b'\n_START_ARTICLE_\nKarel I. Angle\xc5\xa1ki\n_START_SECTION_\nMladost in \xc4\x8das vladavine\n_START_PARAGRAPH_\nKarel se je rodil 19. novembra 1600 v pala\xc4\x8di Dunfermline na \xc5\xa0kotskem kot drugi sin kralja Jakoba I. in kraljice Ane. Bil je dokaj nerazvit otrok, saj ni mogel hoditi in govoriti do starosti treh let. Ko je marca 1603 umrla angle\xc5\xa1ka kraljica Elizabeta I. in je njegov o\xc4\x8de postal kralj Anglije, so Karla pustili na \xc5\xa0kotskem v zdravstveni oskrbi, ker so menili, da bi lahko bila pot iz \xc5\xa0kotske v Anglijo usodna za njegovo zdravje. V Anglijo je pri\xc5\xa1el \xc5\xa1ele leta 1604._NEWLINE_Njegov starej\xc5\xa1i brat Henrik Friderik je bila uradno razgla\xc5\xa1en za prestolonaslednika in prejel naziv vali\xc5\xbeanski princ in Karel je leta 1605 prejel naziv vojvoda Yor\xc5\xa1ki. Dve leti prej je na \xc5\xa0kotskem dobil naziv vojvoda Albanyski. Leta 1612 je Henrik Friderik umrl za tifusom, s \xc4\x8dim je Karel postal uradni prestolonaslednik in leta 1616 prejel naziv vali\xc5\xbeanski princ._NEWLINE_Karel je bil pod mo\xc4\x8dnim vplivom Georga Villiersa, 1. vojvoda Buckinghamskega, priljubljenega dvorjana in svetovalca njegovega o\xc4\x8deta. Z Villiersom je leta 1623 od\xc5\xa1el v \xc5\xa0panijo, da bi se dogovoril o morebitni poroki med Karlom in \xc5\xa1pansko infanto, h\xc4\x8derko kralja Filipa III. Ko so na \xc5\xa1panskem dvoru zahtevali, da se Karel spreobrne v katolicizem, je bil zakon zavrnjen. Po vrnitvi v Anglijo sta od Jakoba zahtevala deklaracijo o vojni s \xc5\xa0panijo._NEWLINE_Po vrnitvi iz \xc5\xa0panije je Karel v Parizu sre\xc4\x8dal Henriko Marijo, sestro francoskega kralja Ludvika XIII. Ko se je vrnil v Anglijo, je od parlamenta zahteval, da se mu odobri zakon z Henriko Marijo, kar je na koncu res naredil.\n_START_SECTION_\nVladavina\n_START_PARAGRAPH_\nKarel je 27. marca 1625 po o\xc4\x8detovi smrti postal kralj in 13. junija istega leta se poro\xc4\x8dil s Henriko Marijo. Prvi parlament, izvoljen po njegovi inavguraciji maja istega leta, je bil v nasprotju z njegovo poroko, saj je menil, da bi katoli\xc5\xa1ka kraljice lahko vplivala na Karla in dvignila omejitev verske svobode za katoli\xc4\x8dane in spodkopavala protestantizem kot dr\xc5\xbeavno religijo. Karel je bil kronan 2. februarja 1626 v Westminstrski opatiji, vendar brez Henrika Marija, ki se ni \xc5\xbeelela udele\xc5\xbeiti te protestantske slovesnosti._NEWLINE_Protestantski dvomi v Karla so se pove\xc4\x8dali, ko se je obkro\xc5\xbeil z ljudmi, naklonjenimi h katoli\xc5\xa1ki cerkvi, \xc5\xa1e posebej s klerikom Richardom Montaguejem, ki je v enem izmed svojih pamflet napadel Kalvinovo pou\xc4\x8devanje. S tem pamfletom je Montagu postal razvpit med takrat zelo vplivnih puritanci v parlamentu. Karel je Montagueja vzel pod za\xc5\xa1\xc4\x8dito, kar je dodatno pove\xc4\x8dalo sum in sovra\xc5\xbenost proti njemu.