b'\n_START_ARTICLE_\nLikvor\n_START_PARAGRAPH_\nMo\xc5\xbegansko-hrbtenja\xc4\x8dna teko\xc4\x8dina, cerebrospinalna teko\xc4\x8dina ali likvor (CSF) (latinsko liquor cerebrospinalis) je bistra, brezbarvna telesna teko\xc4\x8dina, ki obdaja mo\xc5\xbegane in hrbtenja\xc4\x8do, nastaja pa v horoidnem plete\xc5\xbeu \xc5\xa1tirih mo\xc5\xbeganskih prekatov (levi in desni lateralni prekat, tretji prekat, \xc4\x8detrti prekat). Nahaja se v subarahnoidalnem prostoru (med paj\xc4\x8devnico in \xc5\xbeilnico), v mo\xc5\xbeganskih prekatih in centralnem kanalu hrbtenja\xc4\x8de. Pove\xc4\x8dana prostornina mo\xc5\xbegansko-hrbtenja\xc4\x8dne teko\xc4\x8dine (zaradi zmanj\xc5\xa1ane resorpcije ali, redkeje, pove\xc4\x8dane proizvodnje) se ka\xc5\xbee s povi\xc5\xa1anim tlakom mo\xc5\xbegansko-hrbtenja\xc4\x8dne teko\xc4\x8dine in pove\xc4\x8danjem ventrikularnega sistema, imenovanim hidrocefalus (vodenoglavost).\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nO likvorju se je v medicine skozi zgodovino veliko razpravljalo. \xc5\xbde Hipokrat je omenjal "vodo, ki obliva mo\xc5\xbegane", ko je opisoval kongenitalni hidrocefalus. Galen ga je imenoval "odpadna teko\xc4\x8dina" v mo\xc5\xbeganskih ventriklih, za katero je verjel, da se izlo\xc4\x8da skozi nos. Naslednjih 16 stoletij, ko so medicinski strokovnjaki poglobljeno izvajali anatomske \xc5\xa1tudije, cerebrospinalni likvor ni bil omenjen v literaturi. To je najbr\xc5\xbe posledica takratnega na\xc4\x8dina obdukcije, kjer so odstranili celo glavo in je likvor iztekel \xc5\xa1e preden so se lotili pregledovanja mo\xc5\xbeganov. Za ponovno osredoto\xc4\x8denje strokovne javnosti na cerebrospinalni likvor je zaslu\xc5\xbeen Emanuel Swedenborg, ki je v svojem rokopisu, napisanem med letoma 1741 in 1744, likvor poimenoval \xe2\x80\x98duhovna limfna teko\xc4\x8dina\xe2\x80\x99, ki se izlo\xc4\x8da skozi streho \xc4\x8detrtega ventrikla in te\xc4\x8de do medule oblongate ter hrbtenja\xc4\x8de. Rokopis je bil objavljen leta 1887._NEWLINE_\xc5\xa0vicarski zdravnik Albrecht von Haller je v svoji knjigi o fiziologiji leta 1747 omenil, da se voda v mo\xc5\xbeganih izlo\xc4\x8da v ventrikle in absorbira v vene, ter da prevelika sekrecija glede na zmo\xc5\xbenost absorpcije vodi v hidrocefalus._NEWLINE_Zna\xc4\x8dilnosti likvorja je ob koncu 18. in v za\xc4\x8detku 19.stoletja z vivisekcijo preu\xc4\x8deval francoski fiziolog Francois Magendie. Odkril je odprtino v steni \xc4\x8detrtega ventrikla, ki se po njem imenuje Foramen Magendie, a zmotno verjel, da je pia mater tista, ki izlo\xc4\x8da cerebrospinalni likvor._NEWLINE_Thomas Willis, po katerem so poimenovali Willisov krog, je v svojih opa\xc5\xbeanjih zapisal, da se konsistenca likvorja spremeni ob meningitisu. _NEWLINE_Velik zagovornik lumbalne punkcije je bil tudi Heinrich Quincke, ki je bil prvi, ki jo je leta 1891 