b'\n_START_ARTICLE_\nUmetnostno kotalkanje\n_START_PARAGRAPH_\nUmetnostno kotalkanje je podoben \xc5\xa1port kot umetnostno drsanje in rolanje. Vendar pa ima umetnostno drsanje kot kategorijo na tekmovanjih samo prosti program, kotalkanje pa ima poleg tega tudi obvezne like. Pri drsanju drsalka drsi po ledu, s \xc4\x8dimer se dose\xc5\xbee ve\xc4\x8djo hitrost z manj napora kot pri umetnostnem kotalkanju, pri katerem je hitrost potrebno pove\xc4\x8devati z odrivi. \xc5\xa0porta se razlikujeta tudi pri speljavah in pristankih. _NEWLINE_Umetnostno kotalkanje se lahko izvaja individualno ali v paru (plesni in \xc5\xa1portni pari), na evropskih in svetovnih prvenstvih pa lahko vidimo tudi tekmovanja skupin, kjer  kotalkarji kotalkajo na dolo\xc4\x8deno temo oziroma zgodbo in imajo temu primerne kostume. Od leta 2002 na svetovnih prvenstvih tekmujejo tudi kotalkarji in-line, na rolerjih. Za pomembne nastope \xe2\x80\x93 evropsko, svetovno prvenstvo \xe2\x80\x93 je obi\xc4\x8dajno potrebnih deset do dvanajst let treniranja.\n_START_SECTION_\nElementi kotalkanja\n_START_PARAGRAPH_\nUmetnostno kotalkanje je sestavljeno iz obveznih likov in prostega kotalkanja.\n_START_SECTION_\nObvezni liki\n_START_PARAGRAPH_\nV umetnostnem kotalkanju sestavlja temeljno abecedo ve\xc4\x8d kot 40 obveznih likov, ki so glede na starost tekmovalcev oziroma te\xc5\xbeavnost izvedbe razvr\xc5\xa1\xc4\x8deni v skupine. Pri obveznih likih je potrebno vedno voziti po en lok na eni nogi, natan\xc4\x8dno, s pravilnimi obrati in pravilno dr\xc5\xbeo telesa. Like morajo tekmovalci/tekmovalke voziti po \xc4\x8drtah, krogih, ki so zarisani na kotalkarski plo\xc5\xa1\xc4\x8di. Pred pri\xc4\x8detkom tekmovanj sodniki in predstavniki klubov izmed vseh lokov iz\xc5\xberebajo eno skupino, katera vsebuje dva, oz tri loke, ki jih potem vozijo kategorije do kadetov, od kadetov do \xc4\x8dlanov pa se tekmuje s \xc5\xa1tirimi liki. \xc5\xa0tevilo sodnikov je razli\xc4\x8dno glede na rang tekmovanja. _NEWLINE_S treningi in tekmovanji v obveznih likih otroci pri\xc4\x8dnejo, ko so v kategoriji cicibani.\n_START_SECTION_\nProsto kotalkanje\n_START_PARAGRAPH_\nTekmovanja v prostem programu za kategorije od starej\xc5\xa1ih de\xc4\x8dkov/deklic do \xc4\x8dlanov so sestavljena iz dveh tekem: ene v kratkem programu, kjer je dol\xc5\xbeina vaje 2.15 min in mora tekmovalec izvesti \xc5\xa1est to\xc4\x8dno dolo\xc4\x8denih elementov, katerih, tudi \xc4\x8de jih zgre\xc5\xa1i, ne sme ponoviti, ter iz dolgega programa, katerega dol\xc5\xbeina je odvisna od kategorije oziroma starosti kotalkarja. Kratki program pomeni tretjino ocene v skupnem se\xc5\xa1tevku prostega programa, dolgi program pa ostali dve tretjini. V dolgem programu lahko tekmovalec izrazi zna\xc4\x8dilnosti svojega sloga z zgradbo nastopa in s svojo izvedbo. Vezni in zaletni koraki, vrtenja, obrati in prestopni koraki ter drugi elementi dajejo mikavne kombinacije. Na voljo je \xc5\xa1e vrsta drugih likov, kot so vrtenja v lastovki, tako imenovana luna, zavoji in ve\xc4\x8d kot ducat standardnih skokov, ki so ve\xc4\x8dinoma poimenovani po znamenitih drsalcih, ki so jih prvi izvajali: Axel Paulsen, Lutz, Rittberger, Salchow itd. Kategorije od za\xc4\x8detnikov do mlaj\xc5\xa1ih de\xc4\x8dkov/deklic tekmujejo samo v dolgem programu.