\n_START_SECTION_\nKonflikti s parlamentom\n_START_PARAGRAPH_\nEden izmed Karlovih preobremenjenosti v \xc4\x8dasu njegove vladavine je bila zunanja politika. \xc5\xbdelel je pomagati Frideriku V. Palatinatskemu, mo\xc5\xbeu svoje sestre Elizabete, ki je pravkar izgubil \xc4\x8de\xc5\xa1ko krono. Bil je tudi vojni s \xc5\xa1panskim kraljem Filipom IV., \xc4\x8digar je neko\xc4\x8d posku\xc5\xa1al prositi za roko njegove sestre. Upal je, da bo katoli\xc5\xa1ki kralj \xc5\xa0panije posegel kot Sveto rimski cesar in vrnil Friderika na \xc4\x8de\xc5\xa1ki prestol._NEWLINE_Vendar pa v primeru vojne s \xc5\xa0panijo, Karel in parlament niso na\xc5\xa1li skupnega jezika. Parlament je imel raje poceni mornari\xc5\xa1ki napad na \xc5\xa1panske kolonije v Novem svetu v upanju, da bi s plenjenjem \xc5\xa1panskih zakladov lahko financirali vojno s \xc5\xa0panijo. Karel pa je na drugi strani \xc5\xbeelel bolj agresivno (in drago) vojno na celini, vendar pa je parlament onemogo\xc4\x8dil samostojno zbiranje denarnih sredstev za svoje potrebe, koz so neko\xc4\x8d vladarji lahko delali. Karel se ni odzval s to odlo\xc4\x8ditvijo parlamenta in ravnal proti tej odlo\xc4\x8dbi._NEWLINE_Januarja 1629 je bilo odprto drugo zasedanje parlamenta skozi \xc4\x8das Karlove vladavine. V lu\xc4\x8di nedavnega umora vojvoda Buckinghamskega je Karel ta parlament pozval k uporu. Ena od glavnih tem tega zasedanja je bil primer enega me\xc5\xa1\xc4\x8dana, ki mi je bila zaplenjeno vso premo\xc5\xbeenje, ker ni \xc5\xbeelel pla\xc4\x8dati kralju pri njegovem avtonomnem zbiranju sredstev za vojno s \xc5\xa0panijo. Parlament je izglasoval sklep, da je vsak, ki pla\xc4\x8da kralju davek, ki ga parlament ni odobril, razgla\xc5\xa1en za "izdajalca in sovra\xc5\xbenika". Karlu je bilo tako onemogo\xc4\x8deno vodenje svoje vojne politike, zato je razre\xc5\xa1il parlament._NEWLINE_Vojna s \xc5\xa0panijo se je kon\xc4\x8dala neugodno za Anglijo, predvsem zaradi nesposobnosti vojvoda Buckinghamskega. Karel je za\xc4\x8del nov nemir z uvedbo davkov, s katerim se parlament ni strinjal. \xc4\x8ceprav jima je uspelo zbrati nekaj denarja potrebnega za nove vojne, je vojvoda Buckinghamski naredil \xc5\xa1e en voja\xc5\xa1ki polom. Vojvoda Buckinghamski je bil ubit 23. avgusta 1628 in z njegovo smrtjo so se kon\xc4\x8dali katastrofalni vojne, vendar se konflikt med Karlom in parlamentom o vpra\xc5\xa1anjih davkov in vere ni kon\xc4\x8dal.\n_START_SECTION_\nVladavina brez parlamenta\n_START_PARAGRAPH_\nKarel se je odlo\xc4\x8dil, da postane finan\xc4\x8dno neodvisen od parlamenta, in je sklenil mir s Francijo in \xc5\xa0panijo. V naslednjih enajstih letih je vladal absolutisti\xc4\x8dno, brez parlamenta. Ta leta so poznana kot "enajst let tiranije"._NEWLINE_Karel, vladajo\xc4\x8d brez parlamenta, je nadaljeval svojo politiko neusmiljeno z uvedbo novih davkov, da bi napolnil svojo kraljevo