b'\n_START_ARTICLE_\nEkspresionizem\n_START_PARAGRAPH_\nEkspresionizem je umetni\xc5\xa1ka smer, ki se je razvila v gabiland pred 1. svetovno vojno. Izraz, ki je nastal kot kontrast termina impresionizem (impressio - vtis), izhaja iz latin\xc5\xa1\xc4\x8dine expressus, kar pomeni iztis. Literarno gibanje se je najprej pojavilo v Nem\xc4\x8diji (Bertolt Brecht) kot posledica \xc4\x8dlovekove stiske ob groze\xc4\x8di svetovni vojni. Izra\xc5\xbea dvom in razo\xc4\x8daranje nad industrializacijo in urbanizacijo, tesnobno ob\xc4\x8dutje ob razkroju humanisti\xc4\x8dnih idealov ter zahteva duhovno preroditev \xc4\x8dloveka in sveta. Bistvo ekspresionizma je deformacija stvarnosti: avtor deformira predmet, iztisne ob\xc4\x8dutke na predmet, iz\xc5\xbeet je na esenco. Pojavi se v vseh treh knji\xc5\xbeevnih zvrsteh (drama, poezija in proza), v likovni umetnosti (v Nem\xc4\x8diji skupini Der blaue Reiter in Die Br\xc3\xbccke), ter v glasbi. V plesni umetnosti se kot plesni ekspresionizem (moderna plesna umetnost) razvije v Nem\xc4\x8diji z Rudolfom von Labanom,  Mary Wigman, Kurtom Joosom, Haraldom Kreuzbergom, v Sloveniji pa z Meto Vidmar, deloma (do pribli\xc5\xbeno leta 1950) z \xc5\xbdivo Kraigher in kasneje z Lojzko \xc5\xbderdin, zadnjo diplomantko \xc5\xa1ole Mary Wigman v Berlinu. Za ekspresionizem v likovni umetnosti je zna\xc4\x8dilno, da slikar uporablja: definirane linije, ostre robove, mo\xc4\x8dne (kri\xc4\x8de\xc4\x8de) barve, barve imajo simboli\xc4\x8den pomen. Ekspresionizem postavlja v ospredje novega \xc4\x8dloveka in prevrednotenje vrednot, obto\xc5\xbeuje moderno civilizacijo, kapitalizem in vojno._NEWLINE_Na slovenskem traja od 1918 do 1930. Zna\xc4\x8dilne ekspresionisti\xc4\x8dne prvine najdemo v delih Sre\xc4\x8dka Kosovela, Antona Vodnika, Mirana Jarca, Ivana Preglja in Slavka Gruma. Najvidnej\xc5\xa1i ekspresionisti\xc4\x8dni skladatelj je Marij Kogoj.'