b"\n_START_ARTICLE_\nThomas Mann\n_START_SECTION_\nZgodnja leta\n_START_PARAGRAPH_\nThomas Mann je bil drugi sin trgovca in L\xc3\xbcbe\xc5\xa1kega senatorja Thomasa Johanna Heinricha Manna. 11. junija 1875 je prejel evangeli\xc4\x8danski krst v Marijini cerkvi v L\xc3\xbcbecku. Njegova mati Julia (rojena da Silva-Bruhns) je bila po materini strani brazilskega porekla, po poreklu med nem\xc5\xa1kim ekonomskim priseljencem in sicer premo\xc5\xbenim brazilskim kmetom. O\xc4\x8de jo je poslal v internat v Nem\xc4\x8dijo, kjer se je kasneje poro\xc4\x8dila. Iz te zakonske zveze so se poleg brata Heinricha (1871-1950) rodili \xc5\xa1e otroci Julia (1877-1927, samomor), Carla (1881-1910, samomor) in Viktor (1890-1949). Dru\xc5\xbeina je \xc5\xa1tela med najvi\xc5\xa1je kroge v L\xc3\xbcbecku. Svoje otro\xc5\xa1tvo je Thomas Mann pozneje ozna\xc4\x8dil kot \xc2\xbbnegovano in sre\xc4\x8dno\xc2\xab\xc2\xa0(\xc2\xbbgehegt und gl\xc3\xbccklich\xc2\xab)._NEWLINE_Leta 1891 mu je o\xc4\x8de umrl za rakom na se\xc4\x8dilih. V svoji oporoki je odredil, naj se podjetje in hi\xc5\xa1a v L\xc3\xbcbecku prodata. Izkupi\xc4\x8dek je bil vlo\xc5\xbeen v nalo\xc5\xbebe, obresti od tega pa so pripadle materi in otrokom za njihovo pre\xc5\xbeivljanje._NEWLINE_Po devetih letih \xc5\xa1olanja je leta 1894 v L\xc3\xbcbecku opravil - z vseskozi zmernim do zelo zmernim uspehom - malo maturo, ki je bila sicer mi\xc5\xa1ljena kot zaklju\xc4\x8dek \xc5\xa1estletnega \xc5\xa1olanja (Mann je torej ponavljal tri razrede). Svoje \xc5\xa1olsko obdobje je ob\xc4\x8dutil kot enoli\xc4\x8dno. \xc5\xbde zgodaj je za\xc4\x8del pisati in je v letu 1893 sodeloval s proznimi skicami in sestavki pri \xc5\xa1olskem glasilu Fr\xc3\xbchlingssturm (Pomladni vihar). V nekem pismu, naslovljenem na Friedo L. Hartenstein, iz leta 1889, se je \xc5\xa1tirinajstletnik podpisali kot \xc2\xbbThomas Mann. Lirsko-dramati\xc4\x8dni pesnik\xc2\xab. Leta 1894 je kot dijak 7. letnika (Obersekundaner) pred\xc4\x8dasno zapustil \xc5\xa1olo Katharineum v L\xc3\xbcbecku in od\xc5\xa1el v M\xc3\xbcnchen, kamor se je \xc5\xbee prej preselila njegova mati z brati in sestrami._NEWLINE_Krafft Tesdorpf, ki je bil po smrti o\xc4\x8deta dolo\xc4\x8den za skrbnika \xc5\xa1e ne polnoletnih otrok, je odlo\xc4\x8dil, da naj Thomas Mann po opustitvi \xc5\xa1ole izbere me\xc5\xa1\xc4\x8danski poklic. Zato je Thomas sprejel mesto pripravnika v neki po\xc5\xbearno-zavarovalni\xc5\xa1ki dru\xc5\xbebi, \xc4\x8deprav ga je pisarni\xc5\xa1ko delo dolgo\xc4\x8dasilo. Svoj pisateljski debut je imel leta 1894 z novelo Gefallen (Dopadenje ali pa Padli). Objavljena je bila v literarni reviji Die Gesellschaft (Dru\xc5\xbeba), ki je \xc5\xbee leta 1893 priob\xc4\x8dila njegovo pesem Zweimaliger Abschied (Dvakratno slovo). Potem so mu bile ponujene nadaljnje objave v umetni\xc5\xa1ki reviji Pan._NEWLINE_Zaradi tega prvega uspeha je leta 1895 kon\xc4\x8dal s svojo zavarovalni\xc5\xa1ko dejavnostjo in za\xc4\x8del obiskovati predavanja na Tehni\xc4\x8dni visoki \xc5\xa1oli v M\xc3\xbcnchnu, da bi se izu\xc4\x8dil za novinarski poklic. Leta 1896 je z 21 leti postal polnoleten in je mese\xc4\x8dno prejemal po 180 mark od obresti na o\xc4\x8detovo premo\xc5\xbeenje, kar mu je omogo\xc4\x8dilo \xc5\xbeivljenje svobodnega pisatelja. Od 1895 do 1896 je napisal prispevke za nacional\xc5\xa1ovinisti\xc4\x8dni mese\xc4\x8dnik Das Zwanzigste Jahrhundert (Dvajseto stoletje), katere uredniki je bil za kratek \xc4\x8das njegov brat Heinrich.\n_START_SECTION_\nPrve knji\xc5\xbene objave\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1896 je sledil svojemu brat Heinrichu v Italijo. Julija 1897 sta se nastanila v kraju Palestrina vzhodno od Rima. Tu sta skupaj napisal Slikanico za pridne otroke (Bilderbuch f\xc3\xbcr artige Kinder). Vsebovala je parodirane \xc2\xbbumetni\xc5\xa1ke pesmi\xc2\xab\xc2\xa0in je bila ilustrirana z lastnoro\xc4\x8dnimi risbami. Brata sta jo podarila svoji sestri Carli za birmo. Unikat je po smrti Carle pristal v lasti najmlaj\xc5\xa1ega brata Viktorja, ki ga je pozneje predal otrokom Thomasa Manna. Od emigracije dru\xc5\xbeine leta 1933 dalje velja za izgubljenega; od edinega skupnega dela obeh bratov so se ohranile samo pesmi, ki jih je citiral Viktor Mann v svojih spominih, in nekatere reprodukcije risb._NEWLINE_Thomas Mann je v Palestrini napisal nekaj novel, med drugim Mali Gospod Friedemann (Der kleine Herr Friedemann) , in za\xc4\x8del z romanom Buddenbrookovi (Buddenbrooks)._NEWLINE_Njegovi ob\xc4\x8dasnih prispevki v mese\xc4\x8dniku Das zwanzigste Jahrhundert so omejeni na \xc4\x8das urednikovanja njegovega brata Heinricha (1895-1896). \xc4\x8cetudi \xc4\x8dlanki Thomasa Manna izpadejo zmernej\xc5\xa1i kot preostali \xc4\x8dasopis, vendarle vsebujejo protijudovske stereotipe, ki jih je ob prelomu stoletja najti tudi v njegovih delih, ki jih gre dejansko ozna\xc4\x8diti kot literarna. Kakega distanciranja od programa \xc4\x8dasopisa Das zwanzigste Jahrhundert takrat ni bilo._NEWLINE_Od leta 1898 je delal eno leto v uredni\xc5\xa1tvu tednika Simplicissimus. Leta 1900 je bil kot \xc2\xbbenoletni prostovoljec\xc2\xab\xc2\xa0(Einj\xc3\xa4hrig-Freiwilliger) vpoklican v voja\xc5\xa1ko slu\xc5\xbebo v m\xc3\xbcnchenskem gardnem regimentu. Njegova voja\xc5\xa1ka kariera se je kon\xc4\x8dala po treh mesecih zaradi nesposobnosti za slu\xc5\xbeenje - izku\xc5\xa1nja, ki se zrcali v sceni z zdravstvenim pregledom v Izpovedih pustolovca Felixa Krulla (Bekenntnisse des Hochstaplers Felix Krull)._NEWLINE_Leta 1901 je bil objavljen Mannov prvi roman Buddenbrookovi. Prva izdaja v dveh zvezkih je najprej naletela na malo odziva. Druga izdaja v enem zvezku iz leta 1903 pa je nasprotno prinesla Thomasu Mannu preboj in ga naredila znanega v javnost. Nekatere osebe v knjigi imajo vzore v dru\xc5\xbeinski zgodovini Mannovih, veliko stranskih oseb pa je posnetih po me\xc5\xa1\xc4\x8danih L\xc3\xbcbecka. Ve\xc4\x8dina portretirancev zaradi ironi\xc4\x8dnega prikaza ni bila navdu\xc5\xa1ena nad tem, da se je zna\xc5\xa1la v knjigi. Kmalu je zaokro\xc5\xbeil seznam, ki je identificiral \xc5\xbeive\xc4\x8de modele in katerega