b'\n_START_ARTICLE_\nZitkala \xc5\xa0a\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdIVLJENJEPIS\n_START_PARAGRAPH_\nZitkala-\xc5\xa0a se je rodila 22. februarja 1876 v indijanskem rezervatu Yankton v Ju\xc5\xbeni Dakoti, mami Ellen Simmons, katere plemensko ime je bilo That\xc3\xa9 Iy\xc3\xb3hiwi\xc5\x8b (Vsak veter ali Dosegi vetra) ter o\xc4\x8detu Felkerju. O\xc4\x8de je bil ameri\xc5\xa1ko-nem\xc5\xa1kega porekla, vendar je dru\xc5\xbeino, ko je bila Zitkala-\xc5\xa0a \xc5\xa1e majhna, zapustil._NEWLINE_Prvih osem let svojega \xc5\xbeivljenja je pre\xc5\xbeivela v rezervatu in ta leta je pozneje opisala kot dneve polne svobode in sre\xc4\x8de. Leta 1884, pri njenih rosnih osmih letih, so jo misijonarji skupaj \xc5\xa1e s \xc5\xa1tevilnimi drugimi indijanskimi otroci odpeljali v izobra\xc5\xbeevalni in\xc5\xa1titut (White\'s Manual Labor Institute, Quaker school) v Wabash, Indiana. Tam so jih u\xc4\x8dili branja, pisanja ter sporazumevanja v angle\xc5\xa1\xc4\x8dini. \xc5\xa0olo je obiskovala do vklju\xc4\x8dno 1887, ko se je vrnila nazaj v rezervat k materi. Pri petnajsih, \xc5\xbeeljna po dodatni izobrazbi, se je vrnila na in\xc5\xa1titut. \xc5\xa0tudirala je klavir in violino ter u\xc4\x8dila glasbo. Bila je ena izmed redkih \xc5\xbeensk, ki je posegala po vi\xc5\xa1ji izobrazbi. V tem \xc4\x8dasu je poleg \xc5\xa1tudija zbirala stare indijanske legende ter jih prevajala sprva v latin\xc5\xa1\xc4\x8dino, pozneje pa tudi v angle\xc5\xa1\xc4\x8dino. Od 1897 do 1899 je \xc5\xa1tudirala violino na New England konzervatoriju za glasbo v Bostonu. Istega leta, 1899, se je zaposlila v Carlisovi delavski \xc5\xa1oli (Carlisle Indian Industrial School) v Pensilvaniji, kjer je pou\xc4\x8devala glasbo. Leto pozneje je za\xc4\x8dela s pisanjem \xc4\x8dlankov o indijanskem \xc5\xbeivljenju za nacionalne \xc4\x8dasopise, kot so npr. Atlantic Monthly (mese\xc4\x8dnik Atlatnik) in Harper\'s Monthly (mese\xc4\x8dnik Harper). V njih je ve\xc4\x8dinoma kritizirala sistem internatov ter realisit\xc4\x8dno prikazala indijansko uporni\xc5\xa1tvo. Poleg tega se je 1990 po dolgih letih ponovno vrnila v rezervat z namenom, da bi pou\xc4\x8devala tamkaj\xc5\xa1nje otroke. Ob vrnitvi je vsa razo\xc4\x8darana ugotovila, da je pri\xc5\xa1lo v \xc4\x8dasu njene odsotnosti do mnogih sprememb \xe2\x80\x93 rev\xc5\xa1\xc4\x8dina, slabe razmere zaradi zasedbe zemlji\xc5\xa1\xc4\x8d s strani belopoltega prebivalstva. _NEWLINE_Leta 1902 se je poro\xc4\x8dila s kapitanom Raymondom T. Bonnin-jem. Kmalu po poroki je bil kapitan preme\xc5\xa1\xc4\x8den v rezervat Uinyah-Ouray v Utahu. Par je tam \xc5\xbeivel in delal z ljudmi kar \xc5\xa1tirinajst let. Med tem \xc4\x8dasom se jima je rodil prvi sin, Raymond Ohiya Bonnin.\n_START_SECTION_\nLITERARNA KARIERA\n_START_PARAGRAPH_\nZitkala-\xc5\xa0a je imela bogato pisateljsko kariero, ki jo kronolo\xc5\xa1ko delimo na dve glavni obdobji.