b'\n_START_ARTICLE_\nAnton Pisk\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nKot dijak se je odlo\xc4\x8dil za duhovni\xc5\xa1ki poklic in se vpisal v bogoslovje. 25. julija 1910 je prejel ma\xc5\xa1ni\xc5\xa1ko posve\xc4\x8denje v gori\xc5\xa1ki stolnici. bil je psihi\xc4\x8dni bolnik in se je ve\xc4\x8dkrat zdravil, zato je bil dalj \xc4\x8dasa pri usmiljenih bratih v Gorici in ma\xc5\xa1eval pod njihovim nadzorstvom._NEWLINE_Od leta 1912 do 1928 je oskrboval duhovnijo Lom nad Kanalom. Nato je \xc5\xbeivel kot upokojeni duhovnik in pomagal dekanu Venceslavu Beletu v Kanalu, v tem \xc4\x8dasu je ma\xc5\xa1eval po podru\xc5\xbenicah in opravljal pogrebe. Viri trdijo, da je bil zgovoren, rad se je ustavljal po gostilnah. Javno je o\xc4\x8dital partizanom, ker so likvidirali nekaj ljudi. Leta 1944 so ga partizani prijeli pri Marijinem Celju, a so ga nato izpustili. Septembra 1944 je bil na duhovnih vajah. Konec oktobra so ga na Kanalskem Vrhu znova prijeli partizani in ga odpeljali prodi \xc4\x8cepovanu. Preno\xc4\x8dil naj bi pri Podbregarjevih, dovolili so mu, da je \xc5\xa1e ma\xc5\xa1eval pri \xc5\xbeupniku Kreti\xc4\x8du v \xc4\x8cepovanu. Od tam so ga odpeljali v tabori\xc5\xa1\xc4\x8de med Gornjo in Spodnjo Trebu\xc5\xa1o. 28. oktobra so ga skupaj z dvema zakoncema, ki sta bila v istem tabori\xc5\xa1\xc4\x8du, sicer iz horjulske \xc5\xbeupnije, umorili. Kraj pokopa ni znan, najbr\xc5\xbe je zakopan na ve\xc4\x8djem grobi\xc5\xa1\xc4\x8du, kjer so tudi \xc5\xbertve iz \xc4\x8crnega vrha nad Idrijo. _NEWLINE_Po umoru je iz\xc5\xa1la spominska podobica z napisom: "Kdor mene spozna pred ljudmi, njega bom tudi jaz spoznal pred mojim O\xc4\x8detom, ki je v nebesih. Po\xc4\x8divaj v Gospodu ter prosi za sovje rokaje. \xc5\xbdalujo\xc4\x8di verniki."'