je neka l\xc3\xbcbe\xc5\xa1ka knjigarna podeljevala svojim strankam. Odnos l\xc3\xbcbe\xc5\xa1kih prebivalcev do svojega uglednega some\xc5\xa1\xc4\x8dana je zato bil dolgo \xc4\x8dasa napet. Leta 1929, 28 let po prvem izidu, je Thomas Mann za Buddenbrookove prejel Nobelovo nagrado za knji\xc5\xbeevnost._NEWLINE_Leta 1903 se je \xc5\xbee za\xc4\x8delo kazati slabo razpolo\xc5\xbeenje med bratoma. \xc4\x8ceprav se je Thomas Mann kot pisatelj uveljavil v javnosti, se je \xc4\x8dutil kot umetnik s strani svojega brata zapostavljen in je s svoje strani kritiziral \xc2\xbbdolgo\xc4\x8dasno brezsramnost\xc2\xab\xc2\xa0v njegovih knjigah. \xc5\xa0e posebej Heinrichov pravkar objavljeni roman Lov na ljubezen (Die Jagd nach Liebe)  je pri njem vzbudil odpor. Kontakt sicer ni bila popolnoma prekinjen in je prihajalo vedno znova do poskusov zbli\xc5\xbeevanja, toda umetni\xc5\xa1ka izmenjava se je odvijala samo \xc5\xa1e v rednem dopisovanju, pri \xc4\x8demer je vsakokratni pisec pisma komentiral dela prejemnika.\n_START_SECTION_\nZakon\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1904 je Thomas Mann spoznal Katharino Pringsheim, ki so jo klicali Katia (h\xc4\x8di judovskega matematika Alfreda Pringsheima in vnukinja borke za pravice \xc5\xbeensk Hedwige Dohm), in ji za\xc4\x8del dvoriti. V njegovih pismih in dnevnikih so bile dotlej dokumentirane le homoeroti\xc4\x8dne sanjarije. Vendar svoje homoseksualnosti ni nikoli iz\xc5\xbeivel, ostalo je pri navdu\xc5\xa1enju za \xc2\xbbmladeni\xc4\x8de\xc2\xab, ki je na\xc5\xa1lo svoj izraz med drugim v Buddenbrookovih (Hanno / Kai Graf M\xc3\xb6lln), v Toniu Kr\xc3\xb6gerju (Tonio Kr\xc3\xb6ger / Hans Hansen), v \xc4\x8carobni gori (Hans Castorp / Pribislav Hippe ) in v Smrti v Benetkah (Gustav von Aschenbach / Tadzio)._NEWLINE_Z sklepom, da se poro\xc4\x8di s Katio Pringsheim, se je odlo\xc4\x8dil za \xc2\xbburejeno\xc2\xab\xc2\xa0\xc5\xbeivljenje in se pri\xc5\xbeenil v eno izmed najbolj uglednih dru\xc5\xbein M\xc3\xbcnchnu. Katia je sprva oklevala, tako da se je sklenitev zakona zavlekla do 11. februarja 1905. V svojem drugem romanu Kraljeva visokost (K\xc3\xb6nigliche Hoheit) iz leta 1909 je Thomas Mann literarno obdelal \xc4\x8das zaroke. S Katio je imel \xc5\xa1est otrok: Erika (1905-1969), Klaus (1906-1949, samomor), Golo (1909-1994), Monika (1910-1992), Elizabeth (1918-2002) in Michael (1919-1977, domnevno samomor)._NEWLINE_Leta 1912 so zdravniki izrazili sum na tuberkulozo pri Katii, kar je porodilo potrebo po dalj\xc5\xa1em bivanje v sanatoriju v Davosu. Thomas Mann je bil, ko jo je tam obiskal, navdu\xc5\xa1en nad atmosfero v sanatoriju in fasciniran nad zabavnimi opisi, ki mu jih je podala njegova \xc5\xbeena o klientih bolni\xc5\xa1nice. Ti so ga navdihnili, da se je lotil romana \xc4\x8carobna gora (Der Zauberberg), ki ga je za\xc4\x8del leta 1913, leta 1915 prekinil delo na njem, in ga kon\xc4\x8dal \xc5\xa1ele leta 1924.\n_START_SECTION_\nPrva svetovna vojna\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1914 se je dru\xc5\xbeina Mann preselila na Poschingerstra\xc3\x9fe 1 v m\xc3\xbcnchenskem mestnem predelu Herrzogpark. Ko je v istem letu izbruhnila prva svetovna vojna, je bilo veliko knji\xc5\xbeevnikov, ki niso oporekali naravnost evfori\xc4\x8dnemu vzdu\xc5\xa1ju predvsem me\xc5\xa1\xc4\x8danskih krogov v Nem\xc5\xa1kem cesarstvu - prav nasprotno. Izbruh vojne so pozdravili in proslavili. Tudi Alfred Kerr, Robert Musil, Richard Dehmel in Gerhart Hauptmann so izkazovali svoje prepri\xc4\x8danje o njeni upravi\xc4\x8denosti.. Mnenje Thomasa Manna je prikazano v slede\xc4\x8dih citatih._NEWLINE_J\xc3\xb6rn Leonhard v svoji Zgodovini prve svetovne vojne (Geschichte des Ersten Weltkriegs) citira spomine otrok na o\xc4\x8detove besede, da \xc2\xbbse bo sedaj tudi precej pojavil ognjeni me\xc4\x8d na nebu\xc2\xab, in njegov spomin na Leva Tolstoja, \xc2\xbbpredstavnika radikalnega nenasilja\xc2\xab\xc2\xa0(Leonhard ): \xc2\xbb\xc4\x8cudno, toda ko bi bil starec \xc5\xa1e \xc5\xbeiv, mu ne bi bilo treba narediti ni\xc4\x8desar, le biti tam, v Jasni Poljani - to (verjetno mi\xc5\xa1ljena vojna) se potem ne bi zgodilo \xe2\x80\x93 ne bi se drznilo zgoditi.\xc2\xab_NEWLINE_Thomas je pisal svojemu bratu Heinrichu: \xc2\xbbOsebno sem se pripravil na popolno spremembo materialnih osnov mojega \xc5\xbeivljenja. \xc4\x8ce bo vojna dolgo trajal, bom s precej\xc5\xa1njo gotovostjo bil to, \xc4\x8demur pravijo 'uni\xc4\x8den'\xc2\xab. In pozneje nadaljuje: \xc2\xbbV bo\xc5\xbejem imenu! Le kaj to pomeni v primerjavi s pretresi, posebno du\xc5\xa1evnimi, ki jih morajo taki dogodki v velikem imeti za posledico! Mar ne bi moral \xc4\x8dlovek biti hvale\xc5\xbeen za povsem nepri\xc4\x8dakovano, da sme do\xc5\xbeiveti tako velike re\xc4\x8di?\xc2\xab\xc2\xa0Thomas Mann je dojemal vojno v na\xc4\x8delu za nujno, vendar je v njegovih o\xc4\x8deh bilo potrebno, da se \xc2\xbbnajbolj zavr\xc5\xbeeno policijsko dr\xc5\xbeavo na svetu\xc2\xab, caristi\xc4\x8dno Rusijo, \xc2\xbbuni\xc4\x8di\xc2\xab._NEWLINE_V svojih Mislih o vojni (Gedanken im Kriege) - refleksije na temo vojne \xe2\x80\x93 je knji\xc5\xbeevnik branil svoje militaristi\xc4\x8dne stanovske kolege. Stik z Heinrichom, ki se je tako kot Stefan Zweig, Hermann Hesse, Arthur Schnitzler in Romain Rolland zoperstavil dogajanju, je medtem popolnoma pretrgal. V svojem obse\xc5\xbenem delu Razmi\xc5\xa1ljanja nekega nepoliti\xc4\x8dnega \xc4\x8dloveka (Betrachtungen eines Unpolitischen) podrobno obravnava duhovne tokove med vojno, v katerem je, na koncu sicer neuspe\xc5\xa1no, posku\xc5\xa1al opredeliti razliko med nem\xc5\xa1kim \xc2\xbbduhom\xc2\xab\xc2\xa0in francosko \xc2\xbbcivilizacijo\xc2\xab. Njegovemu pojmovanju, ki ga ima kot umetnik, tvori nasprotje njegov brat Heinrich kot \xc2\xbbcivilizacijski literat\xc2\xab\xc2\xa0(Zivilisationsliterat)._NEWLINE_\xc5\xbde kmalu po izidu (konec 1918) pa je vendar sledilo Mannove \xc4\x8dedalje mo\xc4\x8dnej\xc5\xa1e distanciranje od te faze njegove politi\xc4\x8dne misli.