b'\n_START_ARTICLE_\nRimska cesta\n_START_PARAGRAPH_\nR\xc3\xadmske c\xc3\xa9ste  (lat. viae [v\xc3\xacje]) so bile v anti\xc4\x8dnem Rimu magistrale, ki so vodile iz prestolnice. V samem za\xc4\x8detku so to bile normalne poti do sosednjih krajev, a v petem stoletju pr. n. \xc5\xa1t. je prevzela skrb za ceste vojska, kar je dalo pravi zagon gradnji in predvsem standardizaciji teh prometnih arterij. Prvi zakon, ki je urejeval gradnjo cest, Duodecim tabulae, je bil izdan pribli\xc5\xbeno leta 450 pr. n. \xc5\xa1t. in je med drugim dolo\xc4\x8dal pravila za tlakovanje, \xc5\xa1irino cesti\xc5\xa1\xc4\x8da in pravico do rabe privatnih zemlji\xc5\xa1\xc4\x8d (zemlji\xc5\xa1ke slu\xc5\xbenosti).\n_START_SECTION_\nZemlji\xc5\xa1ka slu\xc5\xbenost\n_START_PARAGRAPH_\nRimske ceste so zanimiv primer tedanje zakonodaje. Po eni strani je imela cesta, ki jo je gradila dr\xc5\xbeava, popolno prednost pred zasebno lastnino. Zakon ni samo predvideval brezpogojno razlastitev privatnih zemlji\xc5\xa1\xc4\x8d za gradnjo ceste, pa\xc4\x8d pa je celo dovoljeval prehod preko obdelanih polj v slu\xc4\x8daju, da bi bila cesta po\xc5\xa1kodovana. To je zgovoren primer prevladovanja javnega prava nad privatnim, ki je bilo zna\xc4\x8dilno za republikansko ustavo. Toda po drugi strani je treba upo\xc5\xa1tevati, da je prav ta poseg v zasebno lastnino povzro\xc4\x8dil kar najbolj solidno izdelavo cest, da bi bilo lahko kori\xc5\xa1\xc4\x8denje privatnih zemlji\xc5\xa1\xc4\x8d zares le \xc2\xbbslu\xc4\x8dajno\xc2\xab. Prav tako je bila predhodna razlastitev popolna, se pravi brez odkupa, ker so se upo\xc5\xa1tevale koristi, ki jih bo cesta prinesla biv\xc5\xa1emu lastniku parcele. Ve\xc4\x8dkrat so privatniki celo ob\xc4\x8dutno prispevali k sredstvom za gradnjo ceste po njihovih zemlji\xc5\xa1\xc4\x8dih.\n_START_SECTION_\nCesti\xc5\xa1\xc4\x8de\n_START_PARAGRAPH_\nDuodecim tabulae je dolo\xc4\x8dal, da mora biti cesti\xc5\xa1\xc4\x8de 2,45 m \xc5\xa1iroko na ravnih odsekih in 4,90 m na ovinkih, sicer se cesta ni smela imenovati via, kar je tudi pomenilo, da ni bila dr\xc5\xbeavna. V poznej\xc5\xa1ih \xc4\x8dasih se je \xc5\xa1irina ceste ustalila med \xc5\xa1tirimi in \xc5\xa1estimi metri, kar je dovoljevalo normalno sre\xc4\x8danje dveh vozov. Kljub temu so manj\xc5\xa1i odseki nekaterih cest komaj presegali meter \xc5\xa1irine, verjetno zaradi te\xc5\xbeav pri gradnji. Nasprotno pa so nekateri drugi odlomki do 7,4 m \xc5\xa1iroki, za katere se domneva, da so bila nekak\xc5\xa1na po\xc4\x8divali\xc5\xa1\xc4\x8da, danes bi rekli za\xc4\x8dasna parkiri\xc5\xa1\xc4\x8da._NEWLINE_Posebno v prvih \xc4\x8dasih so bile ceste brez ovinkov, kar je v\xc4\x8dasih pomenilo tudi do 20\xc2\xa0% naklona. Manj\xc5\xa1e zapreke, na primer gri\xc4\x8devje, so bile odstranjene. Ve\xc4\x8dje skalnate vzpetine so bile prekopane s predori. \xc4\x8cez reke so bili zgrajeni mostovi, za kar so bili Rimljani pravi mojstri. Posebno v Padski ni\xc5\xbeini so bili zgrajeni nad mo\xc4\x8dvirji predhodniki dana\xc5\xa1njih viaduktov: najprej so bili zabiti v dno mo\xc4\x8dvirja kamniti stebri za rob cesti\xc5\xa1\xc4\x8da, nato je bil prostor med stebri napolnjen s skalami, gru\xc5\xa1\xc4\x8dem in betonom tudi do 2 m nad vodo.