b'\n_START_ARTICLE_\nRomanska arhitektura\n_START_PARAGRAPH_\nRomanska arhitektura je arhitekturni slog srednjeve\xc5\xa1ke Evrope, za katerega so zna\xc4\x8dilni polkro\xc5\xbeni loki. Za za\xc4\x8detek romanskega sloga ni soglasja, so predlogi, ki segajo od 6. do 11. stoletja, ta kasnej\xc5\xa1i datum je najpogostej\xc5\xa1i. V 12. stoletju se je razvil v gotski slog, zaznamovan s koni\xc4\x8dastimi loki. Primeri romanske arhitekture so na celotnem kontinentu, zaradi \xc4\x8desar je to prvi panevropski arhitekturni slog od rimske arhitekture. Romanski slog v Angliji se tradicionalno imenuje normanska arhitektura._NEWLINE_Kombinacija zna\xc4\x8dilnosti starih rimskih in bizantinskih stavb ter drugih krajevnih tradicij je romanska arhitektura znana po svoji masivni kakovosti, debelih stenah, kro\xc5\xbenih lokih, \xc4\x8dvrstih stebrih, sod\xc4\x8dkastih obokih, velikih stolpih in okrasnih arkadah. Vsaka stavba ima jasno opredeljene oblike, pogosto zelo pravokotnega, simetri\xc4\x8dnega tlorisa; celoten videz je poenostavljen v primerjavi z gotskimi stavbami, ki naj bi jih nasledile. Slog je mogo\xc4\x8de najti po vsej Evropi, kljub regionalnim zna\xc4\x8dilnostim in razli\xc4\x8dnim materialom._NEWLINE_V tem obdobju je bilo zgrajenih veliko gradov, ki pa jih cerkve mo\xc4\x8dno presegajo. Najpomembnej\xc5\xa1e so velike samostanske cerkve, od katerih mnoge \xc5\xa1e vedno stojijo bolj ali manj popolne in so pogosto \xc5\xa1e v uporabi.  Ogromno \xc5\xa1tevilo cerkva, zgrajenih v romanskem obdobju, je nasledilo \xc5\xa1e bolj obremenjeno obdobje gotske arhitekture, ki je deloma ali v celoti predelala ve\xc4\x8dino romanskih cerkva v bogatih obmo\xc4\x8djih, kot sta Anglija in Portugalska. Najve\xc4\x8dje skupine romanskih ohranjenih so na obmo\xc4\x8djih, ki so bila v naslednjih obdobjih manj uspe\xc5\xa1na, vklju\xc4\x8dno z deli ju\xc5\xbene Francije, pode\xc5\xbeelske \xc5\xa0panije in pode\xc5\xbeelske Italije. Ohranjene neokrnjene romanske posvetne hi\xc5\xa1e in pala\xc4\x8de ter doma\xc4\x8de \xc4\x8detrti samostanov so veliko redkej\xc5\xa1e, vendar so te uporabljene in prilagojene zna\xc4\x8dilnosti, ki jih najdemo v cerkvenih zgradbah, na doma\xc4\x8di ravni.\n_START_SECTION_\nDefinicija\n_START_PARAGRAPH_\nV skladu z Oxfordskim angle\xc5\xa1kim slovarjem beseda "Romanesque" pomeni \'pot iz rimskega\' in je bila prvi\xc4\x8d uporabljena v angle\xc5\xa1\xc4\x8dini, da bi ozna\xc4\x8dila tiste, ki se zdaj imenujejo romanski jeziki (prvi citirani 1715). Francoski izraz romane je v arhitekturnem pomenu najprej uporabil arheolog Charles de Gerville v pismu z dne 18. decembra 1818 Augusteu Le Pr\xc3\xa9vostu, kjer mu opi\xc5\xa1e, kaj on vidi kot razvrednotenje rimske arhitekture. {{#tag:ref|V\xc4\x8dasih sem vam govoril o romanski arhitekturi. To je moja beseda, ki sem jo izumil (mislim, da uspe\xc5\xa1no), da bi nadomestil nepomembne saksonske in normanske besede. Vsi se strinjajo, da je ta arhitektura, te\xc5\xbeka in groba, opus romanum, ki ga na\xc5\xa1i nesramni predniki zaporedoma denaturirajo ali degradirajo. Tudi iz oslabljenega latinskega jezika je nastal ta romanski jezik, katerega izvor in degradacija imata toliko podobnosti z izvorom in napredkom arhitekture. Povejte mi, prosim, da je bilo moje ime Roman (esque)  izumljeno z uspehom.  prijatelj Arcisse de Caumont je sprejel oznako \'romanski\', da bi opisal \'degradirano\' evropsko arhitekturo od 5. do 13. stoletja, v svojem Essai sur l\'architecture religieuse du moyen-\xc3\xa2ge, particulicrement en Normandie, v \xc4\x8dasu, ko dejanski datumi mnogih opisanih stavb niso bili ugotovljeni: _NEWLINE_Ime Romanski (esque), ki ga dajemo tej arhitekturi, ki bi moralo biti univerzalno, saj je povsod enaka in z majhnimi lokalnimi razlikami, ima tudi zaslugo, da nakazuje njen izvor in ni nova, ker se \xc5\xbee uporablja za opis romanskega jezika v istem obdobju. Romanski jezik je degeneriran latinski jezik. Romanska arhitektura je razvrednotena rimska arhitektura.   _NEWLINE_Prva uporaba v objavljenem delu je v raziskavi o za\xc4\x8detku in vplivu gotske arhitekture Williama Gunna (London 1819). To besedo je uporabil Gunn, da bi opisal slog, ki je bil prepoznaven za srednji vek in napovedal gotiko, vendar je ohranil zaokro\xc5\xbeen rimski lok in tako se je zdel kot nadaljevanje rimske tradicije gradnje._NEWLINE_Ta izraz se zdaj uporablja za bolj omejeno obdobje od poznega 10. do 12. stoletja. Izraz "predromanika" se v\xc4\x8dasih uporablja za arhitekturo v Nem\xc4\x8diji karolin\xc5\xa1kih in otonskih obdobij ter vizikotskih, mozarabskih in asturijskih konstrukcij med 8. in 10. stoletjem na Iberskem polotoku, medtem ko se prva romanika uporablja za stavbe na severu Italije in \xc5\xa0panije ter dele Francije, ki imajo romansko podobo, vendar so v preteklosti vplivali na opatijo Cluny.\n_START_SECTION_\nObseg\n_START_PARAGRAPH_\nStavbe vseh vrst so bile zgrajene v romanskem slogu, z dokazi o preprostih doma\xc4\x8dih zgradbah, elegantnih mestnih hi\xc5\xa1ah, velikih pala\xc4\x8dah, poslovnih prostorih, civilnih stavbah, gradovih, mestnih obzidjih, mostovih, va\xc5\xa1kih cerkvah, samostanskih cerkva in samostanih in velikih stolnicah. Od teh vrst stavb so najbolj redke doma\xc4\x8de in poslovne, v Zdru\xc5\xbeenem kraljestvu je le pe\xc5\xa1\xc4\x8dica ohranjenih, ve\xc4\x8d skupin je v Franciji, izolirane stavbe po vsej Evropi in dale\xc4\x8d najve\xc4\x8dje \xc5\xa1tevilo, pogosto neznano in spremenjeno skozi stoletja, v Italiji. Obstaja veliko gradov, katerih temelji so iz obdobja romanike. Ve\xc4\x8dina je bila bistveno spremenjena in mnogi so v ru\xc5\xa1evinah._NEWLINE_Dale\xc4\x8d najve\xc4\x8d ohranjenih romanskih stavb so cerkve. Te segajo od majhnih kapelic do velikih stolnic. Kljub temu, da so bile mnoge raz\xc5\xa1irjene in spremenjene v razli\xc4\x8dnih slogih, veliko \xc5\xa1tevilo ostaja v bistvu nedotaknjena ali obnovljena z ob\xc4\x8dutkom, kar ka\xc5\xbee na obliko, zna\xc4\x8daj in okrasitev romanske cerkvene arhitekture.\n_START_SECTION_\nIzvor\n_START_PARAGRAPH_\nRomanska arhitektura je bila prvi posebni slog, ki se je raz\xc5\xa1iril po Evropi od Rimskega cesarstva. S propadom Rima so se v zahodni Evropi do konca ohranile metode gradnje rimskih zgradb, kjer so zaporedni merovin\xc5\xa1ki, karolin\xc5\xa1ki in otonski arhitekti \xc5\xa1e naprej gradili velike kamnite zgradbe, kot so samostanske cerkve in pala\xc4\x8de. V bolj severnih dr\xc5\xbeavah rimske stavbe in tehnike niso bile nikoli sprejete, razen za uradne zgradbe, v Skandinaviji pa niso bile znane. \xc4\x8ceprav se je uporaba kro\xc5\xbenega loka nadaljevala, so se izgubile in\xc5\xbeenirske spretnosti, potrebne za obok velikih prostorov in izgradnja velikih kupol. Pri\xc5\xa1lo je do izgube slogovne kontinuitete, ki je bila \xc5\xa1e posebej o\xc4\x8ditna v upadanju formalnega besednjaka klasi\xc4\x8dnega reda. V Rimu se je nekaj velikih konstantinovih bazilik \xc5\xa1e naprej uporabljalo kot navdih kasnej\xc5\xa1im graditeljem. Nekatere tradicije rimske arhitekture so pre\xc5\xbeivele tudi v bizantinski arhitekturi z osmerokotno bizantinsko baziliko San Vitale v Raveni iz 6. stoletja, ki je bila navdih za najve\xc4\x8djo zgradbo mra\xc4\x8dnega obdobja v Evropi, Palatinsko kapelo cesarja Karla Velikega v  Aachnu v Nem\xc4\x8diji, zgrajena okoli leta 800. _NEWLINE_Kmalu po Palatinski kapeli je nastal izjemen \xc5\xa1vicarski rokopis iz 9. stoletja, znan kot St. Galler Klosterplan\xc2\xa0\xc2\xbbNa\xc4\x8drt samostana svetega Galla\xc2\xab, ki prikazuje zelo podroben na\xc4\x8drt samostanskega kompleksa z vsemi razli\xc4\x8dnimi samostanskimi stavbami in njihovimi funkcijami. Najve\xc4\x8dja stavba je cerkev, katere na\xc4\x8drt je izrazito germanski, z apsido na obeh koncih, ureditev, ki na splo\xc5\xa1no ni vidna drugje. Druga zna\xc4\x8dilnost cerkve so njeni pravilni proporci, kvadratni tloris kri\xc5\xbei\xc5\xa1\xc4\x8dnega stolpa, ki zagotavlja modul za preostanek tlorisa. Te zna\xc4\x8dilnosti je mogo\xc4\x8de videti na protoromanski cerkvi svetega Mihaela v Hildesheimu, 1001\xe2\x80\x931030._NEWLINE_Arhitektura romanskega sloga se je razvijala so\xc4\x8dasno na severu Italije, delih Francije in na Iberskem polotoku v 10. stoletju in pred poznej\xc5\xa1im vplivom opatije Cluny. Za slog, ki se v\xc4\x8dasih imenuje \'prva romanika\' ali \'lombardska romanika\', so zna\xc4\x8dilni debeli zidovi, pomanjkanje kiparskega okrasa in prisotnost ritmi\xc4\x8dnih okrasnih lokov, znanih kot Lombardski trak.\n_START_SECTION_\nPolitike\n_START_PARAGRAPH_\nKarla Velikega je kronal pape\xc5\xbe v stari baziliki sv. Petra na bo\xc5\xbei\xc4\x8dni dan leta 800, da bi ponovno vzpostavil stari rimski imperij. Politi\xc4\x8dni nasledniki Karla Velikega so \xc5\xa1e naprej vladali ve\xc4\x8djemu delu Evrope, s postopnim nastankom lo\xc4\x8denih politi\xc4\x8dnih dr\xc5\xbeav, ki so se na koncu zvarile v narode, bodisi zaradi zvestobe ali poraza, kot je nem\xc5\xa1ko kraljestvo, iz katerega je nastalo Sveto rimsko cesarstvo. Vdor v Anglijo, ki ga je leta 1066 izvedel  normanski vojvoda Viljem, je povzro\xc4\x8dil gradnjo tako gradov kot cerkva, ki so okrepile navzo\xc4\x8dnost Normanov. Ve\xc4\x8d pomembnih cerkva, ki so bile zgrajene v tem \xc4\x8dasu, so vladarji ustanovili kot sede\xc5\xbee vladarske in verske mo\xc4\x8di ali kraje kronanja in pokopa. Med njimi so Stolnica sv. Dionizija, Saint-Denis, stolnica v Speyerju in Westminstrska opatija (kjer \xc5\xa1e vedno nekaj ostankov normanske cerkve)._NEWLINE_V \xc4\x8dasu, ko so preostale arhitekturne strukture rimskega cesarstva propadale in se je veliko znanja in tehnologije izgubilo, se je gradnja zidanih kupol in rezbarjenje dekorativnih arhitekturnih podrobnosti nadaljevalo, \xc4\x8deprav se je mo\xc4\x8dno spremenil slog od padca Rima, v trajanju Bizantinskega cesarstva. Cerkve iz Konstantinopla in Vzhodne Evrope so mo\xc4\x8dno vplivale na arhitekturo dolo\xc4\x8denih mest, zlasti zaradi trgovine in kri\xc5\xbearskih vojn. Najpomembnej\xc5\xa1a zgradba, ki to dokazuje, je bazilika svetega Marka v Benetkah, vendar je veliko manj znanih primerov, zlasti v Franciji, kot sta stolnica svetega Fronta, P\xc3\xa9rigueux in Stolnica v Angoul\xc3\xaame . _NEWLINE_Velik del Evrope je prizadel fevdalizem, v katerem so kmetje imeli v posesti zemljo lokalnih posestnikov, ki so jo obdelovali v zameno za voja\xc5\xa1ko slu\xc5\xbebo. Posledica tega je bila, da so jih lahko pozvali, ne samo za lokalne in regionalne vojne, ampak bi morali sledili svojemu gospodarju in potovati po Evropi do kri\xc5\xbearskih vojn, \xc4\x8de bi to morali storiti. Kri\xc5\xbearska vojna, leta 1095\xe2\x80\x931270, je povzro\xc4\x8dila zelo veliko gibanje ljudi in z njimi idej in trgovskih ve\xc5\xa1\xc4\x8din, zlasti tistih, ki so sodelovali pri gradnji utrdb in obdelavi kovin, potrebnih za oro\xc5\xbeje, kar je veljalo tudi za opremljanje in dekoracijo stavb. Nenehno gibanje ljudi, vladarjev, plemi\xc4\x8dev, \xc5\xa1kofov, opatov, obrtnikov in kmetov je bil kljub regionalnim razlikam pomemben dejavnik pri ustvarjanju homogenosti pri gradnji in prepoznavnem romanskem slogu._NEWLINE_Po karolin\xc5\xa1kem obdobju je bilo \xc5\xbeivljenje na splo\xc5\xa1no manj varno. Posledica tega je bila gradnja gradov na strate\xc5\xa1kih to\xc4\x8dkah, od katerih jih je bilo veliko zgrajenih kot utrdbe Normanov, potomcev Vikingov, ki so leta 911 pod Rollom vstopili v severno Francijo. Politi\xc4\x8dne borbe so povzro\xc4\x8dile tudi utrditev \xc5\xa1tevilnih mest ali rekonstrukcijo in krepitev obzidja, ki je ostalo iz rimskega obdobja. Ena najbolj opaznih utrdb je mesto Carcassonne. Zaprtje mest je prineslo pomanjkanje \xc5\xbeivljenjskega prostora znotraj obzidja, zaradi \xc4\x8desar je nastal slog mestne hi\xc5\xa1e, ki je bil visok in ozek, pogosto obkro\xc5\xbeen s skupnimi dvori\xc5\xa1\xc4\x8di, kot je bil San Gimignano v Toskani. _NEWLINE_V Nem\xc4\x8diji so sveti rimski cesarji na strate\xc5\xa1kih to\xc4\x8dkah in na trgovskih poteh zgradili ve\xc4\x8d rezidenc, utrjenih, v bistvu pala\xc4\x8d, ne pa gradov. Cesarsko pala\xc4\x8do v Goslarju (obnovljeno v 19. stoletju) sta v za\xc4\x8detku 11. stoletja zgradila Oton III. in Henrik III., ker je pala\xc4\x8do v Gelnhausnu uni\xc4\x8dil Friderik I. Barbarossa pred letom 1170.  