b'\n_START_ARTICLE_\nMaksimilijan Kolbe\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nMaksimilijan Marija Kolbe se je rodil kot Rajmund Kolbe 8. januarja 1894 v Zdu\xc5\x84ski Woli, ki je bila v tistem \xc4\x8dasu na ozemlju Ruskega imperija. Bil je drugi sin Juliusa Kolbe in Marije Dabrowske. O\xc4\x8de je bil po rodu Nemec, mati pa poljskih korenin. Imel je \xc5\xa1tiri brate: Fran\xc4\x8di\xc5\xa1ka, Jo\xc5\xbeefa, Valentina (ki je umrl pri enem letu starosti) in Andreja (ki je do\xc4\x8dakal \xc5\xa1tiri leta). Vsi trije pre\xc5\xbeiveli so postali redovniki minoriti._NEWLINE_Njegovi star\xc5\xa1i so se preselili v Pabianice, kjer so se najprej pre\xc5\xbeivljali kot rokodelci - tkalci. Kasneje se je njegova mati ukvarjala kot babica v porodni\xc5\xa1tvu, ter imela v najeti hi\xc5\xa1i v lasti trgovino z izdelki \xc5\xa1iroke porabe. Julius Kolbe se je zaposlil kot pek v mlinu in obenem imel v najemu njivo, kjer je prideloval zelenjavo._NEWLINE_Kolbejevo \xc5\xbeivljenje je bilo \xc5\xbee vse od otro\xc5\xa1kih let pod mo\xc4\x8dnim vtisom sre\xc4\x8danja z Devico Marijo, kar v svojih spisih opisuje tako:_NEWLINE_Pa sem \xc5\xa1el vpra\xc5\xa1at Marijo, kaj bo iz mene ( ... ) in tedaj se mi je Marija prikazala. V rokah je dr\xc5\xbeala dva venca: belega in rde\xc4\x8dega. Ljubeznivo me je pogledala in vpra\xc5\xa1ala, katerega \xc5\xbeelim. Beli pomeni, da bom ostal vedno \xc4\x8distega srca, rde\xc4\x8di pa, da bom umrl mu\xc4\x8deni\xc5\xa1ke smrti. Odgovoril sem "Oba ho\xc4\x8dem!" Nasmehnila se je in izginila._NEWLINE_Leta 1907 sta se Kolbe in njegov starej\xc5\xa1i brat Fran\xc4\x8di\xc5\xa1ek odlo\xc4\x8dila, da se pridru\xc5\xbeita minoritom. Pobegnila sta \xc4\x8dez Rusko - Avstro-Ogrsko mejo in pribe\xc5\xbeala v Lvov, kjer sta vstopila v minoritsko malo semeni\xc5\xa1\xc4\x8de. Leta 1910 je Kolbe za\xc4\x8del z noviciatom. Prve, preproste, redovne zaobljube je izpovedal leta 1911 in ob tem prejel redovno ime Maksimilijan. Ob ve\xc4\x8dnih, dokon\xc4\x8dnih, zaobljubah leta 1914 v Rimu je dobil dokon\xc4\x8dno ime Maksimilijan Marija Kolbe, s \xc4\x8dimer je hotel pokazati svojo pripadnost Mariji Brezmade\xc5\xbeni. Tako zelo se ji je predal, da je pozneje umirajo\xc4\x8d v koncentracijskem tabori\xc5\xa1\xc4\x8du pel hvalnice Devici Mariji v \xc4\x8dast._NEWLINE_Leta 1912 so ga poslali v Krakov, nato pa v Rim, kjer je \xc5\xa1tudiral filozofijo, teologijo, matematiko in fiziko. \xc5\xa0tudij filozofije je opravil leta 1915 na Pape\xc5\xa1ki gregorijanski univerzi in doktoriral iz teologije leta 1919 na Pape\xc5\xa1ki univerzi sv. Bonaventure. V \xc4\x8dasu \xc5\xa1tudija je bil pri\xc4\x8da prostozidarskih demonstracij proti pape\xc5\xbeema Piju X. in Benediktu XV._NEWLINE_Demonstracije