b'\n_START_ARTICLE_\nStolnica svetega \xc5\xa0tefana, Prato\n_START_SECTION_\nIzvor\n_START_PARAGRAPH_\nCerkev svetega \xc5\xa0tefana je bila zgrajena na zelenem travniku (Prato) posve\xc4\x8dena Devici Mariji v bli\xc5\xbenji vasi Borgo al Cornio (sedanje sredi\xc5\xa1\xc4\x8de Prata). Prva stavba je bila majhna \xc5\xbeupnijska cerkev za katero najzgodnej\xc5\xa1i dokument izvira iz leta 994._NEWLINE_\xc5\xa0iritev cerkve se je za\xc4\x8dela v 15. stoletju in spremenila skromno stavbo v eno najlep\xc5\xa1ih gotsko-romanskih zgradb v Toskani.\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nStolnica je dokumentirana \xc5\xbee v 10. stoletju kot Pieve di Santo Stefano, ki je bila v Borgo al Cornio, prvi naselbini v Pratu._NEWLINE_Trenutna struktura izhaja iz romanskega obdobja iz 12. stoletja: od tega datuma ostajajo ladja, stranski zidovi in ve\xc4\x8dji del zvonika. Zgornja faza zvonika je bila zgrajena leta 1356._NEWLINE_V 14. stoletju je stolnica pridobila pomembno relikvijo, Sacra Cintola ali sveto pas. To je povzro\xc4\x8dilo \xc5\xa1iritev stavbe z dodatkom transepta, ki se pripisuje Giovanniju Pisanu, a je verjetno delo u\xc4\x8denca Nicole Pisana. V tem \xc4\x8dasu je bila zgrajena tudi kapela Cintola, kjer je bila name\xc5\xa1\xc4\x8dena relikvija._NEWLINE_V zgodnjem 15. stoletju je bila v mednarodnem gotskem slogu spredaj dodana nova fasada ali zahodna fasada. V prostoru med obema je bil ustvarjen narteks ali koridor, ki je vodil do zunanjega pri\xc5\xbenice, ki jo je zgradil Michelozzo in okrasil Donatello med letoma 1428 in 1438. Sedem prvotnih reliefov parapeta je bilo odstranjenih iz pri\xc5\xbenice leta 1967 in jih je mogo\xc4\x8de videti danes v muzeju stolnice._NEWLINE_Fasada je arhitekturno preprosta, oblika stavbe ka\xc5\xbee novo strukturo tako, da njena osrednja streha in po\xc5\xa1evne stranske ladje ozna\xc4\x8duje stre\xc5\xa1no linijo, ki jo po\xc5\xbeivi odprt parapet s preprostim gotskim krogovi\xc4\x8djem, ki zdru\xc5\xbeuje stavbo z nebom. Fasada je razdeljena na tri dele s plitvimi oporniki ali pilastri. Tisti del nad vrhom loka vrat se soo\xc4\x8da z marmorjem s krepko kontrastnimi \xc4\x8drtami, medtem ko je spodnji del blede barve, na nekaterih obmo\xc4\x8djih precej obarvan, morda zaradi absorpcije umazanije._NEWLINE_Fasada ima en sam osrednji portal s preklado nad vrati, nadgrajenimi z gotskim lokom. V luneti nad vrati je emajlirana terakota skulptura Andrea della Robbia, ki prikazuje Marijo s svetnikoma \xc5\xa0tefanom in Janezom._NEWLINE_Pod osrednjim zatrepom je namesto osrednjega okna v fasado postavljena dekorativna ura. Obkro\xc5\xbeena je s segmenti kontrastnega marmorja in je del harmoni\xc4\x8dne oblike._NEWLINE_Freske transeptne kapele so tudi iz 15. stoletja, vendar so v slogu renesan\xc4\x8dnega slikarstva.\n_START_SECTION_\nNotranjost\n_START_PARAGRAPH_\nV tlorisu je cerkev zgrajena v obliki latinskega kri\xc5\xbea, z glavno in dvema stranskima ladjama, vse v romanskem slogu iz zgodnjega 13. stoletja. Lo\xc4\x8dene so z elegantnimi stebri iz  zelenega serpentina, kapitele pa pripisujejo Guidettu. Oboki, ki jih je zasnoval Ferdinando Tacca, so bili dodani v 17. stoletju._NEWLINE_Severna stranska ladja ima pomembno renesan\xc4\x8dno pri\xc5\xbenico v belem marmorju (1469-1473). Podstavek je okra\xc5\xa1en s sfingami. Parapet ima reliefe  Antonia Rossellina, ki prikazuje Vnebovzetje in Zgodbe sv. \xc5\xa0tefana in Mina da Fiesola Zgodbe sv. Janeza Krstnika. V nasprotni stranski ladji je velik bronast sve\xc4\x8dnik Masa di Bartolomea (1440), ki ima podolgovato obliko vaze, iz katere vodi sedem vej. Maso je naredil tudi balkon notranje zahodne stene, ki je poleg tega okra\xc5\xa1ena s fresko Vnebovzetje Davida in Ridolfa del Ghirlandaio.