b'\n_START_ARTICLE_\nKlarinet\n_START_PARAGRAPH_\nKlarinet je glasbeni in\xc5\xa1trument, ki spada v skupino pihal in je eden od osnovnih in\xc5\xa1trumentov simfoni\xc4\x8dnih, pihalnih in drugih orkestrov, uporablja pa se tudi drugje v glasbi.\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nPrvi klarinet je zasnoval Johann C. Denner okoli leta 1690 s tem, ko je nadgradil predhodnika chalumeau, ki je prvi znan enotrisni in\xc5\xa1trument. Ta izdelovalec glasbil iz N\xc3\xbcrnberga je s pomo\xc4\x8djo svojega sina Jacoba izbolj\xc5\xa1al chalumeau in nastal je in\xc5\xa1trument, ki ga danes poznamo kot klarinet. Z dodatkom dveh tipk je Danner klarinetu pove\xc4\x8dal razpon tonov za dve oktavi. Izbolj\xc5\xa1al je tudi ustnik in odmevnik klarineta._NEWLINE_Leta 1843 je bil klarinet dodatno izbolj\xc5\xa1an, ko je Hyacinthe Klos\xc3\xa9 vgradil sistem tipk za flavte Boehm na klarinet._NEWLINE_Prvi skladatelj, ki je uporabil klarinet v simfoniji, je bil Mozart.\n_START_SECTION_\nOpis\n_START_PARAGRAPH_\nDana\xc5\xa1nji kakovostni klarineti so narejeni iz ebenovine, trdega afri\xc5\xa1kega lesa, \xc5\xa1e posebej iz grenadila, medtem ko so za\xc4\x8detni\xc5\xa1ki izdelani predvsem iz plastike. Nekateri elementi, kot je npr. ustnik, so narejeni iz ebonita. Na glasbilo se igra s pomo\xc4\x8djo jezi\xc4\x8dka, ki med igranjem vibrira in tako ustvarja zvok._NEWLINE_Na glavnem delu so name\xc5\xa1\xc4\x8dene razne zaklopke, ki s pokrivanjem luknjic omogo\xc4\x8dajo igranje razli\xc4\x8dnih tonov. Razpon tonov je odvisen od modela klarineta in je pri navadnem B klarinetu od e do c4._NEWLINE_Sestavni deli klarineta so ustnik, sod\xc4\x8dek, dva glavna dela in odmevnik.\n_START_SECTION_\nUstnik\n_START_PARAGRAPH_\nUstnik je del, v katerega se piha. Nanj se s pomo\xc4\x8djo zaklopke namesti jezi\xc4\x8dek. Med pihanjem pritrjeni jezi\xc4\x8dek vibrira in tako ustvarja zvok.\n_START_SECTION_\nGlavna dela\n_START_PARAGRAPH_\nLeva roka se med igranjem oklepa zgornjega dela (bli\xc5\xbejega sod\xc4\x8dku), medtem ko desna dr\xc5\xbei spodnji del (bli\xc5\xbeji odmevniku). Tipke in luknje so razporejene tako, da so enostavno dostopne prstom. Kazalec, sredinec in prstanec obeh rok ter palec leve roke so zadol\xc5\xbeeni za luknje, palec desne roke je zadol\xc5\xbeen za podporo klarineta, oba mezinca pa sta zadol\xc5\xbeena za svoje 4 tipke. To je osnovna pozicija in zadol\xc5\xbeitev prstov na klarinetu.\n_START_SECTION_\nOdmevnik\n_START_PARAGRAPH_\nOdmevnik obstaja v ve\xc4\x8d dol\xc5\xbeinah za posamezno vrsto klarineta. Razlike v dol\xc5\xbeinah odmevnika istega tipa klarineta so ve\xc4\x8dinoma po nekaj milimetrov.\xc4\x8ceprav zrak pri tonih, kot so G1, B1 (Hb1) in A1, skoraj ne pride do odmevnika, je le-ta zelo pomemben pri razpr\xc5\xa1enju in oja\xc4\x8danju zvoka. Pri tonu e (mali e) pa izhaja ves vpihan zrak skozi odmevnik, saj so pri njem vse luknje zaprte.\n_START_SECTION_\nUgla\xc5\xa1evanje\n_START_PARAGRAPH_\nKlarineti so najve\xc4\x8dkrat ugla\xc5\xa1eni v B ali A (ti so cenej\xc5\xa1i od drugih), pa tudi v C, Eb, D in Ab. Obstaja tudi basovski klarinet, altovski klarinet, kontra-altovski klarinet, klarinet rog in kontrabas klarinet._NEWLINE_Med uglasitvijo in\xc5\xa1trumenta v skupini in\xc5\xa1trumentov se klarinet najpogosteje ugla\xc5\xa1uje v zvene\xc4\x8di B1 (H1b), torej C2 na B (Hb) ugla\xc5\xa1enem klarinetu. Razlog za to je dejstvo, da je ton B1 (H1b) najmanj zvene\xc4\x8di ton na klarinetu. Ker \xc5\xbee majhna nepravilnost v velikosti luknje, razmakom med luknjami in dol\xc5\xbeino celotnega klarineta vpliva na ton, obstaja sod\xc4\x8dek v ve\xc4\x8d dol\xc5\xbeinah, da to napako odpravi.