b'\n_START_ARTICLE_\nVzajemnost\n_START_PARAGRAPH_\nVzajemnost kot dru\xc5\xbebena norma je pri\xc4\x8dakovanje, da se ljudje odzovejo drugim ljudem na podobne na\xc4\x8dine - odzivanje na darila in prijaznost drugih s podobno dobrohotnostjo in odzivanje na \xc5\xa1kodljiva dejanja drugih, bodisi z brezbri\xc5\xbenostjo ali kako drugo obliko povra\xc4\x8dilnega ukrepa. Tak\xc5\xa1ne norme so lahko krute in mehani\xc4\x8dne, kot dobesedno razumevanje zakona "oko za oko", lahko pa so kompleksne in sofisticirane, kot subtilno razumevanje, da so lahko anonimne donacije razli\xc4\x8dnim svetovnim organizacijam oblika vzajemnosti za prejem zelo osebnih koristi, podobno kot star\xc5\xa1evska ljubezen._NEWLINE_Norma vzajemnosti mo\xc4\x8dno niha v svoji podrobnosti od situacije do situacije ter od dru\xc5\xbebe do dru\xc5\xbebe. Antropologi in sociologi so pogosto trdili, da so nekatere razli\xc4\x8dice norme socialno neizogibne. Rezultati vzajemnosti so tako vidni v teoriji socialne izmenjave, evolucijske psihologije, socialne psihologije, kulturne antropologije ter v teoriji o racionalnem izbiranju.\n_START_SECTION_\nVzajemnost en drugemu\n_START_PARAGRAPH_\nNekateri medsebojni odnosi so neposredni dogovori med posamezniki ali med institucijami, ali med vladami. Nekateri od teh so enkratni, medtem ko se drugi ka\xc5\xbeejo v dolgoro\xc4\x8dnih odnosih. Dru\xc5\xbeine imajo pogosto pri\xc4\x8dakovanja, da bodo otroci v zameno za nego, ki so jo prejemali kot dojen\xc4\x8dki, skrbeli za svoje ostarele star\xc5\xa1e. Podjetja imajo lahko med seboj dolgoro\xc4\x8dne pogodbene obveznosti, vlade pa med seboj sklepajo dogovore, pogodbe itd. Obstajajo tudi posredni en drugemu odnosi. Na primer v\xc4\x8dasih so dolge verige izmenjav, v katerih da A \xc4\x8dlen korist B \xc4\x8dlenu, kateri podobno korist posreduje C \xc4\x8dlenu in tako dalje. V tej verigi vsak \xc4\x8dlen pri\xc4\x8dakuje, da se bo podana usluga prej ko slej vrnila. Klasi\xc4\x8dni primer je kula izmenjava v Trobriandskem oto\xc4\x8dju.\n_START_SECTION_\nVzajemnost en mnogim in mnogi enemu\n_START_PARAGRAPH_\nVzajemnost en mnogim in mnogi enemu je pogosto nekaj med dogovori o vzajemnosti ter splo\xc5\xa1no vzajemnostjo. Neformalna zdru\xc5\xbeenja, v katerih dogovori kro\xc5\xbeijo med \xc4\x8dlani, so primeri vzajemnosti en drugim. Zabave, kjer praznujejo posamezniki (rojstni dnevi in podobno) so pa primer vzajemnosti mnogi enemu. Prav tako so tak primer tudi sre\xc4\x8danja ob postavitivi skednja v nekaterih dru\xc5\xbebah v Severni Ameriki. Vsi ti obi\xc4\x8daji so podobni neposredni vzajemnosti, odkar so prejemniki definirani v vsakem primeru posebej in darovalci vedo, kaj pri\xc4\x8dakovati v zameno. Vendar pa zaradi razli\xc4\x8dnih sprememb v takih skupinah, potreb po novih sre\xc4\x8danjih ali porokah ali skednjih, se ti primeri mo\xc4\x8dno razlikujejo od to\xc4\x8dno dolo\xc4\x8dene en drugemu vzajemnosti.