opravil. Priporo\xc4\x8dal jo je tako diagnosti\xc4\x8dne kot tudi terapevtske namene. _NEWLINE_V literaturi 19. in zgodnjega 20. stoletja, \xc5\xa1e posebej v nem\xc5\xa1kih medicinskih knjigah, je bil termin liquor cerebrospinalis tisti, ki je ozna\xc4\x8deval besedno zvezo cerebrospinalna teko\xc4\x8dina._NEWLINE_Leta 1912 je William Mestrezat prvi podal natan\xc4\x8den opis kemi\xc4\x8dne sestave cerebrospinalnega likvorja. Leta 1914 je Harvey W. Cushing objavil dokaze o tem, da je horoidni pleksus tisti, ki izlo\xc4\x8da cerebrospinalni likvor.\n_START_SECTION_\nNastanek\n_START_PARAGRAPH_\nMo\xc5\xbegansko-hrbtenja\xc4\x8dna teko\xc4\x8dina nastaja v mo\xc5\xbeganih v modificiranih ependimskih celicah horoidnega plete\xc5\xbea lateralnih prekatov (50\xe2\x80\x9370\xc2\xa0%) in okrog krvnih \xc5\xbeil ter vzdol\xc5\xbe ventrikularnih sten. V povpre\xc4\x8dju ga nastane pribli\xc5\xbeno 500 ml na dan, njegova proizvodnja pa se tudi ob spremenjenih fiziolo\xc5\xa1kih parametrih ne spreminja bistveno. Zmanj\xc5\xa1ano nastajanje likvorja lahko dose\xc5\xbeemo z uporabo zdravil, ki zavirajo delovanje encima karbonska anhidraza (acetazolamid).\n_START_SECTION_\nVentrikularni sistem\n_START_PARAGRAPH_\nVentrikularni sistem sestavljata dva lateralna prekata, \xc5\xa1irok tretji prekat ter \xc4\x8detrti prekat. Lateralna prekata s tretjim komunicirata skozi interventrikularni foramen, imenovan Monrojev foramen, tretji prekat pa s \xc4\x8detrtim komunicira skozi mo\xc5\xbeganski akvedukt. \xc4\x8cetrti prekatse odpira v subarahnoidalni prostor skozi tri odprtine: skozi mediano aperturo, imenovano Magendiejev foramen, in skozi dve lateralni aperturi, imenovani Luschkova foramna.\n_START_SECTION_\nKro\xc5\xbeenje\n_START_PARAGRAPH_\nKot \xc5\xbee omenjeno, cerebrospinalni likvor nastaja v horoidnih plete\xc5\xbeih mo\xc5\xbeganskih prekatov. Nato te\xc4\x8de skozi Luschkova in Magendiejev foramen v subarahnoidalni prostor, zaokro\xc5\xbei okrog mo\xc5\xbeganov, te\xc4\x8de navzdol v hrbtenja\xc4\x8dni subarahnoidalni prostor in oblije hrbtenja\xc4\x8do._NEWLINE_Likvor se nazaj v kri resorbira preko Pahionijevih granulacij v venske sinuse.\n_START_SECTION_\nVzgon\n_START_PARAGRAPH_\nDejanska te\xc5\xbea \xc4\x8dlove\xc5\xa1kih mo\xc5\xbeganov je pribli\xc5\xbeno 1400 g, medtem ko neto te\xc5\xbea, oblitih z likvorjem, zna\xc5\xa1a pribli\xc5\xbeno 25 g. Zaradi vzgona likvorja, ki ima podobno gostoto kot mo\xc5\xbegani, ti v spodnjih segmentih ne \xc4\x8dutijo pritiska njihove lastne te\xc5\xbee. \xc4\x8ce tega vzgona ne bi bilo, bi lastna pritiskajo\xc4\x8da te\xc5\xbea prekinila dotok krvi v mo\xc5\xbegane in uni\xc4\x8dila nevrone.