b"\n_START_ARTICLE_\nReinhold Niebuhr\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in izobrazba\n_START_PARAGRAPH_\nNiebuhr se je 21. junija 1892 v mestu Wright City, Missouri, rodil o\xc4\x8detu Gustavu in materi Lydii Niebuhr, ki sta pri mladih letih iz Nem\xc4\x8dije emigrirala v Zdru\xc5\xbeene dr\xc5\xbeave Amerike. Gustav Niebuhr je bil \xc4\x8dlan evangelisti\xc4\x8dne sinode v Severni Ameriki. V Nem\xc4\x8diji je bil pripadnik ameri\xc5\xa1ke priznane skupnosti pruskih cerkva (the Prussian Union of Churches), ki je sedaj del zdru\xc5\xbeene Cerkve Kristusa (the United Church of Christ). Lydia Niebuhr, rojena Host, je bila h\xc4\x8di misijonarja nem\xc5\xa1kega rodu, Edwarda Hosta. Reinhold je bil kot eden izmed \xc5\xa1tirih otrok vzgojen v protestantski veri, doma so govorili nem\xc5\xa1ko. Eden izmed bratov, Helmut Richard Niebuhr, je prav tako postal znan teolog, sestra Hulda Niebuhr pa je postala profesorica teologije v Chicagu. Leta 1902 se je dru\xc5\xbeina preselila v Lincoln, Illinois, ko je o\xc4\x8de Gustav postal pastor v nem\xc5\xa1ki evangeli\xc4\x8danski cerkvi svetega Janeza (St. John's German Evangelical Synod Church). Reinhold je leta 1910 diplomiral na fakulteti v Elmuhrstu (Elmhurst Colllege), Illinois, in leta 1913 v teolo\xc5\xa1kem semeni\xc5\xa1\xc4\x8du Eden (Eden Theological Seminary) v St. Louisu, Missouri. Svojo izobrazbo iz teologije je zaklju\xc4\x8dil na univerzi Yale, ko je leta 1914 prejel diplomo iz kr\xc5\xa1\xc4\x8danske teologije in duhovni\xc5\xa1tva, (Bachelor of Divinity degree) ter leta 1915 naredil magisterij iz humanisti\xc4\x8dnih ved.\n_START_SECTION_\nPoroka in dru\xc5\xbeina\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1931 se je Niebuhr poro\xc4\x8dil z Ursulo Keppel-Compton. Bila je \xc4\x8dlanica anglikanske Cerkve ter \xc5\xa1tudentka teologije in zgodovine na univerzi Oxford. Niebuhrja je spoznala v skupnosti teolo\xc5\xa1kih semeni\xc5\xa1\xc4\x8d (Union Theological Seminary), medtem ko je opravljala magisterij. Kot predavateljica je v obdobju od 1940 do 1960 delovala na fakulteti Barnard (Barnard College), kjer je pomagala ustanoviti in kasneje predsedovala oddelku za verske \xc5\xa1tudije. V svojih strokovnih spisih v kongresni knji\xc5\xbenici (the Library of Congress) je pustila sledi, ki ka\xc5\xbeejo, da je soavtorica nekaterih kasnej\xc5\xa1ih mo\xc5\xbeevih del. Reinhold in Ursula Niebuhr sta imela dva otroka, Christopherja Niebuhrja in Elisabeth Niebuhr Sifton. Niebuhr je umrl 1. 6. 197, v mestu Stockbridge, Massachusetts.\n_START_SECTION_\nDelo in filozofski pristop\n_START_PARAGRAPH_\nNiebuhr je od leta 1915 do leta 1928 deloval kot pastor v evangeli\xc4\x8danski cerkvi v Detroitu, Michigan. Do konca leta 1928 je bil pri\xc4\x8da realnim razmeram, v katerih so delali nekvalificirani delavci avtomobilske industrije, zaradi \xc4\x8desar je postal kritik kapitalizma in zagovornik socializma. V njegovem delu Listine ukro\xc4\x8denega cinika (Leaves from the Notebook of a Tamed Cynic (1929)), je opisal svoje izku\xc5\xa1nje v Detroitu in po njegovem mnenju tragi\xc4\x8dno \xc5\xbeivljenje delavskega proletariata. Leta 1928 je zapustil Detroit ter za\xc4\x8del pou\xc4\x8devati etiko in teologijo v teolo\xc5\xa1kem semeni\xc5\xa1\xc4\x8du (1928 \xe2\x80\x93 1960), v New Yorku (Union Theological Seminary, New York). Po selitvi je postal resen zagovornik marksizma, a bil hkrati kritik marksisti\xc4\x8dnega absolutizma, komunizma v ZDA in stalinizma v Sovjetski zvezi. Kot teolog je zagovarjal kr\xc5\xa1\xc4\x8danski realizem, ki poudarja stalno prisotnost zla v \xc4\x8dlove\xc5\xa1kem \xc5\xbeivljenju. V 30. letih je zagovarjal tako imenovano gibanje\xc2\xa0\xc2\xbbNeo-Orthodox\xc2\xab. V