b'\n_START_ARTICLE_\nKlavdij Galen\n_START_SECTION_\nZgodnja leta (129\xe2\x80\x93161)\n_START_PARAGRAPH_\nGalenovo ime \xce\x93\xce\xb1\xce\xbb\xce\xb7\xce\xbd\xcf\x8c\xcf\x82, \xc2\xbbGal\xc4\x93nos\xc2\xab, koren imena je v pridevniku\xc2\xa0\xc2\xbb\xce\xb3\xce\xb1\xce\xbb\xce\xb7\xce\xbd\xcf\x8c\xcf\x82\xc2\xab, pomeni \xc2\xbbmiren\xc2\xab._NEWLINE_Galen opisuje svoje zgodnje \xc5\xbeivljenje v delu \xc2\xbbO naklonjenostih razuma\xc2\xab. Rodil se je septembra leta 129. Njegov o\xc4\x8de Elij Nikon je bil bogat patricij, arhitekt in stavbenik, z izbranim okusom in zanimanjem za filozofijo, matematiko, logiko, astronomijo, kmetijstvo in literaturo. Galen pi\xc5\xa1e o o\xc4\x8detu, da je bil \xc2\xbbzelo ljubezniv, pravi\xc4\x8den, dober in dobrovoljen \xc4\x8dlovek\xc2\xab. V tistem \xc4\x8dasu je bil Pergamon (danes tur\xc5\xa1ka Bergama) velik kulturni in intelektualni center, znan po svoji knji\xc5\xbenici (Evmen II.), s katero se je lahko merila le knji\xc5\xbenica v Aleksandriji. Pergamon je pritegoval tako stoike kot tudi platoniste. Zato je Galen \xc5\xbee pri \xc5\xa1tirinajstih letih pri\xc5\xa1el v stik s filozofijo. \xc5\xa0olali so ga v vseh glavnih filozofskih smereh tistega \xc4\x8dasa, med drugim v Aristotelovem in Epikurjevem sistemu. Galenov o\xc4\x8de je za sina na\xc4\x8drtoval tradicionalno kariero v filozofiji in politiki. Priskrbel mu je izobrazbo na podro\xc4\x8dju literature in filozofije. Vendar Galen omenja, da je imel o\xc4\x8de okrog leta 145 sanje, v katerih se mu je pojavil bog Asklepij, ki mu je ukazal, naj po\xc5\xa1lje sina \xc5\xa1tudirat medicino. Tudi tokrat denar ni bil problem. Prej\xc5\xa1njemu svobodnemu izobra\xc5\xbeevanju je v starosti 16 let sledil \xc5\xa1tudij v presti\xc5\xbenem lokalnem sveti\xc5\xa1\xc4\x8du, posve\xc4\x8denem bogu medicine \xe2\x80\x93 asklepiju. Naslednja \xc5\xa1tiri leta je \xc5\xa1tudiral kot \xce\xb8\xce\xb5\xcf\x81\xce\xb1\xcf\x80\xce\xb5\xcf\x85\xcf\x84\xce\xae\xcf\x82 (therapeutes, ali spremljevalec). Tukaj so nanj vplivali tudi E\xc5\xa1rion Pergamonski, Stratonik in Satir. Asklepiji so delovali kot zdravili\xc5\xa1\xc4\x8da in okrevali\xc5\xa1\xc4\x8da, kamor so bolni prihajali po pomo\xc4\x8d duhovni\xc5\xa1tva. Tempelj v Pergamonu je bil med bolnimi Rimljani zelo v \xc4\x8dasteh. Bil je zato\xc4\x8di\xc5\xa1\xc4\x8de za znane ljudi, kot je bil zgodovinar Klavdij Haraks, govornik Elij Aristides, sofist Polemon in konzul Kuspij Rufin._NEWLINE_Leta 148, ko je bil star 19, mu je umrl o\xc4\x8de in mu zapustil premo\xc5\xbeenje, ki mu je omogo\xc4\x8dilo finan\xc4\x8dno samostojnost. Sledil je nasvetu, ki ga je na\xc5\xa1el med \xc5\xa1tudijem Hipokrata, potoval in \xc5\xa1iroko raziskoval razli\xc4\x8dne \xc5\xa1ole mi\xc5\xa1ljenja v medicini v krajih, ki jih je obiskal. Bil je v Smirni (danes Izmir),  Korintu, na Kreti, v Kilikiji (danes \xc3\x87ukurova), na Cipru in tudi v veliki zdravni\xc5\xa1ki \xc5\xa1oli v Aleksandriji. Leta 157 se je, star 28 let, vrnil v Pergamon kot zdravnik gladiatorjev velikega duhovnika Azije, enega najvplivnej\xc5\xa1ih in najbogatej\xc5\xa1ih ljudi v Aziji. Galen trdi, da se je veliki duhovnik odlo\xc4\x8dil zanj, ko je opici odstranil drobovje in izzval druge kandidate, naj nastalo \xc5\xa1kodo popravijo. Ker so predlog odklonili, je Galen izvedel operacijo sam in s tem pridobil naklonjenost velikega duhovnika Azije. V \xc5\xa1tirih letih na tem mestu je spoznal, kako pomembni so prehrana, telesna pripravljenost, higiena in za\xc5\xa1\xc4\x8ditni ukrepi. Seznanil se je z anatomijo \xc5\xbeivega telesa ter zdravljenjem zlomov in hudih po\xc5\xa1kodb, saj je rano razumel kot \xc2\xbbokno v telo\xc2\xab. V \xc4\x8dasu, ko je bil na tem polo\xc5\xbeaju, je umrlo samo pet gladiatorjev, v primerjavi s \xc5\xa1estdesetimi, ki so umrli pod njegovim predhodnikom. Ta rezultat gre pripisati njegovi pozornosti glede oskrbe ran. Hkrati je nadaljeval \xc5\xa1tudij teoreti\xc4\x8dne medicine in filozofije.