\n_START_SECTION_\nTransept\n_START_PARAGRAPH_\nMalo stopni\xc5\xa1\xc4\x8de vodi iz stare cerkve v transept iz 14. stoletja, ki ima pet visokih kri\xc5\xbenih obokov, od katerih se vsak kon\xc4\x8da v apsidi, deljeni s pilastri. Prezbiterij ima tri dela ameri\xc5\xa1kega umetnika Roberta Morrisa (2000-2001)._NEWLINE_V ju\xc5\xbenem kraku transepta je renesan\xc4\x8dna edikula bratov Da Maiano: Marija z otrokom v terakoti (1480) je bolj znanega Benedetta._NEWLINE_Do kapelic lahko dostopate skozi balustrado iz 17. stoletja iz barvnega marmorja, za katerega so bili ponovno uporabljeni deli renesan\xc4\x8dnega kora (vklju\xc4\x8dno grebeni in kerubi).\n_START_SECTION_\nKapele transepta\n_START_PARAGRAPH_\nJu\xc5\xbeni krak transepta, Vinaccesijeva kapela ima pomembno Polaganje Kristusa iz 13. stoletja. Prav tako ima freske iz 19. stoletja doma\xc4\x8dega slikarja Alessandra Franchija._NEWLINE_Naslednja je kapela Vnebovzetja, ki jo je v 1435-1436 s freskami poslikal tako imenovan mojster iz Prata in mladi Paolo Uccello, ki je slikal Zgodbe Device in sv. \xc5\xa0tefana, ki jih je v spodnjem delu zaklju\xc4\x8dil Andrea di Giusto. Prikazujejo bizarno fantazijo o\xc4\x8darljivih oseb, ujetih v \xc5\xa1iroki paleti sijajnih barv in obkro\xc5\xbeenih z arhitekturo, podobno Brunelleschijevi._NEWLINE_V glavni kapeli sta Filippo Lippi in Fra Diamante naslikala Zgodbe sv. \xc5\xa0tefana in sv. Janeza Krstnika. Na spodnji severni steni so upodobljene Pogrebni obred svetega \xc5\xa0tefana, v katerem je Lippi predstavil pape\xc5\xbea Pija II., ki je bil postavljen v zgodnje kr\xc5\xa1\xc4\x8dansko baziliko, kot impresivna figura v \xc5\xa1krlatni no\xc5\xa1i. Na desni je umetnikov avtoportret. Na nasprotni steni je Herodijin banket, ki prikazuje veliko dvorano, v kateri Saloma ple\xc5\xa1e in predaja glavo Janeza Krstnika Herodiji (princesa herodske dinastije iz Judeje iz obdobja Rimskega cesarstva). Oltar je delo Ferdinanda Tacca (1653)._NEWLINE_Manasseijevo kapelo je v za\xc4\x8detku 15. stoletja poslikal u\xc4\x8denec Agnola Gaddija z Zgodbo o sv. Margareti in sv. Jakobu. V zadnji kapeli na levi, Inghiramijevi kapeli, je nagrobni spomenik pripisan Benedettu da Maianu in vitraj iz zgodnjega 16. stoletja.\n_START_SECTION_\nKapela svetega pasu\n_START_PARAGRAPH_\nKapela svetega pasu (italijansko Cappella del Sacro Cingolo) je pod zadnjim lokom severne stranske ladje. V njej je Sakra Cintola ali Toma\xc5\xbeev pas, pas, ki ga je po tradiciji dala svetemu Toma\xc5\xbeu Devica Marija v \xc4\x8dasu vnebovzetja. V Prato so ga prinesli v 13. stoletju._NEWLINE_Kapela ima freske Zgodbe o Devici in pasu Agnola Gaddija (1392-1395), ki so opazne zaradi njihovih svetlih barv. Pomembna je tudi panorama Prata v prizoru Mihaelova vrnitev._NEWLINE_Oltar iz 18. stoletja, ki obkro\xc5\xbea Cintolo, je kronan z marmorno Marijo z otrokom (1301) in velja za eno od mojstrovin Giovannija Pisana.'