\n_START_SECTION_\nWeimarska republika\n_START_PARAGRAPH_\nUmor zunanjega ministra Waltherja Rathenaua 24. junija 1922 je soizzval Mannovo odlo\xc4\x8ditev, da se javno zavzame za Weimarsko republiko in njene vrednote. S svojim govorom O nem\xc5\xa1ki republiki (Von deutscher Republik) se je prvi\xc4\x8d izpostavil kot politi\xc4\x8dni opozorilni glas in zagovornik nove dr\xc5\xbeavne oblike. Demokracija in humanost, tako Mann, sta eno, in ker naj bi \xc4\x8dlovek sledil na\xc4\x8delu humanosti, mora stremeti po demokrati\xc4\x8dnem \xc5\xbeivljenju skupnosti. Postal je tudi \xc4\x8dlan liberalno-demokratske Nem\xc5\xa1ke demokratske stranke. Vstopil pa je tudi v odbor Panevropske unije._NEWLINE_Leta 1924 je pisatelj objavil roman \xc4\x8carobna gora. Bil je nemudoma velik uspeh. Temu sta sledila Nered in zgodnja bol (Unordnung und fr\xc3\xbches Leid)  ter O zakonu (\xc3\x9cber die Ehe). Leta 1925 je za\xc4\x8del z delom na tetralogiji Jo\xc5\xbeef in njegovi bratje (Joseph und seine Br\xc3\xbcder). Kot model za Jo\xc5\xbeefove poteze so slu\xc5\xbeili mladeni\xc4\x8di, od katerih se je pisatelj \xc4\x8dutil uro\xc4\x8denega. Tudi sedemnajstletni Klaus Heuser (\xe2\x80\xa0 1994), sin Wernerja Heuserja in prijatelj njegovih otrok, ki ga je Thomas Mann spoznal leta 1927 v kraju Kampen na otoku Sylt in o katerem je napravil zabele\xc5\xbeko, da je \xc2\xbbpo \xc4\x8dlove\xc5\xa1ki presoji poslednja strast\xc2\xab\xc2\xa0(nach menschlichem Ermessen letzte Leidenschaft), je utegnil biti vtkan v lik Jo\xc5\xbeefa._NEWLINE_Thomas Mann je kot ustanovni \xc4\x8dlan pesni\xc5\xa1ke sekcije pri Pruski akademiji umetnosti neposredno sodeloval pri poskusih dvigniti ugled literature. \xc5\xa0e posebej je nastopil proti takrat veljavnemu Zakonu za obvarovanje mladine pred pogro\xc5\xa1nimi in umazanimi spisi, ki je omejeval pisateljsko svobodo. V karikaturi z naslovom \xc2\xbbPesni\xc5\xa1ka akademija pri delu\xc2\xab\xc2\xa0(Die Dichterakademie arbeitet) je Thomas Mann, skupaj z drugimi, izpostavljen posmehu kot prepisovalec Gerharta Hauptmanna: tam se vidi, kako gleda naturalisti\xc4\x8dnemu pisatelju \xc4\x8dez ramo, sam s papirjem in svin\xc4\x8dnikom v roki._NEWLINE_V nekem govoru v m\xc3\xbcnchenski koncertni dvorani 30. novembra 1926 je Thomas Mann kar najostreje pokritiziral kulturno dejavnost v M\xc3\xbcnchenu. Mesto se je hitro odzvalo in vzpostavilo odbor za promoviranje literature \xe2\x80\x93 \xc5\xbee v za\xc4\x8detku leta 1927 je bil Thomas Mann skupaj z Catherino Godwin, Hansom Ludwigom Heldom, Hansom von Gumppenbergom, Emilom Preetoriusom, Petrom D\xc3\xb6rflerjem in Wilhelmom Weigandom imenovan v novoustanovljen literarni svet mesta M\xc3\xbcnchen. Po Gumppenbergovi smrti leta 1928 je bil na njegovo mesto nastavljen Benno R\xc3\xbcttenauer. Svet je podpiral knji\xc5\xbeevnike z dodeljevanjem subvencij za stro\xc5\xa1ke tiskanja kot tudi z leta 1928 na Mannovo pobudo ustanovljeno pesni\xc5\xa1ko nagrado mesta M\xc3\xbcnchen. \xc4\x8ce je Thomas Mann na za\xc4\x8detku \xc5\xa1e imel zaupanje, pa je od leta 1929 dalje postajal vpliv politi\xc4\x8dne desnice vse bolj opazen in je mogel s svojimi predlogi vse redkeje prodreti.\n_START_SECTION_\nNobelova nagrada leta 1929\n_START_PARAGRAPH_\nNobelova nagrada za knji\xc5\xbeevnost ni bila za Manna nobeno presene\xc4\x8denje. \xc5\xbde ve\xc4\x8d let poprej se je ugibalo, da bi jo prav on lahko dobil, sam pa je \xc5\xbee leta 1927 upal na to. Popoldne 12. novembra 1929 je prejel novico iz Stockholma. Bil je osupel, da se je odbor skliceval prakti\xc4\x8dno samo na njegov prvi roman. Za to je bil odgovoren stockholmski vplivne\xc5\xbe, \xc5\xa0ved Fredrik B\xc3\xb6\xc3\xb6k, ki romanu \xc4\x8carobna gora ni hotel izkazati nobenega spo\xc5\xa1tovanja in ga je ve\xc4\x8dkrat raztrgal. Nagradni sklad je zna\xc5\xa1al 200.000 tedanjih mark (Reichsmark). Del je Mann porabil za odpla\xc4\x8dilo dolga svojih otrok Klausa in Erike po njunem potovanju po svetu. Poleg tega je bila iz tega financirana gradnja poletne hi\xc5\xa1ice v Niddenu, danes na litvanskem delu Kurskega polotoka, ki jo od leta 1996 dalje vzdr\xc5\xbeujejo kot kulturni center Thomasa Manna, ter dva avtomobila, preostanek pa je bil nalo\xc5\xbeen. \xc5\xbde v Stockholmu je nek novinar Mannovim predlagal, naj denar \xc2\xbbpustijo stati zunaj\xc2\xab\xc2\xa0(drau\xc3\x9fen stehenzulassen), vendar niso razumeli, zakaj. Ko so se leta 1933 izselili iz Nem\xc4\x8dije, so izgubili velik del svojega premo\xc5\xbeenja, posebej nepremi\xc4\x8dno in stvarno premo\xc5\xbeenje.\n_START_SECTION_\nNem\xc5\xa1ki nagovor\n_START_PARAGRAPH_\nVolitve v dr\xc5\xbeavni zbor leta 1930 so nacionalsocialistom prinesle ogromen porast glasov. Thomas Mann, ki je tako kot mnogi drugi skeptiki nara\xc5\xa1\xc4\x8dajo\xc4\x8di politi\xc4\x8dni vpliv NSDAP-ja opazoval z nezaupanjem, se je odlo\xc4\x8dil za Apel na razum (Ein Appell an die Vernuft), to je govor, ki ga je podal 17. oktobra 1930 v Beethovnovi dvorani Berlinske filharmonije in ki se je zapisal v zgodovino kot \xc2\xbbNem\xc5\xa1ki nagovor\xc2\xab\xc2\xa0(Deutsche Ansprache). Med prevladujo\xc4\x8de republikansko in socialdemokratsko ob\xc4\x8dinstva so se pome\xc5\xa1ali Arnolt Bronnen, brata Ernst in Friedrich Georg J\xc3\xbcnger in pribli\xc5\xbeno ducat nacistov, ki so posku\xc5\xa1ali motiti z medklici. Vendar jim to ni uspelo. _NEWLINE_Thomas Mann je nacizem s prozai\xc4\x8dno neposrednostjo poimenoval \xc2\xbbogromen val ekscentri\xc4\x8dnega barbarstva in primitivne mno\xc5\xbei\xc4\x8dno-demokrati\xc4\x8dne sejmarske grobosti z mno\xc5\xbei\xc4\x8dno \xc5\xa1aro, zvon\xc4\x8dkljanjem s stojnic, alelujami in dervi\xc5\xa1evskim ponavljanjem enoli\xc4\x8dnih krilatic, dokler nima vse pene okoli ust\xc2\xab. Vpra\xc5\xa1al je, ali je to nem\xc5\xa1ko in ali je \xc2\xbb\xc5\xbeeleno podobo primitivnega, \xc4\x8distokrvnega, na srcu in umu preprostega, s petami tleskajo\xc4\x8dega, modrooko poslu\xc5\xa1nega in strumnega po\xc5\xa1tenjakarstva, to popolno nacionalno prepro\xc5\xa1\xc4\x8dino pri zrelem, mnogo izku\xc5\xa1enem kulturnem narodu kot je nem\xc5\xa1ki\xc2\xab\xc2\xa0mogo\xc4\x8de sploh uresni\xc4\x8diti. Aplavz v dvorani je bil velik, vendar ni prodrl izven dvorane. Thomas Mann je \xc5\xa1tel med najpomembnej\xc5\xa1e ugledne nasprotnike nacionalsocializma._NEWLINE_V februarju 1933 je bila 50. obletnica smrti Richarda Wagnerja. Mann je prejel ve\xc4\x8d vabil, da bi ob tej prilo\xc5\xbenosti imel predavanj. 