b'\n_START_ARTICLE_\nPerpignan\n_START_SECTION_\nGeografija\n_START_PARAGRAPH_\nPerpignan le\xc5\xbei v vzhodnem delu departmaja ob reki T\xc3\xaat, nekaj kilometrov pred izlivom le-te v Lionski zaliv. Je va\xc5\xbeno \xc5\xbeelezni\xc5\xa1ko kri\xc5\xbei\xc5\xa1\xc4\x8de med Barcelono in Narbonnom. Severovzhodno od njega se nahaja letali\xc5\xa1\xc4\x8de Perpignan-Rivesaltes.\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\n\xc4\x8ceprav naselitev ozemlja sega \xc5\xa1e v rimski \xc4\x8das, pa je sam kraj prvi\xc4\x8d omenjen v dokumentu kot villa Perpiniarum \xc5\xa1ele leta 927. Kmalu zatem je Perpignan postal sede\xc5\xbe rousillonskih grofov. Leta 1172 je bilo ozemlje z oporoko grofa Girarda II. predano grofom iz Barcelone. Leta 1197 je bila v Perpignanu ustanovljena delno avtonomna srednjeve\xc5\xa1ka komuna. Francoske fevdalne pravice nad Roussillonom in samim krajem so bile s sporazumom v Corbeilu (1258) predane Aragoniji. Ob ustanovitvi kraljevine Majorce 1276 je Perpignan postal glavno mesto celinskega ozemlja novoustanovljene dr\xc5\xbeave. Ob vra\xc4\x8danju domov z neuspe\xc5\xa1nega kri\xc5\xbearskega pohoda proti Aragoniji (1285) je v kraju umrl francoski kralj Filip III. V letu 1344 je bilo ozemlje ponovno vrnjeno barcelonskim grofom. Nekaj let zatem je ob izbruhu kuge kraj izgubil pribli\xc5\xbeno polovico vsega prebivalstva. Napaden in zavzet s strani francoskega kralja Ludvika XI. leta 1463 je bil kot sprava s \xc5\xa0panijo pred napadom na Italijo ponovno vrnjen aragonski kroni v letu 1493. Ponovno oblegan in zavzet s strani Francije je bil Perpignan v \xc4\x8dasu tridesetletne vojne septembra 1642, 17 let kasneje s Pirenejskim sporazumom pa tudi uradno predan Franciji.'