\n_START_SECTION_\nZa\xc5\xa1\xc4\x8dita\n_START_PARAGRAPH_\nCerebrospinalni likvor \xc5\xa1\xc4\x8diti mo\xc5\xbegansko tkivo pred po\xc5\xa1kodbami v primeru nesre\xc4\x8d, travme. V dolo\xc4\x8denih primerih, ko likvor ne more dovolj dobro za\xc5\xa1\xc4\x8dititi mo\xc5\xbeganov pred mehanskimi po\xc5\xa1kodbami (primer, ko \xc4\x8dlovek v avtomobilski nesre\xc4\x8di z veliko silo zadane v zra\xc4\x8dno blazino in mo\xc5\xbegani udarijo ob lobanjo), lahko pride do krvavitev, mo\xc5\xbeganskih po\xc5\xa1kodb in tudi smrti.\n_START_SECTION_\nOhranjanje kemi\xc4\x8dne stabilnosti\n_START_PARAGRAPH_\nLikvor se preteka skozi notranji ventrikularni sistem v mo\xc5\xbeganih in se absorbira nazaj v krvni obtok, med svojim potovanjem pa odna\xc5\xa1a presnovne odpadke iz osrednjega \xc5\xbeiv\xc4\x8dnega sistema skozi krvno-mo\xc5\xbegansko pregrado nazaj v kri. To omogo\xc4\x8da homeostatsko regulacijo porazdelitve nevroendokrinih faktorjev. \xc5\xbde majhne spremembe le-teh lahko povzro\xc4\x8dijo te\xc5\xbeave ali \xc5\xa1kodo \xc5\xbeiv\xc4\x8dnemu sistemu.\n_START_SECTION_\nSestava in lastnosti\n_START_PARAGRAPH_\nOdrasel \xc4\x8dlovek ima v svojem telesu od 130 do 150 ml cerebrospinalne teko\xc4\x8dine, ki vsebuje pribli\xc5\xbeno 0,3\xc2\xa0% plazemskih beljakovin in se proizvaja s hitrostjo 500 ml na dan. Ker imata subarahnoidalni prostor okrog mo\xc5\xbeganov in hrbtenja\xc4\x8de volumen le 135-150\xc2\xa0ml, se ve\xc4\x8dji del CSF primarno izlo\xc4\x8da v kri \xc4\x8dez arahnoidne granulacije v zgornjem sagitalnem sinusu. Likvor po svoji poti nastanka, sekrecije in reabsorpcije zaokro\xc5\xbei pribli\xc5\xbeno trikrat do \xc5\xa1tirikrat dnevno. Sestava cerebrospinalnega likvorja je povsod v sistemu njenega pretakanja enaka in ni nikjer koncentrirana ali razred\xc4\x8dena._NEWLINE_Likvor  ni ultrafiltrat krvi, temve\xc4\x8d se aktivno izlo\xc4\x8da iz horoidnih pleksusov ventriklov, vsebuje pa vodo (90\xc2\xa0%), elektrolite in proteine s prisotnimi limfociti (0-5 limfocitov na mm\xc2\xb3). V likvorju se pojavljajo kvantitativne razlike v razporeditvi posameznih plazemskih proteinov in elektrolitov, glede na ostale telesne teko\xc4\x8dine. Splo\xc5\xa1no gledano ima cerebrospinalna teko\xc4\x8dina v ventriklih ni\xc5\xbeji koncentraciji globularnih proteinov in albumina v primerjavi z lumbarnim likvorjem ali likvorjem v cisternah. V primerjavi s krvjo vsebuje vi\xc5\xa1je koncentracije natrijevih in klorovih ionov in ni\xc5\xbeje koncentracije kalijevih ionov, glukoze in proteinov._NEWLINE_Motnost likvorja je lahko znak infekcije ali nakopi\xc4\x8denja levkocitov in proteinov. Rde\xc4\x8dkasto obarvanje je lahko znak krvavitve ali obstrukcije hrbtenja\xc4\x8de, rjavo, oran\xc5\xbeno ali rumeno obarvanje pa je lahko znak pove\xc4\x8dane vsebnosti proteinov ali predhodne, ve\xc4\x8d dni stare krvavitve. Kri lahko preide v CFS tudi ob jemanju vzorca (lumbalni punkciji) in povzro\xc4\x8di la\xc5\xbeno pozitiven rezultat na eritrocite. _NEWLINE_Tlak likvorja v le\xc5\xbee\xc4\x8dem polo\xc5\xbeaju in mirovanju, izmerjen z lumbalno punkcijo (LP), zna\xc5\xa1a 80-180 mm H2O. V primeru pokon\xc4\x8dnega polo\xc5\xbeaja telesa je tlak vi\xc5\xa1ji. Do ve\xc4\x8dine odstopanj pride zaradi primerov ka\xc5\xa1lja ali notranjega stiskanja jugularnih ven v vratu. Tlak cerebrospinalnega likvorja je v le\xc5\xbee\xc4\x8dem polo\xc5\xbeaju telesa podoben intrakranialnemu tlaku._NEWLINE_Specifi\xc4\x8dna gostota likvorja zna\xc5\xa1a 1.004-1.008 g/ml.