\n_START_SECTION_\nLira\n_START_PARAGRAPH_\nLira je majhno notno stojalo, katerega se pritrdi na in\xc5\xa1trument. Uporablja se jo med parado oz. drugim igranjem, ko orkester ali skupina glasbenikov nima mo\xc5\xbenosti za postavitev klasi\xc4\x8dnega stojala. Za klarinet obstajajo tri pozicije za liro, med katerimi je najpogostej\xc5\xa1a pozicija med spodnjim glavnim delom in odmevnikom (na kovinskem obro\xc4\x8du odmevnika), specializirane lire je mo\xc5\xbeno postaviti med oba glavna dela klarineta (na zgornji obro\xc4\x8d spodnjega glavnega dela), najredkeje pa med sod\xc4\x8dek in zgornji glavni del (na spodnji obro\xc4\x8d sod\xc4\x8dka). Sama lira je najpogosteje sestavljena iz \xc5\xa1tirih posameznih delov. Zgornji del je stojalce v obliki lire s \xc5\xa1\xc4\x8dipalkasto zaklopko, ki dr\xc5\xbei note na liri, spodnji del je obro\xc4\x8d, ki se ga postavi okoli klarineta (ti se razlikujejo po debelini in polmeru obro\xc4\x8da, odvisno od tega, kam je namenjena lira), tretji del je vijak (na sliki na desni spodaj), ki dr\xc5\xbei oba dela obro\xc4\x8da skupaj, zadnji pa je matica med obro\xc4\x8dem in stojalcem. Ta je namenjena temu, da se lahko stojalce zatisne pod pravim kotom glede na obro\xc4\x8d. Ta matica ni obvezna, nekatere lire so iz enega samega kosa brez mo\xc5\xbenosti obra\xc4\x8danja stojalca.\n_START_SECTION_\nVzdr\xc5\xbeevanje in\xc5\xa1trumenta\n_START_PARAGRAPH_\nPo igranju je in\xc5\xa1trument poln sline, zato ga je potrebno o\xc4\x8distiti s pomo\xc4\x8djo krpe z vrvjo in ute\xc5\xbejo, katero se spusti skozi celoten in\xc5\xa1trument v smeri teka sline (skozi ustnik notri in skozi odmevnik ven). Z navadno krpico se nato obri\xc5\xa1e jezi\xc4\x8dek. Vsakih nekaj sestavljanj in\xc5\xa1trumenta se na pluto med kosi in\xc5\xa1trumenta nama\xc5\xbee plutno mast. Po nekaj letih rabe in\xc5\xa1trumenta se pluta po\xc4\x8dasi razrahlja. To se sicer da popraviti, a veliko cenej\xc5\xa1a re\xc5\xa1itev je ta, da se na manjkajo\xc4\x8do pluto nanese \xc5\xa1ivalno nit. Poleg tega se na dolo\xc4\x8denih tonih krom ali srebro, s katerim so prevle\xc4\x8dene tipke, olupi zaradi pogostega drgnjenja prstov. To se najla\xc5\xbeje odpravi s finim brusilnim papirjem. Ponovno kromiranje/srebrenje je veliko dra\xc5\xbeje.\n_START_SECTION_\nJezi\xc4\x8dek\n_START_PARAGRAPH_\nJezi\xc4\x8dek je lesena plo\xc5\xa1\xc4\x8dica, ki vibrira in s tem ustvarja zvok; name\xc5\xa1\xc4\x8den je na ustnik in pripet s pomo\xc4\x8djo priponke za jezi\xc4\x8dek. Razpoka med jezi\xc4\x8dkom in ustnikom mora biti dovolj \xc5\xa1iroka, da vpihan zrak pride skozi, a hkrati dovolj ozka, da ta zrak povro\xc4\x8di vibriranje jezi\xc4\x8dka. Jezi\xc4\x8dke izdelujejo v mnogih debelinah. Te ozna\xc4\x8dujejo \xc5\xa1tevilke na samem jezi\xc4\x8dku. Najpogostej\xc5\xa1e so od 0,5 - 3,5 s preskoki po 0,5. Za za\xc4\x8detnika je najprimernej\xc5\xa1a 0,5 a kakor se razvijajo plju\xc4\x8da je potrebno prehajati na debelej\xc5\xa1e jezi\xc4\x8dke. Koli\xc4\x8dina zraka se z ve\xc4\x8danjem volumna plju\xc4\x8d ve\xc4\x8da, zato so manj\xc5\xa1e debeline vedno manj primerne, saj ob premo\xc4\x8dnem pihanju klarinet zapiska. V ni\xc5\xbejih glasbenih \xc5\xa1olah so najprimernej\xc5\xa1e debeline 1,5 za za\xc4\x8detnika (da vzpodbudijo razvoj plju\xc4\x8d), nato 2,0 po 1-3 letih (lahko prej ali kasneje, odvisno od pripravljenosti igralca) in nato 2,5 po okoli 4-5 letih igranja. Jezi\xc4\x8dek pri klarinetu je o\xc5\xbeji kot jezi\xc4\x8dek pri saksofonu, zato je pogosta napaka med novinci, da kupijo napa\xc4\x8den jezi\xc4\x8dek.'