b'\n_START_ARTICLE_\nPape\xc5\xbe Janez XVII.\n_START_SECTION_\nIzvor in vzpon\n_START_PARAGRAPH_\nRodom je iz Rapagnana pri Fermu v Markah; po drugih je bil Rimljan iz \xc4\x8detrti Biberatica ali celo iz Mantove, ter se je v mladosti priselil v Rim  ). Bodo\xc4\x8demu pape\xc5\xbeu je bilo ime Janez (Giovanni), z nadevkom Cicco (ocvirek, debelu\xc5\xa1ko), Sicco ali Siccone. _NEWLINE__NEWLINE_Njegov o\xc4\x8de je bil prav tako Janez (Giovanni Sicco), najbr\xc5\xbe iz plemi\xc5\xa1ke rodovine \xe2\x80\x93 po nekaterih pa skromnega pode\xc5\xbeelskega rodu; materi pa je bilo ime Colomba.  V Rimu ga je sprejel konzul Petronius (Petronio), ki ga je vzgajal in mu omogo\xc4\x8dil vstop v duhovni\xc5\xa1ki stan. Preden je prejel svete redove, je bil poro\xc4\x8den in je imel tri sinove, ki so vsi vstopili v cerkveno slu\xc5\xbebo.   _NEWLINE__NEWLINE_Kot prednika so ga omenjali pripadniki dru\xc5\xbeine Secco, ki je dala Cerkvi enega \xc5\xa1kofa, enega diakona in enega sekundicerija . Omenja jih epitaf iz 1040, ki je za njim izginila vsaka sled. Ti trije bratje so bili: Giovanni \xc5\xa1kof Palestrine, Pietro diakon ter Andrea "secundicerius". V epigrafu se imenujejo "avi cretos Siconis sanguine papae"._NEWLINE__NEWLINE_Kar se ti\xc4\x8de njegovega cerkvenega vzpona, je Cardella (v 18. st.) zapisal, da je Siccona za kardinala imenoval Gregor V. 996. _NEWLINE_Kot nagrado za krepostno \xc5\xbeivljenje je bil postavljen med kler in spo\xc5\xa1tovali so ga ljudje vsakr\xc5\xa1nega stanu.\n_START_SECTION_\nNeugodne zgodovinske razmere\n_START_PARAGRAPH_\nPo smrti cesarja Otona III. so si prakti\xc4\x8dno prilastili vso oblast v Rimu v obdobju med 1003-1012 Krescenciji. Zopet so torej postali stvarni gospodarji Rima Tuskulski grofje,ki so toliko vplivali na pape\xc5\xa1ke volitve, da so v prvi polovici 11. stoletja povzdignili na sede\xc5\xbe apostola Petra po vrsti mo\xc5\xbee iz svoje rodovine. Razmere je poslab\xc5\xa1alo \xc5\xa1e dejstvo, da so med seboj tekmovali in se prepirali \xc4\x8dlani iste rodbine, ki je razpadla v dve veji; tista stranka, ki je imela ve\xc4\x8d denarja, je bolje uspevala na neizmerno \xc5\xa1kodo Cerkve in ve\xc4\x8dnega mesta.\n_START_SECTION_\nKratka vladavina\n_START_PARAGRAPH_\nZa pape\xc5\xbea je bil izvoljen 16. maja, a posve\xc4\x8den in ustoli\xc4\x8den 13. junija 1003. Tudi na pape\xc5\xa1kem prestolu je ohranil ime Janez in je vladal le okrog pol leta, pa \xc5\xa1e to pod \xc4\x8dvrsto roko patricija Krescencija II., ki si je po smrti svetorimskega cesarja Otona III. (983-1002), ki je umrl brez potomcev, prakti\xc4\x8dno prilastil vso oblast, posvetno in duhovno.\n_START_SECTION_\nPape\xc5\xbeeva hi\xc5\xa1a\n_START_PARAGRAPH_\nPape\xc5\xbea Janeza XVII. so upodobili pri sv. Pavlu , ko je fermanski nad\xc5\xa1kof Alessandro IV. Borgia poslal pape\xc5\xbeu posnetek rapanjanske plo\xc5\xa1\xc4\x8de, ki so jo odkrili pod ometom med obnovitvenimi deli na \xc5\xbeupnijski cerkvi. _NEWLINE__NEWLINE_\xc5\xa0e danes imajo navado kmetje iz Rapagnana, da imenujejo kot Casa del Papa (Pape\xc5\xbeeva hi\xc5\xa1a) neko kme\xc4\x8dko hi\xc5\xa1o, ki nima nikakr\xc5\xa1nega starinskega videza; obnovili so jo ex novo (na novo) na temeljih obstoje\xc4\x8de starodavne stavbe. Zadnji njen del so \xc5\xbeal podrli \xc5\xa1tiridesetih let 20. stoletja.'