b'\n_START_ARTICLE_\nIvan \xc5\xa0prajc\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nIvan \xc5\xa0prajc je rojen v Mariboru, Po kon\xc4\x8dani gimnaziji se je vpisal na \xc5\xa1tudij arheologije in etnologije na Filozofski fakulteti  v Ljubljani. \xc5\xbde v \xc4\x8dasu \xc5\xa1tudija se je zanimal za ameri\xc5\xa1ke kulture. Diplomiral je leta 1982. Leta 1985 je v sklopu mednarodne izmenjave \xc5\xa1tudentov zaprosil ter dobil enoletno \xc5\xa1tipendijo za podiplomsko izpopolnjevanje v Mehiki. Leta 1989 je magistriral iz zgodovine in etnozgodovine na Nacionalni \xc5\xa1oli za antropologijo in zgodovino. Od leta 1992 do leta 2000 je delal kot raziskovalec na Nacionalnem in\xc5\xa1titutu za antropologijo in zgodovino (INAH) v Ciudad de M\xc3\xa9xicu. Leta 1997 je doktoriral iz antropologije na Nacionalni avtonomni univerzi v Mehiki. Zdaj pa dela kot predstojnik, znanstveni svetnik na In\xc5\xa1titutu za antropolo\xc5\xa1ke in prostorske \xc5\xa1tudije ZRC SAZU ter predava na Oddelku za arheologijo Filozofske fakultete Univerze v Ljubljani. Leta 2003 je prejel priznanje Zlati znak ZRC SAZU.  Za knjigo o orientacijah v arhitekturi Majev sta s soavtorjem Pedrom Franciscom S\xc3\xa1nchezom Navo leta 2016 prejela priznanje Alfonso Caso, ki ga podeljuje mehi\xc5\xa1ki INAH. _NEWLINE_Znanstveno delo Ivana \xc5\xa0prajca je \xc5\xbee vrsto let osredoto\xc4\x8deno na mezoameri\xc5\xa1ko arheologijo in arheoastronomijo. \xc5\xa0prajc je opravil obse\xc5\xbene raziskave o pojmovanjih, povezanih s planetom Venero v mezoameri\xc5\xa1kem pogledu na svet, in o prakti\xc4\x8dnem in religioznem pomenu astronomskih orientacij v pred\xc5\xa1panski arhitekturi. Njegov znanstveni opus obsega ve\xc4\x8d monografskih publikacij in vrsto \xc4\x8dlankov, objavljenih v mednarodnih revijah in zbornikih. Od leta 1996 je doslej vodil enajst raziskovalnih odprav v mehi\xc5\xa1ki zvezni dr\xc5\xbeavi Campeche v osrednjem delu polotoka Jukatan, kjer je njegova ekipa odkrila \xc5\xa1tevilna dotlej neznana arheolo\xc5\xa1ka najdi\xc5\xa1\xc4\x8da, med drugim ostanke velikih urbanih sredi\xc5\xa1\xc4\x8d z monumentalno arhitekturo, skulpturami, reliefi in napisi. Tako je odprava pod njegovim vodstvom leta 2004 na novo odkrila majevsko mesto Oxpemul, ki ga je leta 1934 odkrila odprava Karla Rupperta, a je zatonilo v pozabo._NEWLINE_Junija 2013 je bila obljavljena novica, da je mednarodna skupina arheologov pod \xc5\xa0prajcevim  vodstvom v te\xc5\xbeko prehodnem obmo\xc4\x8dju Calakmul na polotoku Jukatan odkrila ostanke starodavnega majevskega mesta, ki je s povr\xc5\xa1ino ve\xc4\x8d kot 22 hektarev in ostanki \xc5\xa1tevilnih stavb doslej najve\xc4\x8dja poznana majevska naselbina na tem obmo\xc4\x8dju. Mesto je staro pribli\xc5\xbeno 1400 let. Na celotnem podro\xc4\x8dju so ohranjene \xc5\xa1tevilne piramide, igri\xc5\xa1\xc4\x8da in oltarji. Najve\xc4\x8dja piramida pa je visoka kar 23 metrov. V mestu naj bi po prvih informacijah \xc5\xbeivelo 30.000\xe2\x80\x9340.000 ljudi. Mesto je bilo verjetno zapu\xc5\xa1\xc4\x8deno okrog leta 1000, domnevno zaradi demografskega pritiska, spremembe klime, vojn in upornikov. Prve namige, da bi se sredi gozda lahko skrivalo kaj ve\xc4\x8d, so jim izdale 15 let stare fotografije, posnete iz zraka. Arheologi so potrebovali tri tedne, da so do domnevnega najdi\xc5\xa1\xc4\x8da o\xc4\x8distili pot, raziskovali pa so \xc5\xa1est tednov._NEWLINE_Mesto so poimenovali Chact\xc3\xban, kar v majevskem jeziku pomeni Rde\xc4\x8di kamen oziroma Velika skala. Odpravo je odobril Nacionalni mehi\xc5\xa1ki in\xc5\xa1titut za antropologijo in zgodovino. Tri sezone \xc5\xa0praj\xc4\x8devih raziskav je podprla tudi ameri\xc5\xa1ka neprofitna organizacija National Geographic Society. Leta 2008 je bil o njegovem delu posnet dokumentarni film z naslovom Skrivnosti Yucatana \xe2\x80\x93 Zid kraljev.'