b'\n_START_ARTICLE_\nNizozemska zahodnoindijska dru\xc5\xbeba\n_START_PARAGRAPH_\nNizozemska zahodnoindijska dru\xc5\xbeba (Geoctroyeerde West-Indische Compagnie - WIC) je bila trgovska delni\xc5\xa1ka dru\xc5\xbeba s pooblastili in voja\xc5\xa1ko podporo Republike Nizozemske. Ustanovljena je bila za ekonomsko bojevanje proti \xc5\xa0paniji in Portugalski na podro\xc4\x8dju zahodne Afrike in Amerike. Delovala je v obdobju 1621-1791._NEWLINE_Dru\xc5\xbeba je v tridesetih in \xc5\xa1tiridesetih letih 17. stoletja zgradila opori\xc5\xa1\xc4\x8da na zahodnoafri\xc5\xa1ki Zlati obali in ustanovila vrsto kolonij v Ameriki, med njimi Novo Holandijo v severni Braziliji, manj\xc5\xa1e kolonije v Gvajani in na Nizozemskih Antilih ter Novo Nizozemsko v severni Ameriki. Vendar stro\xc5\xa1ki dru\xc5\xbebe nikdar niso pokrili vlaganj. Sredi 1640-tih so se za\xc4\x8deli voja\xc5\xa1ki porazi, izgubila je Novo Holandijo in sredi 1650-tih so bile njene delnice prakti\xc4\x8dno brez vrednosti. Prenovljena je potem uspevala s trgovanjem med Nizozemsko in ameri\xc5\xa1kim tr\xc5\xbei\xc5\xa1\xc4\x8dem, katerega velik del je bila prodaja zahodnoafri\xc5\xa1kih su\xc5\xbenjev na planta\xc5\xbee ju\xc5\xbene Amerike. V 18. stoletju je hitro nara\xc5\xa1\xc4\x8dala trgovina z nizozemskimi kolonijami v Gvajani. Dru\xc5\xbeba se od izgub v 4. nizozemsko-angle\xc5\xa1ki vojni (1780-4) ni ve\xc4\x8d opomogla.\n_START_SECTION_\nUvod\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1598, po obnovitvi \xc5\xa1panskega embarga za nizozemske ladje, si je nizozemska mornarica zagotovila prevlado v Gvinejskem zalivu v zahodni Afriki in za\xc4\x8dela nadzorovati trgovino z gvinejskim zlatom in slonovo kostjo. Kmalu potem so Nizozemci na Zlati obali zgradili trdnjavo Nassau (Mour\xc3\xa9e). Nizozemske ladje so se za\xc4\x8dele pogosteje pojavljati tudi na Karibih in ob severnih obalah Ju\xc5\xbene Amerike, kjer so iskali predvsem visoko kvalitetno sol (ki so jo doma nujno potrebovali za konzervacijo lososov), pa tudi \xc5\xbeivalske ko\xc5\xbee, tobak, barvila, sladkor, srebro in zlato, ki so jih dobivali pri tistih \xc5\xa1panskih naseljencih, ki so bili oddaljeni od svojih oblasti (Venezuela, zahodni Santo Domingo) in pri gvajanskih in amazonskih Indijancih._NEWLINE_Privatne dru\xc5\xbebe, ki so trgovale z Gvinejo in Ameriko, so \xc4\x8dutile potrebo po podpori in voja\xc5\xa1ki za\xc5\xa1\xc4\x8diti dr\xc5\xbeave. Tudi nizozemska javnost, politika in gospodarstvo so bili \xc5\xbee leta 1606 soglasni, da bi bilo potrebno tudi za zahodno poloblo ustanoviti dru\xc5\xbebo po vzoru Nizozemske vzhodnoindijske dru\xc5\xbebe. A v letih 1606-7 se je Republika pogajal o miru s \xc5\xa0panijo in \xc5\xa1panski pogoj za mir je bil tudi neosvajanje novih kolonij. Glavni politi\xc4\x8dni strateg Republike Johan van Oldenbarnevelt je dal prednost miru pred kolonijami (kar ga je kasneje stalo glavo) in dru\xc5\xbeba takrat ni bila ustanovljena.