b'\n_START_ARTICLE_\nMihael IV. Paflagonec\n_START_SECTION_\nVzpon na prestol\n_START_PARAGRAPH_\nMihael je bil sin paflagonskih kmetov. Eden od njegovih bratov je bil parakoimomenos Ivan  Orfanotrof, ki je nadziral osebje v \xc5\xbeenskem delu cesarske pala\xc4\x8de in je na dvor pripeljal svoje mlaj\xc5\xa1e brate. Najmlaj\xc5\xa1i brat Mihael je postal ljubljenec cesarice Zoe in leta 1033 njen komornik. Pred imenovanjem je bil menjalec in domnevno ponarejevalec denarja._NEWLINE_Mihael je kmalu postal tudi cesari\xc4\x8din ljubimec in Zoa je za\xc4\x8dela odkrito govoriti, da bo iz njega naredila cesarja. Ko je za govorice izvedel Zoin mo\xc5\xbe Roman III., je Mihaela zasli\xc5\xa1al, on pa je obto\xc5\xbebe seveda zavrnil in prisegal na svete relikvije. _NEWLINE_11. aprila 1034 so Romana III. na\xc5\xa1li mrtvega v njegovi kopalnici. Po dvoru so se takoj raz\xc5\xa1irile govorice, da sta ga Zoa in Mihael nameravala zastrupiti s po\xc4\x8dasi delujo\xc4\x8dim strupom, ker strup ni deloval dovolj hitro, pa sta postala nestrpna in ga zadavila ali utopila. Govorice je podkrepila hitrost njune poroke, saj sta se \xc5\xa1e isti dan poro\xc4\x8dila. Naslednji dan, 12. aprila 1034, sta pozvala patriarha Alekseja I., da opravi kronanje  novega cesarja. Patriarh je Mihaelovo kronanje sprva odklonil, po prejemu  50 funtov zlata pa se je omeh\xc4\x8dal in ga kronal za cesarja Mihaela IV..\n_START_SECTION_\nNotranja politika\n_START_PARAGRAPH_\nMihael IV. je bil lep, pameten in radodaren, vendar neizobra\xc5\xbeen in je trpel zaradi epilepti\xc4\x8dnih  napadov. Zaradi tega je bil na za\xc4\x8detku vladanja zelo odvisen od  nekoga, ki je vladal  v njegovem imenu. Zoa je bila prepri\xc4\x8dana, da bo Mihaela la\xc5\xbee obvladovala kot Romana, vendar se je motila. Mihael jo je zaradi strahu, da ga bo doletela enaka usoda kot njegovega predhodnika, povsem izklju\xc4\x8dil iz politike in priprl v pala\xc4\x8do Ginaikeion. Zaradi dru\xc5\xbeinskega in zdravstvenega stanja je vladanje prepustil svojemu bratu Ivanu Evnuhu, ki je bil \xc5\xbee pod Konstantinom VIII. in Romanom III. vpliven minister._NEWLINE_Ivanove reforme vojske in finan\xc4\x8dnega sistema so za nekaj \xc4\x8dasa o\xc5\xbeivile mo\xc4\x8d cesarstva, vi\xc5\xa1ji davki pa so povzro\xc4\x8dili nezadovoljstvo tako med aristokracijo kot med prebivalci. Ivanova izklju\xc4\x8dna pravica do vladanja in notranja politika sta bila vzroka za ve\xc4\x8d neuspelih zarot proti njemu in Mihaelu in uporov v Antiohiji, Nikopolu in Bolgariji. Leta 1035 se je lokalno nezadovoljstvo \xc5\xa1e pove\xc4\x8dalo zaradi slabe letine in lakote, slabega vremena in rojev kobilic. Ko je Mihael poskusil prevzeti oblast  v Alepu, so me\xc5\xa1\xc4\x8dani odstavili njegovega guvernerja. _NEWLINE_Naslednja leta so cesarstvo pretresale zarote in nemiri. Leta 1034 je Mihael aretiral antio\xc5\xa1kega vojvodo Konstantina Dalasena zaradi suma izdaje in ga obto\xc5\xbeil, da podpihuje upor v Antiohiji. Leta 1037 je bila v zaroto, v kateri naj bi Ivana zastrupili, vpletena tudi  cesarica Zoa. Leta 1038 je izbruhnil upor vojske v Anatoliji, ki ga je zatrl Mihaelov brat Konstantin. V neuspelo zaroto leta 1040  je bil vpleten tudi patricij Mihael Kerularij, ki se je re\xc5\xa1il z umikom  v samostan in bil kasneje izvoljen za konstantinopelskega patriarha. Med bolgarsko vstajo leta 1040 je bil Ivan prisiljen aretirati domnevne zarotnike v Anatoliji in Konstantinoplu, ki so izkoristili nemire v Bolgariji in posku\xc5\xa1ali odstaviti cesarja. Stratega Teodoziopolisa, ki se je pridru\xc5\xbeil zarotnikom in posku\xc5\xa1al zavzeti Solun, mu ni uspelo ujeti.