b'\n_START_ARTICLE_\nZgornja trdnjava Klu\xc5\xbee\n_START_SECTION_\nVzroki za gradnjo\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1882 zgrajena trdnjava Bov\xc5\xa1ke Klu\xc5\xbee je bila v devetdesetih letih devetnajstega stoletja \xc5\xbee zastarela. Imela je dve veliki slabosti, katerih so se Avstrijci dobro zavedali. Njena prva velika slabost je bila, da je bila zidana iz kamna in opeke, ki nista zdr\xc5\xbeala zadetkov sodobnih topni\xc5\xa1kih granat polnjenih z ekrazitom. Druga slabost pa je bil njen polo\xc5\xbeaj. Utrdba se je bila namre\xc4\x8d stisnjena med pobo\xc4\x8dja gore Rombon in Izgore. V \xc4\x8dasu gradnje trdnjave je bila to prednost, saj je lahko trdnjava zapirala ozko pot, ki vodi preko prelaza Predel. Z uvedbo sodobnega topni\xc5\xa1tva in bojev na ve\xc4\x8dje razdalje pa je to kar naenkrat postala slabost, ker zaradi svoje lege v ozki dolini ni mogla obstreljevati sovra\xc5\xbenika v Bov\xc5\xa1ki kotlini. Problem so re\xc5\xa1ili tako, da so nad Klu\xc5\xbeami pripravili polo\xc5\xbeaje za topove, ki bi v primeru vojne lahko obstreljevali sovra\xc5\xbenika \xc5\xbee v Bovcu. Topove za polo\xc5\xbeaje so hranili v trdnjavi. Re\xc5\xa1itev je bila le za\xc4\x8dasna, zato se je avstro-ogrsko poveljstvo odlo\xc4\x8dilo, da nad staro trdnjavo Klu\xc5\xbee zgradi novo, ki bi bila namenjena boju na daljavo.\n_START_SECTION_\nGradnja in oboro\xc5\xbeitev\n_START_PARAGRAPH_\nPriprave za gradnjo so se za\xc4\x8dele leta 1890, ko so izbrali zemlji\xc5\xa1\xc4\x8de za novo trdnjavo. Izbrana lega je bila skoraj idealna, ker je omogo\xc4\x8dala topni\xc5\xa1ko obstreljevanje skoraj vse Bov\xc5\xa1ke kotline, pobo\xc4\x8dja pred utrdbo pa so onemogo\xc4\x8dala vsak pehotni napad. Edina ve\xc4\x8dja slabost lokacije je bila, da je bilo utrdbo mogo\xc4\x8de braniti le, \xc4\x8de je bil Rombon v avstrijskih rokah. Leta 1897 je pri\xc5\xa1la dokon\xc4\x8dna odlo\xc4\x8ditev za gradnjo utrdbe._NEWLINE_Utrdba je bila zasnovana kot 10 m visoka dvoeta\xc5\xbena, delno podkletena, enovita topni\xc5\xa1ka utrdba z dvema ramenskima kaponirjema in kasarno s pomo\xc5\xbenimi prostori v zadnjem delu. Stavba je bila ozka okoli 30 m in dolga 40 m v obliki \xc4\x8drke L. Spadala je med manj\xc5\xa1e avstro-ogrske utrdbe. Na\xc4\x8drtovana je bila za 2 \xc4\x8dastnika 88 vojakov, 32 topni\xc4\x8darjev, 3 pionirje, 3 telegrafiste in sanitejca, skupaj 129 mo\xc5\xbe. Utrdba je bila zasnovana tako, da je lahko zdr\xc5\xbeala zadetke takrat najmo\xc4\x8dnej\xc5\xa1ih znanih granat, zato je spadala v zadnjo generacijo avstro-ogrskih utrdb._NEWLINE_Preden se je za\xc4\x8dela gradnja utrdbe je bilo treba do gradbi\xc5\xa1\xc4\x8da, ki je bilo zelo te\xc5\xbeko dostopno, zgraditi 1.292 m dolgo cesto, ki je premagala 114 vi\xc5\xa1inskih metrov med obema utrdbama. Gradnja ceste se je za\xc4\x8dela 9. aprila 1897 dela na njej pa