b'\n_START_ARTICLE_\nFrequens\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nKonstan\xc5\xa1ki koncil sta sklicala kralj Sigismund in Janez XXIII. (koncilsko-pizanski pape\xc5\xbe), da bi odpravil zahodni razkol, ki je vznemirjal in pohuj\xc5\xa1eval kr\xc5\xa1\xc4\x8danstvo \xc5\xbee od 1378. Poleg odprave razkola se je koncil ukvarjal z obnovo Cerkve\xc2\xa0\xc2\xbbin capite et in membris\xc2\xab\xc2\xa0(\xc2\xbbv glavi in v udih\xc2\xab), kakor tudi z odpravo herezij. Obsodba Jana Husa in usmrtitev s se\xc5\xbeigom na grmadi, kakor tudi sam odlok \xc2\xbbHaec Sancta\xc2\xab oziroma \xc2\xbbSacrosancta\xc2\xab z dne 6. aprila 1415 sta izzvenela kot resna gro\xc5\xbenja trem pape\xc5\xbeem, ki so vztrajali skupaj s svojimi dvori in kardinali isto\xc4\x8dasno v vodstvu razdeljene katoli\xc5\xa1ke Cerkve, \xc4\x8de\xc5\xa1 da bodo tudi oni podobno kon\xc4\x8dali, \xc4\x8de bodo obsojeni kot zakrknjeni heretiki in razkolniki. Zdi se, da je gro\xc5\xbenja dosegla svoj cilj: pizanskega koncilskega pape\xc5\xbea Janeza XXIII. je koncil odstavil, ko je pod pritiskom hudih obto\xc5\xbeb odstopil; rimski pape\xc5\xbe Gregor XII. je sam odstopil, ko je koncil sprejel njegov pogoj, da lahko ponovno (zakonito) skli\xc4\x8de koncil; avinjonski pape\xc5\xbe Benedikt XIII. pa se ni hotel odpovedati kljub pro\xc5\xa1njam in gro\xc5\xbenjam koncila in kralja-cesarja Sigismunda; ker je kon\xc4\x8dno pobegnil v nedostopno trdnjavo Pe\xc3\xb1\xc3\xadscola; ko ga je zapustila \xc5\xa0kotska in \xc5\xa1e \xc5\xa0panija, so tudi njega odstavili. Na trmastega starca se niso ve\xc4\x8d ozirali, ampak so nato (11. novembra 1417) izvolili novega pape\xc5\xbea Martina V..\n_START_SECTION_\nVsebina\n_START_PARAGRAPH_\nZa ohranitev obnovitvenega duha in nadzora nad pape\xc5\xbeem je koncil izdal \xc5\xa1e odlok\xc2\xa0\xc2\xbbFrequens\xc2\xab, ki naj bi omogo\xc4\x8dil pogostno in redno sklicevanje koncilov pod pape\xc5\xbeevim vodstvom. S tem odlokom so hoteli koncilski o\xc4\x8detje\xc2\xa0\xc2\xbbza vedno\xc2\xab\xc2\xa0uvesti redno zasedanje vesoljnih cerkvenih zborom in sicer \xc5\xa1e preden je bil izvoljen nov pape\xc5\xbe._NEWLINE_Dolo\xc4\x8dili so, da mora biti prvi koncil pet let po Konstan\xc5\xa1kem, da bodo preverili uresni\xc4\x8devanje njegovih odlokov; naslednji naj bo po sedmih letih. Odtlej se mora zbrati na zasedanje koncil vsaj vsakih deset let. V resnici je sledil 1423 Pavijski koncil, a 1431 se je za\xc4\x8del Baselski koncil. Pape\xc5\xbe bi moral obenem na koncu enega koncila napovedati \xc5\xbee \xc4\x8das za za\xc4\x8detek naslednjega koncila. To nadaljevanje je zahteval tudi konstan\xc5\xa1ki odlok Sacrosancta (=H\xc3\xa6c sancta) in s tem poudaril prednost koncilskih odlo\xc4\x8ditev nad pape\xc5\xbeevimi; le skozi redne vesoljne cerkvene zbore bi bilo mogo\xc4\x8de zanesljivo nadzorovati pape\xc5\xa1ko slu\xc5\xbebo. Od objave odloka (1417) pa do danes pa je zasedalo le pet ekumenskih koncilov, torej v 600 letih le pet koncilov - na stoletje niti po eden ne.'