b'\n_START_ARTICLE_\nKrajinska arhitektura\n_START_PARAGRAPH_\nKrajinska arhitektura je dejavnost oblikovanja zunanjih javnih povr\xc5\xa1in, znamenitosti in struktur za doseganje okoljskih, socialnih, vedenjskih ali estetskih rezultatov.  Gre za sistemati\xc4\x8dno raziskavo obstoje\xc4\x8dih socialnih, ekolo\xc5\xa1kih in pogojev tal in procesov v pokrajini in na\xc4\x8drtovanje posegov, da bi dosegli \xc5\xbeelene rezultate. Obseg stroke vklju\xc4\x8duje krajinsko oblikovanje, na\xc4\x8drtovanje obmo\xc4\x8dij, upravljanje z meteornimi vodami, obnova okolja, parki in na\xc4\x8drtovanje rekreacijskih povr\xc5\xa1in, upravljanje vizualnih virov, na\xc4\x8drtovanje in zagotavljanje zelene infrastrukture, urejanje, na\xc4\x8drtovanje in projektiranje zasebnih in reziden\xc4\x8dnih nepremi\xc4\x8dnin, vse na razli\xc4\x8dnih stopnjah oblikovanja, na\xc4\x8drtovanja in upravljanja. Strokovni delavec v stroki krajinske arhitekture se imenuje krajinski arhitekt.\n_START_SECTION_\nDefinicija\n_START_PARAGRAPH_\nKrajinska arhitektura je multidisciplinarno podro\xc4\x8dje, ki vklju\xc4\x8duje botaniko, vrtnarstvo, likovno umetnost, arhitekturo, industrijsko oblikovanje, znanost o tleh, okoljsko psihologijo, geografijo in ekologijo. Dejavnosti krajinskega arhitekta lahko segajo od oblikovanja javnih parkov in parkovnih poti pri na\xc4\x8drtovanju obmo\xc4\x8dij za univerzitetnih sredi\xc5\xa1\xc4\x8d ali podjetij, od na\xc4\x8drtovanja stanovanjskih naselij so oblikovanja javne infrastrukture in upravljanja velikih obmo\xc4\x8dij divjine ali obnavljanja degradirane pokrajine kot so rudniki ali odlagali\xc5\xa1\xc4\x8da. Krajinski arhitekti delajo tako na strukturah kot zunanjih prostorih z omejitvami glede pokrajine ali parka z vidika oblikovanja - velik ali majhen, mestni, primestni in pode\xc5\xbeelski in iz "trdnih" (zgrajenih) in "mehkih" (zasajenih) materialov, pri \xc4\x8demer vklju\xc4\x8duje ekolo\xc5\xa1ko trajnost. Najbolj dragocen prispevek je lahko izveden v prvi fazi projekta za pridobivanje idej s tehni\xc4\x8dnim razumevanjem in ustvarjalnim smislom za na\xc4\x8drtovanje, organizacijo in uporabo prostorov. Krajinski arhitekt si lahko zamisliti celoten koncept in pripravi glavni projekt, iz katerega se izdelajo podrobne risbe in tehni\xc4\x8dne specifikacije. Prav tako pregleda tudi predloge za odobritev in nadzor pogodbe za gradbena dela. Druga dela so \xc5\xa1e priprava ocen u\xc4\x8dinka na\xc4\x8drtovanja, izvajanje okoljskih ocen in revizij, deluje tudi kot izvedenec pri vpra\xc5\xa1anjih rabe zemlji\xc5\xa1\xc4\x8d.\n_START_SECTION_\nZgodovina krajinske arhitekture\n_START_PARAGRAPH_\nZa obdobje pred letom 1800, zgodovina krajinskega vrtnarjenja (kasneje imenovana krajinska arhitektura) je bila v veliki meri mojstrsko na\xc4\x8drtovanje in oblikovanje vrtov oziroma parkov za dvorce, pala\xc4\x8de in kraljeve rezidence, verske komplekse in centrov vlade. Tak primer je obse\xc5\xbeno delo, ki ga izvedel Andr\xc3\xa9 Le Notre na Vaux-le-Vicomte za kralja Ludvika XIV. v Versajski pala\xc4\x8di. Prva oseba, ki je pisala o oblikovanju pokrajine je bil Joseph Addison leta 1712. Izraz krajinska arhitektura je izumil Gilbert Laing Meason leta 1828. John Claudius Loudon (1783-1843) je bil klju\xc4\x8dnega pomena pri sprejemanju izraza krajinske arhitekture kot modernega poklica. Prevzel je izraz od Measona in ga publiciral v svojih enciklopedij in v svoji knjigi o Landscape Gardening and Landscape Architecture of the Late Humphry Repton iz leta 1840. _NEWLINE_Praksa krajinske arhitekture se je raz\xc5\xa1irila iz starega v novi svet. Izraz "krajinski arhitekt" sta  kot strokovni naziv uporabila Frederick Law Olmsted v Zdru\xc5\xbeenih dr\xc5\xbeavah Amerike leta 1863 in Andrew Jackson Downing (1815-1852) , \xc5\xa1e en zgodnji ameri\xc5\xa1ki krajinski oblikovalec je bil urednik revije The Horticulturist (1846-1852). Leta 1841 je iz\xc5\xa1la njegova prva knjiga Razprava o teoriji in praksi urejanja okolice, ki je prilagojena za Severno Ameriko (A Treatise on the Theory and Practice of Landscape Gardening, Adapted to North America), ki je do\xc5\xbeivela velik uspeh.  