blagajno. Pri tem je v uporabo vrnil davno pozabljena fevdalna pravila svojih predhodnikov, ki so bila obremenjujo\xc4\x8da za narod. Tako je denarno kaznoval vse, ki se niso udele\xc5\xbeili njegovega kronanja leta 1626, in denar je zbiral na druge nepopularne na\xc4\x8dine, kar je izzvalo upor in odpor. Mnogi so se poku\xc5\xa1ali upreti pla\xc4\x8dilu, vendar je bila kazen odvisna od Karlove "dobre volje", ker je bil v skladu z njegovo interpretacijo davek kraljevi privilegij in pravica.\n_START_SECTION_\nVerski konflikti\n_START_PARAGRAPH_\nKarel je nameraval anglikansko cerkev oddaljiti od u\xc4\x8denja Jeana Calvina in jo preusmeriti v bolj tradicionalno smer. Pomemben vpliv na Karla je na tej to\xc4\x8dki imel njegov politi\xc4\x8dni svetovalec William Laud, canterburyjski nad\xc5\xa1kof. V zvezi s tem je Karel leta 1633 uvedel nepriljubljene verske reforme, ki so v angle\xc5\xa1ki cerkvi spremenili sve\xc4\x8dani del liturgije. Nad\xc5\xa1kof Laud je versko enotnost sku\xc5\xa1al zagotoviti z izpustitvijo duhovnikov, ki se niso strinjali z reformami, kot tudi s prepovedjo puritanske verske organizacije. To so bili odkrito sovra\xc5\xbene poteze proti vsem novim verskim te\xc5\xbenjam, ki so bile ustvarjene v veji kalvinisti\xc4\x8dnega verskega gibanja v Angliji in na \xc5\xa0kotskem v tistem \xc4\x8dasu._NEWLINE_Z uvajanjem posebnih sodi\xc5\xa1\xc4\x8d, ki so kaznovala nasprotnike verskih reform in so za kazen dale fizi\xc4\x8dno mu\xc4\x8denje, a nikoli smrtne kazni, je prilil \xc5\xa1e ve\xc4\x8d olja na ogenj. Brezzakonje in voluntarizem teh sodi\xc5\xa1\xc4\x8d sta v\xc4\x8dasih presegla vsa brezpravja in arbitrarnosti njegovih predhodnikov. Obto\xc5\xbeene so pripeljali na sodi\xc5\xa1\xc4\x8de brez obto\xc5\xbenice, jim sodili brez pri\xc4\x8d in priznanja dobili z mu\xc4\x8denjem._NEWLINE_Za prva leta Karlove enajstletne absolutisti\xc4\x8dne vladavine je bil zna\xc4\x8dilen relativni mir, v katerih je le en sam upor pokazal nezadovoljstvo ljudi in verskih krogov. Ko je Karel posku\xc5\xa1al svojo versko politiko izvajati nad \xc5\xa0kotsko, se je soo\xc4\x8dil s \xc5\xa1tevilnimi te\xc5\xbeavami. Uvedba novega molitvenika v verski obred je \xc5\xa0kotska cerkev razumela kot uvajanje anglikanskega modela na \xc5\xa0kotskem, zaradi \xc4\x8desar so je uprla ni\xc5\xbeja duhov\xc5\xa1\xc4\x8dina. Leta 1638 je ta upor je dosegel vrhunec s Karlovo razre\xc5\xa1itvijo zvestih \xc5\xa1kofov in uvedbo prezbiterijanske vlade v \xc5\xa0kotsko cerkev, kar pomeni, da je Karlu nepo\xc5\xa1tena ni\xc5\xbeja duhov\xc5\xa1\xc4\x8dina upravljala s cerkvijo. To je Karel razumel kot upor in vstajo proti kraljevi vladi._NEWLINE_Leta 1639 se je za\xc4\x8del prva \xc5\xa1kofovska vojna. Karel je neuspe\xc5\xa1no poku\xc5\xa1al dobiti denar z obdav\xc4\x8ditvijo svojih podanikov. Vojna se je kon\xc4\x8dala s poni\xc5\xbeujo\xc4\x8dim porazom in