februarja 1944 je moral z drugimi prebivalci Nabre\xc5\xbeine v Nem\xc4\x8dijo, od koder se je vrnil septembra 1945. Po vrnitvi je postal organist in zborovodja cerkvenega pevskega zbora v Nabre\xc5\xbeini in na tem mestu osta do za\xc4\x8detka 60-tih let 20. stoletja.'