b'\n_START_ARTICLE_\nJo\xc5\xbeefina Leuchtenber\xc5\xa1ka\n_START_SECTION_\nOzadje\n_START_PARAGRAPH_\nRodila se je v Milanu v Italiji kot najstarej\xc5\xa1a h\xc4\x8di Eug\xc3\xa8na de Beauharnaisa, prvega vojvoda Leuchtenber\xc5\xa1kega, kru\xc5\xa1nega sina in posvojenega otroka Napoleona I., in njegove \xc5\xbeene princese Avguste Bavarske. Njena stara mati po o\xc4\x8detovi strani in njena soimenjakinja je bila Jo\xc5\xbeefina Tascher de La Pagerie, prva \xc5\xbeena cesarja Napol\xc3\xa9ona I. Francoskega: ime Jo\xc5\xbeefina je dobila na zahtevo Napoleona. Njen stari o\xc4\x8de po materni strani je bil kralj Maksimilijan I. Bavarski._NEWLINE_Ob rojstvu ji je Napoleon dal naziv princese Bologne in kasneje \xc5\xa1e vojvodinje Gallierske. Prvih sedem let je pre\xc5\xbeivela v Italiji. Dru\xc5\xbeina je \xc5\xbeivela v Vili Bonaparte v Milanu in v njihovi rezidenci Monzi izven Milana. Leta 1812 so prejeli obisk nekdanje cesarice Jo\xc5\xbeefine. Leto kasneje je njen o\xc4\x8de Eugene zavrnil ponudbo svojega tasta, da zdru\xc5\xbei sile proti Napoleonu. Njena mati Avgusta se je leta 1814 pridru\xc5\xbeila njenemu o\xc4\x8detu v njegovih voja\xc5\xa1kih sede\xc5\xbeih v Mantovi, kjer je rodila najmlaj\xc5\xa1o h\xc4\x8derko. Malce kasneje se je Jo\xc5\xbeefina s svojimi sorojenci in njihovimi dvorjani v trdnjavi v Mantovi v procesiji ko\xc4\x8dij pridru\xc5\xbeila njihovi materi. Po porazu Napoleona istega leta sta njena star\xc5\xa1a od\xc5\xa1la k njenemu staremu o\xc4\x8detu na Bavarskem in nekaj \xc4\x8dasa kasneje so jima Jo\xc5\xbeefina in njeni sorojenci v spremstvu barona Darnaya, prej tajnika njenega o\xc4\x8deta, pridru\xc5\xbeili. Menda naj bi ta spomin ostal v Jo\xc5\xbeefininem spominu. Njen o\xc4\x8de je postal vojvoda Leuchtenber\xc5\xa1ki v nekdanji kne\xc5\xbeevini Eichst\xc3\xa4dt na Bavarskem kot fevd. Njeno otro\xc5\xa1tvo je opisano kot sre\xc4\x8dno. Dru\xc5\xbeina je pre\xc5\xbeivela poletja v Eichst\xc3\xa4dtu in zime v M\xc3\xbcnchnu z dru\xc5\xbeino njene mame. Jo\xc5\xbeefina je lahko govorila nem\xc5\xa1ko, italijansko in francosko. U\xc4\x8dila se je geografijo s profesorjem Le Sage, botaniko in naravno znanost s profesorjem Martinusom ter matematiko, fiziko in astronomijo s profesorjem Sieberson._NEWLINE_Princesa Jo\xc5\xbeefina se je 22. maja 1823 poro\xc4\x8dila z Oskarjem I. z zastopnikom v Leuchtenber\xc5\xa1ki pala\xc4\x8di v M\xc3\xbcnchnu. Ime\xe2\x80\x8bl\xe2\x80\x8ba sta \xc5\xa1e poro\xc4\x8dno slovesnost 19. junija v prisotnosti v Stockholmu. Prva poro\xc4\x8da slovesnost je bila katoli\xc5\xa1ka, druga pa luteranska. Skozi svojo mater je bila Jo\xc5\xbeefina potomka Gustava I. \xc5\xa0vedskega in Karla IX. \xc5\xa0vedskega in tako so bili njeni otroci potomci Gustava Vase. Skozi svojega starega o\xc4\x8deta po materi je bila tudi ena od potomk Renate Lo\xe2\x80\x8br\xe2\x80\x8brainske, vnukinje Kristjana II. Danskega._NEWLINE_Poroka je bila dogovorjena zato, da bi zagotovila legitimnost nove dinastije Bernadotte. Po porazu Napoleona se je kralj Karel XIV. Janez bal zakonitosti politike dunajskega kongresa in je \xc5\xbeelel dati novi dinastiji povezavo skozi kri starih evropejskih kraljevskih dinastij. Poroka Oskarja, njegovega sina in dedi\xc4\x8da na prestol, je bila re\xc5\xa1itev tega problema in leta 1822 je kon\xc4\x8dno prisilil sina k privolitvi poroke in ga poslal na izlet v Evropo, da bi izvedel o bodo\xc4\x8dih kandidatkah na seznamu za polo\xc5\xbeaj soproge in kronske princese. Na tem seznamu je bila danska princesa prva izbira, leuchtenber\xc5\xa1ka princesa druga, hesse\xc5\xa1ka princesa tretja in weimarska princesa je bila \xc4\x8detrta. Karel XIV. Janez je izbral princeso Jo\xc5\xbeefino Leuchtenber\xc5\xa1ko za drugo kandidatko, ker je imela povezavo z dvema evropejskima starima dinastijama skozi mater in novo dinastijo Bonaparte (ki b\xe2\x80\x8bi se morda lahko nekega dne vrnila na oblast) skozi svojega o\xc4\x8deta, in tako je "zdru\xc5\xbeila