b"\n_START_ARTICLE_\nRimska Armenija\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nArmenija je bila kot rimska provinca pod neposredno rimsko oblastjo samo nekaj let med vladanjem cesarja Trajana, njena zgodovina vazalne in od Rima odvisne dr\xc5\xbeave pa se je v resnici za\xc4\x8dela \xc5\xbee leta 66 pr. n. \xc5\xa1t. s Pompejevim pohodom v Armenijo in je trajala ve\xc4\x8dji del naslednjih treh stoletij.\n_START_SECTION_\nVojna s Partskim cesarstvom\n_START_PARAGRAPH_\nMed \xc5\xa1irjenjem Rimske republike proti vzhodu je Pompej leta 66/65 pr. n. \xc5\xa1t. osvojil Armensko kraljestvo, v katerem je vladala dinastija Artaksidov, in ga razglasil za rimski protektorat. Tak\xc5\xa1no stanje je trajalo naslednjih sto let. Proti sredini 1. stoletja n. \xc5\xa1t. je rimska prevlada zaradi rasto\xc4\x8de mo\xc4\x8di Partskega cesarstva postala vpra\xc5\xa1ljiva. Napetosti so leta 58 prerasle v vojno, v kateri je Gnej Domicij Korbula ponovno vzpostavil ravnote\xc5\xbeje sil. Vojna se je po neodlo\xc4\x8deni bitki pri Randeji leta 64 kon\xc4\x8dala s kompromisom: armenski prestol so nasledili partski princi iz Arsakidske dinastije, vendar je moral njihovo imenovanje odobriti rimski cesar.\n_START_SECTION_\nRimska provinca\n_START_PARAGRAPH_\nCesar Trajan je leta 113 od\xc5\xa1el z vojsko iz Antiohije proti Evfratu in od tam proti severu do najbolj oddaljenega tabora legij v Satali v Mali Armeniji. Naslednje leto je vdrl v Armenijo, ki je bila \xc5\xbee nekaj let pod partsko oblastjo, in osvojil prestolnico Arta\xc5\xa1at. Odstavil je kralja Partamasirja in ukazal priklju\xc4\x8ditev Armenije kot polnopravne rimske province k Rimskemu cesarstvu. Trajan je zatem vdrl v Mezopotamijo in tudi iz nje naredil rimsko provinco._NEWLINE_Provinca Armenija je segala do obale Kaspijskega jezera in na severu mejila na rimski vazalni dr\xc5\xbeavi Kavka\xc5\xa1ko Iberijo in Kavka\xc5\xa1ko Albanijo. Armenijo je skupaj s Kapadokijo upravljal Katilij Sever iz dru\xc5\xbeine Klavdijcev._NEWLINE_Rimski senat je ob ustanovitvi provinc izdal prilo\xc5\xbenostni kovanec z napisom ARMENIA ET MESOPOTAMIA IN POTESTATEM P.R. REDACTA E'. Upor partskega pretendenta za armenski prestol so zatrli, vendar so se ob\xc4\x8dasni upori nadaljevali in Vologasu III. Partskemu je tik pred Trajanovo smrtjo avgusta 117 uspelo osvojiti del jugovzhodne Armenije._NEWLINE_Po Trajanovi smrti se je njegov naslednik Hadrijan odlo\xc4\x8dil, da province Armenije ne bo obdr\xc5\xbeal. Leta 118 se ji je odrekel in za armenskega kralja imenoval Partamaspata, katerega so Parti kmalu porazili. Partamaspat je pobegnil k Rimljanom, ki so ga za tola\xc5\xbebo imenovali za sovladarja Osroene v zahodni Veliki Armeniji._NEWLINE_Rimski cesar Antonin Pij je leta 140 za armenskega kralja imenoval Sohema. Samo nekaj let kasneje, leta 161, so Armenijo ponovno osvojili Parti Vologasa IV. Partskega. Leta 163 je Statij Priscij Parte porazil in na armenski prestol ponovno posadil Sohema. Sohemova grobnica je verjetno edini res dobro ohranjeni rimski tempelj v Armeniji (tempelj Garni)._NEWLINE_Od takrat dalje je bila Armenija pogost predmet spora med obema cesarstvoma in njunimi kandidati za armenski prestol. Tak\xc5\xa1no stanje je trajalo do prihoda Sasanidov._NEWLINE_Po njihovem prihodu sta se mo\xc4\x8d in oblast Rima v Armeniji \xc5\xa1e pove\xc4\x8dala, vendar je obdr\xc5\xbeala svojo neodvisnost celo kot vazalna dr\xc5\xbeava. Bila je zvesta zaveznica Rima proti Sasanidskemu cesarstvu. Ko je Septimij Sever napadel Ktezifon, je bilo v njegovi vojsko mnogo Armencev in v 4. stoletju so iz njih sestavili Prvo in Drugo armensko legijo._NEWLINE_V drugi polovici 3. stoletja so sasanidsko prestolnico Ktezifon in dele ju\xc5\xbene Armenije izropali Rimljani pod poveljstvom cesarja Marka Avrelija Kara. Leta 299 je cela Armenija po pol stoletni perzijski oblasti pripadla Dioklecijanu kot rimsko vazalno ozemlje.