b'\n_START_ARTICLE_\nBrabham BT19\n_START_SECTION_\nKoncept\n_START_PARAGRAPH_\nDirkalnik Brabham BT19 je zasnoval avstralski dizajner Ron Tauranac za Brabham Racing Organisation (BRO) za sezono 1965 Svetovnega prvenstva Formule 1. BT19 je bil podobno kot Lotus 39 zgrajen okoli novega motorja Coventry Climax FWMW flat-16. Izdelan je bil le v enem primerku in v originalni zasnovi ni nikoli dirkal. Climax je opustil razvoj motorja FWMV pred koncem leta 1965, ker se je obstoje\xc4\x8di motor FWMV V8 izkazal za dovolj mo\xc4\x8dnega za sedem zmag Jima Clarka z Lotusom 33 in s tem naslov prvaka. Za sezono 1966 je bila dovoljena delovna prostornina motorjev Formule 1 podvojena z 1,5L na 3,0L. Ni bilo mogo\xc4\x8de predelati obstoje\xc4\x8dih 1,5L motorjem, da bi v ve\xc4\x8djem izkoristili podvojeno prostornino, zato se Climax odlo\xc4\x8dil, da sploh ne bo izdeloval 3,0L motorjev. S tem je ve\xc4\x8d mo\xc5\xa1tev Formule 1 ostalo brez primernega motorja za sezono 1966._NEWLINE_Novi 3,0L motorji ostalih proizvajalcev so bili zaradi pomanjkanja \xc4\x8dasa slabo razviti in nezanesljivi, vsi pa so imeli vsaj dvanajst valjev. Ob nespremenjenih ostalih komponentah, je ve\xc4\x8d valjev dovoljevalo manj\xc5\xa1e in la\xc5\xbeje gibajo\xc4\x8de komponente, kar je prineslo vi\xc5\xa1je rotacijske hitrosti in s tem ve\xc4\x8djo mo\xc4\x8d. Toda ve\xc4\x8d valjev je tudi pomenilo ve\xc4\x8d gibajo\xc4\x8dih komponent, kar je lahko pomenilo ve\xc4\x8djo te\xc5\xbeo motorja ter tudi ve\xc4\x8djo nezanesljivost. Jack Brabham, lastnik in glavni dirka\xc4\x8d BRO, je pri iskanju primernega dobavitelja motorjev izbral drug pristop. Prepri\xc4\x8dal je avstralsko tovarno Repco naj za njegovo mo\xc5\xa1tvo izdela nov 3,0L osemvaljni motor, ki bi v veliki meri temeljil na \xc5\xbee obstoje\xc4\x8dih in dobro preizku\xc5\xa1enih komponentah. Brabham in Repco sta se zavedala, da se motor po sami mo\xc4\x8di ne bo mogel primerjati s konkurenco, toda la\xc5\xbeji in zelo zanesljiv motor bi lahko prinesel dober rezultat v prvenstvu, ker bi se konkurenti \xc5\xa1e otepali nezanesljivosti novih motorjem._NEWLINE_Brabhamove dirkalnike je izdeloval Motor Racing Developments Ltd. (MRD), lastnika katerega sta bila Tauranac in Jack Brabham in ki je izdeloval dirkalnike za stranke v ve\xc4\x8d dirka\xc5\xa1kih serijah. Dirka\xc5\xa1ko mo\xc5\xa1tvo za Formulo 1, BRO, je bilo povsem lo\xc4\x8deno podjetje v stoodstotni lasti Jacka Brabhama. Dirkalnike je kupoval od MRD, toda Tauranac je imel zelo malo direktnega stika z dirka\xc5\xa1kim mo\xc5\xa1tvom Formule 1 med sezonama 1962 in 1965. Iz tega razloga je Tauranac ob koncu sezone 1965 izgubljal interes za tak sistem, v katerem se ni niti udele\xc5\xbeeval dirk. Razmi\xc5\xa1ljal je celo