V 19. stoletju se je izraz krajinski arhitekt za\xc4\x8del v stroki redno uporabljati. V letu 1899 je bilo ustanovljeno tudi Ameri\xc5\xa1ko dru\xc5\xa1tvo krajinskih arhitektov (ASLA). IFLA je bila ustanovljena na Univerzi v Cambridgeu, Anglija, leta 1948, njegov prvi predsednik Sir Geoffrey Jellicoe je zastopal 15 dr\xc5\xbeav iz Evrope in Severne Amerike. Kasneje leta 1978, so sede\xc5\xbe IFLA prenesli v Versaillesu.\n_START_SECTION_\nRazmerje do urbanisti\xc4\x8dnega planiranja\n_START_PARAGRAPH_\nV 19. stoletju je urbanisti\xc4\x8dno na\xc4\x8drtovanje postalo osrednja to\xc4\x8dka in osrednje vpra\xc5\xa1anje v mestih. Kombinacija tradicije urejanja okolice in nastajajo\xc4\x8de podro\xc4\x8dje urbanizma je ponudila krajinskim arhitektom prilo\xc5\xbenost za zadovoljevanje teh potreb.  V drugi polovici stoletja je Frederick Law Olmsted zaklju\xc4\x8dil vrsto parkov, ki imajo \xc5\xa1e danes velik vpliv na prakso krajinske arhitekture. Med njimi so bili Central Park v New Yorku, Prospect Park v Brooklynu, New York in bostonski sistem Emerald Necklace Park. Jens Jensen je zasnoval prefinjene in naturalisti\xc4\x8dne mestne in regijske parke v Chicagu, Illinois in na zasebni posesti za dru\xc5\xbeino Ford, vklju\xc4\x8dno Fair Lane in Gaukler Point. Ena od desetih ustanovnih \xc4\x8dlanov American Society of Landscape Architects (ASLA) in edina \xc5\xbeenska, je bila Beatrix Farrand. Bila je svetovalec pri zasnovi ve\xc4\x8d kot deset univerz, vklju\xc4\x8dno: Princeton v Princeton, New Jersey; Yale v New Haven, Connecticut in Arnold Arboretum za Harvard v Bostonu, Massachusetts. Njeni \xc5\xa1tevilni zasebni nepremi\xc4\x8dninski projekti so Dumbarton Oaks v Georgetownu okolici Washingtona. _NEWLINE_Od tega obdobja se je urbanisti\xc4\x8dno planiranje razvilo v lo\xc4\x8deno stroko, ki je vklju\xc4\x8devala pomembne prispevke iz drugih podro\xc4\x8dij, kot so gradbeni\xc5\xa1tvo, arhitektura in javna uprava. Urbanisti so usposobljeni za opravljanje nalog, ki so neodvisni od krajinskih arhitektov in kurikulum programov krajinske arhitekture ne pripravi \xc5\xa1tudentov da postanejo urbanisti._NEWLINE_Krajinska arhitektura se \xc5\xa1e naprej razvija kot oblikovalska stroka in se je odzivala na razli\xc4\x8dna gibanja v arhitekturi in oblikovanju skozi 20. in 21. stoletje. Thomas Church predstavlja prelomnico v krajinski arhitekturi sredi stoletja. Roberto Burle Marx v Braziliji je kombiniral mednarodni slog in doma\xc4\x8de brazilske rastline in kulturo z novo estetiko. Inovativnost se danes nadaljuje pri re\xc5\xa1evanju zahtevnih problemov s sodobno zasnovo re\xc5\xa1itev za prostorsko na\xc4\x8drtovanje, krajino in vrtove._NEWLINE_Ian McHarg je bil znan po uvajanju okoljskih vpra\xc5\xa1anj v krajinsko arhitekturo. [14] [15] Populariziral je sistem analize plasti na kraju samem, da bi pridobil popolno razumevanje kakovostnih lastnosti kraja. Ta sistem je postal temelj dana\xc5\xa1njih geografskih informacijskih sistemov (GIS). McHarg je na primer dal vsakemu kakovostnemu vidiku mesta sloj, kot so zgodovina, hidrologije, topografije, vegetacijo, itd. GIS programska oprema se danes uporablja povsod v krajinski arhitekturi za analizo materialov v in na zemeljskem povr\xc5\xa1ju in jo prav tako uporabljajo urbanisti, geografi, gozdarstvo, strokovnjaki naravne vire, itd.'