\n_START_SECTION_\nUstanovitev Dru\xc5\xbebe\n_START_PARAGRAPH_\nPo izteku dvanajstletnega premirja (1609-21) ovir ni bilo ve\xc4\x8d in, potem ko so trgovci v treh letih zbrali ustanovni kapital, so bili postavljeni temelji Nizozemske zahodnoindijske dru\xc5\xbebe. Dr\xc5\xbeava je podelila Dru\xc5\xbebi monopol za trgovanje v Ameriki in zahodni Afriki (v za\xc4\x8detku za 24 let). Pooblastila jo je, da vzdr\xc5\xbeuje vojsko in voja\xc5\xa1ke ladje, nastavlja guvernerje, sklepa pogodbe z domorodci, vse pod vrhovnim nadzorom Dr\xc5\xbeave (oz. staten-generaal, skup\xc5\xa1\xc4\x8dine Republike Nizozemske). Dr\xc5\xbeava je Dru\xc5\xbebi obljubila pomo\xc4\x8d pri zagotavljanju oro\xc5\xbeja, streliva, vojakov in voja\xc5\xa1kih ladij. Voja\xc5\xa1ki poveljniki in guvernerji so morali prise\xc4\x8di zvestobo Dru\xc5\xbebi in Dr\xc5\xbeavi._NEWLINE_Dru\xc5\xbebo je sestavljalo 5 regionalnih komor. Vsaka je lo\xc4\x8deno upravljala s svojim kapitalom. Splo\xc5\xa1no politiko je dolo\xc4\x8dala zvezna uprava, imenovana heren XIX, v kateri so bil sede\xc5\xbei razdeljeni po vlo\xc5\xbeenem za\xc4\x8detnem kapitalu. Amsterdamski komori so pripadale 4/9 sede\xc5\xbeev, zelandski 2/9, rotterdamski, severno-holandski in groningenski po 1/9 sede\xc5\xbeev. Tudi trgovske odprave so bile na\xc4\x8drtovane v vnaprej dolo\xc4\x8denih devetterminskih ciklih._NEWLINE_Dru\xc5\xbeba od vsega za\xc4\x8detka svojih kolonij ni upravljala povsem centralno. Nekatere kolonije so upravljale posamezne trgovske komore, druge, manj pomembne, je prepustila v upravljanje privatnikom, ki so bili pripravljeni prevzeti kolonizacijo. Novo Holandijo in trdnjave v zahodni Afriki je upravljala iz centrale.\n_START_SECTION_\nNeuspeli poskus prevlade na zahodu (1624-1654)\n_START_PARAGRAPH_\nDru\xc5\xbeba je bila ustanovljena z namenom, da z vojsko dose\xc5\xbee prevlado nad trgovino v zahodni Afriki in Ameriki. A njene za\xc4\x8detne operacije se niso iztekle po pri\xc4\x8dakovanjih. \xc5\xa0ele leta 1630 je z zavzetjem portugalskega mesta Recife na vzhodni konici ju\xc5\xbenoameri\xc5\xa1ke celine dobila prvo ve\xc4\x8dje opori\xc5\xa1\xc4\x8de v Ju\xc5\xbeni Ameriki. To je postalo glavno mesto Nove Holandije, nizozemske kolonije v severni Braziliji, in se pod imenom Mauritiopolis razvilo v eno najbolj svetovljanskih mest tedanjega sveta. Skozenj so dobili vstop v Ju\xc5\xbeno Ameriko tudi amsterdamski Judje. Nova Holandija , ki se je raztezala med