b'\n_START_ARTICLE_\nIvan Stopar\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nStopar je iz umetnostne zgodovine in primerjalne knji\xc5\xbeevnosti diplomiral (1964) in doktoriral na oddelku za umetnostno zgodovino (1976) na Filozofski fakulteti v Ljubljani. 1963\xe2\x80\x931974 je bil ravnatelj, nato do 1992 vi\xc5\xa1ji konservator na Zavodu za varstvo naravne in kulturne dedi\xc5\xa1\xc4\x8dine v Celju. Na Filozofski fakulteti je bil 1987 habilitiran za izrednega profesorja, 1997 pa je postal konservatorski svetnik. Z organiziranjem in vodenjem konservatorskega dela na \xc5\xa1tevilnih spomenikih celjskega obmo\xc4\x8dja je postavil temelje tamkaj\xc5\xa1nji spomeni\xc5\xa1kovarstveni slu\xc5\xbebi. Kot odgovorni konservator je vodil obnovo klju\xc4\x8dnih spomenikov v Celju, med njimi opatijsko cerkev sv. Danijela (sedaj stolnica), Kne\xc5\xbeji dvorec in Stari grad. Med prvimi konservatorji na Slovenskem je posve\xc4\x8dal pozornost tudi histori\xc4\x8dnim urbanim celotam._NEWLINE_Kot strokovnjak za srednjeve\xc5\xa1ko arhitekturo, zlasti gradove, je objavil obse\xc5\xbeno in natan\xc4\x8dno topografijo grajskih stavb na Slovenskem (na \xc5\xa0tajerskem, v Prekmurju, na Gorenjskem in Dolenjskem; zbirko je nadaljeval in dokon\xc4\x8dal Igor Sapa\xc4\x8d) in se tako uveljavil kot vodilni slovenski kastelolog. Z razpravami o konservatorskih posegih je soustvaril temelje konservatorske stroke na Slovenskem. Najbolj je poznan kot avtor knjige Gradovi na Slovenskem, sicer pa njegova bibliografija obsega ve\xc4\x8d kot 50 monografskih publikacij, med njimi ve\xc4\x8d kulturnozgodovinskih vodnikov (v zbirki Kulturni in naravni spomeniki Slovenije) v katerih je mdr. opisal Celje, Roga\xc5\xa1ko Slatino, Velenjski grad in Rogatec ter vsaj toliko strokovnih \xc4\x8dlankov, kakor tudi prevoda del Simplicius Simplicissimus H. J. C. Grimmelshausna (1961, 1974) in Povsod stoji kak Babilon: Obrazi davnih in dana\xc5\xa1njih mest  Wolfa Schneiderja (1966). Pripravil je tudi ve\xc4\x8d televizijskih oddaj in dokumentarno-igrani TV-seriji Gradovi na Slovenskem (nastala leta 1990) ter Sprehodi po stari Ljubljani. Bil je tudi strasten bibliofil (zbiralec starega knji\xc5\xbenega gradiva in tiskov)._NEWLINE_Poleg drugih nagrad in priznanj je prejel najvi\xc5\xa1jo konservatorsko Steletovo nagrado (1992) in nagrado Izidorja Cankarja za \xc5\xbeivljenjsko delo na podro\xc4\x8dju kastelologije (2013), ki jo podeljuje Slovensko umetnostnozgodovinsko dru\xc5\xa1tvo. Postal je tudi \xc4\x8dastni me\xc5\xa1\xc4\x8dan Celja (2012) ter \xc4\x8dastni \xc4\x8dlan Slovenskega umetnostnozgodovinskega dru\xc5\xa1tva in Slovenskega konservatorskega dru\xc5\xa1tva.'