junija istega leta je bil Karel prisiljen zagotoviti civilno in versko svobodo svojim \xc5\xa1kotskim podanikom. Ta vojni neuspeh je ozna\xc4\x8dil konec Karlove vladavine brez parlamenta, namre\xc4\x8d naslednjega leta je moral ponovno sklicati parlament, da bi pove\xc4\x8dal prihodke in premagal finan\xc4\x8dno krizo. To je bil prvi sklic parlamenta po enajstletni samovoljni vladavini, znani kot "enajstletna tiranija", zahvaljujo\xc4\x8d njegovi neusmiljeni dav\xc4\x8dni politiki in verskim reformam pod vplivom canterburyjskega nad\xc5\xa1kofa Williama Lauda.\n_START_SECTION_\nKonflikt s \xc5\xa0kotsko in ponovni sklic parlamenta\n_START_PARAGRAPH_\nNa zasedanju sta parlament in Karel imela razli\xc4\x8dne poglede na sporazum med Karlom in \xc5\xa0koti. Karel je medtem pristal na prekinitev svoje sporne dav\xc4\x8dne politike in parlament se je strinjal, da pove\xc4\x8da sredstva za nadaljevanje Karlove vojne politike, vendar je nastalo nesoglasje, ko je parlament postavil vpra\xc5\xa1anje o kraljevi zlorabi oblasti v enajstih letih njegove absolutisti\xc4\x8dne vladavine. Ko Karel s parlamentom spet ni na\xc5\xa1el skupnega jezika, ga je maja 1640 spet razre\xc5\xa1il in nadaljeval s svojo samovlado. Medtem pa je Karel posku\xc5\xa1al poraziti \xc5\xa0kote, vendar se je ta poskus kon\xc4\x8dal klavrno. S poni\xc5\xbeujo\xc4\x8dim sporazumom, podpisanim septembra 1640, je Karel mogel pla\xc4\x8dati stro\xc5\xa1ke \xc5\xa1kotske vojske, ki so jih imele med ubranitvijo pred njegovim napadom. _NEWLINE_Vsi ti dogodki so se zgodili novembra 1640 po ponovnem sklicu parlamenta. Da bi pri\xc5\xa1el do potrebnega denarja, je Karel februarja 1641 pristal na mnoge parlamentarne zahteve, kot na primer, da mora na vsaka tri leta sklicati parlament in \xc4\x8de ga ne bi, bi se lahko sam sklical. Maja istega leta je pristal na novo zahtevo, po katerem parlament ne more biti razre\xc5\xa1en brez njihovega soglasja. Poleg tega je Karel dal formalno soglasje za usmrtitev svojih najbli\xc5\xbejih sodelavcev, Thomasa Wentwortha in Williama Lauda, ter odpravo vseh svojih dav\xc4\x8dnih predpisov in osovra\xc5\xbeenega kraljevega dvora._NEWLINE_Novembra 1641 je parlament Karla obto\xc5\xbeil zlorabe v \xc4\x8dasu njegove samovoljne enajstletne vladavine, kar je izzvalo nove napetosti, vendar se je situacija poslab\xc5\xa1ala istega leta z anti-protestantsko vstajo na Irskem. Karel je zbral vojsko, da bi zatrl vstajo, vendar je parlament, boje\xc4\x8d se, da bi Karel uporabil vojsko proti svojim nasprotnikom v Angliji, izdal odlo\xc4\x8dbo, ki je Karlu razveljavila pravico do oblikovanja vojske. Karel na to ni \xc5\xbeelel pristati._NEWLINE_Da bi prepre\xc4\x8dil kralju, da bi ga razpustil, je parlament sprejel Zakon o razpustitvi, ki je dolo\xc4\x8dil, da se mora parlament sestati vsaj enkrat na tri leta, in to je bilo v kraljevi odsotnosti zelo potrebno. Karel