b'\n_START_ARTICLE_\nJuan Carlos I.\n_START_SECTION_\nPrestolonasledstvo\n_START_PARAGRAPH_\nJuan Carlos je bil tretji sin Juana de Borb\xc3\xb3n in Marije Mercedes de Borb\xc3\xb3n-Dos Sicilias. Po o\xc4\x8detu torej nosi priimek Borb\xc3\xb3n, po materi pa Borb\xc3\xb3n-Dos Sicilias. Rodil se je v Rimu, kjer je njegova dru\xc5\xbeina \xc5\xbeivela v izgnanstvu, saj je tedaj v \xc5\xa0paniji vladala republika, ki je v kratkem zapadla diktaturi generala Francisca Franca._NEWLINE_Juan Carlosov o\xc4\x8de, Juan de Borb\xc3\xb3n, je postal prestolonaslednik leta 1933, ko sta se njegova starej\xc5\xa1a brata odpovedala prestolu. Takrat je bila sicer \xc5\xbee na oblasti Druga \xc5\xa1panska republika, a odstavljeni kralj Alfonz XIII., Juanov o\xc4\x8de, se \xc5\xa1e ni bil odrekel oblasti. Ko je po dr\xc5\xbeavljanski vojni (1936-1939) Francisco Franco prevzel oblast, je izklju\xc4\x8dil vsako mo\xc5\xbenost, da bi se Alfonz XIII. povrnil na vlado, zato se je ta leta 1941 odpovedal prestolu v prid sina Juana. Leta 1947 je Franco izjavil, da je \xc5\xa0panija parlamentarna monarhija, a da ne sprejema Juana za kralja, zaradi \xc4\x8desar se osebno smatra za regenta. Zgodovinarji jemljejo to izjavo kot o\xc4\x8ditno odla\xc5\xa1anje pri predaji oblasti, saj se je dolo\xc4\x8ditev \xc2\xbbsprejemljivega\xc2\xab\xc2\xa0kralja zavlekla do leta 1969. Takrat je bil \xc5\xa1panski prestol obljubljen Juanovemu sinu, Juan Carlosu, kateremu je Franco \xc5\xa1ele leta 1973 priznal polo\xc5\xbeaj svojega \xc2\xbbnamestnika\xc2\xab. Juan Carlos je dejansko prevzel oblast po Francovi smrti leta 1975, dve leti pred formalno Juanovo abdikacijo.\n_START_SECTION_\nKraljevanje\n_START_PARAGRAPH_\n\xc4\x8ceprav je prehod od Francove diktature na Juan Carlosovo kraljevanje bil le formalna zamenjava v vodstvu dr\xc5\xbeave, saj je bila \xc5\xa0panija \xc5\xbee desetletja monarhija, je \xc5\xa1lo v resnici za ogromno dejansko spremembo. Juan Carlos I. je z vrsto reform spremenil konservativno militaristi\xc4\x8dno dr\xc5\xbeavo v moderno demokracijo. Ob razumljivem nasprotovanju tradicionalistov je dovolil komunisti\xc4\x8dno stranko in opozicijo v parlamentu. Leta 1978 je bila odobrena nova ustava, ki je med drugim priznala Juan Carlosu I. pravico do prestola kot dedi\xc4\x8du \xc5\xa1panskih vladarjev in ne kot nasledniku Francisca Franca. Nova ustava je reformirala tudi polo\xc5\xbeaj oboro\xc5\xbeenih sil v dr\xc5\xbeavi, kar je februarja 1981 spro\xc5\xbeilo voja\xc5\xa1ki dr\xc5\xbeavni udar. Splo\xc5\xa1no sprejeta je teza, po kateri naj bi udarne sile sprejele kraljevi poziv k demokrati\xc4\x8dni re\xc5\xa1itvi spora, a obstaja tudi sum, da je bil upor le akcija oblasti za prepre\xc4\x8ditev mo\xc5\xbenosti dejanske voja\xc5\xa1ke vstaje in hkrati za omejitev zahtev levi\xc4\x8darskih strank . Vsekakor je ta dogodek mo\xc4\x8dno vplival na politi\xc4\x8dne sile v dr\xc5\xbeavi, ki so vse podprle kraljevo politiko. 