b'\n_START_ARTICLE_\nMaxwell Davenport Taylor\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nTaylor je leta 1922 diplomiral na Voja\xc5\xa1ki akademiji ZDA in bil imenovan za poro\xc4\x8dnika._NEWLINE_Naslednje leto je dobil svoje prvo aktivno mesto v 3. in\xc5\xbeenirskem polku, ki je bil nastanjen na Havajih; tu je ostal do leta 1926. Nato je bil preme\xc5\xa1\xc4\x8den v 10. poljski artilerijski polk. Leta 1927 je bil poslan v Pariz, kjer se je u\xc4\x8dil franco\xc5\xa1\xc4\x8dino. A \xc5\xbee naslednje leto se je vrnil na Voja\xc5\xa1ko akademijo ZDA, kjer je postal predavatelj za franco\xc5\xa1\xc4\x8dino in nato \xc5\xa1pan\xc5\xa1\xc4\x8dino. Tu je ostal do leta 1932, ko je bil poslan na Field Artillery School (Fort Sill), kjer je diplomiral naslednje leto. Nato je bil poslan \xc5\xa1e na Command and General Staff School (Fort Leavenworth), kjer je diplomiral leta 1935._NEWLINE_Istega leta je bil poslal na veleposlani\xc5\xa1tvo v Tokiju, kjer je \xc5\xa1tudiral japon\xc5\xa1\xc4\x8dino. Leta 1937 je postal reziden\xc4\x8dni voja\xc5\xa1ki ata\xc5\xa1e za Kitajsko s sede\xc5\xbeem v Pekingu. Tu je ostal do leta 1939, ko se je vrnil v ZDA in pri\xc4\x8del \xc5\xa1olanje na Army War College; diplomiral je naslednje leto (1940)._NEWLINE_Sprva je bil poveljnik 12. poljskega artilerijskega bataljona, nato pa je bil preme\xc5\xa1\xc4\x8den sprva v Oddelek za vojne na\xc4\x8drte, nato pa je bil zaradi svojega jezikovnega znanja poslan k Hemisferski obrambni misiji, ki je delovala v dr\xc5\xbeavah Latinske Amerike. Po nekaj mesecih se je vrnil v ZDA in \xc5\xa1e leta 1940 postal poveljnik 12. poljskega artilerijskega polka (Fort Sam Houston, Teksas). Leta 1941 je bil preme\xc5\xa1\xc4\x8den v pisarno sekretarja General\xc5\xa1taba Kopenske vojske ZDA._NEWLINE_Leta 1942 je postal na\xc4\x8delnik \xc5\xa1taba 82. zra\xc4\x8dnoprevozne divizije. V sklopu divizije se je udele\xc5\xbeil operacije Husky (zavezni\xc5\xa1ka invazija na Sicilijo) in poznej\xc5\xa1ih bojev na Apeninskem polotoku._NEWLINE_9. februarja 1943 je prevzel tudi dol\xc5\xbenost artilerijskega divizijskega poveljnika 82. zra\xc4\x8dnoprevozne divizije, kar je opravljal do 22. februarja 1944._NEWLINE_Taylorjev vzpon po voja\xc5\xa1ki lestvici se je za\xc4\x8del pod mentorstvom poveljnika 82. zra\xc4\x8dnoprevozne divizije generala Matthewa B. Ridgwayja. Med misijo, ko je bil poslan v Italijo na pogovore o kapitulaciji, so pri\xc5\xa1le na dan njegove diplomatske sposobnosti. Ameri\xc4\x8dani so razmi\xc5\xa1ljali o mo\xc5\xbenosti desanta 82. zra\xc4\x8dnodesantne divizije na Rim, s \xc4\x8dimer bi za\xc5\xa1\xc4\x8ditili italijansko glavno mesto pred Nemci, ko bi bila razgla\xc5\xa1ena kapitulacija. Taylor, kot \xc4\x8dlan Zavezni\xc5\xa1ke kontrolne misije Italija, se je tja odpravil v ameri\xc5\xa1ki uniformi in se sre\xc4\x8dal z novim predsednikom Vlade Italije mar\xc5\xa1alom Badogliojem. Desant je bil nato preklican v zadnjem trenutku (letala so bila \xc5\xbee v zraku), saj je ugotovil, da so jih Nemci prehiteli in \xc5\xbee za\xc4\x8deli zasedati predvidene cone pristanka. Pozneje je Eisenhower o njem dejal:\xc2\xa0\xc2\xbbTveganja, ki jih je prestal, so bila ve\xc4\x8dja, da bi lahko prosil kateregakoli drugega agenta ali poslanca, da bi to opravil med vojno\xc2\xab._NEWLINE_Po huj\xc5\xa1i sr\xc4\x8dni kapi dotedanjega poveljnika, generala Bill Leeja, je Taylor 14. marca 1944 prevzel poveljstvo 101. padalske divizije, ki je bila takrat name\xc5\xa1\xc4\x8dena v Angliji in se pripravljala na odprtje druge fronte v Evropi._NEWLINE_Aktivno je sodeloval v operaciji Overlord, ko je skupaj s svojo divizijo sko\xc4\x8dil na polotok Cotentin; tako je postal prvi zavezni\xc5\xa1ki general, ki je stopil na tla Francije med celotno operacijo. Tej diviziji je nato poveljeval tudi med operacijo Market Garden. Med operacijo je bil ranjen, tako da je moral za\xc4\x8dasno predati poveljstvo, saj je bil poslan v zaledje na zdravljenje. Decembra 