so navdihnile Kolbeja, da je ustanovil Militio Immaculata - Vojsko Brezmade\xc5\xbene, da bi na pripro\xc5\xa1njo Device Marije deloval za spreobrnjenje gre\xc5\xa1nikov in sovra\xc5\xbenikov Katoli\xc5\xa1ke cerkve, \xc5\xa1e posebej prostozidarjev. Tako resno se je predal temu delu, da je povsod izgovarjal molitev:_NEWLINE_O Marija, brez made\xc5\xbea spo\xc4\x8deta, prosi za nas, ki se k tebi zatekamo; in za vse tiste, ki se k tebi ne zatekajo, \xc5\xa1e posebno prostozidarji in vsi tisti, ki ti jih priporo\xc4\x8damo._NEWLINE_Skupnost bratov minoritov, kjer je deloval Kolbe, je uporabljala za takratni \xc4\x8das najmodernej\xc5\xa1e tiskarske stroje in druge tehnike za objavo katehetskih publikacij, nabo\xc5\xbenih letakov, dnevnega \xc4\x8dasopisja z naklado 230.000 izvodov in mese\xc4\x8dne revije v nakladi ve\xc4\x8d kot milijon izvodov. Kolbe je za\xc4\x8del \xc5\xa1iriti oznanjevanje katoli\xc5\xa1ke vere tudi s pomo\xc4\x8djo radia, v kar je vklju\xc4\x8deval propagando proti grozotam nacisti\xc4\x8dnega re\xc5\xbeima._NEWLINE_Leta 1918 je bil Kolbe posve\xc4\x8den v duhovnika. Naslednje leto se je vrnil v Drugo Poljsko republiko, ponovno neodvisno Poljsko, kjer je bil zelo dejaven pri \xc5\xa1irjenju spo\xc5\xa1tovanja Brezmade\xc5\xbene Device Marije. V bli\xc5\xbeini Var\xc5\xa1ave je ustanovil samostan, posve\xc4\x8den Brezmade\xc5\xbeni. Leta 1922 je za\xc4\x8del izdajati mese\xc4\x8dno periodiko Vitezi Brezmade\xc5\xbene. Leta 1927 je bilo poleg samostana ustanovljeno tudi mesto Niepokalanow - Mesto Brezmade\xc5\xbene. Sedaj je poleg samostana obsegalo \xc5\xa1e semeni\xc5\xa1\xc4\x8de, radijsko postajo, imelo je lastno gasilsko dru\xc5\xa1tvo in ve\xc4\x8d drugih organizacij. Kraj je postal sredi\xc5\xa1\xc4\x8de verskega, kulturnega in molitvenega \xc5\xbeivljenja Poljske._NEWLINE_Na Japonsko je Kolbe od\xc5\xa1el leta 1930 in tam pre\xc5\xbeivel \xc5\xa1est let. V \xc4\x8dasu njegove odsotnosti s Poljske, je samostan Niepokalanow za\xc4\x8del objavljati dnevni \xc4\x8dasopis Maly Dziennik (Mali \xc4\x8dasopis), ki je na Poljskem hitro postal najbolj prodajani \xc4\x8dasopis. Kolbe je bil obto\xc5\xbeen antisemitizma. Obto\xc5\xbeba je temeljila na pisanju teh \xc4\x8dasopisov, ki so bili razumljeni kot vse-svetovna sionisti\xc4\x8dna prevlada. Med letoma 1930 in 1936 je imel serijo misij na Japonsko, kjer je na obrobju Nagasakija ustanovil samostan in semeni\xc5\xa1\xc4\x8de. Samostan je ustanovil s pomo\xc4\x8djo Rimokatoli\xc5\xa1ke cerkve na Japonskem. Kolbe se je odlo\xc4\x8dil za gradnjo samostana na pobo\xc4\x8dju hriba, ki je gledalo pro\xc4\x8d od mesta, kar pa ni bilo v skladu s \xc5\xa1into prepri\xc4\x8danji, saj naj bi to ne bilo v skladu s harmonijo v naravi. Ko je bila na Nagasaki odvr\xc5\xbeena atomska bomba, je bil Kolbejev samostan varen pred uni\xc4\x8denjem, ker ga je zavarovala vzpetina hriba.