b'\n_START_ARTICLE_\nPsihoterapija\n_START_SECTION_\nPSIHOANALIZA\n_START_PARAGRAPH_\nPsihoanaliza je metoda zdravljenja du\xc5\xa1evnih stisk. Njen za\xc4\x8detnik je bil Sigmund Freud, \xc4\x8digar delo so pozneje dopolnili in preoblikovali \xc5\xa1tevilni njegovi u\xc4\x8denci in sodobniki._NEWLINE_S psihoanalizo je mogo\xc4\x8de razre\xc5\xa1iti raznoliko psiholo\xc5\xa1ko in telesno simptomatiko, ki se lahko ka\xc5\xbee kot posledica zavestne ali nezavedne du\xc5\xa1evne stiske. Pomembno je poudariti, da se v psihoanaliti\xc4\x8dnem procesu ne ukvarjamo neposredno z razre\xc5\xa1evanjem problemati\xc4\x8dne simptomatike, temve\xc4\x8d z ozave\xc5\xa1\xc4\x8danjem \xc5\xbeivljenjske situacije, ki je privedla do njenega nastanka._NEWLINE_Za psihoanalitsko psihoterapijo je zna\xc4\x8dilno, da se pri psihoterapevtskem delu psihoanalitik in klient osredoto\xc4\x8data na ozave\xc5\xa1\xc4\x8danje klientovega nezavednega \xe2\x80\x93 na raz\xc5\xa1iritev klientovega v\xc3\xa9denja o njegovem lastnem notranjem svetu. Med psihoanalitskim procesom se tako klientu postopoma in v njegovem lastnem ritmu lahko razkriva globlji vpogled tako v njegove sedanje in pretekle odnose kot tudi v njegov na\xc4\x8din bivanja, kar pripomore h globinskim in dolgoro\xc4\x8dnim osebnostnim in \xc4\x8dustvenim spremembam._NEWLINE_Soo\xc4\x8danje s svojim notranjim do\xc5\xbeivljanjem, ki nas je pripeljalo v stisko, ni lahko, zato posameznik poleg \xc4\x8dustvene opore potrebuje \xc4\x8das, da se lahko ustrezno pripravi ter postopoma privadi na nova spoznanja o sebi. Prav zaradi prilagodljivosti osebnemu ritmu posameznika je psihoanaliza ve\xc4\x8dinoma dolgotrajen in zelo oseben proces, ki lahko traja od nekaj mesecev do nekaj let._NEWLINE_Pred vstopom v psihoanalitski proces se mora klient s psihoanalitikom dogovoriti za tri do pet uvodnih sre\xc4\x8danj, na katerih lahko klient analitiku predstavi razlog za vklju\xc4\x8ditev v terapijo in na katerih skupaj ugotovita, ali bi bila psihoanalitska psihoterapija primerna zanj. Analitik na teh sre\xc4\x8danjih ugotavlja tudi, ali je klient dovolj motiviran za psihoanalizo. Ob koncu uvodnih sre\xc4\x8danj se v primeru odlo\xc4\x8ditve za nadaljevanje dogovorita tudi glede pogostosti in settinga obravnave._NEWLINE_Pogostost sre\xc4\x8danj je lahko od enkrat do petkrat na teden. \xc4\x8ce si klient \xc5\xbeeli resni\xc4\x8dno intenziven psihoanalitski proces ter je motiviran za delo in doseganje globlje osebnostne spremembe, mu psihoanalitik praviloma predlaga najmanj dve ali tri sre\xc4\x8danja na teden, v klasi\xc4\x8dnem psihoanalitskem settingu (na kav\xc4\x8du). \xc4\x8ce pa \xc5\xbeeli klient zgolj razre\xc5\xa1iti specifi\xc4\x8dne te\xc5\xbeave s \xc5\xa1ir\xc5\xa1im prepoznavanjem njihovega konteksta, se lahko dogovorita za sre\xc4\x8danja enkrat na teden, v standardnem psihoterapevtskem