se so se kon\xc4\x8dala 25. novembra 1898 istega leta._NEWLINE_2. avgusta 1897 so se na gradbi\xc5\xa1\xc4\x8du bodo\xc4\x8de utrdbe za\xc4\x8dela prva zemeljska dela. Temeljni kamen je bil polo\xc5\xbeen 11. julija 1898. V temeljni kamen so vlo\xc5\xbeili spominsko listino. Gradnja je hitro napredovala, tako da so poleti leta 1899 v prednje stene trdnjave \xc5\xbee vgradili topovske \xc5\xa1\xc4\x8dite za 120\xc2\xa0mm topove. Gradnja utrdbe je trajala od 2. avgusta 1897 do 29. junija 1900. Pozimi so dela zaradi nizkih temperatur prekinili. Utrdba je bila pod streho \xc5\xbee oktobra 1899. Ve\xc4\x8dina utrdbe je bila zgrajena iz \xc5\xbeelezo-betona zelo visoke kakovosti, preostali deli pa iz lomljenega kamna, ki so ga pridobili v okolici gradbi\xc5\xa1\xc4\x8da._NEWLINE_Utrdbo so oboro\xc5\xbeili s \xc5\xa1tirimi 12\xc2\xa0cm topovi M.96 na ustreznem podno\xc5\xbeju. Njihov domet je bil 6.750 m, kar pomeni da so granate lahko dosegle cilje do Podklopce oz. Potoka Glijuna v So\xc5\xa1ki dolini. Topovi so lahko pokrili celotno Bov\xc5\xa1ko kotlino in \xc5\xa1e del podro\xc4\x8dij severno in ju\xc5\xbeno od nje. Ob za\xc4\x8detku prve svetovne vojne so bili \xc5\xbee zastareli. Na strehi utrdbe sta bila name\xc5\xa1\xc4\x8dena \xc5\xa1e dva 15\xc2\xa0cm vrtljiva oklepna mo\xc5\xbenarja  M.80, ki sta lahko obstreljevala cilje v celotnem krogu okoli utrdbe. Njihova velika slabost je bil kratek domet, ki je zna\xc5\xa1al le 3.500 m vendar pa so topovi izstreljevali granate pod strmim kotom, kar je omogo\xc4\x8dalo zadevanje ciljev, ki so bili za 12\xc2\xa0cm topove v mrtvem kotu. Na strehi sta bili name\xc5\xa1\xc4\x8deni \xc5\xa1e dve vrtljivi opazovalni kupoli. Za obrambo pred pehotnim napadom so slu\xc5\xbeile strelne line, na\xc4\x8din postavitve utrdbe tako, da je bilo iz posameznih delov utrdbe mo\xc4\x8d nadzirati dostop do vhoda. Pred utrdbo so bile razporejene tudi \xc5\xbei\xc4\x8dne ovire. Utrdba je bila opremljena tudi z elektri\xc4\x8dnim \xc5\xbearometom. Ta je bil name\xc5\xa1\xc4\x8den na dvigalu, ki je \xc5\xbearomet dvignil na vrh stolpa, ki je stal na zadnjem delu utrdbe. Tak na\xc4\x8din namestitve \xc5\xbearometa je bila takrat novost in je bila prvi\xc4\x8d preizku\xc5\xa1ena prav na Hermanovi utrdbi. _NEWLINE_Mirnodobna posadka utrdbe je \xc5\xa1tela dva \xc4\x8dastnika in 50 mo\xc5\xbe. V primeru vojne je to posadko zamenjal vojna posadka, ki je \xc5\xa1tela 13 \xc4\x8dastnikov in 227 mo\xc5\xbe. V utrdbi je lahko za silo preno\xc4\x8dilo \xc5\xa1e 10 \xc4\x8dastnikov in 115 mo\xc5\xbe, poleg tega pa je v njej lahko poiskalo zaklon \xc5\xa1e 90 mo\xc5\xbe.