\n_START_SECTION_\nKasnej\xc5\xa1a leta (162\xe2\x80\x93217)\n_START_PARAGRAPH_\nGalen je 162 od\xc5\xa1el v Rim, kjer je kmalu postal znan zdravnik. Njegova nestrpnost ga je pripeljala v spor z drugimi zdravniki, imel je ob\xc4\x8dutek, da ga ogro\xc5\xbeajo. Njegove demonstracije so pomenile izzive za manj sposobne in \xc5\xbee ustaljene med njimi. Proti njemu so kovali spletke. Bal se je, da ga bodo ugrabili ali zastrupili, zato je mesto zapustil._NEWLINE_Rim je bil tedaj, leta 161, sredi vojn na tujem. Mark Avrelij in Lucij Ver sta se na severu borila z Markomani. Jeseni leta 169, ko so se rimski vojaki vra\xc4\x8dali v Oglej, je izbruhnila velika kuga in cesar je Galena poklical nazaj v Rim. Ukazano mu je bilo, da kot dvorni zdravnik Marka in Lucija spremlja na poti v Nem\xc4\x8dijo. Ko je naslednjo pomlad Mark prejel sporo\xc4\x8dilo, da je Asklepij proti projektu, si je premislil in Galenu dovolil oditi v Rim. Ostal je v mestu kot zdravnik prestolonaslednika Komoda. Na dvoru je Galen ob\xc5\xa1irno pisal o zdravstvenih temah. Lucij Ver (leta 169) in Mark Avrelij (leta 180) sta umrla zaradi kuge._NEWLINE_Galen je bil Komodov zdravnik ve\xc4\x8dino cesarjevega \xc5\xbeivljenja. Zdravil je njegove pogoste bolezni. Dio Cassius 72.14.3-4 poro\xc4\x8da, da je okrog leta 189, v \xc4\x8dasu Komodove vladavine, pri\xc5\xa1lo do dotlej najve\xc4\x8djega izbruha kuge, zaradi katere je v Rimu dnevno umrlo 2000 ljudi. Najbolj verjetno je \xc5\xa1lo za isto kugo, ki je zadela Rim med vladavino Marka Avrelija._NEWLINE_Galen je postal zdravnik Septimija Severa v \xc4\x8dasu njegove vladavine v Rimu. Galen hvali Septimija in Karakalo, ker sta imela zaloge zdravil za svoje prijatelje. Navaja tri primere, v katerih so leta 198 ta zdravila koristila.\n_START_SECTION_\nAntoninska kuga\n_START_PARAGRAPH_\nAntoninska kuga se imenuje po nervansko-antoninski dinastiji, iz katere je izhajal tudi Mark Avrelij. Poznana je bila tudi kot Galenova kuga in je v zgodovini medicine pomembna zaradi povezave z Galenom. Informacije o bolezni je dobil iz prve roke. Ko je leta 166 izbruhnila, je bil v Rimu. Ko je pozimi 168\xe2\x80\x9369 izbruhnila med vojaki v Ogleju, je bil prisoten tam. Izbruh je imel razse\xc5\xbenosti epidemije \xe2\x80\x93 trajala je zelo dolgo. Galen je opisal simptome bolezni in njihovo zdravljenje. Njegovi zapisi o kugi so redki in kratki. Galen ni posku\xc5\xa1al predstaviti opisa bolezni, da bi jo lahko prepoznale tudi prihodnje generacije. Bolj ga je zanimalo zdravljenje in u\xc4\x8dinki bolezni. V svojem pisanju o mladem mo\xc5\xa1kem, ki je zbolel za kugo, se osredoto\xc4\x8da na zdravljenje notranjih in zunanjih razjed. Niebhur trdi, da je ta ku\xc5\xbena bolezen silovito besnela; umorila je ne\xc5\xa1teto ljudi. Starodavni svet si ni nikoli opomogel od udarca, ki mu ga je zadala kuga v \xc4\x8dasu vladanja Marka Avrelija. Smrtnost med epidemijo je bila 7\xe2\x80\x9310\xc2\xa0%, izbruh v letih 165\xe2\x80\x936\xe2\x80\x93168 je povzro\xc4\x8dil smrt 3,5 do 5 milijonov ljudi. Otto Seek trdi, da je umrla polovica prebivalstva Rimskega imperija. J. F. Gilliam trdi, da je v obdobju imperija Antoninska kuga verjetno povzro\xc4\x8dila ve\xc4\x8d smrti kot katerakoli druga epidemija pred polovico 3. stoletja. Antoninska kuga je verjetno bila epidemija \xc4\x8drnih koz. \xc4\x8ceprav je opis nepopoln, je dal Galen dovolj informacij, s katerimi je mogo\xc4\x8de trdno identificirati bolezen._NEWLINE_Galen navaja, da izpu\xc5\xa1\xc4\x8daj pokriva celotno telo \xc5\xbertve, in je navadno \xc4\x8drne barve. Izpu\xc5\xa1\xc4\x8daj na mestih, kjer ni pri\xc5\xa1lo do razjed, postane hrapav in luskast. Pravi, da imajo bolniki, ki bodo pre\xc5\xbeiveli, \xc4\x8drn izpu\xc5\xa1\xc4\x8daj. Po Galenu je bil \xc4\x8drn zaradi zaostale krvi, ki se je v vro\xc4\x8di\xc4\x8dnem mehurju sesirila. Navaja, da so se v Antoninski kugi pojavljali nabuhnjeni mehurji, kot mehurjasti izpu\xc5\xa1\xc4\x8daji. Galen omenja, da je ko\xc5\xbeni izpu\xc5\xa1\xc4\x8daj podoben izpu\xc5\xa1\xc4\x8daju, ki ga opisuje Tukidid. Galen opisuje simptome obolenja prebavil glede na lastnosti blata, ki ga je odvajal bolnik. \xc4\x8ce je bilo blato zelo \xc4\x8drno, je bolnik umrl. Pravi, da se je koli\xc4\x8dina \xc4\x8drne stolice spreminjala. Odvisna je bila od resnosti \xc4\x8drevesnih po\xc5\xa1kodb. Opazil je, da se je v primerih, ko blato ni bilo \xc4\x8drno, pojavil \xc4\x8drni izpu\xc5\xa1\xc4\x8daj. Galen opisuje simptome, kot so vro\xc4\x8dina, bruhanje, zadah iz ust, katar, ka\xc5\xa1elj in razjede grla ter sapnika.