b'\n_START_ARTICLE_\nZajtrk na travi (Manet)\n_START_SECTION_\nOpis in okvir\n_START_PARAGRAPH_\nNa sliki je gola dama, ki spro\xc5\xa1\xc4\x8deno malica z dvema popolnoma oble\xc4\x8denima mo\xc5\xa1kima. Njeno telo je mo\xc4\x8dno osvetljeno in gleda naravnost v gledalca. Oba mo\xc5\xa1ka, oble\xc4\x8dena kot mlada dandija se zdi, da sta vpletena v pogovor in zanemarjata \xc5\xbeensko. Pred njimi so \xc5\xbeenske obleke, ko\xc5\xa1ara sadja in okrogla \xc5\xa1truca kruha, kot tiho\xc5\xbeitje. V ozadju se rahlo oble\xc4\x8dena \xc5\xbeenska kopa v potoku. Prevelika v primerjavi s figurami v ospredju se zdi, da lebdi nad njimi. Grobo poslikano ozadje nima globine in daje gledalcu vtis, da prizor ne poteka na prostem, ampak v studiu. Ta vtis je okrepljen z uporabo \xc5\xa1iroke \xc2\xbbstudijske\xc2\xab\xc2\xa0svetlobe, ki ne oddaja skoraj ni\xc4\x8d sence. \xc4\x8clovek na desni nosi plo\xc5\xa1\xc4\x8dat klobuk z resico, ki se obi\xc4\x8dajno nosi v zaprtih prostorih._NEWLINE_Kljub vsakdanji temi je Manet namerno izbral veliko velikost platna, velikosti 208 x 264,5 cm, obi\xc4\x8dajno rezervirano za zgodovinske, verske in mitolo\xc5\xa1ke teme . Slog slikanja prekinja z akademsko tradicijo tistega \xc4\x8dasa. Ni posku\xc5\xa1al skriti potez \xc4\x8dopi\xc4\x8da; slika je v nekaterih delih prizora videti \xc5\xa1e nedokon\xc4\x8dana. Akt se tudi mo\xc4\x8dno razlikuje od gladkih, brezhibnih figur Cabanela ali Ingresa._NEWLINE_Gola \xc5\xbeenska, ki je spro\xc5\xa1\xc4\x8deno malicala s popolnoma oble\xc4\x8denimi mo\xc5\xa1kimi, je bila \xc5\xbealitev dojemanja ob\xc4\x8dinstva, \xc4\x8deprav je \xc3\x89mile Zola, Manetov sodobnik trdil, da to ni ni\xc4\x8d nenavadnega na slikah v Louvru. Zola je tudi menil, da je taka reakcija pri\xc5\xa1la zaradi gledanja umetnosti druga\xc4\x8de kot "analiti\xc4\x8dni" slikarji, kot je Manet, ki uporabljajo predmet slike kot izgovor za slikanje._NEWLINE_\xc5\xa0e vedno ni veliko znanega o tej sliki, na primer, ko jo je Manet dejansko za\xc4\x8del slikati, kako je dobil idejo in kako in kak\xc5\xa1ne priprave je opravil. \xc4\x8ceprav je Manet trdil, da je bilo to delo leta 1871 vredno 25.000 frankov, je dejansko ostalo v njegovi lasti do leta 1878, ko ga je Jean-Baptiste Faure, operni pevec in zbiratelj, kupil za samo 2.600 frankov.\n_START_SECTION_\nFigure na sliki\n_START_PARAGRAPH_\nFigure te slike so dokaz, da je bil Manet globoko povezan z Zajtrkom na travi. Nekateri predpostavljajo, da je krajina slike namenjena l\'Ile Saint-Ouen, ki je bila samo skok do Sene iz njegove dru\xc5\xbeinske hi\xc5\xa1e v Gennevilliersu. Manet je pogosto uporabljal realne modele in ljudi, ki jih je poznal kot referenco v svojem procesu ustvarjanja . \xc5\xbdenski akt naj bi bila Victorine Meurent, \xc5\xbeenska, ki je postala njegov najljub\xc5\xa1i in pogosto upodobljeni model, ki je bila kasneje predmet Olympije. Mo\xc5\xa1ka figura na desni je temeljila na kombinaciji dveh bratov, Eug\xc3\xa8na in Gustava Maneta. Drugi \xc4\x8dlovek naj bi bil  njegov svak, nizozemski kipar Ferdinand Leenhoffu. Nancy Locke je to sceno ozna\xc4\x8dila kot dru\xc5\xbeinski portret Maneta.