b'\n_START_ARTICLE_\nRazbojnik Mataj\n_START_SECTION_\nUvod\n_START_PARAGRAPH_\nUmetna pravljica o tolovaju Mataju je bila pod imenom Peklenski boter prvi\xc4\x8d zapisana leta 1852 v Kranjski \xc4\x8dbelici. Fran Mil\xc4\x8dinski je zgodbi dodal nekaj prizorov, jo jezikovno in oblikovno obogatil ter dal glavnemu junaku novo ime. Objavil jo je leta 1917 v knjigi Tolovaj Mataj in druge slovenske pravljice.\n_START_SECTION_\nVsebina\n_START_PARAGRAPH_\nFabulativno strukturo pravljice o tolovaju Mataju lahko grobo zamejimo v dve pripovedni liniji; na eni strani imamo pripoved o kmetu Jerna\xc4\x8du, ki v stiski zelenemu vragu proda lastnega sina, za katerega sploh ne ve, da ga ima, saj se ta rodi med njegovo odsotnostjo; kasneje sin odraste in o\xc4\x8de mu pod prisilo izda, kak\xc5\xa1na usoda ga \xc4\x8daka, zato se sin odpravi v svet, da bi na\xc5\xa1el pekel in dobil nazaj to \xcb\x9dhudi\xc4\x8devo pogodbo\xcb\x9d. Na drugi strani imamo pripoved o tolovaju Mataju, razbojniku, ki ima na svoji strehi devetindevetdeset glav ljudi, ki jih je ubil. Ti dve pripovedni liniji se strukturno sre\xc4\x8data nekje na sredini in potem do konca te\xc4\x8deta vzporedno. Pravzaprav bi lahko trdili, da se fabulativno gledano glavni osebi sre\xc4\x8data \xc4\x8disto po naklju\xc4\x8dju, ko \xcb\x9dprodani sin\xcb\x9d nehote zaide v razbojnikovo hi\xc5\xa1o in prepri\xc4\x8da razbojnika, naj ga ne ubije, saj je njegova du\xc5\xa1a \xc5\xbee prodana v pekel. Mataj se ga usmili in ga preno\xc4\x8di za tisto no\xc4\x8d, pred odhodom pa mu naro\xc4\x8di, naj v peklu preveri, kak\xc5\xa1na je njegova lastna usoda. Prodani sin prispe do pekla, kjer zahteva nazaj pismo o prodaji, ki mu ga zeleni vrag vrne \xc5\xa1ele po tem, ko mu sam Lucifer zagrozi, da ga bodo vrgli na posteljo, ki je pripravljena za tolovaja Mataja \xe2\x80\x93 ta postelja je povprek posejana z britvami, kosami in \xc5\xbeeblji ter polita z vrelim \xc5\xbeveplom. Sin se s pismom vrne in se po poti ustavi \xc5\xa1e pri Mataju ter mu pove, kak\xc5\xa1na usoda ga \xc4\x8daka v peklu. Mataj se na smrt prestra\xc5\xa1i ter prosi za nasvet in pokoro; \xcb\x9dprodani sin\xcb\x9d mu nalo\xc5\xbei, naj svoj kij zarije v zemljo in poklekne ter moli in \xc4\x8de bo kij zrasel v drevo in ozelenel, se bo lahko pokoril. Zgodba se nato \xc4\x8dasovno prekine za celih devet let; mimogrede naj povemo, da \xc5\xa1tevilka devet ni naklju\xc4\x8dna, saj je devet eno od pogostih pravlji\xc4\x8dnih \xc5\xa1tevil mnogih klasi\xc4\x8dnih pravljic. Po tem \xc4\x8dasu \xcb\x9dprodani sin\xcb\x9d znova pride na ta konec sveta in zagleda jablano, ki je zrasla iz Matajevega kija \xe2\x80\x93 ta je torej pripravljen na pokoro in za vsak priznani greh pade eno jabolko z drevesa. Ko Mataj na koncu prizna umor svoje matere, je pokora dovr\xc5\xa1ena in bela ptica, du\xc5\xa1a Matajeve matere, ponese du\xc5\xa1o svojega spokorjenega sina v nebesa.