b'\n_START_ARTICLE_\nFranc Novak (filolog)\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nPo kon\xc4\x8dani gimnaziji v Ljubljani (1877) je na Dunaju \xc5\xa1tudiral filologijo, napravil julija 1883 dr\xc5\xbeavni izpit iz gr\xc5\xa1\xc4\x8dine in sloven\xc5\xa1\xc4\x8dine kot glavnih predmetov, iz latin\xc5\xa1\xc4\x8dine za ni\xc5\xbejo gimnazijo ter oktobra 1884 iz nem\xc5\xa1ke stenografije. Po kon\xc4\x8danem \xc5\xa1tudiju se je kot suplent zaposlil na gimnaziji Terezijanske akademije. Ker je bilo takrat zaradi velikega \xc5\xa1tevila kandidatov te\xc5\xbeko dobiti mesto profesorja na srednji \xc5\xa1oli, je postal doma\xc4\x8di u\xc4\x8ditelj pri bogatih dru\xc5\xbeinah na Dunaju in v Galiciji. To delo je opravljal dve leti. Nato je slu\xc5\xbeboval kot suplent na ljubljanski gimn. (1886\xe2\x80\x931890), kot prof. v Novem mestu (do 1894), v Kranju (do 1900), na I. dr\xc5\xbe. gimn. v Ljubljani (do 1916) in kot direktor na istem zavodu od 1917 do svoje upokojitve julija 1924. Na vseh gimnazijah, kjer je slu\xc5\xbeboval, je pou\xc4\x8deval tudi stenografijo, v Ljubljani celo na treh, dokler ni bilo dovolj drugih kvalificiranih mo\xc4\x8di._NEWLINE_V Novem mestu si je za lastno uporabo napravil na\xc4\x8drt slovenske stenografije, po katerem jo je u\xc4\x8dil v letih 1893\xe2\x80\x931894. V\xc2\xa0\xc2\xbbgimnazijskih izvestjih\xc2\xab\xc2\xa0je objavil: Samoznaki in okraj\xc5\xa1ave v slovenski stenografiji (Novo mesto, 1894). Zbral je v abecednem redu 1842 samoznakov in kraj\xc5\xa1av, ki jih je pozneje izpopolnil in izdal samostojno kot Zaznamek okraj\xc5\xa1av koresponden\xc4\x8dnega pisma (Ljubljana, 1916), Za\xc4\x8detne okraj\xc5\xa1ave v slovenskem debatnem pismu (Kranj, 1896), Srednje in kon\xc4\x8dne okraj\xc5\xa1ave v slovenskem debatnem pismu (Kranj, 1897). Z njimi je pripravil gradivo za u\xc4\x8dno knjigo Slovenska stenografija, I. del: Koresponden\xc4\x8dno pismo (Ljubljana, 1900) in Slovenska stenografija II. del: Debatno pismo (Ljubljana, 1901), ki jo je v 1. izdaji zalo\xc5\xbeil sam, ker ni mogel dobiti zalo\xc5\xbenika. \xc5\xa0olsko ministrstvo je 1901 odobrilo oba dela za \xc5\xa1olsko uporabo in ugodilo pro\xc5\xa1nji, da se poleg nem\xc5\xa1ke stenografije pou\xc4\x8duje tudi slovenska kot neobvezen predmet, ki jo je Novak za\xc4\x8del predavati s \xc5\xa1olskim letom 1903/1904._NEWLINE_Ko se je 1920 v Ljubljani ustanovila izpitna komisija za slovensko stenografijo, je bil Novak imenovan za njenega \xc4\x8dlana, oziroma predsednikovega namestnika. Novakovo uspelo prikrojitev Gabelsbergerjevega sistema je kritika zelo ugodno sprejela; med drugim trdi strokovnjak M. Vamberger, da\xc2\xa0\xc2\xbbnoben slovanski narod nima tako temeljite in dovr\xc5\xa1ene stenografske knjige, kakor je Novakova, s katero se celo iz bogate nem\xc5\xa1ke stenografske literature morejo le redka, in sicer najbolj\xc5\xa1a dela primerjati, katera pa jo komaj dosegajo, ne presega je pa nobena\xc2\xab\xc2\xa0(Ljubljanski zvon, 1901, \xc5\xa1t.214).'