b'\n_START_ARTICLE_\nFran Levstik\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nFran Levstik se je rodil v kme\xc4\x8dki dru\xc5\xbeini v Dolnjih Retjah pri Velikih La\xc5\xa1\xc4\x8dah 28. septembra 1831. Obiskoval je ljubljansko normalko in gimnazijo, a mature zaradi sporov s \xc5\xa1olskimi oblastmi in katehetom Antonom Globo\xc4\x8dnikom ni opravil. Leta 1854 je bil kot \xc5\xa1tipendist nem\xc5\xa1kega vite\xc5\xa1kega reda sprejet v semeni\xc5\xa1\xc4\x8de v Oloumucu na Moravskem. \xc5\xa0tudij bogoslovja je moral naslednje leto pustiti zaradi ovadbe o nemoralnosti pesni\xc5\xa1ke zbirke, ki je iz\xc5\xa1la leta 1854 v Ljubljani. Prek Dunaja, kjer je poslu\xc5\xa1al predavanja Frana Miklo\xc5\xa1i\xc4\x8da in se seznanil z Vukom Karad\xc5\xbei\xc4\x87em, se je vrnil v domovino. Pre\xc5\xbeivljal se je kot doma\xc4\x8di u\xc4\x8ditelj, najprej pri grofu Paceju na gradu Turnu pri Morav\xc4\x8dah, nato pri pesniku Miroslavu Vilharju na Kalcu pri Seno\xc5\xbee\xc4\x8dah. Pozneje je slu\xc5\xbeboval kot tajnik in urednik. Od leta 1861 je bil tajnik Slavjanske \xc4\x8ditalnice v Trstu, leta 1863 je postal urednik Vilharjevega politi\xc4\x8dnega \xc4\x8dasnika Naprej. Po letu dni je bilo izhajanje \xc4\x8dasnika zaradi Levstikove kritike politi\xc4\x8dnih razmer ustavljeno, Vilhar pa je bil obsojen na kraj\xc5\xa1o zaporno kazen. Leta 1864 je postal tajnik Slovenske matice v Ljubljani, zatem urednik Wolfovega slovensko-nem\xc5\xa1kega slovarja. V letih 1868\xe2\x80\x9369 je ob\xc4\x8dasno sodeloval pri Slovenskem narodu. Leta 1869 je na Dunaju za\xc4\x8del izdajati \xc2\xbbzabavljivo-\xc5\xa1aljiv list\xc2\xab\xc2\xa0Pavliha. Okoli 1870 je bil Levstik obto\xc5\xbeen narodnega izdajstva, \xc4\x8de\xc5\xa1 da za satiri\xc4\x8dni \xc4\x8dasopis Pavliha prejema dr\xc5\xbeavno podporo. S sedmo \xc5\xa1tevilko je moral ustaviti izhajanje \xc4\x8dasopisa, saj so se mu izneverili skoraj vsi naro\xc4\x8dniki. Zatem je pomagal Stritarju pri urejanju Ljubljanskega zvona, pre\xc5\xbeivljal pa se je s slu\xc5\xbebo kontrolnega urednika pri slovenskem prevodu dr\xc5\xbeavnega zakonika. Leta 1872 je s pomo\xc4\x8djo vodje licejske knji\xc5\xbenice Gottfrieda Muysa in Frana Miklo\xc5\xa1i\xc4\x8da dobil mesto skriptorja v ljubljanski licejski knji\xc5\xbenici. Tu je slu\xc5\xbeboval do smrti. Po vrnitvi v Ljubljano se je popolnoma umaknil iz javnega in politi\xc4\x8dnega \xc5\xbeivljenja. Zaradi telesnih in psihi\xc4\x8dnih naporov je zbolel za du\xc5\xa1evno boleznijo. Umrl je 16. novembra 1887 v Ljubljani.