b"\n_START_ARTICLE_\nKtezifon\n_START_SECTION_\nImena\n_START_PARAGRAPH_\nKtezifon je kot Kas\xc3\xadfja prvi\xc4\x8d omenjen v Ezrovi knjigi 8:17. Ime izhaja iz imena plemena  Cas in je sorodno imenu Kaspijskega jezera in mesta Kazvin v severnem Iranu. _NEWLINE_Latinsko ime Ctesiphon ali Ctesifon izhaja iz gr\xc5\xa1kega Kt\xc4\x93sif\xc5\x8dn, ki je helenizirana oblika lokalnega imena, rekonstruiranega kot Tosf\xc5\x8dn ali Tosb\xc5\x8dn. V iranskih virih iz sasanidskega obdobja je v manihejski part\xc5\xa1\xc4\x8dini, sasanidski srednji perzij\xc5\xa1\xc4\x8dini in kr\xc5\xa1\xc4\x8danski sogdij\xc5\xa1\xc4\x8dini zapisano s pahlavijskim tyspwn, v novoperzij\xc5\xa1\xc4\x8dini pa kot Tisfun (\xd8\xaa\xd9\x8a\xd8\xb3\xd9\x81\xd9\x88\xd9\x86). Sirski viri ga omenjajo kot Qt\xc4\x93sf\xc5\x8dn, srednjeve\xc5\xa1ki arabski viri pa kot \xe1\xb9\xacaysaf\xc5\xabn (\xd8\xb7\xd9\x8a\xd8\xb3\xd9\x81\xd9\x88\xd9\x86) ali Qa\xe1\xb9\xadaysf\xc5\xabn (\xd9\x82\xd8\xb7\xd9\x8a\xd8\xb3\xd9\x81\xd9\x88\xd9\x86). V sodobni arab\xc5\xa1\xc4\x8dini se obe imeni pi\xc5\xa1eta kot al-Mada'in (\xd8\xa7\xd9\x84\xd9\x85\xd8\xaf\xd8\xa7\xd8\xa6\xd9\x86). Izvirna oblika imena pred njegovo arabizacijo je bila \xe1\xb9\xac\xc5\xabsf\xc5\xabn ali T\xc5\xabsf\xc5\xabn. Armensko ime mesta je bilo Tizbon (\xd5\x8f\xd5\xab\xd5\xa6\xd5\xa2\xd5\xb8\xd5\xb6).\n_START_SECTION_\nLokacija\n_START_PARAGRAPH_\nMesto je stalo ob Tigrisu, pribli\xc5\xbeno v sedanjem Al-Mada'inu, kak\xc5\xa1nih 35 km ju\xc5\xbeno od Bagdada. Merilo je 30 km\xc2\xb2 (Rim je v 4. stoletju meril 13,7 km\xc2\xb2). Edini vidni ostanek mesta je velik lok pala\xc4\x8de  Taq-i Kisra ali Tagh-e Kasra, kar pomeni Kozravov lok,  ki stoji v ira\xc5\xa1kem mestu Salman-Pak.\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nKtezifon je postal pomembno mesto v 1. stoletju pr. n. \xc5\xa1t., ko je bil v Partskem cesarstvu sede\xc5\xbe vlad ve\xc4\x8dine partskih kraljev. Mesto je stalo v bli\xc5\xbeini helenisti\xc4\x8dne prestolnice Selevkije. Njegovo ustanovitev je ob\xc5\xa1irno opisal Strabon v svoji Geografiji._NEWLINE_Mesto je bilo zaradi svojega polo\xc5\xbeaja glavni cilj vladarjev Rimskega cesarstva v njihovih vojnah na vzhodu. Rimljani so mesto zasedli petkrat, od tega kar trikrat samo v 2. stoletju. Leta 116 ga je osvojil cesar Trajan, vendar ga je njegov naslednik Hadrijan \xc5\xbee naslednje leto prostovoljno vrnil kot del mirovne pogodbe. Rimski general Avidij Kasij ga je ponovno zavzel leta 164 med \xc5\xa1e eno partsko vojno in ga po sklenitvi miru zapustil. Leta 197 ga je oplenil cesar Septimij Sever in tiso\xc4\x8de prebivalcev prodal v su\xc5\xbeenjstvo. _NEWLINE_V poznem 3. stoletju, kmalu potem, ko so Parte