b'\n_START_ARTICLE_\nRazsvetljenstvo v \xc5\xa0paniji\n_START_SECTION_\nVzpostavitev in razvoj absolutisti\xc4\x8dne monarhije\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1700 kralj Karel II. \xc5\xa0panski v svojem testamentu imenuje za naslednika svojega ne\xc4\x8daka kneza iz Anjoua (el duque de Anjou), vnuk francoskega kralja Ludvika XIV. Leto pozneje se pri\xc4\x8dne Nasledstvena vojna (la Guerra de Sucesi\xc3\xb3n, 1700-14), v kateri si \xc5\xbeeli pridobiti pravico do prestola podknez Carlos iz Avstrije (archiduque Carlos de Austria). Ta civilna vojna (med kastiljsko in aragonsko krono) in hkrati mednarodna vojna (Francija proti Angliji in svojim zaveznikom) se zaklju\xc4\x8di z zmago borbonske hi\xc5\xa1e, ki \xc5\xbeeli s svojo novo vizijo vladanja vzpostaviti u\xc4\x8dinkovito in interventno dr\xc5\xbeavo s pomo\xc4\x8djo administrativne centralizacije. Dekret Decreto de nueva planta reformira stare zakone in jih poenoti po kastiljskem modelu._NEWLINE_Z Ultrechtsko pogodbo, ki zaznamuje konec Nasledstvene vojne, se Nizozemska in Italija oddaljita od ogromnega imperija rodbine Austrias. Po drugi strani \xc5\xa1panski imperij obdr\xc5\xbei \xc5\xa1pansko Ameriko, ki se \xc5\xa1e vedno \xc5\xa1iri in dose\xc5\xbee svoj najve\xc4\x8dji obseg v zadnji tretjini stoletja._NEWLINE_Vlada kraljev Filipa V. (1700-46, s kraj\xc5\xa1o menjavo leta 1724), Ferdinanda VI. (1746-59) in Karla III. (1759-88) odlikuje grosso modo stabilnost, demografska in ekonomska rasta ter postopna prisotnost dr\xc5\xbeave s pomo\xc4\x8djo postopnega uveljavljanja profesionalizirane uprave. _NEWLINE_V tako dolgem obdobju se seveda zgodijo pomembne spremembe. \xc4\x8ce se v prvi polovici stoletja obdr\xc5\xbei veliko tipi\xc4\x8dnih struktur prej\xc5\xa1nje etape, kraljevini Ferdinanda VI. in Karla III. izstopata po napredovanju v procesu modernizacije._NEWLINE_Po eni strani, na kulturnem podro\xc4\x8dju, Filip V. ustanovi akademiji jezika (1713) in zgodovine (1738), po drugi pa se Karel III. loti komplicirane univerzitetne reforme, ki predvideva radikalno spremembo \xc5\xa1tudijskih programov in ukinitev manj\xc5\xa1ih univerz (universidades menores), za katere so imeli velike interese predvsem religiozni redovi. V tem ambicioznem procesu odstranitve starih cerkvenih struktur za pridobitev \xc5\xa1tudija uporabne znanosti igra posebno vlogo Perujec Pablo de Olavide (1725-1803). Ustanovijo se tudi prvi lai\xc4\x8dni in\xc5\xa1tituti za srednje pou\xc4\x8devanje, saj sku\xc5\xa1a dr\xc5\xbeava tako ustvariti znanstveno infrastrukturo, ki jo veleva nova doba._NEWLINE_Podobno se zgodi z vojsko, v kateri se usposabljanje in zaposlitev progresivno racionalizirata, in z ameri\xc5\xa1ko upravo. \xc4\x8ce v prvi polovici stoletja \xc4\x8dezoceanska vlada obdr\xc5\xbei del navad in konceptov