b'\n_START_ARTICLE_\nKlasi\xc4\x8dna arhitektura\n_START_PARAGRAPH_\nKlasi\xc4\x8dna arhitektura navadno ozna\xc4\x8duje arhitekturo, ki je bolj ali manj zavestno izpeljana iz na\xc4\x8del gr\xc5\xa1ke in rimske arhitekture klasi\xc4\x8dne antike oziroma v\xc4\x8dasih iz Vitruvijevih del.  Razli\xc4\x8dni slogi klasi\xc4\x8dne arhitekture so obstajali v karolin\xc5\xa1ki renesansi  in italijanski renesansi. \xc4\x8ceprav se lahko klasi\xc4\x8dni slogi arhitekture mo\xc4\x8dno razlikujejo, lahko na splo\xc5\xa1no re\xc4\x8demo, da se opirajo na skupen "besednjak" dekorativnih in konstruktivnih elementov. V ve\xc4\x8djem delu zahodnega sveta so v zgodovini arhitekture od renesanse do druge svetovne vojne prevladovali razli\xc4\x8dni klasi\xc4\x8dni arhitekturni slogi, \xc5\xa1e danes jih uporablja veliko arhitektov._NEWLINE_Pojem klasi\xc4\x8dna arhitektura se uporablja tudi za vse na\xc4\x8dine arhitekture, ki so se razvili v imenitne oblike, na primer klasi\xc4\x8dna kitajska arhitektura ali klasi\xc4\x8dna arhitektura Majev. Lahko se nana\xc5\xa1a tudi na katero koli arhitekturo, ki uporablja klasi\xc4\x8dno estetsko filozofijo. Izraz se lahko uporablja druga\xc4\x8de "tradicionalna arhitektura" ali "ljudska arhitektura", \xc4\x8deprav lahko z njima deli osnovna na\xc4\x8dela._NEWLINE_Za sodobne stavbe po prvotnih klasi\xc4\x8dnih na\xc4\x8delih se lahko uporablja izraz neoklasi\xc4\x8dna arhitektura.\n_START_SECTION_\nIzvor\n_START_PARAGRAPH_\nKlasi\xc4\x8dna arhitektura izhaja iz arhitekture starodavne Gr\xc4\x8dije in starodavnega Rima. Z razpadom zahodnega dela rimskega imperija  arhitekturne tradicije rimskega imperija v ve\xc4\x8djem delu zahodne Evrope niso bile ve\xc4\x8d zanimive. V bizantinskem cesarstvu so \xc5\xbeiveli stari na\xc4\x8dini gradnje, vendar se je sorazmerno hitro razvil poseben bizantinski slog.  Prvo zavestno prizadevanje za vrnitev klasi\xc4\x8dne antike v zahodno arhitekturo je mogo\xc4\x8de najti v karolin\xc5\xa1ki renesansi poznega 8. in v 9. stoletju. Vrata samostana v Lorschu (okoli leta 800) v dana\xc5\xa1nji Nem\xc4\x8diji so zanimiva kot sistem izmeni\xc4\x8dno pritrjenih stebrov in lokov, ki bi lahko bili skoraj neposredna ponovna predstavitev na primer Koloseja v Rimu. Bizantinska arhitektura lahko tako kot romanska in celo do neke mere gotska arhitektura (s katero se pogosto primerja klasi\xc4\x8dna arhitektura) vklju\xc4\x8duje tudi klasi\xc4\x8dne elemente in podrobnosti, vendar v enaki meri ne izra\xc5\xbea zavestnega prizadevanja, da se opira na arhitekturne tradicije antike. Na primer, ne opazujejo ideje o sistemati\xc4\x8dnem redu proporcev za stebre. Zato se v splo\xc5\xa1nem ne \xc5\xa1tejejo za klasi\xc4\x8dne arhitekturne sloge v strogem pomenu.