b'\n_START_ARTICLE_\nMegalitski templji na Malti\n_START_SECTION_\nEtimologija\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xa0tevilna imena, ki se uporabljajo za opis posamezne lokacije, so povezana s kamnom, ki se je uporabljal za njihovo gradnjo. Malte\xc5\xa1ka beseda za skalo \xc4\xa7a\xc4\xa1ar je zajeta v Ta \'\xc4\xa6a\xc4\xa1rat in \xc4\xa6a\xc4\xa1ar Qim. Medtem ko so besedo sprva uporabljali za ozna\xc4\x8devalca lastnine, je bila pozneje dodana beseda qim, ki po malte\xc5\xa1ko pomeni \'\xc4\x8da\xc5\xa1\xc4\x8denje\' ali pa je arhai\xc4\x8dna oblika besede, ki pomeni \'stoje\xc4\x8d\'. _NEWLINE_Malte\xc5\xa1ke legende opisujejo velikane, ki so gradili templje. Od tod ime \xc4\xa0gantija, kar pomeni \'velikanov stolp\'. Malte\xc5\xa1ki jezikoslovec Joseph Aquilina verjame, da je Mnajdra (arabsko \xd9\x85\xd9\x86\xd9\x8a\xd8\xaf\xd8\xb1\xd8\xa9) pomanj\xc5\xa1evalnica za besedo mandra (arabsko \xd9\x85\xd9\x86\xd8\xaf\xd8\xb1\xd8\xa9), kar pomeni zemlji\xc5\xa1\xc4\x8de, posajeno z gojenimi drevesi (enaka  uporaba je danes v pogovornem egiptovskem jeziku); lahko izvira tudi iz korena arabske besede manzara (arabsko \xd9\x85\xd9\x86\xd8\xb8\xd8\xb1\xd8\xa9), ki pomeni \'kraj, kjer se poveljuje.  Tarxien pa izvira iz imena kraja, na katerem so bili templji najdeni (tirix pomeni \'velik kamen\'), pa tudi ostankih, izkopanih v Skorbi.\n_START_SECTION_\nDatacija\n_START_PARAGRAPH_\nTemplji so posledica ve\xc4\x8d obdobij gradnje, od pribli\xc5\xbeno 5000 do 2200 pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem. Obstajajo dokazi o \xc4\x8dlove\xc5\xa1ki dejavnosti na otokih od zgodnjega neolitskega obdobja (pribli\xc5\xbeno 5000 pr. n. \xc5\xa1t.), o \xc4\x8demer pri\xc4\x8dajo lon\xc4\x8denina, o\xc5\xbegani ostanki ognja in kosti.  Razumevanje razli\xc4\x8dnih stopenj dejavnosti v templjih ni enostavno. Glavna te\xc5\xbeava je, da so obmo\xc4\x8dja sama del evolucije v naravi, saj je vsak zaporeden tempelj prinesel s seboj dodatno izbolj\xc5\xa1anje arhitekturnega razvoja._NEWLINE_Poleg tega so v nekaterih primerih pozneje ljudje iz bronaste dobe zgradili svoja mesta nad neolitskimi templji, kar je zgodnjim raziskovalcem, ki niso imeli sodobnih tehnologij datiranja, povzro\xc4\x8dilo te\xc5\xbeave. Sir Temi \xc5\xbbammit, ugleden malte\xc5\xa1ki arheolog iz poznega 19. stoletja, je datiral neolitske templje v leto 2800 pr. n. \xc5\xa1t. in tarxiensko kulturo bronaste dobe v leto 2000 pr. n. \xc5\xa1t. Te datume so raziskovalci ocenili za "precej previsoke" [20] in so predlagali zmanj\xc5\xa1anje za vsaj pol tiso\xc4\x8dletja. Vendar je radiokarbonsko testiranje dalo prav \xc5\xbdammitovi teoriji.  