\n_START_SECTION_\nTlakovanje\n_START_PARAGRAPH_\nKo je bila dolo\xc4\x8dena lokacija ceste in so bile izvr\xc5\xa1ene zadevne meritve, je bil teren razoran in izkopan do trdne podlage (skale). Nastali jarek, ki je bil pri razli\xc4\x8dnih terenih seveda ve\xc4\x8d ali manj globok, je bilo treba nato napolniti. Ponekod je bila prva plast iz peska, baje zaradi prepre\xc4\x8ditve po\xc5\xa1kodb v slu\xc4\x8daju potresa. Sicer je bila prva plast iz kamnov, nato iz debelega gru\xc5\xa1\xc4\x8da in kon\xc4\x8dno iz drobnega gru\xc5\xa1\xc4\x8da, ki je bil skrbno potla\xc4\x8den in izravnan. To je bila podlaga ceste, ki je bila za silo \xc5\xbee prehodna. Naslednja plast je bila iz ve\xc4\x8djih plo\xc5\xa1\xc4\x8datih kamnov, ki so bili postavljeni \xc4\x8dim bli\xc5\xbee eden ob drugem. Praznine med njimi so bile nato zalite z grobim betonom. Ko se je ta posu\xc5\xa1il, je bila dodana plast finega betona, v katero so bili potisnjeni plo\xc5\xa1\xc4\x8dati kamni do popolne izravnave tal. To so kamni, ki so vidni \xc5\xa1e danes, po izrabi vmesnega betona. Po rimskih cestah torej vo\xc5\xbenja in hoja nista bili tako naporni, kot se danes zdi, saj sploh niso bile tako grobe, kot jih danes vidimo. Nasprotno, bile so gladke in \xc4\x8diste. Zadnja plast tlakovanja je bila namre\xc4\x8d po sredini cesti\xc5\xa1\xc4\x8da rahlo vzbo\xc4\x8dena, kar je dovoljevalo odtok de\xc5\xbeevnice.\n_START_SECTION_\nObcestni miljni kamni\n_START_PARAGRAPH_\nV za\xc4\x8detku tretjega stoletja pr. n. \xc5\xa1t. je bila glavna rimska cesta Via Appia opremljena z obcestnimi kamni, na katerih so bili vklesani razni podatki, najva\xc5\xbenej\xc5\xa1i od katerih je bil razdalja od rimskega obzidja. Leta 123 pr. n. \xc5\xa1t. je bil na predlog Gaja Sempronija Graka odobren zakon, ki je kamne predpisal za vse ceste. Od leta 20 pr. n. \xc5\xa1t. se razdalja ni ra\xc4\x8dunala ve\xc4\x8d od obzidja, pa\xc4\x8d pa od \xc2\xbbzlatega miljnega kamna\xc2\xab\xc2\xa0(miliarium aureum) v sredi\xc5\xa1\xc4\x8du Rima._NEWLINE_Ti obcestni kamni, izdelani iz ene same skale, so imeli obliko okroglega stebra na kvadratnem podstavku, ki je bil globoko zakopan v tla. Merili so okoli dva metra v vi\xc5\xa1ino in 60\xc2\xa0cm v premer in so tehtali okoli 500\xc2\xa0kg. Postavljeni so bili na vsakih 1478,5 metrov, to je tiso\xc4\x8d rimskih korakov (= milia passuum), od koder izhaja izraz milja.\n_START_SECTION_\nPo\xc4\x8divali\xc5\xa1\xc4\x8da\n_START_PARAGRAPH_\nPrvi koristniki cest so bili vojaki, ki niso potrebovali preno\xc4\x8di\xc5\xa1\xc4\x8d, saj so si vsak ve\xc4\x8der postavili tabor. Toda kmalu so postali glavni koristniki trgovci in dr\xc5\xbeava je postavila na vsakih 20\xe2\x80\x9330\xc2\xa0km nekak\xc5\xa1ne postaje, kjer je bilo treba pokazati potne listine. Med pregledom listin je bila potnikom na razpolago vila z gosti\xc5\xa1\xc4\x8dem, ki bi se lahko primerjala