b'\n_START_ARTICLE_\nAvdicija (drama)\n_START_SECTION_\nZgodba\n_START_PARAGRAPH_\nIgralec in igralka, oba \xc5\xbee stara in odpisana, \xc4\x8dakata na avdicijo, z njima komunicira le glas preko zvo\xc4\x8dnika. Igralec je poln sebe, govori o svojih uspehih in vlogah, zaigra del\xc4\x8dek vloge Razkolnikova, od katere je obseden; Igralka mu navdu\xc5\xa1eno zaploska. - Glas jima sporo\xc4\x8di, naj se pripravita, igrala bosta prizor iz Romea in Julije. Izbirata prizor, Igralec se vda spominom: ko je prvi\xc4\x8d igral Romea, je bil do u\xc5\xa1es zaljubljen v Julijo. Zaigrata, toda Igralec je pozabil besedilo, vse je iz njega izrinil Razkolnikov. Igralka mu pomaga, mu daje pogum, razkrije se, da je bila prav ona tista Julija pred davnimi leti; zanjo je bilo to do\xc5\xbeivetje, ki ga ni mogla pozabiti, zanj le be\xc5\xbena avantura pred strmo potjo navzgor. Zdaj je razkrojen, brez spomina, avdicija se mu zazdi kot smrtna past brez izhoda. - Glas najavi za\xc4\x8detek avdicije, pojavita se Mladeni\xc4\x8d in Mladenka in zaigrata balkonski prizor med Romeom in Julijo. Igralka ne vzdr\xc5\xbei, vklju\xc4\x8di se v igro namesto Mladenke in ob slovesu od Romea umre. Igralec vztraja v vlogi Razkolnikova, govori tekst o pravici do umora, nato pa ga potegne v vlogo Romea, poljubi Mladenko in umre tudi sam. Glas naznani, naj se kandidati pripravijo na naslednjo avdicijo.'