izpodrinili Sasanidi, je mesto ponovno postalo predmet spora z Rimom. Leta 283 je med dr\xc5\xbeavnimi  nemiri mesto oplenil cesar Kar. Leta 295 je bil pred mestom pora\xc5\xbeen cesar Galerij. Leto kasneje se je Galerij vrnil in zmagal, njegov pohod pa se je kon\xc4\x8dal s peto in zadnjo osvojitvijo mesta leta 299. Mesto je kasneje vrnil perzijskemu kralju Narsehu v zameno za Armenijo in zahodno Mezopotamijo. _NEWLINE_Okoli leta 325 in ponovno leta 410 je bil Ktezifon ali sosednja gr\xc5\xa1ka kolonija Selevkija prizori\xc5\xa1\xc4\x8de zborov Vzhodne asirske cerkve._NEWLINE_Leta 363 je bil med vojno proti \xc5\xa0apurju II. po bitki pred mestnim obzidjem ubit cesar Julijan Odpadnik. Zadnji je sasanidsko prestolnico oblegal bizantinski cesar Heraklij leta 627. Ko so Perzijci sprejeli njegove mirovne pogoje, je oblegasnje opustil. _NEWLINE_Med islamskim osvajanjem Perzije je Ktezifon leta 637 pri\xc5\xa1el pod arabsko oblast. Prebivalcem se na splo\xc5\xa1no ni zgodilo ni\xc4\x8d, pala\xc4\x8de in njihove arhive pa so osvajalci po\xc5\xbegali.  Mesto je za\xc4\x8delo hitro propadati, predvsem po ustanovitvi abasidske prestolnice v Bagdadu v 8. stoletju, in kmalu postalo mesto duhov. _NEWLINE_Domneva se, da je bil ravno Ktezifon osnova za mesto Isbanir v pripovedkah iz Tiso\xc4\x8d in ene no\xc4\x8di._NEWLINE_Ru\xc5\xa1evine mesta so bile prizori\xc5\xa1\xc4\x8de velike bitke v prvi svetovni vojni novembra 1915. Osmanska vojska je v bitki porazila angle\xc5\xa1ko vojsko, ki je posku\xc5\xa1ala osvojiti Bagdad, in jo potisnila nazaj za ve\xc4\x8d kot 60 km. Tam jo je ujela v past in jo prisilila k vdaji.\n_START_SECTION_\nPala\xc4\x8de\n_START_PARAGRAPH_\nRazko\xc5\xa1en kompleks cesarske pala\xc4\x8de, v katerega sta spadala tudi skoraj povsem uni\xc4\x8dena Bela pala\xc4\x8da (Sh\xc3\xa2hig\xc3\xa2n-\xc7\x90 sped) in velik obok  Taq-i Kisra, je \xc5\xa1e vedno legendaren. Prestolna dvorana, ki je stala pod lokom ali za njim, je bila visoka ve\xc4\x8d kot 36 m. Velik banjast obok je pokrival povr\xc5\xa1ino \xc5\xa1iroko 24 m in dolgo 50 m in je najve\xc4\x8dji doslej zgrajen obok v Perziji in najve\xc4\x8dji obok iz nearmirane opeke na svetu.\n_START_SECTION_\nArheologija\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1928\xe2\x80\x931929 in 1931\xe2\x80\x931932 je v Ktezifonu, predvsem v Qasr bint al-Qadiju v zahodnem delu mesta, izkopavala ekipa Nem\xc5\xa1ke orientalske dru\xc5\xbebe in Pensilvanske univerze pod vodstvom Oskarja Reutherja._NEWLINE_V drugi polovici 1960. in na za\xc4\x8detku 1970. let je v mestu delala ekipa iz Torinske univerze pod vodstvom A. Invernizzija in G. Gullinija. Ekipa je predvsem restavrirala pala\xc4\x8do Kozrova II."