\n_START_SECTION_\nLiki\n_START_PARAGRAPH_\nNavidez imamo opraviti z dvema glavnima knji\xc5\xbenima osebama oziroma dvema junakoma, ki sta nosilca vsak svoje pripovedne linije. Pri tem se navidez pojavi te\xc5\xbeava pri dolo\xc4\x8ditvi glavnega junaka pravljice. Na tem mestu moramo biti pozorni na nekaj glavnih indikatorjev, po katerih dolo\xc4\x8dimo tega junaka. Na prvem mestu je tukaj naslov pravljice, torej Tolovaj Mataj, kar nam da slutiti, kdo je pravzaprav glavna oseba zgodbe. In \xc4\x8de pogledamo nekoliko globlje, je Mataj pravzaprav edini pravi glavni junak oziroma anti-junak zgodbe. Tematska podlaga pravljice o tolovaju Mataju je pravzaprav nadvse bibli\xc4\x8dna, saj si za svoje ogrodje jemlje temo greha in pokore. Prav tako je Mataj edini zares problemati\xc4\x8dni junak, s tem pa tudi motor celotne zgodbe, ki jo potiska naprej proti koncu. \xcb\x9dProdani sin\xcb\x9d je pravzaprav v celoti neproblemati\xc4\x8dna figura, njegova akcija pa je celoti odvisna od situacije, v kateri se je zna\xc5\xa1el. \xc4\x8ce pogledamo druga\xc4\x8de, njegova zgodba se pravzaprav dopolni, ko dobi nazaj pismo \xe2\x80\x93 nadaljevanje je le \xc5\xa1e zgodba o Mataju in njegovi pokori. Mataj je pod povr\xc5\xa1jem klasi\xc4\x8dne strukture pravljice, kot jo poznamo ne samo iz svetovnega pravlji\xc4\x8dnega gradiva, temve\xc4\x8d tudi iz mnogih bibli\xc4\x8dnih zgodb, na katere pravljica o tolovaju Mataju vsaj posredno tematsko aludira, torej \xc4\x8disto moderni romaneskni oziroma zgodbovni junak, ki sam zavestno poganja svojo lastno akcijo do njene dopolnitve.\n_START_SECTION_\nAnaliza pravljice\n_START_PARAGRAPH_\nKnji\xc5\xbeevni \xc4\x8das in prostor sta pravzaprav te\xc5\xbeko dolo\xc4\x8dljiva; \xc4\x8dasovno bi lahko zgodbo pribli\xc5\xbeno zamejili na nekaj desetletij, \xc4\x8de vemo, da se za\xc4\x8dne z rojstvom \xcb\x9dprodanega sina\xcb\x9d in kon\xc4\x8da, ko je ta \xc5\xbee odrasel pa tudi Matajevo kesanje traja devet let, kot je natan\xc4\x8dno dolo\xc4\x8deno v zgodbi. Prav tako bi zelo te\xc5\xbeko zamejili kraj dogajanja, kar pa je pravzaprav zna\xc4\x8dilno za strukturo ve\xc4\x8dine klasi\xc4\x8dnih pravljic \xe2\x80\x93 lahko bi torej rekli: nekje na zemlji in malo v peklu. Grobo bi lahko zamejili dve liniji gibanja; eno je horizontalno gibanje oziroma potovanje \xcb\x9dprodanega sina\xcb\x9d po svetu, druga pa je njegova vertikalna pot navzdol, proti peklu, \xc4\x8de bibli\xc4\x8dno predvidevamo, da je pekel nekje spodaj. Druga vertikala se pojavi \xc4\x8disto na koncu pravljice, tokrat navzgor, proti nebesom, kamor potuje Matajeva du\xc5\xa1a.\n_START_SECTION_\nMotivno-tematske povezave\n_START_PARAGRAPH_\nTematika pravljice o tolovaju Mataju je nadvse bibli\xc4\x8dna, saj je osredi\xc5\xa1\xc4\x8dena v glavni temi greha in pokore. Seveda pa to ni edina tema pravljice; tu bi lahko omenili vsaj \xc5\xa1e temo iskanja pravice, s tem pa simboli\xc4\x8dno tudi iskanje izgubljene polovice samega sebe, torej lastne du\xc5\xa1e, ki se odvija skozi usodo \xcb\x9dprodanega sina\xcb\x9d oziroma kasneje ma\xc5\xa1nika \xe2\x80\x93 podobno temo iskanja lahko zasledimo