rekama Mearim in Paraguacu, je do\xc5\xbeivela svoj razcvet v letih 1637-44, ko je bil njen glavni guverner grof Johan Maurits van Nassau-Siegen. Velike planta\xc5\xbee sladkorja so naredile Nizozemsko za glavnega trgovca sladkorja v Evropi._NEWLINE_Severno od Brazilije so Nizozemci zadr\xc5\xbeali majhna naselja v Gvajani. Leta 1634 so zavzeli \xc5\xa1panski otok Cura\xc3\xa7ao in si tam zagotovili stalno bazo z odli\xc4\x8dnim pristani\xc5\xa1\xc4\x8dem. Od tod so napredovali na majhne karibske otoke in do leta 1648 posedovali 6 otokov dana\xc5\xa1njih Nizozemskih Antilov (Cura\xc3\xa7ao, Aruba, Bonaire in severneje Sint Eustatius, Saba in polovico Sint Maartena). V Seveni Ameriki so ustanovili kolonijo Nova Nizozemska (tudi Nova Belgica) in iz njenih opori\xc5\xa1\xc4\x8d Novega Amsterdama (danes Manhattan) in Fort Orange (danes Albany) nadzorovali trgovino s krznom iz Severne Amerike._NEWLINE_V Afriki je Dru\xc5\xbeba v letih 1637-42 zavzela portugalska opori\xc5\xa1\xc4\x8da Elmina, Chama, Boutry, Axim na Zlati obali in z vojsko 3.000 mo\xc5\xbe, ki jo je poslala iz Brazilije, tudi Angolo. Vse je kazalo, da bodo prevzeli tudi trgovino s su\xc5\xbenji, ko so se leta 1645 uprli portugalski katoli\xc5\xa1ki naseljenci v severni Braziliji. Uprli so se oblasti Dru\xc5\xbebe pa tudi nizozemskim protestantom in portugalskim Judom na splo\xc5\xa1no. Za\xc4\x8deli so vojno, ki se je hitro raz\xc5\xa1irila po kultiviranih predelih severne Brazilije in opusto\xc5\xa1ila sladkorne planta\xc5\xbee. Koncem leta je Dru\xc5\xbeba izgubila oblast nad ve\xc4\x8dino Nove Holandije. Nizozemci in Judje so bili blokirani v Mauritiopolisu in malo\xc5\xa1tevilnih drugih utrdbah._NEWLINE_Leta 1648, ob koncu vojne s \xc5\xa0panijo, je Nizozemska poslala v Mauritiopolis \xc4\x8dete, ki naj bi upor zatrle. \xc4\x8ceprav \xc5\xa1tevilne (6000 mo\xc5\xbe), niso mogle zavzeti okolice mesta in so bile dvakrat pora\xc5\xbeene pri kraju Guararapes (v aprilu 1648 in februarju 1649). Medtem so portugalske \xc4\x8dete, poslane iz ju\xc5\xbene Brazilije, porazila tudi nizozemsko posadko v Angoli. Trije veliki porazi so spro\xc5\xbeili politi\xc4\x8dno krizo doma, na Nizozemskem. Delnice Dru\xc5\xbebe so do leta 1654 izgubile skoraj vso svojo vrednost. Zaupanje javnosti v uspe\xc5\xa1nost Dru\xc5\xbebe je splahnelo.