b'\n_START_ARTICLE_\nEnakono\xc5\xbeci\n_START_SECTION_\nTelesne zna\xc4\x8dilnosti\n_START_PARAGRAPH_\nSo hrbtno-trebu\xc5\xa1no (dorzoventralno) splo\xc5\xa1\xc4\x8dene \xc5\xbeivali, dolge ve\xc4\x8dinoma med 5 in 15 mm, najve\xc4\x8dji predstavnik, globokomorski Bathynomus giganteus, pa dose\xc5\xbee 42 cm v dol\xc5\xbeino in je \xc5\xa1irok 15 cm. Ve\xc4\x8dinoma so sivkaste ali rjavkaste varovalne barve, mnogo vrst pa ima tudi kromatofore, s katerimi lahko prilagajajo obarvanost skeleta ozadju. Pri mnogo kopenskih predstavnikih in tudi pri nekaterih vodnih se je razvila sposobnost zvijanja v kroglico za obrambo._NEWLINE_Podobno kot postranice nimajo ko\xc5\xa1a (karapaksa); \xc4\x8dlenjenost je ve\xc4\x8dinoma jasna, le \xc4\x8dleni zadka so zra\xc5\xa1\xc4\x8deni v ve\xc4\x8dji ali manj\xc5\xa1i meri. Zadnji je skoraj pri vseh zra\xc5\xa1\xc4\x8den s telzonom, pri osli\xc4\x8dkih (podred Asellota) pa praviloma vsi razen prvega ali drugega in tvorijo zna\xc4\x8dilno zadkovo plo\xc5\xa1\xc4\x8do. Hrbtne plo\xc5\xa1\xc4\x8de (tergiti) pri mnogih predstavnikih segajo navzven na bo\xc4\x8dni strani. Gledano s hrbtne strani sta oprsje in zadek enako \xc5\xa1iroka, tako da med njima ni jasne meje. Prvi par oprsnih okon\xc4\x8din je kle\xc5\xa1\xc4\x8dasto oblikovan, preostalih sedem parov pa so enovejnate noge, prilagojene za plazenje po podlagi. Zadkove okon\xc4\x8dine (pleopodi) so lahko splo\xc5\xa1\xc4\x8dene in tvorijo povr\xc5\xa1ino za izmenjavo plinov (nekak\xc5\xa1ne \xc5\xa1krge), kar je posebnost pri rakih. Z njimi lahko tudi plavajo._NEWLINE_Na glavi sta dva para tipalnic, od katerih je drugi mnogo ve\xc4\x8dji od prvega, pri kopenskih predstavnikih je slednji zakrnel. Poleg njih so ob strani glave \xc5\xa1e drobne sestavljene o\xc4\x8di.\n_START_SECTION_\nEkologija\n_START_PARAGRAPH_\nVe\xc4\x8dina predstavnikov je vsejedih mrhovinarjev, nekaj predstavnikov je plenilskih (denimo najve\xc4\x8dji, Bathynomus giganteus), ve\xc4\x8d skupin pa je pre\xc5\xa1lo tudi na zajedavski na\xc4\x8din \xc5\xbeivljenja. Nekatere mrhovinarske vrste so delni rastlinojedci. \xc5\xa0tevilni se prehranjujejo z odmrlim lesom v katerega vrtajo in nekateri lahko povzro\xc4\x8dijo veliko \xc5\xa1kode na lesenih dokih v pristani\xc5\xa1\xc4\x8dih. V prebavilu imajo simbiontske bakterije, ki razgrajujejo celulozo. Mnoge zajedavske vrste so drasti\xc4\x8dno preoblikovane in niso podobne prosto \xc5\xbeive\xc4\x8dim. Obustne okon\xc4\x8dine imajo prilagojene za prebadanje in sesanje krvi, noge pa za pritrjanje na gostitelja. Najve\xc4\x8dkrat zajedajo na ribah ali drugih rakih._NEWLINE_Kopenske