o izstopu iz projekta Formule 1. \xc4\x8ceprav je Brabham preizku\xc5\xa1al \xc5\xa1asije drugih konstruktorjev, pa sta se s Tauranacom dogovorila, da bo imel slednji ve\xc4\x8djo vlogo v mo\xc5\xa1tvu Formule 1, MRD je tako postopoma prevzel vlogo BRO. Ta dogovor je bil dose\xc5\xbeen \xc5\xa1ele novembra 1965. Repco je poslal prvi vzorec novega motorja na sede\xc5\xbe podjetja v Zdru\xc5\xbeenem kraljestvu konec leta 1965, le nekaj tednov pred prvo dirko Formule 1 pod novimi pravili, neprvenstveno dirko za Veliko nagrado Ju\xc5\xbene Afrike, ki je potekala 1. januarja 1966. Namesto izdelave povsem nove \xc5\xa1asije v zelo kratkem \xc4\x8dasu, je BRO uporabil \xc5\xa1asijo F1-1-1965, edini primerek dirkalnika BT19, ki pa \xc5\xa1e ni bil uporabljen.\n_START_SECTION_\n\xc5\xa0asija in vzmetenje\n_START_PARAGRAPH_\nTauranac je zgradil BT19 okoli jeklene sestavljene \xc5\xa1asije, podobe predhodnim dirkalnikom Brabham. Uporaba sestavljene \xc5\xa1asije je veljala za konzervativno odlo\xc4\x8ditev, kajti ve\xc4\x8dina konkurentov je do sezone 1966 \xc5\xbee upravljalo teoreti\xc4\x8dno la\xc5\xbeje in mo\xc4\x8dnej\xc5\xa1e \xc5\xa1asije iz enovite \xc5\xa1koljke, ki jo je prvi\xc4\x8d uporabil Lotus \xc5\xbee v sezoni 1962. Tauranac je verjel, da enovite \xc5\xa1koljke niso mnogo mo\xc4\x8dnej\xc5\xa1e od dobro zgrajene sestavljene \xc5\xa1asije, ob tem pa so te\xc5\xbeje za vzdr\xc5\xbeevanje in popravljanje. Slednje je bil velik dejavnik pri odlo\xc4\x8ditvi Brabhama, kajti v tistem \xc4\x8dasu so bili najve\xc4\x8dji izdelovalec enosede\xc5\xbenih dirkalnikom po naro\xc4\x8dilu na svetu. Ugled podjetja je deloma temeljil tudi na BRO, prakti\xc4\x8dno tovarni\xc5\xa1kem mo\xc5\xa1tvu, ki je dirkalo z enakim materialom, kot so ga tudi dobavljali strankam, za katere je la\xc5\xbeje vzdr\xc5\xbeevanje zelo pomembno. Novost na dirkalniku je bila uporaba ovalnega dela, namesto dosedanje okrogle oblike, okoli sede\xc5\xbea dirka\xc4\x8da. V sestavljeni ali enoviti \xc5\xa1asiji je cockpit v bistvu luknja v strukturi, ki zato slabi celotno konstrukcijo. Ovalna konstrukcija je \xc5\xbee po definiciji trdnej\xc5\xa1a od popolnoma okrogle oblike. Tauranac je imel \xc5\xbee pripravljene ovalne komponente, s katerimi je utrdil predel okrog cockpita. Dirkalnik je tehtal okoli 567\xc2\xa0kg, sicer 67\xc2\xa0kg nad minimalno te\xc5\xbeo dirkalnika v sezoni 1966, je bil vseeno med la\xc5\xbejimi dirkalniki. Te\xc5\xbeo dirkalnika pripravljenega na dirko z dirka\xc4\x8dem in gorivom ocenjujejo na 642\xc2\xa0kg, kar je okoli 127\xc2\xa0kg manj od glavnega konkurenta Cooper T81-Maserati, ki je imel sicer mo\xc4\x8dnej\xc5\xa1i motor._NEWLINE_Ohi\xc5\xa1je dirkalnika BT19 je iz s steklom oja\xc4\x8dane plastike, obarvane