\n_START_SECTION_\nOprema\n_START_PARAGRAPH_\nOsnovna oprema so gotovo kotalke in \xc5\xa1\xc4\x8ditniki. Prvi\xc4\x8d so se kotalke pojavile leta 1743 na nekem londonskem odru, izumitelj pa je neznan. Leta 1760 je John Joseph Merlin izdelal primitivno verzijo rolerjev s kovinskimi kole\xc5\xa1\xc4\x8dki. Leta 1819 pa so kotalke, \xc5\xa1e vedno s kole\xc5\xa1\xc4\x8dki v vrsti, prvi\xc4\x8d patentirali, to je storil Francoz M. Petitbled. Teh kotalk se ni dalo lepo voditi, tako da so izumitelji celotno 19. stoletje posvetili temu, da bi ta izum izbolj\xc5\xa1ali. Leta 1863 je izumitelj James Leonard Plimpton v New Yorku predstavil kotalke s po dvema vzporednima kole\xc5\xa1\xc4\x8dkoma. S temi kotalkami je njihov uporabnik \xc5\xbee lahko zavijal z nagibom telesa. Ta izbolj\xc5\xa1ava je kotalke izstrelila med zvezde in leta 1866 so Ameri\xc4\x8dani odprli prvo kotalkali\xc5\xa1\xc4\x8de. Leta 1876 so patentirali \xc5\xa1e \xc5\xa1toparje (gumijasto zavoro), leta 1880 pa so v Ameriki kotalke \xc5\xbee za\xc4\x8deli masovno izdelovati in uporabljati_NEWLINE_Za tekmovalno kotalkanje se danes uporabljajo kotalke, ki so sestavljene iz podvozja in usnjenega ali \xc4\x8devlja iz blaga. Potrebno je imeti dvojne kotalke: ene za tekmovanja v obveznih likih, pri katerih je tr\xc5\xa1i \xc4\x8develj in druga\xc4\x8dno podvozje od tistega, ki je na kotalkah za prosti program, poleg  tega pa kotalke za obvezne like nimajo gumijastih zavor, kot jih imajo kotalke za prosto kotalkanje. _NEWLINE_Obstaja tudi ve\xc4\x8d vrst koles za kotalke, ki se razlikujejo glede na velikost in trdoto podlage, na kateri se kotalka. Za kotalkanje na betonu se uporablja tr\xc5\xa1a kolesca kot na primer na parketu, kjer je potrebno uporabljati mehkej\xc5\xa1a, da tekmovalcu pri izvajanju elementov ne drsi. _NEWLINE_Kotalkarji potrebujejo tudi ve\xc4\x8d vrst dresov, za razli\xc4\x8dne prilo\xc5\xbenosti. Najprej je tu klubski dres, ki je navadno izdelan v barvah kluba in pri katerem se ne uporablja veliko ble\xc5\xa1\xc4\x8dic, drznih modelov oziroma vpadljivih barv. Klubski dres se uporablja za tekmovanja v obveznih likih, uradne treninge in za podeljevanje na medklubskih tekmah. Za tekmovanja v prostem programu imajo tekmovalci navadno dva dresa: enega za kratki program in enega za dolgi program. Dva sta potrebna zato, ker sta glasbi obeh programov razli\xc4\x8dni, tekmovalni dres pa se mora ujemati z glasbo in koreografijo posamezne vaje. Vse skupaj mora tvoriti neko celoto, saj se pri kotalkanju enako kot pri drsanju dobi dve oceni: eno za tehni\xc4\x8dno vrednost, pri kateri je ocenjeno, katere skoke ska\xc4\x8de\xc5\xa1 in kako dobro jih naredi\xc5\xa1, drugo pa za umetni\xc5\xa1ki vtis, kjer se ocenjuje izvedba vaje ter zunanji videz._NEWLINE_Tekmovalni dresi so narejeni iz elasti\xc4\x8dnih materialov, da se popolnoma prilegajo telesu. Izdela se jih po naro\xc4\x8dilu in to\xc4\x8dno po merah tekmovalca, tako, da je vsak dres unikat. Dresi za \xc5\xbeenske so navadno mo\xc4\x8dno okra\xc5\xa1eni z ble\xc5\xa1\xc4\x8dicami in barvnimi kamni, veliko se uporabljajo tudi ble\xc5\xa1\xc4\x8dice swarovski, ki obogatijo dres in se med gibanjem tekmovalca na plo\xc5\xa1\xc4\x8di svetijo. K opremi kotalkarjev spadajo \xc5\xa1e \xc5\xa1\xc4\x8ditniki kotalk, za nastope se uporabljajo v ko\xc5\xbeni barvi, \xc4\x8deznje pa se obuje hla\xc4\x8dne nogavice, narejene tako, da se jih potegne \xc4\x8dez kotalko. Tako so cele noge kotalkarja v barvi ko\xc5\xbee in se belega \xc4\x8devlja kotalke sploh  ne vidi._NEWLINE_Tudi mo\xc5\xa1ki tekmovalci imajo tekmovalne drese, ki imajo isto funkcijo kot pri puncah, razlika je le v tem, da imajo namesto hla\xc4\x8dnih nogavic hla\xc4\x8de, ki se jih s paskom pri\xc4\x8dvrsti pod kotalko, da se med izvajanjem vaje ne dvigajo oziroma plapolajo.'