b'\n_START_ARTICLE_\nTeolo\xc5\xa1ka fakulteta v izseljenstvu\n_START_PARAGRAPH_\nTeolo\xc5\xa1ka fakulteta v izseljenstvu je del Teolo\xc5\xa1ke fakultete Univerze v Ljubljani, ki je v tujini (Italiji in Argentini) samostojno delovala med letoma 1945 in 1959._NEWLINE_Tako sta isto\xc4\x8dasno obstajali dve ljubljanski teolo\xc5\xa1ki fakulteti: ena v Ljubljani in ena v izseljenstvu.\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nPotem ko se je ve\xc4\x8dina bogoslovcev in \xc5\xa1tudentov TEOF ter del predavateljev maja 1945 umaknila na avstrijsko Koro\xc5\xa1ko, so Britanci vrnili v Slovenijo 40 bogoslovcev, ki so bili ubiti v povojnih pobojih. Preostala polovica bogoslovcev, \xc5\xa1tudenti in predavatelji so bili nato poslani v begunsko tabori\xc5\xa1\xc4\x8de v Monigu pri Trbi\xc5\xbeu, nato pa so v benediktinskemu samostanu v Praglii 1. junija 1945 pri\xc4\x8deli s predavanjim in semeni\xc5\xa1kim \xc5\xbeivljenjem. Kongregacija za semeni\xc5\xa1\xc4\x8da in univerze je priznala to komuniteto kot ljubljansko teolo\xc5\xa1ko fakulteto in semeni\xc5\xa1\xc4\x8de; za dekana je bil imenovan Alojzij Odar. _NEWLINE_Profesorski zbor so novembra 1945 sestavljali: trije redni profesorji (Alojzij Odar, Jo\xc5\xbee Turk in Matija Slavi\xc4\x8d), dva izredna profesorja (Ivan Ah\xc4\x8din in Ignacij Len\xc4\x8dek), en docent (Janez Vodopivec) in trije honorarni predavatelji (Janez Kralji\xc4\x8d, Karel Truhlar in Ludvik \xc4\x8cepon). _NEWLINE_Zaradi premajhnih prostorov se je fakulteta 11. septembra 1946 preselila v prostore Bogoslovnega semeni\xc5\xa1\xc4\x8da Briksen, kjer se jim je pridru\xc5\xbeilo \xc5\xa1e 12 novih bogoslovcev. Kljub preselitvi pa tudi novi prostori niso bili zadostni, tako da je Odar februarja 1947 sporo\xc4\x8dil kongregaciji, da se bo fakulteta s privolitvijo ljubljanskega \xc5\xa1kofa Gregorija Ro\xc5\xbemana preselila v Argentino. Septembra istega leta je polovica bogoslovcev zapustila Briksen in se z ladjo opravila v Argentino, kamor so prispeli konec januarja 1948; naselilo so se v San Luisu. Druga polovica bogoslovcev pa je v Briksnu ostala \xc5\xa1e en semester in je v Buenos Aires prispela \xc5\xa1ele konec marca 1948. V Argentini je fakulteta (s semeni\xc5\xa1\xc4\x8dem) leta 1948 imela 29 slovenskim in 4 argentinske bogoslovce, medtem ko so profesorski zbor sestavljali: Odar, Ah\xc4\x8din, Len\xc4\x8dek, Franc Gnidovec, Filip \xc5\xbdakelj, Alojzij Ko\xc5\xa1merlj in Jo\xc5\xbee Ko\xc5\xa1i\xc4\x8dek. _NEWLINE_V San Luisu so ostali do avgusta 1951, ko so se preselili v Androgu\xc3\xa9, predmestje Buenos Airesa. Po preselitvi je rektor semeni\xc5\xa1\xc4\x8da postal Franc Gnidovec, medtem ko je fakulteto \xc5\xa1e vedno vodil Odar. Slednji pa je umrl 20. maja 1953, nakar ga je zamenjal Ignacij Len\xc4\x8dek. Decembra 1959 je kongregacija sporo\xc4\x8dila, da smatra izseljensko fakulteto za ukinjeno, tudi zaradi dejstva, da je ljubljanska fakulteta v tem \xc4\x8dasu \xc5\xbee nekaj \xc4\x8dasa redno delovala. _NEWLINE_Teolo\xc5\xa1ka fakulteta v izseljenstvu je bila tako ukinjena 19. decembra 1959, nakar so nekateri bogoslovci nadaljevali s \xc5\xa1tudijem v Argentini, medtem ko so drugi nadaljevali \xc5\xa1tudij v Rimu; slednji pod okriljem Slovenika, ki je bil ustanovljen 22. novembra 1960._NEWLINE_V \xc4\x8dasu obstoja (14 let) je fakulteta, ki ni nikoli bila uradno ustanovljena in posledi\xc4\x8dno ukinjena, izdala 65 veljavnih diplom in podelila 9 veljavnih doktorskih naslovov.'