\n_START_SECTION_\nEvdem\n_START_PARAGRAPH_\nKo je Evdem zbolel za malarijo, je Galen \xc4\x8dutil dol\xc5\xbenost, da ga zdravi, \xc2\xbbsaj je bil moj u\xc4\x8ditelj, poleg tega sem bil v bli\xc5\xbeini\xc2\xab. Galen je zapisal: \xc2\xbbDa se vrnem k Evdemovem primeru. Trikrat ga je temeljito napadla mrzlica, in zdravniki so \xc5\xbee dvignili roke, saj je bilo sredi zime.\xc2\xab Nekateri rimski zdravniki so kritizirali Galena, ker je pri zdravljenju Evdema uporabil napoved. Ta pristop je bil v nasprotju s takrat veljavnimi postopki, ki so sloneli na vra\xc4\x8darstvu in mistiki. Galen se je svojim nasprotnikom ma\xc5\xa1\xc4\x8deval s tem, da je svoje metode branil. Garcia-Ballester citira Galena: \xc2\xbbDa je mogo\xc4\x8de postaviti diagnozo, je treba opazovati in argumentirati. To je bila podlaga za njegove kritike zdravnikov, ki so se dela lotevali brez logike in skepse.\xc2\xab Evdem pa je Galena opozoril, da ga lahko spor s temi zdravniki stane \xc5\xbeivljenja. \xc2\xbbEvdem je tako govoril, in \xc5\xa1e kaj ve\xc4\x8d v tem smislu; dodal je \xc5\xa1e, da bi me bili pripravljeni zastrupiti, \xc4\x8de mi s svojo brezobzirnostjo ne bi mogli \xc5\xa1koditi. Med drugim mi je povedal, da je pred kakimi desetimi leti v mesto pri\xc5\xa1el mlad mo\xc5\xbe, ki je, podobno kot jaz, razkazoval prakti\xc4\x8dne metode na\xc5\xa1e umetnosti; zastrupili so ga, da je umrl, in z njim \xc5\xa1e obe slugi, ki sta ga spremljali.\xc2\xab_NEWLINE_Garcia-Ballester pravi o Galenovem pristopu k napovedi: \xc2\xbbV moderni medicini smo navajeni razlikovati med diagnosti\xc4\x8dno presojo (znanstveno znanje o tem, kaj je pacientu) in prognosti\xc4\x8dno sodbo (napoved o tem, kaj se bo z njim zgodilo.) Galen kot hipokratik te razlike ni poznal. Tehni\xc4\x8dno razumeti klini\xc4\x8den primer, ga \xc2\xbbdiagnosticirati\xc2\xab, pomeni med drugim, z ve\xc4\x8djo ali manj\xc5\xa1o gotovostjo \xc2\xbbprognosticirati\xc2\xab\xc2\xa0izid za bolnika. Napoved je tako eden od bistvenih problemov in med najpomembnej\xc5\xa1imi cilji galenske diagnoze. Galen je bil zavzet za to, da se napovedi ne ena\xc4\x8di z vra\xc5\xbeami in prerokovanjem, z namenom, da tehni\xc4\x8dno izbolj\xc5\xa1a diagnozo in pove\xc4\x8da ugled zdravnika.\xc2\xab\n_START_SECTION_\nSmrt\n_START_PARAGRAPH_\nLeksikon Suda iz 11. stoletja navaja, da je Galen je umrl star 70 let, kar bi datum njegove smrti postavilo v leto 199. V Galenovi razpravi \xc2\xbbO Teriaku za Piza\xc2\xab\xc2\xa0(njena pristnost je vpra\xc5\xa1ljiva) je najti sklic na dogodke iz leta 204. V arabskih virih so trditve, da je umrl v starosti 87 let, po 17 letih \xc5\xa1tudija medicine in po 70 letih izvajanja poklica, kar bi pomenilo, da je umrl zaradi okoli leta 217. Nutton meni, da je \xc2\xbbO Teriaku za Piza\xc2\xab\xc2\xa0pristen dokument, arabske navedbe pa pravilne, in da je Suda 70 let Galenove kariere v arabskem izro\xc4\x8dilu razumela napa\xc4\x8dno, namre\xc4\x8d, da se nana\xc5\xa1a na njegovo celotno \xc5\xbeivljenjsko dobo. Boudon-Millotse bolj ali manj strinja in daje prednost letu 216.\n_START_SECTION_\nPrispevki k medicini\n_START_PARAGRAPH_\nGalen je znatno prispeval k Hipokratovemu razumevanju patologije. Pod Hipokratovi teoriji o telesnih teko\xc4\x8dinah prihaja do razlik v \xc4\x8dlove\xc5\xa1kih razpolo\xc5\xbeenjih zaradi neravnovesja pri eni od \xc5\xa1tirih telesnih teko\xc4\x8din: krvi, rumenem \xc5\xbeol\xc4\x8du, \xc4\x8drnem \xc5\xbeol\xc4\x8du in sluzi. Galen je bil podpornik te teorije in tipologije \xc5\xa1tirih temperamentov pri \xc4\x8dloveku. Neravnovesje vsake od teko\xc4\x8din (humorjev) se sklada z dolo\xc4\x8denim \xc4\x8dlove\xc5\xa1kim temperamentom (kri \xe2\x80\x93 sangvinik, \xc4\x8drn \xc5\xbeol\xc4\x8d \xe2\x80\x93 melanholik, rumeni \xc5\xbeol\xc4\x8d \xe2\x80\x93 kolerik in sluz \xe2\x80\x93 flegmatik). Ljudje s sangvini\xc4\x8dnim zna\xc4\x8dajem so ekstrovertirani in dru\xc5\xbeabni. Koleriki so energi\xc4\x8dni, strastni in karizmati\xc4\x8dni. Melanholiki  so ustvarjalni, prijazni in obzirni. Za flegmatike so zna\xc4\x8dilne zanesljivost, prijaznost in naklonjenost._NEWLINE_Glavni Galenov interes je veljal \xc4\x8dlove\xc5\xa1ki anatomiji, vendar je bilo po rimskem pravu seciranje \xc4\x8dlove\xc5\xa1kih trupel prepovedano vse do leta 150. Zaradi te omejitve se je omejil na anatomsko seciranje \xc5\xbeivih (vivisekcija) in