\n_START_SECTION_\nPosodobitev\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1905 so zamenjali zastarele topove v oklepnih kupolah s topovi M. 99. Tako so pove\xc4\x8dali domet kar za dvakrat. Kljub tej zamenjavi so bili novi topovi ob za\xc4\x8detku prve svetovne vojne \xc5\xbee zastareli. Leta 1907 so zamenjali bencinski agregat, dve leti pa je utrdba do\xc5\xbeivela tudi gradbene posege. V steni nad Koritnico so izdolbli tri kaverne in jih podzemsko povezali z utrdbo. Oja\xc4\x8dali so tudi posamezne dele utrdbe z dodatno plastjo betona. V notranjost so namestili tudi ve\xc4\x8d vrat, ki naj bi zmanj\xc5\xa1ali nevarnost pehotne zasedbe. Kljub posodobitvam so strokovnjaki ugotovili, da bi utrdba v primeru vojne komaj \xc5\xa1e zdr\xc5\xbeala zadetke takrat najte\xc5\xbejih italijanskih granat.\n_START_SECTION_\nUtrdba v \xc4\x8dasu vojne\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xbde prvi dan vojne 24. maja 1915 so topni\xc4\x8darji in vojaki zaskrbljeno poslu\xc5\xa1ali odmeve oddaljenega grmenja italijanskega topni\xc5\xa1tva, ki je obstreljevalo zaporo pri Rabeljskem jezeru in predilsko baterijo in se spra\xc5\xa1evali, ali se bo kaj podobnega zgodilo tudi njim. Sicer je bilo v prvih dneh vojne v Bov\xc5\xa1ki kotlini \xc5\xa1e vse mirno. To zati\xc5\xa1je so avstrijske oblasti izkoristile, da so iz okoli\xc5\xa1kih krajev izselile prebivalstvo, saj je Bov\xc5\xa1ka kotlina postala vojno obmo\xc4\x8dje. Italijani so napredovali izredno po\xc4\x8dasi, 25. maja so zasedli sedlo Prevala v kaninskem pogorju, 27. maja pa \xc5\xa1e sedlo \xc4\x8cez Bre\xc5\xbei\xc4\x8d nad Mo\xc5\xbenico. Italijanske enote so se zavedale nevarnosti Hermanove utrdbe, zato so se vse do 14. avgusta v velikem loku izogibale obmo\xc4\x8dja, ki ga je pokrivalo topni\xc5\xa1tvo bov\xc5\xa1ke zapore, pri tem pa so zamudili izredno prilo\xc5\xbenost za prodor proti severu, ker Avstrijci v tistem \xc4\x8dasu \xc5\xa1e niso imeli dovolj mo\xc5\xbe za u\xc4\x8dinkovito obrambo._NEWLINE_Prva granata naj bi priletela v okolico Hermanove utrdbe nekje med 29. majem in 18. junijem 1915. To je bila 149\xc2\xa0mm granata, ki je priletela iz okolice Nevejskega prevala, 6. junija pa naj bi se obstreljevanju pridru\xc5\xbeila \xc5\xa1e baterija 210\xc2\xa0mm mo\xc5\xbenarjev 210 A. Obstreljevanje z najte\xc5\xbejimi, 305\xc2\xa0mm  granatami, pa naj bi se za\xc4\x8delo 27. junija 1915, pozneje pa se je obstreljevanju pridru\xc5\xbeila tudi skupina 280\xc2\xa0mm havbic 280 A. Italijani so \xc5\xbee prvi dan vojne dobili odli\xc4\x8dni polo\xc5\xbeaj za obstreljevanje Bov\xc5\xa1ke zapore. Njihovi topovi so bili name\xc5\xa1\xc4\x8deni v okolici Nevejskega prevala 12,7\xc2\xa0km od Hermanove utrdbe. Pri obstreljevanju so granate letele preko Nevejskega prevala in vrha Rombona in nato v strmi krivulji priletele na Hermanovo utrdbo. V veliko pomo\xc4\x8d jim je bila 7000 m oddaljena topni\xc5\xa1ka opazovalnica na planini Jama v krnskem pogorju. _NEWLINE_Utrdba Bov\xc5\xa1ke Klu\xc5\xbee je bila za italijanske topove v skoraj popolnem mrtvem kotu, poleg tega pa je iz italijanskih topni\xc5\xa1kih