settingu (sede\xc4\x8d nasproti drug drugemu, na stolih). Posamezno sre\xc4\x8danje traja 45 minut, dol\xc5\xbeina psihoanalitske obravnave pa je v celoti odvisna od posameznika, njegovih osebnostnih lastnosti in narave njegove stiske._NEWLINE_\xc2\xa0\xc4\x8ceprav se je psihoanaliza po Freudu zelo razvila in utrdila svoj polo\xc5\xbeaj, tako v medicin kot tudi v \xc5\xa1ir\xc5\xa1em dru\xc5\xbebenem kontekstu, njeno osnovno na\xc4\x8delo in naloga, ki jo ima klient v psihoanalitskem procesu, ostajata taka, kot v obdobju Sigmunda Freuda:\xc2\xa0\xc2\xbbBrez cenzure povedati vse, kar vam pride na misel.\xc2\xab\n_START_SECTION_\nPSIHODINAMSKA PSIHOTERAPIJA\n_START_PARAGRAPH_\nNaziv pristopa je prevzet iz nem\xc5\xa1kega poimenovanja Tiefenpsychologische Psychotherapie (zato se uporablja tudi izraz globinskopsiholo\xc5\xa1ka psihoterapija \xe2\x80\x93 GPP) in dobro ka\xc5\xbee, kaj psihoterapevtsko delo pravzaprav je \xe2\x80\x93 predvsem celostno razumevanje psihoterapevtskih procesov in uporaba razli\xc4\x8dnih tehnik._NEWLINE_Psihodinamska psihoterapija temelji na psihoanaliti\xc4\x8dnem razumevanju razvoja in delovanja osebnosti, hkrati pa je v praksi zelo integrativno naravnana in uporablja kombinacijo prilagojenih tehnik psihoanaliti\xc4\x8dne obravnave ter razli\xc4\x8dnih drugih humanisti\xc4\x8dnih pristopov. Osrednji poudarek v psihodinamski psihoterapiji ostaja na odnosnem prostoru med udele\xc5\xbeencem psihoterapije oziroma skupino in psihoterapevtom ter upo\xc5\xa1tevanju telesa in njegove vloge v procesu individualne in skupinske psihoterapije, ki sta najpogostej\xc5\xa1i obliki na\xc5\xa1ega prakti\xc4\x8dnega psihoterapevtskega dela. Osredoto\xc4\x8da pa se predvsem na odkrivanje nezavednih dejavnikov, ki soustvarjajo ali spro\xc5\xbeajo ne\xc5\xbeelena vedenja._NEWLINE_\xc4\x8ce ne\xc5\xbeelene simptome le odpravljamo in ne odkrivamo njihovih nezavednih vzrokov, bodo simptomi ponovno nastali. Psihodinamska psihoterapija omogo\xc4\x8da globlje raziskovanje lastnega nezavednega, ki povzro\xc4\x8da ne\xc5\xbeelena vedenja, in uporablja razli\xc4\x8dne psihoterapevtske tehnike, s katerimi lahko prepoznavamo nezavedne teme, na primer pogovorne tehnike, telesne tehnike, tehnike gestalt psihoterapije in psihodrame, gibalno-plesne tehnike in druge. Psihodinamska psihoterapija je po na\xc5\xa1ih izku\xc5\xa1njah lahko konsistentna s tistim, \xc4\x8demur James Bugental (1999) pravi psihoterapija, katere proces spremeni posameznikovo \xc5\xbeivljenje.