Gibanje ljudi in vojske je prineslo tudi gradnjo mostov, od katerih so nekateri ohranjeni, vklju\xc4\x8dno z mostom iz 12. stoletja pri Besal\xc3\xbaju v Kataloniji, iz 11. stoletja Puente La Reina v Navarri in Pont-Saint-B\xc3\xa9n\xc3\xa9zet v Avignonu.\n_START_SECTION_\nReligija\n_START_PARAGRAPH_\nV Evropi je konec 11. in 12. stoletja pri\xc5\xa1lo do izjemne rasti \xc5\xa1tevila cerkva. Veliko teh stavb, velikih in majhnih, ostaja, nekatere skoraj nedotaknjene, druge pa so se v kasnej\xc5\xa1ih stoletjih skoraj spremenile. Vklju\xc4\x8dujejo \xc5\xa1tevilne zelo znane cerkve, kot so bazilika svete Marije v Cosmedinu v Rimu, krstilnica v Firencah in bazilika San Zeno v Veroni. V Franciji iz tega obdobja izvirajo znamenite opatije Aux Dames in Les Hommes v Caenu in Mont Saint-Michel ter samostani romarske poti v Santiago de Compostela. Mnoge stolnice so bile ustanovljene \xc5\xbee v tistem \xc4\x8dasu, druge pa so se za\xc4\x8dele kot samostanske cerkve in kasneje postale stolnice. V Angliji ve\xc4\x8dina stolnic temelji v tem obdobju, razen Salisburyja, kjer so se menihi preselili iz normanske cerkve v Old Sarum, in ve\xc4\x8d njih, kot je [Canterburyjska stolnica|Canterbury]], ki so bile rekonstruirane na mestu saksonskih cerkva.  V \xc5\xa0paniji je najbolj znana cerkev tega obdobja Santiago de Compostela. V Nem\xc4\x8diji so bili ob Renu in njegovih pritokih \xc5\xa1tevilni romanski samostani, predvsem Mainz, Worms, Speyer in Bamberg. V K\xc3\xb6lnu, tedaj najve\xc4\x8djem mestu severno od Alp, je ohranjena zelo pomembna skupina velikih mestnih cerkva. V \xc4\x8dasu, ko se je v Evropi \xc5\xa1irilo meni\xc5\xa1ko \xc5\xbeivljenje, so se na \xc5\xa0kotskem, v Skandinaviji, na Poljskem, Mad\xc5\xbearskem, Siciliji, v Srbiji in Tuniziji pojavile romanske cerkve. V kri\xc5\xbearskih kraljestvih je bilo zgrajenih ve\xc4\x8d pomembnih romanskih cerkva.\n_START_SECTION_\nMonasti\xc4\x8dnost\n_START_PARAGRAPH_\nSistem meni\xc5\xa1kega reda, v katerem verniki postajajo \xc4\x8dlani reda, s skupnimi vezmi in skupnim redom, ki \xc5\xbeivijo v medsebojno odvisni skupnosti, ne pa kot skupina pu\xc5\xa1\xc4\x8davnikov, ki \xc5\xbeivijo v bli\xc5\xbeini, ampak v bistvu lo\xc4\x8deni, je ustanovil menih Benedikt. 6. stoletja. Benediktinski samostani so se za Italijo raz\xc5\xa1irili po vsej Evropi in so bili vedno dale\xc4\x8d naj\xc5\xa1tevilnej\xc5\xa1i v Angliji. Sledil je clunijski red, cistercijani, kartuzijani in avgu\xc5\xa1tinci. V \xc4\x8dasu kri\xc5\xbearskih vojn so bili ustanovljeni voja\xc5\xa1ki redi vitezov hospitalcev in vitezov templjarjev._NEWLINE_Velik vir mo\xc4\x8di v Evropi so bili samostani, ki so v\xc4\x8dasih delovali tudi kot stolnice in katedrale, ki so imele telesa posvetnih duhovnikov, ki so pogosto \xc5\xbeiveli v skupnosti. \xc5\xa0kofje in opati pomembnih samostanov so \xc5\xbeiveli in delovali kot knezi. Samostani so bili glavni sede\xc5\xbei u\xc4\x8denja vseh vrst. Benedikt je naro\xc4\x8dil, da se v samostanih pou\xc4\x8dujejo in izvajajo vse umetnosti. Znotraj samostanov so se knjige prepisovale ro\xc4\x8dno, malo ljudi izven samostanov je lahko bralo ali pisalo._NEWLINE_V Franciji je bila Burgundija sredi\xc5\xa1\xc4\x8de meni\xc5\xa1kega \xc5\xbeivljenja. Ogromen in mo\xc4\x8dan samostan v Clunyju naj bi trajno vplival na razporeditev drugih samostanov in oblikovanje njihovih cerkva. Na \xc5\xbealost je zelo malo ostalo od samostanske cerkve v Clunyju; "Cluny II" obnovljena 963 leta je popolnoma izginila, vendar obstaja dobra ideja o zasnovi "Cluny III" od 1088 do 1130, ki je do renesanse ostala najve\xc4\x8dja stavba v Evropi.  Bazilika svetega Sernina v Toulousu, 1080\xe2\x80\x931120, je ostala nedotaknjena in dokazuje pravilnost romanske zasnove z modularno obliko, masivnim videzom in ponavljanjem preprostega lo\xc4\x8dnega okna.\n_START_SECTION_\nRomanje in kri\xc5\xbearske vojne\n_START_PARAGRAPH_\nEden od u\xc4\x8dinkov kri\xc5\xbearskih vojn, ki naj bi izpod islamske kontrole pridobile svete kraje Palestine, je bil vzbuditi velik verski zanos, kar je navdihnilo velike gradbene programe. Plemenitost Evrope se je po varni vrnitvi zahvalila Bogu, tako da je zgradila novo cerkev ali okrepila staro. Tudi tiste, ki se niso vrnili iz kri\xc5\xbearskih pohodov, bi lahko njihova dru\xc5\xbeina primerno obele\xc5\xbeila v kamnitem in zidarskem delu._NEWLINE_Kri\xc5\xbearska vojna je med drugim pripeljala do prenosa \xc5\xa1tevilnih svetih relikvij svetnikov in apostolov. Mnoge cerkve, kot je Saint-Front, P\xc3\xa9rigueux, so imele svoj dom za svetnika, medtem ko so druge, predvsem Santiago de Compostela, trdili, da imajo ostanke in pokroviteljstvo mo\xc4\x8dnega svetnika, v tem primeru enega od dvanajstih apostolov. Santiago de Compostela, ki je v bli\xc5\xbeini Galicije (dana\xc5\xa1nja \xc5\xa0panija), je postal eno najpomembnej\xc5\xa1ih romarskih mest v Evropi. Ve\xc4\x8dina romarjev je pe\xc5\xa1 potovala po poti svetega Jakoba, mnogi od njih so bili bosi kot znak pokore. Potovali so po eni od \xc5\xa1tirih glavnih poti, ki so potekale skozi Francijo, zbirajo\xc4\x8d se za potovanje v Jumi\xc3\xa8ges, Parizu, V\xc3\xa9zelayu, Clunyju, Arlesu in St. Gallu v \xc5\xa0vici. Pre\xc4\x8dkali so dva prelaza v Pirenejih in se zdru\xc5\xbeili na ene sami poti, da bi pre\xc4\x8dkali severozahodno \xc5\xa0panijo. Na poti so jih spodbujali tisti romarji, ki so se vrnili s potovanja. Na vsaki od poti, kot so tiste v Moissacu, Toulousu, Roncesvallesu, Conquesu, Limogesu in Burgosu, so poskrbeli ta pretok ljudi in obogateli od menjave trgovine. Saint-Beno\xc3\xaet-du-Sault, v provinci Berry, je zna\xc4\x8dilen po cerkvi, ki so bile ustanovljene na romarski poti.\n_START_SECTION_\nZna\xc4\x8dilnosti\n_START_PARAGRAPH_\nSplo\xc5\xa1ni vtis, ki ga daje romanska arhitektura, tako v cerkvenih kot v posvetnih stavbah, je masivnost in mo\xc4\x8d. Za razliko od prej\xc5\xa1nje rimske in poznej\xc5\xa1e gotske arhitekture, v kateri so nosilni konstrukcijski \xc4\x8dleni stebri, pilastri in loki, je romanska arhitektura, skupaj z bizantinsko arhitekturo, odvisna od zidov ali delov imenovanih slopi (navpi\xc4\x8dna podpora pravokotnega ali mnogokotnega prereza; lahko je \xc4\x8dlenjen, prostostoje\xc4\x8d ali izstopajo\xc4\x8d iz stene)._NEWLINE_Romanska arhitektura je pogosto razdeljena na dve obdobji, znani kot \xc2\xbbprva romanika\xc2\xab\xc2\xa0in \xc2\xbbromanika\xc2\xab. Razlika je predvsem v strokovnem znanju, s katerim so bile zgrajene stavbe. Prva romanika je uporabljala stene, manj\xc5\xa1a okna in neobokane strehe. Ve\xc4\x8dja prefinjenost zaznamuje drugo romaniko, ob ve\xc4\x8dji uporabi oboka in oble\xc4\x8denega kamna.\n_START_SECTION_\nZidovi\n_START_PARAGRAPH_\nStene romanskih stavb so pogosto debele, z malo in sorazmerno majhnimi odprtinami. Pogosto so dvojne lupine, napolnjene z ru\xc5\xa1evinami._NEWLINE_Gradbeni material se po Evropi mo\xc4\x8dno razlikuje, odvisno od lokalnih virov in tradicije gradnje. V Italiji, na Poljskem, v ve\xc4\x8djem delu Nem\xc4\x8dije in delih Nizozemske, se na splo\xc5\xa1no uporablja opeka. Na drugih obmo\xc4\x8djih je bila raz\xc5\xa1irjena uporaba apnenca, granita in kremena. Gradbeni kamen se je pogosto uporabljal v sorazmerno majhnih in nepravilnih kosih, polo\xc5\xbeenih v debelo malto. Gladka kamnita zidava, zid iz klesanca, ni bila zna\xc4\x8dilnost sloga, zlasti v zgodnej\xc5\xa1em obdobju, vendar se je pojavila predvsem tam, kjer je bil na voljo apnenec za la\xc5\xbejo obdelavo. _NEWLINE_Ve\xc4\x8dina kme\xc4\x8dkih stavb romanskega obdobja je bila zgrajena iz lesa ali delno iz lesa. V skandinavskih dr\xc5\xbeavah so bile stavbe pogosto v celoti iz lesa, v drugih delih Evrope pa so bile stavbe pollesene, zgrajene z lesenimi okvirji, vmesni prostori pa napolnjeni z ru\xc5\xa1evinami, rastlinskim materialom ali drugim, ki so jih nato ometali. Kamen so pogosto uporabljali za kleti. Za obrambne zgradbe, kot so gradovi, so bile stene masivne in debele. V celotni romanski arhitekturi so okna po navadi majhna. Splo\xc5\xa1ni vtis romanske arhitekture je solidnost in trdnosti.\n_START_SECTION_\nOporniki\n_START_PARAGRAPH_\nZaradi masivne narave romanskih zidov oporniki niso zelo pomembna zna\xc4\x8dilnost, kot so v gotski arhitekturi. Romanske opore so obi\xc4\x8dajno ravnega kvadratnega profila in ne presegajo stene. Pri ve\xc4\x8dladijskih cerkvah, banjastih ali polbanjastih obokih nad stranskimi ladjami so pomagali podpreti ladjo, \xc4\x8de je bila obokana._NEWLINE_V primerih, v katerih so bili uporabljeni polbanjasti oboki, so u\xc4\x8dinkovali kot lo\xc4\x8dni oporniki. Pogosto se stranke ladje raztezajo skozi dve nadstropji, namesto obi\xc4\x8dajnega enega kot v gotski arhitekturi, da bi bolje podpirali te\xc5\xbeo obokane ladje. V primeru stolnice v Durhamu so bili uporabljeni zunanji oporniki, vendar so skriti v galeriji triforija.\n_START_SECTION_\nLoki in odprtine\n_START_PARAGRAPH_\nLoki, uporabljeni v romanski arhitekturi, so skoraj vedno polkro\xc5\xbeni, za odprtine, kot so vrata in okna, za oboke in za arkade. \xc5\xa0iroka vrata so navadno nadvi\xc5\xa1ana s polkro\xc5\xbenim lokom, razen kjer so vrata s preklado postavljena v veliko obokano vdolbino in obdana s polkro\xc5\xbeno luneto z dekorativnim rezbarstvom. Ta vrata imajo v\xc4\x8dasih izrezljan sredinski podboj._NEWLINE_Ozka vrata in majhna okna so lahko obdana s trdnim kamnitim kri\xc5\xbeem. Ve\xc4\x8dje odprtine so skoraj vedno obokane. Zna\xc4\x8dilnost romanske arhitekture, tako cerkvene kot doma\xc4\x8de, je zdru\xc5\xbeevanje dveh obokanih oken ali arkadnih odprtin, lo\xc4\x8denih s stebrom ali koloneto in pogosto postavljenih v ve\xc4\x8dji lok. Okularna okna so obi\xc4\x8dajna v Italiji, zlasti na fasadnem zatrepu, vidna pa so tudi v Nem\xc4\x8diji. Kasnej\xc5\xa1e romanske cerkve imajo lahko kolesasto okno ali rozeto in s krogovi\xc4\x8djem._NEWLINE_Obstaja zelo majhno \xc5\xa1tevilo stavb v romanskem slogu, kot sta stolnica v Autunu v Franciji in stolnica Monreale na Siciliji, kjer je ob\xc5\xa1irno uporabljeno obkro\xc5\xbeanje lokov, o\xc4\x8ditno zaradi slogovnih razlogov. Menijo, da gre v teh primerih za neposredno posnemanje islamske arhitekture. Na drugih poznoromanskih cerkvah, kot sta stolnica v Durhamu in Cefal\xc3\xb9, je bil poudarjeni lok uveden kot konstrukcijska naprava v rebrastih obokih. Njegova rasto\xc4\x8da uporaba je bila klju\xc4\x8dnega pomena za razvoj gotske arhitekture.