\n_START_SECTION_\nPrvo obdobje\n_START_PARAGRAPH_\nje potekalo od leta 1900 do 1904, ko je objavila legende, zbrane iz domorodne kulture ter avtobiografske pripovedi. Vsi neobjavljeni spisi iz tega obdobja so bili izdani \xc5\xa1ele po njeni smrti, leta 2001 kot Dreams and Thunder: Stories, Poems, and Sun Dance Opera (Sanje in grom: zgodbe, pesmi in "Sun Dance Opera"), P. Jane Hafen._NEWLINE_Njene \xc4\x8dlanki so bili ve\xc4\x8dinoma objavljeni v mese\xc4\x8dniku Atlantik med leti 1900 in 1902. Med najbolj znane sodijo: An Indian Teacher Among Indians (Indijanski u\xc4\x8ditelj med Indijanci), Impressions Of an Indian Childhood (Vtisi indijanskega otro\xc5\xa1tva),  The School days of an Indian Girl (\xc5\xa0olski dnevi indijanskega dekleta). Vsa ta dela so bila avtobiografska, v njih pa je podrobno opisala svoje izku\xc5\xa1nje tako v rezervatih kot pri poznej\xc5\xa1i asimilaciji v dominantni ameri\xc5\xa1ki kulturi._NEWLINE_Drugi \xc4\x8dlanki  pa so bili objavljeni v mese\xc4\x8dniku Harper. _NEWLINE_Za veliko ve\xc4\x8dino njenega dela je zna\xc4\x8dilna liminalnost; napetosti med tradicijo in asimilacijo ter med literaturo in politiko. Te napetosti so izra\xc5\xbeene zlasti v njenih avtobiografskih delih. V svojih American Indian Stories (Indijanskih zgodbah) predstavi tako literarni kot politi\xc4\x8dni aspekt svojega \xc5\xbeivljenja. Pripoved prikazuje njeno razdvojenost _NEWLINE_med ostati zvesta svoji tradiciji Yankton Dakote na eni strani ter popolno asimilacijo na drugi strani.\n_START_SECTION_\nDrugo obdobje\n_START_PARAGRAPH_\npa je trajalo od leta 1916 do leta 1924. V tem obdobju se je Zitkala-\xc5\xa0a osredoto\xc4\x8dila na pisanje in objavljanje bolj politi\xc4\x8dnih del. Skupaj z mo\xc5\xbeem sta se preselila v Washington DC, kjer je postala politi\xc4\x8dno aktivna. Drugo obdobje zajema nekaj njenih najbolj vplivnih \xc4\x8dlankov, med katere uvr\xc5\xa1\xc4\x8damo \xc2\xbbOklahoma\'s poor rich Indians\xc2\xab\xc2\xa0(Oklahomski revno-bogati Indijanci). _NEWLINE_Njen pisateljski repertoar tako obsega \xc5\xa1tevilne avtobiografske pripovedi o njeni mladostni\xc5\xa1ki krizi identite ter kasnej\xc5\xa1o razdvojenost med razvijajo\xc4\x8do se prevadujo\xc4\x8do ameri\xc5\xa1ko kulturo ter tradicionalno, doma\xc4\x8do indijansko kulturo. Njene poznej\xc5\xa1e knjige v angle\xc5\xa1\xc4\x8dini pa so bile med prvimi deli, kjer so bile prikazane tradicionale zgodbe in legende ameri\xc5\xa1kih Indijancev. S tem se je zapisala v zgodovino kot ena izmed najvplivnej\xc5\xa1ih indijanskih aktivistk 20. stoletja.\n_START_SECTION_\nAmerican Indian Stories (Ameri\xc5\xa1ke indijanske zgodbe)\n_START_PARAGRAPH_\nAmeri\xc5\xa1ke indijanske zgodbe so zbirka zgodb iz otro\xc5\xa1tva, alegori\xc4\x8dnih fantazij ter spisov, objavljenih v mese\xc4\x8dnikih Atlantik in Harper, ki pripovedujejo o te\xc5\xbeavah, s katerimi se je skupaj z mnogimi domorodci sre\xc4\x8devala v \xc5\xa1olah, ki so bile ustvarjene z namenom za \xc4\x8dim hitrej\xc5\xa1o asimilacijo k dominantni, prevladujo\xc4\x8di kulturi. Prvi\xc4\x8d so bile objavljene leta 1921.\n_START_SECTION_\nOld Indian Legends (Stare indijanske legende)\n_START_PARAGRAPH_\nStare indijanske zgodbe so zbirka pesmi ter zgodb, ki se jih je nau\xc4\x8dila kot otrok ter jih zbrala med razli\xc4\x8dnimi plemeni. Namen dela je bil predvsem ohranjanje tradicij, pridobivanje spo\xc5\xa1tovanja in priznanje teh ritualov v prevladujo\xc4\x8di evropsko-ameri\xc5\xa1ki kulturi.