v obi\xc4\x8dajno Brabhamovo zeleno dirka\xc5\xa1ko barvo z zlato obrobo na nosu dirkalnik in zadnjem delu. \xc4\x8ceprav aerodinamika v Formuli 1 do sezone 1968 \xc5\xa1e ni bila razvita, je Tauranac pri izdelavi dirkalnika uporabljal vetrovnik Motor Industry Research Association \xc5\xbee od leta 1963 za izdelavo osnovne oblike \xc5\xa1asije. Brabham je pripisal dirkalnikov nizek nos in zaobljen pokrov motorja Tauranacovi pozornosti za aerodinamiko. Med sezono 1967 je bila aerodinamika dirkalnika izbolj\xc5\xa1ana z dodatnima majhnima krilcema na nosu dirkalnika, ki sta \xc5\xa1e bolj pritiskala prednji del dirkalnika k tlom._NEWLINE_V nasprotju s smernicami, ki jih je za\xc4\x8drtal Lotus 21 v sezoni 1961, je vzmetenje dirkalnika BT19, ki nadzoruje relativno premikanje \xc5\xa1asije in koles, spredaj in zadaj zunanje. To pomeni, da so vzmeti in bla\xc5\xbeilniki name\xc5\xa1\xc4\x8deni v prostoru med kolesi in ohi\xc5\xa1jem dirkalnika, kjer vplivajo na pretok zraka in s tem pove\xc4\x8dujejo ne\xc5\xbeelen zra\xc4\x8dni upor. Tauranac je vztrajal pri tem konzervativnem konceptu zaradi testov v vetrovniku v za\xc4\x8detku \xc5\xa1estdesetih let, ki so kazali, da bolj zapleteni notranji sistem vzmetenja prinese le 2% manj\xc5\xa1i zra\xc4\x8dni upor pri celotnem dirkalniku. Presodil je, da dodatni \xc4\x8das, ki bi ga potreboval na izdelavo notranjega vzmetenja na dirkali\xc5\xa1\xc4\x8du, ne odtehta te po njegovem mnenju majhne pridobitve. Sprednje vzmetenje je sestavljeno iz neenako dolgih in ne paralelnih dvojih vzmeti. Na trdni del, na katerem so name\xc5\xa1\xc4\x8dena \xc5\xbee kolesa in zavore, so namestili komponente Alford & Alderja, ki so jih uporabljali na britanskih avtomobilih Triumph Herald. Zadnje vzmetenje je izdelano iz enega samega zgornjega dela, spodnje vzmeti in dveh ukrivljenih delov. Kolesa so bila prvotno premera 330 mm (13 in\xc4\x8dev), kmalu pa so jih nadomestili zadaj s 380\xc2\xa0mm (15 in\xc4\x8dev), kasneje pa \xc5\xa1e spredaj. To je omogo\xc4\x8dilo uporabo ve\xc4\x8djega in mo\xc4\x8dnej\xc5\xa1ega zavornega sistema. Na vseh \xc5\xa1tirih kolesih so uporabljeni jekleni zavorni diski premera 270\xc2\xa0mm za manj\xc5\xa1a in 280\xc2\xa0mm za ve\xc4\x8dja kolesa. BT19 je vseskozi dirkal s pnevmatikami Goodyear._NEWLINE_BT19 je nadaljeval tradicijo Tauranaca po produkcijskih dirkalnikih, ki so bili zelo dobro vodljivi. Brabham je kasneje komentiral dirkalnik kot\xc2\xa0\xc2\xbbprelepo uravnote\xc5\xbeen in zelo primeren za drsenje skozi hitre ovinke\xc2\xab. Brabham je dirkalnik ljubkovalno imenoval\xc2\xa0\xc2\xbbOld Nail\xc2\xab. Ron Tauranac je to pojasnil z besedami, da je bil dirkalnik star dve leti, odli\xc4\x8den za vo\xc5\xbenjo in brez napak."