\n_START_SECTION_\nDelo\n_START_PARAGRAPH_\nLevstik je kazal nadarjenost za razli\xc4\x8dna podro\xc4\x8dja literarnega delovanja. Ukvarjal se je s pesni\xc5\xa1tvom, pripovedni\xc5\xa1tvom, dramatiko, esejistiko, literarno kritiko in zgodovino._NEWLINE_Bil je za\xc4\x8detnik literarne smeri, ki se je pojavila leta 1858 in \xc5\xbeivela kot vzporedni pojav slovenskega realizma. Nadaljevala je izro\xc4\x8dilo Kopitarjevih literarnih zasnov za Slovence. Njeno bistvo je razsvetljensko, v estetiki pa izpoveduje klasicisti\xc4\x8dne in predromanti\xc4\x8dne prvine. Levstikova literarna usmerjenost je torej dolo\xc4\x8dena z razsvetljenstvom in predromantiko. Po zgledu razsvetljenstva zahteva, naj literatura socialno in moralno vzgaja. Njegov literarni nazor se je izoblikoval ob klasicizmu ter nekaterih nem\xc5\xa1kih romanti\xc4\x8dnih avtorjih, Jeanu Paulu, Lessingu in drugih.\n_START_SECTION_\nPesni\xc5\xa1tvo\n_START_PARAGRAPH_\nV mladostnih pesmih se je zgledoval po Goetheju, Schillerju in Pre\xc5\xa1ernu. Osrednja motivika njegove poezije je ljubezenska (Franjine pesmi, Tonine pesmi), razmi\xc5\xa1lja pa tudi o umetnosti (Elegija), svoji lastni usodi (Obup), pogosta je tudi kritika, satira, polemika (Pu\xc5\xa1\xc4\x8dice) in napad ali obramba pred sovra\xc5\xbeniki (Sovra\xc5\xbenikom). Za Levstikovo ljubezensko poezijo je zna\xc4\x8dilno predvsem depresivno ob\xc4\x8dutje, ki ga izra\xc5\xbea s potrtostjo in melanholijo._NEWLINE_Pesniti je za\xc4\x8del \xc5\xbee v gimnaziji. Prvo pesem (\xc5\xbdelje) je izdal leta 1849 v Sloveniji. Objavljal je v Vede\xc5\xbeu, Ljubljanskem \xc4\x8dasniku, Slovenski b\xc4\x8deli, Novicah in Bleiweisovem Koledar\xc4\x8dku slovenskem. Mladostne pesmi je izdal v svoji edini samostojni pesni\xc5\xa1ki zbirki Pesmi leta 1854. Zbirka je vzbudila veliko zanimanja med mlaj\xc5\xa1imi bralci, u\xc4\x8ditelj sloven\xc5\xa1\xc4\x8dine na ljubljanski gimnaziji, duhovnik Janez Jelenec pa jo je uvedel kot pomo\xc5\xbeno \xc5\xa1olsko berilo v vi\xc5\xa1je razrede. Zalo\xc5\xbenik jo je moral po nekaj mesecih za skoraj 12 let umakniti iz prodaje, saj je katehet Anton Globo\xc4\x8dnik izsilil zaplembo vseh dija\xc5\xa1kih izvodov Pesmi. Sporni sta bili predvsem pesmi Na vseh svetnikov dan in \xc5\xa0tudentovska zdravica. Levstik zbirke ni hotel preklicati, zato je moral izstopiti iz semeni\xc5\xa1\xc4\x8da v Olomoucu._NEWLINE_V Pesmih prevladuje stvaren odnos do \xc5\xbeivljenjskega okolja ter mladostno ljubezenski motivi, \xc5\xbeivljenjski optimizem in satira. Zbirko sestavljajo \xc4\x8dustvujo\xc4\x8da, premi\xc5\xa1ljujo\xc4\x8da, epsko-lirska in satiri\xc4\x8dna besedila. Jezik je preprost in stvaren. Pesmi prikazujejo \xc5\xbeelje in dogodke veselega mladeni\xc4\x8da sredi idili\xc4\x8dnega kme\xc4\x8dkega sveta (\xc5\xa0tudentovska zdravica, Pomladnji sprehod). Na redkih mestih se pojavijo motivi popotni\xc5\xa1tva (Popotnik), ljubezenskega nemira (Plesalki, Vzdihljaji) ter boja med sebi\xc4\x8dnostjo in ljubeznijo do so\xc4\x8dloveka (Razni glasovi). V drugem delu zbirke v satiri\xc4\x8dnih verzih napada takratno slovensko pesni\xc5\xa1tvo, predvsem Koseskega. Ta del knjige je sestavil iz epigramskega ciklusa Pu\xc5\xa1\xc4\x8dice in iz groteske v dramati\xc4\x8dni obliki Je\xc5\xbea na Parnas. To je oblikoval po Goethejevih zgledih, v njej pa je zdru\xc5\xbeil tudi idejne prvine Aristofanove komedije