b'\n_START_ARTICLE_\nAndrej Bahun\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nV za\xc4\x8detku 20. stoletja se je pridru\xc5\xbeil socialisti\xc4\x8dnemu gibanju, postal aktivist in agitator; sodeloval je z Ivanom Regentom in Rudolfom Golouhom. Zaposlen je bil pri \xc5\xbeeleznici v Mariboru in Trstu, od koder je moral 1919 v Jugoslavijo. V Mariboru je bil na socialisti\xc4\x8dni listi trikrat izvoljen v ob\xc4\x8dinski svet. Nazadnje je bil izvoljen v ob\xc4\x8dinski svet decembra 1927, junija 1929 pa so ga razre\xc5\xa1ili s polo\xc5\xbeaja ob\xc4\x8dinskega svetnika. Bil predsednik podru\xc5\xbenice tamkaj\xc5\xa1ne \xc5\xbeelezni\xc4\x8darske organizacije, 1920 pa \xc4\x8dlan izvr\xc5\xa1nega odbora socialnodemokratske stranke v Mariboru in raz\xc5\xa1irjenega odbora \xc5\xbeelezni\xc4\x8darske organizacije v Ljubljani. Napisal je spomine \xc5\xbdivljenje, delo in trpljenje osemdesetletnega Andreja Bahuna. Odlomki so 1969 izhajali v \xc4\x8dasopisu Primorski dnevnik.'