\n_START_SECTION_\nSplo\xc5\xa1na vzajemnost\n_START_PARAGRAPH_\nSplo\xc5\xa1na vzajemnost je manj dolo\xc4\x8dena. Tukaj donatorji delujejo v sklopu velike mre\xc5\xbee socialne transakcije. Ve\xc4\x8dinoma se med seboj ne poznajo in na\xc4\x8deloma ne pri\xc4\x8dakujejo kakr\xc5\xa1nih koli povra\xc4\x8dil v zameno. Temu lahko re\xc4\x8demo tudi vrsta socialnega zavarovanja, ki ga zagotavlja \xc5\xa1irjenje mre\xc5\xbee. Prejemniki mogo\xc4\x8de ne poznajo donatorjev in mogo\xc4\x8de niso sposobni vrniti usluge tej mre\xc5\xbei, lahko pa se po\xc4\x8dutijo dol\xc5\xbene vrniti uslugo v podobni obliki. Banke krvi, dobrodelne organizacije, ki delijo hrano in obla\xc4\x8dila so na\xc4\x8din vra\xc4\x8danja. Pravzaprav se vsaka stabilna socialna struktura, v kateri obstaja delitev dela, vklju\xc4\x8duje v sistem menjav posplo\xc5\xa1ene oblike vzajemnosti, da ohranja socialne norme._NEWLINE_Vsi ti vzorci vzajemnosti so bili, skupaj s sorodnimi idejami, kot je hvale\xc5\xbenost, osrednjega pomena socialni in politi\xc4\x8dni filozofiji od Platona naprej. Te filozofske razprave se zanimajo za smeri, v katerih bi lahko vzorci in norme vzajemnosti imeli vlogo v teorijah pravice, stabilnih in produktivnih socialnih sistemih, zdravih medosebnih odnosih in idealih za socialno \xc5\xbeivljenje ljudi nasploh.\n_START_SECTION_\nVzajemnost in pravica\n_START_PARAGRAPH_\nSplo\xc5\xa1no uveljavljen izraz pravica ka\xc5\xbee tesno povezanost s pojmom vzajemnost. Pravica vklju\xc4\x8duje idejo pravi\xc4\x8dnosti in to v zameno vklju\xc4\x8duje podobno obravnavanje podobnih primerov, dajanje ljudem, kar si zaslu\xc5\xbeijo in pravi\xc4\x8dno dodeljevanje vseh drugih ugodnosti in bremen. Te stvari vklju\xc4\x8dujejo na\xc4\x8delno, nepristransko ravnanje, ki prepoveduje favoriziranje in lahko zahteva \xc5\xbertve. Vse to je zagotovo tesno povezano z elementi vzajemnosti (primer ustreznost, skladnost), toda poziva, k razlagi to\xc4\x8dnih povezav.\n_START_SECTION_\nNagrada in kazen\n_START_PARAGRAPH_\nRazprave o zaslugi, zapu\xc5\xa1\xc4\x8danju, krivdi in kaznovanju neizogibno vklju\xc4\x8dujejo vpra\xc5\xa1anja o ustreznosti in skladnosti na\xc5\xa1ih odgovorov drugim. Povra\xc4\x8dilne teorije kaznovanja postavljajo vrednote vzajemnosti v samo sredi\xc5\xa1\xc4\x8de. Ideja je kaznovati primernemu zlo\xc4\x8dinu. To se razlikuje od uporabnih teorij kaznovanja, ki lahko uporabi ustreznost in skladnost kot omejitve, vendar je njihova najvi\xc5\xa1ja zaveza s kaznovanjem slu\xc5\xbeiti socialnim ciljem, kot so splo\xc5\xa1na svarila, varnost javnosti in rehabilitacija prestopnikov.\n_START_SECTION_\nPravica in vojna\n_START_PARAGRAPH_\nV teoriji pravi\xc4\x8dnega boja sta pojma ustreznost in skladnost osrednjega pomena, vsaj kot omejitev za upravi\xc4\x8denost vojne in upravi\xc4\x8denost za uporabljene metode pri odpravljanju omejitev. Ko vojna predstavlja neskladen odgovor na gro\xc5\xbenjo ali \xc5\xbealitev, se postavi vpra\xc5\xa1anje pravi\xc4\x8dnosti. Ko so v vojni vklju\xc4\x8dena oro\xc5\xbeja, ki ne razlikujejo bojevalcev od civilistov, se postavi vpra\xc5\xa1anje pravi\xc4\x8dnosti. Veliko uporov je povzro\xc4\x8denih zaradi neupo\xc5\xa1tevanja zlatega pravila. Vodja, ki ima pravico do svobode govora, pravico trgovanja in potovanja, medtem pa svojemu narodu ne dovoljuje istega, kr\xc5\xa1i to pravilo.