\n_START_SECTION_\nAuschwitz\n_START_PARAGRAPH_\nMed drugo svetovno vojno je samostan v Niepokalanowu zagotovil zato\xc4\x8di\xc5\xa1\xc4\x8de za begunce iz Poljske, vklju\xc4\x8dno s 2.000 Judi, ki so se skrili pred nacisti\xc4\x8dnim preganjanjem._NEWLINE_17. februarja 1941 je Kolbeja aretiral nem\xc5\xa1ki gestapo in ga zaprl v je\xc4\x8do Pawiak. 28. maja so ga premestili v Auschwitz kot zapornika \xc5\xa1tevilka 16670._NEWLINE_Ob koncu julija 1941 so iz tabori\xc5\xa1\xc4\x8da pobegnili trije ujetniki, zaradi \xc4\x8desar je SS-ovski namestnik poveljnika tabori\xc5\xa1\xc4\x8da Karl Fritzsch izbral 10 ljudi. Te bi za kazen v bunkerju izstradali do smrti, da bi s tem druge ujetnike odvrnili od nadaljnjih poskusov pobega. Ko je eden od izbranih mo\xc5\xbe, Franciszek Gajowniczek, o\xc4\x8de osmih otrok, za\xc4\x8del glasno to\xc5\xbeiti "O, moja \xc5\xbeena! O, moji otroci! Nikoli ve\xc4\x8d vas ne bom videl", je Kolbe prostovoljno stopil na njegovo mesto, \xc4\x8deprav ni bil izbran med deseterico. _NEWLINE_V tabori\xc5\xa1\xc4\x8du smrti je vsak dan obhajal sveto evharistijo, dokler mu je to uspelo in je ostalim zapornikom skrivaj prina\xc5\xa1al sveto obhajilo. Kruh, ki so ga dobivali zaporniki, je bil namre\xc4\x8d brez kvasa, zato ga je Kolbe lahko uporabil za posvetitev v sveto hostijo; na svojo stran je pridobil tudi enega od paznikov, ki mu je prina\xc5\xa1al vino za ma\xc5\xa1evanje._NEWLINE_Kolbe je v celici lakote spodbujal ostale mo\xc5\xbee s pesmijo, molitvijo in da bodo kmalu z Marijo v nebesih. Vsaki\xc4\x8d, ko so stra\xc5\xbearji preverili stanje v celici, so ga na\xc5\xa1li ali stoje\xc4\x8dega ali kle\xc4\x8de\xc4\x8dega sredi celice. Ob tem je ohranjal miren obraz do vseh tistih, ki so vstopali. Po dveh tednih stradanja in dehidracije je samo \xc5\xa1e Kolbe ostal \xc5\xbeiv. Varnostnik, ki je \xc5\xbeelel bunker izprazniti, je zadal Kolbeju injekcijo fenola. Nekateri, ki so bili prisotni ob tem smrtnem udarcu, so rekli, da je dvignil levo roko in mirno \xc4\x8dakal injiciranje.  Njegovi posmrtni telesni ostanki so bili upepeljeni 15. avgusta, na praznik Marijinega vnebovzetja.\n_START_SECTION_\nNasprotja\n_START_PARAGRAPH_\nPriznanje Kolbeja kot mu\xc4\x8denca Katoli\xc5\xa1ke Cerkve je ustvarilo tudi nekaj polemik znotraj nje. Njegovo samo-\xc5\xbertvovanje svojega \xc5\xbeivljenja, ki je gotovo svetni\xc5\xa1ko in juna\xc5\xa1ko, se ni izvr\xc5\xa1ilo zaradi odium Fidei (tj. zaradi sovra\xc5\xa1tva do vere), ampak kot posledica dejanja karitas - kr\xc5\xa1\xc4\x8danske ljubezni do bli\xc5\xbenjega, s \xc4\x8dimer ga je pape\xc5\xbe Pavel VI. ob beatifikaciji priznal najprej za spoznavalca vere in takrat \xc5\xa1e neuradno, za mu\xc4\x8denca iz ljubezni.