b'\n_START_ARTICLE_\nHodi k oltarskomi svestvi\n_START_SECTION_\nCilj knjige\n_START_PARAGRAPH_\nJo\xc5\xbeef Borovnjak je v drugi polivici 19. stoletja prevzel jezikovne elemente iz osrednje sloven\xc5\xa1\xc4\x8dine v prekmur\xc5\xa1\xc4\x8dino. Klekl je nadaljeval Borovnjakovo delo. Leta 1908 je mad\xc5\xbearski minister Albert Apponyi ukinil pouk prekmurskega jezika v slovenskih \xc5\xa1olah na Ogrskem, zato se je Klekl oziral na Slovence na Krajnskem in \xc5\xa0tajerskem. Mislil je, da Slovenci bodo podpirali uvedbo pouka v prekmur\xc5\xa1\xc4\x8dini. Po priklju\xc4\x8ditvi Prekmurja so slovenske oblasti v uvajale slovenski knji\xc5\xbeni jezik, ki niso ga razumeli Prekmurci. Slovenski knji\xc5\xbeni jezik ni upo\xc5\xa1teval zna\xc4\x8dilnosti prekmur\xc5\xa1\xc4\x8dine, \xc4\x8deprav so to predlagali tudi drugi slovenski izobra\xc5\xbeenci (npr. Bo\xc5\xbeidar Borko)._NEWLINE_Klekl, kot kandidat Slovenske ljudske stranke je na volitvah 28. novembra 1920 zahteval avtonomske pravice za prekmursko pokrajino zaradi jezikovnih, identi\xc4\x8dnih in gospodarskih posebnosti, medtem ko je ostro obsodil vendsko teorijo.'