10. februarja je imel najprej predavanje (Trpljenje in veli\xc4\x8dina Richarda Wagnerja) v Auditoriumu Maximumu na Univerzi v M\xc3\xbcnchnu, da bi se naslednjega dne s svojo \xc5\xbeeno podal na dalj\xc5\xa1e potovanje v tujino: predavateljska turneja ju je vodila v Amsterdam, Bruselj in Pariz, potem so sledile zimske po\xc4\x8ditnice v Arosi v \xc5\xa0vici. Ne v najmanj\xc5\xa1i meri zaradi pritiskov Erike in Klausa Manna se s tega potovanja nista imela ve\xc4\x8d vrniti v M\xc3\xbcnchen. Ko so bili vsi \xc4\x8dlani pesni\xc5\xa1ke sekcije Pruske akademije umetnosti pozvani, da podajo vdanostno izjavo nacionalsocialisti\xc4\x8dni vladi, je Thomas Mann v pismu z dne 17. marca 1933, naslovljenem na predsednika akademije Maxa von Schillinga, naznanil svoj odstop._NEWLINE_Na dan nacisti\xc4\x8dnega po\xc5\xbeiga knjig, 10. maj 1933, je bil Thomas Mann odstranjen iz m\xc3\xbcnchenskega literarnega sveta. Njegovim delom je bilo prizane\xc5\xa1eno s po\xc5\xbeigom, ne pa tudi delom njegovega brata Heinricha in njegovega sina Klausa.\n_START_SECTION_\nPrva leta v izgnanstvu\n_START_PARAGRAPH_\nOdlo\xc4\x8ditev obrniti hrbet Nem\xc4\x8diji za Manna ni bila lahka. Med drugim so morali za seboj pustiti svoje stvarno premo\xc5\xbeenje. Vendar ni pri\xc5\xa1lo do finan\xc4\x8dnih te\xc5\xbeav, ker je dru\xc5\xbeina \xc5\xa1e pravo\xc4\x8dasno mogla prenesti znaten del stockholmske denarne nagrade in pa gotovine iz Nem\xc4\x8dije v \xc5\xa0vico. Zalo\xc5\xbenik Thomasa Manna ga je rote\xc4\x8de prosil, naj Nemcev v tej te\xc5\xbeki uri ne pusti samih, in se izrekel za pripravljenega, da bo \xc5\xa1e naprej objavljal njegove novitete._NEWLINE_Prva postaja v izgnanstvu je bila Sanary-sur-Mer v Franciji. Thomas Mann je tukaj prestal depresijo, ki jo je br\xc5\xbeda spro\xc5\xbeila iztrganost iz doma\xc4\x8dega okolja. Naposled so se Mannovi preselili v \xc5\xa0vico in so prebivali v K\xc3\xbcsnachtu v bli\xc5\xbeini Z\xc3\xbcricha. Pisateljeva svoboda gibanja se je skr\xc4\x8dila, ker je njegov nem\xc5\xa1ki potni list potekel in so nacisti njegovo podalj\xc5\xa1anje pogojevali z Mannovo osebno navzo\xc4\x8dnostjo v M\xc3\xbcnchnu. Tam je nanj \xc5\xbee \xc4\x8dakala ukaz za preventivno priprtje. Postopek za odvzem dr\xc5\xbeavljanstva, ki je od avgusta 1933 dalje zadel vse izseljene prominentne osebnosti, je bil v njegovem primeru najprej zadr\xc5\xbean. Vendar pa je finan\xc4\x8dna uprava izrabila prilo\xc5\xbenost, da je v M\xc3\xbcnchnu zaplenila njegovo hi\xc5\xa1o vklju\xc4\x8dno z inventarjem. Sklicevali so se na zalo\xc5\xbeni\xc5\xa1ke pogodbe, iz katerih naj bi izhajal znaten pisateljev dav\xc4\x8dni dolg iz let 1929-1930._NEWLINE_Leta 1934 in 1935 sta Mannova prvikrat in drugikrat odpotovala v Zdru\xc5\xbeene dr\xc5\xbeave Amerike. Ameri\xc4\x8dani so se zanimali za uglednega pisatelja in mu odobrili vstop brez veljavnega potnega lista. Svoj \xc5\xa1estdeseti rojstni dan je Thomas Mann praznoval v K\xc3\xbcsnachtu, \xc5\xa0vicarji so ga veli\xc4\x8dastno proslavili. 19. novembra 1936 mu je bilo na njegovo pro\xc5\xa1njo v \xc4\x8de\xc5\xa1koslova\xc5\xa1kem konzulatu podeljeno \xc4\x8de\xc5\xa1koslova\xc5\xa1ko dr\xc5\xbeavljanstvo. V dnevniku je o temu na kratko zabele\xc5\xbeil: \xc2\xbbNenavaden dogodek\xc2\xab. Nekaj tednov kasneje mu je bilo - skupaj z njegovo \xc5\xbeeno Katio in otroci Golom, Elizabetho in Michaelom odvzeto nem\xc5\xa1ko dr\xc5\xbeavljanstvo. Postopek za odvzem dr\xc5\xbeavljanstva je glede na izsledke neke neodvisne zgodovinske komisije olaj\xc5\xa1alo stali\xc5\xa1\xc4\x8de tedanjega poslanika Ernst von Weizs\xc3\xa4cker, ki se je v maju 1936 v pismu iz Berna izrekel v prid temu, ker naj bi Thomas Mann poleg \xc2\xbbposmehljivih opazk izvajal v tujini sovra\xc5\xbeno propagando proti rajhu\xc2\xab. Isto\xc4\x8dasno je Univerza v Bonnu Mannu odvzela \xc4\x8dastni doktorat, ki mu je bil podeljen leta 1919. _NEWLINE_V 30-ih letih je knji\xc5\xbeevnik tudi \xc5\xa1estkrat obiskal Mad\xc5\xbearsko in tam prebival med drugim pri grofu Lajos Hatvanyju v Hatvanu pri Budimpe\xc5\xa1ti. Tu je ve\xc4\x8dkrat objavil besedila v mad\xc5\xbearskem, leta 1854 ustanovljenem, nem\xc5\xa1kojezi\xc4\x8dnem \xc4\x8dasopisu z imenom Pester Lloyd, tako tudi leta 1936 esej Pozor, Evropa! (Achtung, Europa!)._NEWLINE_V svoji osebni korespondenci je v tem \xc4\x8dasu izrazil svoje upe glede uspeha vlad Ljudske fronte v Franciji (Front populaire) in v \xc5\xa0paniji (Frente Popular). Ozna\xc4\x8dil je tudi Stalinovo ustavo iz 1936 kot \xc2\xbbsprejemljivo\xc2\xab.\n_START_SECTION_\n\xc2\xbbKjer sem jaz, je Nem\xc4\x8dija\xc2\xab\n_START_PARAGRAPH_\nDokon\xc4\x8dna preselitev Thomasa Manna in njegove dru\xc5\xbeine v ZDA je \xc4\x8dasovno sovpadal z Berchtesgadenskim sporazumom, ki je imel marca 1938 privesti do priklju\xc4\x8ditve Avstrije k Nem\xc4\x8diji. Ob prihodu v New York 21. februarja 1938 so ga zato poro\xc4\x8devalci prosili za stali\xc5\xa1\xc4\x8de o tem razvoju dogodkov in ga vpra\xc5\xa1ali, \xc4\x8de ob\xc4\x8duti izgnanstvo kot te\xc5\xbeko breme. Njegov odgovor je bil objavljen naslednji dan v New York Times:_NEWLINE_\xc2\xbbTe\xc5\xbeko je prena\xc5\xa1ati. Toda kar stvar olaj\xc5\xa1a, je predo\xc4\x8ditev zastrupljenega ozra\xc4\x8dja, ki vlada v Nem\xc4\x8diji. To olaj\xc5\xa1a stvar, ker \xc4\x8dlovek v resnici ni\xc4\x8desar ne izgublja. Kjer sem jaz, je Nem\xc4\x8dija. Nosim svojo nem\xc5\xa1ko kulturo v sebi. \xc5\xbdivim v stiku s svetom in nase ne gledam kot na padlega \xc4\x8dloveka.\xc2\xab_NEWLINE_Prva postaja v izgnanstvu v ZDA je bila Princeton. Thomas Mann je na tamkaj\xc5\xa1nji univerzi prejel, po posredovanju njegove pokroviteljice Agnes E. Meyer, mesto gostujo\xc4\x8dega profesorja. V njegovem u\xc4\x8dnem na\xc4\x8drtu so bila \xc5\xa1tiri predavanja s samoizbranimi temami: Goethejev Faust, Wagner, Freud in uvod v \xc4\x8carobno goro._NEWLINE_Prvo leto v Zdru\xc5\xbeenih dr\xc5\xbeavah Amerike se je kon\xc4\x8dalo uspe\xc5\xa1no. Bil je finan\xc4\x8dno preskrbljen, njegova dela so se dobro prodajala, odpravil se je na nekaj bralnih turnej, se sre\xc4\x8dal s pomembnimi osebnostmi in prejel pet \xc4\x8dastnih doktoratov (Harvard, Yale, Columbia, Rutgers in Princeton). 