\n_START_SECTION_\nRazmerja med figurami\n_START_PARAGRAPH_\nKar mnogi kritiki menijo, da je za to sliko \xc5\xa1okantno, je interakcija ali pomanjkanje te med tremi glavnimi subjekti v ospredju in \xc5\xbeensko, ki se kopa v ozadju. Obstajajo \xc5\xa1tevilne kontrastne lastnosti slike, ta nasprotje in odmik \xc5\xbeenskega akta od drugih dveh mo\xc5\xa1kih subjektov. Na primer, \xc5\xbeenska proti mo\xc5\xa1kemu, gola v primerjavi z oble\xc4\x8denim in bela paleta barve v primerjavi s temno barvno paleto ustvarja jasno socialno razliko med mo\xc5\xa1kimi in \xc5\xbeensko. Poleg tega so nekateri gledalci zainteresirani za vpra\xc5\xa1anja, ki jih postavlja pogled na golo \xc5\xbeensko. Neodlo\xc4\x8dljivo je ali gledalca gleda, sprejema gledalca, gleda mimo gledalca ali celo nagovarja gledalca. To sre\xc4\x8danje identificira pogled kot figuro slike same, kot tudi figuro predmet \xc5\xbeenskega pogleda.\n_START_SECTION_\nNavdih\n_START_PARAGRAPH_\nKot pri poznej\xc5\xa1i Olympiji (1863) in drugih delih, Manetova kompozicija razkriva njegov \xc5\xa1tudij starih mojstrov, saj je razporeditev glavnih likov izpeljana iz gravure Marcantonio Raimondija Parisova sodba (ok. 1515) po risbi Rafaela . Rafael je bil umetnik, ki so ga spo\xc5\xa1tovali konzervativni \xc4\x8dlani Acad\xc3\xa9mie des Beaux-Arts, njegove slike pa so bile del u\xc4\x8dnega programa na \xc3\x89cole des Beaux-Arts, kjer so bile stalno na ogled kopije dvainpetdeset njegovih najbolj slavnih fresk. Le Bain (zgodnji naslov za Zajtrk v travi) je bil zato v mnogih pogledih kljubovalna slika. Manet je preoblikoval Rafaela tako, da je mitolo\xc5\xa1ko prizori\xc5\xa1\xc4\x8de iz ene najbolj slavnih gravur renesanse pretvoril v namizje nekoliko vulgarnih pari\xc5\xa1kih turistov. _NEWLINE_ _NEWLINE_Znanstveniki navajajo tudi dve deli kot pomemben precedens za Manetovo sliko Zajtrk v travi: Concert Champ\xc3\xaatre Giorgioneja ali morda Tiziana (v Louvru) in Giorgionejevo Nevihta, obe sta znani renesan\xc4\x8dni deli. Nevihta, ki ima tudi popolnoma oble\xc4\x8denega mo\xc5\xa1kega in golo \xc5\xbeensko v pode\xc5\xbeelskem okolju, je pomemben precedens za Manetovo sliko . Concert Champ\xc3\xaatre je \xc5\xa1e bolj podoben Zajtrku na travi, saj ima dva oble\xc4\x8dena mo\xc5\xa1ka, ki sedita v pode\xc5\xbeelskem okolju, z dvema sle\xc4\x8denima \xc5\xbeenskama. Je v zbirki v Louvru in zato ga je verjetno Manet preu\xc4\x8dil._NEWLINE_Po Proustu sta on in Manet le\xc5\xbeala ob Seni, ko sta opazila \xc5\xbeensko, ki se je kopala v reki. To je spodbudilo Maneta, da je rekel: \xc2\xbbKopiram Giorgionejeve \xc5\xbeenske, \xc5\xbeenske z glasbeniki. To je \xc4\x8drna ta slika. Podlaga je pri\xc5\xa1la skozi. \xc5\xbdelim jo popraviti in narediti s transparentno atmosfero, z ljudmi, kot so tisti, ki jih vidiva tam\xc2\xab. _NEWLINE_Morda obstaja povezava med Zajtrkom v travi in delom Jeana Antoinea Watteauja . Manetov prvotni naslov Le Bain je sprva osredoto\xc4\x8dil pozornost na \xc5\xbeensko blizu vode. Ta kopalna figura je zelo podobna figuri v Watteaujevi Le Villageoise, saj se obe \xc5\xbeenski skrivata ali nagibata nad vodo in hkrati dr\xc5\xbeita krila. Mogo\xc4\x8de je, da je Manet prilagodil ta prizor, kar je bolj jasno razvidno iz skice iz let pred nastankom Zajtrka v travi.\n_START_SECTION_\nSplo\xc5\xa1na reakcija\n_START_PARAGRAPH_\n\xc4\x8ceprav je posebnost kombinacije \xc5\xbeenskega akta s tremi oble\xc4\x8denimi osebnostmi spro\xc5\xbeila me\xc5\xa1ane odzive, je pomanjkanje medsebojnega vplivanja figur poleg pomanjkanja anga\xc5\xbeiranosti golih \xc5\xbeensk povzro\xc4\x8dilo smeh namesto zamere. Smeh kot odziv zavira spolno napetost in na koncu gledalcu naredi prizor precej bolj neugoden.'