b'\n_START_ARTICLE_\nIvan Dimnik\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nPo kon\xc4\x8danih 3. razredih realke je nadaljeval \xc5\xa1olanje na ljubljanskem u\xc4\x8ditelji\xc5\xa1\xc4\x8du, kjer je leta 1908 maturiral. Po maturi se je na Dunaju in Ljubljani strokovno izpopolnjeval iz defektologije (1909) in strokovnega risanja na obrtno-nadaljevalnih \xc5\xa1olah (1910, 1912). Slu\xc5\xbeboval je v Ljubljani na 3. mestni osnovni \xc5\xa1oli (1903-1911) in od 1911-1919 v Trstu na \xc5\xa1olah Ciril-Metodove dru\xc5\xbebe, jeseni 1919 pa je postal strokovni u\xc4\x8ditelj na ljubljanski pomo\xc5\xbeni \xc5\xa1oli za slabo nadarjene u\xc4\x8dence. Sodeloval je pri raznih \xc4\x8dasopisih: Jutro, U\xc4\x8diteljski tovari\xc5\xa1, Popotnik, Prosveta, Narodna prosveta, Na\xc5\xa1 rod. V letih 1919\xe2\x88\x921931 je urejal list U\xc4\x8diteljski tovari\xc5\xa1 in od 1924 izdajal tudi njegovo prilogo Prosveta, urejal knji\xc5\xbeico \xc5\xa0olski oder ter sestavil bro\xc5\xa1uro Drugi kongres JUU v Ljubljani (1923). Bil je predsednik sekcije Jugoslovenskega u\xc4\x8diteljskega udru\xc5\xbeenja (JUU) za dravsko banovino (1931-1934), nato predsednik centralne uprave JUU v Beogradu (1934-1941). Po koncu vojne do upokojitve 1950 je delal pri zveznem statisti\xc4\x8dnem uradu.'