mrtvih \xc5\xbeivali, s poudarkom predvsem na pra\xc5\xa1i\xc4\x8dih in primatih. To delo je bilo koristno, saj anatomske strukture teh \xc5\xbeivali po navadi zrcalijo strukture pri ljudeh. Galen je pojasnil anatomijo sapnika in kot prvi dokazal, da grlo ustvarja glasove. V enem od poskusov je Galen z mehom napihnil plju\xc4\x8da mrtve \xc5\xbeivali._NEWLINE_Med ve\xc4\x8dje Galenove prispevke k medicinski znanosti spada njegovo delo na obto\xc4\x8dilih. Kot prvi je ugotovil jasne razlike med vensko (temnej\xc5\xa1o) in arterijsko (svetlej\xc5\xa1o) krvjo. \xc4\x8ceprav so mu anatomski poskusi na \xc5\xbeivalskih modelih omogo\xc4\x8dili popolnej\xc5\xa1e razumevanje obto\xc4\x8dil, \xc5\xbeiv\xc4\x8devja, dihal in drugih struktur, pa njegova dela vsebujejo znanstvene napake. Galen je verjel, da obto\xc4\x8dila sestavljata dva lo\xc4\x8dena, enosmerna sistema distribucije, ne pa en sam skupen obto\xc4\x8dni sistem. Verjel je, da venska kri nastaja v jetrih, od koder se razteka po telesnih organih. Njegova teza je bila, da arterijska kri izvira v srcu, ki jo \xc4\x8drpa v organe telesa. Kri se ob koncu krogotoka regenerira ali v jetrih ali v srcu. Galen je tudi verjel v obstoj skupine krvnih \xc5\xbeil, imenovanih rete mirabile v karotidnem sinusu. Za obe teoriji krvnega obtoka je kasneje Ibn An Nafis pokazal, da sta napa\xc4\x8dni._NEWLINE_V svojem delu \xc2\xbbDe motu musculorum\xc2\xab\xc2\xa0je Galen pojasnil razliko med motori\xc4\x8dnimi in senzori\xc4\x8dnimi \xc5\xbeivci, pojasnil zasnovo mi\xc5\xa1i\xc4\x8dnega tonusa in pojasnil razliko med agonisti in antagonisti._NEWLINE_Galen je bil sposoben kirurg in je opravljal operacije na ljudeh. Veliko njegovih postopkov in tehnik se stoletja dolgo ni ve\xc4\x8d uporabljalo, na primer operacije na mo\xc5\xbeganih in o\xc4\x8deh. Sivo mreno je Galen operiral podobno kot dana\xc5\xa1nji kirurgi. S pomo\xc4\x8djo instrumenta v obliki igle je posku\xc5\xa1al odstraniti zaradi katarakte prizadeto le\xc4\x8do. Med njegove kirur\xc5\xa1ke poskuse spada tudi povezovanje arterij pri \xc5\xbeivih \xc5\xbeivalih._NEWLINE_Sprva nerad, potem pa z vse ve\xc4\x8djo vnemo se je Galen zavzemal za Hipokratove nauke, tako za punktiranje vene in pu\xc5\xa1\xc4\x8danje krvi, ki do takrat v Rimu \xc5\xa1e ni bilo znano. Pristop so ostro kritizirali Erasistratovi prista\xc5\xa1i, napovedovali so hude posledice, saj so verjeli da po \xc5\xbeilah ne te\xc4\x8de kri, temve\xc4\x8d\xc2\xa0\xc2\xbbpnevma\xc2\xab. Galen pa je vneto zagovarjal sekcijo ven, tako v svojih treh knjigah na to temo, kot tudi pri svojih demonstracijah in javnih diskusijah.\n_START_SECTION_\nGalenovo nasprotovanje stoikom\n_START_PARAGRAPH_\nGalen je bil dobro znan zaradi svojih odkritij na medicinskem podro\xc4\x8dju in pri raziskavah obto\xc4\x8dil. Poglobljeno se je ukvarjal tudi s filozofijo. Po Platonovem zgledu je razvil sistem tridelne du\xc5\xa1e; nekateri akademiki ga uvr\xc5\xa1\xc4\x8dajo med platoniste. Galen sam se s tem ne bi strinjal, saj je bil v prvi vrsti znanstvenik in je lahko vse svoje hipoteze podprl z znanstvenimi dokazi; Platon je bil zgolj filozof. Prav tako je razvil svojo teorijo osebnosti, ki je bila povezana s telesnimi teko\xc4\x8dinami. Verjel je tudi, da imajo du\xc5\xa1evne motnje fiziolo\xc5\xa1ko osnovo. Veliko njegovih teorij se navezuje na pnevmo. Bil je mo\xc4\x8dan nasprotnik stoi\xc4\x8dne definicije in uporabe pojma pnevme._NEWLINE_\xc2\xbbStoiki\xc2\xab, pravi Galen, \xc2\xbbnimajo verodostojnega odgovora na vpra\xc5\xa1anje, kje so locirane funkcije psihe ali uma\xc2\xab. Izku\xc5\xa1nje z uporabo svojih zdravil so ga privedle do prepri\xc4\x8danja, da je bolj\xc5\xa1i odgovor na to vpra\xc5\xa1anje mo\xc5\xbegani. Stoiki so priznavali du\xc5\xa1o iz enega samega dela \xe2\x80\x93 iz razumske du\xc5\xa1e \xe2\x80\x93 in jo ume\xc5\xa1\xc4\x8dali v srce. Galen je sledil Platonovi misli in pri du\xc5\xa1i na\xc5\xa1el \xc5\xa1e dva dela ve\xc4\x8d.