\xc2\xa0_NEWLINE_Psihodinamska psihoterapija temelji na kompleksni psihoanaliti\xc4\x8dni teoriji osebnosti, moderni psihoanaliti\xc4\x8dni razvojni teoriji in psihoanaliti\xc4\x8dni teoriji obravnave._NEWLINE_To pomeni, da prevzema, pa tudi spreminja, temeljne psihoanaliti\xc4\x8dne koncepte prve in druge teme ter upo\xc5\xa1teva moderna spoznanja razvojne psihologije in izbira med \xc5\xa1tirimi teoretskimi sklopi \xe2\x80\x93 nagonsko psihologijo, psihologijo ega, psihologijo selfa in teorijo objektnih odnosov._NEWLINE_V psihodinamski psihoterapiji si prizadevamo s prilagojenimi tehnikami v omejenem \xc4\x8dasu in z omejenimi cilji dose\xc4\x8di klientovo zadovoljivo delovanje. Odlo\xc4\x8dilna razlika med psihodinamsko psihoterapijo in psihoanalizo je v postavljanju indikacij. Medtem ko je indikacija za psihoanalizo kroni\xc4\x8dna simptomatika ali kroni\xc4\x8dna odnosna motnja, se mora psihodinamska psihoterapija osredoto\xc4\x8diti na aktualen konflikt. To so lahko lo\xc4\x8ditev, nenadna izguba zaposlitve, smrt bli\xc5\xbenjega in podobno. Aktualno konfliktno dogajanje praviloma ne sme trajati ve\xc4\x8d kot eno leto, poleg tega mora biti utemeljena povezanost med nevroti\xc4\x8dno simptomatiko in aktualnim konfliktom._NEWLINE_Ker je klient razvil simptomatiko, je temeljna predpostavka, na katero se opiramo v psihodinamski psihoterapiji, da se v aktualni konfliktni situaciji zrcali globlji, nezaveden bazi\xc4\x8dni konflikt, ki je posledica negativnih odnosnih izku\xc5\xa1enj iz zgodnjega otro\xc5\xa1tva in razvojnih primanjkljajev. Tak nezaveden, nerazre\xc5\xa1en osnovni konflikt je hkrati vzrok aktualnih klientovih simptomov. Okvir za obravnavo v psihodinamski psihoterapiji predstavljata aktualno konfliktno dogajanje v klientovi realni \xc5\xbeivljenjski situaciji ter nezavedno delujo\xc4\x8d in nerazre\xc5\xa1en osnovni konflikt v globini klientove osebnosti._NEWLINE_Po definiciji psihodinamske psihoterapije zajema etiolo\xc5\xa1ko usmerjene oblike terapije, ki ob upo\xc5\xa1tevanju transfera, kontratransfera in odporov obravnavajo nezavedno psihodinamiko trenutno delujo\xc4\x8dih nevroti\xc4\x8dnih konfliktov. Vendar v praksi takih\xc2\xa0\xc2\xbb\xc4\x8distih\xc2\xab\xc2\xa0primerov pravzaprav ni, zato je psihodinamska psihoterapija razvila posebno obliko inicialne in adaptivne diagnostike, ki obsegata razumevanje simptomatike v subjektivnem pomenu in delovanju, identifikacijo situacij, ki spro\xc5\xbeajo simptome, biografsko anamnezo, razumevanje glavne odnosne strukture (objektnih odnosov), do\xc5\xbeivljanje samega sebe, oceno strukturne ravni, konfliktov in obrambe ter psihodinamike. Od vseh teh ocen je odvisna oblika intervenc v posameznih fazah terapije._NEWLINE_V psihodinamski psihoterapiji ima terapevt aktivno, interakcijsko vlogo. To od njega zahteva ve\xc4\x8d neposrednega anga\xc5\xbemaja, neposrednega poseganja in razlaganja. V psihodinamski psihoterapiji je terapevt \xc2\xbbudele\xc5\xbeen interakcijski partner\xc2\xab\xc2\xa0v smislu Stolorowa (Stolorow in Atkins, 1992) in Gerda Rudolfa (2004).