b'\n_START_ARTICLE_\nPrimo\xc5\xbe Trubar (pesnitev)\n_START_SECTION_\nPovzetek vsebine\n_START_PARAGRAPH_\nPesnitev Primo\xc5\xbe Trubar je sestavljena iz petnajstih delov in govori o Trubarjevem \xc5\xbeivljenju in delu._NEWLINE_Trubar v Trstu obi\xc5\xa1\xc4\x8de starega \xc5\xa1kofa Petra Bonoma. Oba sta se prvi\xc4\x8d sre\xc4\x8dala na Dunaju, kjer je Bonomo Trubarja povzdignil v sve\xc4\x8denika in mu na\xc5\xa1el slu\xc5\xbebo v Celju. Trubarju \xc5\xa1kof pomeni u\xc4\x8ditelja in vzgojitelja, Bonomo pa verjame vanj in v njegovo nadaljnje delo._NEWLINE_Na jesenskem sejmu v Celju se sejmarji pogovarjajo o svojih \xc5\xbeupnikih, za katere nimajo dobre besede in zavidajo Celjanom Primo\xc5\xbea Trubarja. Med ve\xc4\x8derjo pri lekarnarju omenijo Trubarjev morebiten odhod v Ljubljano. Vsi gostje Trubarja poslu\xc5\xa1ajo s spo\xc5\xa1tovanjem, najbolj je nad njim navdu\xc5\xa1ena lekarnarjeva \xc5\xa1estnajstletna h\xc4\x8di Barba._NEWLINE_V Ljubljani se de\xc5\xbeelni tajnik Klombnar in mestni svetnik Pregelj \xc4\x8dudita polni cerkvi sv. Lizabete na \xc5\xa0pitalski ulici, kjer ma\xc5\xa1uje Trubar, in ugotavljata, da se bo \xc5\xa1kof Kri\xc5\xa1tof Ravbar ob spreobrnitvi ljudi iz katoli\xc4\x8danov v luterane \xc5\xa1e kesal, ker je zvabil Trubarja iz Celja v Ljubljano._NEWLINE_Deset let po dogodku v Celju se v Loki ob Savi snideta Trubar in Barbara. On ji pripoveduje, da ga je \xc5\xa1kof Ravbar odpustil, ker je \xc5\xa1iril luteranstvo in ga poslal na \xc5\xa1tajersko pode\xc5\xbeelje._NEWLINE_V Trubarjevi ljubljanski hi\xc5\xa1i se ob praznovanju njegovega goda zberejo prijatelji, ki so poleg \xc5\xa1kofa Kacjanarja pripomogli k Trubarjevi vrnitvi v Ljubljano. Trubar se kasneje zglasi pri novem \xc5\xa1kofu Urbanu Tekstorju, ki pri\xc5\xa1leka po\xc5\xa1lje v \xc5\xa0entjernej, da bi se Ljubljana re\xc5\xa1ila \xc5\xa1irjenja luteranskega vpliva._NEWLINE_\xc5\xa0entja\xc5\xa1ki kaplan Filip \xc5\xa0traus in Janez Vara\xc5\xbedin se jezita na luteranske duhovnike, ki so preplavili Ljubljano, in se jih odlo\xc4\x8dita to\xc5\xbeiti. V \xc5\xa0entjernej pride prijatelj Jurij Juri\xc4\x8di\xc4\x8d posvarit Trubarja, naj \xc4\x8dim prej zbe\xc5\xbei, ker se je v Ljubljani zgodil udar proti protestantom. Te so namre\xc4\x8d izob\xc4\x8dili iz cerkve in zaprli, zdaj pa \xc5\xa1kofovi biri\xc4\x8di prihajajo po Trubarja. Tako Trubar pristane v nem\xc5\xa1kem Rotenburgu, kjer slu\xc5\xbebuje kot \xc5\xbeupnik in je sre\xc4\x8dno poro\xc4\x8den z Barbaro. \xc4\x8ceprav so mu vzeli knjige, prijatelje in domovino, pa mu niso vzeli njegove vere, zato se odlo\xc4\x8di, da bo v maternem jeziku za slovenski narod pisal knjige._NEWLINE_V Ljubljani prevladuje presene\xc4\x8denje in veselje, saj so iz Nem\xc4\x8dije prejeli Trubarjeve knjige v slovenskem jeziku. Poleg tega odbor de\xc5\xbeelnih stanov odobri Trubarjevo vrnitev v domovino. Trubar se vrne v Ljubljano in ganjeno