vrste (v sloven\xc5\xa1\xc4\x8dini jim pravimo \xc2\xbbpra\xc5\xa1i\xc4\x8dki\xc2\xab) so razli\xc4\x8dno ob\xc4\x8dutljive na izsu\xc5\xa1evanje, a v splo\xc5\xa1nem so manj prilagojene na kopno kot drugi \xc4\x8dlenono\xc5\xbeci, zato jih najdemo samo v vla\xc5\xbenih okoljih, najve\xc4\x8dkrat v bli\xc5\xbeini morja. Domneva se, da so poselili kopno neposredno iz morja. Ve\xc4\x8dina jih tudi na kopnem diha s \xc5\xa1krgami, ki morajo biti vedno vla\xc5\xbene. Najve\xc4\x8d vode izgubijo skozi tanek skelet na trebu\xc5\xa1ni strani, saj nimajo voskaste plasti, ki bi prepre\xc4\x8devala izhlapevanje. Zato se zadr\xc5\xbeujejo v temnih in vla\xc5\xbenih koti\xc4\x8dkih, verjetno pa lahko k var\xc4\x8devanju z vodo pripomore tudi zvijanje v kroglico. Le vrste, ki so najbolje prilagojene na \xc5\xbeivljenje na kopnem, imajo v pleopodih odprtino, ki vodi v omre\xc5\xbeje cevk, podobnih vzdu\xc5\xa1nicam._NEWLINE_Morske vrste so bento\xc5\xa1ke, \xc5\xbeivijo v vseh globinah do globokega oceana. Raz\xc5\xa1irjeni so po vsem svetu, predvsem v obmo\xc4\x8djih z zmernim in tropskim podnebjem.\n_START_SECTION_\nRazmno\xc5\xbeevanje\n_START_PARAGRAPH_\nPri ve\xc4\x8dini kopenskih predstavnikov sta parjenju namenjena preoblikovana prva dva para zadkovih okon\xc4\x8din; drugi par je votel in se napolni s spermo, ki jo samec s prvim parom vnese v sami\xc4\x8dino spolno odprtino ob strani telesa. Mnoge vrste se lahko parijo samo med sami\xc4\x8dino levitvijo ali tik po njej. Jaj\xc4\x8deca dozorevajo v valilni vre\xc4\x8dki (marsupiju), ki je tudi pri kopenskih vrstah vedno napolnjena s teko\xc4\x8dino, tako da se razvijajo v vodnem okolju. Naenkrat dozori od nekaj do nekaj sto jaj\xc4\x8dec. Li\xc4\x8dinke so podobne odraslim \xc5\xbeivalim, navadno po izvalitvi ne ostanejo pri samici. \xc5\xbdivijo dve do tri leta in imajo enega ali dve legli na leto.\n_START_SECTION_\nEnakono\xc5\xbeci v Sloveniji\n_START_PARAGRAPH_\nZa Slovenijo je znanih okrog 20 vrst sladkovodnih in okrog 70 vrst kopenskih enakono\xc5\xbecev, v obeh skupinah so favnisti\xc4\x8dno posebej zanimive jamske. Starej\xc5\xa1i viri navajajo za Tr\xc5\xbea\xc5\xa1ki zaliv okrog 30 vrst morskih enakono\xc5\xbecev, vendar je v novej\xc5\xa1em \xc4\x8dasu ta skupina povsem neraziskana. Splo\xc5\xa1no so raz\xc5\xa1irjeni med drugim vodni osli\xc4\x8dek (Asellus aquaticus), marogasti pra\xc5\xa1i\xc4\x8dek (Trachelipus rathkei) in navadni pasav\xc4\x8dek (Armadillidium vulgare). Pogost v \xc4\x8dlovekovih bivali\xc5\xa1\xc4\x8dih je tudi sinantropni navadni oz. kletni pra\xc5\xa1i\xc4\x8dek (Porcellio scaber).'