b'\n_START_ARTICLE_\nPotovalci\n_START_PARAGRAPH_\nPotovalci je ena izmed \xc4\x8drtic zbirke Misterij \xc5\xbeene. Potovalce je napisala slovenska pisateljica Zofka Kveder, ki je ustvarjala v literarnem obdobju naturalizma. Najbolj znano delo Zofke Kveder je roman Njeno \xc5\xbeivljenje. \xc4\x8crtica Potovalci je bila prvi\xc4\x8d objavljena v \xc4\x8dasopisu Ljubljanski zvon leta 1906.\n_START_SECTION_\nSlog pisanja\n_START_PARAGRAPH_\nV \xc4\x8drtici ni premega govora in dialogov. V pisanju se je Zofka Kveder najbolj zanimala za \xc5\xbeenska in socialna vpra\xc5\xa1anja. \xc4\x8crtica je napisana v bolj starinskem (arhai\xc4\x8dnem) jeziku. Besedilo je zelo realno in ne prikriva "slabih stvari". To je tudi zna\xc4\x8dilno za naturalizem, v katerem se ni\xc4\x8d ne prikriva, ampak se vse prika\xc5\xbee tako, kot je v resnici. \xc4\x8crtica Potovalci je precej pesimisti\xc4\x8dna. Pisateljica je morala pri pisanju dobro poznati takratne razmere, \xc4\x8das izseljevanja. "Posledica" dobrega poznavanja je tudi \xc4\x8drtica Potovalci.\n_START_SECTION_\nStrnjena obnova\n_START_PARAGRAPH_\nZgodba govori o ljudeh, ki so se v kakr\xc5\xa1nem koli vremenu selili v Ameriko, da bi dobili delo in imeli bolj\xc5\xa1i na\xc4\x8din \xc5\xbeivljenja. Pred odhodom so nekateri \xc5\xbeiveli v majhnih hi\xc5\xa1ah na ozkih ulicah, imeli so slabo higieno, malo hrane in vode, samo obrazi so se videli izpod umazanih oken v hi\xc5\xa1i. Bili so zelo revni. Po ulicah so se podili lopovi, cigani, trgovci, vla\xc4\x8duge in \xc5\xa1e veliko ni\xc4\x8dvredne\xc5\xbeev. Ko so odhajali v Ameriko, so bili sorodniki oz. znanci zelo nesre\xc4\x8dni, objemali so se, se jokali. Priredili so si manj\xc5\xa1o pogostijo, da so \xc5\xa1e zadnji\xc4\x8d bili skupaj na ta nepozabni ve\xc4\x8der. Bilo jim je hudo, a drugega jim ni preostalo. V Ameriki so hoteli postati bogata dru\xc5\xbeina, ki bodo imeli delo, dobro higieno in veliko u\xc5\xbeitne in zdrave hrane. Iz pristani\xc5\xa1\xc4\x8da Hamburg je odplula ladja in od\xc5\xa1li so na pot proti Ameriki. Bilo je ogromno jokanja, mahanja, poslavljanja. Zgodba pa govori tudi o priseljevanju iz Amerike v Hamburg. Kako so se nove dru\xc5\xbeine priseljevale in hotele uspeti tukaj, \xc4\x8de jim v Ameriki ni. A veliko se jih je trudilo zaman, nekateri pa so uspeli. Samo volja in sre\xc4\x8da jih je pripeljala do tega. Iskali so domove za bivanje, kupovali hrano, spoznavali sosesko in ljudi. Ljudje so jih lepo sprejeli in priseljenci so bili kot doma\xc4\x8dini. Veliko so si pisali v tujino in bili presre\xc4\x8dni. Lahko bi rekli, da je \xc5\xbeivela sre\xc4\x8dna, sr\xc4\x8dna kri.'