b'\n_START_ARTICLE_\nFranc Pezdir\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nPo maturi se je odlo\xc4\x8dil za duhovni\xc5\xa1ki poklic in vstopil v bogoslovje. Leta 1939 je z nekaj bogoslovci ustanovil Zvezo bogoslovcev, z namenom zavestnega izpolnjevanja semeni\xc5\xa1kih statutov. 21. decembra 1940 ga je \xc5\xa1kof Gregorij Ro\xc5\xbeman posvetil v duhovnika. Leta 1941 je bil nastavljen za kaplana v Kostanjevici ob Krki, naslednje leto je bil prestavljen na Sv. Vid nad Cerknico, kjer je bil \xc5\xbeupnik Karel \xc5\xbdu\xc5\xbeek. Pri\xc4\x8dujejo, da je med vojno ve\xc4\x8dkrat posredoval proti prelivanju krvi. Od 17. maja 1942 zaradi strahu pred revolucionarnimi silami ni ve\xc4\x8d spal v \xc5\xbeupni\xc5\xa1\xc4\x8du, temve\xc4\x8d je hodil preno\xc4\x8devat na razli\xc4\x8dne kraje. Maja 1942 je \xc5\xbeupnik prejel od vodstva \xc5\xa0ercerjeve brigade obvestilo, da se morajo dolo\xc4\x8deni fantje in tudi kaplan javiti partizanom. Takrat se na pismo niso odzvali. 14. julija se je \xc5\xbeupnik s kolesom odpeljal v bli\xc5\xbenje Begunje, nekaj minut od Sv. Vida so ga neznanci ustrelili. Tako je postal Pezdir \xc5\xbeupnijski upravitelj, va\xc5\xa1\xc4\x8dani so ga zaradi o\xc4\x8ditne nevarnosti ve\xc4\x8dkrat spremljali na njegovih poteh. Po kapitulaciji Italije se je kot voja\xc5\xa1ki kurat pridru\xc5\xbeil va\xc5\xa1kim stra\xc5\xbearjem, ki so se umaknili na Borovnico. Maja 1945 se je z domobranci umaknil na Koro\xc5\xa1ko, bil je v Vetrinju in nato vrnjen. Ker na uniformi ni imel \xc4\x8dastni\xc5\xa1kih oznak, ga niso prepoznali kot duhovnika in je skrivaj delil odveze. Bil je med usmr\xc4\x8denimi v Ko\xc4\x8devskem Rogu, o \xc4\x8demer je pri\xc4\x8dal pre\xc5\xbeiveli domobranec Milan Zajec.'