\n_START_SECTION_\nArkade\n_START_PARAGRAPH_\nArkada je vrsta lokov, podprta s slopi ali stebri. Pojavljajo se v notranjosti velikih cerkva, lo\xc4\x8dujejo glavno ladjo od stranskih in v velikih posvetnih prostorih, kot je velika dvorana gradu, kjer podpirajo stre\xc5\xa1no konstrukcijo ali zgornje nadstropje. Arkade se pojavljajo tudi v samostanih in atrijih, ki obdajajo odprt prostor._NEWLINE_Arkade se lahko pojavijo tudi na nadstropjih. Medtem ko je arkada samostana obi\xc4\x8dajno enostopenjska, je arkada, ki deli cerkev glavne in stranskih ladij, obi\xc4\x8dajno v dveh stopnjah, s tretjo stopnjo okenskih odprtin, ki se imenuje svetlobno nadstropje. Arkade v velikem obsegu na splo\xc5\xa1no ustrezajo strukturnemu namenu, vendar se uporabljajo tudi, obi\xc4\x8dajno v manj\xc5\xa1em obsegu, kot dekorativni element, tako znotraj kot zunaj, kjer je to pogosto \xc2\xbbslepa arkada\xc2\xab\xc2\xa0s samo zidom ali ozkim prehodom za njim.\n_START_SECTION_\nSlopi\n_START_PARAGRAPH_\nV romanski arhitekturi so bili slopi pogosto uporabljeni za podporo lokov. Zgrajeni so bili iz zidakov, kvadratnega ali pravokotnega prereza, ki so na splo\xc5\xa1no imeli vodoravno obliko, ki predstavlja glavno mesto na izstopajo\xc4\x8dem loku. V\xc4\x8dasih so slopi obdani z navpi\xc4\x8dnimi snopi, na ravni podno\xc5\xbeja pa imajo lahko tudi horizontalne letve._NEWLINE_\xc4\x8ceprav so v bistvu pravokotni, so slopi pogosto lahko zelo kompleksne oblike, s pol-segmenti velikih votlih stebrov na notranji povr\xc5\xa1ini, ki podpirajo lok ali skupina manj\xc5\xa1ih ja\xc5\xa1kov, ki se v oboku ali loku nadaljujejo kot rebra ali oproge._NEWLINE_Slopi na sti\xc4\x8di\xc5\xa1\xc4\x8du dveh velikih lokov, kot so tisti pod kri\xc5\xbei\xc5\xa1\xc4\x8dem ladje in transepta, so po navadi kri\xc5\xbeni slopi, sestavljen iz kvadrati\xc4\x8dnega jedra s po enim pravokotnim dodatkom na vsaki strani. Vsak lok ima lasten podporni pravokoten slop pod pravim kotom na drugega.\n_START_SECTION_\nStebri\n_START_PARAGRAPH_\nStebri so pomembna strukturna zna\xc4\x8dilnost romanske arhitekture. Kolonete, majhni vitki stebri, navadno dekorativni, ki podpirajo \xc5\xbearek ali preklado se uporabljajo tudi strukturno in za dekoracijo. V Italiji so pogosto uporabljali monolitne stebre, izrezane iz enega samega kamna, kot v rimski in zgodnjekr\xc5\xa1\xc4\x8danski arhitekturi. Uporabljali so jih, zlasti v Nem\xc4\x8diji, ko so se menjavali z bolj masivnimi slopi. Arkadni stebri, izrezani iz posameznih kosov, so prav tako pogosti v strukturah, ki ne nosijo velikih mas zidov, kot so kri\xc5\xbeni hodniki, kjer so v\xc4\x8dasih v parih.\n_START_SECTION_\nRe\xc5\xa1eni stebri\n_START_PARAGRAPH_\nV Italiji je bilo v tem obdobju re\xc5\xa1enih in ponovno uporabljenih veliko anti\xc4\x8dnih rimskih stebrov v notranjosti in na portikih cerkva. Najbolj trpe\xc5\xbeni od teh stebrov so marmorni in imajo kamen vodoravno podlo\xc5\xbeene. Ve\xc4\x8dina je vertikalno zasidranih in v\xc4\x8dasih razli\xc4\x8dnih barv. Lahko so ohranili svoje prvotne rimske kapitele, obi\xc4\x8dajno v korintskem ali rimskem kompozitnem slogu. Nekatere zgradbe, kot je Santa Maria v Cosmedinu in atrij v San Clemente v Rimu, imajo lahko \xc4\x8duden izbor stebrov, kjer so veliki kapitali na kratkih stebrih, majhni kapiteli pa so postavljene na vi\xc5\xa1je stebre. Tak\xc5\xa1ni arhitekturni kompromisi so vidni tam, kjer so bili materiali re\xc5\xa1eni iz \xc5\xa1tevilnih stavb. V Franciji so se re\xc5\xa1eni stebri uporabljali v manj\xc5\xa1i meri.\n_START_SECTION_\nBobnasti stebri\n_START_PARAGRAPH_\nV ve\xc4\x8djem delu Evrope so bili romanski stebri masivni, saj so podpirali debele zgornje stene z majhnimi okni in v\xc4\x8dasih te\xc5\xbekimi oboki. Najpogostej\xc5\xa1a metoda gradnje je bila, da so jih zgradili iz kamnitih valjev, imenovanih bobni, kot v kripti v stolnici v Speyerju.\n_START_SECTION_\nVotli stebri z jedrom\n_START_PARAGRAPH_\nKjer so bili zahtevani res masivni stebri, kot so tisti v stolnici v Durhamu, so bili zgrajeni iz kamnitega zidu in je bilo votlo jedro napolnjeno z ru\xc5\xa1evinami. Ti ogromni nezapleteni stebri so v\xc4\x8dasih okra\xc5\xa1eni z zarezami.\n_START_SECTION_\nAlternacija\n_START_PARAGRAPH_\nSkupna zna\xc4\x8dilnost romanskih zgradb, ki se pojavljajo tako v cerkvah kot v arkadah, ki lo\xc4\x8dujejo velike notranje prostore gradov, je menjava slopov in stebrov._NEWLINE_Najpreprostej\xc5\xa1a oblika je, da je steber med vsakim sosednjim slopom. V\xc4\x8dasih so stebri ve\xc4\x8dkratnik dveh ali treh. V svetem Mihaelu v Hildesheimu, se v ladji pojavi shema A B B A, medtem ko se v transeptih vidi sprememba A B._NEWLINE_V Jumi\xc3\xa8gesu so visoki bobni stebrov med slopi, od katerih vsak polsteber podpira lok. Na to temo je veliko razli\xc4\x8dic, predvsem v Durhamu, kjer so slopi izjemno bogati, ogromni zidani stebri pa globoko zarezani z geometrijskimi vzorci._NEWLINE_Pogosto je bila ureditev zapletena zaradi zapletenosti samih slopov, tako da se niso menjavali slopi in stebri, temve\xc4\x8d slopi povsem druga\xc4\x8dnih oblik drug od drugega, kot na primer Sant \'Ambrogio v Milanu, kjer je narava oboka je narekovala, da so eni slopi veliko te\xc5\xbeji od drugih vmesnih in so zato veliko ve\xc4\x8dji.\n_START_SECTION_\nKapiteli\n_START_PARAGRAPH_\nRastlinski korintski slog je navdih za \xc5\xa1tevilne romanske kapitele in natan\xc4\x8dnost, s katero so bili izrezljani, je bila zelo odvisna od razpolo\xc5\xbeljivosti originalnih modelov, tistih v italijanskih cerkvah, kot so stolnica v Pisi ali cerkev Sant\'Alessandro v Lucci in v ju\xc5\xbeni Franciji. mnogo bli\xc5\xbeje klasi\xc4\x8dnemu od tistih v Angliji._NEWLINE_Korintski kapiteli so v bistvu okrogli na dnu, kjer sedijo na kro\xc5\xbenem stebru in kvadratni na vrhu, kjer podpirajo steno ali lok. Ta oblika kapitela se je ohranila v splo\xc5\xa1nih razmerjih in orisih romanskega kapitela. To je bilo dose\xc5\xbeeno najbolj preprosto z rezanjem pravokotne kocke in odvzemanjem \xc5\xa1tirih spodnjih vogalov pod kotom, tako da je bil blok kvadraten na vrhu in osmerokoten na dnu, kot je mogo\xc4\x8de videti pri v Hildesheimu. Ta oblika je poskrbela za \xc5\xa1iroko paleto povr\xc5\xa1inskih obdelav, v\xc4\x8dasih rastlinskih v posnemanju vira, vendar pogosto figurativnih. V severni Evropi so rastlinski kapiteli po navadi bolj podobni zamotanosti iluminiranih rokopisov kot klasi\xc4\x8dnim virom. V delih Francije in Italije obstajajo mo\xc4\x8dne povezave s prebodenimi kapiteli bizantinske arhitekture. V figurativnih kapitelih je prikazana najve\xc4\x8dja izvirnost. Medtem ko so nekateri odvisni od iluminiranih rokopisov svetopisemskih prizorov in upodobitev zveri in po\xc5\xa1asti, so drugi \xc5\xbeivahni prizori legend o lokalnih svetnikih._NEWLINE_Kapiteli, ki so ohranili obliko kvadratnega vrha in okroglega dna, so bili pogosto stisnjeni v malo ve\xc4\x8d kot izbo\xc4\x8deno obliko blazine. To velja zlasti za velike zidane stebre ali za velike stebre, ki se izmenjujejo s slopi kot pri Durhamu.\n_START_SECTION_\nOboki in streha\n_START_PARAGRAPH_\nVe\xc4\x8dina stavb ima lesene strehe, ve\xc4\x8dinoma preprosto pali\xc4\x8dje raznih oblik. Pali\xc4\x8dje streh je v\xc4\x8dasih obdano z lesenim stropom v treh delih, kot sta tista, ohranjena v stolnici Ely in Peterborough v Angliji. V cerkvah so pogosto obokane stranske ladje, glavna ladja pa je pokrita z lesom, tako kot pri Peterboroughu in Elyju. V Italiji, kjer so odprte lesene strehe in se v povezavi z oboki pogosto pojavljajo vezni nosilci, je bil les pogosto okra\xc5\xa1en kot v San Miniato al Monte v Firencah._NEWLINE_Kamniti ali ope\xc4\x8dni oboki so imeli ve\xc4\x8d razli\xc4\x8dnih oblik in so v tem obdobju pokazali izrazit razvoj, ki se je razvil v poudarjen rebrasti lok, zna\xc4\x8dilen za gotsko arhitekturo.\n_START_SECTION_\nBanjasti oboki\n_START_PARAGRAPH_\nNajenostavnej\xc5\xa1a vrsta obokane strehe je banjast obok, v katerem se ena sama obokana povr\xc5\xa1ina razteza od stene do stene po dol\xc5\xbeini prostora, ki ga je treba obokati. Pomemben primer, ki je ohranjen na srednjeve\xc5\xa1ki sliki, je obok Saint-Savin-sur-Gartempe, Francija, iz za\xc4\x8detka 12. stoletja. Vendar pa je bilo treba banjast obok obi\xc4\x8dajno podpreti s trdnimi zidove ali zidovi, na katerih so bila okna zelo majhna.\n_START_SECTION_\nKri\xc5\xbeni obok\n_START_PARAGRAPH_\nKri\xc5\xbeni oboki se pojavljajo v zgodnjih romanskih zgradbah, predvsem v stolnici v Speyerju, kjer je bil visok obok okoli leta 1060 let narejen v romanski arhitekturi tega tipa \xc4\x8dez \xc5\xa1iroko ladjo. V poznej\xc5\xa1ih stavbah, kjer se uporabljajo rebrasti oboki, se za slab\xc5\xa1e vidne in manj\xc5\xa1e oboke najpogosteje uporabljajo kri\xc5\xbeni oboki, predvsem v kriptah in stranskih ladjah. Kri\xc5\xbeni obok je skoraj vedno kvadratne oblike in je sestavljen iz dveh banjastih obokov, ki se kri\xc5\xbeata pod pravim kotom. Za razliko od rebrastega oboka je celoten lok konstrukcijski del. Kri\xc5\xbeni obok je pogosto lo\xc4\x8den s pre\xc4\x8dno obokanimi rebri nizkega profila kot vi Speyerju in Santiago de Composteli. V Sainte Marie Madeleine, V\xc3\xa9zelay, so rebra kvadratnega prereza, mo\xc4\x8dno projicirana in pobarvana.\n_START_SECTION_\nRebrasti obok\n_START_PARAGRAPH_\nV 12. stoletju so se za\xc4\x8deli uporabljati rebrasti oboki. V rebrastih obokih niso le rebra, ki pre\xc4\x8dno prekrivajo obokano podro\xc4\x8dje, temve\xc4\x8d ima vsaka obokana re\xc5\xbea diagonalna rebra, ki sledijo isti smeri kot kri\xc5\xbe v kri\xc5\xbenem oboku. Medtem ko je v kri\xc5\xbenem oboku, obok sam konstrukcijski del, so v rebrastem oboku rebra strukturni \xc4\x8dleni, prostori med njimi pa se lahko napolnijo z la\xc5\xbejim, nestrukturnim materialom. _NEWLINE_Ker so romanski loki skoraj vedno polkro\xc5\xbeni, je konstrukcijski in oblikovalski problem, ki je zna\xc4\x8dilen za rebrasti obok, da je diagonalni razpon ve\xc4\x8dji in zato vi\xc5\xa1ji od pre\xc4\x8dnega razpona. Romanski graditelji so uporabili \xc5\xa1tevilne re\xc5\xa1itve tega problema. Ena izmed njih je bila sredinska to\xc4\x8dka, kjer so se diagonalna rebra stikala kot najvi\xc5\xa1ja to\xc4\x8dka, kamor so vgradili sklepnik. Ta re\xc5\xa1itev je bila uporabljena v Italiji v San Michele, Pavia in Sant \'Ambrogio v Milanu._NEWLINE_Re\xc5\xa1itev, ki je bila uporabljena v Angliji, je bila, da je pre\xc4\x8dno rebro \xc5\xa1trlelo, pri \xc4\x8demer je ohranilo vodoravno centralno \xc4\x8drto do strehe, kot pri banjastem oboku. Tudi diagonalna rebra so lahko potisnjena, re\xc5\xa1itev, ki se uporablja na \xc5\xa1estpartitnih obokih v samostanu Saint-\xc3\x89tienne in samostanu Sainte-Trinit\xc3\xa9 v Caenu, Francija, pozno 11. in v za\xc4\x8detku 12. stoletja.