b'\n_START_ARTICLE_\nAnton Koder\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nRodil se je v kme\xc4\x8dki dru\xc5\xbeini v Radomljah pri Kamniku. Nekaj let po njegovem rojstvu so se z dru\xc5\xbeino preselili v Po\xc5\xbeenik pri Cerkljah na Gorenjskem. Tu je pre\xc5\xbeivljal najsre\xc4\x8dnej\xc5\xa1a mlada leta in se vse \xc5\xbeivljenje \xc5\xa1tel za Po\xc5\xbeen\xc4\x8dana. V Kamniku je obiskoval ljudsko \xc5\xa1olo pri fran\xc4\x8di\xc5\xa1\xc4\x8dkanih, gimnazijo pa je obiskoval v Ljubljani kot Tav\xc4\x8darjev in Detelov so\xc5\xa1olec. Po kon\xc4\x8dani gimnaziji je opravljal poklic po\xc5\xa1tnega uradnika v Ljubljani, nato v Innsbrucku, Trentu in ne nazadnje v Bregenzu, kjer je bil ravnatelj po\xc5\xa1tnega urada. Leta 1909 se je upokojil in naselil v Ljubljani. Istega leta je postal blagajnik pri Slovenski matici in to funkcijo je opravljal do prve svetovne vojne. Veliko je potoval po Evropi, \xc5\xa1e posebej od upokojitve dalje; tako je obiskal Nem\xc4\x8dijo, \xc5\xa0vico, Francijo, Anglijo, Italijo. _NEWLINE_Umrl je leta 1918, pokopan je v Cerkljah na Gorenjskem. Na njegovem nagrobniku je napis: "Po\xc4\x8divam naj v slovenski zemlji, katero sem tako neizmerno ljubil." V oporoki je svoj denar zapustil za izgradnjo cerkve na Po\xc5\xbeeniku, veliko pa je namenil tudi za cerkljanske in po\xc5\xbeeni\xc5\xa1ke siromake. Oporoka v ve\xc4\x8dini to\xc4\x8dk ni bila realizirana.\n_START_SECTION_\nLiterarno delo\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1869 je kot dijak za\xc4\x8del zlagati pesmi, ki jih je objavil v U\xc4\x8diteljskem tovari\xc5\xa1u in Ljubljanskem zvonu. Kasneje je bil eden glavnih pesnikov v Zori, nekaj svojih pesmi pa je objavil tudi v Kresu. Glede na pri\xc4\x8devanje njegove zapu\xc5\xa1\xc4\x8dine, naj bi pesmi skladal vse do leta 1909. Bolj znan je kot pripovednik. Svoje prvo pripovedno delo Ena no\xc4\x8d na gorenjskih planinah je napisal kot dijak in ga objavil v Novicah, kjer je objavljal svoje prve kratke pripovedi. Pisal je tudi slike iz narave in povestice, ki jih je objavljal v Zori. V Slovenskem narodu je objavljal potopise, kraj\xc5\xa1e pripovedne prispevke in dalj\xc5\xa1e povesti: \xc4\x8crne o\xc4\x8di, H\xc4\x8di starega sodca, Kupa brinjevca, Na na\xc5\xa1ih gorah. _NEWLINE_Leta 1876 je v Stritarjevem Zvonu iz\xc5\xa1lo nekaj njegovih obrazov: Lastavica, Prepelica, Prizori._NEWLINE_Leta 1877 je v samostojni knjigi izdal prvi slovenski idili\xc4\x8dni roman Marjetica. Ob prvem izidu je bil ozna\xc4\x8den kot "izvirni roman", v ponatisih pa je dobil oznako "idila". Gre za preprosto pripoved, ki je bolj zna\xc4\x8dilna za povest kot roman. Zgodba govori o petnajstletni \xc4\x8drnolasi Srakarjevi Marjetici, ki skupaj z o\xc4\x8detom Srakarjem \xc5\xbeivi v leseni ko\xc4\x8di nad Beri\xc5\xa1kim selom. Je pridna gospodinja, ki skrbi za o\xc4\x8deta in dve kozi. Med va\xc5\xa1kimi dekleti je najlep\xc5\xa1a in zelo priljubljena. V njo se zaljubi Mlinarjev \xc5\xa0tefan, ki je najlep\xc5\xa1i in najbogatej\xc5\xa1i v vasi. Obljubita si ve\xc4\x8dno zvestobo, vendar o\xc4\x8de Mlinar njuni zvezi nasprotuje. \xc5\xa0tefan se mu upre in odide od doma. O\xc4\x8de Mlinar \xc4\x8dez \xc4\x8das popusti, \xc5\xa0tefan se vrne in vsi se za\xc4\x8dnejo pripravljati na poroko. Marjetica v tem \xc4\x8dasu zboli in na dan poroke umre. Zaplet zgodbe je precej podoben zapletu v Jur\xc4\x8di\xc4\x8devi povesti Sosedov sin, s to razliko, da gre pri Kodrovem romanu za zvezo bogatega fanta in revnega dekleta, ki ima