nagovori navdu\xc5\xa1ene rojake. \xc5\xa0kof Peter Seebuch sprejme Trubarja ter mu o\xc4\x8dita vrnitev in krivo vero. Obto\xc5\xbeeni se brani in pojasnjuje razlike med katoliki in luterani. Vname se spopad med jezuiti in \xc5\xa1kofom na eni ter me\xc5\xa1\xc4\x8dani in Trubarjem na drugi strani. Spopad v Trubarjev prid kon\xc4\x8da ljubljanski \xc5\xbeupan Bla\xc5\xbe Zamrl, ki \xc5\xa1kofu o\xc4\x8dita pre\xc5\xa1u\xc5\xa1tvo._NEWLINE_Trubar umira v nem\xc5\xa1kem Derendingenu. Ob njem so zbrani sinova Primo\xc5\xbe in Felicijan ter h\xc4\x8di Magdalena. Umirajo\xc4\x8di \xc5\xa1e zadnji\xc4\x8d govori svojim otrokom besede, ki jih je vse \xc5\xbeivljenje govoril Slovencem.\n_START_SECTION_\nPobude za nastanek dela\n_START_PARAGRAPH_\nAnton A\xc5\xa1kerc je dvomil v nekatere katoli\xc5\xa1ke dogme, zato je leta 1898 opustil duhovni\xc5\xa1ki poklic in do smrti leta 1912 deloval kot mestni arhivar v Ljubljani. Veliko je potoval, predvsem po vzhodnoevropskih de\xc5\xbeelah in Bli\xc5\xbenjem vzhodu, kjer je raziskoval tudi vzhodna verstva._NEWLINE_A\xc5\xa1kerc se je med preu\xc4\x8devanjem Trubarjevega dela domislil, da bi Trubarja proslavil v posebni pesmi. To odlo\xc4\x8ditev je spodbudila tudi bli\xc5\xbeajo\xc4\x8da se \xc5\xa1tiristoletnica Trubarjevega rojstva. Tako je najprej nastala pesem Novi svetnik, ki je bila pod tem naslovom objavljena v Ljubljanskem zvonu leta 1886, ob ponatisu v Baladah in romancah leta 1890 pa je dobila naslov Slovenska legenda. Po izdaji \xc4\x8cetrtega zbornika poezij leta 1904 in dokon\xc4\x8danju pesnitve Zlatorog leta 1904 pa se je posvetil pisanju knjige o Trubarju. Na pisanje se je dobro pripravil, saj je ponovno prebral literaturo o zgodovinskih dejstvih. Dimitzova knjiga o zgodovini Kranjske (Geschichte Krains) mu je \xc5\xbee prej vzbudila zanimanje, in sicer za razmerje med Trubarjem in cesarjem Maksimiljanom, ki naj bi kot edini Habsbur\xc5\xbean razumel tudi protestantizem, zato je A\xc5\xa1kerc pri pisanju uporabil predvsem Dimitzovo knjigo. Dimitz je v njej do takrat najbolj natan\xc4\x8dno opisal slovensko zgodovinsko ozadje 16. stoletja, razvoj protestantizma in knji\xc5\xbeevnosti. Pri pisanju se je naslanjal zlasti na originalne dokumente iz kranjskega de\xc5\xbeelnega arhiva v Ljubljani. A\xc5\xa1kerc je med ustvarjanjem pesnitve o Trubarju upo\xc5\xa1teval tudi knjigo Ivana Kostren\xc4\x8di\xc4\x87a Urkundliche Beitr\xc3\xa4ge zur Geschichte der protestantischen Literatur der S\xc3\xbcdslaven. Gotovo je prebral \xc5\xa1e vse \xc4\x8dlanke o slovenskem protestantizmu, objavljene v Ljubljanskem zvonu in slovensko verzijo razprave Davorina Valen\xc4\x8daka o Trubarju, ki je bila 1887 objavljena v Zori. Na podlagi A\xc5\xa1ker\xc4\x8devega odgovora na Tomin\xc5\xa1kovo ostro kritiko je mogo\xc4\x8de sklepati, da je za potrebe pisanja prebral \xc5\xa1e prvi del Glaserjeve Zgodovine slovenskega slovstva, razprave Theodorja