b'\n_START_ARTICLE_\nOdboj\n_START_PARAGRAPH_\nOdb\xc3\xb2j je v fiziki nenadna sprememba smeri valovnega \xc4\x8dela na meji dveh razli\xc4\x8dnih sredstev, pri \xc4\x8demer valovno \xc4\x8delo spremeni smer tako, da se vrne v sredstvo iz katerega je vpadla na mejo. Zgledi so odboj svetlobe, zvoka in valovanja na vodni gladini._NEWLINE_Glede na zna\xc4\x8dilnosti meje sredstev je odboj svetlobe lahko zrcalni (npr. pri zrcalu) ali difuzni, pri katerem se ne ohranja podoba, ampak le energija. Faza odbitega valovanja je lahko enaka ali obrnjena kot faza vpadlega valovanja, odvisno od tega, ali valovanje vpada iz dielektrika v prevodnik ali iz dielektrika v drug dielektrik.\n_START_SECTION_\nZrcalni odboj\n_START_PARAGRAPH_\nZrcalo predstavlja najpogostej\xc5\xa1i primer zrcalnega odboja svetlobe, sestavljeno pa je iz steklene plo\xc5\xa1\xc4\x8de, postavljene pred kovinsko prevleko, kjer dejansko pride do odboja. Mo\xc5\xbeno je tudi, da se svetloba odbije od prosojnega sredstva, kot sta na primer voda in steklo._NEWLINE_Svetloba se lahko odbije tudi takrat, ko potuje med dvemi sredstvi z razli\xc4\x8dnima lomnima koli\xc4\x8dnikoma. Navadno se del svetlobe odbije od mejne ploskve, ostanek pa se lomi. S pomo\xc4\x8djo Fresnelovih ena\xc4\x8db je mogo\xc4\x8de izra\xc4\x8dunati, koliko svetlobe se odbije in lomi v dani situaciji. Do popolnega odboja svetlobe od gostej\xc5\xa1ega sredstva pride, \xc4\x8de je vpadni kot ve\xc4\x8dji od mejnega kota._NEWLINE_Ko se svetloba odbije od gostej\xc5\xa1ega materiala (z vi\xc5\xa1jim lomnim koli\xc4\x8dnikom), kot je zunanji medij, pride do 180\xc2\xb0 obrata faze. Obratno pa se svetloba, od redkej\xc5\xa1ega materiala (z manj\xc5\xa1im lomnim koli\xc4\x8dnikom), odbije v fazi.\n_START_SECTION_\nRetroodboj\n_START_PARAGRAPH_\nSvetloba se zaradi posebne strukture povr\xc5\xa1ine odbije nazaj v smer, iz katere je pri\xc5\xa1la.\n_START_SECTION_\nNevtronski odboj\n_START_PARAGRAPH_\nMateriali, ki odbijajo nevtrone, na primer berilij, se uporabljajo v jedrskih reaktorjih in jedrskem oro\xc5\xbeju.\n_START_SECTION_\nKvantna razlaga\n_START_PARAGRAPH_\nVes medsebojni vpliv med svetlobnimi fotoni in snovjo je opisan kot vrsta absorbcij in emisij fotonov. \xc4\x8ce bi opazovali eno samo molekulo na povr\xc5\xa1ini materiala, bi opazili, da molekula absorbira prihajajo\xc4\x8di foton in ga v trenutku ponovno odda. Foton je lahko oddan v katerokoli smeri, zato tudi pride do difuznega odboja._NEWLINE_Zrcalni odboj (po Heronovem zakonu o enakokotnem odboju) je kvantnomehanski pojav, razlo\xc5\xbeen kot vsota najbolj verjetnih poti, po katerih se bodo fotoni gibali. Vpliv med snovjo in svetlobo je predmet kvantne elektrodinamike, ki jo je natan\xc4\x8dno opisal Richard Phillips Feynman v svoji knjigi QED: \xc4\x8cudna teorija svetlobe in snovi (QED: The Strange Theory of Light and Matter)._NEWLINE_Ker ima lahko absorbiran foton enak energijski nivo kot molekula (kineti\xc4\x8dni, rotacijski, elektronski ali vibracijski), se lahko zgodi, da molekula fotona ne odda ponovno ali da ta izgubi nekaj svoje energije. Oddani foton ima tako rahlo razli\xc4\x8den energijski nivo. Ti pojavi so znani tudi kot Ramanov, Brillouinov in Comptonov pojav.'