\n_START_SECTION_\nLokalizacija funkcije\n_START_PARAGRAPH_\n\xc2\xbbO doktrinah Hipokrata in Platona\xc2\xab\xc2\xa0je eno od Galenovih ve\xc4\x8djih del. V njem sku\xc5\xa1a njune doktrine zdru\xc5\xbeiti in dokazati enotnost njunih mnenj. Na osnovi njunih teorij, ki jima je pridru\xc5\xbeil \xc5\xa1e Aristotelovo teorijo, je Galen razvil tridelno du\xc5\xa1o, ki jo sestavljajo podobni vidiki. Uporablja iste izraze kot Platon in te tri dele imenuje razumni, duhovni in \xc5\xbeele\xc4\x8di. Vsak del se sklada z dolo\xc4\x8denim podro\xc4\x8djem telesa. Razumna du\xc5\xa1a je v mo\xc5\xbeganih, duhovna v srcu ter \xc5\xbeele\xc4\x8da, hrepene\xc4\x8da v jetrih. Galen je bil prvi znanstvenik in filozof, ki je dolo\xc4\x8dene dele du\xc5\xa1e porazdelil na razli\xc4\x8dna mesta v telesu, to pa zaradi svojih obse\xc5\xbenih medicinskih izku\xc5\xa1enj. Ta ideja se sedaj imenuje \xc2\xbblokalizacija funkcije\xc2\xab. Galenova porazdelitev je bila napa\xc4\x8dna, za tisti \xc4\x8das pa revolucionarna; prihodnjim teorijam lokalizacije je pokazala pravo smer._NEWLINE_Galen je verjel, da vsak del te tristranske du\xc5\xa1e nadzoruje dolo\xc4\x8dene funkcije v telesu in da du\xc5\xa1a kot celota prispeva k zdravju telesa in krepi \xc2\xbbnaravno zmogljivost in delovanje organa oziroma organov\xc2\xab. Razumna du\xc5\xa1a nadzoruje kognitivno delovanje organizma na vi\xc5\xa1ji ravni. Njena naloga je na primer odlo\xc4\x8dati se, dojemati svet okoli sebe in te signale po\xc5\xa1iljati v mo\xc5\xbegane. Stvari, ki jih je najti v razumni du\xc5\xa1i, so zanj \xc2\xbbdomi\xc5\xa1ljija, spomin, znanje, mi\xc5\xa1ljenje, pozornost, prostovoljno gibanje in ob\xc4\x8dutki\xc2\xab. Funkcije \xc2\xbbrasti ali biti \xc5\xbeiv\xc2\xab\xc2\xa0prebivajo v duhovni du\xc5\xa1i. Duhovna du\xc5\xa1a vsebuje tudi na\xc5\xa1e strasti, kot je jeza. Te strasti je imel celo za mo\xc4\x8dnej\xc5\xa1e od obi\xc4\x8dajnih \xc4\x8dustev, in zato za nevarnej\xc5\xa1e. Tretji del du\xc5\xa1e, del \xc5\xbeelja, nadzoruje \xc5\xbeive sile v na\xc5\xa1em telesu in, kar je najpomembnej\xc5\xa1e, na\xc5\xa1o kri. \xc5\xbdeljna du\xc5\xa1a tudi ureja telesne u\xc5\xbeitke in se nanje odziva. Ta tretji del du\xc5\xa1e je animalna ali bolj naravna stran du\xc5\xa1e, ukvarja se z naravnimi nagoni telesa in s pre\xc5\xbeivetjem. Galen je pri\xc5\xa1el do naslednjega zaklju\xc4\x8dka: preve\xc4\x8d u\xc5\xbeitka ima za \xc4\x8dloveka slabe posledice, saj lahko pri tem du\xc5\xa1a preide v stanje \xc2\xbbnevzdr\xc5\xbenosti\xc2\xab\xc2\xa0in \xc2\xbbrazuzdanosti\xc2\xab, ko je nezmo\xc5\xbena u\xc5\xbeitek namerno prekiniti._NEWLINE_Da bi zdru\xc5\xbeil svoje teorije o du\xc5\xa1i in o tem, kako deluje v telesu, je prilagodil teorijo pnevme, s katero je razlo\xc5\xbeil, kako du\xc5\xa1a deluje v okviru njej dodeljenih organov in kako ti organi sodelujejo med seboj. Galen je nato lo\xc4\x8dil pnevmo v vitalno pnevmo arterijskega sistema in psihi\xc4\x8dno pnevmo, katere mesto je v mo\xc5\xbeganih ter \xc5\xbeiv\xc4\x8dnem sistemu. Po Galenu se vitalna pnevma nahaja v srcu, psihi\xc4\x8dna pa v mo\xc5\xbeganih. Na \xc5\xbeivalih je opravil \xc5\xa1tevilne anatomske raziskave (najslavnej\xc5\xa1a na volu), da bi razumel prehod iz vitalne v psihi\xc4\x8dno pnevmo. \xc4\x8ceprav so ga zaradi primerjav med \xc5\xbeivalsko in \xc4\x8dlove\xc5\xa1ko anatomijo zelo kritizirali, je Galen bil prepri\xc4\x8dan, da je njegovo znanje obeh anatomij dovolj bogato, da si primerjave lahko privo\xc5\xa1\xc4\x8di.\n_START_SECTION_\nGalen in problem razum \xe2\x80\x93 telo\n_START_PARAGRAPH_\nGalen je bil prepri\xc4\x8dan, da ni razlik med razumom in telesom. Grkom se je pridru\xc5\xbeil v prepri\xc4\x8danju, da razum in telo nista dva razli\xc4\x8dna vidika. Prav tako je menil, da bi se to dalo znanstveno dokazati. Njegovo nasprotovanje stoikom je bilo tu najbolj o\xc4\x8ditno. Galen je trdil, da so organi odgovorni za dolo\xc4\x8dene naloge v telesu in da te njihove funkcije prispevajo k delovanju celotnega organizma, ne le posameznih njegovih delov. Zavra\xc4\x8dal je trditev stoikov, da sta razum in telo dve razli\xc4\x8dni stvari in ji ostro nasprotoval zaradi pomanjkanja kakr\xc5\xa1nekoli znanstvene utemeljitve.\n_START_SECTION_\nGalen in psihoterapija\n_START_PARAGRAPH_\nEno ve\xc4\x8djih Galenovih del, O diagnozi in zdravljenju trpe\xc4\x8de du\xc5\xa1e, pi\xc5\xa1e o tem, kako se lotiti du\xc5\xa1evnih te\xc5\xbeav in kako jih zdraviti. Gre za zgoden Galenov izlet v psihoterapijo. Njegovo delo vsebuje navodila za \xc2\xbbpogovorno terapijo\xc2\xab\xc2\xa0ali psihoterapijo, ki naj bolnika spodbudi, da razkrije svoje najgloblje strasti in skrivnosti, s tem pa pozdravi pomanjkljivost svoje du\xc5\xa1e. Vode\xc4\x8da oseba ali terapevt je moral biti mo\xc5\xa1ki, po mo\xc5\xbenosti starej\xc5\xa1i in modrej\xc5\xa1i ter ne pod vplivom strasti. Te strasti po Galenu povzro\xc4\x8dajo du\xc5\xa1evne te\xc5\xbeave, ki jih ljudje do\xc5\xbeivljajo.