\n_START_SECTION_\nEKSISTENCIALNA PSIHOTERAPIJA\n_START_PARAGRAPH_\nEksistencialna psihoterapija je pri nas \xc5\xa1e precej neznan terapevtski pristop. Temelji na psihoterapevtski, psiholo\xc5\xa1ki in filozofski podlagi. Zdru\xc5\xbeuje razli\xc4\x8dne pristope: daseinanalizo, logoterapijo, ameri\xc5\xa1ki eksistencialno-humanisti\xc4\x8dni pristop, pristop R. D. Lainga, kratkotrajne eksistencialne terapije in angle\xc5\xa1ko \xc5\xa1olo eksistencialne analize. Vsi ti pristopi se osredoto\xc4\x8dajo na \xc4\x8dlovekov polo\xc5\xbeaj (v katerem se znajdemo ljudje kot \xc4\x8dlove\xc5\xa1ka bitja), torej se s \xc4\x8dlove\xc5\xa1kimi stiskami ukvarjajo glede na na\xc5\xa1o \xe2\x80\x98eksistenco\xe2\x80\x99. Ta vidik je optimisti\xc4\x8den, saj zajame vse \xc4\x8dlovekove potenciale, hkrati pa ostaja realisti\xc4\x8den in poudarja \xc4\x8dlovekove omejitve. Eksistencialni psihoterapevtski pristop je vedno pomembnej\xc5\xa1i vir odkrivanja mo\xc5\xbenosti za re\xc5\xa1evanje te\xc5\xbeav v dana\xc5\xa1njih neobvladljivih in odtujenih slogih \xc5\xbeivljenja. Stresni \xc4\x8dasi negotovosti, individualizma in recesije pogosto vodijo v hude psihi\xc4\x8dne stiske, te pa so napa\xc4\x8dno razumljene kot du\xc5\xa1evne motnje in tako tudi obravnavane._NEWLINE_Eksistencialna psihoterapija je primerna za razli\xc4\x8dne kliente ne glede na te\xc5\xbeave, saj so \xc4\x8dlove\xc5\xa1ke stiske vedno povezane z na\xc5\xa1im polo\xc5\xbeajem v svetu. Te\xc5\xbeave in stiske so razumljene v povezavi z \xc5\xbeivljenjskimi situacijami in na\xc5\xa1imi odzivi nanje, ne pa kot du\xc5\xa1evne motnje. Ve\xc4\x8dinoma so to prehodna in re\xc5\xa1ljiva (ali vsaj obvladljiva) \xc5\xbeivljenjska obdobja. Eksistencialni pristop se osredoto\xc4\x8da na opolnomo\xc4\x8denje in spodbujanje klienta pri prevzemanju odgovornosti za svoje odlo\xc4\x8ditve, odzive in dejanja in njihovem pomenu za njegovo \xc5\xbeivljenje. V nere\xc5\xa1ljivih situacijah in stiskah se osredoto\xc4\x8da na na\xc5\xa1o mo\xc5\xbenost, da spremenimo svoj odnos oziroma odziv glede nekega dejstva oziroma situacije. V eksistencialni psihoterapiji poudarjamo enakovrednost terapevta in klienta. Vsak klient je edinstven in sebe oziroma svojo situacijo najbolje pozna. Terapevt pa mu pomaga raziskati in bolje razumeti te\xc5\xbeave, poiskati najbolj\xc5\xa1e re\xc5\xa1itve problemov in stisk ter tako za\xc5\xbeiveti bolj kakovostno in izpolnjujo\xc4\x8de.\n_START_SECTION_\nGESTALT PSIHOTERAPIJA\n_START_PARAGRAPH_\nGestalt terapija je ena od humanisti\xc4\x8dnih psihoterapevtskih modalitet. Poudarja \xc4\x8dlovekovo naravno te\xc5\xbenjo k uresni\xc4\x8denju svojih potencialov._NEWLINE_Primerna je tako za delo s posamezniki kot tudi s pari, z dru\xc5\xbeinami in s skupinami. Uporablja se v psihoterapiji, pri svetovanju in organizacijskem razvoju. Na\xc4\x8dela in metode gestalt terapije so uporabni povsod, kjer je pomembno vzpostaviti kakovosten stik z ljudmi (npr. pri socialnem delu, v zdravstvu, izobra\xc5\xbeevanju)._NEWLINE_Gestalt terapevt