Elzeja in zlasti Elzejevo izdajo Trubarjevih lastnih pisem (na primer de\xc5\xbeelnemu glavarju, teologu Ballingerju). Na podlagi pisem je najbolj spoznal Trubarjevo osebnost._NEWLINE_Od osemdesetih let 19. stoletja so se slovenski literarni ustvarjalci nasploh trudili, da bi pomen slovenske protestantske knji\xc5\xbeevnosti v 16. stoletju ter pomen Trubarja in njegovih sodelavcev predstavili nasprotno od konservativnega katoli\xc5\xa1tva v habsbur\xc5\xa1ki cesarski Avstriji, ki je Trubarja in njegove ozna\xc4\x8dila za upornike._NEWLINE_Po A\xc5\xa1ker\xc4\x8devem je bil Primo\xc5\xbe Trubar za razliko od katoli\xc5\xa1kih duhovnikov resni\xc4\x8dno naklonjen Slovencem, delal je za njihovo dobro, ne pa za denar. Poleg tega je ustanovil prve de\xc5\xbeelne \xc5\xa1ole in prvo gimnazijo v Ljubljani. A\xc5\xa1kerc je Trubarja predstavil ne samo kot borca za svobodno odlo\xc4\x8danje o osebni veri, ampak tudi kot pravega svobodomisleca, ki so bili sicer zna\xc4\x8dilni \xc5\xa1ele za razsvetljenstvo.\n_START_SECTION_\nSplo\xc5\xa1ne kritike\n_START_PARAGRAPH_\nEvgen Lampe je v Domu in svetu A\xc5\xa1kercu o\xc4\x8dital, da je pesnik protikatoli\xc5\xa1ke tendence, da se ni poglobil v du\xc5\xa1o svojega junaka, da ni naredil ni\xc4\x8desar drugega kot citiral enostranska vira Dimitza in Elzeja iz nem\xc5\xa1\xc4\x8dine v sloven\xc5\xa1\xc4\x8dino, da je uporabil Trubarja za ostro polemiko proti katoli\xc5\xa1ki cerkvi._NEWLINE_Valentin Korun je A\xc5\xa1kerca pohvalil v Slovenskem narodu. Napisal je, da mora tisti, ki se loti upodabljanja Primo\xc5\xbea Trubarja, imeti pogum. Zato je A\xc5\xa1kerca in Tav\xc4\x8darja proglasil za najbolj pogumna slovenska knji\xc5\xbeevnika._NEWLINE_Liberalni tabor v Slovenskem narodu in gori\xc5\xa1ki So\xc4\x8di je A\xc5\xa1ker\xc4\x8devo knjigo sprejel pozitivno. V odgovoru uredni\xc5\xa1tvu So\xc4\x8de je A\xc5\xa1kerc zapisal, da smo Slovenci nehvale\xc5\xbeni Trubarju in njegovim somi\xc5\xa1ljenikom, opozoril, da \xc5\xa1e danes nimamo zgodovine slovenske reformacije, okrcal katolike in poudaril, da\xc2\xa0\xc2\xbbnjegovega\xc2\xab\xc2\xa0Trubarja cenita le Slovenski narod in So\xc4\x8da._NEWLINE_Josip Tomin\xc5\xa1ek je v Ljubljanskem zvonu objavil ostro kritiko. Menil je, da sedanji \xc4\x8das ni primeren za opevanje Trubarja in da je Trubar velika zgodovinska oseba, ne pa junak, kot ga je poimenoval A\xc5\xa1kerc. Tomin\xc5\xa1ek se je zavedal, da A\xc5\xa1kerc ne prena\xc5\xa1a slabih ocen, a hkrati menil, da mu bo avtor za njegovo kritiko \xc5\xa1e hvale\xc5\xbeen. Na Tomin\xc5\xa1kovo kritiko se je A\xc5\xa1kerc v Slovenskem narodu odzval z dolgim in ostrim odgovorom z naslovom Ali je Primo\xc5\xbe Trubar upesnitve vreden junak ali ne. V njem je A\xc5\xa1kerc Tomin\xc5\xa1ka ozna\xc4\x8dil kot suhega znanstvenika, filologa v o\xc5\xbejem smislu te besede, ne pa kot estetika. Izpostavil je literaturo, po kateri se je zgledoval pri