b'\n_START_ARTICLE_\nJames Bradley\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nBradley se je od 15. marca 1711 \xc5\xa1olal na Kolid\xc5\xbeu Balliol na Univerzi v Oxfordu. Leta 1714 je diplomiral in leta 1717 opravil magisterij._NEWLINE_Opazovati je za\xc4\x8del v \xc5\xbeupni\xc5\xa1\xc4\x8du v kraju Wanstead v Essexu pod pokroviteljstvom svojega strica \xc4\x8dastitega Jamesa Pounda, ki je bil tudi sam ve\xc5\xa1\xc4\x8d astronom._NEWLINE_6. novembra 1718 so ga izbrali za \xc4\x8dlana angle\xc5\xa1ke Kraljeve dru\xc5\xbebe v Londonu._NEWLINE_Naslednje leto je postal vikar v Bridstowu. Poleg tega mu je prijatelj Samuel Molyneux v Walesu pridobil majhno sinekuro. Svojo cerkveno \xc4\x8dastno slu\xc5\xbebo je leta 1721 zavrnil, ker so ga na Univerzi v Oxfordu izvolili za Savileovega profesorja astronomije. Kot predavatelj eksperimentalne filozofije je med letoma 1729 in 1760 v Asmoleovem muzeju podal 79 predavanj._NEWLINE_V Oxfordu je leta 1725 z zvezdno aberacijo Eltanina, \xce\xb3 Zmaja (Draconis), dobil svetlobno hitrost 308,56\xc2\xa0\xc2\xb7\xc2\xa010\xe2\x81\xb6 m/s. Pred tem so R\xc3\xb8mer, Cassini, Newton in drugi pokazali da je hitrost svetlobe kon\xc4\x8dna._NEWLINE_Bradley je leta 1728 in 1729 pri dolo\xc4\x8devanju aberacije Eltanina odkril in pojasnil pojav aberacije svetlobe (Phil. Trans. xxxv. 637) ter so\xc4\x8dasno pojav nutacije. Opazovanja za aberacijo je izvedel v Molyneuxovi hi\xc5\xa1i v Kew Greenu. Objavo odkritja nutacije (Phil. Trans. xlv. I) je odla\xc5\xa1al, da bi jo lahko med dvema enakima legama Luninih vozlov (doba 18,6 let) izmeril do minute to\xc4\x8dno. Odkritje nutacije je objavil \xc5\xa1ele 14. februarja 1748. Odkritje aberacije svetlobe je bilo prepri\xc4\x8dljiv dokaz za gibanje Zemlje in s tem za pravilnost Aristarhovih in Keplerjevih teorij._NEWLINE_Kot tretji kraljevi astronom je kot Halleyjev naslednik od leta 1742 do 1761 vodil Kraljevi observatorij Greenwich. Njegov pove\xc4\x8dan sloves mu je omogo\xc4\x8dil, da je za observatorij priskrbel nove in\xc5\xa1trumente v vrednosti 1000 \xc2\xa3. John Bird je leta 1750 zanj izdelal 8 kvadrant, s katerim je v desetih letih Bradley nakopi\xc4\x8dil neprecenljivo vrednost za obnovo astronomije._NEWLINE_Leta 1762 je objavil teleskopski zvezdni katalog, ki je bil tako to\xc4\x8den, da je veljal vse do 19. stoletja._NEWLINE_Izmeril je Jupitrov premer. Njegova nenavadno to\xc4\x8dna opazovanja v observatoriju Greenwich so bila zelo uporabna, \xc5\xa1e posebej pa so slu\xc5\xbeila Besslu, ki je leta 1818 izdal katalog polo\xc5\xbeajev zvezd, izra\xc4\x8dunanih po Bradleyevih opazovanjih. Bradleyjeva opazovanja zaradi spora o lastni\xc5\xa1tvu najprej niso objavili. Kon\xc4\x8dno jih je objavila zalo\xc5\xbeba Clarendon Press iz Oxforda v dveh folijih leta 1798 in 1805. \xc5\xa0ele sposobnosti in marljivost Bessla so pokazale njihovo veliko pomembnost._NEWLINE_Bradley je nasprotoval Halleyjevemu odkritju lastnih gibanj zvezd. Mislil je, da so gibanja navidezna zaradi gibanja Sonca po prostoru. Za Halleyjevo odkritje se je zavzemal samo Giovanni Cassini._NEWLINE_Slabega zdravja se je Bradley leta 1761 upokojil in se umaknil v vasico Cotswold pri Chalfordu. Tu je v Skiveralls Hause tudi umrl.\n_START_SECTION_\nNagrade\n_START_PARAGRAPH_\nZa svoje znanstvene dose\xc5\xbeke je Bradley leta 1748 prejel Copleyjevo medaljo Kraljeve dru\xc5\xbebe. V letu 1752 so mu podelili kraljevsko pokojnino 250 \xc2\xa3 na leto.'