nesre\xc4\x8den konec, pri Jur\xc4\x8di\xc4\x8devi povesti pa je ravno obratno. Skupna lastnost obeh romanov je kme\xc4\x8dka atmosfera, podobnost med njima pa najdemo tudi v imenih glavnih oseb. Oba mo\xc5\xa1ka protagonista romanov sta \xc5\xa0tefana, eden je Mlinarjev, drugi Bra\xc5\xa1narjev, \xc5\xbeenski protagonistki pa sta Srakarjeva Metka pri Kodru in Smrekarjeva Francka pri Jur\xc4\x8di\xc4\x8du - tudi tu gre za podobnost, a v tem primeru prilastkovo. Leta 1926 je bilo delo natistnjeno \xc5\xbee \xc4\x8detrti\xc4\x8d, kar pri\xc4\x8da, da je bilo precej popularno, kritika pa je kljub temu romanu pripisala le negativne oznake._NEWLINE_Kot glavni pripovednik je deloval v Kresu, v katerem je med letoma 1881 in 1895 izdal ve\xc4\x8d romanov in povesti. Leta 1881 je iz\xc5\xbela prva izvirna dalj\xc5\xa1a planinska povest z naslovom Vi\xc5\xbeen\xc4\x8dar. Povest se dogaja na Vi\xc5\xbeen\xc4\x8dah in bli\xc5\xbenji okolici. Vi\xc5\xbeen\xc4\x8dar je bogat gospodar velike kmetije, ki se razprostira visoko v gorah. Ima sina Janeja, ki se s skrivanjem po planinah pod Krvavcem izogiba voja\xc5\xa1ki obveznosti. O\xc4\x8de bi mu lahko pla\xc4\x8dal voja\xc5\xa1kega namestnika in ga s tem oprostil voja\xc5\xa1\xc4\x8dine, vendar tega ni storil, ker sta bila v sporu. Razlog zanj je ti\xc4\x8dal v doma\xc4\x8di dekli Cilji, v katero sta bila oba zaljubljena. Janej, zaradi voja\xc5\xa1kega begunstva, postane tar\xc4\x8da vojakov. Nekega dne se s temi vojaki spopade, enega celo ubije in pobegne. Dve leti pozneje je v planine pod Krvavcem pri\xc5\xa1el na lov cesarski princ in pri tem padel v prepad, iz katerega ga re\xc5\xa1i Janej. \xc4\x8cez dve leti cesarski princ dose\xc5\xbee, da je Janej pomilo\xc5\xa1\xc4\x8den. Povest se kon\xc4\x8da s poroko Janeja in Cilje._NEWLINE_Leta 1882 je izdal roman Zvezdana in povest Oreharjev Bla\xc5\xbe. Slednja govori o Bla\xc5\xbeu, ki je kot konjski hlapec slu\xc5\xbeil pri starem Oreharju. Teden dni pred poroko, s kravjo deklo Ur\xc5\xa1ko, mu je Oreharjev konj odgrizni uho. To Bla\xc5\xbea zelo razjezi, zato se je konju ma\xc5\xa1\xc4\x8duje in ga pri tem rani tako mo\xc4\x8dno, da kasneje pogine. Jezni Orehar mu vzame ves prihranjen denar, Ur\xc5\xa1ka pa ga zaradi tega zapusti. Bla\xc5\xbea kmalu najdejo utopljenega v vodi. Ur\xc5\xa1a je od Oreharja zahteva Bla\xc5\xbeev denar, da bi z njim pla\xc4\x8dala stro\xc5\xa1ke pogreba, vendar od njega dobi le posmeh, zato ga zabode v prsa. Orehar umre, Bla\xc5\xbea pa naslednji dan pokopljejo._NEWLINE_Nato je leta 1883 izdal zgodovinski roman Luteranci, ki govori o verskih bojih med protestanti in katoli\xc4\x8dani ter o junakovih ljubezenskih razmerjih. Zgodba se odvija v 2. polovici 16. stoletja na Slovenskem: od Kranja do Kamnika, sredi\xc5\xa1\xc4\x8de pa je na gradu Strmol v bli\xc5\xbeini Cerkelj. Na ta grad se pred katoli\xc5\xa1kimi preganjalci zate\xc4\x8de Jernej Knafelj, vodja protestantov. Tu se zaljubi v gra\xc5\xa1\xc4\x8dakinjo Lavro Koronini in ji izda, kdo je v resnici. Svojemu ljudstvu se s tem dejanjem ne zdi ve\xc4\x8d dovolj prizadeven in vdan. Knafelj pobegne v tujino. \xc4\x8cez \xc4\x8das, ko misli, da so se razmere umirile, se vrne. Izve, da je Lavra od\xc5\xa1la v samostan. Medsebojni prepiri povzro\xc4\x8dijo, da luteranstvo ope\xc5\xa1a. Knafelj se zato odlo\xc4\x8di, da bo od\xc5\xa1el v Nem\xc4\x8dijo, a pred tem postane \xc5\xbertev svojih nekdanjih luteranskih prijateljev, ki se zarotijo proti njemu in ga na koncu umorijo. S tem romanom mu je v obmo\xc4\x8dje