b'\n_START_ARTICLE_\nUrban Jarnik\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nUrban Jarnik je bil rojen kot tretji sin kmeta, gostilni\xc4\x8darja in tovornika Janeza Jarnika, po doma\xc4\x8de Nadi\xc5\xbearja, na Potoku pri \xc5\xa0tefanu na Zilji. Z enajstimi leti so mladega Jarnika vpisali na gimnazijo v Celovcu, ki jo je leta 1801 z izvrstnim uspehom zaklju\xc4\x8dil. Od leta 1801 do leta 1803 je \xc5\xa1tudiral filozofijo na liceju v Celovcu, po tem pa nadaljeval s \xc5\xa1tudijem teologije v novoustanovljenem celov\xc5\xa1kem semeni\xc5\xa1\xc4\x8du, ki ga je od leta 1801 vodil Jurij Japelj. V \xc5\xa1olskem letu 1804/05 se je Jarnik vpisal na teolo\xc5\xa1ko fakulteto gra\xc5\xa1kega vseu\xc4\x8dili\xc5\xa1\xc4\x8da, a se je po izrecni graji kr\xc5\xa1kega ordinariata spet vrnil v doma\xc4\x8de bogoslovje. V Celovcu je potem do konca \xc5\xa1tudija stanoval izven semeni\xc5\xa1\xc4\x8da. 12. oktobra 1806 je bil z dispenzo (ker \xc5\xa1e ni dopolnil predpisanih 23 let) posve\xc4\x8den v duhovnika ter postavljen za kaplana v \xc4\x8cajni\xc4\x8dah (Tultschnig), kjer je ostal tri leta. Od leta 1809 do leta 1811 je bil kaplan v Podkrnosu, nato je od aprila 1811 do marca 1818 deloval kot mestni kaplan v stolni \xc5\xbeupniji sv. Petra in Pavla v Celovcu, le eno leto (1813/4) je bil vmes\xc2\xa0\xc2\xbbpri Fari\xc2\xab\xc2\xa0(sv. Egidija). Leta 1813 je dobil tudi kuratni beneficij pri cerkvi sv. Bo\xc5\xa1tjana v me\xc5\xa1\xc4\x8danskem \xc5\xa1pitalu (B\xc3\xbcrgerspital). 27. marca 1818 je dobil mesto \xc5\xbeupnika v \xc5\xa0mihelu na Gosposvetskem polju, tik ob tedanji slovensko-nem\xc5\xa1ki jezikovni meji, januarja 1827 pa je dobil z odlokom ilirskega gubernija v Ljubljani de\xc5\xbeelnokne\xc5\xbejo \xc5\xbeupnijo v Blatogradu (Mo\xc5\xbeberk, nem\xc5\xa1ko Moosburg) nad Vrbskim jezerom, kjer je 11. aprila 1844 tedaj \xc5\xbee slepi pesnik in jezikoslovec umrl.\n_START_SECTION_\nDelo\n_START_PARAGRAPH_\nJarnik izhaja iz idej in pristopov razsvetljenstva, kar se najbolj ka\xc5\xbee v njegovem poglabljanju v narodove duhovne zaklade, kot so jezik, zgodovina, narodna poezija, \xc5\xa1ege in navade ter v odporu zoper nasilnosti nem\xc5\xa1tva in zoper Napoleona. Njegovo \xc5\xbeivljenjsko vodilo je bilo narodno prebujenje svojega ljudstva \xe2\x80\x93 predstavil ga je \xc5\xbee s svojo prvo objavo, pesmijo Na Slovence (Carinthia 1811, \xc5\xa1t. 5):\xc2\xa0\xc2\xbbZarja lepa se razliva, / \xc4\x8cez slovenji Goratan, / Zbuja dremanje \xc4\x8dastliva, / Oznanjuje svetli dan. / Slava bode spet slovela, / Ki Slovencem da ime; / Po de\xc5\xbeelah se raznela, / Perdobila \xc4\x8de\xc5\xa1\xc4\x8denj\xc3\xa8.