\n_START_SECTION_\nZakonitost socialnih, politi\xc4\x8dnih in pravnih obveznosti\n_START_PARAGRAPH_\nZelo globoka in obstojna linija filozofskih razprav raziskuje smeri, v katerih lahko vzajemnost re\xc5\xa1uje spore med pravico in osebnimi interesi ter lahko upravi\xc4\x8dujejo uvedbo (ali omejitev) socialnih, politi\xc4\x8dnih in pravnih obveznosti, katere zahtevajo, da posamezniki \xc5\xbertvujejo svoje interese._NEWLINE_S tega vidika filozofskih razprav o vzajemnosti se posku\xc5\xa1a zdru\xc5\xbeiti dve smeri z enakim vpra\xc5\xa1anjem: Kaj je temeljna upravi\xc4\x8denost obstajanja socialnih in politi\xc4\x8dnih institucij - institucij, ki nalagajo in vsiljujejo dol\xc5\xbenosti svojim \xc4\x8dlanom?\n_START_SECTION_\nDobrobit posameznikov\n_START_PARAGRAPH_\nO\xc4\x8ditno je, da morajo ljudje ostati vsaj toliko izven posameznikovih poti, da lahko vsak posameznik sledi svojim interesom kolikor se da, brez vme\xc5\xa1avanja drugih. To takoj upravi\xc4\x8duje pravila, ki so obojestransko koristna, toda postavlja se vpra\xc5\xa1anje po potrebi umikanja ljudi, kadarkoli se poka\xc5\xbee, da so z upo\xc5\xa1tevanjem pravil prikraj\xc5\xa1ani za kaj, ali pa lahko z neupo\xc5\xa1tevanjem odidejo nekaznovani. Torej problem nastane, \xc4\x8de, ali kdaj bi bila obojestranska korist upo\xc5\xa1tevati pravila pravice, tudi ko je tako dejanje neprimerno ali drago._NEWLINE_Teoretiki socialnega dialoga se, ko se soo\xc4\x8dajo s tem, pogosto sklicujejo na vrednost vzajemnostnih odnosov. Ob\xc4\x8dasno vsa \xc5\xbeiva bitja potrebujejo pomo\xc4\x8d od drugih, ko u\xc4\x8dinkovito sledijo osebnim interesom. Torej, \xc4\x8de lahko uredimo sistem vzajemnosti, v katerem so vse dobrine, ki smo jih dol\xc5\xbeni prispevati, ve\xc4\x8dinoma v celoti povrnjene, ta sistem lahko upravi\xc4\x8di delovanje po zakonih. Tudi v primerih, kjer izgleda, da ostanemo nekaznovani, \xc4\x8de ne ukrepamo v skladu s sistemom.\n_START_SECTION_\nDobrobit dru\xc5\xbebe\n_START_PARAGRAPH_\nPo drugi strani pa je odgovor na vpra\xc5\xa1anje: zakaj se ljudje zdru\xc5\xbeujemo v skupine, glasi: z namenom doseganja stopnje potrebnega sodelovanja za izbolj\xc5\xa1anje dru\xc5\xbebe, na primer z izbolj\xc5\xa1anjem javnega zdravja, visoko stopnjo izobra\xc5\xbeenosti, bogastva ali posameznikove blaginje. To je prav tako razlog za pravne pravice, toda spet se postavlja te\xc5\xbeava. Zopet so zahtevana \xc5\xbertvovanja posameznikov, da \xc5\xbertvujejo svojo blaginjo za dobro ostalih. To se \xc5\xa1e posebej ka\xc5\xbee, ko nekateri posamezniki ne bi delili posebnih ciljev za izbolj\xc5\xa1anje dru\xc5\xbebe._NEWLINE_Tudi tukaj se lahko sklicujemo na vzajemnostne odnose, tokrat da bi omejili legitimnost odrekanja, ki bi ga dru\xc5\xbeba zahtevala. Vendar pa je sprijeno zahtevati odrekanja za dosego ciljev, \xc4\x8de se izka\xc5\xbee, da so odrekanja nepotrebna ali zaman, ker cilji niso dosegljivi._NEWLINE_Nekaterim filozofom je teorija pravice, ki sloni na vzajemnosti po\xc5\xa1tenja, kompromisna re\xc5\xa1itev med temeljito skrbjo o posameznikovi dobrobiti in temeljito dobrobitjo dru\xc5\xbebe.'