rodbine Austrias, v \xc4\x8dasu Karla III. indijski sekretar Jos\xc3\xa9 G\xc3\xa1lvez skrbi za ponovno organizacijo ekonomije, obdav\xc4\x8ditve in sistema poimenovanja strok (nombramiento de cargos). Ameri\xc5\xa1ke posesti se zdaj smatra za kolonije, ki imajo v imperiju prednostno funkcijo produciranja dolo\xc4\x8denih surovin, ki bodo potem postale pristni izdelki za trg metropole._NEWLINE_Politika rodbine Austrias v \xc5\xa0paniji ni videla potenciala industrializirane dr\xc5\xbeave, a z za\xc4\x8detkom zadnje tretjine 18. stoletja, taka aspiracija za\xc4\x8denja dobivati lastno obliko v delu grofa Campomanesa Discurso sobre el fomento de la industria popular, in se je razvijala v in\xc5\xa1titucijah Sociedades econ\xc3\xb3micas de amigos del pa\xc3\xads, ki so iskale napredek v industriji, trgovini in kulturi._NEWLINE_Z razliko od drugih kolonialnih dr\xc5\xbeav je \xc5\xa1panska Amerika do\xc5\xbeivljala metropolitske skrbi. Med drugim je bil na celotnem kontinentu viden trud v razvijanju ekonomije, \xc4\x8deprav je bila velika ve\xc4\x8dina ozemlja zasedena s kmetijskimi in \xc5\xbeivilskimi podjetji ter proizvodnimi objekti._NEWLINE_Ameri\xc5\xa1ki razvoj se tekom stoletja meri tudi v ustvarjanju novih podkraljevin v upravi, to so: Nova Kraljevina Granade (dokon\xc4\x8dno ustanovljena l. 1739) z glavnim mestom Bogot\xc3\xa1, in R\xc3\xado de la Plata (1776) s sede\xc5\xbeem v Buenos Airesu. Ne gre za kapriciozne politi\xc4\x8dne poteze, temve\xc4\x8d za rezultat demografske rasti in ekonomske pomembnosti novih ozemelj._NEWLINE_Ta prisotnost dr\xc5\xbeave, prevedena v reformne ideje in dav\xc4\x8dne stroke, je povzro\xc4\x8dila vstaje, kot npr. v Tupac Amaru (1780-1783), s katero so se \xc5\xbeeleli vrniti k inkovskemu imperiju. V taki \xc5\xbeelji se je skrivala nostalgija po bolj paternalisti\xc4\x8dni monarhiji._NEWLINE_Tako na polotoku kot na \xc4\x8dezoceanskem delu se je zaradi razsvetljenskega despotizma paradoksalno in kontradiktorno krepila bur\xc5\xbeoazija, ki se je zavedala lastnih pravic in je zahtevala ve\xc4\x8djo vlogo v dru\xc5\xbebi. Starej\xc5\xa1a aristokracija (v\xc3\xa9liki \xc5\xa0panije) ni imela posebnega pomena in Cerkvi je bilo odvzeto nekaj mo\xc4\x8di. S pogodbo ministra Campomanesa Tratado de la regal\xc3\xada de amortizaci\xc3\xb3n (1765) se je za\xc4\x8del po\xc4\x8dasen proces, v katerem se je razpravljalo o povezavi med cerkvenimi dobrinami - predvsem tistimi, ki so pripadale religioznim redovom - in velikimi plemi\xc5\xa1kimi hi\xc5\xa1ami. Razsvetljenski absolutizem je za\xc4\x8denjal pripravljati pot liberalni dr\xc5\xbeavi._NEWLINE_Regalizem, doktrina, ki dolo\xc4\x8da pogojenost religije politiki, je imel pomemben odpor pri jezuitih. Njihova dominantna pozicija na dobr\xc5\xa1nem delu Amerike razlaga stalne konflikte s