b'\n_START_ARTICLE_\nAdela Mil\xc4\x8dinovi\xc4\x87\n_START_SECTION_\nBiografski podatki\n_START_PARAGRAPH_\nAdela Mil\xc4\x8dinovi\xc4\x87 je bila avtorica hrva\xc5\xa1kega rodu, ki se je s svojimi proznimi in dramskimi teksti zapisala med pomembnej\xc5\xa1e jugoslovanske avtorice z za\xc4\x8detka 20. stoletja. Svojo poklicno pot je pri\xc4\x8dela s \xc5\xa1tudijem na u\xc4\x8ditelji\xc5\xa1\xc4\x8du v Zagrebu. Poro\xc4\x8dena je bila s knji\xc5\xbeevnikom Andrijo Mil\xc4\x8dinovi\xc4\x87em, s katerim je celo objavila prvo zbirko kratke proze Pod branom (1903). Med letoma 1899 in 1902 sta zaradi njegove slu\xc5\xbebe u\xc4\x8diteljevanja \xc5\xbeivela na pode\xc5\xbeeju v Zdencih blizu Slavonskega Broda. Pode\xc5\xbeelsko \xc5\xbeivljenje je dobilo kasneje, ko je avtorica \xc5\xbeivela v tujini, mnogo izrazov v njenem pisanju. Leti 1903 in 1904 sta z mo\xc5\xbeem pre\xc5\xbeivela v Hamburgu in v M\xc3\xbcnchnu, kjer je Adela obiskovala te\xc4\x8daj umetnostne zgodovine in knji\xc5\xbeevnosti. Vseskozi je iz tujine poro\xc4\x8dala o pomembnej\xc5\xa1ih kulturnih in dru\xc5\xbebenih dogodkih iz Evrope, kar so ji objavljali v doma\xc4\x8dem \xc4\x8dasniku Narodne novine._NEWLINE_Po vrnitvi domov je med letoma 1904 in 1915 \xc5\xbeivela v Zagrebu, kjer je postajala vse bolj dru\xc5\xbebeno anga\xc5\xbeirana v svojem delovanju. Leta 1914 je na lastno pest od\xc5\xa1la v Rim, ki je bil takrat \xc5\xbeari\xc5\xa1\xc4\x8de revolucionarnega duha, da bi vzpostavila kontakt med tamkaj\xc5\xa1njim jugosovanskim odborom in doma\xc4\x8do vlado. Med letoma 1918 in 1920 je delala kot podsekretarka finan\xc4\x8dnega oddelka v Narodnem vije\xc4\x87u ter pomagala v Univerzitetni biblioteki pri urejanju in katalogiziranju dela arhiva jugoslovanskega odbora. Hkrati pa se je Mil\xc4\x8dinovi\xc4\x87eva vse bolj anga\xc5\xbeirala kot borka za pravice \xc5\xbeensk v okviru Narodne \xc5\xbeenske zveze, Mednarodne zveze za pravico do glasovanja \xc5\xbeensk in za za\xc5\xa1\xc4\x8dito otrok v Rimu (1923) ter v Mednarodni skupnosti \xc5\xbeensk v Washingtonu (1925). Prav tako jo je zanimal problem izseljencev v ZDA, kamor se je v tridesetih letih preselila, ter aktivno posegla v problematiko. V \xc4\x8dasu 2. svetovne vojne je pisala za Glas Amerike v srbo-hrva\xc5\xa1kem jeziku._NEWLINE_Leta 1953 se je v New Yorku tudi upokojila. Leta 1968 je tam tudi umrla.\n_START_SECTION_\nPeriodika\n_START_PARAGRAPH_\nAvtorica je svojo literarno pot utrla predvsem z mnogimi objavami kratkih proznih del v pomembnej\xc5\xa1ih \xc4\x8dasopisih s podro\xc4\x8dja biv\xc5\xa1e Jugoslavije tistega obdobja, kot so bili karlov\xc5\xa1ko Svijetlo, Doma\xc4\x87e ognji\xc5\xa1te (\xc4\x8dasopis za izobra\xc5\xbeevanje \xc5\xbeensk), sarajevska Nada ter v revijah kot so Vijenac, Savremenik in slovenski \xc5\xbdenski svet.'