opazovalnic ni bilo videti, zato jo med vojno nikoli niso zadeli. \xc5\xa0e najbli\xc5\xbeje zadetku so bili 12. avgusta 1915, ko je ob zidu utrdbe eksplodiralo pet italijanskih granat, ki so sicer bile namenjene Hermanovi utrdbi. Medtem, ko je bila trdnjava Klu\xc5\xbee v mrtvem kotu, pa Hermanova utrdba ni bila, zato se je zna\xc5\xa1la pod to\xc4\x8do granat. Najve\xc4\x8d \xc5\xa1kode so povzro\xc4\x8dile 149\xc2\xa0mm granate, kar je bilo za posadko pravo presene\xc4\x8denje. Ena izmed granat je prebila jekleni \xc5\xa1\xc4\x8dit na sre\xc4\x8do praznega topni\xc5\xa1kega prostora. 12. junija sta dva zadetka popolnoma uni\xc4\x8dila stolp \xc5\xbearometa. Istega dne je granata po\xc5\xa1kodovala kupolo za havbico. 20. junija so tri granate kalibra 210\xc2\xa0mm zadele isto mesto stropa nad povezovalnim hodnikom v kasarni\xc5\xa1kem delu utrdbe in ga prebile. Kmalu se je za\xc4\x8delo obstreljevanje s 305\xc2\xa0mm granatami, ki je do 30. junija postajalo vedno bolj intenzivno. Med obstreljevanjem je posadka ostajala v utrdbi, kar je 30. junija povzro\xc4\x8dilo pravo tragedijo. Prvi topni\xc5\xa1ki prostor je tik pod jeklenim \xc5\xa1\xc4\x8ditom zadela granata, prebila zid in eksplodirala v notranjosti. Ubitih je bilo 7 topni\xc4\x8darjev po\xc5\xa1kodovan pa je bil tudi top, zato so ga 5. julija odnesli iz utrdbe. 18. julija so granate popolnoma uni\xc4\x8dile kaponir, 19. julija je bila uni\xc4\x8dena desna opazovalna kupola, 20. julija je posadka iz utrdbe odnesla agregat, 23. julija je granata onesposobila kupolo havbice, isti dan pa je pri\xc5\xa1lo \xc5\xa1e do zasutja hodnika za dostop do obeh havbic, zaradi \xc4\x8desar je poveljstvo ukazalo, da naj 25. julija iz kupol odnesejo topove. 28. julija je bil popolnoma uni\xc4\x8den \xc5\xbearomet, med 30. julijem in 2. avgustom so iz \xc4\x8detrte topni\xc5\xa1ke kazemate odnesli \xc5\xa1e zadnji top in ga premestili na nov polo\xc5\xbeaj. Po nekaterih podatkih naj bi ta top po kon\xc4\x8danem obstreljevanju ponovno namestili v utrdbo, od koder je vse do 2. maja 1916 obstreljeval italijanske polo\xc5\xbeaje._NEWLINE_Konec julija je italijansko poveljstvo ocenilo, da je obstreljevanje doseglo cilj in da se je u\xc4\x8dinkovitost koro\xc5\xa1kih utrdb mo\xc4\x8dno zmanj\xc5\xa1ala, vendar pa obstreljevanje ni ponehalo. 18. avgusta 1915, na rojstni dan cesarja Franca Jo\xc5\xbeefa I., so Italijani divje obstreljevali Hermanovo utrdbo, ki je bila takrat \xc5\xbee razoro\xc5\xbeena, kar pa Italijani niso vedeli._NEWLINE_Dne 20. septembra 1915 je bila na utrdbo izstreljena zadnja granata. S tem se je kon\xc4\x8dalo skoraj \xc5\xa1tirimese\xc4\x8dno obstreljevanje utrdbe. Italijani so ocenili, da so Hermanovo utrdbo popolnoma uni\xc4\x8dili. Do podobnih ugotovitev so pri\xc5\xa1li tudi Avstrijci. Utrdba Klu\xc5\xbee je bila nepo\xc5\xa1kodovana, Hermanovo utrdbo je zadelo 50 granat najte\xc5\xbejega kalibra. Desno krilo in zadnja stran utrdbe sta bili hudo po\xc5\xa1kodovani, desni kaponir popolnoma  uni\xc4\x8den, ponekod so bili prebiti stropovi in zidovi, notranji prostori so imeli velike razpoke, uni\xc4\x8den je bil stolp \xc5\xbearometa, po\xc5\xa1kodovan je bil mehanizem za vrtenje oklepne kupole, po\xc5\xa1kodovano je bilo tudi polje bode\xc4\x8de \xc5\xbeice pred utrdbo.