je v terapevtskem procesu pozoren na klientov proces vzpostavljanja stika in na\xc4\x8dine, kako prekinja stik, pa tudi na svoje odzive. V pogovoru in ob uporabi terapevtskih eksperimentov spodbuja klientovo do\xc5\xbeivljanje tako, da se ta lahko neposredno, v trenutku zave, kaj po\xc4\x8dne in kako to po\xc4\x8dne._NEWLINE_Eden od osnovnih ciljev gestalt terapije je kakovost zavedanja, ki klientu odpira mo\xc5\xbenost izbire in s tem prevzemanja odgovornosti za ustvarjanje lastnega \xc5\xbeivljenja. Z vidika vednosti je za gestalt terapevta najbolj relevantno vpra\xc5\xa1anje, kaj in kako lahko klient prek lastnega zavedanja spozna oziroma uvidi sam. Gestalt terapevt ne prevzema vloge strokovnjaka za klientovo do\xc5\xbeivljanje in njegove \xc5\xbeivljenjske odlo\xc4\x8ditve. Bolj kot njegove interpretacije ga zanima klientovo lastno do\xc5\xbeivljanje. Njegova vloga je predvsem v tem, da z ustrezno zasnovano terapijo klientu omogo\xc4\x8da, da ta postaja vse bolj odgovoren za svojo eksistenco. V praksi to pomeni, da terapevt s klientom raziskuje njegovo do\xc5\xbeivljanje, mu pomaga, da ozavesti lastne potrebe in ob\xc4\x8dutke, osmisli svoje \xc5\xbeivljenjske situacije, sprejema svoje lastne odlo\xc4\x8ditve.\n_START_SECTION_\nINTEGRATIVNA PSIHOTERAPIJA\n_START_PARAGRAPH_\nIntegrativna terapija predstavlja integracijski model, ki razli\xc4\x8dne terapevtske koncepte in terapevtske prakse povezuje in integrira v nov, sodoben psihoterapevtski pristop. Ob\xc4\x8dasno se \xc5\xa1e vedno uporablja naziv integrativna gestalt terapija._NEWLINE_Kot temeljno predpostavko predstavlja\xc2\xa0\xc2\xbbHeraklitsko mi\xc5\xa1ljenje\xc2\xab\xc2\xa0oziroma na\xc4\x8delo nenehnega spreminjanja. \xc5\xbdivljenje s tega zornega kota je stalen proces integracije in ustvarjalnosti, proces, ki ustvarja vedno nove oblike in prina\xc5\xa1a preobrazbo. Tako ne i\xc5\xa1\xc4\x8demo\xc2\xa0\xc2\xbbve\xc4\x8dnih resnic\xc2\xab\xc2\xa0in se izogibamo togih svetovnih nazorov in dogem (verskih, terapevtskih idr.). Uporabne znanosti, kamor psihoterapija vsekakor spada, morajo biti odprte za nova znanstvena odkritja. Prisiljene so k stalni integraciji, k vklju\xc4\x8devanju novih spoznanj v obstoje\xc4\x8de teoreti\xc4\x8dne zgradbe in iz tega v prakseologijo._NEWLINE_V integrativni psihoterapiji razumemo \xc4\x8dloveka kot\xc2\xa0\xc2\xbbtelesni subjekt v \xc5\xbeivljenjskem okolju\xc2\xab, kot\xc2\xa0\xc2\xbb\xc4\x8dloveka v kontekstu in kontinuumu\xc2\xab, kot \xc2\xbb\xc4\x8dloveka v procesu nenehnega spreminjanja\xc2\xab, kot\xc2\xa0\xc2\xbb\xc4\x8dloveka, ki je (to, kar je) samo ob drugem, kot sosubjekt\xc2\xab, kot\xc2\xa0\xc2\xbbkreativnega \xc4\x8dloveka v svetu in \xc4\x8dasu\xc2\xab, kot\xc2\xa0\xc2\xbb\xc4\x8dloveka, ki je dol\xc5\xbean skrbeti zase in za drugega\xc2\xab._NEWLINE_Kar se ti\xc4\x8de prakseologije je terapija izrazito