b'\n_START_ARTICLE_\nEdison Pettit\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nPettit je po diplomi od leta 1911 do 1914 pou\xc4\x8deval na srednji \xc5\xa1oli v Mindnu. Tega leta je za\xc4\x8del do leta 1918 pou\xc4\x8devati astronomijo na Kolid\xc5\xbeu Washburn v Topeki, Kansas. Tu je za\xc4\x8del opazovati z 292 mm (11,5 pal\xc4\x8dnim) daljnogledom. V letu 1917 je objavil svoje natan\xc4\x8dne meritve 138-tih dvozvezdij s pomo\xc4\x8djo mikrometrskega vijaka._NEWLINE_Poro\xc4\x8dil se je s Hannah Steele, ki je bila pomo\xc4\x8dnica na Yerkesovem observatoriju. Doktoriral je na Univerzi v Chicagu leta 1920 z dizertacijo Oblike in gibanja Son\xc4\x8devih protuberanc (The Forms and Motions of Solar Prominences)._NEWLINE_Kmalu zatem je postal \xc4\x8dlan Observatorija Mt. Wilson. V za\xc4\x8detku se je \xc5\xbee kot pri dizertaciji usmeril v raziskovanje Sonca in je izdelal svoj vakuumski termopar. Z njim sta skupaj z Nicholsonom opravila prva sistemati\xc4\x8dna opazovanja nebesnih teles v infrarde\xc4\x8dem._NEWLINE_Pettit je opazoval v vidnem tudi Mars in Jupiter. \xc5\xa0e tudi po upokojitvi je v svoji doma\xc4\x8di gara\xc5\xbeni delavnici nadaljeval z izdelavo spektrografov za razli\xc4\x8dne observatorije. Na svoje merilne naprave je bil zelo ponosen, saj so bile zelo dobro izdelane.'