6. junija 1939 se je odpravil na svoje za nekaj \xc4\x8dasa zadnje potovanje v Evropo. Ob istem \xc4\x8dasu je delal na svojem romanu o Goetheju, ki ga je dokon\xc4\x8dal v oktobru 1939 in ki je bil objavljen \xc5\xa1e istega leta pod naslovom Lotte v Weimarju (Lotte in Weimar).\n_START_SECTION_\nNem\xc5\xa1ki poslu\xc5\xa1alci!\n_START_PARAGRAPH_\nIzbruh druge svetovne vojne 1. septembra 1939 je povzro\xc4\x8dil pretres doma in v tujini in spodbudil Thomasa Manna, ki se je ravno mudil na \xc5\xa0vedskem, k \xc5\xa1tevilnim dejanjem. Bil je \xc4\x8dlan ve\xc4\x8d odborov, ki so podpirali emigrante, med drugim Unitarjanski dobrodelni odbora (Unitarian Service Committee) in Odbor za judovske in kr\xc5\xa1\xc4\x8danske begunce (Committee for Jewish and Christian Refugees). Oktobra 1940 se je za\xc4\x8del s pisanjem besedil za svojo radijsko oddajo Nem\xc5\xa1ki poslu\xc5\xa1alci! Njegovi opozarjajo\xc4\x8di in \xc4\x8dustveno poudarjeni nagovori, ki so bili sicer oddajani v mese\xc4\x8dnih presledkih, so bili od marca 1941 dalje posneti na plo\xc5\xa1\xc4\x8de v Kaliforniji in poslani z letalsko po\xc5\xa1to v New York. Po kablu so jih od tam prenesli v London, kjer je BBC oddajal pet- do osem minutne posnetke preko dolgih valov tudi na obmo\xc4\x8dju nem\xc5\xa1kega rajha. Zavezniki so te poskuse, da bi od zunaj razbili monopol nem\xc5\xa1kega radia, vklju\xc4\x8devali v svojo splo\xc5\xa1no politiko informiranja in propagando nasproti Tretjemu rajhu in njegovemu prebivalstvu._NEWLINE_Prihodke od oddaje je Mann daroval Britanskemu vojnemu skladu za pomo\xc4\x8d (British War Relief Fund). Enega izmed njegovih najbolj znanih nagovorov je predstavljala oddaja z dne 14. januarja 1945:_NEWLINE_\xc2\xbbKo bi bila ta vojna pri koncu! Ko bi bili najprej odstranjeni grozni ljudje, ki so Nem\xc4\x8dijo pripeljali semkaj, in bi lahko \xc4\x8dlovek za\xc4\x8del misliti na ponovni pri\xc4\x8detek \xc5\xbeivljenja, na o\xc4\x8di\xc5\xa1\xc4\x8denje ru\xc5\xa1evin, notranjih in zunanjih, na postopno obnovo, na razumno spravo z drugimi narodi in na dostojno skupno \xc5\xbeivljenje z vami! - Ali je to, kar \xc5\xbeelite? Ali s tem izra\xc5\xbeam va\xc5\xa1e hrepenenje? Tako verjamem. Siti ste \xc5\xbee smrti, uni\xc4\x8denja, kaosa, pa naj je najskrivnej\xc5\xa1e v vas za\xc4\x8dasno \xc5\xa1e tako hrepenelo po tem. \xc5\xbdelite red in \xc5\xbeivljenje, nov \xc5\xbeivljenjski red, kakor koli tema\xc4\x8den in te\xc5\xbeak se bo izkazoval v prihodnjih letih.\xc2\xab_NEWLINE_Mann si ni slu\xc4\x8dajno izbral tak apokalipti\xc4\x8dni izrazni na\xc4\x8din. Vendar pa je iz Hitlerja in njegovih kasneje kot \xc2\xbbpaladini\xc2\xab\xc2\xa0poznanih pomo\xc4\x8dnikov delal v ujedljivih delih radijskih nagovorov tudi komi\xc4\x8dne figure, da bi se izognili premo\xc4\x8dnemu demoniziranju: \xc2\xbbNo torej, vojna je stra\xc5\xa1na, toda prina\xc5\xa1a prednost, da Hitlerje odvra\xc4\x8da od tega, da bi imeli govore o kulturi.\xc2\xab_NEWLINE_Thomas Mann je bil eden izmed redkih v javnosti dejavnih nasprotnikov nacizma, v katerega se je nem\xc5\xa1ko diktator v svojih hujska\xc5\xa1kih govorih poimensko vtaknil. Mann se je oddol\xc5\xbeil z namigovanji na retori\xc4\x8dne \xc5\xa1ibkosti F\xc3\xbchrerja in poudaril pravilnost svojih napovedi:_NEWLINE_\xc2\xbbNem\xc5\xa1ki poslu\xc5\xa1alci! [...] Posku\xc5\xa1al sem s svojimi \xc5\xa1ibkimi mo\xc4\x8dmi zadr\xc5\xbeati, kar je moralo priti [...] - Vojno, za katero va\xc5\xa1i la\xc5\xbenivi voditelji nalagajo krivdo Judom in Angle\xc5\xbeem in prostozidarjem in Bog ve \xc5\xa1e komu, medtem ko je bila nezaslepljenim gotova \xc5\xbee od tistega trenutka dalje, ko so ti pri\xc5\xa1li na oblast in za\xc4\x8deli izgrajevati ma\xc5\xa1inerijo, s katero so nameravali poteptati svobodo in pravico.\xc2\xab_NEWLINE_Radijske oddaje, ki so postale znane pod imenom \xc2\xbbNem\xc5\xa1ki poslu\xc5\xa1alci!\xc2\xab, so nudile po vojni v Nem\xc4\x8diji veliko snovi za razprave. Medtem ko so eni trdili, da je Thomas Mann v svojih govorih sugeriral kolektivno krivdo vseh Nemcev, so drugi zastopali mnenje, da je bil zgolj zelo oster do mentalitete Weimarske republike in dru\xc5\xbebene klime v prvih letih nacizma.\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjska spoved\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1941 so se Mannovi preselili v Pacific Palisades, severno od Los Angeles v Kaliforniji, med Santa Monico in Malibujem. Najprej so \xc5\xbeiveli v najeti hi\xc5\xa1i v ulici Amalfi Drive, preden so se mogli vseliti v posebej za to zgrajeno domovanje v ulici San Remo Drive. Thomas Mann je dobil ameri\xc5\xa1ko dr\xc5\xbeavljanstvo \xc5\xa1ele 1944._NEWLINE_V letih med 1943 in 1947 \xe2\x80\x93  s prekinitvijo leta 1946 ob te\xc5\xbekem obolenju zaradi plju\xc4\x8dnega raka, ki je bilo operativno zdravljeno v Chicagu \xe2\x80\x93 je Mann delal na Doktorju Faustusu (Doktor Faustus). V pripravi za ta projekt je \xc5\xa1tudiral muzikolo\xc5\xa1ke u\xc4\x8dbenike in biografije od Mozarta, Beethovna, Berlioza, Huga Wolfa tja do Albana Berga. Vzpostavil je kontakt s sodobnimi skladatelji, kot so Stravinski, Hanns Eisler in Arnold Sch\xc3\xb6nberg, da bi se dal pou\xc4\x8diti v glasbeni kompoziciji. \xc5\xa0e posebej veliko pa se je nau\xc4\x8dil od Adorna, ki je v tistem \xc4\x8dasu \xc5\xbeivel v sose\xc5\xa1\xc4\x8dini. Ta mu je rad in iz\xc4\x8drpno svetoval, o \xc4\x8demer Thomas Mann sam pi\xc5\xa1e v svojem avtobiografskem poro\xc4\x8dilu Nastanek Doktorja Faustusa - Roman nekega Romana (Die Entstehung des Doktor Faustus \xe2\x80\x93 Roman eines Romans) in o \xc4\x8demer poro\xc4\x8da tudi Katia Mann v njenih Nezapisanih spominih. Dokumentarno in historiografsko gradivo o Luthrovem \xc4\x8dasu in Tridesetletni vojni je prav tako spadalo k predpripravi na roman kakor tudi Grimmelshausen, zbirka pregovorov iz srednjega veka in strokovna literatura o Nietzscheju. Knjigo je ozna\xc4\x8dil za svojo \xc2\xbb\xc5\xbeivljenjsko spoved\xc2\xab\xc2\xa0(Lebensbeichte) in napisal 21. oktobra 1948 Paulu Amannu: \xc2\xbbZeitblom je parodija mene samega. V Adrianovem \xc5\xbeivljenjskem razpolo\xc5\xbeenju je ve\xc4\x8d mojega lastnega razpolo\xc5\xbeenja, kot bi \xc4\x8dlovek moral misliti - in mora misliti.