\n_START_SECTION_\nRazvoj\n_START_PARAGRAPH_\nMed italijansko renesanso in koncem gotskega sloga so si arhitekti, kot so Leon Battista Alberti, Sebastiano Serlio in Giacomo Barozzi da Vignola prizadevali, da bi o\xc5\xbeivili arhitekturo starodavnega Rima. \xc5\xa0tudirali so anti\xc4\x8dno rimsko arhitekturno razpravo O arhitekturi (De architectura), ki jo je napisal Vitruvij, pru\xc4\x8devali so tudi ostanke starih rimskih stavb v Italiji. Kljub temu klasi\xc4\x8dna arhitektura renesanse \xc5\xbee od za\xc4\x8detka zelo specifi\xc4\x8dno razlaga klasi\xc4\x8dne ideje. V Ospedale degli Innocenti (bolni\xc5\xa1nici nedol\xc5\xbenih, siroti\xc5\xa1nici) v Firencah arhitekta Filippa Brunelleschija, eni najstarej\xc5\xa1ih renesan\xc4\x8dnih stavb (zgrajena leta 1419\xe2\x80\x9345) obdelava stebrov na primer nima neposrednega predhodnika v starodavni rimski arhitekturi.  V tem \xc4\x8dasu se je \xc5\xa1tudija starodavne arhitekture razvila v arhitekturno teorijo klasi\xc4\x8dne arhitekture. Poenostavljeno lahko re\xc4\x8demo, da klasi\xc4\x8dna arhitektura s svojo raznovrstnostjo oblik \xc5\xbee od nekdaj upo\xc5\xa1teva arhitekturna pravila, dolo\xc4\x8dena v antiki. _NEWLINE_Ve\xc4\x8dino slogov, ki izvirajo iz porenesan\xc4\x8dne Evrope, je mogo\xc4\x8de opisati kot klasi\xc4\x8dno arhitekturo. To \xc5\xa1iroko uporabo izraza uporablja sir John Summerson v klasi\xc4\x8dnem jeziku arhitekture. Elementi klasi\xc4\x8dne arhitekture so bili uporabljeni v radikalno druga\xc4\x8dnih arhitekturnih kontekstih, kot so tisti, za katere so bili razviti. Na primer baro\xc4\x8dna in rokokojska arhitektura sta sloga, ki sta sicer klasi\xc4\x8dna v koreninah, a sta razvila lastno arhitekturo. V teh obdobjih se je arhitekturna teorija \xc5\xa1e vedno sklicevala na klasi\xc4\x8dne ideje, a manj iskreno kot v renesansi. _NEWLINE_Arhitekturni teoretiki iz obdobja okrog leta 1750, znano kot neoklasicizem, so znova in znova posku\xc5\xa1ali posnemati antiko, podprto z najnovej\xc5\xa1im razvojem klasi\xc4\x8dne arheologije in \xc5\xbeeljo po arhitekturi, ki temelji na jasnih pravilih in racionalnosti, kot odziv na pozne baro\xc4\x8dne in rokokojske oblike. Med prvimi teoretiki neoklasicizma so bili Claude Perrault, Marc-Antoine Laugier in Carlo Lodoli, med bolj radikalnimi in vplivnimi pa \xc3\x89tienne-Louis Boull\xc3\xa9e, Claude Nicolas Ledoux, Friedrich Gilly in John Soane.  Neoklasicisti\xc4\x8dna arhitektura je imela posebno mo\xc4\x8dan polo\xc5\xbeaj na arhitekturnem prizori\xc5\xa1\xc4\x8du okoli 1750\xe2\x80\x931850. Konkuren\xc4\x8dni neogotski slog je postal v zgodnjih 1800-ih bolj priljubljen, kasneje v 19. stoletju pa so bili zna\xc4\x8dilni \xc5\xa1tevilni slogi, nekateri so bili le malo ali sploh niso bili povezani s klasicizmom (kot je art nouveau) in eklekticizem. \xc4\x8ceprav je klasi\xc4\x8dna arhitektura \xc5\xa1e naprej igrala pomembno vlogo in nekaj \xc4\x8dasovnih obdobij vsaj na lokalni ravni prevladovala na arhitekturnem prizori\xc5\xa1\xc4\x8du, kot na primer klasi\xc4\x8dna arhitektura v svoji stro\xc5\xbeji obliki, ki jo ponazarja "nordijski klasicizem" v 20. stoletju, nikoli ni dobila prevladujo\xc4\x8dega polo\xc5\xbeaja. S prihodom modernizma v za\xc4\x8detku 20. stoletja se je klasi\xc4\x8dna arhitektura skoraj popolnoma ustavila.