b'\n_START_ARTICLE_\nKoncentracija\n_START_PARAGRAPH_\nKoncentr\xc3\xa1cija je termodinamska fizikalna koli\xc4\x8dina in izra\xc5\xbea mno\xc5\xbeino snovi, ki je  pome\xc5\xa1ana z drugimi snovmi. Izraz koncentracija je primeren za kakr\xc5\xa1no koli zmes, vendar se najpogosteje uporablja za homogene raztopine in pomeni koli\xc4\x8dino topljenca, raztopljenega v dolo\xc4\x8deni koli\xc4\x8dini raztopine ali topila. _NEWLINE_Raztopina se z dodajanjem topljenca ali odvzemanjem topila koncentrira, z dodajanjem topila ali z zmanj\xc5\xa1anjem koli\xc4\x8dine topljenca pa se razred\xc4\x8duje._NEWLINE_\xc4\x8ce se dve snovi ne me\xc5\xa1ata popolnoma, obstoja neka koncentracija, pri kateri se topljenec ne bo ve\xc4\x8d raztapljal. Tak\xc5\xa1na raztopina je nasi\xc4\x8dena in ves dodani topljenec bo ostal neraztopljen. Topljenec in topilo zdaj tvorita dve lo\xc4\x8deni fazi, tako da ne govorimo ve\xc4\x8d o raztopini ampak o suspenziji. To\xc4\x8dka nasi\xc4\x8denja je odvisna od mnogih dejavnikov, pri sobni temperaturi pa je odvisna predvsem od kemijskih lastnosti topila in topljenca. V izjemnih pogojih to pravilo ne velja, tako da lahko pride do prenasi\xc4\x8denja raztopine.\n_START_SECTION_\nKvalitativni opis koncentracije\n_START_PARAGRAPH_\nV neformalnem netehni\xc4\x8dnem jeziku se koncentracija pogosto opisuje na kvalitativen na\xc4\x8din: raztopine z majhno koncentracijo so "razred\xc4\x8dene" ali "\xc5\xa1ibke", raztopine z veliko koncentracijo pa "koncentrirane" ali "mo\xc4\x8dne". Izrazi so povezani s koli\xc4\x8dino snovi v zmesi in jakostjo u\xc4\x8dinkov ali lastnosti, ki jih snov povzro\xc4\x8da. Primer: bolj koncentrirana raztopina obarvane snovi je obi\xc4\x8dajno bolj intenzivno obarvana, bolj koncentrirana kislina pa povzro\xc4\x8di te\xc5\xbeje po\xc5\xa1kodbe kot razred\xc4\x8dena.\n_START_SECTION_\nKvantitativni opis koncentracije\n_START_PARAGRAPH_\nZa znanstveno in tehni\xc4\x8dno rabo kvalitativni opis koncentracije skoraj nikoli ne zadostuje, zato so za njen opis potrebna kvantitativna merila. Kvantitativni opisi koncentracije temeljijo na masi in volumnu ali na obeh. Za pretvarjanje iz enega opisa v drugega je potrebno poznavanje gostote raztopine. Vsi ti podatki pogosto niso na razpolago, predvsem zato, ker se spreminjajo s temperaturo.\n_START_SECTION_\nMasa proti volumnu\n_START_PARAGRAPH_\nNekatere enote za koncentracijo, med njimi je tudi molarnost, zahtevajo poznavanje volumna snovi, ki je, v nasprotju z maso, odvisen od temperature, tlaka in celo od koncentracije same. Zaradi omenjenih vplivov volumen ni aditivna koli\xc4\x8dina, se pravi, da volumen zmesi dveh ali ve\xc4\x8d teko\xc4\x8din ni enak vsoti volumnov posameznih komponent.  Volumsko merjenje koncentracije je zato primerno samo za razred\xc4\x8dene raztopine, kjer so odstopanja od aditivnosti majhna.  _NEWLINE_\xc4\x8ce ni posebej poudarjeno, se vse meritve volumna nana\xc5\xa1ajo na standardno stanje temperature in tlaka, se pravi 0\xc2\xa0\xc2\xb0C in 1 standardno atmosfero (atm, 101,325 kPa). Merjenje mase tak\xc5\xa1nih omejitev nima._NEWLINE_Masa trdnih snovi in teko\xc4\x8din se z obi\xc4\x8dajno analitsko tehtnico lahko iztehta z natan\xc4\x8dnostjo <0,2\xc2\xa0mg, obstojajo pa tudi bolj natan\xc4\x8dne metode tehtanja._NEWLINE_Volumev teko\xc4\x8din se dolo\xc4\x8da z umerjeno stekleno posodo, na primer z bireto ali merilno bu\xc4\x8dko. Za zelo majhne volumne so bolj primerne natan\xc4\x8dne brizgalke. Graduirane \xc4\x8da\xc5\xa1e in merilni valji niso priporo\xc4\x8dljivi, ker so oznake na njih pogosto zelo nenatan\xc4\x8dne in celo samo dekorativne. Volumne trdnih, predvsem pra\xc5\xa1kastih snovi, je obi\xc4\x8dajno zelo te\xc5\xbeko izmeriti, zato je bolj primerno tehtanje. Pri plinih je stanje ravno obratno: volumen plina se lahko zelo natan\xc4\x8dno izmeri s plinsko bireto pri kontroliranem tlaku, tehtanje pa zaradi vpliva vzgona ni prav enostavno.