\n_START_SECTION_\nGlukoza v likvorju\n_START_PARAGRAPH_\nPovi\xc5\xa1ana vsebnost glukoze v likvorju je znak visoke vsebnosti glukoze v krvi._NEWLINE_Zni\xc5\xbeano vsebnost glukoze v likvorju najdemo v stanju hipoglikemije, pri bakterijski ali glivni infekciji (meningitis), tuberkulozi ter nekaterih meningitisih.\n_START_SECTION_\nOstali rezultati\n_START_PARAGRAPH_\nPovi\xc5\xa1ane vrednosti gama globulinov v likvorju so lahko posledica multiple skleroze, nevrosifilisa ali Guillain-Barrejevega sindroma.\n_START_SECTION_\nMotnje pretoka\n_START_PARAGRAPH_\nMnoge bolezni lahko povzro\xc4\x8dijo poru\xc5\xa1eno razmerje med nastankom in odtekanjem cerebrospinalnega likvorja. \xc4\x8ce nastaja preve\xc4\x8d teko\xc4\x8dine ali se jo premalo resorbira pride do pove\xc4\x8danja ventriklov oziroma motnje, ki ji pravimo hidrocefalus. Lahko je tudi posledica travmatske po\xc5\xa1kodbe mo\xc5\xbeganov  ali krvavitve v ventriklih. Povi\xc5\xa1an tlak cerebrospinalnega likvorja v ventriklih v kon\xc4\x8dni fazi vodi do atrofije bele substance mo\xc5\xbeganov, ki se nahaja ob ventriklih. Siva substance mo\xc5\xbeganov (vsaj) na za\xc4\x8detku \xc5\xa1e ni prizadeta. Prevalenca kongenitalnega hidrocefalusa je 0.48-0.81 na 1000 rojstev.\n_START_SECTION_\nGlavobol, povezan z zni\xc5\xbeanim volumnom likvorja\n_START_PARAGRAPH_\nSindrom vztrajajo\xc4\x8dega glavobola, ki nastane zaradi zmanj\xc5\xa1anega volumna cerebrospinalnega likvorja, se najpogosteje pojavi po opravljeni lumbalni punkciji. Glavobol se po navadi umiri po tem, ko pacient le\xc5\xbee v posteljo in miruje. V primeru kroni\xc4\x8dnega glavobola je po navadi prisotna anamneza kroni\xc4\x8dnih, vsakodnevnih glavobolov. Bole\xc4\x8dina ob prebujanju ni prisotna ali izrazita, poslab\xc5\xa1a pa se lahko tekom dneva ter po navadi izzveni, ko bolnik le\xc5\xbee k po\xc4\x8ditku. V preiskavah se najpogosteje uporablja diagnosti\xc4\x8dna metoda MRI s kontrastnim gadolinijevim sredstvom. Terapija prvega izbora je po\xc4\x8ditek, zdravljenje pa lahko vklju\xc4\x8duje tudi dajanje kofeina intravensko (500mg v 2 urah).