b'\n_START_ARTICLE_\nValentin Kosovel\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xbde kot dijak na tr\xc5\xbea\xc5\xa1ki gimnaziji in pozneje kot carinski uradnik na Krku se je zanimal za petje tamkaj\xc5\xa1nih rokodelcev in iz njih sestavil najprej sekstet nato pa 20-\xc4\x8dlanski pevski zbor, ki je imel \xc5\xbee leta 1882 okoli 40 \xc4\x8dlanov. Kot carinski nadzornik v Trstu je bil aktiven \xc4\x8dlan tamkaj\xc5\xa1ne \xc4\x8citalnice. Zborovodja \xc4\x8ditalni\xc5\xa1kega zbora je postal oktobra 1876, ko se je tej vlogi odpovedal Anton Hajdrih. Veselje za zborovsko delo je dobil in si pridobil potrebno znanje kot pevec zbora v Gorici,katerega je vodil znani zborovodja in skladatelj Anton Hribar. Pri njem se je tudi nau\xc4\x8dil kompozicije. Kasneje je sam zlo\xc5\xbeil nekaj zborovskih pesmi, samospevov in eno ma\xc5\xa1o. Leta 1879 je uredil in izdal Hajdrihovo glasbeno zapu\xc5\xa1\xc4\x8dino kot II. zvezek Jadranskih glasov.'