civilno dru\xc5\xbebo. Tako se npr. zgodi med letoma 1720 in 1731 pri t. i. comuneros de Paraguay, ki se za\xc4\x8dne kot soo\xc4\x8denje med avtoriteto in jezuiti, ki se prelevi v upor, kjer mora podkralj podpreti vernike, da bi ohranil ravnovesje med obema stranema. Monarhija, in ne kreoli, se soo\xc4\x8da z jezuitskim uporom v vojni med Guarani (1754-1756) zaradi Madridske pogodbe, ki odlo\xc4\x8di meje med portugalskimi in \xc5\xa1panskimi kolonijami._NEWLINE_Podobno se zgodi v Madridu: v uporu proti Karlu III (El mot\xc3\xadn de Esquilache, 1766) pride do izgona njegovega ministra Esquilachea. Mno\xc5\xbeica odvzame Compa\xc3\xb1\xc3\xadi dobrine in ga iz\xc5\xbeene od posestev in imetij \xc5\xa1panske krone. Velika ve\xc4\x8dina klerikalcev potem odide v Italijo, kjer pride do nastanka enega izmed prvih manifestov, napisanih do neodvisnosti. To je manifest Lettre aux espagnols am\xc3\xa9ricains (1792), ki ga v franco\xc5\xa1\xc4\x8dini napi\xc5\xa1e perujski jezuit Juan Pablo Viscardo (1748-1798)._NEWLINE_V \xc5\xa1panski Ameriki si v 18. stoletju sledi ve\xc4\x8d uporov in nesoglasij, v katerih gre za nasprotujo\xc4\x8de si interese med monarhijo in njenimi \xc5\xa1panskimi komisarji, kreoli, te med domorodci in \xc4\x8drnskimi su\xc5\xbenji, ki tedaj \xc5\xbee sestavljajo pomemben del populacije. Pomembnej\xc5\xa1i upori so upori avtohtonih prebivalcev v Chiapa\xc5\xa1ki regiji (Chiapas, 1706 in 1712), kubanskih veguerosov (1717), \xc4\x8drnskih su\xc5\xbenjev v Choc\xc3\xb3 (Nueva Grenada, 1728), in v Venezueli (1730), perujskih domorodcev (1742-1761), v Caracasu upori proti monopolu Compa\xc3\xb1\xc3\xade Guipuzcoana pri trgovini kakava (1749-1751), v Tupac Amaru (1780-1783), comunerosov Nove Granade (1781)..._NEWLINE_Nekatere izmed njih so se romanti\xc4\x8dno predstavile kot napoved neodvisnosti. Dandanes jih imamo navadno za interne konflikte, ki so se usmerjali proti slabi vladi (el mal gobierno) in ne proti splo\xc5\xa1ni strukturi dr\xc5\xbeave, s \xc4\x8demer so se v bistvu strinjali dominantni kreolski razredi tekom 18. stoletja, kljub primeru neodvisnosti angle\xc5\xa1kih kolonij v Severni Ameriki (1775-1783), ki jo je \xc5\xa0panija tudi podprla.\n_START_SECTION_\nKriza sistema\n_START_PARAGRAPH_\nKraljevina Karla IV. se, \xc4\x8deprav obstajajo predhodnice v intelektualnih manj\xc5\xa1inah, ne ukvarja s tendencami za neodvisnost, temve\xc4\x8d za ves Zahod zna\xc4\x8dilnim vedno ve\xc4\x8djim prepadom med absolutisti\xc4\x8dnim re\xc5\xbeimom ter novimi socialnimi realnostmi, rojenimi v stoletju ekonomskega in kulturnega razvoja._NEWLINE_\xc5\xa0panska monarhija se bo na francosko revolucijo (1789) in kasnej\xc5\xa1e dogodke (med temi eksekucija Ludvika XVI.) odzvala pani\xc4\x8dno ter se trudila zaustavljati reforme, zasledovala bo promotorje in vodila zelo nerazumljivo politiko zaveznikov._NEWLINE_\xc5\xa0panska Amerika bo Kroni zvesta do napoleonskih vojn v \xc5\xa0paniji (1808), ko bodo ustvarile praznino v vladi. Na koncu pa bo vlada autorizirala deklaracijo o neodvisnosti.