Teorija, da je bila tempeljska umetnost povezana z egejsko kulturo, je propadla, ko je bilo dokazano, da so ti templji starej\xc5\xa1i.\n_START_SECTION_\n\xc4\xa0gantijska doba (3600\xe2\x80\x933200 pr. n. \xc5\xa1t.)\n_START_PARAGRAPH_\nImenuje se po mestu \xc4\xa0gantija na otoku Gozo. Predstavlja pomemben razvoj v kulturnem razvoju neolitskega \xc4\x8dloveka na otokih. Do tega datuma so najzgodnej\xc5\xa1i datirani templji in prvi dve, \xc4\x8de ne tri, razvojni stopnji v tlorisu: v obliki u\xc5\xa1esa ali ledvice na vzhodu v M\xc4\xa1arrju, in tloris, ki je viden v Skorbi, Kordinu in na razli\xc4\x8dnih manj\xc5\xa1ih obmo\xc4\x8djih ter petapsidni tloris v ju\xc5\xbeni \xc4\xa0gantiji in vzhodnem Tarxienu.\n_START_SECTION_\nSaflienska doba (3300\xe2\x80\x933000 pr. n. \xc5\xa1t.)\n_START_PARAGRAPH_\nTo je prehodno obdobje med dvema glavnima dobama razvoja. Ime izhaja iz hipogeja (podzemnice) \xc4\xa6al-Saflieni. Ta doba je prena\xc5\xa1ala enake zna\xc4\x8dilnosti oblik ggantijske lon\xc4\x8denine, uvedla je tudi nove dvosto\xc5\xbe\xc4\x8daste sklede.\n_START_SECTION_\nTarxienska doba (3150\xe2\x80\x932500 pr. n. \xc5\xa1t.)\n_START_PARAGRAPH_\nOzna\xc4\x8duje vrh tempeljske civilizacije. Imenuje se po tempeljskem kompleksu v Tarxienu, nekaj kilometrov od Grand Harbourja (Velikega pristani\xc5\xa1\xc4\x8da). To pripada zadnjima dvema razvojnima stopnjama tlorisa templja. Zahodni tempelj v \xc4\xa0gantiji je skupaj z drugimi enotami v Tarxienu, \xc4\xa6a\xc4\xa1ar Qimu in L-Imnajdri predzadnja razvojna stopnja, uvedene so bile plitke ni\xc5\xa1e namesto apside na skrajnem koncu templja. Zadnja je znana samo v enem templju, osrednji enoti v Tarxienu, s tremi simetri\xc4\x8dnimi pari apsid.  Tempeljska kultura je v tem obdobju dosegla svoj vrhunec v smislu izdelave lon\xc4\x8denine in tudi v kiparskem okrasju, samostoje\xc4\x8dem in reliefnem._NEWLINE_Spiralni reliefi so podobni tistim v Tarxienu, ki so krasili templje v \xc4\xa0gantiji, vendar so se pojavili na ravni, ko so jasno prepoznavni le v seriji risb, ki jih je narisal umetnik Charles de Brochtorff leta 1829, takoj po izkopu templjev. Za tarxiensko dobo so zna\xc4\x8dilne bogate lon\xc4\x8darske oblike in dekorativne tehnike. Ve\xc4\x8dina oblik je skoraj oglata, ve\xc4\x8dinoma brez ro\xc4\x8dajev ali ro\xc4\x8dic. Glina je praviloma dobro pripravljena in \xc5\xbegana, medtem ko je povr\xc5\xa1ina opraskana, a lepo polirana. Ta opraskana dekoracija ostaja standardna, vendar postane natan\xc4\x8dneje izdelana in elegantnej\xc5\xa1a, najbolj priljubljen motiv je nekak\xc5\xa1na voluta.