nove interese s starimi", kot je tako izrazil zadevo. Oskar ni maral svoje prve izbire, vendar pa ko je 23. avgusta 1822 v Eichst\xc3\xa4dtu zagledal Jo\xc5\xbeefino, je rekel, da ima rad drugo. Jo\xc5\xbeefina in Oskar naj bi se privla\xc4\x8dila obojestransko in se zaljubila v drug drugega na prvi pogled in tako sta obe dru\xc5\xbeini poroko sprejeli in jo ustrezno organizirali. Jo\xc5\xbeefina je imela u\xc4\x8dne ure v \xc5\xa1ved\xc5\xa1\xc4\x8dini in si je dopisovala z Oskarjem do poroke. Njen o\xc4\x8de naj ne bi bil proti njenemu spreobrnjenju v luteran\xe2\x80\x8bstvo, vendar so \xc5\xa1vedski predstavniki mislili, da je bilo potrebno ji dati ponudbo, da lahko obdr\xc5\xbei svojo vero. \xc4\x8ceprav je bila predana katoli\xc4\x8danka, je privolila, da bo vzgajala svoje otroke v luteranski veri. S sabo je pripeljala katoli\xc5\xa1kega duhovnika in se je redno udele\xc5\xbeila ma\xc5\xa1 in spovedi v svoji zasebni katoli\xc5\xa1ki cerkvi. Pape\xc5\xbe je temu dal svije soglasje. Na \xc5\xa0vedskem je zakon Toleransediktet iz leta 1781 izjavil svobodo vere za tujce in imigrante ter Jo\xc5\xbeefina in njena snaha Desir\xc3\xa9e sta bili lahko \xc5\xa1teti med njih. Za \xc5\xa0vede pa je spreobrnjenje iz luteranske vere v neko drugo vero uradno pomenila zaplemba osebne lastnine in pregon iz dr\xc5\xbeave. Ta situacija je bila podobna na Norve\xc5\xa1kem. Luteranska duhov\xc5\xa1\xc4\x8dina je nasprotovala tej poroki, vendar je kralj imel svojo pot.\n_START_SECTION_\nPrestolonaslednica\n_START_PARAGRAPH_\nJo\xc5\xbeefina je na \xc5\xa0vedsko prispela v dru\xc5\xbebi svoje ta\xc5\xa1\xc4\x8de kraljice Desir\xc3\xa9e, ki je bila odsotna za enajst let. Prispeli sta v Manillo izven Stockholma 13. junija 1823, kjer so ju pozdravili kralj Karel XIV. Janez, kronski princ Oskar, voja\xc5\xa1ki pozdravi in velike mno\xc5\xbeice ter ju pospremili v Haga pala\xc4\x8do, kjer je Jo\xc5\xbeefino objela princesa Zofija Albertina \xc5\xa0vedska. Druga poro\xc4\x8dna slovesnost je odvila \xc5\xa1est dni kasneje. \xc5\xa0est dni po njenem prihodu na \xc5\xa0vedsko je bilo njeno srednje ime Napol\xc3\xa9onne odstranjeno. To je bilo zato, ker se je \xc5\xa0vedska bojevala proti Napoleonu v nedavni vojni. S sabo je prinesla ve\xc4\x8d delov ekskluzivnega nakita narejenega v Parizu za njeno staro mamo, ki je \xc5\xa1e vedno med imetji kraljevih hi\xc5\xa1 \xc5\xa0vedske in Norve\xc5\xa1ke (skozi Ludoviko in Marto \xc5\xa0vedsko). Na \xc5\xa0vedskem je bila znana po \xc5\xa1vedski verziji njenega imena: Josefina. V njenem spremstvu je bila Bertha Z\xc3\xbcck, ki je postala njen blagajnik, in njen katoli\xc5\xa1ki spovednik Jacob Lorentz Studach: do njunih smrti so imela tako  tesno prijateljstvo, da so bili imenovani za "trio"._NEWLINE_Jo\xc5\xbeefina je bila socialni uspeh na \xc5\xa0vedskem od trenutka svojega prihoda, oboje kot zasebna oseba v krogih visoke dru\xc5\xbebe in tudi kot javna oseba ter je postala bolj popularna kraljica kot njena predhodnica in naslednica. \xc5\xbde kot kronska princesa je sposobna opravljati predstavni\xc5\xa1ki del, ki jih njena ta\xc5\xa1\xc4\x8da ni mogla izpolniti, ter je igrala veliko vlogo pri delanju nove dinastije popularne na \xc5\xa0vedskem. V poletju leta 1824 sta kronski princ in kronska princesa obiskala Oslo na Norve\xc5\xa1kem, kjer sta sodelovala v ve\xc4\x8d javnih nastopih, da bi naredila monarhijo popularno. Med obiskom je Oskar dobil nalogo za\xc4\x8dasnega kraljevega namestnika in Jo\xc5\xbeefina je bila prisotna, ko se je pojavil pred norve\xc5\xa1kim parlamentom. Po tem sta naredila izlet po \xc5\xa0vedski, da bi jo predstavila javnosti. Opisana je bila za \xc5\xa1armantno, lepo in dostojanstveno osebo ter je bila \xc5\xa1teta za nadarjeno: ljudi je impresionizirala z govorjenjem teko\xc4\x8de \xc5\xa1ved\xc5\xa1\xc4\x8dine ob svojem prihodu. Na plesu leta 1838 jo je Fritz von Dardel opisal: "Kot za kronsko princeso je bila lepa in dostojanstvena, morda preve\xc4\x8d suha, vendar zelo inteligentna in zelo zabavna proti vsemu. Nih\xc4\x8de ji nima ni\xc4\x8desar o\xc4\x8ditati za vse razen za njeno katoli\xc5\xa1ko vero."