\n_START_SECTION_\nMotor in prenos\n_START_PARAGRAPH_\nMotorji Repco so bili zasnovani in zgrajeni s strani majhne ekipe h\xc4\x8derinske tovarne Repco, Repco-Brabham engines Pty Ltd, v avstralskem mestu Maidstone. Repco 620 je atmosferski osemvaljni motor v V konfiguraciji. Blok motorja so pridobili iz Oldsmobilevega aluminijastega ohi\xc5\xa1ja motorja Buick V8 215. Oldsmobilovi motorji uporabljeni v avtomobilih F-85 med letoma 1961 in 1963 so bili s strani General Motors opu\xc5\xa1\xc4\x8deni zaradi te\xc5\xbeav v produkciji. Repco je v ogrodje vgradil svoje valje iz vlitega \xc5\xbeeleza, ki so bili oja\xc4\x8dani z magnezijevimi spoji, glave valjev so bile povezane le z eno gredjo. V notranjosti so bili ro\xc4\x8di\xc4\x8dna gred Laystall, Daimlerjeve povezovalne komponente in posebej za ta motor vliti bati. Glave valjev so bile narejene tako, da so omogo\xc4\x8dale izhod izpu\xc5\xa1ni cevi na drugi strani bloka, skozi ogrodje dirkalnika, preden so zavili pri zadnje vzmetenju, kar je ote\xc5\xbeilo Tauranacovo zasnovo predelave dirkalnika Motor ima vodno hlajenje, hladilniki z vodo in posode z oljem so name\xc5\xa1\xc4\x8deni v nosu dirkalnika._NEWLINE_Repco 620 je bil za svoj za \xc4\x8das lahek motor, tehtal je okoli 154\xc2\xa0kg, v primerjavi s 227\xc2\xa0kg Maseratijevega V12 motorja, toda v 3,0L razli\xc4\x8dici za Formulo 1 je lahko razvil mo\xc4\x8d okoli 300 KM (220\xc2\xa0kW) pri manj kot 8000 obratih na minuto (rpm). Ferrarijevi in Maseratijevi motorji V12 so lahko na primer razvili mo\xc4\x8d 330\xe2\x80\x93360\xc2\xa0KM (250\xe2\x80\x93270\xc2\xa0kW). Kljub temu pa je Repcov motor proizvajal velik navor na velikem delu obratov motorja, vse od 3500 rpm do 316 Nm pri 6500 rpm._NEWLINE_Vgrajeni v lahko \xc5\xa1asijo BT19, so bili Repcovi motorji tudi zelo u\xc4\x8dinkoviti pri porabi goriva, ob debiju dirkalnika je Brabham povedal, da ima BT19 porabo 40\xc2\xa0L/100\xc2\xa0km, med tem ko so imeli njegovi mo\xc4\x8dnej\xc5\xa1i konkurentje porabo tudi 70\xc2\xa0L/100\xc2\xa0km. To je pomenilo, da je imel lahko na \xc5\xa1tartu dirke le 160 L goriva, Cooper T81-Maserati, na primer, pa je moral \xc5\xa1tartati s 250 L goriva. Motor je imel \xc5\xa1e eno prednost, saj so bili nadomestni deli poceni. Na primer blok motorja je stal 11 \xc2\xa3, povezovalna komponenta glav valjev pa 7 \xc2\xa3._NEWLINE_Motorji Repco 740 so imeli na treh dirkah v sezoni 1967 la\xc5\xbeje ohi\xc5\xa1je motorja, ki ga je izdelal Repco. Izbolj\xc5\xa1ane so bile tudi glave valjev, ki so med drugim omogo\xc4\x8dale centralno name\xc5\xa1\xc4\x8deno izpu\xc5\xa1no cev, tako da le-ta ni ve\xc4\x8d potekala skozi sogrodje dirkalnika ali zadnje vzmetenje._NEWLINE_BT19 je bil prvotno opremljen z menjalnikom Hewland HD (Heavy Duty), ki