\n_START_SECTION_\nPoudarjeno lo\xc4\x8dno rebro\n_START_PARAGRAPH_\nTe\xc5\xbeave, ki so se pojavljale v strukturi in izgledu obokov, so bile re\xc5\xa1ene pozno v romanskem obdobju z uvedbo poudarjenih lo\xc4\x8dnih reber, kar je omogo\xc4\x8dilo, da se vi\xc5\xa1ina diagonalnih in pre\xc4\x8dnih reber spreminja sorazmerno. Ta rebra so se prvi\xc4\x8d pojavila v pre\xc4\x8dnih rebrih obokov v stolnici v Durhamu v severni Angliji in sicer od leta 1128. To je stolnica z velikimi romanskimi razse\xc5\xbenostmi in videzom, vendar so njeni graditelji uvedli ve\xc4\x8d strukturnih zna\xc4\x8dilnosti, ki so bile nove za arhitekturno zasnovo in pozneje zna\xc4\x8dilne zna\xc4\x8dilnosti gotike. Druga gotska strukturna zna\xc4\x8dilnost uvedena v Durhamu, je lo\xc4\x8dni opornik. Vendar pa so ti skriti pod strehami stranskih ladij. Najzgodnej\xc5\xa1a uporaba poudarjenega lo\xc4\x8dnega rebra v Franciji je v narteksu La Madeleine, V\xc3\xa9zelay, iz leta 1130. Kasneje so bili uporabljeni z razvojem gotskega sloga na vzhodnem koncu bazilike svetega Denisa v Parizu leta 1140. Zgodnji rebrasti obok v romanski arhitekturi na Siciliji je v stolnici v Cefal\xc3\xb9.\n_START_SECTION_\nKupole\n_START_PARAGRAPH_\nSee also: History of Medieval Arabic and Western European domes \xc2\xa7 Holy Roman Empire_NEWLINE_Kupole v romanski arhitekturi na splo\xc5\xa1no najdemo v kri\xc5\xbei\xc5\xa1\xc4\x8dnih stolpih na sti\xc4\x8di\xc5\xa1\xc4\x8du cerkvene ladje in transeptov, ki so vidne navzven. Ta stolpasta zgradba, ki se imenuje tiburio, ima blizu strehe pogosto slepe arkade.  Romanske kupole so praviloma osmerokotne oblike in uporabljajo kotne trompe, da prevedejo kvadratni prerez v primerno osmerokotno obliko. Osmerokotne kupole se pojavljajo \xc2\xbbv povezavi z bazilikami skoraj po vsej Evropi\xc2\xab\xc2\xa0med 1050 in 1100.  Natan\xc4\x8dna oblika se razlikuje od regije do regije.\n_START_SECTION_\nTloris\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xa0tevilne \xc5\xbeupnijske cerkve, samostanske cerkve in stolnice so zgrajene v romanskem slogu ali pa so bile prvotno zgrajene v romanskem slogu in so jih kasneje spremenili. _NEWLINE_Najenostavnej\xc5\xa1e romanske cerkve so dvoranske cerkve s projicirano apsido na koncu prezbiterija ali v\xc4\x8dasih, zlasti v Angliji, projiciranega pravokotnega prezbiterija, ki je lahko okra\xc5\xa1en z okrasnimi vodoravnimi zidci. Bolj ambiciozne cerkve imajo stranske ladje, ki so od glavne ladje lo\xc4\x8dene z arkadami._NEWLINE_Samostanske cerkve in stolnice imajo obi\xc4\x8dajno tloris latinskega kri\xc5\xbea. V Angliji je lahko podalj\xc5\xa1ek proti vzhodu dolg, v Italiji pa je pogosto kratek ali ga ni, cerkev pa ima T-tloris, v\xc4\x8dasih z apsidami na koncih transepta in na vzhodu. V Franciji je videti, da je bila cerkev sv. Fronte, P\xc3\xa9rigueux, oblikovana po baziliki svetega Marka v Benetkah ali bizantinski cerkvi svetih Apostolov in ima tloris gr\xc5\xa1kega kri\xc5\xbea s petimi kupolami.  V isti regiji je stolnica Angoul\xc3\xaame cerkev brez stranskih ladij v tlorisu latinskega kri\xc5\xbea, ki je bolj obi\xc4\x8dajna v Franciji, vendar je tudi pokrita s kupolami. V Nem\xc4\x8diji so romanske cerkve pogosto zna\xc4\x8dilne oblike, z apsidama na vzhodu in zahodu, glavni vhod pa je na sredini na eni strani. Verjetno je, da je ta oblika pri\xc5\xa1la v krstilnico na zahodnem koncu._NEWLINE_OPOMBA: Spodnji na\xc4\x8drti ne prikazujejo zgradb v trenutnih razmerah. _NEWLINE_Samostanska cerkev svetega Galla, \xc5\xa0vica, prikazuje tloris, ki naj bi postal obi\xc4\x8dajen po vsej germanski Evropi. Gre za latinski kri\xc5\xbe s sorazmerno dolgo ladjo in kratkimi transepti ter vzhodnim koncem, ki je apsida. Ladja ima ve\xc4\x8d delov, vendar kor in transepta ne. Ima apsidni zahodni konec, ki naj bi postal zna\xc4\x8dilnost cerkva v Nem\xc4\x8diji, kot je stolnica v Wormsu. Stolnica v Speyerju v Nem\xc4\x8diji ima obokano ladjo s stranskima ladjama, s kupolami na prehodu k vzhodu, ki se zaklju\xc4\x8di v apsidalnem prezbiteriju. Zna\xc4\x8dilna germanska zna\xc4\x8dilnost je prisotnost stolpov, ki uokvirjajo prezbiterij in zahodni konec. Poudarek je na zahodnem vhodu, imenovanem westwerk, ki ga vidimo v \xc5\xa1tevilnih drugih cerkvah. Vsaka obo\xc4\x8dna pola pokriva dva loka ladje._NEWLINE_V stolnici v Autunu, Francija, se vzorec obokov glavne ladje in stranskih razteza \xc4\x8dez kri\xc5\xbei\xc5\xa1\xc4\x8de in v prezbiterij. Vsaka ladja je na oboku lo\xc4\x8dena s pre\xc4\x8dnim rebrom. Vsak transept projicira v \xc5\xa1irino dve ladijski poli. Vhod je opremljen z narteksom, ki zasen\xc4\x8di glavni portal. Ta vrsta vhoda naj bi bila izdelana v gotskem obdobju na transeptih v [[Chartres]gu. Stolnica v Angoul\xc3\xaame, Francija, je eden od \xc5\xa1tevilnih primerov, na katere so vplivale bizantinske cerkve Konstantinopla, v katerem so glavni prostori pokriti s kupolami. Ta struktura je zahtevala uporabo zelo debelih zidov in masivnih slopov, iz katerih izvirajo kupole. Okrog apside se razprostirajo kapelice, ki so zna\xc4\x8dilno francoska posebnost._NEWLINE_Kot je bilo obi\xc4\x8dajno v Angliji, je bila stolnica v Elyju benediktinski samostan, ki je slu\xc5\xbeil samostanski in posvetni funkciji. Da bi to olaj\xc5\xa1ali je kor ali prezbiterij dalj\xc5\xa1i kot je obi\xc4\x8dajno v Evropi, prav tako so stranske ladje transeptov vsebovale kapelice. V Angliji je bil poudarek na usmeritvi kapel na vzhod. Zelo veliki slopi na kri\xc5\xbei\xc5\xa1\xc4\x8du pomenijo, da je bil tu neko\xc4\x8d stolp. Zahodni konec z dvema okroglima stolpoma, ki obkro\xc5\xbeata visok osrednji stolp, je bil edinstven v Veliki Britaniji. Stolnica v Elyju ni bila nikoli obokana in je obdana z lesenim stropom nad ladjo._NEWLINE_Stolnica v Santiagu de Compostela ima \xc5\xa1tevilne podobnosti s tisto v Elyju, vendar je navadno \xc5\xa1panska v svojem razko\xc5\xa1nem videzu. Santiago je imel telo svetega Jakoba in je bilo najpomembnej\xc5\xa1e romarsko mesto v Evropi. To odsevajo narteks, ladje, veliki transepti s stranskimi ladjami in \xc5\xa1tevilne \xc5\xa1trle\xc4\x8de kapele. Sveti\xc5\xa1\xc4\x8de je kratko, v primerjavi z Ely, oltar je postavljen tako, da hkrati omogo\xc4\x8da jasen pogled na veliko kongregacijo._NEWLINE_Stolnica v Modeni prikazuje tipi\xc4\x8dno italijanski romanski tloris, ki je zaradi arhitekturne podobnosti z rimskimi bazilikami pogosto arhitekturno imenovan bazilika.\n_START_SECTION_\nDeli\n_START_PARAGRAPH_\nV prerezu je zna\xc4\x8dilna cerkev z glavno ladjo s po eno stransko na obeh straneh. Glavna in stranske ladje so lo\xc4\x8dene z arkadami, ki se prena\xc5\xa1ajo na slopih ali stebrih. Streha stranske ladje in zunanje stene pomagajo utrjevati zgornje stene in obok glavne ladje, \xc4\x8de so prisotne. Nad stropom stranske ladje je vrsta oken, ki so znana kot svetlobno nadstropje, ki daje glavni ladji lahkotnost. V romanskem obdobju se je iz dvofaznega dviga razvil trifazni dvig, v katerem je empora, znana kot triforij, med arkado in svetlobnim nadstropjem. Ta se razlikuje od preprostih slepih arkad, ki krasijo stene, do ozkega arkadnega hodnika, do popolnoma razvite druge eta\xc5\xbee z vrsto oken, ki osvetljujejo emporo. [24\n_START_SECTION_\nVzhodni del cerkve in stolnice\n_START_PARAGRAPH_\nVzhodni konec romanske cerkve je skoraj vedno polkro\xc5\xbeen, bodisi z visokim korom, ki ga obdaja ambulatorij kot v Franciji ali kvadraten, iz katerega izhaja apsida kot v Nem\xc4\x8diji in Italiji. Kjer obstajajo kvadratni zaklju\xc4\x8dki v angle\xc5\xa1kih cerkvah, so na njih verjetno vplivale anglosa\xc5\xa1ke cerkve. Stolnici Peterborough in Norwich sta ohranili okrogle konce v francoskem slogu. Vendar pa so v Franciji preproste cerkve brez apside in brez dekorativnih elementov zgradili cistercijani, ki so prav tako zgradili veliko stavb v Angliji, pogosto na oddaljenih obmo\xc4\x8djih.\n_START_SECTION_\nFasada in zunanji okras cerkve in stolnice\n_START_PARAGRAPH_\nRomanske cerkvene fasade, obi\xc4\x8dajno na zahodnem koncu stavbe, so pogosto simetri\xc4\x8dne, imajo velik osrednji portal, ki je zna\xc4\x8dilno okra\xc5\xa1en z zidcem ali verando in razporejena obokana okna. V Italiji je pogosto samo eno osrednje okno ali kolesno okno. Skupna dekorativna funkcija je arkada._NEWLINE_Manj\xc5\xa1e cerkve imajo pogosto en stolp, ki je obi\xc4\x8dajno postavljen na zahodni konec v Franciji ali Angliji, bodisi centralno bodisi na eni strani, medtem ko imajo ve\xc4\x8dje cerkve in stolnice pogosto dva._NEWLINE_V Franciji Saint-\xc3\x89tienne, Caen, predstavlja model velike francoske romanske fasade. Gre za simetri\xc4\x8dno razporeditev glede na ladje, ki je obdana z dvema visokima stolpoma, od katerih ima vsak dva opornika nizkega ravnega profila, ki fasado deli na tri vertikalne enote. Najni\xc5\xbeja stopnja je ozna\xc4\x8dena z velikimi vrati, vsaka so postavljena v loku v vsakem od treh navpi\xc4\x8dnih odsekov. \xc5\xa0ir\xc5\xa1i osrednji del ima dva sloja treh enakih oken, v zunanjih delih pa dva sloja posameznih oken, ki poudarjata maso stolpov. Stolpi se dvigujejo nad fasado skozi tri nadaljnje sloje, najni\xc5\xbeji od visokih slepih arkad, naslednji pa z arkadami, ki jih prebijata dve ozki okni in tretji od dveh velikih oken, razdeljenih na dve svetlobni odprtini s koloneto._NEWLINE_To fasado je mogo\xc4\x8de razumeti kot temelj za mnoge druge zgradbe, vklju\xc4\x8dno s francoskimi in angle\xc5\xa1kimi gotskimi cerkvami. Medtem ko je oblika zna\xc4\x8dilna za severno Francijo, so bile njene razli\xc4\x8dne sestavine skupne mnogim romanskim cerkvam v obdobju po Evropi. Podobno fasado najdemo na Portugalskem. V Angliji je stolnica Southwell ohranila to obliko, kljub temu, da je med stolpi vgrajeno veliko gotsko okno. Lincoln in Durham sta morala neko\xc4\x8d izgledati tako. V Nem\xc4\x8diji ima Limbur\xc5\xa1ka stolnica bogato paleto odprtin in arkad v horizontalnih nadstropjih razli\xc4\x8dnih vi\xc5\xa1in._NEWLINE_Cerkve San Zeno, Verona in San Michele, Pavia, predstavljata dve vrsti fasade, ki sta zna\xc4\x8dilni za italijansko romaniko, to, kar razkriva arhitekturno obliko stavbe in tisto, ki jo skriva. V San Zenu so elementi glavne in stranskih ladij jasno razvidni iz vertikalnih slu\xc5\xbenikov, ki se dvigajo na raven osrednjega zatrepa in zaradi razli\xc4\x8dnih streh. V San Miniato al Monte je definicija arhitekturnih delov \xc5\xa1e jasnej\xc5\xa1a zaradi ve\xc4\x8dbarvnega marmorja, zna\xc4\x8dilnega za \xc5\xa1tevilne italijanske srednjeve\xc5\xa1ke fasade, zlasti v Toskani. V San Micheleju je navzo\xc4\x8dnost vertikalne poudarjenosti kot pri San Zenu, vendar so stre\xc5\xa1ne linije zasen\xc4\x8dene za enim velikim zatrepom, okra\xc5\xa1enim s stopni\xc4\x8dastimi arkadami. V Santa Maria della Pieve v Arezzu, se ta projekcija izvaja \xc5\xa1e dlje, saj je stre\xc5\xa1na linija vodoravna, arkadne pa se dvigajo na ve\xc4\x8d razli\xc4\x8dnih ravneh, koloneti, ki jih podpirajo, pa imajo zelo raznoliko dekoracijo._NEWLINE_V Porenju in na Nizozemskem je prevladala karolinska oblika zahodnega konca, znana kot westwerk. Stolpi in apsida zahodnega konca so pogosto vklju\xc4\x8deni v ve\xc4\x8dnadstropno zgradbo, ki ima malo strukturno ali vizualno povezavo s stavbo za njo. Ti westwerki imajo veliko razli\xc4\x8dnih oblik, kot jih lahko vidimo v opatiji Maria Laach, sveta Gertruda v Nivellesu in bazilika svetega Servacija v Maastrichtu.