_NEWLINE_Njen odnos s tastom je bil topel. Kralj je z njo ravnal z veliko naklonjenostjo, kot na primer je skrival sladkarije v svojih \xc5\xbeepih, katere je preiskala in enkrat je v sladkariji na\xc5\xa1la skrit dragulj. Dne 21. avgusta 1823 je Karl XIV. Janez razglasil, da bo ta dan, ki je bil isti dan njegove izvolitve za kronskega princa, dan za Jo\xc5\xbeefino in je bil odtlej praznovan kot Jo\xc5\xbeefinin dan. Prvo praznovanje je potekalo v Drottningholmski pala\xc4\x8di in Jo\xc5\xbeefinin dan je bil praznovan na \xc5\xa0vedskem \xc5\xa1e desetletja kasneje: postala je tradicija za ljudi iz Stockholma, da potujejo v Drottningholmsko pala\xc4\x8do na ta dan, kjer so bili za njih organizirana praznovanja in so navijali za Jo\xc5\xbeefino, ki jih pozdravila iz balkona._NEWLINE_Njen odnos s ta\xc5\xa1\xc4\x8do pa je bil kljub temu nekako napet med prvimi leti, saj se je kraljica Desir\xc3\xa9e po\xc4\x8dutila zanemarjeno iz strani svojega mo\xc5\xbea in da je njen polo\xc5\xbeaj kraljice bil zasen\xc4\x8den z Jo\xc5\xbeefinino popularnostjo. Po za\xc4\x8detnih letih pa je odnos med Jo\xc5\xbeefino in Desir\xc3\xa9e postal bolj prijateljski in harmoni\xc4\x8den._NEWLINE_Odnos med Jo\xc5\xbeefino in Oskarjem je bil na za\xc4\x8detku opisan za medsebojno sre\xc4\x8dnega in par si je delil interese v kulturi, slikarstvu, pisanju in petju. Jo\xc5\xbeefina in Oskar sta imela pet otrok, od katerih sta dva postala kralja \xc5\xa0vedske in Norve\xc5\xa1ke. Vendar pa je bil Oskar znan po zunajzakonskih aferah, kar je mo\xc4\x8dno mu\xc4\x8dilo, ki je trpela za ljubosumnostjo. Oskar je po poroki \xc5\xa1e ohranil svoj stik z Jaquette L\xc3\xb6wenhielm, \xc4\x8deprav se Jo\xc5\xbeefina na za\xc4\x8detku naj ne bi zavedala tega: vendar je leta 1826 v svojem dnevniku dala prvo znamenje, da se zaveda afer, in leta 1828 je napisala o bole\xc4\x8dih sumih o pre\xc5\xa1u\xc5\xa1tvu in da jo tudi boli, da je nenehno nose\xc4\x8da. Leta 1832, leto po rojstvu svojega zadnjega otroka, je zapisala v svojem dnevniku o sodobnem pogledu, da je pri\xc4\x8dakovano, da \xc5\xbeenska prena\xc5\xa1a mo\xc5\xbeeve zunajzakonske zadeve: "\xc5\xbdenska bi morala trpeti v ti\xc5\xa1ini" in Jo\xc5\xbeefina je videla ta sodobni pogled za nepravi\xc4\x8dnega. Tri leta kasneje ji je njena bole\xc4\x8dina nad Oskarjevim vedenjem povzro\xc4\x8dila izlet v zdravili\xc5\xa1\xc4\x8de Medevi, da bi si umirila \xc5\xbeivce. Mo\xc5\xbeev odnos s slavno igralko Emilie H\xc3\xb6gquist je bil dobro znan. To prav tako ni bila za\xc4\x8dasna afera, vendar resno razmerje, ki se je za\xc4\x8delo leta 1836 in v katerem je dobil dva sinova, Maxa leta 1893 in Hjalmarja leta 1840. Oskar in Emilie H\xc3\xb6gquist sta se sre\xc4\x8dala na Bad Emsu leta 1837. Jo\xc5\xbeefina je opisala leta Oskarjevega odnosa z Emilie H\xc3\xb6gquist kot hoja "skozi ogenj". Kljub temu sta se Oskar in Jo\xc5\xbeefina \xc5\xa1e naprej skupaj pojavljala v javnosti in njeno dostojanstveno vedenje ji je na svojo stran dalo simpatije. Oskar je zaradi tega postal nepopularen in kralj Karl XIV. Janez ga je grajal iz so\xc4\x8dutja do Jo\xc5\xbeefininega trpljenja. V njenih zadnjih letih kot kronska princesa je ta situacija, ki je prispevala h konfliktu med vladarjem in kronskim princem, uvedla Jo\xc5\xbeefino v politiko kot je postala aktivni posrednik med svojim mo\xc5\xbeem in tastom._NEWLINE_Jo\xc5\xbeefina je bil zainterisirana v vrtnarjenje in slikarstvo. Njeno zanimanje v umetnosti je bilo aktivno in pristno. Podp\xe2\x80\x8bi\xe2\x80\x8brala je kariero slikarke (in katoli\xc5\xa1ke spreobrnjenke) Sofie Adlersparre in je tudi spodbudila umetni\xc5\xa1ko zanimanje in talent svoje lastne h\xc4\x8derke princese Evgenije, ki je postala talentirana amaterska umetnica. Obisk svoje matere, brata in dveh sester je sprejela leta 1836. Leta 1843 je