b'\n_START_ARTICLE_\n\xc5\xbdelezna krona Langobardov\n_START_SECTION_\nOpis\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xbdelezna krona se tako imenuje, ker se je verjelo, da vsebuje ozek trak \xc5\xbeeleza, debelega pribli\xc5\xbeno en centimeter, pri \xc4\x8demer naj bi bil to \xc5\xbeebelj, ki se je uporabljal pri Kri\xc5\xbeanju. Zunanji obro\xc4\x8d krone je iz \xc5\xa1estih segmentov utrjenega zlata, delno lakiranega, zdru\xc5\xbeenega s te\xc4\x8daji in oblo\xc5\xbeenega z dvaindvajsetimi dragulji, ki so oblikovani v reliefu v obliki kri\xc5\xbea in cveta. Njena majhnost in konstrukcija s te\xc4\x8daji napeljuje na to, kar nekateri menijo, ki je bila prvotno velik obro\xc4\x8d za roko ali morda votivna krona; drugi menijo, da je majhnost posledica prilagajanja po izgubi dveh segmentov, kot je opisano v zgodovinskih dokumentih.\n_START_SECTION_\nZnanstvena analiza\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1993 je bila krona izpostavljena obse\xc5\xbeni znanstveni analizi na Univerzi v Milanu. Zlasti  so bile izvedene analiza z X-ray fluorescence (XRF) in radiokarbonsko datiranje._NEWLINE_Kot je poro\xc4\x8dal profesor M. Milazzo (M.Milazzo P.Sardella analisi XRF quantitativa nelle applicazioni archeometrie) je XRF analiza izvedena na kovini krone pokazala, da so bile vse folije, rozete in okvirji narejeni iz iste zlitine, izdelane iz 84 -85% zlata, 5-7% srebra, 8-10% bakra, kar ka\xc5\xbee na sodobno izdelavo glavnega dela obro\xc4\x8da, medtem ko so zunanja polnila iz emajliranih plo\xc5\xa1\xc4\x8d in zgibni zati\xc4\x8di iz 90-91% zlata in 9-10% srebra, kar ka\xc5\xbee na enega ali ve\xc4\x8d naknadnih preoblikovanj._NEWLINE_Tri od 24 steklenih emajliranih plo\xc5\xa1\xc4\x8d se tudi vizualno razlikuje od drugih po barvi in konstrukciji, in so veljajo za kasnej\xc5\xa1o obnovo. Analiza XRF je potrdila, da so bili izdelani z druga\xc4\x8dno tehniko, pri \xc4\x8demer je njihova posteklina iz kalijeve soli, medtem ko je preostanek iz natrijeve soli (natrij ni neposredno detektiran z analizo XRF). Ve\xc4\x8d presenetljivih ugotovitev je pri\xc5\xa1lo z radiokarbonskim datiranjem fragmentov \xc4\x8debeljega voska, ki se je uporabljal za dolo\xc4\x8ditev sklenine na zlatih folijah krone. Tiste, vzete kot "\xc4\x8dudne" plo\xc5\xa1\xc4\x8de so bile iz okoli leta 500 in tiste, kot "normalne" plo\xc5\xa1\xc4\x8de iz okoli leta 800. To je v skladu z izro\xc4\x8dilom, da gre za bolj starinsko krono, narejeno v \xc4\x8dasu vladavine Teoderika (z dodatkom emajl), in ki je bila temeljito obnovljena v \xc4\x8dasu vladavine Karla Velikega._NEWLINE_Za \xc5\xbeelezni \xc5\xbeebelj je bilo ugotovljeno, da je iz 99% srebra, kar pomeni, da krona ne vsebuje \xc5\xbeeleza. Opomba iz rimskega ceremoniala iz leta 1159 pravi, da \xc5\xbeelezno krono kli\xc4\x8dejo quod laminam quondam habet in summitate, kar pomeni, da je bilo \xc5\xbeelezo preko krone (verjetno kot lok, kot v drugih obro\xc4\x8dih te dobe) in ne v njej. Domnevajo da je srebrn obro\xc4\x8d dodal zlatar Antellotto Branciforte, ki je obnavljal krono leta 1345, da bi jo okrepil, glede na to, da je  (domnevno) kraja dveh plo\xc5\xa1\xc4\x8d oslabila te\xc4\x8daje. (Trenutno v enem od stikov dveh plo\xc5\xa1\xc4\x8d krone ni te\xc4\x8dajev, ker so preve\xc4\x8d po\xc5\xa1kodovani, ampak se hrani le notranji srebrni prstan). Leta 1352 je prvi\xc4\x8d, da dokument (popis zakladnice stolnice Monza) opisuje krono kot majhno._NEWLINE_Kot dragulji v kroni so prisotni: sedem rde\xc4\x8dih granatov, sedem modrih safirjev, \xc5\xa1tirje vijoli\xc4\x8dni ametisti in \xc5\xa1tirje biseri narejeni iz stekla.'