\n_START_SECTION_\nPostbaro\xc4\x8dna estetika\n_START_PARAGRAPH_\nUmetni\xc5\xa1ke in literarne oblike 17. stoletja se prenesejo v prva desetletja 18. stoletja. Kljub spremembi tona in namena del, se obdr\xc5\xbeijo gongorski kulteranizem, burleskni in moralni konceptizem, ki se ohranja \xc5\xa1e od Quevedovih dni, Calderonska komedija, pikareskni roman, itd. Med pomembnej\xc5\xa1imi osebnostmi so Diego de Torres Villarroel, Eugenio Gerardo Lobo... Barok bo svoj stil \xc5\xa1e najbolj \xc5\xa1iril v hispanoameri\xc5\xa1kih kolonijah.\n_START_SECTION_\nRazsvetljenstvo na \xc5\xa1panskih tleh\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xa0pansko razsvetljenstvo je bilo pozno, zmerno in kr\xc5\xa1\xc4\x8dansko (ameri\xc5\xa1ko pa je bilo po drugi strani vezano na \xc5\xbeeljo po neodvisnosti posameznih bodo\xc4\x8dih dr\xc5\xbeav). Leta 1725 je pater Benito Jer\xc3\xb3nimo Feijoo objavil nekaj polemi\xc4\x8dnih tekstov, da bi branil novo medicino v apologiji: Apolog\xc3\xada del escepticismo m\xc3\xa9dico del doctor Mart\xc3\xadn Martinez y Medicina esc\xc3\xa9ptica y cirug\xc3\xada moderna in leta 1726 je za\xc4\x8del s prenosom razsvetljenskih idej v \xc4\x8dlanke, ki oblikujejo t. i. Teatro cr\xc3\xadtico universal, za katerega je izkoristil presti\xc5\xbene angle\xc5\xa1ke (Spectator) in francoske revije (Journal des Savants). Ob velikem \xc5\xa1tevilu podpornikovje ra\xc4\x8dunal tudi na podporo Ferdinanda IV. Kljub temu njegov zgodnji trud ni dosegel cilja, da bi oblikoval intelektualno manj\xc5\xa1ino. To se je namre\xc4\x8d zgodilo \xc5\xa1ele v zadnji tretjini stoletja in nikoli ni prodrlo do osr\xc4\x8dja dru\xc5\xbebe ter postalo njen del._NEWLINE_Razsvetljenstvo je bilo zmerno in kr\xc5\xa1\xc4\x8dansko, ker je sam Feijoo postavil jasne meje intelektualni debati. Kriti\xc4\x8dni skepticizem se je lahko apliciral samo na \xc2\xbbmanj pomembne zadeve\xc2\xab\xc2\xa0(cosas de tejas abajo). Religiozna vpra\xc5\xa1anja so urejale dogme, ki jih je razglasila Cerkev. Celo zemlji\xc5\xa1kim zadevam se je namenjalo ve\xc4\x8d pozornosti kot monarhiji in socialnemu redu. \xc5\xa0pansko razsvetljenstvo je bilo po ve\xc4\x8dini reformacijsko, vendar se ni dotikalo revolucionarne ravni._NEWLINE_Vpliv Voltairovega hereti\xc4\x8dnega teizma je bil \xc5\xa1ibek, \xc5\xa1e \xc5\xa1ibkej\xc5\xa1i od njega pa materializem barona Holbacha. Enciclopedia (1751-1780) se ni zlahka \xc5\xa1irila na \xc5\xa1panskem teritoriju, saj so prepovedali njeno distribucijo._NEWLINE_\xc5\xbdelje po politi\xc4\x8dni reformi, ki jo je predlagal liberalizem