v M\xc3\xbcnchnu obiskala svojo mater. Jo\xc5\xbeefina je bila zelo vklju\xc4\x8dena v socialne reforme in \xc4\x8dlovekoljubje. Ob svojem prihodu na \xc5\xa0vedsko je ustvarila tesno prijateljstvo s princeso Zofijo Albertino \xc5\xa0vedsko, ki jo je predstavila temu delu s sodelovanjem v V\xc3\xa4lg\xc3\xb6rande Fruntimmerss\xc3\xa4llskapet (Dobrodelno \xc5\xbeensko dru\xc5\xa1tvo) za podporo revnim \xc5\xbeenskam. Po smrti Zofije Albertine je prevzela za\xc5\xa1\xc4\x8dito te organizacije, kar je naredila tudi z dobrodelnimi organizacijami kraljice Desir\xc3\xa9e in njene snahe kraljice Ludovike po njunih smrtih. Sama je tudi ustanovila nekaj dobrodelnih organizacij. \xc5\xbde kot kronska princesa je dvakrat na teden prejela peticije za pomo\xc4\x8d in njena dejavnost se je raz\xc5\xa1irila \xc4\x8dez leto. Njen glavni cilj je bila podpora revnim \xc5\xbeenskam in otrokom. Leta 1826 je ustanovila S\xc3\xa4llskapet de fattigas v\xc3\xa4nner (Prijatelji revne dru\xc5\xbebe) za revne vdove, leta 1827 S\xc3\xa4llskapet f\xc3\xb6r \xc3\xb6m och sedlig modersv\xc3\xa5rd (Dru\xc5\xa1tvo za ljube\xc4\x8do in ustrezno materinsko nego) za podporo revnim materam, leta 1833 S\xc3\xa4llskapet f\xc3\xb6r arbetsamhetens uppmuntran (Dru\xc5\xa1tvo za spodbudo delu), agencijo za zaposlovanje \xc5\xbeensk, in Kronprinsessans sl\xc3\xb6jdskola f\xc3\xb6r fattiga flickor (\xc5\xa0ola kronske princese za revne \xc5\xbeenske). Jo\xc5\xbeefina, \xc4\x8deprav globoko verna in pod vplivom ideje kr\xc5\xa1\xc4\x8danske dobrodelnosti, ni verjela, da je naloga vere, ampak dr\xc5\xbeave, da zagotovi blaginjo, in je hranila ti dve temi lo\xc4\x8deni v svojem dobrodelnem delu. V njeni knji\xc5\xbenici so dela o zgodnjem kr\xc5\xa1\xc4\x8danskem socializmu, ki se zdijo temeljito prebrana._NEWLINE_Jo\xc5\xbeefina je imela svojo lastno katoli\xc5\xa1ko kapelo v Kraljevi pala\xc4\x8di. Privatno je posku\xc5\xa1ala vplivati na svojo ta\xc5\xa1\xc4\x8do, da bi bila bolj\xc5\xa1a katoli\xc4\x8danka: leta 1844 je njen spovednik izjavil, da ji je uspelo prepri\xc4\x8dati svojo ta\xc5\xa1\xc4\x8do, da se je udele\xc5\xbeila spovedi prvi\xc4\x8d v petdesetih letih. Oskar je vedno podpiral njene verske pravice, na glede na njun osebni odnos. Kar se ti\xc4\x8de otrok ni smela posegati v njihovo vero, vendar pa je z njimi lahko govorila o veri: skupaj s svojim spovednikom je razvrstila vse, kar je na\xc5\xa1la istega v katolicizmu in luteranstvu in o teh stvareh je lahko prosto govorila s svojimi otroki brez poseganja. Jo\xc5\xbeefina je vzela veliko zanimanje za katolicizem na \xc5\xa0vedskem in Norve\xc5\xa1kem. Po svojem prihodu je ugotovila, da je bila katoli\xc5\xa1ko ob\xc4\x8destvo v Stockholmu bilo zanemarjeno. Med drugimi zadevami ni imelo primerne cerkvene zgradbe in je menila, da je trenutni katoli\xc5\xa1ki duhovnik Jean Baptiste Gridaine, ki je bil tudi spovednik njene ta\xc5\xa1\xc4\x8de, zaradi tega omade\xc5\xbeeval ugled katolikov. Po smrti Gridaina leta 1833 ga je zamenjal njen lastni spovednik Studach. Dne 16. septembra 1837 se je bila cerkev Sankta Eugenia v Stockholmu ustanovljena pred njo, kar je bilo prizadevanje njenega in Studachovega dela: to je bila prva katoli\xc5\xa1ka cerkev v Skandinaviji od reformacije in je postala prvi apostolski vikariat v Skandinaviji: Norve\xc5\xa1ka je bila vklju\xc4\x8dena leta 1841. Tam se je na nedelje udele\xc5\xbeevala ma\xc5\xa1.