\n_START_SECTION_\nPozna antika\n_START_PARAGRAPH_\nZa \xc4\x8dasa \xc5\xbeivljenja je bil Galen kot zdravnik in filozof zelo ugleden. Cesar Mark Avrelij je o njem zapisal, da je \xc2\xbbPrimum sane medicorum esse, philosophorum autem SOLUM\xc2\xab\xc2\xa0(prvi med zdravniki in ENKRATEN med filozofi). Drugi gr\xc5\xa1ki avtorji njegovega \xc4\x8dasa so istega mnenja, med njimi Teodot Bizantinski, Atenej in Aleksander iz Afrodizija. V 7. stoletju je pesnik Jurij iz Pizidije \xc5\xa1el tako dale\xc4\x8d, da je Kristusa videl kot drugega, zanemarjenega Galena. Galen je imel \xc5\xa1e vse do sredine 17. stoletja pomemben vpliv na teorijo in prakso medicine v bizantinskem in arabskem svetu ter v Evropi. Hipokrat in Galen sta tako pomembna mejnika za 600 let gr\xc5\xa1ke medicine. AJ Brock ju opisuje kot temelj in zenit. Nekaj \xe2\x80\x8b\xe2\x80\x8bstoletij po Galenu je Paladij v svojem komentarju o Hipokratu zapisal, da je Hipokrat sejal, Galen pa \xc5\xbeel._NEWLINE_Galen je tako povzel in sintetiziral delo svojih predhodnikov in gr\xc5\xa1ka medicina se je z njegovimi besedami prena\xc5\xa1ala iz roda v rod. Gr\xc5\xa1ka medicina je kot galenizem postala znana celemu svetu. Pogosto je bilo to v prevrednoteni in na novo tolma\xc4\x8deni obliki, kot na primer v delu o se\xc4\x8du Magnusa iz Nisibisa iz 4. stoletja, ki so ga kasneje prevedli v arab\xc5\xa1\xc4\x8dino. Poln pomen njegovih prispevkov pa se je za\xc4\x8delo ceniti \xc5\xa1ele dolgo po njegovi smrti. Galen je bil retori\xc4\x8dno in po plodovitosti na tako visoki ravni, da dobi bralec med branjem ob\xc4\x8dutek, da je \xc5\xbee skoraj vse povedano. Izraz galenizem je kasneje privzel tako pozitiven kot tudi slab\xc5\xa1alen pomen, saj je po eni strani v pozni antiki preoblikoval celotno podro\xc4\x8dje zdravljenja, po drugi strani pa kasneje prevladoval do take mere, da je du\xc5\xa1il nadaljnji napredek._NEWLINE_Po propadu zahodnorimskega cesarstva je poznavanje Galena in drugih gr\xc5\xa1kih del na latinskem Zahodu skorajda v celoti zamrlo. V nasprotju s tem pa so v prete\xc5\xbeno gr\xc5\xa1ko govore\xc4\x8di vzhodni polovici rimskega imperija (Bizancu) naslednjih nekaj stoletij mnogi komentatorji, na primer Oribazij, zdravnik cesarja Julijana Odpadnika, ki je v 4. stoletju zbral \xc2\xbbSinopsis\xc2\xab, ohranjali in \xc5\xa1irili Galenova dela, tako da so bila dostopnej\xc5\xa1a. Nutton te avtorje imenuje \xc2\xbbmedicinske hladilnike antike\xc2\xab. V pozni antiki so se pisci medicinskih besedil vedno bolj obra\xc4\x8dali v teoreti\xc4\x8dno smer, pro\xc4\x8d od prakse, tako da je veliko avtorjev o galenizmu samo razpravljalo. Magnus is Nisibisa je bil \xc4\x8disti teoretik, tako kot Janez Aleksandrijski in Agnelus iz Ravene s svojimi predavanji o Galenovem delu \xc2\xbbDe Sectis\xc2\xab. Galenizem je postal tako mo\xc4\x8dan, da so na druge avtorje, kot recimo na Hipokrata, za\xc4\x8deli gledati skozi galenska o\xc4\x8dala; njegovi nasprotniki so bili odrinjeni na rob, druge zdravstvene veje, kot je eskulapizem, pa so po\xc4\x8dasi izginile. Gr\xc5\xa1ka medicina je bila del gr\xc5\xa1ke kulture. Sirski vzhodni kristjani so pri\xc5\xa1li v stik z njo med vladavino vzhodnega rimskega cesarstva nad Sirijo in zahodno Mezopotamijo, to je nad pokrajinami, ki so jih v 7. stoletju arabski muslimani odvzeli Bizancu. Po letu 750 so ti sirski kristjani za muslimane naredili prve prevode Galena v arab\xc5\xa1\xc4\x8dino. Od takrat naprej sta se Galen in gr\xc5\xa1ka medicinska tradicija nasploh asimilirala v srednjeve\xc5\xa1ko in zgodnje moderno okolje in postala del islamskega Bli\xc5\xbenjega vzhoda.