b'\n_START_ARTICLE_\nPulzar\n_START_PARAGRAPH_\nP\xc3\xbalzar je zelo namagnetena, vrte\xc4\x8da se nevtronska zvezda, ki oddaja \xc5\xbearke elektromagnetnega valovanja._NEWLINE_Glede na valovno obmo\xc4\x8dje pulziranja razdelimo pulzarje v radijske, rentgenske in gama pulzarje. Dolo\xc4\x8deni pulzarji, kot sta Geminga in Rakovica, pulzirajo v celotnem elektromagnetnem spektru. Radijski pulzarji delujejo po na\xc4\x8delu svetilnika, tj. zaznamo jih le takrat, kadar smer \xc5\xbearka valovanja ka\xc5\xbee proti Zemlji. Pulzarji so lahko izolirane zvezde ali pa v dvojnih sistemih. Okrog nekaterih pulzarjev, kot je PSR B1257+12, kro\xc5\xbeijo t. i. pulzarjevi planeti. Ta pulzar sta leta 1990 s pomo\xc4\x8djo znanega radijskega daljnogleda Arecibo v Portoriku odkrila Wolszczan in Frail. Leta 1992 sta okrog tega pulzarja odkrila tudi dva pulzarjeva planeta. Njuno odkritje se je izkazalo tudi kot odkritje prvih zunajoson\xc4\x8dnih planetov katerekoli vrste._NEWLINE_Zaradi velike gostote nevtronskih zvezd je vrtilna doba, s tem pa tudi interval med opa\xc5\xbeenimi pulzi valovanj, dokaj stalna, pri \xc4\x8demer zna\xc5\xa1a opazovana perioda pulzov od 1,4 ms do 8,5 s. To\xc4\x8dnost oddajanja pulzov valovanj nekaterih pulzarjev je primerljiva z atomsko uro._NEWLINE_Pulzarje je odkrila Jocelyn Bell med raziskovanjem kvazarjev z radijskim daljnogledom leta 1967.\n_START_SECTION_\nNastanek in zna\xc4\x8dilnosti\n_START_PARAGRAPH_\nNastajanje pulzarja se pri\xc4\x8dne z gravitacijskim sesedanjem sredice masivne zvezde med supernovo, zaradi \xc4\x8desar nastane nevtronska zvezda, pri tem pa mora biti masa sredice ve\xc4\x8dja od 1,4 Son\xc4\x8deve mase. Le-ta obdr\xc5\xbei ve\xc4\x8dino svoje vrtilne koli\xc4\x8dine, medtem ko se njen polmer zmanj\xc5\xa1a na le nekaj kilometrov, zato ima visoko kotno hitrost._NEWLINE_Zaradi visoke hitrosti in s tem velike rotacijske energije nastaja zelo mo\xc4\x8dno magnetno polje, katerega vrtenje ustvarja elektri\xc4\x8dno polje. To elektri\xc4\x8dno polje povzro\xc4\x8da mo\xc4\x8dno pospe\xc5\xa1evanje protonov in elektronov na povr\xc5\xa1ini zvezde in zaradi tega nastaneta dva ozka elektromagnetna \xc5\xbearka, ki izhajata iz polov magnetnega polja, podobno kot pri svetilniku._NEWLINE_Pulzar se vrti po dveh oseh, po osi vrtenja in magnetni osi, ki pa je rahlo odmaknjena od osi vrtenja. Magnetna os dolo\xc4\x8da smer potovanja \xc5\xbearka, zato se \xc5\xbearek lahko opazi le enkrat pri enem obratu pulzarja, kar daje slednjemu pulzirajo\xc4\x8do naravo sevanja.\n_START_SECTION_\nPoimenovanje\n_START_PARAGRAPH_\nV za\xc4\x8detku so pulzarje poimenovali s \xc4\x8drkami odkriteljskega observatorija in dodano rektascenzijo (npr. CP 1919). Z odkivanjem novih pulzarjev je \xc4\x8drkovna koda postajala nerodna, tako da so se dogovorili za zamenjavo tak\xc5\xa1ne oznake z akronimom PSR (angle\xc5\xa1ko Pulsating Source of Radio; utripajo\xc4\x8d radijski vir. Poleg rektascenzije so dodali tudi deklinacijo telesa (npr. PSR 0531+21), v\xc4\x8dasih pa deklinacijo do desetine stopinje (npr. PSR 1913+167). Pulzarji, ki navidezno le\xc5\xbeijo zelo skupaj, imajo v\xc4\x8dasih dodano \xc5\xa1e \xc4\x8drko (npr. PSR 0021-72C in PSR 0021-72D)._NEWLINE_Sodobni dogovor je, da se k starej\xc5\xa1im \xc5\xa1tevilkam doda \xc4\x8drka B (npr. PSR B1919+21), kjer B pomeni, da sta koordinati za epoho 1950,0. Vsi novi pulzarji so ozna\xc4\x8deni z J, kar ozna\xc4\x8duje koordinati za epoho 2000,0, kjer so deklinaciji dodane tudi minute (npr. PSR J1921+2153). Pulzarji, ki so jih odkrili pred letom 1993 \xc5\xa1e vedno nosijo oznako z B namesto rabe s \xc4\x8drko J (npr. PSR J1921+2153 je bolj znan kot PSR B1919+21). Nedavno odkriti pulzarji imajo samo \xc4\x8drko J, kar zagotavlja to\xc4\x8dnej\xc5\xa1i koordinati njihove navidezne lege na nebu.\n_START_SECTION_\nOpazovanja pulzarjev\n_START_PARAGRAPH_\nRaziskovalci z In\xc5\xa1titutov za gravitacijsko fiziko in radijsko astronomijo Maxa Plancka so z mednarodnim sodelovanjem ob naklju\xc4\x8dnem iskanju s posebno analizo podatkov iz daljnogleda LAT Fermijevega vesoljskega observatorija, izstreljenega leta 2008, odkrili nenavaden zelo mlad energetski pulzar PSR J1838-0537, ki je med opazovanjem septembra 2009 do\xc5\xbeivel najve\xc4\x8dje do sedaj opazovano odstopanje v vrtenju pri gama pulzarjih.'