pisanju pesnitve oziroma ljudi, ki so pisali o slovenskih reformatorjih. Tako je v nem\xc5\xa1\xc4\x8dini citiral Theodorja Elzeja, Ivana Kostren\xc4\x8di\xc4\x87a, Augusta Dimitza, Gregorja Kreka, Valterja \xc5\xa0mida, v sloven\xc5\xa1\xc4\x8dini pa Andreja F\xc3\xa9konjo in Karla Glaserja. Da je Trubarja upravi\xc4\x8deno poimenoval kot heroja, je navedel knjigo angle\xc5\xa1kega zgodovinarja in filozofa Thomasa Carlyla. A\xc5\xa1kerc je odgovoril tudi na Tomin\xc5\xa1kovo ugotavljanje, da bi moral ve\xc4\x8d prostora nameniti Trubarjevi spreobrnitvi iz katoli\xc4\x8dana v luterana, ampak A\xc5\xa1kercu se je verski moment zdel postranska stvar, saj ni pisal verske pesnitve. Tomin\xc5\xa1ek je na A\xc5\xa1ker\xc4\x8dev odziv odgovoril v \xc5\xa1tirih podlistkih, ki so izhajali v Slovenskem narodu pod naslovom Pesnik A\xc5\xa1kerc v borbi za herojstvo. Kasneje je te podlistke v samozalo\xc5\xbebi ponatisnil v bro\xc5\xa1uri, tako kot je to pred njem storil A\xc5\xa1kerc s svojim odgovorom na Tomin\xc5\xa1kovo prvo oceno Ali je Primo\xc5\xbe Trubar upesnitve vreden junak ali ne. Tomin\xc5\xa1ek je drugo kritiko zaklju\xc4\x8dil z besedami, da A\xc5\xa1kerca ceni, da mu svetuje, naj drugi\xc4\x8d bolje izbira snov, da je potrebno umetni\xc5\xa1ko delo v\xc4\x8dasih piliti ve\xc4\x8d let in da naj ne pi\xc5\xa1e kritik drugim, \xc4\x8de ne zna biti kriti\xc4\x8den do sebe. A\xc5\xa1kerc razprave s Tomin\xc5\xa1kom ni nadaljeval._NEWLINE_A\xc5\xa1ker\xc4\x8deva pesnitev o Trubarju je odmevala tudi na tujem. \xc4\x8ceh Wagner je v reviji SP\xc5\x99 pohvalil A\xc5\xa1kerca, ker je bil kot katoli\xc5\xa1ki duhovnik objektiven do protestantov. A\xc5\xa1ker\xc4\x8devo delo je potem predstavil \xc5\xa1e v obliki \xc4\x8dlanka, v katerem je poudaril, da so verski reformatorji Jan Hus, Martin Luther in Primo\xc5\xbe Trubar zaslu\xc5\xbeni za razvoj jezika in slovstva svojih narodov. Z naklonjenostjo je opisal A\xc5\xa1kerca kot prvega pesnika takratne slovenske knji\xc5\xbeevnosti, ki za svoja literarna dela pogumno izbira snov iz slovenske zgodovine. Ob opisu A\xc5\xa1ker\xc4\x8devega literarnega opusa si je za\xc5\xbeelel, da bi njegove knjige \xc4\x8dim prej do\xc4\x8dakale tudi \xc4\x8de\xc5\xa1ki prevod, kar pa se na njegovo in A\xc5\xa1ker\xc4\x8devo \xc5\xbealost ni zgodilo. Poljak Tadeusz Stanis\xc5\x82aw Grabowski je v svoji \xc5\xa1tudiji ob A\xc5\xa1ker\xc4\x8devi petdesetletnici najbolj ob\xc5\xa1irno obravnaval Primo\xc5\xbea Trubarja in Mu\xc4\x8denike. Priznal je ravnote\xc5\xbeje med opevanjem o\xc4\x8deta slovenske knji\xc5\xbeevnosti in upo\xc5\xa1tevanjem zgodovinske resnice, spra\xc5\xa1eval se je, ali je A\xc5\xa1kerc ustvaril lik bojevnika in mu\xc4\x8denika, kakr\xc5\xa1en je bil Hus za \xc4\x8cehe in pohvalil avtorja, ker iz pesnitve ni ustvaril velike narodne epopeje. O A\xc5\xa1ker\xc4\x8devem odzivu na poljsko \xc5\xa1tudijo ne obstaja dovolj dokumentov.'