b'\n_START_ARTICLE_\nPiknik ob jezeru\n_START_PARAGRAPH_\nPiknik ob jezeru\xc2\xa0je\xc2\xa0slovenska\xc2\xa0\xc5\xbeivalska\xc2\xa0pravljica v obliki slikanice pisateljice Damjane Bihar, ki je prvi\xc4\x8d iz\xc5\xa1la leta\xc2\xa01998. Avtorica je knjigo posvetila svojim otrokom. Ilustriral\xc2\xa0jo je Andrej Adamek, re\xc5\xbeiser lutkovnih predstav, pisec glasbe za otroke (Doktor \xc5\xa0krat, Strah) in animator lutk. Od leta 1991 je re\xc5\xbeiral ve\xc4\x8d predstav: Ku\xc5\xbeek in muca (1991), \xc4\x8crviva zgodba (1992), Koko leva, koko desna (1998), Rokec na drugem koncu sveta (2002) in druge.\n_START_SECTION_\nZgodba\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xbdivali v gozdu je prebudilo zvon\xc4\x8dkljanje, ki \xc2\xa0je postajalo vse glasnej\xc5\xa1e in glasnej\xc5\xa1e. Vse so se spra\xc5\xa1evale, kaj pomeni. Jelen, ki je zajtrkoval na gozdni jasi, je za\xc4\x8dudeno dvignil glavo, veverica je splezala na najvi\xc5\xa1je drevo, da bi videla, kaj se dogaja, medved pa je le zabrundal, kaj pomeni ves ta hrup, zdelo se mu je, kot da bi nekaj gorelo. Ko so se vse \xc5\xbeivali zbrale, je mi\xc5\xa1ka predlagala, da bi imeli piknik ob jezeru. Vse so bile navdu\xc5\xa1ene nad predlogom in odhitele so iskat stvari, ki jih bodo vzele s seboj._NEWLINE_Krenili so na pot, na kateri so sre\xc4\x8dali \xc5\xa1e je\xc5\xbea, pikapolonico in mravljico, ki so se jim pridru\xc5\xbeili. Skoraj so \xc5\xbee pre\xc5\xa1li pol poti, ko jim je pot prekri\xc5\xbeal velik kamen. \xc5\xbdivali so ugotavljale, da se je verjetno skotalil s hriba in padel ravno na njihovo pot. Desno ob potki se je vil globok potok, na levi strani pa se je dvigoval visok hrib, zato male \xc5\xbeivali niso mogle nadaljevati poti. Medved, srna, \xc5\xbeaba in jelen bi \xc5\xbee lahko pri\xc5\xa1li \xc4\x8dez kamen, toda za veverico, mravljico, pikapolonico in je\xc5\xbea je bil prevelika ovira. Svojo pomo\xc4\x8d je ponudil medved, ki je predlagal, naj \xc5\xbeivali splezajo na njegov hrbet, da jih prenese \xc4\x8dez vodo. Toda zaj\xc4\x8dek se je spomnil, da lahko ob de\xc5\xbeju potok \xc5\xa1e bolj naraste in mi\xc5\xa1ka se je zbala, da ne bo mogla \xc4\x8dez potok, kadar se ji bo kam mudilo. Srna je predlagala, da bi s skupnimi mo\xc4\x8dmi premaknili kamen, metulj\xc4\x8dek pa je kamen obletaval in razmi\xc5\xa1ljal, kako bi ga odstranili. Menil je, da bi ga medved zagotovo lahko premaknil, saj je najmo\xc4\x8dnej\xc5\xa1i med vsemi. Medved je posku\xc5\xa1al, pridru\xc5\xbeile so se mu \xc5\xa1e ostale \xc5\xbeivali, toda ni jim uspelo. Mravlja je povedala, da potrebujejo debelej\xc5\xa1o vejo, ki bo jo zataknili pod kamen, pod njo bi dali manj\xc5\xa1i kamen in se vsi uprli v vejo in zvalili velik kamen v vodo. Vse \xc5\xbeivali so ostale brez besed in se spra\xc5\xa1evale, kako se nobena od njih ni mogla spomniti \xc4\x8desa takega. Jelen je na\xc5\xa1el v grmovju vejo, veverica in zaj\xc4\x8dek sta privalila manj\xc5\xa1i kamen, medved je vejo zataknil pod kamen, veverica in zaj\xc4\x8dek pa sta manj\xc5\xa1i kamen zataknila pod njo. Vse male \xc5\xbeivalce so splezale nanjo, velike \xc5\xbeivali pa so se z vso mo\xc4\x8djo uprle. Kamen se je res premaknil in pljusknil v vodo. Nadaljevali so pot in pri\xc5\xa1li do jezera, kjer so rajali do trdne no\xc4\x8di.\n_START_SECTION_\nLiki in interpretacija dela\n_START_PARAGRAPH_\nPiknik ob jezeru je\xc2\xa0\xc5\xbeivalska\xc2\xa0pravljica, v njej zasledimo tipi\xc4\x8dne pravlji\xc4\x8dne prvine: dogajalni prostor in \xc4\x8das nista natan\xc4\x8dno dolo\xc4\x8dena (npr. komaj je vz\xc5\xa1lo sonce, v gozdu), \xc5\xbeivali imajo \xc4\x8dlove\xc5\xa1ke lastnosti (govorijo), za\xc4\x8detek s \xc4\x8dasovno definicijo (komaj je vz\xc5\xa1lo sonce), razru\xc5\xa1itev ravnovesja (zaj\xc4\x8dka zbudi glasno zvon\xc4\x8dkljanje, kar\xc2\xa0zmoti gozdno blagostanje). Zaplet pravljice predstavlja ovira na poti \xe2\x80\x93 kamen. Re\xc5\xa1itve se domisli mravljica, njen na\xc4\x8drt uspe, zato dobi vlogo re\xc5\xa1iteljice oz. junakinje. V\xc2\xa0razpletu\xc2\xa0pravljice spravijo \xc5\xbeivali kamen s poti in se odpravijo \xc2\xa0do jezera, kjer imajo piknik._NEWLINE_Liki so\xc2\xa0personificirane\xc2\xa0\xc5\xbeivali. Majhne \xc5\xbeivali so poimenovane s pomanj\xc5\xa1evalnicami (zaj\xc4\x8dek, metulj\xc4\x8dek, detel\xc4\x8dek, srnica, mi\xc5\xa1ka), edina \xc5\xbeival, ki ni poimenovana s pomanj\xc5\xa1evalnico, je medved, ki v pravljici ni neusmiljena zver, ampak prijazen lik, pripravljen pomagati prijateljem v stiski. To se poka\xc5\xbee v trenutku, ko re\xc4\x8de malim \xc5\xbeivalim, naj splezajo nanj, da jih prenese \xc4\x8dez vodo. Vse \xc5\xbeivali so predstavljene pozitivno, nobena ni o\xc5\xa1abna, zvita. Vse si pomagajo in se razumejo.\n_START_SECTION_\nMotivno-tematske povezave\n_START_PARAGRAPH_\nMotiv piknika zasledimo tudi v pravljicah Medvedji piknik, ki jo je napisala Nina Mazi leta 1995, in Piknik pikapolonic, ki jo je zapisal Jo\xc5\xbee Snoj leta 1976.'