b"\n_START_ARTICLE_\nCiriaco de' Pizzicolli\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nCiriaco je sprva potoval kot  trgovec, prvi\xc4\x8d \xc5\xbee pri devetih letih. Kasneje je po celem vzhodnem Sredozemlju potoval zaradi radovednosti. Svoja arheolo\xc5\xa1ka odkritja je zbral v knjigi  Commentaria (Komentarji), ki je nazadnje obsegala \xc5\xa1est delov. Ve\xc4\x8dkrat je potoval po ju\xc5\xbeni Italiji, Dalmaciji, Epirju, Morei, Egiptu, Hiosu, Rodosu, Bejrutu, Anatoliji in Konstantinoplu. Vse spomenike in anti\xc4\x8dne najdbe je skrbno opisal in narisal._NEWLINE_Med obleganjem Konstantinopla leta 1422 je bil v slu\xc5\xbebi Osmanskega cesarstva. _NEWLINE_V \xc4\x8dasu, ko je v Rimu \xc5\xa1tudiral latin\xc5\xa1\xc4\x8dino, je opisal in narisal veliko spomenikov in ostankov starega Rima. V Konstantinoplu je \xc5\xa1tudiral gr\xc5\xa1\xc4\x8dino. U\xc5\xbeival je pokroviteljstvo pape\xc5\xbea Evgenija IV., ki je bil od leta 1420 do 1422 pape\xc5\xa1ki  legat v Ankonski marki, Cosima de' Medici Starej\xc5\xa1ega in Viscontija Milanskega. \xc5\xbdivel je tudi na dvoru Sigismunda Luksembur\xc5\xa1kega. Ko je Sigismund pri\xc5\xa1el v Rim na kronanje za svetega rimskega cesarja, je bi njegov vodnik po anti\xc4\x8dnem Rimu. Leta 1435 se je vrnil raziskovat Gr\xc4\x8dijo in Egipt. _NEWLINE_Bil je verjetno prvi svetovni popotnik, ki je prepoznal pomembnost ru\xc5\xa1evin Eretrije na gr\xc5\xa1kem otoku Evbeja. 5. aprila 1436 je opisal in narisal na\xc4\x8drt njenega anti\xc4\x8dnega mestnega obzidja, ozna\xc4\x8dil polo\xc5\xbeaj gledali\xc5\xa1\xc4\x8da in utrdb akropole in omenil obstoj napisov. Zbral je veliko zbirko napisov, rokopisov in drugih starin. Opisal je tudi Justinijanov steber v Konstantinoplu preden so ga Osmani podrli. Leta 1426 se je po obisku Rodosa, Bejruta, Damaska, Cipra, Mitilene, Soluna in drugih mest vrnil v Italijo. _NEWLINE_S seboj je prinesel veliko dokumentov, ki jih je uporabil za pisanje Commentarii). Knjig zaradi pomanjkanja \xc4\x8dasa ni objavil, na sre\xc4\x8do pa so se ohranili rokopisi in kopije njegovih risb. Commentarii  so bili uni\xc4\x8deni v po\xc5\xbearu knji\xc5\xbenice Aleksandra  in Konstance  Sforza v Pesaru leta 1514. Veliko drugih Pizzicollijevih rokopisov o Ankoni je bilo uni\xc4\x8denih v po\xc5\xbearu ankonskega mestnega arhiva leta 1532._NEWLINE_Po upokojitvi se je preselil v Kremono, kjer pre\xc5\xbeivel svoja zadnja leta. Natan\xc4\x8den datum njegove smrti ni znan. _NEWLINE_Dolgo po njegovi smrti so del njegovih ohranjenih rokopisov natisnili: Epigrammata reperta per Illyricum a Kyriaco Anconitano (Rim, 1664), Cyriaci Anconitani nova fragmenta notis illustrata, (Pesaro, 1763) in  Itinerarium (Firence, 1742)."