\n_START_SECTION_\nCerkveni stolpi\n_START_PARAGRAPH_\nStolpi so bili pomembna zna\xc4\x8dilnost romanskih cerkva in veliko jih \xc5\xa1e vedno stoji. Imajo razli\xc4\x8dne oblike: kvadratne, okrogle in osmerokotne in so druga\xc4\x8de postavljene glede na zgradbo cerkve v razli\xc4\x8dnih dr\xc5\xbeavah. V severni Franciji naj bi dva velika stolpa, kot sta na primer v Caenu, postala sestavni del fasade katere koli velike opatije ali samostana. V osrednji in ju\xc5\xbeni Franciji je to bolj spremenljivo in velike cerkve imajo lahko en stolp ali osrednji stolp. Velike cerkve v \xc5\xa0paniji in na Portugalskem imajo obi\xc4\x8dajno dva stolpa._NEWLINE_\xc5\xa0tevilni francoski samostani, kot npr. v Clunyju, so imeli \xc5\xa1tevilne stolpe razli\xc4\x8dnih oblik. To je obi\xc4\x8dajno tudi v Nem\xc4\x8diji, kjer so apside v\xc4\x8dasih uokvirjali s kro\xc5\xbenimi stolpi in kri\xc5\xbei\xc5\xa1\xc4\x8de, ki je bilo nadgrajeno z osmerokotnim stolpom kot v stolnici v Wormsu. Veliki pari stolpov s kvadratnim tlorisom se lahko pojavijo tudi na koncih transeptov, kot so tisti v stolnici Tournai v Belgiji. V Nem\xc4\x8diji, kjer se pogosto pojavljajo \xc5\xa1tirje stolpi, imajo pogosto zvonike, ki so lahko \xc5\xa1tiri ali osem stranski ali zna\xc4\x8dilno ren\xc5\xa1ko \xc4\x8delado, ki jo vidimo na stolnicah v Limburgu ali Speyerju. Prav tako je obi\xc4\x8dajno videti zvon\xc4\x8daste ali \xc4\x8debulaste stolpe v baro\xc4\x8dnem obdobju, ki obvladujejo romanske stolpe v srednji in vzhodni Evropi._NEWLINE_V Angliji so za velike samostane in stolnice namenili tri stolpe, osrednji stolp pa je bil najvi\xc5\xa1ji. To pogosto ni bilo mogo\xc4\x8de dose\xc4\x8di s po\xc4\x8dasnim procesom gradnje in v mnogih primerih zgornji deli stolpa niso bili dokon\xc4\x8dani \xc5\xa1e stoletja kasneje kot v Durhamu in Lincolnu. V stolnici v Durhamu, Exetru, Southwell, Norwichu in Tewkesburyju obstajajo veliki normanski stolpi. Tak\xc5\xa1ni stolpi so bili v poznem srednjem veku pogosto zgrajeni z gotskim zvonikom iz lesene konstrukcije, prekrite s svincem, bakrom ali skodlami. V primeru stolnice v Norwichu je ogromen, bogato okra\xc5\xa1en stolp iz 12. stoletja dobil zidan zvonik iz 15. stoletja, ki se je dvignil na vi\xc5\xa1ino 97,5 m in je ostal do danes._NEWLINE_V Italiji so stolpi skoraj vedno samostojno stoje\xc4\x8di in polo\xc5\xbeaj pogosto narekujejo zna\xc4\x8dilnosti kraja, ne pa estetike. Tako je v skoraj vseh velikih in majhnih italijanskih cerkvah, razen na Siciliji, kjer so normanski vladarji zgradili \xc5\xa1tevilne cerkve in so po videzu bolj francoske. _NEWLINE_Praviloma so veliki romanski stolpi kvadratni z vogalnimi podporami nizkega profila, ki se dvigujejo brez zmanj\xc5\xa1evanja skozi razli\xc4\x8dne faze. Stolpi so obi\xc4\x8dajno ozna\xc4\x8deni z jasno dolo\xc4\x8denimi stopnjami po horizontalnih poteh. Ko se stolpi dvigajo, se \xc5\xa1tevilo in velikost odprtin pove\xc4\x8duje, kot je razvidno iz stolpa transepta stolnice Tournai, kjer sta dve ozki re\xc5\xbei na \xc4\x8detrti ravni z vrha postali eno okno, nato dve okni, nato tri okna najvi\xc5\xa1ji ravni. Tak\xc5\xa1na ureditev je \xc5\xa1e posebej opazna na stolpih italijanskih cerkva, ki so obi\xc4\x8dajno zgrajene iz opeke in nimajo drugega okrasja. Dva odli\xc4\x8dna primera se pojavita v Lucci, v cerkvi San Frediano in v stolnici. Opazen je tudi v \xc5\xa0paniji._NEWLINE_V Italiji obstajajo \xc5\xa1tevilni prostostoje\xc4\x8di stolpi, ki so okrogli, najbolj znan je po\xc5\xa1evni stolp v Pisi. V drugih dr\xc5\xbeavah, kjer se pojavljajo kro\xc5\xbeni stolpi, kot na primer v Nem\xc4\x8diji, se obi\xc4\x8dajno zdru\xc5\xbeijo in pogosto obdajajo apsido. Kro\xc5\xbeni stolpi so v Angliji neobi\xc4\x8dajni, vendar se pojavljajo v celotnem zgodnjem srednjem veku na Irskem._NEWLINE_Na kri\xc5\xbei\xc5\xa1\xc4\x8dih so se pogosto uporabljali mnogokotni stolpi, ki se pojavljajo v Franciji, Nem\xc4\x8diji, Italiji in \xc5\xa0paniji, kot je npr. Stara stolnica v Salamanci, ki jo pokriva kupola na rebrastem oboku._NEWLINE_Manj\xc5\xa1e cerkve so v\xc4\x8dasih imele zvonike na preslico namesto stolpov, kar je po mnenju nekaterih avtorjev zna\xc4\x8dilno za preprostost velike arhitekture v romanskem slogu.\n_START_SECTION_\nPortali\n_START_PARAGRAPH_\nRomanske cerkve imajo obi\xc4\x8dajno en portal, ki je centralno postavljen na zahodni fasadi, osredoto\xc4\x8den na dekoracijo fasade stavbe. Nekatere cerkve, kot so Saint-\xc3\x89tienne, Caen, (11. stoletje) in stolnica v Pisi (konec 12. stoletja), so imele tri zahodne portale v obliki zgodnjekr\xc5\xa1\xc4\x8danskih bazilik. \xc5\xa0tevilne cerkve, tako velike kot majhne, so imele stranske vhode, ki so jih obi\xc4\x8dajno uporabljali verniki._NEWLINE_Romanska vrata imajo zna\xc4\x8dilno obliko, podboji pa imajo vrsto padajo\xc4\x8dih ravnin, v vsako od njih pa je postavljena kro\xc5\xbeni slu\xc5\xbenik, vse obdano z neprekinjenim abakusom. Polkro\xc5\xbeni lok, ki se dviga iz abakusa, ima enake vrste slu\xc5\xbenikov kot podboj. Obi\xc4\x8dajno so \xc5\xa1tiri ravnine, ki vsebujejo tri slu\xc5\xbenike, lahko pa jih je kar dvanajst, kar simbolizira apostole._NEWLINE_Odprtina portala je lahko obokana ali pa je nastavljena s preklado, ki podpira timpanon, obi\xc4\x8dajno izrezljan, v Italiji pa je v\xc4\x8dasih okra\xc5\xa1ena z mozaikom ali fresko. Vrezan timpanon je ve\xc4\x8dinoma kiparsko delo romanske cerkve. Predmet rezbarije na glavnem portalu je lahko Kristus v slavi ali Posednja sodba. Stranska vrata lahko vklju\xc4\x8dujejo druge predmete, kot je Kristusovo rojstvo. Portal je lahko za\xc5\xa1\xc4\x8diten s portikom, ki je zna\xc4\x8dilen za Italijo, z bolj odprtimi verandami in bolj dovr\xc5\xa1enimi strukturami, zna\xc4\x8dilnimi za Francijo in \xc5\xa0panijo.\n_START_SECTION_\nNotranjost\n_START_PARAGRAPH_\nStruktura velikih cerkva se je regionalno razlikovala in razvijala skozi stoletja. Uporaba slopov pravokotnega tlorisa za podporo arkadam je bila obi\xc4\x8dajna, tako kot pri stolnici v Mainzu in sveti Gertrudi v Nivelle in je ostala obi\xc4\x8dajna v manj\xc5\xa1ih cerkvah po Evropi, pri \xc4\x8demer so arkade pogosto imele obliko odprtin skozi povr\xc5\xa1ino stene. V Italiji, kjer je obstajala mo\xc4\x8dna tradicija uporabe marmornih stebrov, skupaj s kapiteli, bazo in abakusom, je to \xc5\xa1e vedno prevladovalo, pogosto pa se je znova uporabljalo obstoje\xc4\x8de anti\xc4\x8dne stebre, kot na primer San Miniato al Monte. \xc5\xa0tevilne cerkve iz 11. stoletja imajo ladje, ki jih odlikujejo ogromni okrogli stebri, ki nimajo svetlobnega nadstropja ali pa je ta zelo majhen, kot pri St Philibert, Tournus. V Angliji so debele stebre velikega premera spremljali okra\xc5\xa1eni loki, galerija in svetlobno nadstropje, kot v ladji Malmesbury Abbey. V za\xc4\x8detku 12. stoletja so se razvili kompozitni slopi, na katere so pritrjene gredi pomaknjene navzgor do rebrastega oboka ali pa so se nadaljevale v slu\xc5\xbenike arkade, kot na primer V\xc3\xa9zelay Abbey, Saint-\xc3\x89tienne, Caen in Peterborough._NEWLINE_Narava notranje povr\xc5\xa1ine streh se je zelo razlikovala, od odprtih lesenih streh in lesenih stropov razli\xc4\x8dnih tipov, ki so bili v manj\xc5\xa1ih cerkvah \xc5\xa1e vedno obi\xc4\x8dajni, do preprostih banjastik obokob in kri\xc5\xbenih obokov, vse bolj pa do rebrastih obokov v poznem 11. in 12. stoletju, ki naj bi postali skupna zna\xc4\x8dilnost ve\xc4\x8djih cerkva in stolnic. \xc5\xa0tevilne romanske cerkve so prekrite s serijo kupol. Na opatiji Fontevrault je ladja pokrita s \xc5\xa1tirimi kupolami, pri cerkvi Saint Fronte, P\xc3\xa9rigueuxu je cerkev v obliki gr\xc5\xa1kega kri\xc5\xbea z osrednjo kupolo, obkro\xc5\xbeeno s \xc5\xa1tirimi manj\xc5\xa1imi kupolami nad ladjo, prezbiterijem in transepti._NEWLINE_Notranja dekoracija se je v Evropi razlikovala. Kjer so obstajali \xc5\xa1iroki zidovi, so bili pogosto ometani in pobarvane. Okra\xc5\xa1eni so bili leseni stropi in leseni tramovi. V Italiji so bili zidovi v\xc4\x8dasih oble\xc4\x8deni v barvni marmor. Kjer so bile stavbe zgrajene iz kamna, ki je bil primeren za rezbarjenje, se pojavljajo \xc5\xa1tevilne dekorativne podrobnosti, vklju\xc4\x8dno z okra\xc5\xa1enimi kapiteli in okrasnimi slu\xc5\xbeniki._NEWLINE_Apsidalni vzhodni konec je bil pogosto sredi\xc5\xa1\xc4\x8de dekoracije, tako arhitekturne oblike, kot so arkadne in slikovne zna\xc4\x8dilnosti, kot izrezljane figure, freske in ob\xc4\x8dasno mozaiki. Vitra\xc5\xbe se je v 11. stoletju raz\xc5\xa1iril. V mnogih cerkvah je bil vzhodni del obnovljen v kasnej\xc5\xa1em slogu. Od angle\xc5\xa1kih normanskih stolnic, noben vzhodni konec ni ostal nespremenjen. V Franciji so bili vzhodni deli pomembnih samostanov Caen, V\xc3\xa9zelay in, najbolj pomembno, bazilika svetega Denisa popolnoma obnovljeni v gotskem slogu. V Nem\xc4\x8diji so velike rekonstrukcije 19. stoletja posku\xc5\xa1ale vrniti \xc5\xa1tevilne romanske zgradbe v prvotno obliko. Primeri enostavnih romanskih apsid so vidni na slikah St. Gertrude, Nivelles, St. Philibert, Tournus in San Miniato al Monte.\n_START_SECTION_\nSamostanske stavbe\n_START_PARAGRAPH_\nV katoli\xc5\xa1ki tradiciji je meni\xc5\xa1tvo ustanovil sveti Benedikt v Monte Cassinu okoli leta 529. Spodbudil ga je Karel Veliki, saj je bilo v Evropi v poznem srednjem veku ustanovljeno ve\xc4\x8dje \xc5\xa1tevilo samostanov. Najbolj vplivni redovi v tem obdobju so bili benediktinci, klunijci ustanovljeni v Clunyju leta 910, nato pa cistercijani ustanovljeni leta 1098. Bernard iz Clairvauxa je leta 1113 vstopil v cistercijanski red in kot njegov vodja ustanovil ve\xc4\x8d kot petsto samostanov stroge zasnove in pogosto na oddaljenih lokacijah._NEWLINE_Karolin\xc5\xa1ki tloris Saint Gall iz zgodnjega 9. stoletja je podroben osnutek samostanske cerkve in pripadajo\xc4\x8dih samostanskih stavb, ki je najstarej\xc5\xa1i tak\xc5\xa1en arhitekturni na\xc4\x8drt, ki je obstajal \xc5\xbee od rimskih \xc4\x8dasov. Prikazuje idealizirano postavitev posameznih celic za redovnike, delavnice, opremo, vrtove, hleve in \xc5\xa1olo. Predstavlja \xc5\xbeivljenjski prostor za popolnoma samozadostno skupnost. [17] Naravne omejitve, kot so prostor, neposredna bli\xc5\xbeina mestnih stavb in pomanjkanje sredstev, so pomenile, da je bilo v obdobju romanike v praksi le malo samostanov tako bogato zgrajenih. Od 10. stoletja je velika opatija Cluny postavila standard stavbe in udobja, ki so ga morali posnemati drugi._NEWLINE_Pre\xc5\xbeivele kme\xc4\x8dke in gospodarske stavbe samostanskih kompleksov so na splo\xc5\xa1no lo\xc4\x8dene od bivali\xc5\xa1\xc4\x8d skupnostnih laikov po kakovosti strukture in detajlov. \xc4\x8ceprav so bile zgrajene za  \xc5\xbeivljenje skupnosti, zaobljubljene rev\xc5\xa1\xc4\x8dini in preprostosti, so meni\xc5\xa1ke stavbe na splo\xc5\xa1no trdno zgrajene in dokon\xc4\x8dane z obokanimi stropi, frizi, stebri in rezbarijami, ki so neposredno povezane z oblikami, ki jih najdemo v samostanskih cerkvah, saj so samostani nastali kot jedro samostanskega \xc5\xbeivljenja in so pogosto mojstrovine romanske gradnje, sloga in ornamenta.