b'\n_START_ARTICLE_\nRoman II.\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nRoman II. je bil sin cesarja Konstantina VII. Porfirogeneta in Helene Lekapene, h\xc4\x8derke cesarja Romana I. Lekapena in njegove \xc5\xbeene Teodore. Ime je dobil po svojem starem o\xc4\x8detu. Da bi Konstantin  okrepil zavezni\xc5\xa1tvo z Italijo, ga je \xc5\xbee v otro\xc5\xa1kih letih  poro\xc4\x8dil  z Berto, izvenzakonsko h\xc4\x8derko italijanskega kralja Huga Arle\xc5\xa1kega. Berta se je po poroki preimenovala v Evdokijo in leta 949 umrla brez naslednika. Zavezni\xc5\xa1tvo z Italijo se je z njeno smrtjo razdrlo. 27. januarja  945 je Konstantin VII. odstranil svoje  svake, sinove Romana I. Lekapena, in zasedel bizantinski prestol kot starej\xc5\xa1i cesar. 6. aprila 945 je za mlaj\xc5\xa1ega cesarja imenoval svojega sina Romana. Po Hugovi odstavitvi in smrti leta 947 je Roman izkoristil o\xc4\x8detovo obljubo, da si bo  naslednjo \xc5\xbeeno lahko izbral sam. Izbral je kr\xc4\x8dmarjevo h\xc4\x8derko  Anastazo, ki se je po poroki leta 956 preimenovala v Teofano._NEWLINE_Novembra 959 je nasledil svojega o\xc4\x8deta na bizantinskem prestolu. Po o\xc4\x8detovi smrti so se \xc5\xa1irile govorice, da sta ga on ali njegova \xc5\xbeena  zastrupila. Po prihodu na oblast je z dvora odstranil o\xc4\x8detove sovra\xc5\xbenike in jih zamenjal s svojimi prijatelji. Da bi pomiril svojo \xc5\xbeeno, je z dvora odstranil svojo mater, pet sester pa poslal v samostane.  Med tistimi, katerim je podelil visoke polo\xc5\xbeaje, so bili tudi sposobni mo\xc5\xbeje, na primer njegov glavni svetovalec, evhuh  Jo\xc5\xbeef Bringa. _NEWLINE_Lagodno \xc5\xbeivljenje ljube\xc4\x8di cesar je voja\xc5\xa1ke zadeve prepustil svojim generalom, zlasti bratoma Leonu in Nikiforju Fokasu. Slednjega je z ladjevjem 1000 dromonov, 2000 helandij in 308 transportnih ladij s 27.000 vesla\xc4\x8di in mornarji in 50.000 vojaki poslal v napad na muslimanske osvajalce  na Kreti. Omenjene \xc5\xa1tevilke so sporne. Ve\xc4\x8dina zgodovinarjev meni, da je ladjevje \xc5\xa1telo 100 dromosov, 200 helandij in 308 transportnih ladij s skupaj 77.000 mo\xc5\xbemi. Po te\xc5\xbeki kampanji in devet mesecev trajajo\xc4\x8dem obleganju Herakliona je Nikiforju leta 961 uspelo vzpostaviti kontrolo nad celim otokom. Nikiforja so po proslavljanju triumfa v Konstantinoplu poslali na vzhodno fronto proti alepskemu emirju Sejfu Al Dauli, ki je vsako leto vdiral v bizantinsko Malo Azijo.  Nikifor je osvobodil Kilikijo in leta 962 Alep. Izropal je emirjevo pala\xc4\x8do in zaplenil 390.000 srebrnih dinarjev, 200 kamel in 1.400 mul. Leon Fokas in Marijan Argir sta se medtem spopadala z Ogri, ki so vdirali na bizantinski Balkan._NEWLINE_Roman II. je po dolgem lovu zbolel in 15. marca 963 umrl. Po smrti se je govorilo, da ga je zastrupila njegova \xc5\xbeena Teofano, kar je malo verjetno in brez dokaza. Teofano bi z njegovo zastrupitvijo veliko tvegala, ker bi varen polo\xc5\xbeaj kronane avguste zamenjala za negotov polo\xc5\xbeaj cesarjeve vdove in regentke svojih zelo majhnih otrok. Romanovo zana\xc5\xa1anje na \xc5\xbeeno in dr\xc5\xbeavne uradnike, kot je bil Jo\xc5\xbeef Bringa, je imelo za posledico dokaj sposobno dr\xc5\xbeavno upravo in hkrati zamero med plemstvom, povezanim z vojsko. Po Romanovi smrti se je njegova vdova kmalu poro\xc4\x8dila z generalom Nikiforjem Fokasom,  generala Ivana Cimiska pa je imela za ljubimca. Po Nikiforjevi smrti je tudi ljubimca povi\xc5\xa1ala na cesarski polo\xc5\xbeaj, s \xc4\x8dimer je zavarovala pravice svojih sinov. Ko je Ivan Cimisk v vojni padel, je polo\xc5\xbeaj starej\xc5\xa1ega cesarja zasedel Romanov najstarej\xc5\xa1i sin Bazilij II..'