\n_START_SECTION_\n\xc4\x8clanki za ameri\xc5\xa1ki indijanski \xc4\x8dasopis\n_START_PARAGRAPH_\nZitkala-\xc5\xa0a je bila aktivna \xc4\x8dlanica Dru\xc5\xa1tva ameri\xc5\xa1kih Indijancev (Society of American Indians ali SAI),  progresivni skupini, ki je bila ustanovljena leta 1911. med drugim je ta tudi izdajala ameri\xc5\xa1ki indijanski \xc4\x8dasopis. Med leti 1918 ter 1919 je bila tudi sama urednica \xc4\x8dasopisa in v tem obdobju je prispevala tudi najve\xc4\x8d svojih \xc4\x8dlankov. Gre za najbolj eksplicitna politi\xc4\x8dna dela, ki so se nana\xc5\xa1ala na teme, kot so Prispevek ameri\xc5\xa1kih vojakov iz 1. svetovne vojne, Vpra\xc5\xa1anja o dodeljevanju zemlji\xc5\xa1\xc4\x8d in \xc5\xa1tevilne druge. Mnogo njenih spisov tistega \xc4\x8dasa je bilo kritiziranih zaradi spodbujanja asimilacije. Pozivala je k priznanju domorodne kulture in tradicije, hkrati pa zagovarjala dr\xc5\xbeavljanske pravice ZDA, ki bi povzdignile domorodce v razvijajo\xc4\x8do se Ameriko. Verjela je, da bo tako pridobila politi\xc4\x8dno mo\xc4\x8d in za\xc5\xa1\xc4\x8ditila svojo kulturo.\n_START_SECTION_\nOklahoma\'s poor rich Indians  (Oklahomski revno-bogati Indijanci)\n_START_PARAGRAPH_\nZdru\xc5\xbeenje indijanskih pravic je leta 1923 objavilo enega izmed najbolj vplivnih politi\xc4\x8dnih del Zitkale-\xc5\xa0a. V \xc4\x8dlanku je izpostavila ameri\xc5\xa1ke korporacije, ki so sistemati\xc4\x8dno ter nezakonito delovale, izrabljale Indijance v Oklahomi.\n_START_SECTION_\nPOLITI\xc4\x8cNI AKTIVIZEM\n_START_PARAGRAPH_\nZitkala-\xc5\xa0a je bila politi\xc4\x8dno aktivna skozi svoje celotno odraslo \xc5\xbeivljenje. V obdobju, ko je \xc5\xbeivela na rezervatu Uintah-Ouray v Utahu, se je pridru\xc5\xbeila \xc5\xbee prej omenjenemu Dru\xc5\xa1tvu Ameri\xc5\xa1kih Indijancev. Od poznega 20. stoletja naprej so aktivisti kritizirali to dru\xc5\xa1tvo in Zitkalo-\xc5\xa0a, \xc4\x8de\xc5\xa1 da so se zavzemali za pravice Indijancev do dr\xc5\xbeavljanstva in zaposlitve na napa\xc4\x8den na\xc4\x8din. Njihov na\xc4\x8din borbe za pravice naj bi namre\xc4\x8d na koncu vklju\xc4\x8deval asimilacijo, s \xc4\x8dimer bi Indijanci izgubili svojo kulturo._NEWLINE_Kot sekretarka dru\xc5\xa1tva je Zitkala-\xc5\xa0a sodelovala z Uradom za indijanske zadeve (Bureau of Indian Affairs) v okviru ameri\xc5\xa1ke vlade, katerega delovanje je za\xc4\x8dela kritizirati. Na primer njihov poskus, da bi indijanskim otrokom v internatih prepovedali uporabo njihovega jezika in kulturnih navad. Poro\xc4\x8dala je o nasilju nad otroki, ki niso bili pripravljeni sprejeti kr\xc5\xa1\xc4\x8danske vere. S svojim napadom biroja je na koncu pozro\xc4\x8dila tudi to, da so njenega mo\xc5\xbea, ki je bil tam zaposlen, odpustili. Par se je skupaj s sinom preselil v Washington D.C., saj sta upala, da bosta tam na\xc5\xa1la podpornike. _NEWLINE_Iz Washingtona je za\xc4\x8dela Zitkala-\xc5\xa0a predavati na nacionalni ravni v imenu SAI z namenom promoviranja kulturne in plemenske identitete Indijancev. V dvajsetih letih 19. stoletja je vlo\xc5\xbeila veliko napora v promoviranje ideje vse-indijanskega zdru\xc5\xbeevanja, ki naj bi zdru\xc5\xbeila vsa ali ve\xc4\x8dino ameri\xc5\xa1kih plemen v postopku zavzemanja za dr\xc5\xbeavljanske pravice Indijancev. V letu 1924 je bil sprejet zakon o dr\xc5\xbeavljanski pravici Indijancev, ki je dodelil ameri\xc5\xa1ke dr\xc5\xbeavljanske pravice ve\xc4\x8dini avtohtonih prebivalcev, ki teh pravic prej niso imeli._NEWLINE_V letu 1926 je s pomo\xc4\x8djo svojega mo\xc5\xbea ustanovila The National Council of American Indians ali NCAI (Nacionalni svet za ameri\xc5\xa1ke indijance) z namenom zdru\xc5\xbeevanja vseh