\n_START_SECTION_\nTipi stavb\n_START_PARAGRAPH_\nNa splo\xc5\xa1no so bili glavni bivalni in delovni prostori katerega koli samostana s kri\xc5\xbenim hodnikom, \xc5\xa1tirje obokani hodniki, ki so obdajali dvori\xc5\xa1\xc4\x8de in so bili, \xc4\x8de je to bilo mogo\xc4\x8de, dozidani na ju\xc5\xbeni (najbolj son\xc4\x8dni) strani cerkve. Arkade v pritli\xc4\x8dju so bile redovnikov delovni in splo\xc5\xa1ni \xc5\xbeivljenjski prostor, ki je vseboval prostore za \xc5\xa1tudij in pisanje, pogosto po eni strani, lavatorium, kjer so si menihi lahko umili roke in obraz pred jedjo. Nad arkadami so bile dolge spalnice (dormitorij), v katerih so spali menihi. Kjer so tak\xc5\xa1ne stavbe \xc5\xbee obstajale iz obdobja romanike, so bile zgrajene iz kamna, \xc4\x8deprav so bile ve\xc4\x8dinoma lesene. Samostanske stavbe so na splo\xc5\xa1no postale \xc4\x8dedalje bolj udobne in bolj robustne, kamen je nadome\xc5\xa1\xc4\x8dal les, odprte arkade so bile zastekljene proti vetru in odprte spalnice opremljene z lesenimi zasloni za toploto in zasebnost. _NEWLINE_\xc5\xa0tevilne stavbe so obkro\xc5\xbeale ali so mejile na samostan. Kapiteljska hi\xc5\xa1a je bila najpomembnej\xc5\xa1a, saj je bilo mesto sestankov upravnega organa opatije. Na splo\xc5\xa1no je predvidena z vzhodne strani samostana, v bli\xc5\xbeini pa bi lahko imela ozek prehod, ki je vodil do pokopali\xc5\xa1\xc4\x8da v bli\xc5\xbeini vzhodnega konca cerkve._NEWLINE_Poleg arkadnega kri\xc5\xbenega hodnika je bil kalefaktorium ali soba za ogrevanje, kjer je pozimi gorel ogenj. Na splo\xc5\xa1no je bila name\xc5\xa1\xc4\x8dena pod delom spalnice. Stopni\xc5\xa1\xc4\x8de se je s spalnice pogosto spu\xc5\xa1\xc4\x8dalo neposredno v transept cerkve in so ga menihi uporabljali pono\xc4\x8di. Iz spalnice je \xc5\xa1trlel necessarium ali toaletni blok z odtokom, ki je potekal pod strani\xc5\xa1\xc4\x8dem. Pomembna stavba, ki se je ohranila v \xc5\xa1tevilnih primerih, je bil refektorij ali jedilnica. Kuhinje so bile blizu refektorija, bli\xc5\xbeina pa je bila odvisna od tega ali so kuhali samostanski bratje ali laiki. _NEWLINE_Poleg samostana je bil bolni\xc5\xa1nica za zdravljenje bolnih, kjer so lahko skrbeli starej\xc5\xa1e slabe \xc4\x8dlane samostanske skupnosti. To je bila na splo\xc5\xa1no velika dvorana, vendar bi lahko bila celoten lo\xc4\x8den kompleks z lastno kapelo, kuhinjo in dvori\xc5\xa1\xc4\x8dem. K bolni\xc5\xa1nici je bila pogosto prizidana lo\xc4\x8dena jedilnica, znana kot misericord, da bi bolni in slabovidni starej\xc5\xa1i bratje lahko u\xc5\xbeivali rde\xc4\x8de meso, kar v refektoriju ni bilo dovoljeno._NEWLINE_\xc5\xbde zgodaj ob ustanovitvi samostanov je bilo pri\xc4\x8dakovati, da bo opat ali prior \xc5\xbeivel v dormitoriju, v ob\xc4\x8devanju z drugimi menihi. Ker je vloga opata vse bolj prevzela vlogo vodje poslov in podjetnika, je bil ta skromni \xc5\xbeivljenjski slog opu\xc5\xa1\xc4\x8den, zunaj samostana pa so bile zgrajene lo\xc4\x8dene hi\xc5\xa1e. Druge stavbe, ki se pogosto pojavljajo v samostanski okolici so pekarna, pivovarna, ka\xc5\xa1\xc4\x8da, vodnjak, kova\xc4\x8dija, skedenj in golobnjak. Gosti\xc5\xa1\xc4\x8da so bila pogosto zgrajena za popotnike, hi\xc5\xa1e milo\xc5\xa1\xc4\x8dine pa za oskrbo revnih. Tudi \xc5\xa1ole so bile v povezavi s samostani. \xc5\xa0tevilni samostani so imeli vhodno poslopje, v katerem so \xc5\xbeiveli pripadniki laikov in varovali samostansko okro\xc5\xbeje.\n_START_SECTION_\nPrimeri\n_START_PARAGRAPH_\nMonasti\xc4\x8dni kompleksi so se pogosto razvijali skozi ve\xc4\x8d stoletij, pri \xc4\x8demer so stavbe razli\xc4\x8dnih datumov mejile med seboj, posamezne stavbe pa so se v poznej\xc5\xa1ih arhitekturnih obdobjih pove\xc4\x8dale in spreminjale. Razen cerkva so velike romanske stavbe redke, tudi v okviru starodavnih samostanov. Vendar obstaja ve\xc4\x8d lepih primerov, razpr\xc5\xa1enih po Evropi, s samostanom S\xc3\xa9nanque, posve\xc4\x8denen leta 1178, kar je redkost in ki je ohranil nedotaknjene \xc5\xa1tevilne svoje prvotne romanske stavbe, vklju\xc4\x8dno s cerkvijo, kri\xc5\xbenim hodnikom, dormitorijem, ogrevano sobo in kapitljem. Samostan sveti Martin du-Canigou, ki je bil ustanovljen leta 1005, je tudi ohranil prvotno obliko in nekatere svoje prvotne stavbe, \xc4\x8deprav so bile po\xc5\xa1kodovane tako zaradi potresa kot pretiranega obnavljanja. [21] V Maulbronnu v Nem\xc4\x8diji je srednjeve\xc5\xa1ki samostan ostal skoraj nedotaknjen, vendar se stavbe razlikujejo po \xc4\x8dasu nastanka, najzgodnej\xc5\xa1a pa je romanska v poznega 12. stoletja. Samostan Fontenay je obdr\xc5\xbeal \xc5\xa1tevilne pomembne stavbe, vklju\xc4\x8dno z dormitorijem, meni\xc5\xa1ko dvorano, skriptorijem in veliko kova\xc4\x8dijo._NEWLINE_V Lorschu v Nem\xc4\x8diji in v Bury St. Edmunds v Angliji ostajata dve impresivni vhodni poslopji zelo razli\xc4\x8dnih slogov. Vrata v opatiji Lorsch so vodila v kompleks, katerega obliko zdaj lahko dolo\xc4\x8di le arheologija. Sama vrata segajo v leto 774 in zdru\xc5\xbeujejo \xc5\xa1tevilne zna\xc4\x8dilnosti iz klasi\xc4\x8dne antike, kot so korintski stebri in motiv triumfalnega loka s severnoevropskim vplivom v triangulaciji \'lokov0 zgornjega nadstropja in strmo nagnjene strehe ter bizantinskega ornamenta v ve\xc4\x8dbarvnem povr\xc5\xa1inskem okrasu. Normanski stolp v Bury St Edmunds je v drugi \xc4\x8detrtini 11. stoletja zgradil opat Anselm kot glavni vhod v samostan iz mesta. [22] Dviga se v \xc5\xa1tirih nadstropjih razli\xc4\x8dnih vi\xc5\xa1in, z enim obokanim portalom in skupinami po tri odprtine raznolike zasnove na zgornjih nivojih, med splo\xc5\xa1\xc4\x8denimi vogalnimi oporniki._NEWLINE_Romanski kri\xc5\xbeni hodniki ostajajo v mnogih starodavnih samostanih, zlasti v Franciji, \xc5\xa0paniji in Italiji. Razlikujejo se od preprostih konstrukcij z lesenimi stropi ali banjastimi oboki in arkadami, podprtimi na trdnih slopih, kot v St. Milchaelu, Hildesheim, do elegantnih rebrastih obokov in arkad, napolnjenih s krogovi\xc4\x8djem, kot so na Tarragonski stolnici v \xc5\xa0paniji in podprtih na visokih okra\xc5\xa1enih parih stebrov s figurativnimi kapiteli, kot so tisti v  sv. Petru v Moissacu, Francija in sv. Janezu v Lateranu v  Rimu. Kri\xc5\xbeni hodniki imajo v\xc4\x8dasih zgornjo arkado, ki omogo\xc4\x8da dostop do spalnic ali celic, kot pri stolnici St. L\xc3\xa9once in  samostanu Santo Domingo de Silos v Burgosu._NEWLINE_Med razli\xc4\x8dnimi sobami, ki so mejile na kri\xc5\xbeni hodnik, so imele tiste v pritli\xc4\x8dju pogosto banjaste ali rebraste oboke, kot so jih na\xc5\xa1li v skriptoriju v Fontenayu. Kjer so pre\xc5\xbeivele velike stavbe, kot je kova\xc4\x8dija v Fontenayu, imajo obliko dvorane skednja z splo\xc5\xa1\xc4\x8denimi oporniki in majhnimi okni s polkro\xc5\xbenimi zaklju\xc4\x8dki._NEWLINE_Kri\xc5\xbeni hodniki so imeli pogosto vodnjak. Pri Na\xc5\xa1i ljubi gospe v Magdeburgu v Nem\xc4\x8diji je v atriju okra\xc5\xa1ena hi\xc5\xa1a z vodnjakom, medtem ko je v opatiji Mellifont primer v ru\xc5\xa1evinah.\n_START_SECTION_\nDrugi elementi\n_START_PARAGRAPH_\nMed strukturami, povezanimi s cerkvenimi zgradbami, so kripte, verande, kapiteljske dvorane, kri\xc5\xbeni hodniki in krstilnice._NEWLINE_Kripta ali grobnica je pogosto prisotna kot temeljna zgradba velike cerkve in je na splo\xc5\xa1no povsem diskreten prostor, ob\xc4\x8dasno pa je lahko, kot v nekaterih italijanskih cerkvah, poglobljen prostor pod dvignjenim prezbiterijem in preko stopnic odprt v ladjo. Romanske kripte so pre\xc5\xbeivele v mnogih primerih, kot je [[Canterburyjska stolnica||, ko je bila zgrajena sama cerkev. Obi\xc4\x8dajna konstrukcija romanske kripte je s \xc5\xa1tevilnimi kratkimi debelimi stebri, ki nosijo kri\xc5\xbenolo\xc4\x8dne oboke, kot v stolnici v Worcestru._NEWLINE_Verande se v\xc4\x8dasih pojavijo kot del prvotne oblike fasade. To je v veliki meri v Italiji, kjer so po navadi le en obok globoke in podprte z dvema stebroma, ki pogosto le\xc5\xbeita na levih kot v St Zenu, Verona. Na pro\xc4\x8delju ali stranskem vhodu v obstoje\xc4\x8de cerkve so bile dodane v razli\xc4\x8dnih obdobjih, so lahko precej obse\xc5\xbene, odprte ali delno odprte z arkado z ve\xc4\x8d oboki, ki so neke vrste narteks, kot pri cerkvi St. Maria Laach. V \xc5\xa0paniji imajo romanske cerkve pogosto velike stranske verande podobne lo\xc5\xbeam._NEWLINE_Kapiteljska dvorana se pogosto pojavlja ob samostanski cerkvi ali stolnici. Le malo jih je ohranjenih nedotaknjenih iz romanske dobe. Zgodnje kapiteljske dvorane so imele pravokotno obliko, ve\xc4\x8dje so imele v\xc4\x8dasih kri\xc5\xbenolo\xc4\x8dne ali rebraste oboke, podprte s stebri. Kasneje so romanske kapiteljske dvorane v\xc4\x8dasih imele apsidalni vzhodni konec. V Durhamski stolnici je \xc5\xa1irok prostor z rebrastim obokom, ki je bil prvotno zgrajen leta 1130. Kro\xc5\xbena kapiteljska dvorana v Worcestrski stolnici, ki jo je zgradil \xc5\xa1kof Wulfstan (1062\xe2\x80\x9395), je bila prva taka v Evropi in je bila pogosto kopirana v Angliji._NEWLINE_Kri\xc5\xbeni hodnik je po navadi del samostanskega kompleksa in se pojavlja tudi v stolnicah in samostanskih cerkvah. Bil je bistvenega pomena za na\xc4\x8din \xc5\xbeivljenja skupnosti, prostor za delo v dnevnih urah in sprostitev v neugodnem vremenu. Obi\xc4\x8dajno se naslanja na cerkveno stavbo in je na zunanji strani obdani z zidovi brez oken, z notranjo odprto arkado, ki gleda \xc4\x8dez dvori\xc5\xa1\xc4\x8de ali samostanski vrt. Lahko je obokan ali ima leseno streho. Arkade so pogosto bogato okra\xc5\xa1ene in imajo nekatere najbolj domi\xc5\xa1ljijsko izrezljane kapitele romanskega obdobja, kot so Santo Domingo de Silos v \xc5\xa0paniji in samostan sv. Petra, Moissac. \xc5\xa0tevilni romanski samostani so pre\xc5\xbeiveli v \xc5\xa0paniji, Franciji, Italiji in Nem\xc4\x8diji, skupaj z nekaterimi pripadajo\xc4\x8dimi stavbami._NEWLINE_Krstilnica ali baptisterij se v Italiji pogosto pojavlja kot samostojna struktura, povezana s stolnico. Obi\xc4\x8dajno so osmerokotne ali okrogle oblike s kupolo. Notranjost je lahko arkadirana na ve\xc4\x8d ravneh kot v Pisi. Druge pomembne romanske krstilnice je tista v Parmi, ki se odlikuje po galerijski zunanjosti in barvna krstilnica - Baptisterij svetega Janeza, Firence, z obokanimi mozaiki 13. stoletja, vklju\xc4\x8dno s Poslednjo sodbo, delo pripisano slikarju Coppu di Marcovaldo.\n_START_SECTION_\nArhitekturni okras\n_START_PARAGRAPH_\nArkada je najpomembnej\xc5\xa1a dekorativna zna\xc4\x8dilnost romanske arhitekture. Pojavlja se v razli\xc4\x8dnih oblikah, od lombardnega pasu, ki je vrsta majhnih lokov, ki se zdi, da podpirajo streho ali nosilce, do plitvih slepih arkad, ki je pogosta zna\xc4\x8dilnost angle\xc5\xa1ke arhitekture in je zelo raznolikai v stolnici v Elyju, do odprte pritlikave galerije, ki je bila prvi\xc4\x8d uporabljena v stolnici v Speyerju in \xc5\xa1iroko sprejeta v Italiji, kot jo vidimo na stolnici v Pisi in znamenitem po\xc5\xa1evnem stolpu. Arkade so se lahko uporabljale zelo u\xc4\x8dinkovito, tako zunaj kot znotraj, kot ka\xc5\xbee cerkev Santa Maria della Pieve v Arezzu.