\xc2\xab\n_START_SECTION_\nPesnik\n_START_PARAGRAPH_\nJarnik je svoje knji\xc5\xbeevno delo za\xc4\x8del kot pesnik. Ohranjenih je 51 izvirnih pesmi in 5 prevodov (Lichtwerja, Fellingerja, Kumpfa in Schillerja), prva so ohranjena \xc5\xa1ele iz leta 1808, ko je \xc5\xbeivel v \xc4\x8cajni\xc4\x8dah (1806\xe2\x80\x931809), viri pa ka\xc5\xbeejo, da je ustvarjal \xc5\xbee prej. Prav \xc4\x8das, ki ga je pre\xc5\xbeivel v \xc4\x8cajni\xc4\x8dah, predstavlja njegovo najplodnej\xc5\xa1e pesni\xc5\xa1ko obdobje, \xc4\x8deprav je za\xc4\x8del pesmi objavljati \xc5\xa1ele leta 1911. Glavna inspiracijska jedra njegove tedanje poezije so bila idili\xc4\x8dna, tedaj \xc5\xa1e neokrnjena pokrajina ob Vrbskem jezeru (pesemi Pomlad, Zvezdje), intenzivno, a neiz\xc5\xbeiveto ljubezensko \xc4\x8dustvo (pesemi Damon Meliti, Pomlad) in vojne grozote francosko-avstrijske bitke za Celovec (pesem \xc5\xbdold). Ko je leta 1809 od\xc5\xa1el iz \xc4\x8cajni\xc4\x8d, je imel napisano svojo prvo rokopisno zbirko z naslovom Mnogotere piesme, ki jo je kon\xc4\x8dal kmalu po prihodu na novo slu\xc5\xbebeno mesto v Podkrnosu, kjer je z isto intenzivnostjo ustvarjal vsaj \xc5\xa1e prve mesece \xe2\x80\x93 leta 1809 naj bi vsak teden napisal vsaj po eno pesem. V njegovih pesmih se pojavlja namerna pou\xc4\x8dnost zna\xc4\x8dilna za razsvetljenstvo (Bu\xc4\x8delica) ter anti\xc4\x8dna pastirska tematika zna\xc4\x8dilna za tedaj vzhajajo\xc4\x8do romantiko (Damon Meliti), izrazita sta slavljenje bo\xc5\xbeje dobrote (Arfe) ali bo\xc5\xbejega veli\xc4\x8dastva (Zvezdje, Danica) ter ljubezen do Koro\xc5\xa1ke in Slovencev (Na mojo domovino, \xc4\x8cajni\xc5\xa1ka gmajna, Na Slovence), pogosti so tudi narodopisni motivi (Kres, Mrtovski raj)._NEWLINE_Tipi\xc4\x8dni Jarnikov pesni\xc5\xa1ki postopek je nizanje razmeroma samostojnih, v\xc4\x8dasih samo asociativno povezanih slik in opa\xc5\xbeenj (V pomladu:\xc2\xa0\xc2\xbbTice cvr\xc4\x8dlajo, / K\xc3\xa9r log zeleni, / Vetri pahlajo, / Sonce sv\xc3\xa9tlin\xc4\x8dka, / O\xc4\x8dese me\xc5\xbeo, / Trta pa vinska, / Solzi se milo.\xc2\xab), ki jih je gradil na osebnih opa\xc5\xbeenjih in \xc5\xbee gotovih folklornih ubeseditvenih modelih (\xc2\xbbpov\xc5\xbeja strd\xc2\xab\xc2\xa0(med),\xc2\xa0\xc2\xbbsneg in krop\xc2\xab,\xc2\xa0\xc2\xbbmodre, k\xca\xbcso zamorca prale\xc2\xab, ipd.)._NEWLINE_V njegovih intimnej\xc5\xa1ih pesmih se najprej zastrto, potem pa vse bolj neposredno izra\xc5\xbea eroti\xc4\x8dno \xc4\x8dustvo, ki ga je upodobil ne samo v njegovi poduhovljeni, ampak tudi v konkretni, v\xc4\x8dasih povsem telesni ina\xc4\x8dici. \xc5\xbde zaradi svojega duhovni\xc5\xa1kega poklica je moral biti previden, zato je izbral obliko vlo\xc5\xbenice, kjer lirski subjekt no\xc4\x8de biti identi\xc4\x8den s pesnikom, obi\xc4\x8dajno je nek splo\xc5\xa1en subjekt (npr. pastir) in zato ne moremo \xc4\x8dustev pripisati avtorju. Taki sta pesmi Damon Meliti in Mina. Damon in Melita sta pastirski par, znan iz bukoli\xc4\x8dne lirike, lirski subjekt je Damon, ki izra\xc5\xbea svoje hrepenenje. Opazen je vpliv trubadurske lirike, predvsem v izbrani motiviki (\xc2\xbbSlaba je svitloba lune, / njo oblaki skrivajo, / \xc5\xbealostno na citrah strune / v moje srce glas pojo.