b'\n_START_ARTICLE_\nProtipape\xc5\xbe Janez VIII.\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nPo Gregorjevi smrti so v Rimu nastali nemiri. 25. januarja 844 je duhov\xc5\xa1\xc4\x8dina in ve\xc4\x8dina Rimljanov izvolila za pape\xc5\xbea arhiprezbiterja Sergija, del laikov pa z odobravanjem (per exclamationem) diakona Janeza, ki si je izbral ime Janez VIII. Ker so Janezovi pripadniki grozili s silo, so Sergija takoj posvetili, ne da bi \xc4\x8dakali na cesarjevo potrditev, kakor je dolo\xc4\x8dala Constitutio Romana iz leta 824. Tam je namre\xc4\x8d pisalo, da je lahko novoizvoljeni pape\xc5\xbe posve\xc4\x8den \xc5\xa1ele takrat, ko potrdi volitve frankovski vladar. Cesar Lotar - ki je ljubosumno varoval svojo oblast, rad pa omejeval tujo -  je v Rim poslal svojega sina Ludvika II.  z mo\xc4\x8dnim voja\xc5\xa1kim spremstvom, da bi skupaj z metzskim \xc5\xa1kofom Dragom preiskal potek volitev. Ko je Ludvik pomiril zdra\xc5\xbebe, potrdil Sergijevo umestitev in Janezovo odstavitev, ga je Sergij mazilil za langobardskega kralja ter prisegel zvestobo Lotarju. Oddahnili so se on in Rimljani, ko je voja\xc5\xa1\xc4\x8dina zapustila Rim. _NEWLINE_Ve\xc4\x8dina zgovovinarjev poro\xc4\x8da tako. Cristo Raul pa dogodke dramati\xc4\x8dno in podrobno opisuje takole:_NEWLINE_Ob smrti Gregorja se je zbrala vi\xc5\xa1ja duhov\xc5\xa1\xc4\x8dina (procures) in laiki, visoki in preprosti, da bi se posvetovali o izbiri kandidata.  Po Bo\xc5\xbeji previdnosti so se soglasno odlo\xc4\x8dili, da izberejo arhiprezbiterja Sergija, sina Sergija Colonna. Ko se je zbor raz\xc5\xa1el, je neki diakon po imenu Janez zbral mestno sodrgo in na grozo Rimljanov vlomil s silo v Lateransko pala\xc4\x8do. Kakor je bilo mo\xc5\xbeno hitro navdu\xc5\xa1iti Rimljane, jim je bilo prav tako mogo\xc4\x8de hitro vliti strah v kosti. Ni \xc5\xa1e minila ura, ko je pri\xc5\xa1la novica, da se zbirajo rimski knezi (Quiritum Principes). Prista\xc5\xa1i so se razbe\xc5\xbeali in pustili Janeza njegovi usodi. Knezi so se s konji podali v baziliko sv. Martina in Silvestra  ter z velikim veseljem in slavjem pospremili Sergija v Lateran. Ta dan je padlo obilo snega; ljudje so to imeli za znamenje, da je njihovega kandidata potrdilo tudi nebo. Janez je bil obsojen na smrt in mno\xc5\xbeica bi ga bila razrezala na ko\xc5\xa1\xc4\x8dke; Sergij pa ga je pomilostil in poslal junija 844 v samostan. Pape\xc5\xbe namre\xc4\x8d ni hotel vra\xc4\x8dati hudega s hudim.\n_START_SECTION_\nSmrt\n_START_PARAGRAPH_\nSergij je umrl neznano kdaj v nekem samostanu v Rimu ali okolici.'