b'\n_START_ARTICLE_\nGordijan II.\n_START_SECTION_\nZgodnje \xc5\xbeivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nRojen je bil okoli leta 192 kot edini znani sin Marka Antonija Gordijana Sempronijana starej\xc5\xa1ega.  Njegova dru\xc5\xbeina je bila iz dru\xc5\xbebenega razreda rimskih vitezov (ordo equester). Bila je zelo bogata, vendar skromna, in je imela  dobre zveze z uglednimi senatorji. Ime Mark Antonij ka\xc5\xbee, da so njegovi predniki po o\xc4\x8detovi strani prejeli rimsko dr\xc5\xbeavljanstvo v pozni Rimski republiki pod triumirjem Markom Antonijem ali eno od njegovih h\xc4\x8dera. Priimek Gordijan (Gordianus) ka\xc5\xbee, da so bile njegove dru\xc5\xbeinske korenine iz Male Azije, verjetno iz Galatije ali Kapadokije._NEWLINE_Po podatkih v sicer zelo nezanesljivi Historii Augusti je bila njegova mati Rimljanka Fabija Orestila, rojena okoli leta 164, ki je bila po o\xc4\x8detu Fulvu Antoninu potomka rimskih cesarjev Antonina Pija in Marka Avrelija. Sodobni zgodovinarji zavra\xc4\x8dajo tako njeno ime kot  njene podatke kot la\xc5\xbene. Nekaj podatkov ka\xc5\xbee, da bi lahko bila vnukinja gr\xc5\xa1kega sofista, konzula in u\xc4\x8ditelja Heroda Atika. Njegova mlaj\xc5\xa1a sestra Antonija Gordijana je bila mati cesarja Gordijana III.._NEWLINE_Omembe Gordijanov so v vseh dokumentih rimskega senata iz tistega obdobja pozitivne. Pri tem je treba upo\xc5\xa1tevati, da je njihova kariera opisana edino v Historii Augusti, ki velja za zelo nezanesljivo, zato njihova kariera do prihoda na prestol morda ni to\xc4\x8dna. Po podatkih iz istega vira je bil Gordijan med  Elagabalovo vladavino njegov kvestor, med  vladavino Aleksandra Severja pa pretor in nadomestni konzul. Leta 237 je od\xc5\xa1el v Prokonzulsko Afriko kot legat pod poveljstvom svojega o\xc4\x8deta, ki je bil guverner province.\n_START_SECTION_\nUpor proti Maksiminu Tra\xc4\x8danu\n_START_PARAGRAPH_\nV za\xc4\x8detku leta 235 sta bila cesar Aleksander Sever in njegova mati Julija Avita Mameja med uporom vojakov v Moguntiaku v Gornji Germaniji umorjena. Za novega cesarja je bil kljub nizkemu stanu in neodobravanju rimskega senata imenovan vodja upora Maksimin Tra\xc4\x8dan. V Afriki je leta 238 zaradi Maksiminovega krutega vladanja izbruhnil upor, v katerem je lokalna elita ubila Maksiminovega prokurista in prepri\xc4\x8dala Gordijanovega o\xc4\x8deta, da se je 22. marca 238 razglasil za rimskega cesarja Gordijana I.. Cesar, ki je bil takrat star 79 let, je za svojega socesarja izbral sina Gordijana. Gordijan II. je bil, tako kot o\xc4\x8de, nagrajen z naslovom Africanus._NEWLINE_Cesarski polo\xc5\xbeaj obeh Gordijanov je potrdil rimski senat, zaradi Maksiminove nepriljubljenosti pa ga je priznala tudi ve\xc4\x8dina provinc._NEWLINE_Kapelijan, guverner sosednje pokrajine Numidije, ki je bil zvest prista\xc5\xa1 Maksimina Tra\xc4\x8dana in v zameri z Gordijanoma, se z ibiro ni strinjal in je nameraval obnoviti Maksiminovo oblast. S III. legijo Avgusto, ki je bila edina v regiji, in enotami vojnih veteranov je napadel Kartagino. Gordijan II. se mu je zoperstavil s slabo izurjeno lokalno milico  in bil v bitki pri Kartagini ubit.  Po podatkih v Historii Augusti njegovega trupla niso na\xc5\xa1li. Ko je o\xc4\x8de Gordijan I. izvedel za sinovo smrt, je naredil samomor.\n_START_SECTION_\nZapu\xc5\xa1\xc4\x8dina\n_START_PARAGRAPH_\nPrvi upor proti Maksiminu Tra\xc4\x8danu ni bil uspe\xc5\xa1en. Rimski senat je po smrti obeh Gordijanov za cesarja imenoval Balbina in Pupijena, ki naj bi zatrla Maksiminov upor, za njunega cezarja pa na zahtevo Gordijanovih prista\xc5\xa1ev Gordijana III., ne\xc4\x8daka Gordijana II. in vnuka Gordijana I.. Nezadovoljni Maksiminovi vojaki so ga aprila 238 med obleganjem Akvileje ubili, nezadovoljni prebivalci Rima pa so julija istega leta ubili Pupijena in Balbina. Senat je po njuni smrti za izklju\xc4\x8dnega cesarja vsega rimskega sveta imenoval komaj trinajstletnega Gordijana III..'