b'\n_START_ARTICLE_\nValentin Matija \xc5\xbdivic\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nPolitehniko je \xc5\xa1tudiral na Dunaju, 1848 se tu kot \xc4\x8dlan akademske legije udele\xc5\xbeil mar\xc4\x8dnih dogodkov in 1850 diplomiral. Do 1855 je bil tehni\xc5\xa1ki risar pri raznih industrijah nato se je vrnil v Skopo, na\xc4\x8drtoval in vodil manj\xc5\xa1a gradbena dela po Krasu (stavbe, ceste, vodnjake), in se ob tem seznanil in sodeloval s tvrdko Righetti iz Trsta, zlasti s sinom Giovannijem Righettijem. Z in\xc5\xbeenirskim izpitom 1859 pri stavbnem uradu v Trstu si je pridobil pravico do samostojnega dela v Primorju, zaradi \xc5\xa1ovinisti\xc4\x8dnega pritiska pa je moral ob\xc4\x8dasno prevzemati vsakovrstna dela, tudi zemljemerska (npr. izmere parcel v Podgradu v Istri, trasiranje \xc5\xbeelezni\xc5\xa1ke proge Trst\xe2\x80\x93Ajdov\xc5\xa1\xc4\x8dina in drugo). Bil je tudi uradni cenilec za od\xc5\xa1kodnine pri gradnji \xc5\xbeeleznic (Reka\xe2\x80\x93Zagreb in po Slavoniji) in za po\xc5\xbearne \xc5\xa1kode (1881 gledali\xc5\xa1\xc4\x8de v Splitu, in na otoku Krf). Leta 1873 je ustanovil podjetje Schivitz & Comp. (dru\xc5\xbeabnika Morath in F. Schnabl), ki je trgovalo s tehni\xc4\x8dnimi predmeti, na\xc4\x8drtovalo in gradilo tovarne, mline, vodovode in drugo. Najve\xc4\x8dji podjetni\xc5\xa1ki uspeh je izvedba celotnega vodovoda na Cetinju (1890\xe2\x80\x931891) za kar je prejel \xc4\x8drnogorsko odlikovanje Danilov red IV. stopnje. Leta 1898 je podjetje prepustil dru\xc5\xbeabniku Sch\xc3\xb6ffmannu._NEWLINE_Arhiv patentnega urada na Dunaju (Oesterr. Patentamt) hrani enajst njegovih patentov: odprto ognji\xc5\xa1\xc4\x8de za koks (1868), vodna turbina (1870), kalorifer (1871), \xc4\x8drpalka za vino (1878), stroj za drobljenje koksa (1888), razpr\xc5\xa1evalec \xc5\xbevepla (1892), ustnik za trtno \xc5\xa1kropilnico (1892), ro\xc4\x8dna \xc5\xa1kropilnica proti peronospori (1892, komercialno najuspe\xc5\xa1nej\xc5\xa1a), izpopolnjeni ustnik za \xc5\xa1kropilnico (1895), plug za te\xc5\xbeko dostopne terene (1903), ventil za izena\xc4\x8devanje pritiskov (1903). Ukvarjal se je tudi z letalstvom; gradil je modele letal in na\xc4\x8drtoval helikopter z rotorji na vodoravni osi, zaradi tehnolo\xc5\xa1kih te\xc5\xbeav pa ostal le pri poskusih na modelih. Leta 1909 je ustanovil delni\xc5\xa1ko dru\xc5\xbebo za razvoj in izdelovanje helikopterjev ter promet z njimi. O svojem delu je objavil ve\xc4\x8d \xc4\x8dlankov in knjigo Navigazione aerea qual mezzo di transporto (Trst, 1911)'