b'\n_START_ARTICLE_\nAmbroziaster\n_START_SECTION_\nAvtorstvo\n_START_PARAGRAPH_\nV srednjem veku so bili ti komentarji Pavlovih pisem navadno pripisani svetemu Ambroziju, milanskemu \xc5\xa1kofu, ki je deloval v 4. stoletju. Erazem Rotterdamski je leta 1527 podvomil o avtorstvu teh komentarjev; zato je avtor le-teh od tedaj imenovan kot Ambroziaster ali psevdo-Ambrozij. U\xc4\x8denjaki pa so \xc5\xa1e pred tem predlagali veliko paleto drugih imen: sveti Avgu\xc5\xa1tin te komentarje pripisuje svetemu Hilariju; ne vedo pa kateremu Hilariju \xe2\x80\x93 morda tistemu iz Poitiersa, iz Pavije ali pa krivoverskemu diakonu Hilariju iz Rima. Dom Germain Morin, benediktinec, je leta 1899, postavil novo teorijo o Ambroziastru: pisec naj bi bil neki Izak, spreobrnjeni Jud, pisec traktata \xc2\xbbTrojica in U\xc4\x8dlove\xc4\x8denje\xc2\xab, ki je bil izgnan v \xc5\xa0panijo v letih 378-380 in se je nato ponovno vrnil k judovstvu. To teorijo o avtorstvu je Morin kmalu zavrgel. Profesor Alexander Souter v svoji knjigi \xc2\xbbA Study of Ambrosiaster\xc2\xab\xc2\xa0govori o avtorstvu besedila \xc2\xbbQuaestiones Veteris et Novi Testamenti\xc2\xab, ki so ga pripisovali Avgu\xc5\xa1tinu. Glede na filolo\xc5\xa1ka ozadja Souter sklepa, da je tudi to delo Ambroziastra, vendar z majhno izjemo. Z njim se strinja tudi Dom Morin; vendar pa je avtor teh komentarjev znamenit laik konzularnega sloja Decim Hilarijan Hilarij.\n_START_SECTION_\nDelo\n_START_PARAGRAPH_\n\xc2\xbbSkromen v besedah, a dejansko pomemben,\xc2\xab\xc2\xa0 in pomemben tudi za kritiko latinskih tekstov Nove zaveze. Latinsko besedilo Pavlinskih pisem ne izhaja iz Vulgate, ampak iz prevoda Vetus Latina, iz razli\xc4\x8dice z imenom Itala. To je najstarej\xc5\xa1i prevod Svetega pisma iz gr\xc5\xa1\xc4\x8dine v latinski jezik. Nastajati je za\xc4\x8del nekje v 2. stoletju. Glede na to lahko sklepamo, da se pisec skorajda ni naslanjal na gr\xc5\xa1ko besedilo \xe2\x80\x93 pravzaprav ga sploh ni poznal. Pred vsakim pismom je kratek prolog, ki je izven konteksta. V komentarjih je besedilo razdelano po odstavkih; za vsak odstavek je oblikovana naravna in logi\xc4\x8dna razlaga. Avtor ne i\xc5\xa1\xc4\x8de skritega oz. misti\xc4\x8dnega pomena v besedilu; to postane vidno glede na to, kako zelo se Ambroziastrov komentar razlikuje po karakterju od eksegetskega dela Ambrozija, saj v njegovih delih poglavitni poudarek ni dan dobesednemu pomenu besedila. Na splo\xc5\xa1no je Ambrozij bolj usmerjen v iskanje alegori\xc4\x8dnosti in misti\xc4\x8dnosti besedila; razlikuje tudi med dobesednim in vi\xc5\xa1jim pomenom. Pri Ambroziastru pa je logi\xc4\x8dni pomen edini predmet, ki ga ima v pogledu. Njegov nauk je v celoti pravoveren. Veliko namigov ka\xc5\xbee, da je \xc4\x8das, v katerem so bili komentarji napisani, druga polovica 4. stoletja.\n_START_SECTION_\nIdentiteta\n_START_PARAGRAPH_\nGlede na poudarke, ki jih daje prvenstvu sv. Petra in avtoriteto pape\xc5\xbea Damaza je zelo verjetno, da je Ambroziaster \xc5\xbeivel v Rimu. Kljub mnogim ugibanjem pa ostaja \xc5\xa1e skorajda neprepoznan in je zelo te\xc5\xbeko dolo\xc4\x8diti njegovo identiteto.'