\xc2\xab). Jarnik je to pesem tudi sam uglasbil. Tudi ime Mina je \xc5\xbee znano iz poezije \xe2\x80\x93 popularno je postalo z Vodnikom, ki je Mini posvetil ve\xc4\x8d pesmi (prva je Zadovoljni Kranjec), Mino sta nagovarjala tudi Zois, Kastelic itn. Jarnik v pesmi upodobi hrepenenje mladega dekleta po svojem fantu, a je to storil o\xc4\x8ditno preve\xc4\x8d neposredno za tedanji \xc4\x8das, saj so pesem moralizatorsko preganjali (\xc2\xbbMo\xc4\x8dno trka sr\xc4\x8dna \xc5\xbeila, / naglo goni v \xc5\xbevoti kri, / je mi plamen v o\xc4\x8di vlila, /tiha no\xc4\x8d me ne odkri!\xc2\xab)._NEWLINE_Drugo veliko ustvarjalno inspiracijo predstavlja sovra\xc5\xa1tvo do vojne s hrepenenjem po miru. V ta sklop sodijo pesmi Sedajno stoletje, Na mojo domovino, \xc5\xbdold, Od \xc5\xbdolda in Gromite groma\xc4\x8di. Za Jarnika je vojna zgodovinska in \xc4\x8dlove\xc5\xa1ka katastrofa,\xc2\xa0\xc2\xbbmorija\xc2\xab, v kateri ni prostora za juna\xc5\xa1tva, prina\xc5\xa1a le pora\xc5\xbeence in prizadete. Poleg mo\xc4\x8dnega moralnega poziva vsem oblastnikom proti vojni in poleg poziva k bratstvu med narodi (ki ga je upesnil v pesmi Od \xc5\xbeolda \xc4\x8detrt stoletja pred Pre\xc5\xa1ernovo Zdravljico), je opazno, da sku\xc5\xa1a Jarnik mestoma osmisliti vojno z bo\xc5\xbejo voljo, v Napoleonu pa vidi poosebljeno zlo, a to je verjetno le davek pesnikovemu duhovni\xc5\xa1kem poklicu in vladajo\xc4\x8di avstrijski politi\xc4\x8dni ideologiji._NEWLINE_Posebno pomiritev mu je prineslo plodno nem\xc5\xa1ko-slovensko kulturno so\xc5\xbeitje v reviji Carinthia, s katerim se je pri\xc4\x8delo novo obdobje v njegovem ustvarjanju. Za\xc4\x8del ga je z budnico Na Slovence, kjer se veseli miru po vojni ter za\xc4\x8detka narodovega prebujanja v umetnost in znanosti. Poleg tega omenja v njen tudi sodelovanje med obema narodoma (\xc2\xbbTudi modrica Slovenska / Zvupa se prepevlati, / Njej prijazna grata Nem\xc5\xa1ka, / Sestrno per njen sedi.\xc2\xab)._NEWLINE_Novost v slovensko literaturo je vnesel s svojo kozmi\xc4\x8dno in miselno liriko, katere predstavnica je pesem Zvezdje iz leta 1809, ki jo je Johann Georg Fellinger kmalu prevedel v nem\xc5\xa1\xc4\x8dino in ji s tem priskrbel objavo v dunajskem almanahu Selam. Tu jo je spoznal Franz Schubert, ki jo je 15. oktobra 1815 uglasbil (v seznamu njegovih del nosi ta samospev oznako D 307). Jarnik v njen ob\xc4\x8duduje brezkon\xc4\x8dno vesolje z ne\xc5\xa1tetimi zvezdami in v tem vidi veli\xc4\x8dastno stvaritev Boga O\xc4\x8deta ter razmi\xc5\xa1lja