\xc2\xab _NEWLINE_V Kaliforniji je Mann na\xc5\xa1el pot do severnoameri\xc5\xa1kih Unitarijancev, katerih \xc4\x8dlan je naposled postal. Thomas Mann - po poreklu luteranec \xe2\x80\x93 je Unitarijance cenil predvsem kot versko skupnost brez dogmatskih temeljev, kjer je bil bli\xc5\xbeje kr\xc5\xa1\xc4\x8dansko usmerjenemu unitarijanstvu kot novej\xc5\xa1im humanisti\xc4\x8dnim pristopom. Mann je tudi nastopil kot gostujo\xc4\x8di govornik za pri\xc5\xbenico in je poskrbel, da so vnuka Frida in vnukinjo Angelico krstili spomladi leta 1942 v Prvi Unitarijanski cerkvi (First Unitarian Church) v Los Angelesu, kjer je nastopil v vlogi botra.\n_START_SECTION_\nThomas Mann in povojna Nem\xc4\x8dija\n_START_PARAGRAPH_\nKo so nekateri \xc4\x8dasopisi po vojni Thomasa Manna omenjali kot mo\xc5\xbenega prvega predsednika Zvezne republike Nem\xc4\x8dije, je ta predlog vznemirjen zavrnil, vendar je samozavestno s pridihom ironije menil: \xc2\xbbImam dolo\xc4\x8den kne\xc5\xbeji talent za uradno nastopanje \xe2\x80\x93 kadar sem do neke mere sve\xc5\xbe.\xc2\xab\xc2\xa0Ali je idejo, da prevzame funkcijo, kdaj resno vzel v razmislek, je vpra\xc5\xa1ljivo, kajti Mann sam je zabil klin med sebe in vplivne literarno-publicisti\xc4\x8dne kroge v povojni Zahodni Nem\xc4\x8diji: v svojem odprtem pismu \xc2\xbbZakaj se ne vrnem v Nem\xc4\x8dijo\xc2\xab\xc2\xa0je zastopal tezo o kolektivni krivdi Nemcev. Grozilna pisma in uni\xc4\x8dujo\xc4\x8de kritike njegovega Doktorja Faustusa so bila posledica tega. Bombardiranje nem\xc5\xa1kih mest v drugi svetovni vojni je komentiral z besedami: \xc2\xbbVse je treba pla\xc4\x8dati.\xc2\xab\xc2\xa0Miniti je moralo nekaj let, preden se je v zahodno-nem\xc5\xa1ki javnosti spet vzpostavil bolj spravljiv odnos do Thomasa Manna.\n_START_SECTION_\nVrnitev v Evropo\n_START_PARAGRAPH_\nGlede politike ZDA je bil Thomas Mann po smrti ameri\xc5\xa1kega predsednika Franklina D. Roosevelta leta 1945 in \xc5\xa1e posebej od za\xc4\x8detku hladne vojne leta 1947 dalje \xc4\x8dedalje bolj razo\xc4\x8daran. Njegova odlo\xc4\x8ditev, da se vrne v Evropo, se je utrdila, ko ga je junija 1951 predstavni\xc5\xa1ki dom v Kongresu ozna\xc4\x8dil kot \xc2\xbbenega od vodilnih zagovornikov na svetu v prid Stalina in njegove zdru\xc5\xbebe\xc2\xab\xc2\xa0(one of the world\xe2\x80\x99s foremost apologists for Stalin and company). Moral je (kot \xc5\xbee prej nem\xc5\xa1ka emigranta Hanns Eisler in Bertolt Brecht) podati zagovor glede svojih aktivnosti pred Odborom predstavni\xc5\xa1kega doma za protiameri\xc5\xa1ko dejavnost (House Un-American Activities Committee). Natanko eno leto kasneje, junija 1952, sta se Mannova s h\xc4\x8derko Eriko vrnila nazaj v \xc5\xa0vico, kjer so sprva \xc5\xbeiveli v najeti hi\xc5\xa1i v Erlenbachu pri Z\xc3\xbcrichu, od leta 1954 dalje pa v kupljeni vili v Kilchberg, na Alte Landstra\xc3\x9fe 39, nad Z\xc3\xbcri\xc5\xa1kim jezerom._NEWLINE_\xc5\xbde leta 1949 ob praznovanju 200. obletnice Goethejevega rojstva je Thomas Mann pri\xc5\xa1el na obisk v Nem\xc4\x8dijo. Obiskal je Frankfurt (v triconi) in Weimar (v sovjetskem zasedbenem obmo\xc4\x8dju), kar je zahodno-nem\xc5\xa1ka javnost opazovala z nezaupanjem, Thomas Mann pa je to komentiral s stavkom: \xc2\xbbNe poznam nobenih con, moj obisk velja Nem\xc4\x8diji sami, Nem\xc4\x8diji kot celoti, in nobenemu zasedbenemu obmo\xc4\x8dju.\xc2\xab\xc2\xa0V Frankfurtu je prejel zahodnonem\xc5\xa1ko Goethejevo nagrado. V Weimarju je sre\xc4\x8dal Johannesa Roberta Becherja, predsednika Kulturne zveze in poznej\xc5\xa1ega ministra za kulturo NDR, kot tudi sovjetskega polkovnik Tjulpanova, vodjo uprave za informacije pri Sovjetski voja\xc5\xa1ki administraciji v Nem\xc4\x8diji, in podeljena mu je bila vzhodno-nem\xc5\xa1ka Goethejeva nacionalna nagrada. Celo pot, ki ga je vodila tudi v Stuttgart in v uni\xc4\x8deni M\xc3\xbcnchen, je stal pod policijskim varstvom, ker se je pred tem pojavilo nekaj grozilnih pisem. Na koncu pa je bil vendarle navdu\xc5\xa1eno sprejet in njegov frankfurtski govor \xc2\xbbGoethe in demokracija\xc2\xab\xc2\xa0(Goethe und die Demokratie) so prena\xc5\xa1ali iz Pavlove cerkve prek zvo\xc4\x8dnikov na prostor pred cerkvijo, kjer so stali \xc5\xa1e nadaljnji poslu\xc5\xa1alci. Denarno nagrado od Frankfurtske po\xc4\x8dastitve je Thomas Mann daroval za pisatelje brez sredstev, vsoto od weimarske nagrade pa za obnovo tamkaj\xc5\xa1nje Herderjeve cerkve. _NEWLINE_Nem\xc5\xa1ki obiski iz \xc5\xa0vice so postali stalnica. Thomas Mann je 1953 sprejel \xc4\x8dastno predsedovanje Nem\xc5\xa1ki Schillerjevi fundaciji v Weimarju (NDR). Leta 1954 je nadaljeval leta 1909 za\xc4\x8deto delo na romanu Izpovedi pustolovca Felixa Kulla \xe2\x80\x93 ta je na koncu, zaradi njegove bli\xc5\xbenje smrti, ostal fragment._NEWLINE_Ob 150. obletnici smrti Friedricha Schillerja leta 1955 je Mann objavil esej \xc2\xbbPoskus o Schillerju\xc2\xab\xc2\xa0(Versuch \xc3\xbcber Schiller) in oddr\xc5\xbeal ob slovesnostih dva govora; najprej v Stuttgartu (ZRN) in 14. maja 1955 v Weimarju (NDR). Tega dne mu je bila podeljena listina za \xc4\x8dastnega \xc4\x8dlana Nem\xc5\xa1ke akademije umetnosti._NEWLINE_\xc5\xa0est dni kasneje, 20. maja 1955, je poslednjikrat obiskal svoje doma\xc4\x8de mesto L\xc3\xbcbeck in v okviru tega postanka prejel po\xc4\x8dastitev \xc4\x8dastnega me\xc5\xa1\xc4\x8dana. V svojem zahvalnem govoru je omenil svojega o\xc4\x8deta, nekdanjega senatorja mesta: \xc2\xbbLahko \xc5\xbee re\xc4\x8dem, njegova podoba je bila vedno v ozadju vsega mojega po\xc4\x8detja, in vedno sem ob\xc5\xbealoval, da sem mu v \xc4\x8dasu njegovega \xc5\xbeivljenja mogel vzbuditi tako malo upanja, da bi utegnilo iz mene na tem svetu nastati \xc5\xa1e kaj spodobnega. Toliko globlje je zado\xc5\xa1\xc4\x8denje, s katerim me napolnjuje to, da mi je bilo dano mojemu poreklu in temu mestu, pa \xc4\x8deprav na nenavaden na\xc4\x8din, napraviti nekaj \xc4\x8dasti.