\n_START_SECTION_\nVoja\xc5\xa1ke in zunanje zadeve\n_START_PARAGRAPH_\nNa voja\xc5\xa1kem podro\xc4\x8dju se je Mihaelova vladavina slabo za\xc4\x8dela. Arabci so oplenili Miro, Srbi so se otresli bizantinske nadoblasti, Pe\xc4\x8denegi pa so skoraj brez ovir prodrli do vrat Soluna. Stanje se je kmalu stabiliziralo. Do leta 1035 so Bizantinci arabske pirate na vzhodu bodisi ujeli ali ubili in osvojili muslimansko trdnjavo Bekri na vzhodni obali jezera Van.  Po  dolgotrajnem obleganju so osvojili tudi Edeso in jo leta 1037 priklju\xc4\x8dili k cesarstvu. _NEWLINE_Na zahodni fronti, na Siciliji, je Mihael ukazal generalu Juriju Manijaku, naj pre\xc5\xbeene Arabce z otoka. Manijak je na za\xc4\x8detku leta 1038 pristal v ju\xc5\xbeni Italiji in kmalu osvojil Mesino, potem pa je za\xc4\x8del osvajati raztresene arabske trdnjave in mesta na jugu in zahodu otoka in skoraj pregnal Arabce s Sicilije. Leta 1040 je napadel in osvojil Sirakuze, potem pa se je sprl s svojimi zavezniki Langobardi. Nezadovoljni s pla\xc4\x8do so ga zapustili tudi normanski najemniki in spro\xc5\xbeili upor na italijanski celini, zaradi katerega so Bizantinci za\xc4\x8dasno izgubil Bari. Manijak je nameraval udariti po upornikih, vendar ga je Ivan Evnuh prehitel in odpoklical zaradi suma zarote. Po njegovem odpoklicu je bila do leta 1041 ve\xc4\x8dina njegovih osvojitev na Siciliji izgubljena.  Bizantinci so bili na pohodu proti Normanom ve\xc4\x8dkrat pora\xc5\xbeeni, vendar so ponovno osvojili Bari. _NEWLINE_Na severu so Pe\xc4\x8denegi sprva prisilili Srbe, da so poiskali  za\xc5\xa1\xc4\x8dito Bizantinskega cesarstva in priznali  njegovo oblast, potem pa so se Srbi ponovno uprli. Isto leto so enako storili tudi Bolgari v zahodni Bolgariji in Makedoniji. Upor  je bil delno posledica pla\xc4\x8devanja visokih davkov v denarju in ne v naravi, kot obi\xc4\x8dajno, delno pa zahteve po obnovitvi samostojne bolgarske dr\xc5\xbeave pod vodstvom Petra Deljana. Uporniki so osvojili Beograd in razglasili Deljana za bolgarskega carja. Kmalu zatem so osvojili  tudi Skopje. Mihael je stanje \xc5\xa1e poslab\xc5\xa1al z obto\xc5\xbebo za zaroto in razre\xc5\xa1itvijo dra\xc5\xa1kega duxa,  ki je na \xc4\x8delu bizantinske vojske odkorakal proti Deljanu. Duxovi vojaki, ve\xc4\x8dinoma Bolgari, so se pridru\xc5\xbeili upornikom in pregnali Mihaela IV. Iz okolice Soluna.  Dra\xc4\x8d je bil izgubljen, Peter Deljan  pa ni samo porazil stratega  Gr\xc5\xa1ke t\xc3\xa9me, ampak tudi dvignil upor proti Mihaelu v ve\xc4\x8djem delu Nikopolske t\xc3\xa9me, zgro\xc5\xbeene zaradi pohlepa Ivana Evnuha. Mihael se je leta 1041 vrnil z vojsko 40.000 mo\xc5\xbe in nordijskimi najemniki  bodo\xc4\x8dega norve\xc5\xa1kega kralja Haralda III. . Mihaelova vojska, zbrana v Mosinopolisu, je \xc4\x8dakala bolgarsko vojsko  in zaradi nesoglasij med Bolgari na koncu zmagala in ujela nasprotnikove voditelje. Mihael IV. se je v Konstantinopel vrnil kot veliki zmagovalec, \xc4\x8deprav je  o\xc4\x8ditno \xc5\xbee umiral.\n_START_SECTION_\nBolezen in smrt\n_START_PARAGRAPH_\nMihaelova epilepsija se je za\xc4\x8dela leta 1038 vztrajno slab\xc5\xa1ati in se razvila v hudo vodenico. Cesar je leta 1039 obiskal sveti\xc5\xa1\xc4\x8de svetega Dimitrija v Solunu iskal nebe\xc5\xa1ko pomo\xc4\x8d. Z  denarjem je obdaril vsagega meniha in  duhovnika v cesarstvu in vse star\xc5\xa1e, katerih otrokom je bil boter, vendar brez uspeha. Ivan Evnuh, ki je \xc5\xbeelel obdr\xc5\xbeati oblast v svojih rokah, je prisilil Zoo, da je kot Mihaela V., posvojila sina Mihaelove sestre.  Mihael IV. je 10. decembra 1041 umrl. Zoa ga je prosila za dovoljenje, da bi ga pred smrtjo \xc5\xa1e zadnji\xc4\x8d obiskala, vendar ji tega ni dovolil._NEWLINE_Nasledil ga je ne\xc4\x8dak Mihael V. Kalafat, ki je vladal samo malo ve\xc4\x8d kot \xc5\xa1tiri mesece.'