procesno dogajanje, odvija se med terapevtom in klientom, nanjo pa vplivajo razli\xc4\x8dni dejavniki (psihodinamika obeh, teoreti\xc4\x8dni okvir delovanja, kontekst)._NEWLINE_Glede na osnovna koncepta korespondence in intersubjektivnosti je dol\xc5\xbeina terapije dogovor med terapevtom in klientom._NEWLINE_Za uspe\xc5\xa1no napredovanje in rezultat terapije je poleg pogostosti stikov po na\xc5\xa1ih izku\xc5\xa1njah najmanj toliko pomembna tudi stalnost stikov.\n_START_SECTION_\nTRANSAKCIJSKA ANALIZA (TA)\n_START_PARAGRAPH_\nTransakcijska analiza temelji na prepri\xc4\x8danju, da se lahko vsak nau\xc4\x8di spo\xc5\xa1tovati sebe, skrbeti zase, se odlo\xc4\x8dati in izra\xc5\xbeati svoja \xc4\x8dustva. Principi TA so uporabni na delovnem mestu, doma, v u\xc4\x8dilnici, soseski \xe2\x80\x93 kjer koli imamo opravka z ljudmi._NEWLINE_To je teorija osebnosti in psihoterapija za doseganje osebnostne rasti in spremembe. Uporabna je, kadar \xc5\xbeelimo razumeti \xc4\x8dlovekovo du\xc5\xa1evnost, komunikacijo in odnose med ljudmi. Uporablja se pri zdravljenju razli\xc4\x8dnih psihi\xc4\x8dnih te\xc5\xbeav (anksioznost, depresija, osebnostne motnje idr.). Transakcijska analiza v obliki psihoterapije posamezniku ponuja mo\xc5\xbenost, da spremeni ponavljajo\xc4\x8de se vzorce, ki ga bolj ali manj ovirajo v vsakdanjem \xc5\xbeivljenju._NEWLINE_Transakcijska analiza povezuje psihoanaliti\xc4\x8dno in kognitivno-vedenjsko terapijo v okviru humanisti\xc4\x8dno-eksistencialne filozofske usmeritve. Kot psihoterapija se uporablja pri delu s posamezniki, pari, dru\xc5\xbeinami in skupinami._NEWLINE_TA kot psihoterapija je lahko kratkotrajna ali dolgotrajna. Zajema vse dimenzije \xc4\x8dlovekovega delovanja: miselno, \xc4\x8dustveno, vedenjsko, telesno in duhovno.\n_START_SECTION_\nTRANSPERSONALNA PSIHOTERAPIJA\n_START_PARAGRAPH_\nTranspersonalna psihoterapija se je za\xc4\x8dela razvijati v \xc5\xa1estdesetih letih prej\xc5\xa1njega stoletja v Ameriki na podlagi potrebe, da se v psiholo\xc5\xa1ke obravnave \xc4\x8dloveka vklju\xc4\x8di duhovna dimenzija. Za\xc4\x8detniki tega pristopa so A. Maslow, S. Grof, A. Sutich, I. Progoff in drugi. Hitro se je raz\xc5\xa1irila tudi v Evropo in za\xc4\x8dela bogatiti dotedanja prizadevanja psihologov in psihoterapevtov, ki so \xc5\xbeeleli biti kar najbolj u\xc4\x8dinkoviti pri strokovni pomo\xc4\x8di so\xc4\x8dloveku. Psihoterapevtske obravnave so vnaprej dolo\xc4\x8dena tedenska sre\xc4\x8danja, ki trajajo 50 minut in so namenjena izklju\xc4\x8dno pregledu klientove \xc5\xbeivljenjske poti, z vsemi radostmi in travmami, ki so jo oblikovale. Vpogled v trenutno klientovo te\xc5\xbeavo, zaradi katere prihaja po psihoterapevtsko pomo\xc4\x8d, se tako raz\xc5\xa1iri in omogo\xc4\x8di novo razumevanje. To pomeni, da lahko klient prepozna dejavnike, ki so pripomogli k nastanku te\xc5\xbeave, odkriva pa