b"\n_START_ARTICLE_\nVarljivo svetlikanje\n_START_PARAGRAPH_\nVarljivo svetlikanje, tudi nepojasnjeni ogenj (latinsko ignis fatuus: dobesedno\xc2\xa0\xc2\xbbogenj norcev\xc2\xab), ozna\xc4\x8duje pojav no\xc4\x8dnega svetlikanja, \xc5\xa1e posebej nad mo\xc4\x8dvirji in barji. V splo\xc5\xa1nem je sprejeto, da svetlikanje povzro\xc4\x8da oksidacija sestavin plinov, ki nastajajo pri trohnenju. V evropski folklori varljivo svetlikanje ozna\xc4\x8duje nagajive ali celo zlonamerne duhove umrlih oz. nadnaravna bitja, kot so vile, ki zavedejo popotnike; v angle\xc5\xa1ko govore\xc4\x8dih dr\xc5\xbeavah je znano pod imenom Will-o'-the-wisp, v nem\xc5\xa1ko govore\xc4\x8dih pa kot Irrlicht. V prenesenem pomenu ignis fatuus lahko pomeni slepilo oz. privid.\n_START_SECTION_\nZnanstvena razlaga\n_START_PARAGRAPH_\nPrvo znanstveno razlago varljivega svetlikanja je opisal italijanski fizik Alessandro Volta leta 1776, potem ko je odkril metan (CH\xe2\x82\x84). Predlagal je, da do svetlikanja pride zaradi delovanja naravnih elektri\xc4\x8dnih pojavov, kot so strele, na pline nad mo\xc4\x8dvirji. Teorijo so pozneje v svojih delih podprli Joseph Priestley (Experiments and Observations on Different Kinds of Air) in Pierre Bertholon de Saint-Lazare (De l\xe2\x80\x99\xc3\xa9lectricit\xc3\xa9 des m\xc3\xa9t\xc3\xa9ores). Kasneje je bila kritizirana zaradi majhne verjetnosti spontanega v\xc5\xbeiga, odsotnosti toplote pri nekaterih primerih in nenavadnega obna\xc5\xa1anja pojava v primeru pribli\xc5\xbeanja osebe kot tudi pogoste zamenjave s kroglasto strelo. Louis Blesson je pozneje v 19. st. predlagal, da se ogenj oz. svetlikanje ob pribli\xc5\xbeanju razblini zaradi premikanja zra\xc4\x8dnih tokov, kar razpr\xc5\xa1i plin. Poleg tega je opazil, da se barvni odtenek in toplota svetlikanja razlikujeta med podro\xc4\x8dji._NEWLINE_Novej\xc5\xa1a hipoteza predvideva nastanek t. i. hladnega ognja, ki razvije toploto pod 400 \xc2\xb0C in oddaja modrikaste odtenke svetlobe. \xc4\x8ceprav ni znano, ali se hladni ogenj pojavlja spontano v naravi, je ve\xc4\x8dina spojin, kot so ogljikovodiki (npr. metan), alkoholi, aldehidi, olja, kisline in celo voski, naravno prisotnih kot stranski produkt pri organskem razkroju. Sorodna hladnemu ognju naj bi bila kemiluminiscenca fosfina (PH\xe2\x82\x83). Druga izmed novej\xc5\xa1ih hipotez razlaga, da so nekateri pojavi svetlikanja posledica potresnih sunkov, kar privede do piezoelektri\xc4\x8dnih pojavov. Kamnine na povr\xc5\xa1ju naj bi se tako segrele, pri \xc4\x8demer naj bi se uparila voda, v katerih se nahaja. Do podobnih pojavov naj bi prihajalo v kamninah in mineralih (npr. kamena strela), nato pa bi se energija prenesla preko stolpca uparjene vode do povr\xc5\xa1ja. Druge hipoteze vklju\xc4\x8dujejo bioluminiscenco kresnic in gliv mraznic oz. \xc5\xa1torovk ter belo perje pegastih sov, od katerega se svetloba mese\xc4\x8dine lahko odbija._NEWLINE_Sedanja splo\xc5\xa1no sprejeta teorija razlaga, da svetlikanje nastane zaradi oksidacije fosfina, difosfana (P\xe2\x82\x82H\xe2\x82\x84) in metana, ki pri reakciji oddajajo svetlobo. Fosfin in difosfan spontano reagirata ob stiku s kisikom, kar pomeni da so potrebne le majhne koli\xc4\x8dine za v\xc5\xbeig obilnih koli\xc4\x8din metana. Poleg tega je stranski produkt reakcije s fosfinom fosforjev pentoksid (P\xe2\x82\x84O\xe2\x82\x81\xe2\x82\x80), ki v stiku z vodno paro tvori viskozno fosforno kislino (H\xe2\x82\x83PO\xe2\x82\x84), kar razlo\xc5\xbei Blessonova opa\xc5\xbeanja, pri katerih omenjeni pojav ognja ni v\xc5\xbegal papirja, pa\xc4\x8d pa je ta ostal prekrit z lepljivo teko\xc4\x8dino.