b'\n_START_ARTICLE_\nGrad Vitanje (stari grad)\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nStari grad Vitanje so postavili kr\xc5\xa1ki \xc5\xa1kofje v prvi tretjini 12. stoletja. Po eni razlagi naj bi bilo njegovo ime slovenskega izvora in sicer nem\xc5\xa1ka izvedenka iz besede \xe2\x80\x9cvitati\xe2\x80\x9d, ki pomenila preno\xc4\x8devati ali tudi pozdravljati. Po drugi razlagi pa ime gradu izhaja iz imena prvega kr\xc5\xa1kega gradi\xc5\xa1\xc4\x8dana in ministeriala kr\xc5\xa1kih \xc5\xa1kofov plemi\xc4\x8da po imenu Vito, ki je umrl pred letom 1144. Posredno je grad prvi\xc4\x8d omenjen leta 1107 (v pisnem viru omenjen vitez Marchward iz Witenstaina). Iz leta 1144 pa je prva neposredna omemba gradu poimenovanem po dolo\xc4\x8denem plemi\xc4\x8du, Adalbertu de Witenstein. _NEWLINE_Vitanjski stari grad je tako eden najstarej\xc5\xa1ih gradov na ozemlju sedanje Slovenije. Bil je upravni center dominikalne posesti kr\xc5\xa1kih \xc5\xa1kofov in njenih fevdov severno od Celja. Gospostvo Vitanje se je nahajalo na ozemlju, ki je leta 1042 z dedi\xc5\xa1\xc4\x8dino grofice Heme Bre\xc5\xa1ko-Sel\xc5\xa1ke pripadlo kr\xc5\xa1kemu samostanu in tridesel let pozneje novoustanovljeni kr\xc5\xa1ki \xc5\xa1kofiji. V 70-ih letih  12. stoletja  je grad  (\xe2\x80\x9cCastrum Witenstain\xe2\x80\x9d) napadel neki Herman. Verjetno je \xc5\xa1lo za sina koro\xc5\xa1kega vojvode Hermana Spanheimskega. V letih 1154 in 1173 se omenja vitez Odalskalk (\xe2\x80\x9cOdelschalkus de Witenstainde\xe2\x80\x9d). Pred letom 1224 so grad dobili v upravljanje vitezi bratje Wulfing, Bertold in Henrik, ki so se za\xc4\x8deli imenovati po gradu.  Kasneje je na gradu \xc5\xbeivelo ve\xc4\x8d gradi\xc5\xa1\xc4\x8danov, tako je med letoma 1287 in 1295 tam \xc5\xbeivel Henrik Magendorfski, leta 1279 in 1305 je omenjen vitez Henrik Lu\xc5\xa1per\xc5\xa1ki. Leta 1306 sta bila gradi\xc5\xa1\xc4\x8dana na Vitanjskem gradu Ulschalk in Wulfing Linde\xc5\xa1ka.  Linde\xc5\xa1ki, med katerimi je prvi omenjen vitez Heinz leta 1275, so bili ministeriali kr\xc5\xa1ke \xc5\xa1kofije. V za\xc4\x8detku 14. stoletja znani vitez Wulfing I. Linde\xc5\xa1ki (1299-1335) se ve\xc4\x8dkrat pojavlja v krogu Ulrika \xc5\xbdovne\xc5\xa1kega. V drugi polovici 14. stoletja sta poznana Wulfing II. in Popo, ki se je do leta 1414 imenoval po Vitanju, kjer je imel stolp in nekaj kr\xc5\xa1kih fevdov, sicer pa je \xc5\xbeivel na Celjskem dvoru.  Leta 1376 na gradu najdemo Ulrika Schenka, leta 1404 pa Konrada iz Globasnice._NEWLINE_Leta 1201 je bil stari Vitanjski grad mo\xc4\x8dno po\xc5\xa1kodovan v potresu, vendar so ga obnovili. Do leta 1413 so ga upravljali vitanjski vitezi, nato pa kastelani iz sosednjega, novega gradu, ki je bil zgrajen \xc5\xbee pred letom 1322, saj se v listini iz tega leta stari vitanjski grad \xc5\xbee omenja kot \xe2\x80\x9caltes haus\xe2\x80\x9d. V za\xc4\x8detku 17. stoletja so stari vitanjski grad opustili in prepustili v ru\xc5\xa1evine, saj je na Vischerjevi upodobitvi iz \xc4\x8dasa okoli 1681 videti \xc5\xbee precej zapu\xc5\xa1\xc4\x8den.'