1944 je moral \xc5\xa1e enkrat zapustiti divizijo, saj se je moral udele\xc5\xbeiti vi\xc5\xa1je \xc5\xa1tabne konference v ZDA. Tako je\xc2\xa0\xc2\xbbzamudil\xc2\xab\xc2\xa0nem\xc5\xa1ko ardensko ofenzivo, kar je ob\xc5\xbealoval do konca \xc5\xbeivljenja, da ni moral biti s svojo divizijo, ko se je le-ta borila za svoje pre\xc5\xbeivetje v Bastogni; sam je to poimenovan\xc2\xa0\xc2\xbbnajbolj\xc5\xa1a ura\xc2\xab\xc2\xa0divizije._NEWLINE_7. maja 1945 je predal poveljstvo nad 101. zra\xc4\x8dnoprevozno divizijo in bil postavljen na novo mesto; tokrat je postal Superintendant Voja\xc5\xa1ke akademije ZDA. V \xc4\x8dasu slu\xc5\xbebovanja je uvedel nove \xc5\xa1olske predmete (npr. voja\xc5\xa1ko poveljstvo) in zelo zaostril pogoje, tako da je njegov mandat povezan tudi z velikim \xc5\xa1tevilom odpadlih \xc5\xa1tudentov._NEWLINE_Leta 1949 je postal na\xc4\x8delnik \xc5\xa1taba Evropskega poveljstva ZDA. Med 1949 in 1951 pa je bil poveljnik Oboro\xc5\xbeenih sil ZDA v Berlinu. Njegov mandat je bil tudi eden bolj napetih, saj sta bili leta 1949 ustanovljeni Zvezna republika Nem\xc4\x8dija in Nem\xc5\xa1ka demokrati\xc4\x8dna republika, kar je \xc5\xa1e bolj zaostrilo odnose med prej\xc5\xa1njimi zavezniki. Tako je moral ohranjati krhko premirje v enem najbolj kriti\xc4\x8dnih podro\xc4\x8dij nastale hladne vojne._NEWLINE_Po koncu mandata je postal pomo\xc4\x8dnik na\xc4\x8delnika Operacijskega \xc5\xa1taba (G-3) in namestnik na\xc4\x8delnika \xc5\xa0taba za operacije in administracijo._NEWLINE_Leta 1953 je bil poslan v korejsko vojno, kjer je prevzel poveljstvo 8. armade. Istega leta je za\xc4\x8del program voja\xc5\xa1ke pomo\xc4\x8di korejskim oboro\xc5\xbeenim silam. Leta 1954 pa je postal poveljnik Oboro\xc5\xbeenih sil ZDA na Daljnem vzhodu; istega leta je ponovno postal poveljnik 8. armade. Naslednje leto (1955) je postal poveljnik Poveljstva Organizacije zdru\xc5\xbeenih narodov._NEWLINE_30. junija 1955 je bil postal Na\xc4\x8delnik General\xc5\xa1taba Kopenske vojske ZDA, kjer je na polo\xc5\xbeaju nadomestil svojega mentorja Ridgwayja. Med svojim mandatom si je prizadeval organizirati rekonstrukcijo pehotnih divizij v skladu s sodobnim principom bojevanja. Leta 1957 je, na ukaz Eisenhowerja, ukazal razmestitev 1.000 vojakov 101. zra\xc4\x8dnoprevozne divizije v Little Rock (Arkansas), s \xc4\x8dimer so izpolnili nalog zveznega sodi\xc5\xa1\xc4\x8da o desegregaciji srednje \xc5\xa1ole med krizo v Little Rocku. V \xc4\x8dasu mandata se je ve\xc4\x8dkrat sprl s Eisenhowerjem zaradi razli\xc4\x8dnih pogledov obrambe dr\xc5\xbeave; mandat je zaklju\xc4\x8dil 30. junija 1959._NEWLINE_Upokojil se je julija 1959. Po neuspeli invaziji v Pra\xc5\xa1i\xc4\x8djem zalivu ga je aprila 1961 predsednik ZDA John F. Kennedy postavil za \xc4\x8dlana posebnega komiteja Special Group Augmented (SGA), ki je bila ustanovljena za potrebe raziskovanja neuspele operacije. Taylor je naredil vtis na Kennedyja, tako da ga je le-ta spet vpoklical in ga 1. oktobra 1962 postavil za na\xc4\x8delnika Zdru\xc5\xbeenega \xc5\xa1taba oboro\xc5\xbeenih sil ZDA, kar je opravljal do 1. julija 1964._NEWLINE_Ponovno se je upokojil iz aktivne voja\xc5\xa1ke slu\xc5\xbebe ter postal veleposlanik ZDA v Ju\xc5\xbenem Vietnamu med 1964 in 1965, ko je padel Sajgon in je bil evakuiran 11. februarja 1965 z ostalim osebjem veleposlani\xc5\xa1tva. Med letoma 1965 in 1969 je bil posebni svetovalec predsednika ZDA in na\xc4\x8delnika Svetovalnega obve\xc5\xa1\xc4\x8devalnega komiteja za tujino (Foreign Intelligence Advisory Board) ter hkrati (od 1966 do 1969) tudi predsednika In\xc5\xa1tituta za obrambne analize (Institute of Defense Analysis)._NEWLINE_Umrl je 19. aprila 1987 v Washingtonu, D.C. za posledicami amiotrofi\xc4\x8dne lateralne skleroze. Pokopan je na Nacionalnem pokopali\xc5\xa1\xc4\x8du Arlington._NEWLINE_Njegov najstarej\xc5\xa1i sin, John M. Taylor, je bil tudi \xc4\x8dastnik Kopenske vojske ZDA; po upokojitvi pa se je ukvarjal z zgodovino.'