b'\n_START_ARTICLE_\nBiogeografija\n_START_PARAGRAPH_\nBiogeografija je fizi\xc4\x8dnogreografska veda, ki raziskuje raz\xc5\xa1irjenost in \xc5\xa1tevil\xc4\x8dnost rastlin (fitogeografija) in \xc5\xbeivali (zoogeografija) v prostoru in \xc4\x8dasu. Gre za interdisciplinarno vedo, ki zdru\xc5\xbeuje izsledke geografije, biologije, pedologije, geologije, klimatologije, ekologije in drugih ter na podlagi fizi\xc4\x8dnih dejavnikov in biolo\xc5\xa1kih procesov razlaga in napoveduje raz\xc5\xa1irjenost._NEWLINE_Dejstvo, da se sestava rastlinstva (flora) in \xc5\xbeivalstva (favna) med geografskimi obmo\xc4\x8dji razlikujeta, je bilo znano \xc5\xbee v antiki. V Srednjem veku so razli\xc4\x8dne favne in flore obravnavali kot lo\xc4\x8dene Bo\xc5\xbeje kreacije, vendar je tak pogled postajal vedno bolj problemati\xc4\x8den ko se je z dobo velikih odkritij od 15. stoletja dalje pri\xc4\x8delo pove\xc4\x8devati znanje o ogromni raznolikosti \xc5\xbeivljenja v eksoti\xc4\x8dnih delih sveta._NEWLINE_Prvi, ki je podal racionalno razlago obstoje\xc4\x8dih vzorcev raznolikosti, je bil Charles Darwin v svoji knjigi O izvoru vrst (1859), kjer je utemeljil podobnost vrst bli\xc5\xbenjih obmo\xc4\x8dij s skupnim izvorom in opisal tudi izsledke svojih poskusov na temo sposobnosti raz\xc5\xa1irjanja rastlinskih semen in majhnih \xc5\xbeivali. Nekateri zgodovinarji znanosti smatrajo to delo za temelj biogeografije kot znanstvene discipline. Eno od temeljnih del je tudi knjiga Darwinovega sodobnika Alfreda Russla Wallacea Geographical Distribution of Animals (1876). Wallace, ki se je ukvarjal z vzorci regionalne porazdelitve \xc5\xbeivali v Amazoniji in na Malajskem oto\xc4\x8dju, je lo\xc4\x8deno od Darwina razvil teorijo o skupnem izvoru podobnih vrst, vendar je bil za razliko od Darwina njegov pristop bolj opisen. Tak pristop je prevladoval nadaljnjih 60 let in \xc5\xa1ele v 20. stoletju so se biogeografi ponovno posvetili mehanizmom in vzrokom raz\xc5\xa1irjenosti vrst.'