\n_START_SECTION_\nVpliv na islamsko medicino\n_START_PARAGRAPH_\nPrvi ve\xc4\x8dji prevajalec Galena v arab\xc5\xa1\xc4\x8dino je sirski kristjan Hunajn Ibn Izak. Hunajn (ok. 830\xe2\x80\x93870) je prevedel 129 del \xc2\xbbJalinos\xc2\xab v arab\xc5\xa1\xc4\x8dino. Enega arabskih prevodov, Kitab ila Aglooqan fi Shifa al Amraz \xc5\xa1tejejo za mojstrovino med Galenovimi literarnimi deli. Kot del aleksandrijske zbirke Galenovih spisov je ta rokopis iz 10. stoletja sestavljen iz dveh delov, ki vsebujejo podrobnosti o razli\xc4\x8dnih vrstah vro\xc4\x8dice in razli\xc4\x8dnih vnetjih v telesu. Kar je \xc5\xa1e pomembnej\xc5\xa1e, knjiga vsebuje podatke o ve\xc4\x8d kot 150 enostavnih in kombiniranih recepturah tako zeli\xc5\xa1\xc4\x8dnega kot \xc5\xbeivalskega izvora. Knjiga nudi pogled v tradicije in metode zdravljenja v gr\xc5\xa1kih in rimskih \xc4\x8dasih. Poleg tega je ta knjiga neposreden vir za \xc5\xa1tudij ve\xc4\x8d kot 150 posameznih in kombiniranih zdravil, ki so se uporabljala v gr\xc5\xa1ko-rimskem obdobju._NEWLINE_Galenov nauk je zelo vplival na razvoj medicine v islamskem svetu, kar lahko sklepamo na osnovi dejstva, da je Hunajn prevel najmanj 95 Galenovih del. Arabski viri, na primer Razi (850\xe2\x80\x93923) so \xc5\xa1e naprej vir novih ali relativno nedostopnih galenskih spisov. Kot pravi naslov Razijeve knjige \xc2\xbbDvomi o Galenu\xc2\xab, kot tudi spisi zdravnikov, kot sta Avenzoar in Ibn An Nafis, Galenovih del niso sprejemali na slepo, temve\xc4\x8d kot predlogo za nadaljnje raziskave in izzive._NEWLINE_Mo\xc4\x8dan poudarek na eksperimentiranju in empirizem sta vodila do novih rezultatov in novih pripomb, ki so jih avtorji, kot recimo Razi, Hali Abbas, Abulkasis, Avicenna, Avenzoar in Ibn An Nafis, soo\xc4\x8dali in zdru\xc5\xbeevali z Galenovo vsebino. Opis plju\xc4\x8dnega obtoka, ki ga je podal Ibn An Nafis, je bil v nasprotju z galensko teorijo srca.\n_START_SECTION_\nPonoven razcvet na latinskem Zahodu\n_START_PARAGRAPH_\nOd 11. stoletja dalje so se na zahodu pod vplivom salernske medicinske \xc5\xa1ole za\xc4\x8deli pojavljati prevodi islamskih medicinskih besedil, ki so jih kmalu vklju\xc4\x8dili v u\xc4\x8dne programe univerz v Neaplju in Montpellieru. Od tega trenutka dalje je Galen postal nova, nesporna avtoriteta, tako da ga imenujejo \xc2\xbbpape\xc5\xbea medicine srednjega veka\xc2\xab. Eden od prevajalcev Hipokrata in Galena iz arab\xc5\xa1\xc4\x8dine je Konstantin Afri\xc4\x8dan. Poleg \xc5\xa1tevil\xc4\x8dnej\xc5\xa1ih prevodov arabskih besedil v tem obdobju, je bilo v tem \xc4\x8dasu nekaj Galenovih del prevedenih neposredno iz gr\xc5\xa1\xc4\x8dine, tako na primer \xc2\xbbDe complexionibus\xc2\xab, ki ga je prevedel Burgundij Pisanski. Galenova dela o anatomiji in medicini so postala temelj srednjeve\xc5\xa1kih univerzitetnih programov, poleg Avicennovega\xc2\xa0\xc2\xbbKanona medicine\xc2\xab, ki je komentiral Galenove spise. Za razliko od poganskega Rima kr\xc5\xa1\xc4\x8danska Evropa na splo\xc5\xa1no ni prepovedala seciranja in obdukcije \xc4\x8dlove\xc5\xa1kega telesa, tako da so te postopke redno opravljali vsaj od 13. stoletja dalje. Vendar je bil tako kot v arabskem svetu Galenov vpliv tako velik, da so zdravniki med seciranjem odkrita odstopanja od Galenove anatomije pogosto sku\xc5\xa1ali prilagoditi galenskemu sistemu. Primer za to je Mondino de Liuzzi, ki v svojih spisih opisuje osnovno prekrvavitev, pri tem pa \xc5\xa1e vedno trdi, da naj bi levi prekat vseboval zrak. Za nekatere od njih so bile te razlike dokaz za to, da se je od Galenovih \xc4\x8dasov \xc4\x8dlove\xc5\xa1ka anatomija spremenila._NEWLINE_Najpomembnej\xc5\xa1i prevajalec Galena v latin\xc5\xa1\xc4\x8dino je bil Niccol\xc3\xb2 da Reggio. Delal je na an\xc5\xbeujskem dvoru med vladavino kralja Roberta Neapeljskega. Med njegovimi prevodi je del Galenove medicinske razprave, katere izvirno besedilo se je izgubilo.\n_START_SECTION_\nRenesansa\n_START_PARAGRAPH_\nV renesansi in po padcu Bizantinskega cesarstva (1453) je pri\xc5\xa1lo do selitve gr\xc5\xa1kih u\xc4\x8denjakov in rokopisov na Zahod, tako da je bilo mogo\xc4\x8de neposredno primerjati arabske komentarje in Galenova besedila v gr\xc5\xa1kem izvirniku. Humanizem, \xc5\xa1e posebej dejavnost Thomasa Linacrea, je podprl\xc2\xa0\xc2\xbbliterae humaniores\xc2\xab\xc2\xa0s tem, da je Galena vklju\xc4\x8dil v latinski znanstveni kanon. \xc2\xbbDe Naturalibus Facultatibus\xc2\xab\xc2\xa0je iz\xc5\xa1el v Londonu leta 1523. Razprave o medicini so tako slonele na dveh tradicijah, na bolj konzervativni arabski in na liberalni gr\xc5\xa1ki. Ekstremnej\xc5\xa1a liberalna gibanja so za\xc4\x8dela