\n_START_SECTION_\nGlavobol, povezan s povi\xc5\xa1anim tlakom likvorja\n_START_PARAGRAPH_\nPosledica povi\xc5\xa1anega intrakranialnega tlaka ob odsotnosti strukturne lezije ali drugih bolezni, ki dvignejo intrakranialni tlak je glavobol ki ga imenujemo idiopatska intrakranialna hipertenzija. Bolniki se z glavobolom po navadi \xc5\xbee zbudijo, \xc4\x8dez dan pa se stanje slab\xc5\xa1a. Glavobol se lahko poslab\xc5\xa1a tudi ob le\xc5\xbeanju. Bolnikom z dokazano povi\xc5\xa1anim intrakranialnim tlakom se opravi lumbalna punkcija, kjer se izmeri tlak likvorja ter se hkrati 20ml teko\xc4\x8dine tudi odvzame. Zdravljenje se pri\xc4\x8dne z acetazolamidom v odmerku 150-500mg dvakrat dnevno. \xc4\x8ce se pacient ne odziva na zdravljenje, je alternativna mo\xc5\xbenost zdravljenja cerebrospinalni shunt.\n_START_SECTION_\nTravmatsko iztekanje likvorja\n_START_PARAGRAPH_\nPojavi se pri pribli\xc5\xbeno 2% odraslih ob zaprti po\xc5\xa1kodbi glave. Mo\xc5\xbenost iztekanja se znatno pove\xc4\x8da ob penetrantni po\xc5\xa1kodbi glave (9%). Obi\xc4\x8dajno nastopi v 48 urah po po\xc5\xa1kodbi glave, lahko pa se nenadno pojavi tudi ve\xc4\x8d let po po\xc5\xa1kodbi. Resnost po\xc5\xa1kodbe ne igra ve\xc4\x8dje vloge v povezavi s tem ali se bo iztekanje likvorja pojavilo ali ne.\n_START_SECTION_\nRinoreja likvorja (iztekanje likvorja skozi nos)\n_START_PARAGRAPH_\nGre za najpogostej\xc5\xa1o vrsto iztekanja likvorja. Dokaz, da je iztekajo\xc4\x8da teko\xc4\x8dina dejansko likvor, se ugotovi z meritvijo glukoze v izcedku. V 70% se rinoreja ustavi v roku enega tedna, preostanek pa v roku 6 tednov. Pri rinoreji se lahko pojavi meningitis z incidenco 5-10%, ki se izrazito pove\xc4\x8da, \xc4\x8de iztekanje vztraja ve\xc4\x8d kot en teden. Ugotovljeno je bilo, da se je pri nezdravljenem iztekanju skozi nos pri 80% bolnikih v obdobju 20 let pojavil meningitis. _NEWLINE_Pomembno je, da se iztekanje likvorja prepozna hitro, ter da se po potrebi fistulo kirur\xc5\xa1ko popravi. Izjema je otoreja (iztekanje likvorja skozi uho), ki se spontano ustavi v roku 3 tednov. Operacija je potrebna le, \xc4\x8de otoreja likvorja vztraja dlje \xc4\x8dasa. _NEWLINE_\xc4\x8ce je pacient pri zavesti, se ga obravnava in zdravi v polo\xc5\xbeaju z glavo navzgor, da se zmanj\xc5\xa1a znotrajlobanjski pritisk.\n_START_SECTION_\nAlzheimerjeva bolezen\n_START_PARAGRAPH_\nPri Alzheimerjevi bolezni v likvorju najdemo povi\xc5\xa1ane koncentracije beljakovine tau, fosforiliranega-tau in amiloida beta 1-42.\n_START_SECTION_\nLumbalna punkcija\n_START_PARAGRAPH_\nV primeru zvi\xc5\xa1anega CSF tlaka je moten pretok krvi v mo\xc5\xbeganih. Ko pride do problemov v pretoku likvorja to zmoti ne samo likvor sam, temve\xc4\x8d tudi stistljivost kraniospinalnega prostora in pretok krvi znotraj lobanje, s posledi\xc4\x8dno ranljivostjo nevronov in glie. _NEWLINE_Kot je bilo \xc5\xbee omenjeno sta cerebrospinalna teko\xc4\x8dina in limfni sistem povezana. Primer patologije ki prikazuje odnose med motnjami cerebrospinalne teko\xc4\x8dine je primer hidrocefalusa ter motenega CSF limfati\xc4\x8dnega transporta._NEWLINE_Likvor se lahko testira za diagnozo mnogih nevrolo\xc5\xa1kih bolezni, nujno ob sumu na meningitis