lahko tudi svoje vire mo\xc4\x8di, ki jih lahko uporabi za odpravljanje konkretne te\xc5\xbeave in za razvijanje bolj osre\xc4\x8dujo\xc4\x8dega odnosa do sebe in drugih._NEWLINE_Kdor se vklju\xc4\x8di v transpersonalno psihoterapevtsko obravnavo, mora biti nekoliko psiholo\xc5\xa1ko ozave\xc5\xa1\xc4\x8den. Vedeti mora, da njegovo nezavedno psihi\xc4\x8dno dogajanje vpliva na njegovo razmi\xc5\xa1ljanje in vedenje, imeti mora sposobnost samoopazovanja in refleksije, motiviran mora biti za notranjo spremembo in pripravljen prevzeti odgovornost za svojo osebnostno rast.\n_START_SECTION_\nREALITETNA TERAPIJA\n_START_PARAGRAPH_\nRealitetna terapija je svetovalno-terapevtska metoda, s katero pomagamo klientu prevzeti u\xc4\x8dinkovit nadzor nad svojim \xc5\xbeivljenjem._NEWLINE_Prek izku\xc5\xa1nje odnosa s terapevtom, ki verjame, da je vedenje pogojeno z nekim namenom, klient spozna, da ni objekt, temve\xc4\x8d subjekt dogajanja, da lahko vedno znova izbere u\xc4\x8dinkovitej\xc5\xa1e vedenje za izpolnitev svojih \xc5\xbeelja in potreb ter s tem izbolj\xc5\xa1anje kakovosti \xc5\xbeivljenja. Realitetni terapevt je prepri\xc4\x8dan, da so ustrezni odnosi z bli\xc5\xbenjimi klju\xc4\x8d do du\xc5\xa1evnega zdravja, sre\xc4\x8de in blaginje, zato klienta spodbuja h globljemu povezovanju z ljudmi, s katerimi \xc5\xbeivi._NEWLINE_Spoznanja glede novih mo\xc5\xbenosti in novih izku\xc5\xa1enj klienta navdajajo z optimizmom in ga opogumljajo, da trezno presoja o uresni\xc4\x8dljivosti svojih pri\xc4\x8dakovanj in uspe\xc5\xa1nosti svojega vedenja. Ko klient opu\xc5\xa1\xc4\x8da staro, neuspe\xc5\xa1no vedenje, mu terapevt stoji ob strani in ga podpira pri iskanju uspe\xc5\xa1nej\xc5\xa1ega._NEWLINE_Teorija izbire je temelj realitetne terapije. Razlaga izvor in mo\xc5\xbenosti spreminjanja \xc4\x8dlovekovega vedenja. Avtor, dr. William Glasser, jo je razvijal ob terapevtski praksi in jo uvr\xc5\xa1\xc4\x8damo med sodobne teorije razumevanja vedenja \xc5\xbeivih organizmov kot zaprtih sistemov. Vedenja ne razlaga s premo\xc4\x8drtno vzro\xc4\x8dnostjo (vzrok \xe2\x80\x93 posledica), temve\xc4\x8d kro\xc5\xbeno._NEWLINE_Z vidika teorije izbire vedenje posameznika (oziroma celotno delovanje organizma) ni odgovor na okoli\xc5\xa1\xc4\x8dine, pa\xc4\x8d pa poskus okoli\xc5\xa1\xc4\x8dine spreminjati tako, da ustrezajo notranjim motivom. Okolje torej ne spreminja \xc4\x8dloveka, temve\xc4\x8d \xc4\x8dlovek spreminja okolje in sebe. V okoli\xc5\xa1\xc4\x8dinah, v katerih \xc5\xbeivi, posku\xc5\xa1a vedno dose\xc4\x8di optimalno skladnost med svojim notranjim svetom kakovosti in zunanjim svetom, kot ga zaznava._NEWLINE_Pojem izbire je metafora za ustvarjalnost in raznolikost \xc4\x8dlovekovega vedenja \xe2\x80\x93 ne glede na to, kako nenavadno je \xe2\x80\x93, s \xc4\x8dimer posku\xc5\xa1a posameznik nadzorovati okoli\xc5\xa1\xc4\x8dine.'