in tehni\xc4\x8dni zgled nem\xc5\xa1kih pustnih iger._NEWLINE_V \xc4\x8dasu Levstikovega u\xc4\x8diteljevanja je nastal prvi od dveh ciklov njegove ljubezenske poezije. Tonine pesmi so posve\xc4\x8dene Toni Zidarjevi, gostilni\xc4\x8darjevi h\xc4\x8deri iz Morav\xc4\x8d. Pesmi opevajo posamezne trenutke sre\xc4\x8dne in na koncu nesre\xc4\x8dne ljubezenske zveze. Ljubezensko do\xc5\xbeivetje je pogosto povezano z opisom narave (V gozdu, Dve otvi). Gre za izjemno osebne, izpovedno neposredne pesmi, v katerih je ves pretanjen in fin, toda iz ma\xc5\xa1\xc4\x8devanja \xc5\xbee naslednji trenutek tudi grob in neusmiljen. Pesmi so bile deloma objavljene leta 1859._NEWLINE_Drugi cikel ljubezenskih pesmi so Franjine pesmi. Posve\xc4\x8dene so Franji Ko\xc5\xa1irjevi, ki jo je spoznal leta 1868 na taboru pod \xc5\xa0marno goro. Dogodki so opisani v dnevni\xc5\xa1ki obliki. Pesmi govorijo o ljubezenskih razo\xc4\x8daranjih, ljubosumju in notranjih nasprotjih ljubezenskega do\xc5\xbeivljanja (Pro\xc5\xa1nja, Slovo). Objavljene so bile 1870 v Ljubljanskem zvonu._NEWLINE_Levstik je pisal tudi balade, romance in pripovedne pesmi. Najpomembnej\xc5\xa1i sta balada Ube\xc5\xbeni kralj in romanca \xc5\xbdivopisec in Marija. Pisal je tudi prigodnice (Slovenskim svatom z dopisom poslane zdravice), satiri\xc4\x8dne pesmi (Ropotec, Breznova pesem) in elegije (Reka)._NEWLINE_V sedemdesetih in osemdesetih letih je pisal predvsem otro\xc5\xa1ko poezijo. V Vrtcu, \xc2\xbb\xc4\x8dasopisu s podobami za slovensko mladino\xc2\xab, je leta 1880 objavil cikel petnajstih pesmi Otro\xc4\x8dje igre v pesencah. Pesmi iz otro\xc5\xa1kega sveta in narave so nastale po zgledu ljudske pesmi in z njenimi oblikovnimi zna\xc4\x8dilnostmi (Gosli, Otrok sedi o\xc4\x8detu na kolenu, Kadar otrok lovi luno in zvezde). \xc5\xa0e danes veljajo za prvo moderno, izrecno mladinsko poezijo pri nas.\n_START_SECTION_\nPripovedni\xc5\xa1tvo\n_START_PARAGRAPH_\n\xc4\x8ceprav Levstik ni ustvaril nobenega ve\xc4\x8djega pripovednega besedila, velja za enega prvih klasikov slovenske pripovedne proze. Pisal je kraj\xc5\xa1e pripovedne oblike kot so umetna pripovedka (Martin Krpan z Vrha), literarni potopis (Popotovanje iz Litije do \xc4\x8cate\xc5\xbea), satiri\xc4\x8dna groteska (Sveti doktor Be\xc5\xbeanec v To\xc5\xbebanji vasi) in povest (Deseti brat)._NEWLINE_Literarni potopis Popotovanje iz Litije do \xc4\x8cate\xc5\xbea je objavil leta 1858 v Slovenskem glasniku. V prvem delu popisuje kratko pot, ki jo je s prijateljem prehodil od Litije prek dolenjskih gozdov in vinogradov do \xc4\x8cate\xc5\xbea. Govori o ljudeh, ki sta jih sre\xc4\x8dala na poti, in razmi\xc5\xa1lja o gospodarskih, dru\xc5\xbebenih in kulturnih razmerah. V nadaljevanju govori o ostankih ljudskega slovstva, o piscih samoukih, na koncu pa preide v esejisti\xc4\x8dno razpravo o nalogah, zvrsteh in motivih sodobne slovenske literature. O tem delu obi\xc4\x8dajno govorimo kot o Levstikovem literarnem