\n_START_SECTION_\nKolbe med Slovenci\n_START_PARAGRAPH_\nSveti Maksimilijan M. Kolbe je danes v Sloveniji bolj slabo poznan svetnik, saj najdemo v Sloveniji njemu posve\xc4\x8denih bolj malo cerkva oziroma kapel. Ena prvih, ki so bile posve\xc4\x8denje temu svetniku, je cerkev v \xc5\xbdvir\xc4\x8dah pri \xc5\xbdu\xc5\xbeemberku, ki so jo leta 1972 postavili namesto v vojni poru\xc5\xa1ene stare cerkve. S poimenovanjem nove cerkve po tem mu\xc4\x8dencu 20. stoletja, so doma\xc4\x8dini hoteli svetu pokazati, da tudi sredi ru\xc5\xa1evin in grozot druge svetovne vojne, zmore zrasti \xc4\x8dlovekoljubnost._NEWLINE_\xc5\xbdupnija Ribnica na Pohorju ima ob vzno\xc5\xbeju Jan\xc5\xbeevskega vrha podru\xc5\xbeni\xc4\x8dno cerkev, ki je posve\xc4\x8dena sv. Mariji in sv. Maksimilijanu Kolbeju. Zgrajena je bila v letu 1977-1978 in posve\xc4\x8dena junija 1978. Posvetil jo je \xc5\xa1kof Vekoslav Grmi\xc4\x8d in je zgrajena v slogu brunarice. _NEWLINE_Leta 1979 je v Ljubljani ob dvorcu Sela (Ljubljana-Moste) nastala kapela posve\xc4\x8dena sv. Maksimilijanu, ki ima razgibano preteklost. Prvotno je poleg dvorca stal samostan sester karmeli\xc4\x8dank, kamor so se vselile 12. junija 1889. Dr\xc5\xbeavna oblast je samostan razpustila 15. oktobra 1948, leta 1951 pa poru\xc5\xa1ila cerkev in samostan. Ostala je le hi\xc5\xa1a v kateri je prebival njihov spiritual. Leta 1976 so hi\xc5\xa1o kupili minoriti in jo obnovili. Jeseni leta 1978 so se v to zgradbo naselili dijaki malega semeni\xc5\xa1\xc4\x8da. Skupnost so poimenovali Kolbejev dom. 6. julija 1979 je bila v hi\xc5\xa1i blagoslovljena kapela, posve\xc4\x8dena svetemu Maksimilijanu Kolbeju. Blagoslovil jo je pokojni nad\xc5\xa1kof Jo\xc5\xbeef Poga\xc4\x8dnik. Leta 1986 je bil v tej hi\xc5\xa1i, poleg \xc5\xbee blagoslovljene kapele, tudi uradno ustanovljen samostan svetega Maksimilijana M. Kolbeja. V istem objektu je bil od novembra 1980 dalje sede\xc5\xbe Slovenske minoritske province svetega Jo\xc5\xbeefa. 2. februarja 2005 so slovenski minoriti ukinili samostan sv. Maksimilijana in hi\xc5\xa1o prodali Manj\xc5\xa1im sestram Marije Brezmade\xc5\xbene._NEWLINE_1. avgusta 2011 so minoriti v Ljubljani na Trubarjevi cesti, pri cerkvi svetega Petra, na povabilo ljubljanskega nad\xc5\xa1kofa msgr. Antona Stresa prevzeli omenjeno \xc5\xbeupnijo s pripadajo\xc4\x8dim poslopjem \xc5\xbeupni\xc5\xa1\xc4\x8da in slednjega poimenovali "Minoritski samostan svetega Maksimilijana M. Kolbeja". Vsakega 14. v mesecu se tu \xc5\xbeive\xc4\x8di bratje minoriti skupaj z verniki od blizu in dale\xc4\x8d zbirajo k molitvi in pripro\xc5\xa1nji k sv. Maksimilijanu.'