\n_START_SECTION_\nKraljica\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1844 je ob nasledstvu njenega mo\xc5\xbea na prestol Jo\xc5\xbeefina postala kraljica \xc5\xa0vedske in Norve\xc5\xa1ke. Na \xc5\xa0vedskem je bila kronana 28. septembra 1844. Pojavilo se je nekaj nasprotovanj: verska debata je bila bolj vro\xc4\x8da v 1840-ih kot je bila leta 1829, ko je bila kraljica D\xc3\xa9sir\xc3\xa9e kronana, vendar je Oskar to razre\xc5\xa1il, ko je oznanil, da on ne bi bil kronan, \xc4\x8de tudi ona ne bi bila. Na Norve\xc5\xa1kem so bila bolj resna nasprotovanja glede kronanja katoli\xc4\x8danke. uraden razlog je bil, da je slovesnost nepotrebna, saj kraljica ni imela polo\xc5\xbeaja v norve\xc5\xa1ki ustavi, vendar je priznano, da je bil glavni razlog njena vera: kraljica D\xc3\xa9sir\xc3\xa9e tudi ni bila kronana na Norve\xc5\xa1kem. Zaradi tega je Oskar tudi zavrnil kronanje na Norve\xc5\xa1kem._NEWLINE_V \xc4\x8dasu, ko je Jo\xc5\xbeefina postala kraljica, je Fredrika Bremer napisala o njej, da se "raje se ravna po svojem ob\xc4\x8dutku in volji. Tega nisem sli\xc5\xa1ala iz dvora, vendar verjamem, da je to resnica. Kot za eno izmed dveh kraljevih soprogov je verjetno, da ima mo\xc4\x8dan karakter." Ko je Oskar pri\xc5\xa1el na prestol, je kon\xc4\x8dal z aferami. Odnos med Jo\xc5\xbeefino in Oskarjem se je popravil in med njegovim vladanjem in do njegove smrti je ostal dober. Stopnja njenega politi\xc4\x8dnega vpliva nad Oskarjem je razpravljiva. Delovala naj bi kot njegov svetovalec in naj bi imela vpliv v razli\xc4\x8dnih zadevah._NEWLINE_\xe2\x80\x8bPoro\xc4\x8dajo, da je Oskar \xc4\x8dutil pritisk svoje pristojnosti in se je oprl na njeno podporo. Potrjeno je, da, ko se je pojavila kriza, sta se kralj in kraljica umaknila v zasebne prostore, da bi razpravljala o zadevi, preden je kralj sprejel odlo\xc4\x8ditev. Njunim zasebnim konferencam je bil pri\xc4\x8da radoveden dvor, ki ju je v\xc4\x8dasih opazoval, ko sta razpravlja o zadevi na vrtu pala\xc4\x8de izven slu\xc5\xa1nega dosega._NEWLINE_Razvidno je, da je na zunanjo politiko vplivala s svojimi simpatijami in mnenji. V njeni korespondenci s svojo teto prusko kraljico Elizabeto Ludoviko Bavarsko je razvidno, da se je aktivno pogajala za mir v prvi Schleswi\xc5\xa1ki vojni leta 1848. Med vojno je obvestila teto, da je \xc5\xa0vedska odlo\xc4\x8dila, da bo pomagala Danska proti Prusiji, da bi branila svojo neodvisnost, in je upala, da je Prusija pripravljeni sodelovati v mirovnih pogajanjih. Kot za rezultat tega je Prusija poslala grofa Alberta de Pourtalesa na \xc5\xa0vedsko, da vstopi v mirovna pogajanja z Jo\xc5\xbeefino osebno. Vzporedno s tem je zagotovila kraljici in kralju Prusije svoje osebno spo\xc5\xa1tovanje in jima ponudila zato\xc4\x8di\xc5\xa1\xc4\x8de, \xc4\x8de bi bila kdaj prisiljena zapustiti Prusijo. Igrala je tudi v pomembnem delu v skrivni diplomaciji Oskarja I., kjer je spodbujala svojega mlaj\xc5\xa1ega sina Oskarja pred svojim starej\xc5\xa1im sinom Karlom. Njeni stiki s cesarjem Napoleonom III. Francoskim in cesarico Evgenijo so \xc5\xa1teti za dolo\xc4\x8den pomen v evropski krizi leta 1850. Jo\xc5\xbeefina je bila za navedena za pro-francosko in anti-rusko. Med drugimi je nanjo pokazal njen sin princ Karl, da je bile odgovorna za pogodbe novembra med \xc5\xa0vedsko-Norve\xc5\xa1ko, Francijo in Veliko Britanijo proti ruskem ekspanzionizmu leta 1855._NEWLINE_Jo\xc5\xbeefina je bila pobudnik zakonov, ki zagotavljajo enako dedovanje za mo\xc5\xa1ke in \xc5\xbeenske v letu 1845, reforme v zaporih in socialno oskrbo ter odpravo cehov leta 1846. Med evropskimi revolucijami leta 1848 so 19. marec 1848 izbruhnili nemiri v Stockholmu, ki se imenujejo Marsoroligheterna, in se nadaljevali \xc5\xa1tiri dni. Uporniki so na ulicah zahtevali republiko in posku\xc5\xa1ali povzro\xc4\x8diti oboro\xc5\xbeen upor. Kraljevska dru\xc5\xbeina je bila, po grofu L\xc3\xb6wenhielmskemu, ko jih je obiskal v tistem \xc4\x8dasu, bleda in resno zaskrbljena. Jo\xc5\xbeefina je menda prosila Oskarja naj ne strelja na mno\xc5\xbeico med nemiri. S\xc4\x8dasoma pa so se nemiri umirili z ognjem s strani vojske. Z izjemo suma na versko vpra\xc5\xa1anje pa se vpletenost Jo\xc5\xbeefine v politiki ne zdi za slabo-cenjeno, ampak je bilo obravnavano za dober vpliv._NEWLINE_Njen katolicizem je bila edina stvar, ki je nekoliko vplivala na njeno popularnost v nekaterih krogih dru\xc5\xbebe. Njena vera v kombinaciji z njenim cenjenim politi\xc4\x8dnim delovanjem je povzro\xc4\x8dila govorice, da je izvajala nedopustno vplivanje