programu. Glavne Levstikove zahteve so: slovstvo naj slu\xc5\xbei ljudstvu, njegovi zabavi, pouku in osve\xc5\xa1\xc4\x8danju; pisatelj naj v preprostem, ljudstvu razumljivem jeziku prikazuje \xc5\xbeivljenje ljudstva, da bo v knjigi videlo svojo podobo kot v ogledalu; v prozi naj ima osrednjo vlogo kak slovenski veljak, na primer trden kmet, pridru\xc5\xbeili naj bi mu snovi iz \xc5\xbeivljenja tihotapcev, rokovnja\xc4\x8dev, desetih bratov, voja\xc5\xa1kih begunov, \xc5\xa1aljivih Ribni\xc4\x8danov, v novelah iz tur\xc5\xa1kih bojev; pisatelj naj popisuje \xc4\x8dlove\xc5\xa1ke zna\xc4\x8daje in dejanja. Levstikov literarni program je me\xc5\xa1anica aktualnih in predhodnih razsvetljenskih in predromanti\xc4\x8dnih te\xc5\xbeenj. Za zgled daje nem\xc5\xa1kega pisatelja Gotthelfa in angle\xc5\xa1kega Goldsmitha. Po tem programu se ni dosledno ravnal niti Levstik sam niti njegovi sodobniki (Jenko, Mencinger, Erjavec, Stritar). Za izpolnjevalca Levstikovih literarnih na\xc4\x8del velja le Jur\xc4\x8di\xc4\x8d, vendar tudi on bolj po motivni kot po idejni strani._NEWLINE_Levstik je leta 1858 v Slovenskem glasniku objavil folklorno-realisti\xc4\x8dno povest Martin Krpan z Vrha, ki predstavlja vrh folklorizirajo\xc4\x8dega pripovednega na\xc4\x8dina, ki je, \xc4\x8de odmislimo parodi\xc4\x8dnost, ustrezal zahtevam, kakr\xc5\xa1ne je postavil v Popotovanju iz Litije do \xc4\x8cate\xc5\xbea. V njej je ljudske prvine zdru\xc5\xbeil s svojo idejo ter jih s pomirljivim humorjem spremenil v pripoved o nehvale\xc5\xbenosti vladarjev do po\xc5\xbertvovalnega in velikodu\xc5\xa1nega ljudstva._NEWLINE_Deseti brat je kraj\xc5\xa1a, deloma avtobiografska povest v prvi osebi, ki prikazuje sre\xc4\x8danje s propadlim, sicer izredno nadarjenim so\xc5\xa1olcem Jurijem Zlatorepcem. Govori o posebne\xc5\xbeu, ki zaradi \xc5\xbeivljenjske naveli\xc4\x8danosti ter neprilagodljivosti okolju ostaja osamljen in nerazumljen. Nastal je po ljudskem liku desetega brata, v izrazu in vsebini pa se je Levstik pribli\xc5\xbeal novelistiki vajevcev. Objavljen je bil leta 1863 v listu Naprej._NEWLINE_V Slovenskem narodu je leta 1868 objavil feljtonisti\xc4\x8dno pripoved Pono\xc4\x8dne misli slovenskega prvaka, ki jo je ozna\xc4\x8dil kot pobo\xc5\xbeno pripovedko. Levstik je pisal tudi prozne satire in groteske, deloma s politi\xc4\x8dno ali moralno polemi\xc4\x8dno vsebino. Znan je Sveti doktor Be\xc5\xbeanec v To\xc5\xbebanji vasi, ki je bil objavljen v Zvonu leta 1870. Levstik je avtor znane slovenske pravljice Kdo je napravil Vidku sraj\xc4\x8dico. Zapisal je veliko slovenskih pravljic in pripovedk (Lisica in petelin, Kozje oko, Zlato jabolko, Ribni\xc4\x8dan in Gorenjec) ter nekatere srbske, hrva\xc5\xa1ke in ruske narodne pravljice.