b'\n_START_ARTICLE_\nNaravna celica ubijalka\n_START_PARAGRAPH_\nNaravne celice ubijalke (tudi NK-celice) so tip citotoksi\xc4\x8dnih limfocitov, ki predstavljajo znaten dele\xc5\xbe nespecifi\xc4\x8dnega imunskega sistema. Izvirajo iz kostnega mozga, v krvnem obtoku pa predstavljajo 10\xe2\x80\x9315\xc2\xa0% celotnega \xc5\xa1tevila limfocitov. Pomembne so predvsem za uni\xc4\x8devanje virusno oku\xc5\xbeenih in rakastih celic.\n_START_SECTION_\nMehanizem delovanja\n_START_PARAGRAPH_\nNaravne celice ubijalke se aktivirajo preko interferonov ali makrofagnih citokinov. Njihov odziv je nespecifi\xc4\x8den, kar pomeni, da delujejo proti razli\xc4\x8dnim tujkom nasplo\xc5\xa1no: posebno pomembne so za uni\xc4\x8devanje virusno oku\xc5\xbeenih celic v za\xc4\x8detnih fazah oku\xc5\xbebe ter rakastih in transplantiranih celic._NEWLINE_Na svoji povr\xc5\xa1ini nimajo T-celi\xc4\x8dnih receptorjev (TCR) ali povr\xc5\xa1inskih imunoglobulinskih receptorjev limfocitov B za antigene, pa\xc4\x8d pa so na povr\xc5\xa1ini prisotni t. i. aktivacijski in inhibitorni receptorji. To\xc4\x8den mehanizem prepoznavanja trenutno ni znan, vendar sta po vsej verjetnosti pomembni stanji naravnih celic ubijalk, ki sta dolo\xc4\x8deni preko prepoznave receptorskih beljakovin PHK I na povr\xc5\xa1ini neke celice. Celice namre\xc4\x8d predstavljajo virusne in tumorske antigene citotoksi\xc4\x8dnim limfocitom T preko molekule PHK I, zaradi \xc4\x8desar so se v evolucijskem smislu znotrajceli\xc4\x8dni mikrobi in rakaste celice prilagodili preko kroni\xc4\x8dno zmanj\xc5\xa1anega izra\xc5\xbeanja molekul PHK I. Kot odgovor na tak\xc5\xa1no prilagoditev so naravne celice ubijalke razvile tip odziva, pri katerem v primeru pomanjkanja receptorjev PHK I uni\xc4\x8dijo celico, v primeru njihove prisotnosti pa inhibitorni receptorji prepoznajo receptorje PHK I, zaradi \xc4\x8desar je v kon\xc4\x8dni fazi zavrto delovanje naravne celice ubijalke._NEWLINE_Za uni\xc4\x8devanje tujih celic naravne celice ubijalke izlo\xc4\x8dajo perforine in grancime. Perforini so beljakovine, ki se vgradijo v celi\xc4\x8dno membrano (plazmalemo) tuje celice in tvorijo pore. Skozi te pore nato vstopijo grancimi, serinske proteaze, ki inducirajo apoptozo, tj. programirano celi\xc4\x8dno smrt, in tako varno uni\xc4\x8dijo celico.'