v zvezi z verskimi vpra\xc5\xa1anji. Leta 1844 se je \xc5\xa0ved poro\xc4\x8dil s katoli\xc5\xa1ko \xc5\xbeensko in se spreobrnil in njen spovednik Studach je bila obto\xc5\xbeen za spreobrnjenje \xc5\xa0veda v katolicizem. Po Konventikelplakatetu je bil to zlo\xc4\x8din in nastal je \xc5\xa1kandal. Do 1840-ih je bila intenzivna politi\xc4\x8dna razprava o svobodi o veroizpovedi, kar je hkrati povzro\xc4\x8dilo ve\xc4\x8d anti-katolicizma v dr\xc5\xbeavi, kjer je bil odnos prej ravnodu\xc5\xa1en, in to je Jo\xc5\xbeefino izpostavljalo v tisku v bolj ali manj neposrednih napadih. Kakorkoli ona je v resnici uporabljala svoj vpliv v korist katoli\xc4\x8danov in je sodelovala s pape\xc5\xbeem v tem vpra\xc5\xa1anju. Za Jo\xc5\xbeefino je verjeto, da je bila v ozadju nekaterih zakonov o verskih usmeritvah. Od leta 1851 je podprla prvi \xc5\xbeenski katoli\xc5\xa1ki rad, da bi bil bolj aktivni na \xc5\xa0vedskem od reformacije, ko so nune v Filles du Coer de Marie vzpostavile sede\xc5\xbe v Stockholmu, da bi skrbele za \xc5\xa1olanje katoli\xc5\xa1kih otrok. Od letu 1853 in 1854 so \xc5\xa1vedski luterani dobili dovoljenje, da se udele\xc5\xbeijo katoli\xc5\xa1ke pridige._NEWLINE_Leta 1853 je bil primer, ko so poro\xc4\x8dali, da se je \xc5\xa1est \xc5\xa0vedinj pre\xc5\xa1lo v katoli\xc5\xa1ko vero. Jo\xc5\xbeefina, ki je v tistem \xc4\x8dasu delala na uvedbi svobode veroizpovedi, je prosila Oskarja, da bi prepri\xc4\x8dal ministra za vero, da odlo\xc5\xbei preiskavo proti \xc5\xbeenskam. To je bilo tudi storjeno. Leta 1856 se je Oskar izrazil v prid svobodi veroizpovedi. Vendar pa je leta 1857 Oskar zbolel in postal nesposobna in prestolonaslednik Karl je postal regent. Karl, ki je bil proti katoli\xc5\xa1ki veri, je delal proti na\xc4\x8drtih svoje matere in uporabil pomo\xc4\x8d od ljudi kot na primer od vikarja Nilsa Johana Ekdahla, ki je pripadal nasprotnikom kraljice zaradi njene vere in politi\xc4\x8dnega vpliva. Ekdahl je v tem \xc4\x8dasu pridigal, da ni bilo nobene tolerance za kraljico Kristino \xc5\xa0vedsko, ki je bil \xc5\xa0vedinja in kraljica in je pre\xc5\xa1la v katolicizem: "... toliko manj bi bilo za tujo kraljico, ki je za\xc4\x8dela narod s poroko". \xc5\xa0est \xc5\xbeenskih spreobrnjenk je bilo dano na sojenje leta 1858, po katerem so bile pregnane in je bilo njihovo premo\xc5\xbeenje zaplenjeno. Vendar pa je v tem \xc4\x8dasu stari zakon veljal za sramoto za ugled \xc5\xa0vedske in izgon \xc5\xa1kandal in leta 1860, je Karl sam kon\xc4\x8dno uvedel svobodo veroizpovedi. \xc5\xbdenske spreobrnjenke, ki so se izselili v Lyon v Francijo, so se vrnile na \xc5\xa0vedsko po uvedbi svobode veroizpovedi._NEWLINE_Jo\xc5\xbeefina je bila tudi kraljica na Norve\xc5\xa1kem. Menda je cenila norve\xc5\xa1ko naravo, saj jo je spominjala na Bavarsko. Mo\xc4\x8dno je vplivala na notranjost kraljeve pala\xc4\x8de v Oslu, ki je bila kon\xc4\x8dana leta 1849, in se za\xc4\x8dela zanimati za norve\xc5\xa1ko umetnosti in je pogosto obiskovala likovne razstave v Oslu. Pala\xc4\x8da Oscarshall je po navedbah navdihnila predvsem z njo. Leto 1852 je bilo opisana kot za te\xc5\xbeko zanjo: v dru\xc5\xbebi svojega soproga, h\xc4\x8derke in sina Gustava je obiskala svojo mamo na svoji smrtni postelji na Bavarskem. Na poti nazaj so obiskali Norve\xc5\xa1ko, kjer je Gustav umrl zaradi plju\xc4\x8dnice._NEWLINE_Kraljica Jo\xc5\xbeefina je imela napet odnos s svojim najstarej\xc5\xa1im sinom prestolonaslednikom Karlom. Karl je bil mo\xc4\x8dno zaljubljen v njeno dru\xc5\xbeico Sigrid Sparre. Ta se je zgodilo med \xc4\x8dasom, ko so se dogajala pogajanja o poroki med Karlom in Ludoviko Prusko leta 1846. Jo\xc5\xbeefina je lo\xc4\x8dila Karla in Sparrovo, ko je leta 1484 izgnala Sparrovo iz dvora, vendar ji ni uspelo re\xc5\xa1iti poro\xc4\x8dnega zavezni\xc5\xa1tva s Prusijo. Karl Jo\xc5\xbeefini nikoli ni odpustil lo\xc4\x8ditve od Sparrove in poleg tega je postal \xc5\xa1e bolj proti katoli\xc5\xa1tvu, saj je za