\n_START_SECTION_\nBizantinska Armenija\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 363 sta Bizantinsko in Sasanidsko perzijsko cesarstvo podpisala sporazum, s katero sta si razdelila Armenijo. Ve\xc4\x8dji del Armenije (Perzarmenija) so dobili Sasanidi, manj\xc5\xa1i del na zahodu pa Bizantinci._NEWLINE_V letih 384 do 390 sta dr\xc5\xbeavi podpisali Acilisensko mirovno pogodbo, ki se obi\xc4\x8dajno datira v leto 387, s katero sta dolo\xc4\x8dili natan\xc4\x8den potek meje. Meja je potekala od to\xc4\x8dke malo vzhodno od Karina, ki je bil kmalu zatem preimenovan v Teodozijopol, proti jugu do to\xc4\x8dke zahodno od Nisibisa v Mezopotamiji. Ozemlje pod bizantinsko oblastjo se je nekoliko pove\xc4\x8dalo, vendar je v perzijskih rokah \xc5\xa1e vedno ostalo pribli\xc5\xbeno \xc5\xa1tiri petine armenskega ozemlja._NEWLINE_V nasprotju z Malo Armenijo zahodno od Evfrata, ki je bila \xc5\xbee v \xc4\x8dasu Dioklecijana razdeljena na polnopravni provinci Armenija I in Armenija II, vklju\xc4\x8deni v Pontsko diocezo, so nova ozemlja dobila razli\xc4\x8dne stopnje samouprave. Severna polovica, Velika Armenija (Armenia Maior), je imela polo\xc5\xbeaj civitas stipendaria s civilnim guvernerjem z nazivom comes Armeniae. To pomeni, da je obdr\xc5\xbeala notranjo samoupravo, vendar je morala pla\xc4\x8devati davek in prispevati vojake za redno vojsko Bizantinskega cesarstva. Satrapije (latinsko gentes) na jugu, ki so bile pod rimskim vplivom \xc5\xbee od leta 298, so bile skupina \xc5\xa1estih popolnoma samostojnih kne\xc5\xbeevin (Ingilena, Sofena, Anzitena, Astianena, Sofanena in Balabitena), ki so se pridru\xc5\xbeile Rimskemu cesarstvu kot civitates foederatae._NEWLINE_Lokalni armenski nahararji so imeli na svojih ozemljih popolno oblast. Od njih so zahtevali samo to, da so cesarju na njegovo zahtevo dali na razpolago svoje vojake in da so mu v znak svoje podlo\xc5\xbenosti poslali zlato krono. V zameno so od cesarja dobili kraljeve insignije, vklju\xc4\x8dno z rde\xc4\x8dimi \xc4\x8devlji._NEWLINE_Tak\xc5\xa1no stanje je ostalo nespremenjeno do leta 485, ko je izbruhnil velik neuspe\xc5\xa1en upor satrapov proti cesarju Zenonu (vladal 474\xe2\x80\x93491). Satrapi so po uporu izgubili suverenost in pravico do dedovanja polo\xc5\xbeaja, satrapije pa so postale davkopla\xc4\x8devalske civitates stipendariae z dr\xc5\xbeavno upravo. Cesar Justinijan I. (vladal 527\xe2\x80\x93565) je uvedel vrsto vsestranskih dr\xc5\xbeavnih reform. Kmalu po prihodu na prestol leta 527 je ukinil polo\xc5\xbeaja duksa Armenije (dux Armeniae), odgovornega za Malo Armenijo, in komesa Armenije (comes Armeniae) in voja\xc5\xa1ke sile na ozemlju Armenije podredil magistru militum za Armenijo (magister militum per Armeniam) s sede\xc5\xbeem v Teodozijopolisu. Leta 536 je uvedel nove reforme, s katerimi je ukinil samoupravo na ozemljih vzhodno od Evfrata in ustanovil \xc5\xa1tiri nove province. Notranja Armenija (Armenia Interior) je bila z deli Ponta (Pontus Polemoniacus) in Armenije I zdru\xc5\xbeena v novo provinco Armenia I Magna. Provinci Armenija I in Armenija II sta bili razdeljeni na Armenijo II in Armenijo III, stare satrapije pa v provinco Armenijo IV. Leta 538 se je armensko plemstvo zaradi izjemno visokih davkov ponovno uprlo in do\xc5\xbeivelo poraz. Pora\xc5\xbeenci so se morali umaknili v Perzijo._NEWLINE_Leta 591 sta cesarja Kozrav II. Parviz (vladal 590-628) in Mavricij (vladal 582-602) sklenila pogodbo, s katero je ve\xc4\x8dina Perzamenije pripadla Bizantinskemu cesarstvu.