\n_START_SECTION_\nMasni dele\xc5\xbe ali odstotna koncentracija\n_START_PARAGRAPH_\nMasni dele\xc5\xbe (x\xe2\x82\x98) ali odstotna koncentracija ali ute\xc5\xbena koncentracija  (w) je masa snovi v primerjavi z maso celotne  zmesi oziroma raztopine izra\xc5\xbeena z dele\xc5\xbeem ali z odstotkom. Primer: raztopina, ki vsebuje 40 g etanola in 60 g vode, vsebuje 40\xc2\xa0% etanola. Masni dele\xc5\xbe etanola je 0,4._NEWLINE_Komercialne koncentrirane raztopine reagentov, na primer kislin, so obi\xc4\x8dajno ozna\xc4\x8dene z ute\xc5\xbenim odstotkom reagenta (w/w ali wt% ali ut%) in specifi\xc4\x8dno te\xc5\xbeo raztopine.  V kemiji odpadnih vod se pogosto uporablja izraz "celotne raztopljene trdne snovi", ki pomeni odstotno koncentracijo vseh v vodi raztopljenih trdnih snovi.\n_START_SECTION_\nMasno-volumski dele\xc5\xbe\n_START_PARAGRAPH_\nMasno-volumski dele\xc5\xbe, lahko tudi odstotek ali odstotek mase na volumen, okraj\xc5\xa1ano %m/v ali %w/v, je masa topljenca v gramih na 100 mL nastale raztopine. Masno-volumski odstotek se pogosto uporablja za raztopine trdnih snovi v teko\xc4\x8dinah. Primer: 40 w/v raztopina sladkorja vsebuje 40 g sladkorja v 100 mL raztopine.\n_START_SECTION_\nVolumsko-volumski dele\xc5\xbe (volumski odstotek)\n_START_PARAGRAPH_\nVolumsko-volumski odstotek, obi\xc4\x8dajno kar volumski odstotek (vol%), je volumen topljenca v mL na 100 ml tako nastale raztopine. Volumski odstotek je najbolj prikladen za pripravo zmesi dveh teko\xc4\x8din, uporablja pa se tudi za zmesi plinov. Primer: 70 vol% raztopina etanola vsebuje 70 mL etanola v 100 mL raztopine._NEWLINE_Volumski odstotki so aditivni samo v zmeseh idealnih plinov.\n_START_SECTION_\nEkvivalentna koncentracija\n_START_PARAGRAPH_\nIzra\xc5\xbeanje koncentracije z ekvivalenti na liter (Eq/L), najpogosteje z miliekvivalenti na liter, ima isto osnovo kot normalna koncentracija. Tak\xc5\xa1no izra\xc5\xbeanje koncentracije zato ni ravno smiselno, vendar se \xc5\xa1e vedno uporablja v medicini za deklariranje  koncentracij serumov.\n_START_SECTION_\nFormalna koncentracija\n_START_PARAGRAPH_\nFormalna koncentracija z oznako F je podobna molarni koncentraciji. Uporablja se redko, najve\xc4\x8dkrat pri re\xc5\xa1evanju problemov kemijskega ravnote\xc5\xbeja._NEWLINE_Razlika med formalno in molarno koncentracijo je v tem, da formalna koncentracija izra\xc5\xbea mole izvirne kemijske spojine ne glede na to, katere spojine iz nje v raztopini nastanejo, molarna koncentracija pa izra\xc5\xbea dejansko koncentracijo teh snovi._NEWLINE_Primer: pri raztapljanju natrijevega karbonata (Na\xe2\x82\x82CO\xe2\x82\x83) v  vodi, snov disociira na Na\xe2\x81\xba in CO\xe2\x82\x83\xc2\xb2\xe2\x81\xbb ione. Nekaj CO\xe2\x82\x83\xc2\xb2\xe2\x81\xbb ionov reagira z vodo in tvori HCO\xe2\x82\x83\xe2\x81\xbb ione in ogljikovo kislino H\xe2\x82\x82CO\xe2\x82\x83. \xc4\x8ce je pH raztopine nizek, v raztopini ne ostane skoraj ni\xc4\x8d Na\xe2\x82\x82CO\xe2\x82\x83, to pa pomeni, da raztopina, v kateri je 1\xc2\xa0mol Na\xe2\x82\x82CO\xe2\x82\x83/L, ni 1M ampak 1F.\n_START_SECTION_\nOzna\xc4\x8devanje \xc4\x8disto\xc4\x8de snovi\n_START_PARAGRAPH_\nNotacija "\xc5\xa1tevilo delov na" se pogosto uporablja za ozna\xc4\x8devanje koli\xc4\x8dine ne\xc4\x8disto\xc4\x8d, ker ne zahteva nobenih enot mere. _NEWLINE_V kemiji ozra\xc4\x8dja in v predpisih za one\xc4\x8di\xc5\xa1\xc4\x8denja zraka se pogosto uporablja enota ppmv, ki pomeni \xc5\xa1tevilo volumskih delov na milijon volumskih delov. Izraz se uporablja predvsem za pline, na primer za CO\xe2\x82\x82 v zaprtem prostoru. Za neplinaste snovi, na primer aerosole, vodne kapljice in pra\xc5\xa1ne delce, se uporabljata enoti \xce\xbcg/m\xc2\xb3 ali mg/m\xc2\xb3. Pri zadnjih dveh izrazih je treba upo\xc5\xa1tevati vpliv temperature in tlaka na gostoto zraka in s tem na tudi maso plina.'