odlo\xc4\x8ditev njegove matere krivil njenega katoli\xc5\xa1kega spovednik Jacob Lorenz Stucach. Kraljica tudi ni marala Karla zaradi njegove impulzivnosti, gospodarske neodgovornosti in moralne promiskuitetnosti. Leta 1852 je Karl prvi\xc4\x8d slu\xc5\xbeil kot regent med tem, ko je kraljevi par obiskal Nem\xc4\x8dijo. Ugotovljeno je bilo, da se je poslovila od Karla in njegovih svetovalcev s pripombo: "No, zdaj bomo od\xc5\xa1li in gospodje bodo zagospodovali...", komentar, ki ga dojemajo za hladnega in skepti\xc4\x8dnega._NEWLINE_Leta 1857 je Oskar I. zbolel. Zaradi bolezni monarha je bila potreba po regentstvu in prestolonaslednik Karl je bil videti za o\xc4\x8ditno izbiro. Kraljica Jo\xc5\xbeefina je nasprotovala, ko je bil Karl imenovan za regenta med nezmo\xc5\xbenostjo kralja. Govorice so trdile, da je bil razlog za to njena seznanjenost z dejstvom, da ji Karl nikoli ni bi omogo\xc4\x8dil kakr\xc5\xa1en koli vpliv na zadeve dr\xc5\xbeave. V tem \xc4\x8dasu je znan dogodek, ki je pridobil pozornost. Kralj in kraljica sta se pokazala javnosti v prestolnici v njuni ko\xc4\x8diji. Na tej to\xc4\x8dki je bil kralj pre\xc5\xa1ibek, da bi mahal, vendar je Jo\xc5\xbeefina dejansko dr\xc5\xbeala in premikala njegovo roko v mahanju. Ona ga je tudi dregnila, da bi se zavedal, kaj se je dogajalo. To je povzro\xc4\x8dilo govorice, da se je bala, da bi izgubila svoj politi\xc4\x8dni polo\xc5\xbeaj. Matilda Orozco je opisala ta pogled v sodobnem pismu, kjer je pisala proti kraljici: "Ona je potiskala kralja, dejano je, uboga stvarca, da bi kralj pozdravil ljudi, ko sta zunaj. Ona ga varuje, ni kot angel milosti, ne kot su\xc5\xbeenj dol\xc5\xbenosti, mu\xc4\x8denik - ne, kot zmaj, ki jo skrbi le za svoje vladanje. To je tako te\xc5\xbeko, tako nehvale\xc5\xbeno...". Jeseni leta 1857 je bila prisiljena, da sprejme imenovanje Karla za regenta. Ona mu je dala svojo zahvalo za svetovalce, ki jih  je bil izbral, vendar je to pomenilo tudi konec njenega politi\xc4\x8dnega delovanja. Kraljica Jo\xc5\xbeefina je bila ob\xc4\x8dudovana za svoje nesebi\xc4\x8dno negovanje svojega mo\xc5\xbea za dve leti med njegovo boleznijo pred smrtjo.\n_START_SECTION_\nKraljica vdova\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1859 je Oskar umrl, s \xc4\x8dimer je Jo\xc5\xbeefina postala kraljica vdova. Treba je opozoriti, da je sledila francoski tradiciji, saj je nosila vijoli\xc4\x8dno barvo za barvo \xc5\xbealovanja namesto \xc4\x8drne: vijoli\xc4\x8dna je bila njena najljub\xc5\xa1a barva v vsakem dogodku in ona ga je nosila za preostanek svojega \xc5\xbeivljenja. Kot kraljica vdova je izgubila ves svoj politi\xc4\x8dni vpliv in sama se je posvetila svojim dobrodelnim dejavnostim in v svojo zanimanje v katoli\xc5\xa1ke kongregacije in njena vpra\xc5\xa1anja._NEWLINE_Kralj Karl XV. je bil \xc5\xa1tet za preve\xc4\x8d zastarelega in formalnega in njegovi pogledi so bili redko deljeni. Karl XV. sam je bil znan po svojem dekadentnem \xc5\xbeivljenjskem slogu: njegovo \xc5\xbeivljenje na poletni rezidenci Ulrksdalski pala\xc4\x8di je bilo primerjano s tisto v Versaillesu, kar pa je prineslo krono na slab glas, za kar je bilo tudi strah Jo\xc5\xbeefine. Njen odnos s kraljico Ludoviko je bil opisan za zelo dobrega. Kraljica vdova Jo\xc5\xbeefina je bila v dru\xc5\xbeini v \xc4\x8dasu bolezni znana po vlogi medicinske sestre in njen odnos s Karlom se je v njenih zadnjih letih izbolj\xc5\xa1al, ko se je njegovo zdravje poslab\xc5\xa1alo in je postal prostozidar in je potem videli manj razlik v katolicizmu in protestantizmu._NEWLINE_Jo\xc5\xbeefina je bila obve\xc5\xa1\xc4\x8dena o politi\xc4\x8dnih dogodkih, \xc4\x8deprav ni mogla ve\xc4\x8d vplivati na njih. Podprla je Avstrijo proti Prusiji, katerega ekspanzionizem  so se bali. Leta 1870 se je Jo\xc5\xbeefina izrazila, kako globoko je \xc4\x8dutila proti uvedbi novega katoli\xc5\xa1kega nauka o nezmotljivosti pape\xc5\xbea. Ona je to \xc5\xa1tela za doktrino, ki bi v veliki meri odbila