b'\n_START_ARTICLE_\nJo\xc5\xbeef Novak (filozof)\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nNovak, svobodomiseln u\xc4\x8ditelj filozofije, je vstopil v cistercijanski red v Sti\xc4\x8dni in bil 1770 posve\xc4\x8den v duhovnika ter postal 1780 u\xc4\x8ditelj metafizike na ljubljanskem liceju. V predavanja za ljubljanske filozofe je vpletal tudi stavke, ki so morali vzbuditi pozornost cerkvenih krogov: da \xc4\x8dlove\xc5\xa1ka du\xc5\xa1a ni enotna; da spoved ni bo\xc5\xbeja uredba; da najbr\xc5\xbe niti sledu ni ve\xc4\x8d o veri, ki jo je Kristus u\xc4\x8dil; da \xc5\xa1teje svet morda \xc5\xbee ve\xc4\x8d milijonov let; da obstoja cerkev iz posameznih ljudi, ki niso nezmotljivi, itd. Ko ga je 1785 njegov \xc5\xa1tudent pod obto\xc5\xbebo ateizma prijavil rektorju A. Ambschelu, je bil Novak suspendiran; zanj pa se je zavzel dunajski dvor, \xc4\x8de\xc5\xa1 da gre za znanstveno in ne versko zadevo. Zaplet je bil re\xc5\xa1en na presenetljiv na\xc4\x8din. Rektor Ambschel je izgubil slu\xc5\xbebo, ljubljanski licej filozofijo, Novak pa je bil povi\xc5\xa1an in prestavljen na terezijansko akademijo na Dunaj. Leta 1788 je bila filozofija vrnjena na ljubljanski licej, za direktorja je bil predviden Novak, ki pa zaradi bolezni ponujenega mesta ni sprejel, ter se preselil v Sti\xc4\x8dno kjer je kmalu nato umrl.'