je bil narejen za 2,0L motorje. Zaradi ve\xc4\x8dje mo\xc4\x8di 3.0L motorja menjalnik ni mogel prenesti polnega pospe\xc5\xa1evanja ob \xc5\xa1tartu, zato je Brabham obi\xc4\x8dajno \xc5\xa1tartal bolj previdno in pazil na menjalnik. HD je kasneje zamenjal DG (Different Gearbox), ki je bil izdelan na zahtevo tako Brabhama kot tudi mo\xc5\xa1tva Anglo American Racers, kasneje pa so ga prevzeli \xc5\xa1e mnogi drugi konstruktorji.\n_START_SECTION_\nDirka\xc5\xa1ka zgodovina\n_START_PARAGRAPH_\n\xc4\x8ceprav je bil BT19 s strani svojega dizanjnerja ozna\xc4\x8den kot neka za\xc4\x8dasne re\xc5\xa1itev po sili razmer, se je izkazal kot zelo uspe\xc5\xa1en dirkalnik predvsem v rokah Jacka Brabhama. Z njim je pred za\xc4\x8detkom Svetovnega prvenstva Formule 1 v sezoni 1966 nastopil na ve\xc4\x8d neprvenstvenih dirkah. Na dirki za Veliko nagrado Ju\xc5\xbene Afrike v East Londonu 1. januarja je bil BT19 edini dirkalnik z novim 3,0L motorjem. Brabham je osvojil najbolj\xc5\xa1i \xc5\xa1tartni polo\xc5\xbeaj in vodil ve\xc4\x8dji del dirke, toda zaradi okvare \xc4\x8drpalke za gorivo je moral dostopiti. Podobna okvara se je Brabhamu primerila tudi na dirki za Veliko nagrado Sirakuz, toda na dirki BRDC International Trophy je Brabham osvojil najbolj\xc5\xa1i \xc5\xa1tartni polo\xc5\xbeaj, postavil rekord dirkali\xc5\xa1\xc4\x8da Silverstone in vodil celotno dirko, premagal je tudi Johna Surteesa v novem 3,0L Ferrariju._NEWLINE_Sezona Svetovnega prvenstva se je za\xc4\x8dela z dirko za Veliko nagrado Monaka, kjer je Brabham nastopil prehlajen, zato se je slabo kvalificiral, na dirki pa je odstopil zaradi okvare menjalnika. Na dirki je zmagal Jackie Stewart z 2,0L dirkalnikom BRM P261. Na drugi dirki za Veliko nagrado Belgije na slovitem dirkali\xc5\xa1\xc4\x8du Spa-Francorchamps je Brabham pre\xc5\xbeivel ogromen zdrs pri 215\xc2\xa0km/h v de\xc5\xbeju v prvem krogu. Zaradi plohe je odstopila polovica dirka\xc4\x8dev, tudi Stewart, ki je moral zaradi po\xc5\xa1kodb izpustiti tudi naslednjo dirko. BT19 z Goodyearovimi pnevmatikami ni bil primeren za dirkanje po mokrem, kljub temu je Brabham osvojil \xc4\x8detrto mesto med petimi uvr\xc5\xa1\xc4\x8denimi, zmagal pa je Surtees v Ferrariju._NEWLINE_Na dirki za Veliko nagrado Francije na hitrem dirkali\xc5\xa1\xc4\x8du Reims-Gueux je Brabham sledil vodilnem Lorenzu Bandiniju v hitrej\xc5\xa1em Ferrariju vse od za\xc4\x8detka dirke. Zaradi vo\xc5\xbenje v tekme\xc4\x8dem zavetrju je po ravnini lahko vozil tudi 13\xc2\xa0km/h hitreje, kot je bila kon\xc4\x8dna hitrost BT19. Tako je lahko Brabham zadr\xc5\xbeal za seboj drugega dirka\xc4\x8da Ferrarija in novinca Mikea Parkesa. Po dvanajstih krogih se je Bandini za\xc4\x8del oddaljevati od Brabhama, kasneje tudi