\n_START_SECTION_\nArhitekturno kiparstvo\n_START_PARAGRAPH_\nV romanskem obdobju je nastalo obilo kiparskih ornamentov. Najpogosteje je bilo zgolj v geometrijski obliki in se je uporabljalo predvsem za slu\xc5\xbenike in ravne, kot tudi ukrivljene oblike lokov. V La Madeleine, Vezelay na primer, so barvna rebra oboka obrobljena z ozkimi pasovi prebodenega kamna. Podobna dekoracija se pojavi okrog lokov ladje in vzdol\xc5\xbe vodoravnega zidca, ki lo\xc4\x8duje arkade in svetlobno nadstropje. V kombinaciji s prebodenim rezbarstvom kapitelov, daje notranjosti krhkost in prefinjenost._NEWLINE_V Angliji je lahko taka dekoracija diskretna, kot v stolnicah Hereford in Peterborough ali pa ima ob\xc4\x8dutek velike energije, kot pri Durhamu, kjer so diagonalna rebra obokov ozna\xc4\x8dena s cik-cakom, slu\xc5\xbeniki arkad v ladji so izklesane iz ve\xc4\x8d plasti in veliki stebri so globoko vrezane z razli\xc4\x8dnimi geometrijskimi vzorci, ki ustvarjajo vtis usmerjenega gibanja. Te zna\xc4\x8dilnosti ustvarjajo eno od najbogatej\xc5\xa1ih in najbolj dinami\xc4\x8dnih notranjosti romanske dobe. _NEWLINE_\xc4\x8ceprav se je v notranjosti cerkva v\xc4\x8dasih uporabljalo precej kiparskega okrasa, je bila taka dekoracija v glavnem osrednji del zahodne fronte, predvsem pa portali. Cik-cak in drugi geometrijski ornamenti, ki jih pisci 19. stoletja imenujejo \xc2\xbbbarbarski ornament\xc2\xab, se najpogosteje pojavljajo na profilih osrednjih vrat. Pogosto se pojavi stilizirano listje, ki je v\xc4\x8dasih globoko izklesano in navzven po na\xc4\x8dinu akantovih listov na korintskih kapitelih, prav tako izklesano v plitkih reliefnih in spiralnih vzorcih, ki posnemajo zapletenost iluminiranih rokopisov. Na splo\xc5\xa1no je bil slog ornamenta bolj klasi\xc4\x8den v Italiji, kot je tisti, ki ga vidimo pri vratih San Giusta v Lucci, in bolj \xc2\xbbbarbarski\xc2\xab\xc2\xa0v Angliji, Nem\xc4\x8diji in Skandinaviji, kot je viden v Lincolnu in Speyerjevi stolnici. Francija je izdelala veliko paleto ornamentov, s posebno fino prepleteno in spiralno vinsko trto v \xc2\xbbrokopisnem\xc2\xab\xc2\xa0slogu, ki se je pojavljal v Saint-Serninu v Toulousu.\n_START_SECTION_\nVitraji\n_START_PARAGRAPH_\nNajstarej\xc5\xa1i znani fragmenti srednjeve\xc5\xa1kega slikovnega vitraja izvirajo iz 10. stoletja. Prve nepo\xc5\xa1kodovane figure so pet prerokov oken v Augsburgu, ki izvirajo iz poznega 11. stoletja. Figure, \xc4\x8deprav trde in formalizirane, ka\xc5\xbeejo veliko znanja v oblikovanju, tako slikovno kot funkcionalno uporabo stekla, kar ka\xc5\xbee, da je bil njihov izdelovalec dobro navajen na medij. V Canterburyju in Chartresu so pre\xc5\xbeiveli \xc5\xa1tevilni paneli iz 12. stoletja, med drugim v Canterburyju, figura Adama in \xc5\xa1e njegovega sina Seta iz serije Kristusovi predniki. Adam je prikazan izrazito naturalisti\xc4\x8dno in \xc5\xbeivahno, medtem ko so v figuri Setha obleke uporabljene za velik dekorativni u\xc4\x8dinek, podobno najbolj\xc5\xa1emu kamnose\xc5\xa1kemu obdobju._NEWLINE_Veliko \xc4\x8dudovitih francoskih oken iz stekla, vklju\xc4\x8dno s slavnimi okni Chartresa, izvira iz 13. stoletja. Dale\xc4\x8d manj velikih oken ostaja nedotaknjeno od 12. stoletja. Eden takih je Kri\xc5\xbeanje v Poitiersu, izjemna kompozicija, ki se dviguje skozi tri stopnje, najni\xc5\xbeja pa s \xc4\x8detverolistom, ki prikazuje mu\xc4\x8deni\xc5\xa1tvo sv. Petra, najve\xc4\x8dja osrednja stopnja, na kateri je vladalo Kri\xc5\xbeanje in zgornja faza, ki prikazuje Kristusovo vnebovzetje v mandorli. Slika kri\xc5\xbeanega Kristusa \xc5\xbee ka\xc5\xbee gotsko krivuljo. George Seddon okno opisuje kot \xc2\xbbnepozabno lepoto\xc2\xab.\n_START_SECTION_\nBarve\n_START_PARAGRAPH_\nBarvo so v tem obdobju uporabljali na razli\xc4\x8dne na\xc4\x8dine. Ometani zidovi so bili lahko obarvani, v razli\xc4\x8dnih regijah prevladuje razli\xc4\x8dna oblika. V kamnitih zgradbah so bile v\xc4\x8dasih v barvi zunanje podrobnosti. V Italiji so bile zgradbe pogosto zgrajene z izmeni\xc4\x8dnimi pasovi iz opeke in kamna. V Benetkah so bile pala\xc4\x8de bogatih dru\xc5\xbein iz marmorja in poslikane \xc5\xa1tukature. Notranje velike stenske povr\xc5\xa1ine in plosko ukrivljeni oboki romanskega obdobja so bili okra\xc5\xa1eni s slikami, sledovi pa so bili najdeni tudi v gradovih in bogatih domovih. Vendar je velika ve\xc4\x8dina teh slik, tako kot same zgradbe, uni\xc4\x8dena z obnovo in preslikavo, zaradi vlage, vojn, zanemarjanja in spreminjanja mode. Nekaj izjem posvetne dekoracije je bolj ali manj ohranjene, ker so bile v oskrbi cerkve. Zelo redke visoko kakovostne so slike iz Arlanze v \xc5\xa0paniji, ki so zdaj razpr\xc5\xa1ene po muzejih v Barceloni in Ameriki. Te freske pribli\xc5\xbeno iz leta 1210 izvirajo iz samostana, vendar imajo posvetne teme in so verjetno podobne tistim, ki so obstajale v nekaterih pala\xc4\x8dah. Obstaja veliko ogromnih realnih in miti\xc4\x8dnih \xc5\xbeivali, ki odra\xc5\xbeajo svet heraldike in iluminiranih bestiarij._NEWLINE_Tapiserije in druge tekstilne obloge so bile tudi uporabljene za okrasitev pala\xc4\x8d, pri \xc4\x8demer je Tapiserija iz Bayeuxa najbolj znan primer - \xc4\x8deprav je bila, zdaj v stolnici Bayeux, zelo verjetno prvotno narejena za okras pala\xc4\x8de \xc5\xa1kofa Oda v 1070-ih, zabele\xc5\xbeene pa so tudi druge tak\xc5\xa1ne tapiserije. Pripovedna zgodba o juna\xc5\xa1ki zmagi v vojni je bila druga tema, ki se je nedvomno pogosto ponavljala. Prt St. Gereona iz 11. stoletja je bila morda vedno v cerkvi, toda prilagoditev modelov iz figuriranega vzhodnega tekstila je bil verjetno tudi slog, ki so ga uporabljali v velikih domovih. Tekstilne obloge so pripomogle k toplemu ob\xc4\x8dutenju kamnitih stavb in so imele veliko prednost za tiste z ve\xc4\x8d domovi, da so jih relativno enostavno nosili s seboj.\n_START_SECTION_\nObzidani gradovi in pala\xc4\x8de\n_START_PARAGRAPH_\nDrugi gradovi, za\xc4\x8deti v 11. stoletju, so bili zgrajeni na povi\xc5\xa1anih mestih, ki so izkoristila strma pobo\xc4\x8dja za obrambo, ne pa z jarki. Osrednji stolp je postal zadnji obrambni nivo gradu [28], medtem ko so bile glavna druga poslopja zgrajena ob obzidju po obodu, kar je omogo\xc4\x8dilo veliko prostora za razli\xc4\x8dne funkcije. Grad Conisborough je angle\xc5\xa1ki primer, okrogli bivalno-obrambni stolp se \xc5\xa1e danes dviga kot neko\xc4\x8d, obzidje, ki obdaja podgradje, pa obzidavajo stanovanjski in servisni prostori. Razvaline znotraj podgradja so velika dvorana s centralnim kaminom, kuhinjo in dvonadstropnim stanovanjskim blokom z dodanimi latrinami. V samem stolpu je bil prostor za gospodarja, opremljen s kaminom z napo, medtem ko je bila v debeli zunanji steni stolpa vgrajena majhna obokana kapelica. V Ludlowskem gradu v Shropshiru, ki se je za\xc4\x8del graditi v 11. stoletju, so \xc5\xbeiveli \xc5\xa1tevilni \xc4\x8dlani tudorske kraljeve dru\xc5\xbeine in so njegove utrdbe in bivalne prostore v ve\xc4\x8d stoletjih izbolj\xc5\xa1evali._NEWLINE_ Hohenstaufenski Ch\xc3\xa2teau de Saint-Ulrich v Ribeauvill\xc3\xa9ju v Alzaciji in grad Trifel pri Annweilerju sta primera tovrstnih gradov z udobnimi bivalnimi prostori. Grad M\xc3\xbcnzenberg je izjemen, saj ima dva visoka don\xc5\xbeona. Obkro\xc5\xbeata ga dve obzidji z okra\xc5\xa1enim palasom, vgrajenim v steno zgornjega krila, z galerijami z okni s krogovi\xc4\x8djem, ki gledajo \xc4\x8dez dolino._NEWLINE_Ostala manj utrjena bivali\xc5\xa1\xc4\x8da, kot so Kaiserwerth, Gelnhausen, Landsberg in Goslar, so bila zgrajena na bolj dostopnih mestih in so jih cesarski dvor ali uradniki redno uporabljali. Imajo velike dvorane, atrije, balkone s kolonami in dvori\xc5\xa1\xc4\x8da, obdana z arkadami, podobnimi samostanskim kri\xc5\xbenim hodnikom. Ti kompleksi, ki so pre\xc5\xbeiveli brez pretirane romanske obnove do 19. stoletja, kot je videti pri Goslarju, so stavbe velike arhitekturne prefinjenosti._NEWLINE_\xc5\xa0tevilna mestna obzidja, samostanska obmo\xc4\x8dja in pala\xc4\x8de so imela zgrajena vhodna poslopja s stra\xc5\xbearnico ali bivalnimi prostori nad velikim obokom. Ena najzgodnej\xc5\xa1ih so vrata opatije v Lorschu, katerih spodnji del ima tri odprtine, kot rimski slavolok, medtem ko ima zgornji del detajle iz ve\xc4\x8dbarvne opeke, ki spominjajo na polleseno gradnjo, u\xc4\x8dinek pa je pove\xc4\x8dan zaradi velike strme skrilaste strehe. Nasprotno vhodno poslopje opatije Bury St Edmunds spominja na cerkveni stolp. \xc5\xa0tevilna romanska vhodna poslopja so postavljena v obzidje italijanskih mest. Ta so neizogibno zidana in razgibana, vendar druga\xc4\x8de brez okrasja.\n_START_SECTION_\nZna\xc4\x8dilnosti\n_START_PARAGRAPH_\nV Evropi je pre\xc5\xbeivelo le nekaj hi\xc5\xa1 iz romanskega obdobja.  Eden od razlogov je, da so bile \xc5\xa1tevilne zgrajene kot lesene ali pollesene konstrukcije. Iz tega obdobja so danes v Nem\xc4\x8diji v Esslingenu, Bad Wimpfenu in Schw\xc3\xa4bisch Hallu vidne \xc5\xa1tevilne pollesene hi\xc5\xa1e. Hi\xc5\xa1e, ki \xc5\xa1e stojijo, so ve\xc4\x8dinoma iz kamna, kot so hi\xc5\xa1a na Bad Munstereifel v Nem\xc4\x8diji, hi\xc5\xa1e v Lincolnshireu v Angliji in hi\xc5\xa1e vasi Saint-Guilhem-le-D\xc3\xa9sert, Languedoc-Roussillon, Francija._NEWLINE_Ena najpreprostej\xc5\xa1ih vrst romanske hi\xc5\xa1e je bila \'dolga hi\xc5\xa1a\'. Te so bile navadno zgrajene iz lesa in slame, iz enega samega nadstropja, v njej so bivali tako dru\xc5\xbeina kot \xc5\xbeivina. Dolga hi\xc5\xa1a je imela vrata na obeh kraj\xc5\xa1ih stranicah, tako da je imela prehod, ki je lo\xc4\x8deval bivalne prostore dru\xc5\xbeine od \xc5\xbeivalskih. Dnevna soba je imela osrednje ognji\xc5\xa1\xc4\x8de, z dimnimi luknjami v slemenu. V Bad K\xc3\xb6senu, Nem\xc4\x8dija, obstaja stara kamnita hi\xc5\xa1a tega tlorisa._NEWLINE_ _NEWLINE_V veliki kamniti zidani romanski hi\xc5\xa1i, kot je romanski bivalno-obrambni grad, je bil po navadi glavni bivalni prostor v prvem nadstropju, dvignjen nad kletjo. Ta podzemni del je imel lahko dve obliki, bodisi zaprt, kleti podoben prostor ali odprto lo\xc5\xbeo. Lahko je slu\xc5\xbeil za skladi\xc5\xa1\xc4\x8denje, kot hlev ali za trgovske namene, odvisno od lokacije in lastnikov hi\xc5\xa1e. Ta ureditev je o\xc4\x8ditna v Manor House v Boothby Pagnell in cehovski hi\xc5\xa1i St Mary, obe v Lincolnshireu, Anglija. _NEWLINE_Bivalni prostor v prvem nadstropju je bil v enostavnej\xc5\xa1ih hi\xc5\xa1ah ena sama soba, z dostopom po zunanjem stopni\xc5\xa1\xc4\x8du iz kamna ali lesa. Zgodnje hi\xc5\xa1e so imele lahko odprto kamnito ognji\xc5\xa1\xc4\x8de in luknjo v stropu za dim. Notranjost hi\xc5\xa1 se je razvila z lo\xc4\x8denimi komorami in pregradami iz kamna ali lesa. Do dodatnih prostorov je bilo mogo\xc4\x8de dostopati iz zunanje lesene galerije na konzolah, ki so \xc5\xa1trlele iz lukenj in konzol vzdol\xc5\xbe obzidja, kot je vidno v hi\xc5\xa1i iz 13. stoletja v Pore\xc4\x8du na Hrva\xc5\xa1kem._NEWLINE_Vhodna vrata so lahko imela kamnito ali leseno nadstre\xc5\xa1nico, pogosto so bila obokana, v lep\xc5\xa1ih hi\xc5\xa1ah pa so imela krogovi\xc4\x8dje, okrasne rezbarije in morda stebri\xc4\x8dke in izklesane kapitele okoli vrat. Splo\xc5\xa1na oblika vhodnih vrat v Italiji je imela oblikovane konzole, ki so \xc5\xa1trlele navznoter, da bi podpirale kamnito obrobo, nad katero se je dvigal odprt lok. Ta oblika se je nadaljevala v gotsko obdobje in se razvila v nadsvetlobo. Najpreprostej\xc5\xa1a okna so bila ozka, s polkro\xc5\xbenim zaklju\xc4\x8dkom. Okna v pomembne prostore so imela pogosto par odprtin, razdeljena s stebri\xc4\x8dkom ali pali\xc4\x8devjeem. Nekatere hi\xc5\xa1e so imele pare oken postavljena pod preklade in ne loke, medtem ko je v Franciji ve\xc4\x8d hi\xc5\xa1, ki imajo vrste oken s kvadratnim zaklju\xc4\x8dkom, razdeljene s pali\xc4\x8devjem in slopi, postavljena v vodoravne okvirje, ki so tvorili galerijo.