z baronom de Montesquieu (El esp\xc3\xadritu de las leyes, 1743) in kasneje Jean-Jacquesom Rousseaujem (El contrato social, 1762), so se razblinile. Nedvomno pa so v manj\xc5\xa1inskih intelektualnih krogih pove\xc4\x8dale filantropske skrbi o blaginji prebivalstva in \xc5\xbeelje po odstranitvi pregrad, ki so jo onemogo\xc4\x8dale dose\xc4\x8di s postopnimi reformami. Ti dose\xc5\xbeki so neizogibno pre\xc5\xa1li v roke razvoja srednjega sloja, neenakosti in zaostalosti dr\xc5\xbeavnega sistema._NEWLINE_Z izbruhom francoske revolucije so reformni program, ki sta ga razvila Ferdinand VI. in Karel III., opustili. Medtem ko so nekateri razsvetljenci za\xc4\x8deli slu\xc5\xbeiti francoski republiki (duhovnik Marchena, perujec Pablo de Olavide, npr.), se je ve\xc4\x8dina \xc4\x8dutila zadu\xc5\xa1ena med dvema ognjema: izvesti protirazsvetljensko reakcijo ali slediti revolucionarnemu ekstremu?\n_START_SECTION_\nNeoklasicizem\n_START_PARAGRAPH_\nV prvi polovici 18. Stoletja se zaklju\xc4\x8di postbaro\xc4\x8dna estetika in se ta odpira neoklasicizmu, ki prihaja iz Italije in Francije. Ta \xc5\xa1iri purizem in ravnovesje, ki izhajajo iz gr\xc5\xa1korimske antike. V letih od 1730 naprej deluje Ignacio de Luz\xc3\xa1n s publikacijo njegovega najpomembnej\xc5\xa1ega dela Po\xc3\xa9tica, ki se zoperstavi stilu baroka in podpira neoklasicizem. Po njem igrata v ustvarjanju enako vlogo tako inspiracija in u\xc4\x8denje. Cilj je posnemanje narave po gr\xc5\xa1kih in latinskih modelih. Umetnost mora zdru\xc5\xbeevati lepoto s tem, kar je koristno in moralno. Oddaljuje se od fantazije in ustvarjanja, ki nimajo neke rde\xc4\x8de didakti\xc4\x8dne niti (tu se ve\xc5\xbee na Horacijevo ense\xc3\xb1ar deleitando). Z navezovanjem na Lope de Vega, posku\xc5\xa1a uveljaviti tri dramske enote: prostora, \xc4\x8dasa in dogodka._NEWLINE_Neoklasicizem je bila uradna estetika razsvetljenstva, zato je to s svojimi deli neoklasicizem podpiralo. Paralelno neoklasicizmu deluje rokoko, ob zaklju\xc4\x8dku stoletja pa se za\xc4\x8denja pojavljati predromantika.\n_START_SECTION_\nRoman\n_START_PARAGRAPH_\nV 18. stoletju je zelo malo romanov, saj prevladuje esejisti\xc4\x8dna literatura. Roman nima lastnega novega stila, saj je zanj v tem stoletju zna\xc4\x8dilna vez s preteklo tradicijo ali s prevajanjem in pisanjem po stilu tujih avtorjev. Poleg tega je podvr\xc5\xbeen moralistom in cenzorjem, tako da kot sama zvrst nima posebnega vrhunca, v najbolj\xc5\xa1em primeru jo smatrajo za kratko\xc4\x8dasje, ki ne prinese ni\xc4\x8d koristnega._NEWLINE_Med pomembnej\xc5\xa1imi predstavniki romana v tem stoletju na \xc5\xa1panskem teritoriju so: Diego de Torres Villarroel, ki pi\xc5\xa1e pikareski podobne roman; ob njem bolj tradicionalen o\xc4\x8de jezuit Francisco de Isla; hibrid med kroniko in romanom v smislu potovanja je El lazarillo de ciegos caminantes avtorja Alonso Carri\xc3\xb3 de la Vandera; tu sta \xc5\xa1e revolucionar in podpornik napredka Pablo de Olavide in jezuit Pedro Monteg\xc3\xb3n, ki podpira vzgojo v kontaktu z naravo.