\n_START_SECTION_\nDramatika\n_START_PARAGRAPH_\nLevstik si je prizadeval za ljudsko gledali\xc5\xa1\xc4\x8de v Velikih La\xc5\xa1\xc4\x8dah in sodeloval pri nastajanju gledali\xc5\xa1\xc4\x8da v Ljubljani, pri Slovenskem dramati\xc4\x8dnem dru\xc5\xa1tvu, ustanovljenem 1867. leta. \xc5\xbde v gimnaziji je pripravil kraj\xc5\xa1o igro Vodja in sluga in odigral glavno vlogo. Igra, ki je bila kritika \xc5\xa1olskih oblasti, ni ohranjena. Sredi petdesetih let je za velikola\xc5\xa1ko amatersko gledali\xc5\xa1\xc4\x8de napisal kme\xc4\x8dko igro Juntez. Njegov edini ve\xc4\x8dji dramski tekst je tragedija Tugomer, kjer je predelal Jur\xc4\x8di\xc4\x8devo prozno predlogo._NEWLINE_Juntez je kratka kme\xc4\x8dka burka, uprizorjena 1855 v Velikih La\xc5\xa1\xc4\x8dah. Levstik je sam odigral glavno vlogo. V igri je upodobil upor odrasle h\xc4\x8dere, ki se ho\xc4\x8de omo\xc5\xbeiti po lastni volji. Njen o\xc4\x8de se je med splo\xc5\xa1nim prerekanjem  raznih snubcev v kr\xc4\x8dmi tako napil, da je zaspal in sklepamo lahko, da si je h\xc4\x8di izbrala uradnika in ne mlinarja, ki ji ga je hotel vsiliti o\xc4\x8de._NEWLINE_Tugomer je iz\xc5\xa1el 1876 v Levstikovi predelavi Jur\xc4\x8di\xc4\x8devega rokopisa, pod Jur\xc4\x8di\xc4\x8devim imenom. Ta je besedilo pred natisom pokazal Levstiku, ki pa ni bil zadovoljen niti z vsebino niti z obliko dela, zato je na podlagi njegovega besedila napisal novo tragedijo v petstopi\xc4\x8dnih jambskih verzih z istim naslovom. Spremenil je celotno dramsko zasnovo, vsebino in zna\xc4\x8daj glavnega junaka. V ospredje je postavil brezkompromisen boj z narodovimi sovra\xc5\xbeniki. Gre za politi\xc4\x8dno tenden\xc4\x8dno dramo, ki jo pravilno razumemo le, \xc4\x8de upo\xc5\xa1tevamo tedanji pritisk germanizatorskega re\xc5\xbeima na slovensko izobra\xc5\xbeenstvo, ki je verjelo, da mu bo nem\xc5\xa1ki liberalizem pomagal v prizadevanju za narodnostno utrditev in v boju z doma\xc4\x8dimi nasprotniki. Opaziti je mo\xc4\x8dne vplive Shakespeara, Goetheja in Schillerja. Tugomer je prva slovenska tragedija z zgodovinsko snovjo.\n_START_SECTION_\nLiterarna in jezikovna kritika\n_START_PARAGRAPH_\nLevstik se je v svojih kriti\xc4\x8dnih spisih dotaknil vseh tedanjih aktualnih narodno-kulturnih potreb: v jeziku, literaturi, politiki in dru\xc5\xbebenem \xc5\xbeivljenju. Njegovo kriti\xc4\x8dno in polemi\xc4\x8dno delo je v ve\xc4\x8dji meri ostalo neobjavljeno ali pa celo v zasebnih pismih._NEWLINE_Svoja estetska na\xc4\x8dela je \xc4\x8drpal iz nem\xc5\xa1ke razsvetljenske in predromanti\xc4\x8dne estetike. V jezikovnih in estetskih vpra\xc5\xa1anjih je bil bli\xc5\xbeji Kopitaju kakor \xc4\x8copu in Pre\xc5\xa1ernu, spadal je bolj v drugo polovico 18. kakor v sredo 19. stoletja. Njegovi u\xc4\x8ditelji v literarni vedi in kritiki so bili Horac, Batteux in Lessing. Najbolj\xc5\xa1i zgled za sodobnega slovenskega pesnika je videl v hrva\xc5\xa1ki in srbski narodni pesmi. Zavzemal se je za dela, ki bi bila avtorska in ljudska obenem in bi zato mogla zanimati tako izobra\xc5\xbeenca kot tudi preprostega \xc4\x8dloveka._NEWLINE_Levstik se je ukvarjal tudi z jezikoslovjem, slovnico in slovarjem. Teoretska osnova