za pol minute, toda italijan je imel v 32-em krogu manj\xc5\xa1o okvaro kabla za plin, tako da je Brabham uspel zmagati pred Parksom, s \xc4\x8demer je postal prvi zmagovalec v zgodovini Formule 1 z zmago v dirkalniku, ki je nosil njegovo ime._NEWLINE_\xc4\x8ceprav je bil prvi primerek novega dirkalnika Brabham BT20 nared \xc5\xbee za dirko v Reimsu, je Brabham \xc5\xa1e naprej dirkal z BT19, s katerim je zmagal na naslednjih treh prvenstvenih dirkah. Ferrari, ki je bil konkuren\xc4\x8den na vseh teh treh dirkah, se ni udele\xc5\xbeil dirke za Veliko nagrado Velike Britanije na dirkali\xc5\xa1\xc4\x8du Brands Hatch. Na rahlo vla\xc5\xbeni stezi, na kateri je bilo tudi nekaj olja, je Brabham osvojil najbolj\xc5\xa1i \xc5\xa1tartni polo\xc5\xbeaj in vodil od \xc5\xa1tarta do cilja. Na naslednji prvenstveni dirki za Veliko nagrado Nizozemske je Brabham po\xc4\x8dasno dirkali\xc5\xa1\xc4\x8de Zandvoort ocenil za\xc2\xa0\xc2\xbb\xc5\xa1e bolj spolzko kot Brands Hatch\xc2\xab. Brabham je uspel zmagati po tem, ko je 2,0L dirkalnik Lotus 33-Climax Jima Clarka, ki je Brabhama prehitel na polovici dirke, zaradi pregrevanja opravil dolg postanek v boksih. Velika nagrada Nem\xc4\x8dije je potekala na znamenitem dirkali\xc5\xa1\xc4\x8du N\xc3\xbcrburgring-Nordschleife, ki ga je Brabham opisal kot\xc2\xa0\xc2\xbbBrands Hatch na steroidih\xc2\xab. V prvem krogu je Brabham povedel pred Surteesom, zdaj v Cooper-Maseratiju, po tem ko je zapustil Ferrari. Brabham je po boju z Britancem skozi celo dirko v de\xc5\xbeju uspel zmagati. S \xc5\xa1tirimi zmagami in ve\xc4\x8d uvrstitvami v to\xc4\x8dke od konkurentov, je imel Brabham zdaj \xc5\xbee 22 to\xc4\x8dk prednosti v dirka\xc5\xa1kem prvenstvu, ujela ga bi lahko le \xc5\xa1e Surtees ali Stewart, v primeri zmag na vseh zadnjih treh dirkah._NEWLINE_Jack Brabham je BT19 uporabil tudi na dirki za Veliko nagrado Italije na hitrem dirkali\xc5\xa1\xc4\x8du Autodromo Nazionale Monza. Izdelan je bil \xc5\xbee drugi dirkalnik Brabham BT20, Brabham ga je tudi preizkusil na prostem treningu, toda odlo\xc4\x8dil se je za BT19, za katerega se mu je zdelo, da ima mo\xc4\x8dnej\xc5\xa1i motor. Kot na dirki v Reimsu, je Brabham vozil v zavetru vodilnih dirka\xc4\x8dev, toda zaradi pu\xc5\xa1\xc4\x8danja olja je odstopil v osmem krogu. Ker ne Surtees, ne Stewart nista kon\xc4\x8dala dirke, je Brabham vseeno osvojil svoj tretji naslov prvaka, s \xc4\x8demer je postal prvi in za zdaj edini prvak Formule 1 z dirkalnikom, ki je nosil njegovo ime._NEWLINE_Brabham je BT19 v sezoni 1966 uporavil \xc5\xa1e enkrat na neprvenstveni dirki International Gold Cup, kjer je osvojil najbolj\xc5\xa1i \xc5\xa1tartni polo\xc5\xbeaj in zmago, nato pa je na zadnjih dveh prvenstvenih dirkah uporabil novi