\n_START_SECTION_\nEsejisti\xc4\x8dna proza\n_START_PARAGRAPH_\nNajbolj\xc5\xa1e orodje za \xc5\xa1iritev razsvetljenskih idej je bralcu privla\xc4\x8den jasen in to\xc4\x8den esej. V tej zvrsti so vredni omembe Benito Jer\xc3\xb3nimo Feijoo, benediktinski duhovnik, Jos\xc3\xa9 Cadalso y V\xc3\xa1zquez, ki sega \xc5\xbee v predromantiko, Gaspar Melchor de Jovellanos, ki ga skrbijo predvsem \xc5\xa1panski pere\xc4\x8di problemi takratnega obdobja.\n_START_SECTION_\nTisk in razsvetljenstvo\n_START_PARAGRAPH_\nV 18. stoletju se rodi tudi tiskanje periodisti\xc4\x8dnih revij in \xc4\x8dasopisov, ki bodo pripomogle k \xc5\xa1irjenju novic in mi\xc5\xa1ljenja. Za\xc4\x8detnik take propagande je Gaceta de Madrid (1661). Pomembno razsvetljensko prisotnost v Madridu ima El censor (1781-1787), ki je kriti\xc4\x8den do sholastike in vi\xc5\xa1jih slojev in ga zaradi tega zasleduje Inkvizicija.\n_START_SECTION_\nAkademska in znanstvena proza\n_START_PARAGRAPH_\nAkademska in znanstvena proza, ki \xc5\xa1iri znanje tako fizi\xc4\x8dne kot kulturne realnosti. Predvsem se ve\xc5\xbee na ekspedicije v Novi svet. Predstavniki so Jos\xc3\xa9 Mart\xc3\xadn F\xc3\xa9lix de Arrate y Acosta, Antonio Alcedo z Bejarano, Jos\xc3\xa9 Hip\xc3\xb3lito Unanue, Gregorio May\xc3\xa1ns y Siscar, Enrique Fl\xc3\xb3rez, Tom\xc3\xa1s Antonio S\xc3\xa1nchez. V tem obdobju se za\xc4\x8dne tudi kostumbrizem, ki je predstavljal navade in obi\xc4\x8daje \xc5\xa1panskih mest z bolj kriti\xc4\x8dnim in karikaturesknim akcentom, kot ga lahko najdemo npr. pri avtorju Jos\xc3\xa9 Clavijo y Fajardo.\n_START_SECTION_\nDramska literatura\n_START_PARAGRAPH_\nV tem \xc5\xbeivahnem obdobju se precej hitro razvija tudi dramatika. Opozicija v izbiri dramskih del sloni na baro\xc4\x8dni drami, ki naj bi sledila zgledu Calder\xc3\xb3na, po drugi strani pa poskusom razsvetljencev pri vzpostavitvi norm francoskega klasicizma. Predvsem se razvijejo kraj\xc5\xa1a dramska dela. V \xc5\xa0paniji z Ram\xc3\xb3n de la Cruz, s katerim se ob koncu stoletja razvija tudi kostumbristi\xc4\x8dna opera. Ob vsem tem pa je zelo pomembna prisotnost tragedije in neoklasi\xc4\x8dne komedije, in s slednjo avtor Leandro Fern\xc3\xa1ndez de Morat\xc3\xadn.\n_START_SECTION_\nPoezija\n_START_PARAGRAPH_\nRazsvetljenska poezija se je vila med neoklasicizmom in rokokojem in je dobila vi\xc5\xa1ek z nastopom kralja Karla III. Najpomembnej\xc5\xa1i predstavniki so Nicol\xc3\xa1s Fern\xc3\xa1ndez de Morat\xc3\xadn, Jos\xc3\xa9 Cadalso, Juan Mel\xc3\xa9ndez Vald\xc3\xa9s in F\xc3\xa9lix Mar\xc3\xada de Samaniego.'