\n_START_SECTION_\nArhitektura in zgradba\n_START_PARAGRAPH_\nMalte\xc5\xa1ki tempeljski kompleksi so bili zgrajeni na razli\xc4\x8dnih lokacijah in v \xc5\xa1irokem razponu let. Medtem ko ima vsaka posamezna lokacija svoje posebne zna\xc4\x8dilnosti, imajo vse skupno arhitekturo. Pristop k templjem le\xc5\xbei na ovalnem predprostoru z vodoravnimi terasami, \xc4\x8de je teren nagnjen. Predprostor je na eni strani omejen z lastno tempeljsko fasado, navadno ju\xc5\xbeno ali jugovzhodno. Fasade in notranje stene so sestavljene iz ortostatov, vrste velikih kamnitih plo\xc5\xa1\xc4\x8d na koncu._NEWLINE_Sredi\xc5\xa1\xc4\x8de fasade obi\xc4\x8dajno prekinejo vhodna vrata, ki sestavljajo triliton, par ortostatov, ki jih prekriva velika preklada. Nadaljnji trilitoni sestavljajo prehod, ki je vedno tlakovan s kamnom. Ta se odpre v odprt prostor, ki ponudi pot do naslednjega elementa, para D-oblikovanih komor, ki se navadno imenujejo apside in se odpirajo na obeh straneh prehoda. Prostor med stenskimi apsidami in zunanjo mejno steno je po navadi napolnjen z ohlapnimi kamni in zemljo, ki so v\xc4\x8dasih v ru\xc5\xa1evinah, vklju\xc4\x8dno s kerami\xc4\x8dnimi \xc4\x8drepinjami._NEWLINE_Glavna razlika med templji je \xc5\xa1tevilo najdenih apsid, lahko so tri, \xc5\xa1tiri, pet ali \xc5\xa1est. \xc4\x8ce so tri, se odpirajo neposredno iz osrednjega dvori\xc5\xa1\xc4\x8da v obliki trilista. Pri bolj zapletenih templjih je zgrajen drugi aksialni prehod z uporabo iste konstrukcije trilitona, ki vodi od prvega sklopa apsid v drugi poznej\xc5\xa1i par, lahko peta osrednja ali ni\xc5\xa1a, ki daje \xc5\xa1tiri ali pet apsidalnih oblik. V enem primeru je v osrednjem templju v Tarxienu peta apsida ali ni\xc5\xa1a nadome\xc5\xa1\xc4\x8dena z nadaljnjim prehodom, ki vodi do zadnjega para apsid, tako da je vseh \xc5\xa1est. Pri standardnem tlorisu templja, ki ga najdemo pri pribli\xc5\xbeno tridesetih templjih po otokih, so \xc5\xa1tevilne razlike pri \xc5\xa1tevilu apsid in celotni dol\xc5\xbeini, od 6,5 m v vzhodnem templju Mnajdre do 23 m v \xc5\xa1estapsidnem tarxienskem osrednjem templju._NEWLINE_Zunanje stene so bile obi\xc4\x8dajno zgrajene iz koralnega apnenca, ki je te\xc5\xbeji kot globigerinski apnenec (globigerine so rod planktonskih foraminifer, ki so naselile svetovne oceane od sredine jure), uporabljen v notranjih delih templjev.  Mehkej\xc5\xa1i je bil uporabljen za dekorativne elemente v templjih, po navadi rezbarije. Te zna\xc4\x8dilnosti so obi\xc4\x8dajno oblikovane v reliefu in prikazujejo razli\xc4\x8dne oblike, povezane z vegetativnim ali \xc5\xbeivalskim simbolizmom. Navadno prikazujejo teko\xc4\x8de spiralne motive, drevesa in rastline ter nekatere \xc5\xbeivali. \xc4\x8ceprav so templji v svoji sedanji obliki neprepoznavni, se ve\xc4\x8d let razpravlja o vrsti nejasnih teorij o mo\xc5\xbenih stropnih in stre\xc5\xa1nih konstrukcijah.'