delu Moralni \xc4\x8dlovek in nemoralna dru\xc5\xbeba (Moral Man and Immoral Society (1932)), je razpravljal o egoizmu, nadutosti in hinav\xc5\xa1\xc4\x8dini narodov in dru\xc5\xbebenih slojev. Poudarjal je nagnjenje h grehu \xe2\x80\x93 uni\xc4\x8dujo\xc4\x8di nadutosti, ki se poka\xc5\xbee na vsakem nivoju \xc4\x8dlove\xc5\xa1kega uspeha. V svojem pomembnej\xc5\xa1em delu Nrav in usoda \xc4\x8dloveka (The Nature and Destiny of Man (1941 \xe2\x80\x93 43)) razpravlja o problemih \xc4\x8dlove\xc5\xa1ke nravi, zgodovine, in konca zgodovine. Bil je tudi politi\xc4\x8dni aktivist \xe2\x80\x93 njegova socialisti\xc4\x8dna prepri\xc4\x8danja so vplivala na njegova zgodnja politi\xc4\x8dna dejanja. Leta 1940 je postal levo krilo demokratov. Sprva je bil zagovornik pacifizma zaradi odpora proti 1. svetovni vojni, v 30. letih pa je postal najbolj zagrizen nasprotnik kakr\xc5\xa1nekoli oblike pacifizma, ki temelji na splo\xc5\xa1nih, uporabnih, nenasilnih re\xc5\xa1itvah politi\xc4\x8dnih problemov.\n_START_SECTION_\n\xc2\xbbNeo-Orthodox\xc2\xab\xc2\xa0gibanje\n_START_PARAGRAPH_\nJe protestantsko teolo\xc5\xa1ko gibanje 20. stoletja, ki je potekalo v Evropi in Ameriki. Za\xc4\x8delo se je po 1. svetovni vojni kot kritika nazorov liberalnega kr\xc5\xa1\xc4\x8danstva. Ustanovitelja sta bila \xc5\xa1vicarska teologa Karl Barth in Emil Brunner. Neo-Orthodoxy gibanje poudarja razodetje Boga samega kot temelj in vir kr\xc5\xa1\xc4\x8danske vere. Zagovarja, da je sveta knjiga le delno razodetje Boga in ne razodetje samo. Bo\xc5\xbeja beseda naj bi bil Jezus sam in ne sveta knjiga. Niebuhr je razvil veliko idej o grehu in usmiljenju, realizmu in idealizmu ter ironiji in tragediji zgodovine. Njegov velik prispevek je bil njegov pogled na greh, kot ponos, prepojen z egoizmom in egocentrizmom, ki sta korenini vsega zla. Greh ponosa naj bi bil viden ne le v kriminalcih, ampak tudi v ljudeh, ki so se po\xc4\x8dutili dobro o svojih dejanjih. \xc4\x8clove\xc5\xa1ko nagnjenje h kvarjenju dobrega je bil njegov pogled na delovanje vlade, demokracije, cerkve, poslov. Ta vidik je izpostavljen v eni izmed njegovih knjig Moralni \xc4\x8dlovek in nemoralna dru\xc5\xbeba (Moral Man and Immoral Society (1932)). Velik vpliv nanj je imel Karl Barth.\n_START_SECTION_\nDose\xc5\xbeki in vpliv\n_START_PARAGRAPH_\nNajmo\xc4\x8dnej\xc5\xa1i vpliv je Niebuhr imel v prvih dveh desetletjih hladne vojne. Proti sedemdesetim letom 20. stoletja pa je njegova mo\xc4\x8d upadala, zaradi vzpona osvobodilne teologije, protivojnega gibanja, rasti konzervativnega evangeli\xc4\x8darstva in postmodernizma. Niebuhrjevo mi\xc5\xa1ljenje je imelo velik vpliv na politi\xc4\x8dne znanstvenike oz. politologe, kot so George F. Kennan, Hans Morgenthau, Kenneth Waltz, Samuel P. Huntington in tudi politi\xc4\x8dne zgodovinarje, kot so Richard Hofstadter, Arthur M. Schlesinger Jr. in Christopher Lasch. Velik vpliv je imel tudi na Martina Luthra Kinga in Barack Obamo.\n_START_SECTION_\nPriznanja in nagrade\n_START_PARAGRAPH_\nV \xc4\x8dasu svojega \xc5\xbeivljenja je Niebuhr prejel razli\xc4\x8dna priznanja. Leta 1964 mu je predsednik Lyndon B. Johnson podelil medaljo svobode (the Presidential Medal of Freedom). Niebuhrju v \xc4\x8dast je po njem poimenovana zahodna 120. cesta med Broadwayem in Riverside Drivom v New Yorku (Reinhold Niebuhr Place). Tu se je nahajala skupnost teolo\xc5\xa1kih semeni\xc5\xa1\xc4\x8d (Union Theological Seminary), kjer je Niebuhr pou\xc4\x8deval ve\xc4\x8d kot 30 let. Fakulteta v Elmhurstu (Elmhurst College), kjer je Niebuhr \xc5\xa1tudiral, je po njem poimenovala tudi medaljo (the Niebuhr Medal) njemu ter njegovemu bratu H. Richardu Niebuhrju v \xc4\x8dast."