in subarahnoidalno krvavitev ter je dobra dodatna preiskava ob sumu na multiplo sklerozo ter razne inflamatorne (vnetne) bolezni. To se dela z lumbalno funkcijo. _NEWLINE_Lumbalna punkcija je postopek, ko zdravnik z injekcijo vbode med dvema vretencema hrbtenice (tretjim in \xc4\x8detrtim ledvenim vretencem) in s punkcijo odvzame vzorec cerebrospinalne teko\xc4\x8dine-likvorja za nadaljnjo diagnostiko). Pacient ob tem le\xc5\xbei na boku, skr\xc4\x8den s poravnano hrbtenico. Najprej se predel ko\xc5\xbee in tkiv pod njo omrtvi\xc4\x8di z lokalnim anestetikom in po\xc4\x8daka, da za\xc4\x8dne delovati in je obmo\xc4\x8dje omrtvi\xc4\x8deno. Nato se zbode z debelej\xc5\xa1o iglo,po pribli\xc5\xbeno 4-7 cm se ob\xc4\x8duti odpor ko preiskovalec prebode ligamentum flavum. Nato po igli za\xc4\x8dne iztekati cerebrospinalni likvor. \xc4\x8ce likvor ne prite\xc4\x8de ali \xc4\x8de je igla zadela kost, je bila punkcija napa\xc4\x8dno izvedena, saj igla ni bila pravilno pozicionirana. Preiskovanec iglo rahlo izvle\xc4\x8de ter jo ponovno pozicionira in \xc4\x8de jo je nastavil pravilno, bo likvor normalno pritekel. Lumbarna punkcija je neprijetna, a je enostaven in dokaj nebole\xc4\x8d postopek ko jo opravlja strokovnjak. Ne opravlja se \xc4\x8de se sumi da ima pacient intrakranialni ali intraspinalni tumor, ob lezijah ko\xc5\xbee na mestu punkcije. Indikacije, ki predlagajo slikovne preiskave mo\xc5\xbegan pred lumbarno punkcijo, so naslednje: znaki ali simptomi povi\xc5\xa1anega intrakranialnega (znotrajlobanjskega) tlaka, fokalni nevrolo\xc5\xa1ki deficiti, stalno dilatirana zenica (stalno raz\xc5\xa1irjena zenica) ali zenica, ki slabo odreagira na osvetlitev, koma ali hitro slab\xc5\xa1anje stanja zavesti, znaki lezije v posteriorni fossi (dizatrija, ataksija..)._NEWLINE_\xc4\x8ce se lumbarna punkcija zakomplicira, lahko pride do naslednjih ne\xc5\xbeelenih posledic: pojavi se lahko nizkotla\xc4\x8dni posturalni glavobol, ki je zelo mo\xc4\x8dan, ker trakcija krvnih \xc5\xbeil in \xc5\xbeiv\xc4\x8dnih korenin stimulira bole\xc4\x8dinska vlakna. Nekatere ne\xc5\xbeelene posledice so \xc5\xa1e bole\xc4\x8dina v hrbtu, infekcija, subarahnoidalna ali epiduralna krvavitev, diplopia ali dvojni vid, dermoidna formacija._NEWLINE_Lumbalna punkcija se izvaja z namenom pre\xc5\xa1tetja celic, ki jih likvor vsebuje ter namenom dolo\xc4\x8ditve koli\xc4\x8dine proteinov in glukoze v likvorju. Ti parametri so sami po sebi izjemno pomembni v diagnostiki subarahnoidalne krvavitve in infekcij centralnega \xc5\xbeiv\xc4\x8dnega sistema ( npr. meningitis). \xc4\x8ce se izvede preiskavo likvorja v kulturi, izvemo za povzro\xc4\x8ditelja infekcije (dolo\xc4\x8den mikroorganizem). Z uporabo naprednej\xc5\xa1ih metod, kot je na primer detekcija oligoklonalnih trakov, se lahko prepozna trenutno vnetno stanje v organizmu (npr. multipla skleroza).'