b'\n_START_ARTICLE_\nChristian Dietrich Grabbe\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nGrabbejev o\xc4\x8de je bil paznik v kaznilnici. Kot gimnazijec v Detmoldu se je s 16 leti poizku\xc5\xa1al kot dramatik. S pomo\xc4\x8djo de\xc5\xbeelne \xc5\xa1tipendije je za\xc4\x8del \xc5\xa1tudirati pravo. \xc5\xa0tudij je nadaljeval v Berlinu, kjer je spoznal Heinricha Heineja. Po kon\xc4\x8danem \xc5\xa1tudiju se je zaman trudil za mesto re\xc5\xbeiserja ali igralca. Vrnil se je v Detmold in opravil pravosodni izpit. Tudi poskusi, da bi v Detmoldu dobil mesto pravnika, so bili na za\xc4\x8detku neuspe\xc5\xa1ni. Leta 1828 se je zaposlil kot auditeur. 1829 so uprizorili njegovo dramo Don Juan in Faust, ki je edina uprizoritev za \xc4\x8dasa njegovega \xc5\xbeivljenja. Po letu 1931 se je njegovo zdravstveno stanje poslab\xc5\xa1alo in kazale so se posledice alkoholizma. Njegova zaro\xc4\x8denka Henriette Meyer je zaroko razdrla, saj se je Grabbe zopet posvetil biv\xc5\xa1i izbranki Louisi Christiani Clostermeier. Z njo se je leta 1833 tudi poro\xc4\x8dil, a se je zakon kmalu za\xc4\x8del krhati. 1834 je dal odpoved. Preko Frankfurta ob Majni, kjer se je dobil s svojim zalo\xc5\xbenikom, je odpotoval v D\xc3\xbcsseldorf. Na stavbi na Ritterstra\xc3\x9fe 21 je kamnita plo\xc5\xa1\xc4\x8da, ki pri\xc4\x8da o njegovem bivanju na tem naslovu. V D\xc3\xbcsseldorfu je 1831 spoznal Karla Immermanna, ustanovitelja mestnega gledali\xc5\xa1\xc4\x8da. Njuno sodelovanje pa je zaradi Grabbejeve depresije in alkoholnih ekscesov kmalu propadlo. 1836 se je \xc5\xa1e enkrat vrnil v Detmold, kjer je njegova \xc5\xbeena vlo\xc5\xbeila lo\xc4\x8ditev. \xc5\xa0e istega leta je umrl v svojem rojstnem mestu zaradi vnetja hrbtenja\xc4\x8de (Tabes dorsalis).\n_START_SECTION_\nPomen\n_START_PARAGRAPH_\nMedtem ko velja Herzog Theodor von Gothland za enega izmed najprodornej\xc5\xa1ih prvencev nem\xc5\xa1kih avtorjev in je \xc5\xbee tedaj \xc5\xa1okiral s svojim nihilizmom, pa sta danes kot drami predmar\xc4\x8dne dobe pomembnej\xc5\xa1i Napoleon ali sto dni in Hanibal, saj prikazujeta realisti\xc4\x8dno in heterogeno zgodovinsko podobo. \xc5\xa0ala, satira, ironija in globlji pomen, je \xc5\xa1e dandanes njegova najve\xc4\x8dkrat uprizorjena komedija. Zaradi Grabbejevega neupo\xc5\xa1tevanja osnovnih dramatur\xc5\xa1kih pravil je uprizoritev njegovih dram \xc5\xa1e danes te\xc5\xbeavno. Predvsem drama Napoleon predstavlja zaradi velikega \xc5\xa1tevila likov, spreminjajo\xc4\x8dih se prizori\xc5\xa1\xc4\x8d in filmskosti bojnih prizorov velik izziv.'