izpodbijati vlogo avtoritete v medicini. Paracelsus je v svoji medicinski \xc5\xa1oli v Baslu simboli\xc4\x8dno za\xc5\xbegal Avicennova in Galenova dela. Kljub temu je Galenovo premo\xc4\x8d med velikimi misleci tiso\xc4\x8dletja videti na freski iz 16. stoletja, ki se nahaja v refektoriju samostana Velika Lavra na gori Atos. Freska ka\xc5\xbee poganske modrece ob vzno\xc5\xbeju Jesejevega drevesa, Galen je na njen naslikan med Sibilo in Aristotelom._NEWLINE_Kon\xc4\x8dni poraz galenizma je delno posledica Paracelsusovega negativizma, deloma pa posledica konstruktivizma italijanskih renesan\xc4\x8dnih anatomov, kot je bil na primer Andreas Vesalius v 16. stoletju. V tridesetih letih 16. stoletja se je flamski anatom in zdravnik Andreas Vesalius odlo\xc4\x8dil prevesti \xc5\xa1tevilna Galenova besedila iz gr\xc5\xa1\xc4\x8dine v latin\xc5\xa1\xc4\x8dino. Na njegovo najbolj znano delo \xc2\xbbDe humani corporis fabrica\xc2\xab\xc2\xa0sta v veliki meri vplivala Galenov stil in oblikovanje. V prizadevanjih kriti\xc4\x8dno preu\xc4\x8diti in preveriti Galenove metode in sklepe, se je Vesalius lotil seciranja \xc4\x8dlove\xc5\xa1kih trupel. Pokazal je, da Galenovi spisi opisujejo podrobnosti, ki so zna\xc4\x8dilne za opice, ne pa za ljudi; kljub ostrem nasprotovanju pravovernih galenikov, kot je bil Jacques Dubois, je o pomanjkljivostih pri Galenu pisal in poro\xc4\x8dal. Ker je Galen navajal, da zaradi prepovedi seciranja uporablja opice za opis telesa in njegovih organov ter delovanja, je lahko Vesalius trdil, da pri opisovanju in neposrednem opazovanju \xc4\x8dlove\xc5\xa1kega telesa uporablja Galenov pristop. Morda zato, ker je bilo seciranje ljudi dovoljeno. Galen je trdil, da je anatomija opic dovolj blizu \xc4\x8dlove\xc5\xa1ki, zato zdravnik, ki se je nau\xc4\x8dil anatomije s seciranjem opic, lahko postavlja diagnozo na osnovi podobnih struktur v rani pacienta; namesto da bi se u\xc4\x8dil anatomije samo na osnovi ran, kot je to delala veja empirikov. Vesaliusova odkritja so tudi ovrgla medicinske teorije Aristotela in Mondina de Liuzzija. Eden izmed najbolj znanih primerov za Vesaliusov dokaz napake v galenizmu je ugotovitev, da sr\xc4\x8dni pretin ni prepusten, kot je u\xc4\x8dil Galen (\xc2\xbbNat Fac III xv\xc2\xab). Isto je, dve leti prej, dokazal Miguel Serveto v svojem delu \xc2\xbbChristianismi restitutio\xc2\xab\xc2\xa0(1553)._NEWLINE_Serveto je med svojim bivanjem v Franciji je uporabljal ime \xc2\xbbMichel de Villeneuve\xc2\xab. Bil je Vesaliusov \xc5\xa1tudentski kolega in najbolj\xc5\xa1i galenist na Univerzi v Parizu. Tako je trdil Johann von Winter Andernach, ki je u\xc4\x8dil oba. Za renesan\xc4\x8dni galenizem je bilo zelo pomembno delo \xc2\xbbGaleni Omnia Quae Extant Opera\xc2\xab. Z njim je za\xc4\x8del Guinta v Benetkah v letih 1541\xe2\x80\x931542. Od omenjenega datuma do 1625 je iz\xc5\xa1lo \xc5\xa1tirinajst izdaj te knjige. Samo ena izdaja je iz Lyona med letoma 1548 in 1551. Ta vsebuje komentarje o dihanju in pretoku krvi, ki popravljajo dela prej\xc5\xa1njih uveljavljenih avtorjev, kot so Vesalius, Caius in Janus Cornarius. \xc2\xbbMichel De Villeneuve\xc2\xab\xc2\xa0je za to delo imel pogodbo z Jeanom Frellonom. Francisco Javier Gonz\xc3\xa1lez Echeverr\xc3\xada (*1956), raziskovalec dela Miguela Serveta in njegovih znanstvenih sodelavcev,   je predstavil raziskave, po katerih je \xc2\xbbMichel De Villeneuve\xc2\xab\xc2\xa0avtor komentarjev v lyonski Frellonovi izdaji._NEWLINE_\xc5\xa0e en prepri\xc4\x8dljiv primer raz\xc5\xa1iritve umevanja telesa prek to\xc4\x8dke, do katere je pri\xc5\xa1el Galen, so dela o naravi obto\xc4\x8dil pri \xc4\x8dloveku avtorjev, kot so Andrea Cesalpino, Fabricus ab Aquapendente in William Harvey. Nekateri Galenovi nauki, kot je pu\xc5\xa1\xc4\x8danje krvi kot zdravilo za mnoge bolezni, so ostali vplivni do 19. stoletja.\n_START_SECTION_\nSodobne raziskave\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xa0tudij Galenovih del je \xc5\xa1e vedno intenzivno in zanimivo podro\xc4\x8dje zaradi ponovnega zanimanja za njegovo delo. Nastaja Realencyclop\xc3\xa4die der Classischen Altertumswissenschaft._NEWLINE_Izvodi njegovih del, ki jih je v angle\xc5\xa1\xc4\x8dino prevedel Robert M. Green, se nahajajo v Nacionalni medicinski knji\xc5\xbenici v Bethesdi v Marylandu.'