\n_START_SECTION_\nVarljivo svetlikanje v folklori\n_START_PARAGRAPH_\nZapisi o varljivem svetlikanju segajo ve\xc4\x8d stoletij v preteklost in je v razli\xc4\x8dnih kulturah znano pod razli\xc4\x8dnimi imeni. V Evropi segajo zapisi v srednji vek; pojav je pozneje omenil celo angle\xc5\xa1ki znanstvenik sir Isaac Newton v svojem delu Optika. Pojmovanje lu\xc4\x8di oz. svetlikanja kot du\xc5\xa1 umrlih je mo\xc4\x8d najti v vsej evropski in od tod tudi v ameri\xc5\xa1ki folklori. Ljudje so najpogosteje verovali, da svetilke nadle\xc5\xbenih ali celo zlonamernih duhov umrlih oz. duhov nadnaravnih bitij privabljajo popotnike stran od poti in jih pripeljejo v \xc5\xbeivljenjsko nevarno situacijo. V mnogih de\xc5\xbeelah so verovali, da svetlikanje predstavlja duhove umrlih, ki niso mogli vstopiti niti v Nebesa niti v Pekel, zaradi \xc4\x8desar so tavali v vmesnem svetu, v Vicah. Za osvetljavo poti v temi jim je Hudi\xc4\x8d dovolil imeti kos raz\xc5\xbearjenega oglja. V\xc4\x8dasih je svetlikanje bilo tudi znamenje prihajajo\xc4\x8de smrti, ki naj bi se pojavljajo na poti pogrebnega sprevoda, od hi\xc5\xa1e pokojnika do pokopali\xc5\xa1\xc4\x8da, lahko pa je bilo znamenje prihajajo\xc4\x8de tragedije. \xc4\x8ce se je pojavilo na slednjem, so ga imenovali lu\xc4\x8d umrlega (angl. corpse light)._NEWLINE_Na \xc5\xa0vedskem so verovali, da so to duhovi nekr\xc5\xa1\xc4\x8denih oseb, ki naj bi vodili popotnike proti reki, v upanju da bi bili kr\xc5\xa1\xc4\x8deni. Po drugi strani so ponekod (npr. na Danskem in v Mehiki) verovali, da lu\xc4\x8di predstavljajo mesto zakopanega zaklada oz. varuhe teh zakladov; tisti, ki bi bili dovolj pogumni, da bi sledili znamenju, bi zagotovo obogateli. Prebivalci v Zahodnem Bengalu in Banglade\xc5\xa1u jih imenujejo Aleye (\xc2\xbblu\xc4\x8di mo\xc4\x8dvirskih duhov\xc2\xab) in predstavljajo duhove ribi\xc4\x8dev, ki so umrli med ribolovom; nekateri naj bi zavajali ribi\xc4\x8de, drugi pa naj bi bili dobronamerni, saj opozarjajo na prihajajo\xc4\x8de nevarnosti. V argentinski in urugvajski folklori je znano kot luz mala (\xc2\xbbzlobna lu\xc4\x8d\xc2\xab), ki je eden najpomembnej\xc5\xa1ih mitov. Tamkaj\xc5\xa1nji prebivalci se teh lu\xc4\x8di zelo bojijo, pojavljajo pa se predvsem na pode\xc5\xbeelju.\n_START_SECTION_\nVarljivo svetlikanje v umetnosti in zabavi\n_START_PARAGRAPH_\nPojem varljivega svetlikanja je mo\xc4\x8d zaslediti v mnogih literarnih delih, npr. v Miltonovem Izgubljenem raju, Tolkienovem Gospodarju prstanov (v t. i. Mrtvih mo\xc4\x8dvarah), Rowlinginem Harry Potterju, Stokerjevi Drakuli ter v Goethejevi (Pravljica o zeleni ka\xc4\x8di in lepi Lilijani) in Dickinsonini poeziji (Those \xe2\x80\x94 dying then)._NEWLINE_Lisztova Transcendentalna etuda za klavir \xc5\xa1t. 5 nosi naslov Feux Follets, kar je francoski izraz za varljivo svetlikanje. V Schubertovem ciklu Zimsko popotovanje (Winterreise) nosi 9. pesem naslov Irrlicht. Pojav je omenjen tudi v Berliozovem delu Pogubljenje Fausta in Fallinem baletu El amor brujo._NEWLINE_Varljivo svetlikanje se pojavlja tudi v mnogih videoigrah, kot so RuneScape, EverQuest in serija Elder Scrolls, ter namiznih igrah, kot je Dungeons & Dragons."