\n_START_SECTION_\nVloga utrdbe v prvi svetovni vojni\n_START_PARAGRAPH_\nTako kot vse utrdbe je bila tudi Hermanova utrdba, \xc4\x8deprav je spadala med novej\xc5\xa1e avstro-ogrske utrdbe, ob za\xc4\x8detku prve svetovne vojne \xc5\xbee obupno zastarela. Mo\xc4\x8dno italijansko topni\xc5\xa1ko obstreljevanje je utrdbo tako hudo po\xc5\xa1kodovalo, da je bila \xc5\xbee po nekaj mesecih vojne popolnoma neuporabna, zato jo je posadka morala zapustiti. Zato bi lahko rekli, da pri utrdbi ni pri\xc5\xa1lo do izraza tisto, za kar je bila namenjena. Po drugi strani pa je zasnova utrdbe opravila nalogo, za katero je bila namenjena. Zgradba je med obstreljevanjem zdr\xc5\xbeala zadetke najte\xc5\xbejih granat in v veliki meri za\xc5\xa1\xc4\x8ditila posadko. Poleg tega pa je imela skupaj z ostalimi koro\xc5\xa1kimi utrdbami zelo velik psiholo\xc5\xa1ki u\xc4\x8dinek, ki je upo\xc4\x8dasnil napredovanje italijanske vojske v zgornjem Poso\xc4\x8dju. Zato lahko trdimo, da je utrdba odigrala svojo vlogo \xe2\x80\x93 prepre\xc4\x8diti prodor sovra\xc5\xbenika v smeri prelaza Predel.\n_START_SECTION_\nUtrdba danes\n_START_PARAGRAPH_\nPo razoro\xc5\xbeitvi je utrdba za\xc4\x8dela samevati. Ko se je frontna \xc4\x8drta po preboju premaknila na reko Piavo, je utrdba postala neuporabna, zato je poveljstvo ni nameravalo obnoviti. Uporaben inventar je odnesla vojska in doma\xc4\x8dini. Po italijanski zmagi je utrdba pri\xc5\xa1la pod italijansko upravo, ki za deloma poru\xc5\xa1eno utrdbo ni skrbela. Nov udarec so utrdbi v tridesetih letih prizadejali zbiralci \xc5\xbeeleza, ki so iz zidov izpulili jeklene \xc5\xa1\xc4\x8dite in profile, kar je v naslednjih letih povzro\xc4\x8dilo dodatno propadanje utrdbe. Utrdba je nato skozi desetletja samevala. Po drugi svetovni vojni in dokon\xc4\x8dni dolo\xc4\x8ditvi meje med Jugoslavijo in Italijo je utrdba skupaj z utrdbo Klu\xc5\xbee pre\xc5\xa1la v last jugoslovanske vojske. Novi lastnik, tako kot stari, zanju ni skrbel, zato sta propadali. Utrdbi sta leta 1987 pri\xc5\xa1li v ob\xc4\x8dinsko last. Do danes so utrdbo v Klu\xc5\xbeah \xc5\xbee popravili, medtem pa Hermanova utrdba, ki je bila \xc5\xa1e do predkratkim javnosti popolnoma neznana, \xc5\xa1e vedno propada. Danes je utrdbo \xc5\xa1e mo\xc4\x8d videti, vendar je v izredno slabem stanju ter zara\xc5\xa1\xc4\x8dena z rastlinjem. Nahaja se na izravnavi tik nad utrdbo v Klu\xc5\xbeah, od katere je do zgornje utrdbe speljana ozka pot.'