\n_START_SECTION_\nDelitev posla z lokalnimi ladjarji\n_START_PARAGRAPH_\nKljub temu je Dru\xc5\xbebi uspelo v naslednjih dveh desetletjih splesti med svojimi opori\xc5\xa1\xc4\x8di v zahodni Afriki in Ameriki mre\xc5\xbeo trgovskih poti, ki so ji omogo\xc4\x8dile, da se je obdr\xc5\xbeala kot ena glavnih trgovskih sil na obeh straneh Atlantika. Za svoje ladje je pridr\xc5\xbeala plovbo na velike razdalje \xc4\x8dez Atlantik, distribucijo po Ameriki pa je prepustila lokalnim trgovcem na Cura\xc3\xa7au . Willemstad, naravno zavarovano pristani\xc5\xa1\xc4\x8de na otoku Cura\xc3\xa7ao, je bil sti\xc4\x8dna to\xc4\x8dka obeh delov mre\xc5\xbee. V njegova skladi\xc5\xa1\xc4\x8da so velike ladje Dru\xc5\xbebe vozile iz Nizozemske obrtni\xc5\xa1ke izdelke, tekstil, \xc5\xbegane pija\xc4\x8de, za\xc4\x8dimbe (pri posrednikih v Amsterdamu je bilo mogo\xc4\x8de zakupiti prostor na ladjah). Lokalni trgovci so na manj\xc5\xa1ih ladjah razva\xc5\xbealo to blago po otokih in obalah ju\xc5\xbeno- in severno-ameri\xc5\xa1ke celine vse do Nove Nizozemske. Nazaj so vozili severnoameri\xc5\xa1ke \xc5\xbeivalske ko\xc5\xbee in ju\xc5\xbenoameri\xc5\xa1ki sladkor, barvila (rde\xc4\x8di les, indigo), srebro, kar vse je potem Dru\xc5\xbeba (in tudi velike ladje drugih trgovcev, ki so Dru\xc5\xbebi pla\xc4\x8devali davek) prepeljala v Evropo._NEWLINE_Donosno je bilo trgovanje s su\xc5\xbenji, ki jih je Dru\xc5\xbeba kupovala na afri\xc5\xa1ki Zlati obali in prodajala v svojih ju\xc5\xbenoameri\xc5\xa1kih kolonijah v Gvajani in, potem ko je od \xc5\xa1panske krone pridobila uradno dovoljenje (asiento), tudi v \xc5\xa1panskih kolonijah od Venezuele do Paname, najve\xc4\x8d v kolumbijskem pristani\xc5\xa1\xc4\x8du Cartagena._NEWLINE_V drugi nizozemsko-angle\xc5\xa1ki vojni (1664-67) so v za\xc4\x8detku Angle\xc5\xbei zavzeli nekatere nizozemske ameri\xc5\xa1ke kolonije, vklju\xc4\x8dno Novo Nizozemsko, in tedaj preimenovali njeno glavno mesto Novi Amsterdam v New York. Zdelo se je \xc5\xbee, da bodo Nizozemce iztisnili iz Amerike, a Cura\xc3\xa7ao se ni vdal. Potem pa je v vojni pri\xc5\xa1lo do preobrata in Nizozemci so si priborili nazaj kolonije v Gvajani (Essequibo, Pomeroon) in trdnjavo Paramaribo, ki jim je odprla pot v angle\xc5\xa1ko kolonijo Surinam. Dru\xc5\xbeba je ponovno okupirala tudi otok Tobago. Po dolo\xc4\x8dilih miru v Bredi je Anglija zadr\xc5\xbeala kolonijo New York (ki je Dru\xc5\xbeba zaradi premalo\xc5\xa1tevilnih nizozemskih naseljencev ni mogla uspe\xc5\xa1no razvijati), vrnila otoka Sint Eustatius in Sabo in se odpovedala Surinamu in opori\xc5\xa1\xc4\x8du Cormantine na Zlati obali, ki so ga Nizozemci tedaj preimenovali v Fort Amsterdam._NEWLINE_Leta 1674 se je Dru\xc5\xbeba z novo ustanovno listino preoblikovala in odtlej je bila njena glavna dejavnost trgovina s su\xc5\xbenji. Velike, s topovi oboro\xc5\xbeene ladje so, natovorjene z izdelki iz domovine, obi\xc4\x8dajno plule najprej do Zlate obale. Tam so vkrcale su\xc5\xbenje in ob jugovzhodnem vetru, ki tam obi\xc4\x8dajno piha, pre\xc4\x8dkale ocean. Vra\xc4\x8dale so se direktno na Nizozemsko, otovorjene s kolonialnim blagom. Za eno potovanje je ladja s postanki popre\xc4\x8dno porabila leto in pol.