\n_START_SECTION_\nKasnej\xc5\xa1a zgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nArmenija je bila v letih 602-628 prizori\xc5\xa1\xc4\x8de dolge bizantinsko-sasanidske vojne._NEWLINE_Po arabski osvojitvi Armenije leta 639 so v bizantinskih rokah ostali samo zahodni deli Armenije, ki so tvorili Armensko temo (Armeniakon). V Armeniji so zavladali emirji in lokalni knezi, ki jih je imenoval kalifat._NEWLINE_Ko je mo\xc4\x8d kalifata za\xc4\x8dela pojemati in so odro\xc4\x8dne pokrajine za\xc4\x8dele razgla\xc5\xa1ati svojo neodvisnost, so bili Bizantinci na za\xc4\x8detku 10. stoletja spet dovolj mo\xc4\x8dni, da so med vojnimi pohodi Ivana Kurkuasa ponovno uveljavili svoj vpliv nad armenskimi kne\xc5\xbeevinami. V prvi polovici 11. stoletja je med vladanjem Bazilija II. in njegovih naslednikov ve\xc4\x8dina Armenije pri\xc5\xa1la pod neposredno bizantinsko oblast, ki je trajala do bitke pri Manzikertu leta 1071, po kateri so Armenijo zasedli Seld\xc5\xbeuki.\n_START_SECTION_\nKr\xc5\xa1\xc4\x8danstvo\n_START_PARAGRAPH_\nVpliv kr\xc5\xa1\xc4\x8danstva se je v Ameniji ob\xc4\x8dutil \xc5\xbee v 1. stoletju n. \xc5\xa1t., ko sta tja pri\xc5\xa1la apostola Jernej (Bartolomej) in Juda Tadej in ustanovila Armensko apostolsko cerkev. V Armeniji je do takrat prevladovalo zoroastrstvo, ki sta ga podpirali Partsko in Sasanidsko cesarstvo, manj\xc5\xa1i del prebivalstva je prakticiral poganstvo._NEWLINE_Za sv. Jerenja se trdi, da je bil mu\xc4\x8den v Albanopolu v Armeniji. Prva razli\xc4\x8dica njegovega mu\xc4\x8deni\xc5\xa1tva pravi, da je bil obglavljen, druga, bolj priljubljena, pa da so ga \xc5\xbeivega odrli in kri\xc5\xbeali z glavo navzdol. Bartolomej naj bi v kr\xc5\xa1\xc4\x8danstvo spreobrnil armenskaga kralja Polibija, Jernejevo usmrtitev pa je zatem ukazal Polibijev brat Astiag._NEWLINE_Armenija je bila prva dr\xc5\xbeava, ki je sprejela kr\xc5\xa1\xc4\x8danstvo za dr\xc5\xbeavno vero. Uradno se je to zgodilo leta 301, ko je sv. Gregor Prosvetitelj prepri\xc4\x8dal armenskega kralja Tiridata III., naj prestopi v kr\xc5\xa1\xc4\x8danstvo._NEWLINE_Po Dioklecijanovi zmagi nad Sasanidi je Armenija leta 299 ponovno postala vazalna dr\xc5\xbeava Rimskega cesarstva. Rim si je s tem zagotovil mo\xc4\x8dan kulturni vpliv na ozemljih vzhodno od Male Azije, kar je v prvih desetletjih 4. stoletja pripeljalo do \xc5\xa1irjenja sirijskega kr\xc5\xa1\xc4\x8danstva iz sredi\xc5\xa1\xc4\x8da v Nisibisu in nazadnje do popolne kristjanizacije Armenije._NEWLINE_V 4. stoletju je sv. Gregor reorganiziral armensko cerveno hierarhijo in od takrat se najvi\xc5\xa1ji cerkveno poglavarji imenujejo katolikos. Za sede\xc5\xbe katolikata je izbral prestolnico Vagar\xc5\xa1apat, sedanji E\xc4\x8dmijadzin, kjer je leta 301-303 zgradil obokano baziliko. Rimski guverner Armenija Vahan Mamikonjan je leta 480 ukazal, da se na mestu razpadle bazilike zgradi nova cerkev, ki stoji \xc5\xa1e danes._NEWLINE_Zaradi stalnih politi\xc4\x8dnih pretresov v naslednjih stoletijh se je sede\xc5\xbe Armenske apostolske cerkve selil skupaj s sede\xc5\xbeem politi\xc4\x8dne mo\xc4\x8di, ki se je v 13. stoletju kon\xc4\x8dala v bizantinski Kilikiji."