\xc2\xab_NEWLINE_Julija 1955 se je par mudil v nizozemskem obmorskem letovi\xc5\xa1\xc4\x8du Noordwijk. 18. julija je Thomas Mann svoji \xc5\xbeeni prvi\xc4\x8d omenil trgajo\xc4\x8do bole\xc4\x8dino v levi nogi, ki da ga je pred kratkim pre\xc5\xa1inila, zdaj pa mu pri\xc4\x8denja biti nadle\xc5\xbena. Poklicani zdravniki so diagnosticirali trombozo no\xc5\xbene vene in predpisali po\xc4\x8ditek v postelji. 23. julija je sledila pred\xc4\x8dasna vrnitev v Z\xc3\xbcrich za nadaljnjo zdravni\xc5\xa1ko obravnavo. V tamkaj\xc5\xa1nji kantonalni bolni\xc5\xa1nici je nastopilo, nenazadnje spri\xc4\x8do vztrajne skrbi njegove \xc5\xbeene Katie, kratkoro\xc4\x8dno izbolj\xc5\xa1anje njegovega stanja. Poln veselega pri\xc4\x8dakovanja glede svoje vrnitve v Kilchberg je pisal Theodorju W. Adornu: \xc2\xbbPazienza! To je vendar \xc4\x8das \xc4\x8darobne gore, v katerega sem vstopil.\xc2\xab\xc2\xa0Vendar pa je v nekaj dneh sledilo stalno poslab\xc5\xa1anje. Izgubil je na te\xc5\xbei in \xc4\x8dedalje bolj je trpel zaradi slabega krvnega obtoka. Dne 12. avgusta 1955 je Thomas Mann umrl v 80. letu starosti v z\xc3\xbcri\xc5\xa1ki kantonalni bolni\xc5\xa1nici zaradi raztrganja spodnje trebu\xc5\xa1ne aorte (aorta abdominalis) kot posledice ateroskleroze._NEWLINE_Na pogrebu na kilchber\xc5\xa1kem pokopali\xc5\xa1\xc4\x8du 16. avgust so se pojavili \xc5\xa1tevilni \xc5\xbealujo\xc4\x8di iz tuzemstva in inozemstva. Kot eden od dolgoletnih spremljevalcev pokojnika je Carl Zuckmayer v svojih Besedah slovesa (Worte des Abschieds) zapisal: \xc2\xbbNa tej krsti je obmolknilo mnenje dne. Izpolnilo se je \xc5\xbeivljenje, ki je bilo posve\xc4\x8deno eni sami vsebini: delu nem\xc5\xa1kega jezika, nadaljnemu obstoju evropskega duha.\xc2\xab\n_START_SECTION_\nDnevniki\n_START_PARAGRAPH_\nThomas Mann je celo \xc5\xbeivljenje pisal dnevnik. Po njegovi prenagli selitvi v \xc5\xa0vico leta 1933 so dnevniki ostali v M\xc3\xbcnchnu in Thomas Mann se je bal, da bi padli v roke nacistom. Dnevnike je v \xc5\xa0vico re\xc5\xa1il njegov sin Golo po pustolovski akciji. Vse dnevnike iz obdobja pred marcem 1933 je Thomas Mann za\xc5\xbegal na vrtu svoje hi\xc5\xa1e v Pacific Palisades. Ohranili so se edinole zvezki iz obdobja od septembra 1918 do decembra 1921, ker jih je avtor potreboval za delo na Doktorju Faustusu. \xc5\xa0e vedno obstoje\xc4\x8di in danes \xc5\xbee objavljeni dnevniki obsegajo \xc4\x8dasovni obdobji od septembra 1918 do decembra 1921 in od marca 1933 do julija 1955. Thomas Mann je odredil, da se zape\xc4\x8dateni zavoji dnevnikov lahko odprejo \xc5\xa1ele 20 let po njegovi smrti._NEWLINE_Postopno objavljanje se je za\xc4\x8delo leta 1975, ko se je praznovalo 100. obletnica njegovega rojstva. Temu ustrezno velika so bila pri\xc4\x8dakovanja ob\xc4\x8dinstva. Ker pa se je besedilo dnevnikov izkazalo za \xc2\xbbneliterarno\xc2\xab\xc2\xa0in je bilo zelo oddaljeno od jezikovnega nivoja umetni\xc5\xa1kih del, se je na objavo pogosto odzvalo z razo\xc4\x8daranjem. V osnovi to ni bilo presenetljivo, saj je Thomas Mann sam v kalifornijskem izgnanstvu napisal na svojo zbirko dnevnikov namig \xc2\xbbWithout literary value\xc2\xab\xc2\xa0(\xc2\xbbBrez literarne vrednosti\xc2\xab), preden jo je zaupal prihodnjim rodovom. Prej je bilo osupljivo to, da si je Thomas Mann tu svoje homoeroti\xc4\x8dno nagnjenje zelo jasno razodeval; kajti osrednje vloge za njegovo \xc5\xbeivljenje, ki jo je Thomas Mann glede na svoj dnevnik pripisoval ljubezni do mladih mo\xc5\xa1kih, tega na ta na\xc4\x8din do tedaj ni bilo mo\xc4\x8d razbrati niti iz njegovih del niti iz sicer\xc5\xa1njih poznanih izjav._NEWLINE_Bistven pomen dnevnikov pa ne obstoji toliko v tem, da posredujejo privatno podobo pisatelja in vpogled v njegovo psiho, temve\xc4\x8d mnogo bolj v tem, da podajajo ozadje njegove duhovne zgodovine, dokumentirajo genezo njegovega dela in dajejo napotila glede nameravanih u\xc4\x8dinkov. Kritiki so dnevnike ozna\xc4\x8dili tako za brez\xc4\x8dutne in brezbri\xc5\xbene kot tudi za ne\xc4\x8dimrne in narcisoidne._NEWLINE_V dnevni\xc5\xa1kem zapisu z dne 15. septembra 1950 se je avtor ponovno poigraval z mislijo na za\xc5\xbeig svojih dnevnikov. Odziv \xc5\xa1e \xc5\xbeive\xc4\x8dih dru\xc5\xbeinskih \xc4\x8dlanov (na objavo) je bil na splo\xc5\xa1no zadr\xc5\xbean. Videti je bilo, da je najmlaj\xc5\xa1i sin Michael Mann \xc5\xa1e posebej trpel zaradi odnosa njegovega o\xc4\x8deta do njega, kot se je razodel v dnevnikih. Ali je njegova smrt na prehodu iz leta 1976 v 1977 povezana z njegovim delom na o\xc4\x8detovih dnevnikih, je sporno.\n_START_SECTION_\nVpliv\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xbdivljenje in delo Thomas Mann sta bila sporna \xc5\xbea za \xc4\x8dasa njegovega \xc5\xbeivljenja in sta to ostala tudi po njegovi smrti._NEWLINE_Med drugim se je njegovim delom o\xc4\x8ditalo pomanjkanje genialnosti in domi\xc5\xa1ljije, kar da je nenazadnje posledica njegovega na\xc4\x8din dela. Mannova dela ne izvirajo iz gole ustvarjalnosti, pa\xc4\x8d pa so pogosto rezultat dolgoletnega, vsakodnevnega, discipliniranega filigranskega dela. Opisi v njegovih delih se pogosto nana\xc5\xa1ajo na realne okoli\xc5\xa1\xc4\x8dine, le redko so prosto izmi\xc5\xa1ljeni. Inovativno zdru\xc5\xbeevanje le-teh, presenetljivo asociativno spletanje kot tudi natan\xc4\x8dna jezikovna izvedba tvorijo jedro Mannovega ustvarjanja in napravljajo njegova dela za to, kar se (v\xc4\x8dasih tudi nespo\xc5\xa1tljivo) ozna\xc4\x8duje kot \xc2\xbbizobra\xc5\xbeensko me\xc5\xa1\xc4\x8dansko\xc2\xab\xc2\xa0(bildungsb\xc3\xbcrgerlich)._NEWLINE_Njegov literarni uspeh, njegov konservatizem, njegov veleme\xc5\xa1\xc4\x8danski \xc5\xbeivljenjski slog in nenazadnje njegova sposobnost za pregnantno polemiziranje so prispevali k zavisti in sovra\xc5\xbenosti. Temu ustrezno napet je bil odnos do nekaterih pisateljskih kolegov. Robert Musil, z Mannove strani docela visoko cenjen, in Kurt Tucholsky sta ga