b'\n_START_ARTICLE_\nSvobodno tr\xc5\xbea\xc5\xa1ko ozemlje\n_START_SECTION_\nZgodovinski okvir\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1921 je Italija uradno priklju\xc4\x8dila dele Avstro-Ogrske, zasedene po koncu prve svetovne vojne, vklju\xc4\x8dno s Trstom, Istro, Kvarnerskimi otoki in zahodno Slovenijo. Ozemlje je bilo prete\xc5\xbeno poseljeno s Slovenci ter v Istri v manj\xc5\xa1em obsegu tudi s Hrvati, Italijani pa so \xc5\xbeiveli prete\xc5\xbeno v Trstu in istrskih obalnih mestih. Slovansko prebivalstvo je bilo v 1920. in 1930. letih izpostavljeno nasilni italijanizaciji fa\xc5\xa1isti\xc4\x8dnih oblasti, odziv na katero je bila tudi organizacija TIGR._NEWLINE_V drugi svetovni vojni se je Italija bojevala na strani sil osi. Po zlomu fa\xc5\xa1isti\xc4\x8dnega re\xc5\xbeima leta 1943 je ozemlje zahtevala Jugoslavija, zasedle pa so ga nem\xc5\xa1ke okupacijske sile, ki so ga dr\xc5\xbeale do konca vojne. 1. maja 1945 je v Trst vkorakala 4. armada jugoslovanske vojske s slovenskim 9. korpusom NOV in POJ, 2. maja pa so z zahoda Trst dosegle tudi zavezni\xc5\xa1ke sile._NEWLINE_10. februarja 1947 je bil v Parizu podpisan mirovni sporazum z Italijo (Pari\xc5\xa1ka mirovna pogodba), s katerim je bilo ustanovljeno Svobodno tr\xc5\xbea\xc5\xa1ko ozemlje (STO). Razdeljeno je bilo na dve obmo\xc4\x8dji. Uradna jezika sta bila sloven\xc5\xa1\xc4\x8dina in italijan\xc5\xa1\xc4\x8dina, v coni B tudi hrva\xc5\xa1\xc4\x8dina. Cona A, ki je vklju\xc4\x8devala Trst, je bila pod voja\xc5\xa1ko upravo britanskih zavezni\xc5\xa1kih sil, cona B, ki je obsegala Slovensko primorje in severni del Istre, pa jugoslovanske vojske. STO tako ni nikoli zares delovalo kot enotna dr\xc5\xbeava, kljub temu pa je izdajalo svoj denar in po\xc5\xa1tne znamke. Kljub temu, da je bil fa\xc5\xa1izem premagan, so v coni A \xc5\xa1e vedno imeli pomembno besedo nacionalisti\xc4\x8dni krogi italijanske bur\xc5\xbeoazije \xc5\xa1e vedno sku\xc5\xa1ali omejiti socialni razvoj slovenskega prebivalstva, da bi tako uspe\xc5\xa1nej\xc5\xa1e vplivali na politi\xc4\x8dna odlo\xc4\x8danja zavezni\xc5\xa1ke voja\xc5\xa1ke uprave; odnos, ki so ga imeli do Slovencev je najbolje opisan v poro\xc4\x8dilu, ki ga je leta 1948 napisal britanski politi\xc4\x8dni svetovalec:  _NEWLINE_\xc2\xbbOmejeni tr\xc5\xbea\xc5\xa1ki politi\xc4\x8dni voditelji so se s svojim \xc5\xa1ovinisti\xc4\x8dnim pogledom na stvari vedli, kot da bi bila cona A \xc5\xbee priklju\xc4\x8dena Italiji,...\xc2\xab\xc2\xa0_NEWLINE_Njihove zahteve so bile umerjene proti vsakemu ukrepu ZVU, ki bi bil kakorkoli ugoden za Slovence. To stali\xc5\xa1\xc4\x8de izhaja tudi iz nekega angle\xc5\xa1kega dokumenta:_NEWLINE_\xc2\xbbItalijani so bili dolgo vajeni gledati na Slovence skoraj kot na podljudi. Njihov odnos je mogo\xc4\x8de primerjati s tistim, ki ga imajo ju\xc5\xbenjaki v Ameriki do \xc4\x8drncev\xc2\xab\xc2\xa0_NEWLINE_S Spomenico o soglasju iz leta 1954 (t. i. londonski sporazum) je STO tudi dejansko prenehalo obstajati. Uprava cone A je bila dodeljena Italiji, cone B pa Jugoslaviji. V dokumentu so bile jam\xc4\x8dene dolo\xc4\x8dene minimalne pravice uporabe manj\xc5\xa1inskega jezika v odnosih z javnimi ustanovami._NEWLINE_Dokon\xc4\x8dno je bila meja med Italijo in Jugoslavijo potrjena z osimskim sporazumom, ki sta ga podpisali Socialisti\xc4\x8dna federativna republika Jugoslavija in Republika Italija 10. novembra 1975 v italijanskem mestu Osimo in ga ratificirali leta 1977._NEWLINE_Po drugi svetovni vojni in v letih, ki so sledila razdelitvi STO, se je ve\xc4\x8dje \xc5\xa1tevilo (okoli 200.000) Italijanov odlo\xc4\x8dilo zapustiti Istro in Reko ter se preseliti v Italijo. Razlogi so bili razli\xc4\x8dni: gospodarski, politi\xc4\x8dni, psiholo\xc5\xa1ki (strah pred preganjanjem in \xc5\xbeelja bivanja v mati\xc4\x8dni dr\xc5\xbeavi). Na jugoslovanski strani so izseljenci znani kot optanti na italijanski kot ezuli (iz lat. exilium, \xc2\xbbizgon\xc2\xab). Pribli\xc5\xbeno 30.000 Italijanov se je odlo\xc4\x8dilo ostati in danes predstavljajo italijansko manj\xc5\xa1ino v Sloveniji in Hrva\xc5\xa1ki.'