dolge pripovedne proze uspelo spraviti protestantizem. Na ra\xc4\x8dun romana Luteranci in domnevno krute povesti Oreharjev Bla\xc5\xbe je Janez Mencinger napisal parodijo Cmokavzar in U\xc5\xa1perna (1884). Izhajala je v konkuren\xc4\x8dni revji Ljubljanski zvon, in sicer isto\xc4\x8dasno z romanom Luteranci. Nekaj ve\xc4\x8d naklonjenosti do Kodra je pokazal le literarni zgodovinar Karol Glaser. Vrsto negativnih kritik je romanu Luteranci namenil tudi literarni zgodovinar Anton Slodnjak. Kodru je o\xc4\x8dital, da je pretiraval z Jur\xc4\x8di\xc4\x8devo in Kersnikovo rokovnja\xc5\xa1ko govorico do nesmiselnosti, da  je zgodbo pripovedoval brez okusa in za pripovedovanje potrebnega daru, delo pa je ozna\xc4\x8dil za slovstveno zablodo. _NEWLINE_Leta 1883 je v samostojni knjigi izdal povest V gorskem zakotju. V njej spremljamo mladega zdravnika Limbarja, ki pride slu\xc5\xbebovat v Pe\xc5\xa1a\xc5\xa1ko vas. Tu najprej spozna \xc5\xbeupanovo Manico, nato se spoprijatelji z upokojenim kapitanom Ivanom Komarjem, na Ro\xc5\xbeenovem gradu pa spozna mlado Lucijeto v katero se zaljubi. Lucijeta mu \xc4\x8dustva vra\xc4\x8da, njena mati Helena pa tej ljubezni nasprotuje, zato Limbarju jasno pove, da na grad nima ve\xc4\x8d vstopa. Limbar razo\xc4\x8daran odide v Mehiko, kjer v vojski zdravi ranjene vojake. Tu sre\xc4\x8da ranjenega znanca Komarja, nato se vrne v svojo domovino, kjer izve, da je Komar v Mehiki zaradi rane umrl, svoje posestvo pa zapustil prav njemu. \xc4\x8cez \xc4\x8das se Limbar vrne v Pe\xc5\xa1a\xc5\xa1ko vas na Komarjevo posestvo, kjer izve, da se je Lucijeta poro\xc4\x8dila in odselila. Na koncu se zaljubi v Manico in kmalu se tudi poro\xc4\x8dita. _NEWLINE_Zadnji roman, ki ga je leta 1884 izdal v Kresu ima naslov Kmetski triumvirat. Velja za prvi slovenski zgodovinski roman o kme\xc4\x8dkih uporih. Govori o slovensko-hrva\xc5\xa1kem kme\xc4\x8dkem uporu 1573, ki se dogaja v slovenskih krajih, na Dunaju, v hrva\xc5\xa1kih Stubicah in Zagrebu. Tudi temu romanu so pripisali ve\xc4\x8d negativnih ocen, zato je kmalu od\xc5\xa1el v pozabo. _NEWLINE_Ostale povesti, izdane v Kresu, so \xc5\xa1e: Obljubljena, Rokovnja\xc5\xa1ka ljubica, Na Slemenih, Na vi\xc5\xa1avi in Rozamunda Kacen\xc5\xa1tajn._NEWLINE_Med letoma 1881 in 1895 je povesti objavljal tudi v Ljubljanskem zvonu: Drobne povesti, Stari Grivar, Grogov Matij\xc4\x8de, Iz \xc5\xbeivljenja, \xc5\xbdenin Martinek, Napoved, Vi\xc5\xa1njeva pola, Samski spomini. Nekaj jih je ostalo nenatisnjenih._NEWLINE_V svojih pripovednih delih je Koder najve\xc4\x8dkrat opisoval kme\xc4\x8dki svet in zgodovinsko dogajanje, malome\xc5\xa1\xc4\x8danskemu \xc5\xbeivljenju pa je posvetil manj pozornosti. Vsebino del je najraje navezal na kraje, dogodke in ljudi iz svojega doma\xc4\x8dega okolja. To mu je tudi laj\xc5\xa1alo domoto\xc5\xbeje. Slovenska literarna zgodovina pa mu je vseskozi o\xc4\x8ditala, da je Stritarjev, Gregor\xc4\x8di\xc4\x8dev in Jur\xc4\x8di\xc4\x8dev epigon._NEWLINE_Koder se politi\xc4\x8dno ni opredeljeval, zato je \xc4\x8dlanke lahko pisal za ve\xc4\x8d politi\xc4\x8dnih listov, kot so: narodno napredni Slovenski narod, konservativni Slovenec in slovensko vladno glasilo Ljubljanski list. V teh \xc4\x8dlankih je pisal o gospodarskih in prosvetnih vpra\xc5\xa1anjih, o splo\xc5\xa1nih narodnih potrebah in nevarnostih; spornih strankarskih zadev pa se v njih ni dotikal. V Slovenskem narodu in Slovencu se je tako v osemdesetih letih 19. stoletja uveljavil kot uvodni\xc4\x8dar in feljtonist.'