ozna\xc4\x8dila za \xc2\xbbvelikega pisatelja\xc2\xab, Bertolt Brecht ga je imenoval \xc2\xbbvladi zvest pla\xc4\x8dan pisar bur\xc5\xbeuazije\xc2\xab, Alfred D\xc3\xb6blin pa ga ozna\xc4\x8dil kot gospoda, \xc2\xbbki hla\xc4\x8dno gubo povzdiguje v umetni\xc5\xa1ki princip\xc2\xab. Tudi dejstvo, da je ve\xc4\x8dino svojih literarnih figur oblikoval po realnih modelih, deloma iz dru\xc5\xbeinskega kroga, deloma iz kroga njegovih uglednih znancev, celo iz sredine svojih konkurentov, mu ni vedno prina\xc5\xa1alo prijateljev. Nasprotno je vzdr\xc5\xbeeval prijateljske odnose denimo z Hermannom Hessejem, Hermannom Brochom in Jakobom Wassermannom._NEWLINE_Odnos Thomasa Manna do judovstva je bil ambivalenten. Sam se je vendar ozna\xc4\x8deval za filosemita._NEWLINE_Odnos nacistov do Thomasa Manna, ki je se je \xc5\xbee v zgodnjih 20-ih letih javno obrnil proti desno-ekstremisti\xc4\x8dnim politi\xc4\x8dnim tendencam v Nem\xc4\x8diji, po prevzemu oblasti leta 1933 sprva ni bil \xc4\x8disto jasen. V M\xc3\xbcnchnu so sicer zaplenili hi\xc5\xa1o in premo\xc5\xbeenje in celo izdali (tajni) \xc2\xbbukaz za preventivno priprtje\xc2\xab. Vendar je \xc5\xa1e marca 1934 smel pri berlinski zalo\xc5\xbebi S. Fischer iziti roman Mladi Jo\xc5\xbeef (Der Junge Joseph), kar ka\xc5\xbee na to, da bi bila vrnitev mednarodno priznanega nobelovca Thomasa Manna v nem\xc5\xa1ki rajh skladna s konceptom vsaj nekaterih od oblastnikov v Berlinu. Thomas Mann se je zelo dolgo obotavljal, tudi ob upo\xc5\xa1tevanju interesov zalo\xc5\xbebe, da bi se javno jasno pozicioniral proti re\xc5\xbeimu. \xc5\xa0ele po tem, ko je v februarju 1936, nenazadnje zaradi mo\xc4\x8dnega pritiska njegove h\xc4\x8derke Erike, z odprtim pismom, naslovljenim na Eduarda Korrodija v Neue Z\xc3\xbcrcher Zeitung, izvedel javen in nedvoumen prelom z nem\xc5\xa1kimi oblastniki, sta sledila odvzem dr\xc5\xbeavljanskih pravic in dra\xc5\xbeba hi\xc5\xa1ne opreme v M\xc3\xbcnchnu, ki je ostala za njim._NEWLINE_Zakaj Mann nima izpri\xc4\x8danih u\xc4\x8dencev, je bilo znanstveno osvetljeno ob 100. obletnici njegovega rojstva. Literarni u\xc4\x8denjak Peter P\xc3\xbctz je jasno povzel: Mannov vpliv se ka\xc5\xbee \xc2\xbbne v nasledstvu, ampak v protikonceptu\xc2\xab\xc2\xa0(nicht in der Nachfolge, sondern im Gegenentwurf). Thomas Mann se ni pri\xc5\xa1teval k nobeni literarni \xc5\xa1oli ali toku: \xc2\xbbNikoli nisem pripadal kaki \xc5\xa1oli ali koteriji, ki bi bila ravno takrat na vrhu, niti naturalisti\xc4\x8dni niti neoromanti\xc4\x8dni, neoklasi\xc4\x8dni, simbolisti\xc4\x8dni, ekspresionisti\xc4\x8dni, ali kakor se \xc5\xbee danes imenujejo. Zato me tudi ni nikoli podpirala kaka \xc5\xa1ola, zato so me knji\xc5\xbeevniki redko hvalili.\xc2\xab _NEWLINE_Marcel Reich-Ranicki je povzel: \xc2\xbbNa ducate pisateljev je izjavilo, da jim za nikogar ni bolj vseeno kot za avtorja \xc4\x8carobne gore. Ampak to so zatrjevali z glasom, treso\xc4\x8dim se od jeze in br\xc5\xbeda tudi od zavisti.\xc2\xab _NEWLINE_Walter Nigg pi\xc5\xa1e o Mannovem odnosu do Nietzscheja: \xc2\xbbProtislovna dr\xc5\xbea Thomasa Manna ni preve\xc4\x8d presenetljiva, ker je imel manirirani pisatelj le malo vsebine v sebi. Od Buddenbrookovih pa do Izpovedi Felixa Krulla, mu ni uspel niti en korak onkraj ironi\xc4\x8dne naravnanosti, dr\xc5\xbea, ki je nasproti pojavu Nietzscheja morala odpovedati.\xc2\xab_NEWLINE_Ve\xc4\x8d razumevanja je pokazal mad\xc5\xbearski pisatelj S\xc3\xa1ndor M\xc3\xa1rai, ki se je ukvarjal z napetim odnosom Thomasa Manna do Nem\xc4\x8dije: \xc2\xbbThomas Mann je na neki na\xc4\x8din Nemec, kot da bi to bil v Afriki: kljubovalen in zvest, hkrati tudi malo nau\xc4\x8denega vedenja, demonstrativen, u\xc5\xbealjen in oholo nem\xc5\xa1ki. Ima nekaj od Mozarta \xe2\x80\x93 njegovo glasbo \xe2\x80\x93 in od Goetheja \xe2\x80\x93 njegovo vlogo - seveda tudi zelo veliko od Thomasa Manna, ki je bil rojen v L\xc3\xbcbecku kot patricij in je zdaj Thomas Mann iz Kusnachta pri Z\xc3\xbcrichu. On se bori s tem, kar je nem\xc5\xa1kega na njem, na \xc5\xbeivljenje in smrt; ho\xc4\x8de nem\xc5\xa1ko v sebi isto\xc4\x8dasno nekoliko ohraniti pri \xc5\xbeivljenu in malo raniti do smrti. [...] Mo\xc5\xbeno, da ni povsem idealen Nemec, vendar zagotovo najbolj iskren. [...] Kak\xc5\xa1en konflikt! Globoko se klanjam pred njim, in v\xc4\x8dasih se mi smili, reve\xc5\xbe.\xc2\xab\n_START_SECTION_\nPo\xc4\x8dastitve\n_START_PARAGRAPH_\nPoleg Nobelove nagrade je Mann bil dele\xc5\xbeen naslednjih po\xc4\x8dastitev:_NEWLINE_Phi Beta Kappa, \xc4\x8dastni \xc4\x8dlan 1942. Leta 1949 je postal \xc4\x8dlan Ameri\xc5\xa1ke akademije umetnosti in znanosti (American Academy of Arts and Sciences)._NEWLINE_Leta 2009 so znanstveniki na Univerzi Heinricha Heineja v D\xc3\xbcsseldorfu ustanovili \xc5\xa1e eno dru\xc5\xa1tvo Thomasa Manna (poleg l\xc3\xbcbe\xc5\xa1kega dru\xc5\xa1tva, ki obstaja od leta 1965 dalje). To \xc5\xbeeli motriti njegovo delo z interdisciplinarne perspektive. Materialno podlago za to tvori ugledna zbirka Hans-Otta Mayerja v Univerzitetni in de\xc5\xbeelni knji\xc5\xbenici D\xc3\xbcsseldorf (Universit\xc3\xa4ts- und Landesbibliothek D\xc3\xbcsseldorf).\n_START_SECTION_\nPoslednja beseda\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1975 postavljeni spomenik Thomasu Mannu v obliki knjige, delo kiparja Ulricha Beierja, ki stoji pred zemlji\xc5\xa1\xc4\x8dem nekdanje rojstne hi\xc5\xa1e na Breiten Stra\xc3\x9fe v L\xc3\xbcbecku, citira samega Thomasa Manna z navajanjem njegovega govora ob praznovanju 50. rojstnega dne:_NEWLINE_\xc2\xbbNih\xc4\x8de od nas ne ve, kako, na katerem mestu bo stal pred potomstvom, bo prestal preizkus pred \xc4\x8dasom. \xc4\x8ce imam kako \xc5\xbeeljo glede posmrtne slave mojega dela, potem je ta, da naj ljudje o njem pravijo, da je prijazno do \xc5\xbeivljenja, \xc4\x8deprav ve za smrt.\xc2\xab\n_START_SECTION_\nDela\n_START_PARAGRAPH_\nSpodaj je podan seznam Mannovih del. Naslovi so v nem\xc5\xa1\xc4\x8dini, v kolikor so bila ta dela \xc5\xbee prevedena v sloven\xc5\xa1\xc4\x8dino, so dodani \xc5\xa1e slovenski naslovi, ime prevajalca in podatki o izdajah slovenskih prevodov."