\n_START_SECTION_\nObseg\n_START_PARAGRAPH_\nKlasi\xc4\x8dni arhitekturni slogi so zelo dolgo prevladovali v zahodni arhitekturi, pribli\xc5\xbeno od renesanse do prihoda modernizma. To pomeni, da je bila klasi\xc4\x8dna antika vsaj v teoriji glavni vir navdiha arhitekturnih prizadevanj na Zahodu ve\xc4\x8dino sodobne zgodovine. Kljub temu klasicizem zaradi liberalnih, osebnih ali teoreti\xc4\x8dno razli\xc4\x8dnih razlag anti\xc4\x8dne dedi\xc5\xa1\xc4\x8dine pokriva \xc5\xa1irok spekter slogov, nekateri celo tako, da lahko govorimo o navzkri\xc5\xbeju, kot je neopaladijska arhitektura, ki se navdihuje v delih italijanske renesanse arhitekta  Andrea Palladia, ki je na\xc5\xa1el navdih v anti\xc4\x8dni rimski arhitekturi.  Poleg tega je mogo\xc4\x8de trditi (kot je bilo \xc5\xbee omenjeno), da lahko stilisti\xc4\x8dna arhitektura, ki obi\xc4\x8dajno ne velja za klasi\xc4\x8dno, kot je gotska, vsebuje klasi\xc4\x8dne elemente. Zato je te\xc5\xbeko enostavno razmejiti obseg klasi\xc4\x8dne arhitekture . Za bolj ali manj opredeljene zna\xc4\x8dilnosti je \xc5\xa1e vedno mogo\xc4\x8de re\xc4\x8di, da se sklicujejo na starogr\xc5\xa1ko ali rimsko arhitekturo ter arhitekturna pravila ali teorije, ki izhajajo iz te arhitekture.\n_START_SECTION_\nOkamnitev\n_START_PARAGRAPH_\nV arhitekturi se beseda petrifikacija ali okamnitev pogosto uporablja pri razpravi o razvoju svetih struktur, kot so templji, predvsem glede na razvoj v gr\xc5\xa1kem svetu. V arheolo\xc5\xa1kem in zgodnjem klasi\xc4\x8dnem obdobju (pribli\xc5\xbeno 6. in v za\xc4\x8detku 5. stoletja pr. n. \xc5\xa1t.) so se arhitekturne oblike prvih templjev utrdile in dorski je prevladoval. \xc5\xa0iroko sprejeta teorija v klasi\xc4\x8dnih \xc5\xa1tudijah je, da so bile najstarej\xc5\xa1e tempeljske strukture iz lesa, velike oblike ali elementi arhitekturnega sloga pa so bili precej trajni. V tem obdobju je v zgodnjih templjih v razli\xc4\x8dnih krajih v gr\xc5\xa1kem svetu les zamenjal okra\xc5\xa1en, poliran kamen, vendar so ohranili oblike in podobe starih lesenih slogov. Strukture so postale kamnite, zato govorimo o okamnitvi ali petrifikaciji  ali "okamenjenem tesarstvu" ._NEWLINE_Ta previdna ohranitev primitivnega lesenega videza v kamnu novej\xc5\xa1ih zgradb je bila natan\xc4\x8dno vidna, kar ka\xc5\xbee na to, da je to morda narekovala vera, ne pa estetika, \xc4\x8deprav so zdaj to\xc4\x8dni razlogi izgubljeni v megli antike. Ni pa za vse sredozemske civilizacije zna\xc4\x8dilen ta prehod. Etru\xc5\xa1\xc4\x8dani v Italiji so bili v svojem prvem obdobju mo\xc4\x8dno odvisni od stika z gr\xc5\xa1ko kulturo in religijo, vendar so obdr\xc5\xbeali svoje lesene templje (z nekaj izjemami), dokler se njihova kultura ni popolnoma stopila z rimskim svetom, velik lesen tempelj Jupitra na Kapitolu v Rimu je dober zgled za to.'