je kmalu za\xc4\x8del popu\xc5\xa1\xc4\x8dati zahtevam parlamenta in se je strinjal z zakonom, ki je odredil, da ga on kot kralj ne more razre\xc5\xa1iti, razen \xc4\x8de se \xc4\x8dlani parlamenta strinjajo. Kmalu je bil prisiljen odobriti usmrtitev Williama Lauda, svojega takratnega zaveznika in svetovalca. Vsi predpisi, ki jih je Karel sprejel v \xc4\x8dasu razpustitve parlamenta, so bili razgla\xc5\xa1eni za ni\xc4\x8dne._NEWLINE_Novembra 1641 je bil sestavljen seznam kazni za Karlove ministre, \xc4\x8digar odlo\xc4\x8ditve so bile klasificirane za zlorabo kraljevih pooblastil, ki jih je Karel dal med svojo vladavino brez parlamenta. Napetosti so dosegle vrhunec v trenutku irskega upora, ki ga je vojska zadu\xc5\xa1ila, vendar se je parlament bal, da bi vojsko Karel kasneje uporabil proti samemu parlamentu. Karel je zavrnil zakon o prevzemu kraljevega poveljstva vojske, ki ga je parlament posku\xc5\xa1al sprejeti.\n_START_SECTION_\nVojni konflikti\n_START_PARAGRAPH_\nKo je Karel sli\xc5\xa1al, da namerava parlament obto\xc5\xbeiti njegovo kraljico Henriko Marijo za zlorabo mo\xc4\x8di, je sprejel drasti\xc4\x8dne korake. Naro\xc4\x8dil je aretacijo petih poslancev, ki so ga obto\xc5\xbeili izdaje, in 4. januarja 1642 so oboro\xc5\xbeene enote pod poveljstvom kralja vdrle v parlament, iz katerega so Karlovi nasprotniki \xc5\xbee pobegnili. To kraljevo potezo so me\xc5\xa1\xc4\x8dani Londona \xc5\xa1teli za grozljivo in trdno so stali na strani parlamenta, kar je bilo zelo pomembno dejstvo pri nadaljnjem poteku dogodkov. Karel se v Londonu ni ve\xc4\x8d po\xc4\x8dutil varen in pa ga je z dru\xc5\xbeino kmalu zapustil._NEWLINE_Odprti konflikt se v tem trenutku \xc5\xa1e ni za\xc4\x8del, vendar sta se obe strani hitro za\xc4\x8deli oboro\xc5\xbeevati. Karel je vzpostavil svoj dvor v Oxfordu, kjer je nadziral sever in zahod dr\xc5\xbeave, parlament pa je imel sede\xc5\xbe v Londonu, od koder je nadziral jug in vzhod dr\xc5\xbeave. Dr\xc5\xbeavljanska vojna se je za\xc4\x8dela 25. oktobra 1642 z bitko pri Edgehillu in nadaljevala s spremenljivo sre\xc4\x8do leta 1643 in 1644, ko je v bitki pri Nasebyju ravnote\xc5\xbeje vojne obrnila v korist parlamenta in njegovih podprnikov. _NEWLINE_Po bitki pri Nasebyju je bil Karlov sede\xc5\xbe Oxford oblegan, zaradi \xc4\x8desar je Karel moral aprila 1646 pobegniti. Istega meseca je v Newarku \xc5\xa1kotska uporni\xc5\xa1ka vojska ujela Karla. \xc5\xa0koti so s parlamentom dosegli sporazum, na podlagi katerega so Karla leta 1647 izro\xc4\x8dili njegovim nasprotnikom._NEWLINE_Karla so v \xc4\x8dasu ujetni\xc5\xa1tva prestavljali iz ve\xc4\x8d kraljev in cel \xc4\x8das njegovega ujetni\xc5\xa1tva so se odvijala pogajanja o njegovem statusu. Karlov na\xc4\x8drt je bil, da se preseli v tujino ali pa je pod nadzorom nekoga, ki mu je bil naklonjen. Posku\xc5\xa1al se je sporazumeti z razli\xc4\x8dnima stranema, vendar