\n_START_SECTION_\nRazcvet kolonij v Gvajani (18. stoletje)\n_START_PARAGRAPH_\nV za\xc4\x8detku 18. stoletja so bili veliki trgovci na Cura\xc3\xa7au v glavnem luteranski Nemci, srednji in mali pa sefardski Judje. Kot pomembno vozli\xc5\xa1\xc4\x8de na poti iz Evrope na Karibske otoke in Severno Ameriko se je tedaj uveljavil tudi otok Sint Eustatius, ki ni imel (tako kot Cura\xc3\xa7ao) lastne flote. V njegovem pristani\xc5\xa1\xc4\x8du so se po letu 1720 sre\xc4\x8devale francoske, angle\xc5\xa1ke, \xc5\xa1panske, ameri\xc5\xa1ke in nizozemske ladje. Leta 1773 se je npr. tam ustavilo 146 ladij , 1/3 od teh iz francoskih kolonij. Med velikimi vojnami 18. stoletja med Veliko Bitanijo in Francijo je bil Sint Eustatius edini prehod, skozi katerega je blago iz francoskih kolonij dosegalo evropsko tr\xc5\xbei\xc5\xa1\xc4\x8de._NEWLINE_Najpomembnej\xc5\xa1a je v 18. stoletju postala ladijska povezava med Amsterdamom in nizozemskimi kolonijami v Gvajani, od katerih je bil najpomembnej\xc5\xa1i Surinam. Pridelava sladkorja in kave in s tem promet so se hitro pove\xc4\x8devali, v obdobju najve\xc4\x8djega razcveta kolonij (1740-80) tudi za 40% letno. Da bi zni\xc5\xbeala ceno su\xc5\xbenjev in pove\xc4\x8dala konkuren\xc4\x8dnost svojih kolonij v primerjavi s francoskimi in britanskimi, je nizozemska oblast okrog leta 1730 dovolila trgovino s su\xc5\xbenji tudi trgovcem izven Dru\xc5\xbebe. Ti so dru\xc5\xbebi le pla\xc4\x8devali davek za nakup su\xc5\xbenjev v zahodni Afriki. Na leto so v Surinam prepeljali kakih 3-4 tiso\xc4\x8d su\xc5\xbenjev\n_START_SECTION_\nPropad Dru\xc5\xbebe\n_START_PARAGRAPH_\nV \xc4\x8detrti angle\xc5\xa1ko-nizozemski vojni (1780-84) je Velika Britanija najprej zavzela Sint Eustatius, nato nizozemske trdnjave v zahodni Afriki (razen Elmine) in kolonije v Gvajani (ki pa so jih Nizozemcem nazaj priborili Francozi). Vojna je Dru\xc5\xbebi prizadejala velike materialne izgube in delnice Dru\xc5\xbebe od leta 1780 prakti\xc4\x8dno niso imela vrednosti. Izkazalo se je, da Dru\xc5\xbeba ni le bankrotirala, ampak da tudi organizacijsko ni ve\xc4\x8d sposobna voditi poslov. Leta 1791 je bila likvidirana, njene kolonije in trdnjave pa so pri\xc5\xa1le direktno pod skup\xc5\xa1\xc4\x8dino Republike Nizozemske. Potem ko je republikanska Francija zavzela Republiko Nizozemsko in po napoleonskih vojnah je ve\xc4\x8dino nekdanjih kolonij in trdnjav Dru\xc5\xbebe zasedla Velika Britanija. Z dunajskim kongresom leta 1814 sta bili koloniji Surinam in Cura\xc3\xa7ao vrnjeni na novo ustanovljeni kraljevini Zdru\xc5\xbeenih Nizozemsk.'