2. junija 2014 se je kot prvi \xc5\xa1panski kralj odpovedal prestolu, 19. junija 2014 ga je na prestolu nasledil sin Filip VI..\n_START_SECTION_\n\xc5\xa0panija danes\n_START_PARAGRAPH_\nJuan Carlos I. je dosegel kon\xc4\x8dno etapo reformacije, ko je bil leta 1982 izvoljen za ministrskega predsednika socialisti\xc4\x8dni predstavnik Felipe Gonz\xc3\xa1lez. S tem je bila dose\xc5\xbeena demokratizacija dr\xc5\xbeave, ki jo je bil predvidel ob ustoli\xc4\x8denju. Od tega trenutka dalje se je kraljeva prisotnost v politiki postopoma skr\xc4\x8dila. Ker nova ustava dolo\xc4\x8da, da morajo biti vse kraljeve odlo\xc4\x8ditve ratificirane v parlamentu, je kraljeva oseba le \xc5\xa1e simbol dr\xc5\xbeavne enotnosti.\n_START_SECTION_\nZasebno \xc5\xbeivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nJuan Carlos I. se je leta 1962 poro\xc4\x8dil s Sofijo princezo Gr\xc4\x8dije in Danske, h\xc4\x8derjo gr\xc5\xa1kega kralja Pavla in sestro njegovega naslednika kralja Konstantina II. Da je mogla poro\xc4\x8diti Juan Carlosa I.,  je Sofija prestopila iz pravoslavne v katoli\xc5\xa1ko vero. Imata tri otroke: leta 1963 se je rodila Elena, leta 1965 Cristina in leta 1968 Felipe._NEWLINE_Kralj je izobra\xc5\xbeen \xc4\x8dlovek, poleg \xc5\xa1pan\xc5\xa1\xc4\x8dine govori perfektno franco\xc5\xa1\xc4\x8dino, angle\xc5\xa1\xc4\x8dino, italijan\xc5\xa1\xc4\x8dino in portugal\xc5\xa1\xc4\x8dino. Je tudi dober \xc5\xa1portnik, predvsem se zanima za veslanje, smu\xc4\x8danje in lov. Leta 1972 je celo sodeloval v jadralski ekipi na olimpijskih igrah. Govori se, da \xc5\xa1e danes rad inkognito dirka na motornih kolesih.\n_START_SECTION_\nPlemi\xc5\xa1ki naslovi\n_START_PARAGRAPH_\nJuan Carlos I. je nosilec neverjetnega \xc5\xa1tevila plemi\xc5\xa1kih in \xc4\x8dastnih naslovov. \xc5\xa0panska ustava  sicer predvideva za kralja enostavni naslov \xc2\xbb\xc5\xa1panski kralj\xc2\xab, a dovoljuje rabo \xc2\xbbostalih zgodovinskih naslovov\xc2\xab, ki jih pa ne imenuje. Spisek naslovov, do katerih ima kralj pravico v kolikor \xc5\xa1panski kralj, se pravzaprav nana\xc5\xa1a na predrepubli\xc5\xa1ko dr\xc5\xbeavo (pred letom 1873), zato je pa tudi uporaben le kot zanimivost, saj tista dr\xc5\xbeava ve\xc4\x8d ne obstaja, kot tudi ne obstajajo ve\xc4\x8dine posesti, ki so povezane s tistimi naslovi. Omembe vredni so na primer slede\xc4\x8di naslovi: Ogrski kralj, kralj Dalmacije, kralj Hrva\xc5\xa1ke, vojvoda \xc5\xa0tajerske, vojvoda Kranjske, vojvoda Koro\xc5\xa1ke, Gori\xc5\xa1ki grof, baron Slovenske marke. _NEWLINE_Med \xc4\x8dastnimi naslovi, devet jih je podelila \xc5\xa0panija, tri Portugalska, dva Sveti sede\xc5\xbe, dva Zdru\xc5\xbeeno kraljestvo, po enega Estonija, Etiopija, Francija, Gr\xc4\x8dija, Italijanska kraljevina, Japonska, Litva, Neapeljska kraljevina, Norve\xc5\xa1ka, Perzija, Poljska, Romunija.'