je s \xc5\xa1kotskim prezbiterijanskim uporniki dosegel sporazum in pristal na njihove zahteve. \xc5\xa0koti so zato stali na strani rojalisti\xc4\x8dnih sil._NEWLINE_Rojalisti so se uprli julija 1648, s \xc4\x8dimer se je za\xc4\x8dela druga dr\xc5\xbeavljanska vojna, in \xc5\xa0koti so glede na dogovor s Karlom napadli Anglijo. Na obmo\xc4\x8dju, kjer \xc5\xa1kotske sile niso dosegle upornikov, so bili od strani parlamentarnih sil hitro zadu\xc5\xa1eni. S porazom \xc5\xa1kotskih sil v bitki pri Prestonu leta 1648 so rojalisti izgubili vojno.\n_START_SECTION_\nSojenje in usmrtitev\n_START_PARAGRAPH_\nAretiranega Karla so konec leta 1648 premestili v grad Windsor. Kot odgovor na Karlovo organiziranje upora iz ujetni\xc5\xa1tva je parlament s svojo odlo\xc4\x8dbo formiral sodi\xc5\xa1\xc4\x8de, ki bi mu sodilo. Na za\xc4\x8detku mu je bil parlament pripravljen ponuditi \xc4\x8dastni odstop, vendar so ga po kon\xc4\x8dnih dogajanjih smatrali za odgovornega za neupravi\xc4\x8deno prelivanje krvi in so se mu odlo\xc4\x8dili soditi._NEWLINE_Sojenje Karlu pod obto\xc5\xbebo veleizdaje se je za\xc4\x8delo 2. januarja 1649, vendar se on ni \xc5\xbeeleti spustiti v spor, ker je menil, da niti eden sodnik nima pristojnosti nad njim, saj je s kronanjem in maziljenjem dobil oblast od Boga. Karel je bil 29. januarja 1649 obsojen na smrt zaradi kaznivih dejanj. Oder, na katerem so ga obglavili, je bil zgrajen v pala\xc4\x8di Whitehall._NEWLINE_Karel je bil javno usmr\xc4\x8den 30. januarja 1649. Takratni vodja parlamenta Oliver Cromwell je odredil, da se Karlova glava pri\xc5\xa1ije na telo, da bi ga njegova dru\xc5\xbeina lahko pokopala. Pokopan je bil pono\xc4\x8di 7. februarja 1649._NEWLINE_Po propadu monarhije je dr\xc5\xbeavni svet vodil Oliver Cromwell. On je kasneje pridobil naziv lorda generala parlamentarne vojske. Parlament, ki ga je Karel sklical leta 1640 in ki je bil proti njemu, je bil leta 1653 po Cromwellovi odlo\xc4\x8ditvi razpu\xc5\xa1\xc4\x8den. Cromwell je bil takrat poznan kot lord protektor Anglije, \xc5\xa0kotske in Irske. Po njegovi smrti leta 1658 ga je nasledil njegov nesposobni sin, Richard Cromwell, zaradi \xc4\x8desar se je parlament leta 1659 ponovno sestal in se je obnovila monarhija.\n_START_SECTION_\nDedi\xc5\xa1\xc4\x8dina\n_START_PARAGRAPH_\nPo prihodu njegovega sina Karla II. na prestol, je bil Karel I. kanoniziran za edinega post-reformacijskega svetnika Angle\xc5\xa1ke cerkve in osnovan je bil kult "Kralja mu\xc4\x8denika"._NEWLINE_Takratna britanska kolonija v Severni Ameriki, Karolina, ki je na obmo\xc4\x8dju dana\xc5\xa1nje ameri\xc5\xa1ke zvezne dr\xc5\xbeave Severne in Ju\xc5\xbene Karoline, je bila poimenovana po Karlu I. Severneje na obmo\xc4\x8dju ZDA, v dana\xc5\xa1nji ameri\xc5\xa1ki zvezni dr\xc5\xbeavi Virginiji, so po Karlu poimenovali Cape Charles, Charles River in dve zgodovinski okro\xc5\xbeji.'