BT20. BT19 je bil ponovno uporabljem na prvih \xc5\xa1tirih prvenstvenih dirkah sezone 1967 z novim motorjem Repco 740 pa od dirke za Veliko nagrado Monaka, kjer je Brabham osvojil najbolj\xc5\xa1i \xc5\xa1tartni polo\xc5\xbeaj, a na dirki odstopil, osvojil pa je drugo mesto na dirki za Veliko nagrado Nizozemske._NEWLINE_Moto\xc5\xa1portni zgodovinar Doug Nye je kot razlog za nepri\xc4\x8dakovano konkuren\xc4\x8dnost dirkalnika BT19 v sezoni 1966 v Formuli 1 ozna\xc4\x8dil veliko razliko v te\xc5\xbei proti Ferrariju, BRM, Cooper-Maseratiju, Eagle-Weslaku in Hondi, katerih dirkalniki in predvsem motorji niso bili dovolj zanesljivi, 2,0L Climaxi in Lotusi z V8 BRM motorji pa niso bili dovolj mo\xc4\x8dni._NEWLINE_BT19 je dirkal tudi na zadnjih dveh avstralskih dirkah Formule Tasman v sezoni 1966, ki je potekala pod pravili Formule 1 pred letom 1961, z maksimalno dovoljeno kapaciteto motorja 2,5L. Formula Tasman je bila osnovni namen motorjem Repco in udele\xc5\xbeba Brabhama naj bi pomagala uveljaviti njihov 2,5L motor. Frank Hallam, \xc5\xa1ef Repco-Brabhama za dizajn in izgradnjo motorjev Repco, je povedal, da manj\xc5\xa1a verzija motorja ni imela tako dobrega izkoristka porabljenega goriva kot 3,0L razli\xc4\x8dica, ki tudi ni bila zelo mo\xc4\x8dna. BT19 je z 2,5L motorjem zabele\xc5\xbeil po en odstop in tretje mesto.\n_START_SECTION_\nDirkalnik po\xc2\xa0\xc2\xbbupokojitvi\xc2\xab\n_START_PARAGRAPH_\nPo letu 1967 BT19 ni ve\xc4\x8d nastopal na pomembnej\xc5\xa1ih dirkah. Brabham se je upokojil in se konec leta 1970 preselil nazaj v Avstralijo. Do leta 1976 je ostal lastnik dirkalnika, nato pa ga je dal Repcu, kjer je bil s strani Repco Engine Parts Group restavriran. Leta 1986 je bil ustanovljen Automotive Components Ltd. (ACL) z mened\xc5\xbeerskim odkupom Repca, ki je vseboval tudi prenos BT19 na novo dru\xc5\xbebo. Po restavriranju je dirkalnik pogosto prikazan na dirka\xc5\xa1kih dogodkih, tudi na premiernih dirkah za Veliko nagrado Avstralije na dirkali\xc5\xa1\xc4\x8du Adelaide v sezoni 1985 in Veliko nagrado Avstralije na dirkali\xc5\xa1\xc4\x8du Melbourne v sezoni 1996. Prikazan je bil tudi na prireditvi Goodwood Revival 2004 v Veliki Britaniji. ACL je prodal dirkalnik nazaj Repcu leta 2004. Od leta 2008 je dirkalnik razstavljen v melbournskem muzeju Australian National Sports Museum._NEWLINE_Leta 2002, na premiernem zgodovinskem mitingu Speed on the Tweed v Murwillumbahu je Brabham, takrat star 76 let, komentiral:\xc2\xa0\xc2\xbbBil je odli\xc4\x8den dirkalnik skozi vsa ta leta, je odli\xc4\x8dno vzdr\xc5\xbeevan, zato ga je u\xc5\xbeitek voziti. Prihod v Murwillumbah je bil odli\xc4\x8den izgovor, da sedem vanj in ga ponovno peljem, \xc4\x8desar se ne bom nikoli naveli\xc4\x8dal.\xc2\xab'