tudi pri Mataju, seveda v nekoliko druga\xc4\x8dnih konotacijah odre\xc5\xa1itve._NEWLINE_Bolj kot tematske pojavnosti, je pomenljiv za\xc4\x8detni motiv, ki se pojavi v tej pravljici, njegov antipod pa bi lahko na\xc5\xa1li v nekaterih drugih delih klasi\xc4\x8dnih avtorjev. Govorimo o prodaji du\xc5\xa1e, oziroma o t. i. \xcb\x9dfaustovski pogodbi\xcb\x9d, ki so jo na svoj na\xc4\x8din priredili mnogi pisci. Omenim naj dva: ta motiv je uporabil Goethe v svojem Faustu, \xc5\xa1e pred njim pa renesan\xc4\x8dni dramski pisec Christopher Marlow v svoji drami Tragedija o doktorju Faustu. Motiv je torej podoben, seveda pa ga Mil\xc4\x8dinski uporabi nekoliko druga\xc4\x8de. V delih omenjenih avtorjev junak sam proda svojo du\xc5\xa1o in je torej sam nosilec svoje usode, \xcb\x9dprodani sin\xcb\x9d pa na svojo usodo vsaj v za\xc4\x8detku nima vpliva. Posledi\xc4\x8dno torej prodani sin tako ne more biti glavni junak, saj sam ne \xc5\xbeene samega razvoja zgodbe, vsaj ne v taki meri, da bi lahko bil glavni junak zgodbe. Pri tem je potrebno omeniti \xc5\xa1e to, da noben od zgoraj omenjenih piscev ni avtor tega motiva \xcb\x9dfaustovske pogodbe\xcb\x9d, temve\xc4\x8d sta jo priredila iz zakladnice pisnega in ustnega izro\xc4\x8dila, na katerega se je v veliki meri naslanjal tudi Mil\xc4\x8dinski.\n_START_SECTION_\nInterpretacija dela\n_START_PARAGRAPH_\nNaj na koncu omenim \xc5\xa1e nekatere funcije likov v pravljici, kot jih razvrsti Vladimir J. Propp v svojem delu Morfologija pravljice. V poglavju Funkcije likov govori Propp o 31 mo\xc5\xbenih \xcb\x9dpostajah\xcb\x9d, ki so povezane z dejavnostjo oziroma akcijo literarne osebe, vendar je potrebno omeniti, da vseh 31 postaj nikakor ne moremo najti v vsaki pravljici; za na\xc5\xa1o jih pride v po\xc5\xa1tev le nekaj, pa \xc5\xa1e te se nana\xc5\xa1ajo bolj na stranskega junaka, torej \xcb\x9dprodanega sina\xcb\x9d, kot pa na glavno osebo zgodbe, tolovaja Mataja. In \xc4\x8de lahko pri ma\xc5\xa1nikovi zgodbi uporabimo nekatere od teh \xcb\x9dpostaj\xcb\x9d, ki jih omenja Propp, se pri analizi Matajeve akcije pojavi problem \xc5\xbee na za\xc4\x8detku, saj tolovaj nastopi \xc5\xa1ele v drugi polovici zgodbe, o njegovi preteklosti pa izvemo sorazmerno malo. Mataj je, vsaj z gledi\xc5\xa1\xc4\x8da premikov, stati\xc4\x8dni junak. Njegova akcija je notranja, torej intenzivno kesanje in \xc5\xbeelja po pokori. Izmed vse Proppovih \xcb\x9dpostaj\xcb\x9d funkcije likov bi torej lahko uporabili le nekatere \xe2\x80\x93 junaku, torej Mataju, je nalo\xc5\xbeena te\xc5\xbeka naloga, tj. intenzivno in dolgo kesanje in priznanje vseh grehov. Prav tako junak uspe\xc5\xa1no re\xc5\xa1i zadano nalogo, kar posledi\xc4\x8dno privede do njegove preobrazbe, kar Propp imenuje \xcb\x9djunakova nova podoba\xcb\x9d. Njegova nova podoba je \xc4\x8dista du\xc5\xa1a, ki jo du\xc5\xa1a njegove mrtve matere odnese v nebesa \xe2\x80\x93 ta podoba je simboli\xc4\x8dna, hkrati pa predstavlja samo bistvo njegove poti, ki je ve\xc4\x8dna odre\xc5\xa1itev.'