\n_START_SECTION_\nMe\xc5\xa1\xc4\x8danske hi\xc5\xa1e in stanovanjski stolpi\n_START_PARAGRAPH_\nHi\xc5\xa1e, zgrajene znotraj srednjeve\xc5\xa1kih mest, so bile omejene v prostoru, pogosto zaradi dejstva, da je mesto obdajalo obzidje. Kot odgovor na to so bile hi\xc5\xa1e v mestih obi\xc4\x8dajno ve\xc4\x8dnadstropne. Najpreprostej\xc5\xa1e od teh zgradb so bile izredno utesnjene s prostorom, saj so v vsakem nadstropju imele samo eno sobo, ki je bila dostopna le po strmih lestvah podobnih stopnicam. V nekaterih primerih so imele zunanja stopni\xc5\xa1\xc4\x8da na lesene balkone, ki so slu\xc5\xbeila zgornjim nadstropjem cele vrste visokih ozkih hi\xc5\xa1, o \xc4\x8demer pri\xc4\x8dajo nizi lukenj in podpornih konzol, ki jih najdemo v stenah \xc5\xa1tevilnih italijanskih srednjeve\xc5\xa1kih stavb. Prav tako so obstajala majhna notranja dvori\xc5\xa1\xc4\x8da, ki so zagotavljala svetlobo in zrak okoli\xc5\xa1kim stavbam. Poskrbeli so tudi za zbiranje de\xc5\xbeevnice. Ozke ve\xc4\x8dnadstropne hi\xc5\xa1e romanskega obdobja so pre\xc5\xbeivele v \xc5\xa1tevilnih mestih, najve\xc4\x8d pa jih je v Italiji, kjer so praviloma zgrajene iz kamna ali opeke in so jih pozneje pogosto podalj\xc5\xa1ali ali pa so se njihove romanske odprtine spremenile, zaradi \xc4\x8desar jih ni mogo\xc4\x8de razlikovati od poznej\xc5\xa1ih srednjeve\xc5\xa1kih stavb. Casa Dante, za katero velja, da je bila dom Danteja Alighierija v Firencah, je dober ohranjen primer. _NEWLINE_V Nem\xc4\x8diji je stolp Baumburg v Regensburgu eleganten primer poznega 13. stoletja, ki se v svojih dekorativnih okenskih odprtinah, ki so v vsakem nadstropju razli\xc4\x8dne, prehodno premikajo med romaniko in gotiko in so v nasprotju z gladko obzidanimi stenami. Druga hi\xc5\xa1a v Kardenu ima podobne lastnosti, vendar po obliki zdru\xc5\xbeuje stolpno hi\xc5\xa1o in dvorano. _NEWLINE_Skrajne to\xc4\x8dke visokih mestnih stanovanjskih stolpov najdemo v San Gimignanu in Bologni, kjer so se dru\xc5\xbeine med seboj pomerile pri gradnji zelo visokih stolpnih hi\xc5\xa1. V Bologni sta pre\xc5\xbeivela le Torre Garisenda (1100) 36,5 m in Torre Asinelli (1109) 68,5 m, veliko manj\xc5\xa1e obzidano mestece San Gimignano vsebuje \xc5\xa1tirinajst stolpnih hi\xc5\xa1 in \xc5\xa1e veliko ve\xc4\x8d \xc5\xa1trcljev. Domnevajo, da so visoke hi\xc5\xa1e tega mesta slu\xc5\xbeile prakti\xc4\x8dnemu namenu obe\xc5\xa1anja vrvi za su\xc5\xa1enje perila v senci in ne na soncu.  _NEWLINE_V Franciji je ve\xc4\x8d lokacij, na katerih so ohranjeni kompleksi romanskih hi\xc5\xa1. Skupina obstaja v vasi Saint-Guilhem-le-D\xc3\xa9sert, blizu starodavnega samostana. V Clunyju je precej\xc5\xa1nje \xc5\xa1tevilo, vklju\xc4\x8dno s primeri iz pollesenih ometanih hi\xc5\xa1. Najbolj\xc5\xa1a romanska mestna hi\xc5\xa1a je v St-Antonin-Noble-Val, Tarn-et-Garonne, Francija, ki jo je zgradila dru\xc5\xbeina Granolhet v za\xc4\x8detku 12. stoletja. Ta velika hi\xc5\xa1a s tremi nadstropji ima \xc5\xa1iroko ulico spredaj, ki jo na eni strani oblikuje zvonik s tipi\xc4\x8dnimi parnimi zidanimi okni. V pritli\xc4\x8dju je odprta lo\xc5\xbea z arkado na slopih. \xc4\x8cez prvo nadstropje je dolgo okno ali vdolbina galerije z ob\xc4\x8dutljivimi stebri\xc4\x8dki, vse uokvirjeno med dvema neprekinjenima vodoravnima pali\xc4\x8devjema. V zgornjem nadstropju je vrsta treh oken s pali\xc4\x8devjem. _NEWLINE_V Italiji je pomembna zgradba tega \xc4\x8dasa Rektorska pala\xc4\x8da iz 12. ali 13. stoletja v San Gimignanu. Ta skromno velika stavba, usmerjena na trg, ima simetri\xc4\x8dno pro\xc4\x8delje, nizek podalj\xc5\xa1ek, ki ohranja videz klasi\xc4\x8dnega pedimenta, in portal, ki ima polkro\xc5\xbeni lok, dvignjen nad \xc5\xa1iroko preklado, podprto na konzolah, kar je splo\xc5\xa1na zna\xc4\x8dilnost srednjeve\xc5\xa1ke italijanske posvetne arhitekture. Ta hi\xc5\xa1a ima vrata, tudi z lokom in preklado, med dvema oknoma zgornjega nadstropja, ki sta neko\xc4\x8d vodila na balkon, kot tista, ki je bila obnovljena na hi\xc5\xa1i iz 13. stoletja v Pore\xc4\x8du v Istri na Hrva\xc5\xa1kem._NEWLINE_Hi\xc5\xa1a v Pore\xc4\x8du opisuje naravo nekaj kamnitih hi\xc5\xa1, ki so ostale iz tega obdobja, saj so bili glavni bivalni prostori v prvem nadstropju, dvignjeni nad kletjo ali \'pod zemljo\', do katerih se je dostopalo po zunanjem kamnitem stopni\xc5\xa1\xc4\x8du. Hi\xc5\xa1a v Pore\xc4\x8du ima \xc5\xa1e eno zna\xc4\x8dilnost, ki jo opazimo tudi drugje. Zunanji del dimnika sega iz zgornjega nadstropja neposredno nad vrati._NEWLINE_Na primerno imenovani Strmi ulici, ki vodi do Lincolnske stolnice (neko\xc4\x8d velika normanska cerkev, skoraj v celoti obnovljena v gotskem slogu), sta dve trgovski hi\xc5\xa1i, ki sta znani kot \'Judovska hi\xc5\xa1a\' in \'Judovska hi\xc5\xa1a Aron\', (c 1170). Obe hi\xc5\xa1i sta bili precej spremenjeni in opremljeni z okni in trgovskimi sprednjimi stenami, obe pa sta ohranili vrata in obe sta imeli prvotno kamin do zgornje sobe neposredno nad njo, z loki, ki podpirajo dimnik in uokvirjajo vrata. Podrobnosti oblikovanja lokov nad vrati in zgornjimi okni so izvrstne izdelave._NEWLINE_V Italiji je bil obnovljen kompleks srednjeve\xc5\xa1kih stavb na gradu Monselice (Castello Cini), ki vklju\xc4\x8duje hi\xc5\xa1e iz 11., 12. in 13. stoletja. Najstarej\xc5\xa1a, znana kot Casa Romanica, ima v pritli\xc4\x8dju dva velika oboka, ki tvorita lo\xc5\xbeo, nad katero se dviga navadna fasada, ki jo lomijo le majhna okna in \xc5\xa1trle\xc4\x8di dimnik. Lo\xc5\xbea vodi v veliko kuhinjo z grobimi lesenimi stebri, ki stojijo na kamnitih podstavkih in nosijo te\xc5\xbeo \xc5\xa1irokih tramov zgornjega nadstropja na \xc5\xa1trle\xc4\x8dih vodoravnih nosilcih. Zgornje nadstropje ima \'veliko dvorano\' in manj\xc5\xa1o sobo nad lo\xc5\xbeo z banjastim obokom. Castelletto in Ezzolino stolp iz 13. stoletja sta ohranila romanske zna\xc4\x8dilnosti, pozneje pa sta bila zgrajena iz opeke in imata bolj okra\xc5\xa1ene lastnosti, kot so parna zidana okna v zgornjem nadstropju.\n_START_SECTION_\nTrgovske pala\xc4\x8de in poslovne stavbe\n_START_PARAGRAPH_\nTrgovske pala\xc4\x8de so v bistvu mestne stavbe, ki so bile sprva skromne, vendar so se v 13. stoletju pove\xc4\x8devale, v katerih so \xc5\xbeivele in opravljale svoje dejavnosti premo\xc5\xbene trgovske dru\xc5\xbeine. V Benetkah ostajajo \xc5\xa1tevilne stavbe z odprtimi kletnimi lo\xc5\xbeami, ki se raztezajo ob glavni vodni poti, Velikem kanalu in glavnimi prostori v piano nobile, ki se odpira na obokan balkon z razgledom. Loki z polkro\xc5\xbenimi zaklju\xc4\x8dki so pogosto izumetni\xc4\x8deni [40], odprtine v zgornjih nadstropjih pa so grupirane v vzorce, pri \xc4\x8demer so stranske razli\xc4\x8dne od skupin v sredini. Podrobnosti so obdelane lahkotno in ne\xc5\xbeno, kar tipizira bene\xc5\xa1ko srednjeve\xc5\xa1ko arhitekturo. Medtem ko so konstrukcije iz opeke, je bil favoriziran material za arhitekturno dekoracijo marmor, ki je izredno vklesan v zapletene detajle ali pa je bil polo\xc5\xbeen na povr\xc5\xa1ino kot vzor\xc4\x8dasti furnir. Tako kot bazilika svetega Marka tudi arhitektura hi\xc5\xa1 ka\xc5\xbee bizantinski vpliv. To so hi\xc5\xa1e Ca \'Farsetti, Ca\' da Mosto, Ca \'Loredan in Fondaco dei Turchi._NEWLINE_Fondaco dei Turchi je bila zgrajena kot zasebna pala\xc4\x8da za premo\xc5\xbeno dru\xc5\xbeino Pesaro in je bila, tako kot druge pala\xc4\x8de ob Velikem kanalu, zasnovana tako, da olaj\xc5\xa1a poslovanje, saj se njena dolga arkada razteza vzdol\xc5\xbe glavne vodne poti. Bila je ena izmed najbolj impozantnih stavb v Benetkah v poznem srednjeve\xc5\xa1kem obdobju, uporabljal pa jo je senat za sprejem gostujo\xc4\x8dih dostojanstvenikov. Pozneje je bila dana v zakup tur\xc5\xa1kim trgovcem, od tod tudi njeno ime. \xc4\x8ceprav je bila stavba mo\xc4\x8dno obnovljena v 19. stoletju, ka\xc5\xbee zna\xc4\x8dilne bene\xc5\xa1ke zna\xc4\x8dilnosti romanike: izumetni\xc4\x8denost, polkro\xc5\xbene oboke arkad, paviljone na vsakem koncu stavbe, zgornjo galerijo, prsobran in patere, marmorne okrogle ali listne okraske, nanesene na zunanje stene. _NEWLINE_Primer severnoevropske razli\xc4\x8dice trgovske hi\xc5\xa1e je v Overstolzenhaus v K\xc3\xb6lnu s \xc5\xa1estimi nadstropji oken in stopni\xc4\x8dastim zatrepom. Medtem ko so se odprte lo\xc5\xbee hi\xc5\xa1 uporabljale za trgovino in so se mestne hi\xc5\xa1e \xc5\xa1iroko uporabljale za trgovanje, so za la\xc5\xbejo trgovino v\xc4\x8dasih mestne oblasti zgradile posebne poslovne stavbe. Pomemben primer obstoje\xc4\x8de trgovske hi\xc5\xa1e je Korenstapelhuis (\'skladi\xc5\xa1\xc4\x8de za koruzo\') v Gentu v Belgiji, ki je blizu nabre\xc5\xbeja in ima \xc5\xa1iroko sprednjo stran z dvema odprtinama za la\xc5\xbeje rokovanje in zlaganje vre\xc4\x8d z \xc5\xbeitom.\n_START_SECTION_\nUpravne stavbe\n_START_PARAGRAPH_\nV Italiji so \xc5\xa1tevilne pomembne romanske stavbe v veliki meri ostale nedotaknjene in se \xc5\xa1e naprej uporabljajo. Za italijansko srednjeve\xc5\xa1ko arhitekturo je zna\xc4\x8dilno, da ni jasnega preloma med romanskim in gotskim slogom. Kri\xc5\xbeni oboki, zaobljeni loki, parna okna in druge take lastnosti so se nadaljevale v uporabi od 11. stoletja do za\xc4\x8detka 15. stoletja.  Pogosto v posvetni arhitekturi samo oblika zaklju\xc4\x8dkov oken ozna\xc4\x8duje datum poznega 13. ali 14. stoletja, ne pa 12. ali za\xc4\x8detek 13. stoletja. Mnoge najbolj\xc5\xa1e italijanske romanske stavbe, kot je Palazzo della Ragione, Mantova (za\xc4\x8detek 1250), so bile zgrajene mnogo let po tem, ko je bil gotski slog \xc5\xbee dobro uveljavljen._NEWLINE_Odprta lo\xc5\xbea v pritli\xc4\x8dju, ki jo najdemo v nekaterih romanskih mestnih hi\xc5\xa1ah, se pojavlja tudi v Italiji pri \xc5\xa1tevilnih stavbah, ki so slu\xc5\xbeile civilnim ali komunalnim namenom. V mestih Mantova, Milano in Padova je Palazzo della Ragione (\'mestna hi\xc5\xa1a\') in v Comu Broletto slu\xc5\xbeila kot mestna hi\xc5\xa1a in sredi\xc5\xa1\xc4\x8de lokalne uprave. Te stavbe so se stale na velikih mestnih trgih, ki so bile nasprotje utesnjenim srednjeve\xc5\xa1kim bivalnim prostorom ve\xc4\x8dine prebivalcev. Lo\xc5\xbea je nudila pokrit komunalni prostor, v Padovi pa so jo raz\xc5\xa1irili na glavni mestni trg.  Pala\xc4\x8da v Milanu, znana tudi kot Broletto Nuovo, (Nova dvorna hi\xc5\xa1a\'), je konstrukcija iz rde\xc4\x8de opeke s kamnitimi slopi in okra\xc5\xa1enim zgornjim nadstropjem. Okenski oboki so v italijanskem slogu ve\xc4\x8dbarvni. Broletto v Comu ima na fasadi ve\xc4\x8dbarvni marmor._NEWLINE_Toskansko mesto Massa Marittima ima dve romanski stavbi, ki opisujeta zna\xc4\x8daj srednjeve\xc5\xa1ke arhitekture Toskane v primerjavi s tisto na severu. Palazzo del Podest\xc3\xa0 in Palazzo del Comune predstavljata vrsto romanske grajske stavbe, ki se je v gotskem slogu nadaljevala tudi v drugih hribovskih mestih, kot je Volterra, svoj najve\xc4\x8dji izraz pa je dosegla v poznem 13. stoletju v Bargellu in v za\xc4\x8detku 14. stoletja v Palazzo Vecchio v Firencah in  Palazzo Pubblico v Sieni.'