b'\n_START_ARTICLE_\nMaks Ro\xc5\xbeman\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nRo\xc5\xbeman je po me\xc5\xa1\xc4\x8danski \xc5\xa1oli in u\xc4\x8ditelji\xc5\xa1\xc4\x8du, ki ga je po triletni prekinitvi \xc5\xa1tudija zaradi  prve svetovne vojne dokon\xc4\x8dal v Ljubljani 1919, slu\xc5\xbeboval po raznih krajih Dolenjske, potem pa je obiskoval \xc5\xa1tiri leta Vi\xc5\xa1jo pedago\xc5\xa1ko \xc5\xa1olo v Zagrebu ter se usposobil za profesorja zgodovine, zemljepisa in knji\xc5\xbeevnosti. Nato je do leta 1939 slu\xc5\xbeboval na me\xc5\xa1\xc4\x8danskih \xc5\xa1olah v Ribnici in v Ljubljani, ko je postal v Beogradu referent za me\xc5\xa1\xc4\x8danske \xc5\xa1ole v prosvetnem ministrstvu. Tu je ostal do za\xc4\x8detka vojne 1941, ko se je vrnil v Slovenijo in bil  name\xc5\xa1\xc4\x8den na razli\xc4\x8dnih me\xc5\xa1\xc4\x8danskih \xc5\xa1olah in gimnazijah v Ljubljani. Od 1950 do upokojitve 1955 pa je slu\xc5\xbeboval na Ekonomski srednji \xc5\xa1oli v Ljubljani._NEWLINE_Ribi\xc4\x8d je kot avtor sodeloval  pri me\xc5\xa1\xc4\x8dansko\xc5\xa1olskih berilih za I. in II. razred (1939). Za pripadnike JLA, ki so obiskovali te\xc4\x8daje v Ljubljani je v srbohrva\xc5\xa1\xc4\x8dini spisal tri bro\xc5\xa1ure; v dveh je podal Osnove geografije (1945 in 1946), v tretji pa kratek pregled Evrope (1947). Glavno Ribi\xc4\x8devo delo pa je usmerjeno na strojepisje in po 1945 na \xc4\x8debelarstvo. Uvedel je metodo slepega pisanja in na tej metodi zasnoval svoj u\xc4\x8dbenik Strojepisje za trgovske in njim sorodne \xc5\xa1ole (1931); njegovo na\xc4\x8delo je dokon\xc4\x8dno prodrlo v \xc5\xa1ole, ko je izdal ta u\xc4\x8dbenik v predelani in raz\xc5\xa1irjeni izdaji z naslovom Strojepisje, u\xc4\x8dbenik za \xc5\xa1ole in samouke (1951). V u\xc4\x8dbeniku je za vse strojne dele pisalnih strojev uvedel slovensko terminologijo, ki se je splo\xc5\xa1no uveljavila ter bila sprejeta v \xc5\xa1oli in v strokovnem pisanju. Kakor njegova strokovna terminologija se je skoraj v celoti uveljavila tudi njegova metoda slepega pisanja. To metodo je uveljavil tudi na svojih te\xc4\x8dajih za po\xc5\xa1tne delavce ter sestavil zanje dva u\xc4\x8dbenika za teleprintersko slu\xc5\xbebo pod naslovom Metodi\xc4\x8dne vaje za daljnopisnik (1948, 1949)._NEWLINE_Iz prakti\xc4\x8dnega \xc4\x8debelarjenja izhaja njegovo \xc4\x8debelarsko publicisti\xc4\x8dno delo, temelje\xc4\x8de na svetovni strokovni literaturi. Te \xc4\x8dlanke je objavljal od leta 1945 dalje v Slovenskem \xc4\x8debelarju, nekaj tudi v zagreb\xc5\xa1kem P\xc4\x8delarstvu in beograjskem Naprednem p\xc4\x8delarstvu. Po 1945 je vodil \xc5\xa1tevilne \xc4\x8debelarske te\xc4\x8daje po Sloveniji, na katerih je tudi predaval. Posebno se je zanimal za vzrejo matic ter pri tem odkril nov rez, doslej neznan v svetovni literaturi.'