vseh njegovih jezikoslovnih razprav so Kopitarjeva, Miklo\xc5\xa1i\xc4\x8deva in Karad\xc5\xbei\xc4\x87eva stali\xc5\xa1\xc4\x8da. Njegov najpomembnej\xc5\xa1i jezikoslovni kriti\xc4\x8dni spis so Napake slovenskega pisanja, objavljene 1858 v Novicah. Zagovarjal je na\xc4\x8delo, da se mora sloven\xc5\xa1\xc4\x8dina v oblikoslovju in besedi\xc5\xa1\xc4\x8du pribli\xc5\xbeati stari cerkveni slovan\xc5\xa1\xc4\x8dini, ker je po Kopitarjevi panonski teoriji naslednica stare cerkvene slovan\xc5\xa1\xc4\x8dine. Spis, ki je posve\xc4\x8den jeziku takratnih sodobnih slovenskih piscev, ugotavlja slabe strani takratne skladnje in besedi\xc5\xa1\xc4\x8da: graja skladnjo po nem\xc5\xa1kem vzoru z opisnim dele\xc5\xbenikom na koncu stavka ter prepogostost trpnika ali samostalni\xc5\xa1kih pridevnikov v rodilniku. Zelo natan\xc4\x8dno je raz\xc4\x8dlenil tudi besedotvorne napake (zlasti pri zlo\xc5\xbeenkah). V spisu ni samo obto\xc5\xbeeval, temve\xc4\x8d tudi svetoval ter navajal izbolj\xc5\xa1ave in pravilne oblike. Na koncu je postavil zahtevo po ostri, na\xc4\x8delni kritiki, ki edina lahko dvigne raven in vrednost slovenskega slovstva._NEWLINE_Pravdo o slovenskem \xc5\xa1estomeru je Levstik napisal skupaj s Franom Levcem leta 1878. Govori o zgodovini heksametra v slovenskem leposlovju in odgovarja na vpra\xc5\xa1anje, kako ga je treba posnemati v sloven\xc5\xa1\xc4\x8dini. Usmerjena je proti stali\xc5\xa1\xc4\x8dem Janka Pajka, urednika in lastnika mariborske Zore. Levstik je z njo povzro\xc4\x8dil, da je Pajk \xc5\xa1e istega leta prenehal izdajati \xc4\x8dasopis.\n_START_SECTION_\nLiterarna zgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nLevstik se je ukvarjal s kriti\xc4\x8dno izdajo Vodnika in Pre\xc5\xa1erna. Skupaj s Stritarjem in Jur\xc4\x8di\xc4\x8dem je pripravil novo izdajo Pre\xc5\xa1ernovih Poezij (Pesmi Franceta Pre\xc5\xa1erna, 1866). Leta 1869 je za Slovensko matico izdal Vodnikove Pesmi. _NEWLINE_Za prvi letnik (1881) Ljubljanskega zvona je napisal ob\xc5\xa1irno in temeljito kritiko Kleinmayrove Zgodovine slovenskega slovstva, ki predstavlja za\xc4\x8detek sodobne slovenske literarne zgodovine.\n_START_SECTION_\n\xc4\x8casnikarstvo\n_START_PARAGRAPH_\nLevstik se je v \xc5\xa1estdesetih in sedemdesetih letih ukvarjal predvsem s \xc4\x8dasnikarstvom. Zavedal se je velikega pomena \xc4\x8dasnikarstva, ki je predstavljalo mo\xc5\xbenost za krepitev zavesti o jezikovni, gospodarski, kulturni in politi\xc4\x8dni povezanosti Slovencev. Pisal je dopise in uvodnike, ki jih je posve\xc4\x8dal slovenski prvakom, Nemcem in nem\xc5\xa1kutarjem (Tuj\xc4\x8deva peta, Nem\xc5\xa1kutarska nesramnost; oba objavljena v Slovenskem narodu). Objavljal jih je v \xc4\x8dasopisih Naprej, Slovenec, Mladika, Jurij s pu\xc5\xa1o in Slovenski narod. Pisal je o aktualnem dogajanju, politi\xc4\x8dnih in kulturnih vpra\xc5\xa1anjih, vsakdanjem \xc5\xbeivljenju, poudarjal je boj za narodnostne pravice Slovencev ter obrambo jezika (Misli o narodnosti, Odgovor Odprtemu pismu, Naprej, 1863), spodbujal je narodno zavest ter opozarjal na nem\xc5\xa1ki raznarodovalni pritisk ter na nena\xc4\x8delnost in nemoralnost slovenskih politikov. Njegovo politi\xc4\x8dno in \xc4\x8dasnikarsko delovanje je bilo v znamenju boja za nacionalno prebujo in za uresni\xc4\x8ditev ideje o Zedinjeni Sloveniji. Z lastnim glasilom je \xc5\xbeelel vplivati na doma\xc4\x8de politi\xc4\x8dno \xc5\xbeivljenje. To mu je za kratek \xc4\x8das uspelo s satiri\xc4\x8dnim listom Pavliha.\n_START_SECTION_\nPomen\n_START_PARAGRAPH_\nLevstik je bil med sodobniki znan po svoji samozavesti, kriti\xc4\x8dnosti, svojeglavosti in doslednosti. Menil je, da je intelektualno sposobnej\xc5\xa1i in moralno mo\xc4\x8dnej\xc5\xa1i od slovenskih prvakov. Bil je demokrati\xc4\x8dnega politi\xc4\x8dnega naziranja. Cenil je svobodnega srednjega kmeta, ki ga je videl v patriarhalni idealnosti in idili\xc4\x8dnosti. Levstik spada v generacijo, ki ji pripadata tudi Trdina in Valjavec. _NEWLINE_Bil je odlo\xc4\x8den podpornik vsakega resnega literarnega dela. Obvladal je skoraj vso tedanjo slovensko literaturo in bil izredno kriti\xc4\x8den do vsega, kar po njegovem mnenju ni bilo slovensko in slovansko. Levstikova jugoslovanska ideja je temeljila na lo\xc4\x8devanju med politi\xc4\x8dnim jugoslovanstvom in jezikovnim oz. kulturnim unitarizmom; jugoslovanstvo je pojmoval kot politi\xc4\x8dno enotnost v jezikovni in kulturni razli\xc4\x8dnosti. Slovenski jezik z literaturo mu je pomenil osnovno politi\xc4\x8dno vrednoto. Prepri\xc4\x8dan je bil, da je jezik eden najva\xc5\xbenej\xc5\xa1ih znakov narodnosti, da je mo\xc4\x8dan izraz narodne samobitnosti, da je merilo kulture. Levstik je utemeljitelj slovenstva. Vsako narodno dejanje mu je bilo va\xc5\xbeno._NEWLINE_Levstik je bil v \xc5\xa1estdesetih letih 19. stoletja eden najpomembnej\xc5\xa1ih slovenskih javnih in kulturnih delavcev. Posegel je v vsa podro\xc4\x8dja narodnega \xc5\xbeivljenja - v politiko, socialno in moralno miselnost, organizacijo narodnih kulturnih, gledali\xc5\xa1kih, prebudnih in telovadnih organizacij, zato njegov pomen sega \xc4\x8dez meje slovstva. Bil je v sredi\xc5\xa1\xc4\x8du politi\xc4\x8dnega in dru\xc5\xbebenega \xc5\xbeivljenja. Dejaven je bil pri taborskem gibanju, Slovenski matici, Ju\xc5\xbenem sokolu, v Dramati\xc4\x8dnem dru\xc5\xa1tvu, v ljubljanski \xc4\x8ditalnici. Najve\xc4\x8dji vpliv je imel na \xc5\xa1tudente. Zahteval je odlo\xc4\x8den in brezobziren boj za slovenski jezik in narodnost. Bil je izrazit svobodomislec, njegovi idejnopoliti\xc4\x8dni nazori so bili v popolnem nasprotju s staroslovenskimi. Levstik je bil najvidnej\xc5\xa1i predstavnik mladoslovencev v boju zoper konservativna politi\xc4\x8dna na\xc4\x8dela staroslovencev. _NEWLINE_Danes so po Levstiku poimenovani Levstikov trg v Ljubljani, Levstikova ulica v Ljubljani, Levstikova ulica v Novem mestu, Levstikova pot in Levstikova nagrada.'