dana\xc5\xa1njim hotelom. Obi\xc4\x8dajno so ob dr\xc5\xbeavnih postajah zrasle vasi, voja\xc5\xa1ke postojanke in celo mesta. Privatni potniki, ki si niso mogli privo\xc5\xa1\xc4\x8diti visokega standarda trgovcev, so se ustavljali v skromnej\xc5\xa1ih zasebnih hi\xc5\xa1ah poleg dr\xc5\xbeavnih postaj. Ta po\xc4\x8divali\xc5\xa1\xc4\x8da so bila na slabem glasu in nevarna, ker so v njih normalno bivali roparji in prostitutke. Ker je pa vsaka hi\xc5\xa1a ob cesti po zakonu morala sprejemati goste, so se nekatere lep\xc5\xa1e vile, bolj oddaljene od dr\xc5\xbeavnih postaj, spremenile v luksuzna po\xc4\x8divali\xc5\xa1\xc4\x8da, ki so sprejemala samo najzahtevnej\xc5\xa1e stranke._NEWLINE_Organizacija po\xc4\x8divali\xc5\xa1\xc4\x8d, ki so na ta na\xc4\x8din nudila zavetje in oskrbo vseh vrst, je dovolila sorazmerno hitro potovanje. Ko je na primer cesar Tiberij hotel dose\xc4\x8di umirajo\xc4\x8dega brata Druza, mu je \xc5\xa1tafeta med postajami omogo\xc4\x8dila, da je prepotoval razdaljo 500 milj (750\xc2\xa0km) v 24 urah.\n_START_SECTION_\nV slovenskih krajih\n_START_PARAGRAPH_\nEno nam bolj znanih, stalno zasedenih opori\xc5\xa1\xc4\x8d so Rimljani zgradili pri Razdrtem. Glavna smer rimskega cestnega prometa je bila od jugozahoda proti vzhodu in severovzhodu._NEWLINE_Javorniki in Nanos, meje se\xc5\xbeanskega in piv\xc5\xa1ki Kras ozna\xc4\x8dujejo ozemlje, ki je bilo prometno zelo pomembno jedro najla\xc5\xbejega vzpona iz Sredozemlja do Vzhodnih Alp in ravnin srednje Evrope. Tukaj so potekale poti \xc5\xbee od samih za\xc4\x8detkov, ozemlje pa je bilo utrjeno in naseljeno ob prometnih poteh.\n_START_SECTION_\nMestne ulice\n_START_PARAGRAPH_\nUlice v samem mestu Rimu in pozneje v drugih mestih imperija ne spadajo v pojem rimskih cest. Imenovali so jih viae vicinales, kar bi lahko prevedli kot poti do sosedov. Bile so ve\xc4\x8dinoma opremljene z odto\xc4\x8dnimi kanali, prehodi za pe\xc5\xa1ce in plo\xc4\x8dniki, kar je bilo pri cestah zelo redko. Za gradnjo in vzdr\xc5\xbeevanje ulic ni bila zadol\xc5\xbeena dr\xc5\xbeava, temve\xc4\x8d mestna uprava. \xc4\x8ceprav je posebno v prvih \xc4\x8dasih pojem mesta in dr\xc5\xbeave sovpadal, so bile tovrstne dol\xc5\xbenosti od vselej strogo lo\xc4\x8dene. Ceste, ki se dajo primerjati z dana\xc5\xa1njimi avtocestami, so gradili edili (lat. magister aedilis), mestne ulice pa pretorji (praetor urbanus). Tudi za vzdr\xc5\xbeevanje prometnih zvez so bili posebej dolo\xc4\x8deni \xc5\xa1tirje oskrbniki za ulice in dva za ceste, a ta sta bila pozneje ukinjena v prid voja\xc5\xa1kih oblasti. Ena od glavnih razlik med cesto in ulico je bila v pojmovanju namembnosti. Rimske ceste so bile predvsem sredstvo za voja\xc5\xa1ko napredovanje, hitro in neizprosno, kar je ideolo\xc5\xa1ko predstavljala prav brezpogojna odsotnost ovinkov. Nasprotno so bile mestne ulice namenoma speljane skozi ozke obokane prehode in so bile ve\xc4\x8dkrat brez izhoda, kar naj bi v slu\xc4\x8daju neredov oviralo mno\xc5\xbei\xc4\x8dno prodiranje drhali proti vladnim pala\xc4\x8dam.'