katoli\xc5\xa1ko cerkev v o\xc4\x8deh protestantskega sveta. Domnevno je utrpela, ko je bil njen bratranec Napoleon III. Francoski leta 1870 vr\xc5\xbeen s prestola. Po bitki pri Sedanu je zaprtemu Napoleonu III. zagotovila, da ne bo nikoli pozabila, da je bil \xc4\x8dlan dru\xc5\xbeine Beauharnais. Povabila je sina Napoleona III. na \xc5\xa0vedsko, vendar on ni sprejel povabila. Izrazila je tudi odpor do priklju\xc4\x8ditve pape\xc5\xa1ke dr\xc5\xbeave in je leta 1870 imenovala za grozno leto. Jo\xc5\xbeefina je negovala svojo snaho kraljico Ludoviko na njeni smrtni postelji leta 1871._NEWLINE_Leta 1872 je Karl XV. umrl in Jo\xc5\xbeefinin mlaj\xc5\xa1i sin Oskar II. je nasledil prestol. V \xc4\x8dasu Karlove smrti je bila Jo\xc5\xbeefina na potovanju, da bi videla svojo sestro Am\xc3\xa9lie na Portugalskem. Na poti je obiskala Pariz in videla kralja in kraljico \xc5\xa0panije v El Escorialu. V Lizboni je njena umirajo\xc4\x8da sestra \xc5\xbeelela, da bi Jo\xc5\xbeefina pred vrnitvijo videla pala\xc4\x8di Cintra in Montserrat. Na \xc5\xa0vedsko se je vrnila dva dni po smrti Karla. Po smrti Jacoba Lorenza Studacha leta 1873 se je Jo\xc5\xbeefina dogovarjala s pape\xc5\xbeem o tem, kdo bi bil najbolj primeren nadomestek za misijonskega \xc5\xa1kofa katoli\xc5\xa1ke cerkve v Skandinaviji. \xc5\xbdelela je imeti \xc5\xa1kofa Speyerja, Bonifatiusa von Henneberga. Vendar pa je pape\xc5\xbe imenoval Johanna Georga Huberja._NEWLINE_Jo\xc5\xbeefina je podprla prvo po-reformacijsko katoli\xc5\xa1ko Cerkev v Gothenburgu na \xc5\xa0vedskem leta 1862 in leta 1866 v Bergnu na Norve\xc5\xa1kem. Leta 1865 je podprla ustanovitev katoli\xc5\xa1ke \xc5\xa1ole nun reda svetega Jo\xc5\xbeefa Chamb\xc3\xa9ryjskega v Oslu. Ustanovlila je Stiftelsen Konung Oscar II:s Minne (Fundacija spomina na Oskarja I.), leta 1873 dom in zato\xc4\x8di\xc5\xa1\xc4\x8de za revne poro\xc4\x8dene \xc5\xbeenske in leta 1873 Josephinahemmet (Fundacija Jo\xc5\xbeefininega doma), dom za revne katoli\xc4\x8dane: obe instituciji so upravljale nune nem\xc5\xa1kega reda svete Elizabete._NEWLINE_Dne 13. junija 1873 je Jo\xc5\xbeefina praznovala drugo najve\xc4\x8dje praznovanje v njenem \xc5\xbeivljenju, ko je v \xc4\x8dasu praznovanja svojih petdesetih let na \xc5\xa0vedskem prejela obo\xc5\xbeevanje s strani javnosti. Bila je menda zelo ganjena in njene lastne besede v pismu so pogosto citirane: "To je bil dan polovice stoletja, ki ga ne bom nikoli pozabila do mojega umirajo\xc4\x8dega dneva: moje srce bo ga zavedno obdr\xc5\xbealo v lepem spominu ... na zadnje, moj najdra\xc5\xbeji prijatelj, sem bila pri\xc4\x8da, kako protestantski \xc5\xa0vedi tako soglasno praznujejo za katoli\xc5\xa1ko kraljico. Zahvaljujem se in hvalim Boga za to... "_NEWLINE_Leta 1875 je obiskala pape\xc5\xbea Pija IX. v Rimu na romanju, ki ji ga je \xc5\xbee dolgo \xc5\xbeelela narediti. Prepotovala je inkognito pod imenom Grofica Tullgarnska in v dru\xc5\xbebi samo \xc5\xa1tirih dvorjanov. 22. maja 1875 je pri\xc5\xa1la v Rim po Berlinu, M\xc3\xbcnchnu in Innsbrucku, kjer so je sprejel kralj Italije in jo je vodil skozi mesto. Imela je dolgo zgodovino stikov s pape\xc5\xbeom v zvezi s svojo katoli\xc5\xa1ko delo v Skandinaviji in pape\xc5\xbe je leta 1852 razmi\xc5\xa1ljal, da bi ji podelil Zlato ro\xc5\xbeo, vendar se je vzdr\xc5\xbeal, ker se je bal, da bi se to slabo dojemalo v protestantski dr\xc5\xbeavi. 3. junija 1875 je Jo\xc5\xbeefina dobila obhajilo dano od pape\xc5\xbea in mu nato \xc5\xa1la na javno ve\xc4\x8derjo poleg ne\xc4\x8dakinje princese Matilde Viane in svoje dru\xc5\xbeica Rosalie Muffat, ki je bil prvi nekraljevska \xc5\xbeenska, ki je to storila tako. Po Rimu je obiskala Neapelj, Bologno in Milanu in videla nekdanjo cesarico Evgenijo Francosko v Salzburgu._NEWLINE_Jo\xc5\xbeefina je umrla v Stockholmu 7. junija 1876 v starosti devetin\xc5\xa1estdeset in je prejela katoli\xc5\xa1ki pokop. Njene zadnje besede so bile: "Zdaj grem domov. Sem zelo sre\xc4\x8dna."'