plemen na celotnem obmo\xc4\x8dju ZDA, in sicer, da bi ti dobili polne dr\xc5\xbeavljanske pravice, vklju\xc4\x8dno z volilno pravico. Od leta 1926 pa vse do njene smrti leta 1938 je bila Zitkala-\xc5\xa0a predsednica, zastopnica in glavna zbiralka denarnih sredstev NCAI. Po njeni smrti je delovanje te organizacije za nekaj \xc4\x8dasa zamrlo. Vendar pa je bila organizacija ponovno o\xc5\xbeivljena leta 1944 pod mo\xc5\xa1kim vodstvom, ki pa je njeno dotedaj\xc5\xa1nje delo zanemarilo._NEWLINE_Zitkala-\xc5\xa0a se je v dvajsetih letih 19. stoletja borila tudi za pravice \xc5\xbeensk. S tem razlogom se je leta 1921 pridru\xc5\xbeila gibanju The General Federation of Women\'s Clubs (Zdru\xc5\xbeenje \xc5\xbeenskih klubov), ki je posku\xc5\xa1alo obdr\xc5\xbeati javen glas \xc5\xbeensk. GFWC je bila med drugim organizacija, ki se je zavzemala tudi za rasno raznolikost svojih \xc4\x8dlanov. Preko te federacije je leta 1924 ustanovila Indian Welfare Committee,IWC (Indijanski odbor za socialno pomo\xc4\x8d), s katerim je sodelovala pri spro\xc5\xbeitvi vladne preiskave o izkori\xc5\xa1\xc4\x8danju ameri\xc5\xa1kih Indijancev v Oklahomi. Bila je tudi soavtorica \xc4\x8dlanka, ki je izpostavil ve\xc4\x8d koorporacij, ki so v Oklahomi ropale in celo pobijale Indijance, da bi si s tem lahko pridobile dostop do njihove zemlje._NEWLINE_Z IWC je prispevala k temu, da je kongres leta 1934 sprejel Zakon o reorganizaciji indijanskih plemen (the Indian Reorganization Act) pod administracijo predsednika Franklina D. Roosevelta. V\xc4\x8dasih opisan tudi kot Indian New Deal, je ta zakon spodbujal plemena, da obnovijo in sprejmejo samoupravo po vzorcu izvoljene predstavni\xc5\xa1ke vlade. Z zakonom je bilo upravljanje ozemlja zopet dano v roke Indijancem._NEWLINE_V svojem delu za NCAI je leta 1924 Zitkala-\xc5\xa0a med drugim tudi spodujala Indijance, da so se za\xc4\x8deli bolj zavzemati za vpisovanje v volilni imenik. Spodbujala jih je k podpori predloga zakona Curtis Act, ki je bil sprejet istega leta. Sama je namre\xc4\x8d menila, da bo deloval v prid Indijancem. Vendar \xc4\x8deprav je ta zakon Indijancem dodelil ameri\xc5\xa1ko dr\xc5\xbeavljanstvo, pa prebivalci na rezervatih \xc5\xa1e vedno niso smeli voliti ne na lokalih ne na dr\xc5\xbeavnih volitvah. Zitkala-\xc5\xa0a pa je kljub temu nadaljevala svoje delo v boju za civilne pravice, za bolj\xc5\xa1i zdravstveni sistem in izobrazbo Indijancev do svoje smrti leta 1938.\n_START_SECTION_\nSMRT IN ZAPU\xc5\xa0\xc4\x8cINA\n_START_PARAGRAPH_\nZitkala-\xc5\xa0a je umrla 26. januarja 1938 v Washingtonu, pri starosti 61 let. Pokopana je pod imenom Gertrude Simmons Bonnin na narodnem pokopali\xc5\xa1\xc4\x8du Arlington. Od konca 20. stoletja naprej je Univerza v Nebraski ponovno izdala njene \xc5\xa1tevilne zapise o indijanski kulturi. V njeno \xc4\x8dast so na Veneri enega izmed kraterjev poimenovali "Bonnin". _NEWLINE_Zapu\xc5\xa1\xc4\x8dina Zitkale-\xc5\xa0a pa \xc5\xbeivi naprej kot ena najmo\xc4\x8dnej\xc5\xa1ih indijanskih aktivistov dvajsetega stoletja. Za sabo je zapustila vplivno teorijo indijanskega upora in klju\xc4\x8dni model za reforme. Skozi svoj aktivizem je dosegla bistvene spremembe na podro\xc4\x8dju izobra\xc5\xbeevanja, zdravstvenega sistema, pravnega polo\xc5\xbeaja indijanskih ljudstev in na podro\xc4\x8dju ohranjanja indijanske kulture.'