o tem, kako lepo bo \xc5\xa1e-le, ko pride\xc2\xa0\xc2\xbbna\xc5\xa1a du\xc5\xa1a\xc2\xab\xc2\xa0v nebesa._NEWLINE_Leta 1824 je z navdu\xc5\xa1enjem nad Metelkovim novim \xc4\x8drkopisom po dalj\xc5\xa1em ustvarjalnem premoru napisal epsko pesnitev Ostrvica premagana (zaradi razli\xc4\x8dnih prepisovalcev se pojavlja ve\xc4\x8d variant zapisa \xe2\x80\x93 tudi Ostervica nepremagana) v metel\xc4\x8dici. To je prva znana slovenska zgodovinska pesnitev in predstavlja poskus upodobitve juna\xc5\xa1kega dogodka v velikem epskem besedilu, kar je bil eden od osrednjih projektov romanti\xc4\x8dne poetike. Osrednji motiv predstavlja ljudsko izro\xc4\x8dilo, ki je nastalo na podlagi obleganja gradu Ostrovice s strani tirolske grofice Margarete Maultasch (oz. Margarete Krivouste). V ospredju je zgodba o zvija\xc4\x8dnosti in modrosti prebivalcev gradu. S to pesnitvijo se je seznanil Pre\xc5\xa1eren in izpri\xc4\x8dani so vplivi Ostrvice na njegov prevod B\xc3\xbcrgerjeve Lenore. Po letu 1824 je Jarnikov ustvarjalni zagon usahnil, v celoti pa se je posvetil po njegovem mnenju\xc2\xa0\xc2\xbbpotrebnim disciplinam\xc2\xab.\n_START_SECTION_\nPisec pou\xc4\x8dnih in nabo\xc5\xbenih besedil\n_START_PARAGRAPH_\nZaradi svoje narodnoprerodne vneme in povezanosti z \xc5\xbeivljenjem svojih rojakov ter verjetno pod Kopitarjevim vplivom pa tudi pod pritiskom dejanskih kulturnih potreb na Koro\xc5\xa1kem, je v Celovcu za\xc4\x8del pisati pou\xc4\x8dne in nabo\xc5\xbene knjige. Najbolj znana je Sb\xc3\xa9r l\xc3\xa9pih ukov \xc5\x9fa slovensko mlad\xc3\xadno (1814), ki je prva slovenska mladinska knjiga in hkrati prva slovenska knjiga, ki vsebuje prevode iz slovanskih knji\xc5\xbeevnosti. Namenjena je bila \xc5\xa1olski mladini kot darilo, obsega pa raznovrstne sestavke, nekaj Jarnikovih pesmi in pesemskih prevodov, basni in naukov, prevedenih iz latin\xc5\xa1\xc4\x8dine, slaveno-srbskega in \xc4\x8de\xc5\xa1kega jezika, 100 \xc4\x8de\xc5\xa1kih pregovorov in dva pou\xc4\x8dna razgovora. Med Jarnikovimi izvirnimi prispevki je pomemben predvsem prvi poskus slovenske liri\xc4\x8dne proze \xc4\x8cutovi v enim spomladnim jutri. Knji\xc5\xbeica pri\xc4\x8da tudi o tem, kako je sku\xc5\xa1al svoje koro\xc5\xa1ko (ziljsko) nare\xc4\x8dje pribli\xc5\xbeati skupnemu slovenskemu pisnemu jeziku gorenjsko-dolenjskega tipa, kakor ga je v svoji slovnici uzakonil Kopitar. O tem govori poseben uvod Na Bravca._NEWLINE_Leta 1817 je objavil prevod poljudnoznanstvene knjige Unterricht in der Baum\xc3\xa4grtnerei Franca X. Geigerja z naslovom \xc5\x9eadje-Reja, ki ga je kon\xc4\x8dal \xc5\xbee v Podkrnosu. S tem je Jarnik poskrbel za prvi slovenski sadjerejski priro\xc4\x8dnik, ki je bil namenjen predvsem preprostim kmetom in zato napisan skoraj v \xc4\x8distem ziljskem nare\xc4\x8dju. Jarnik je priredil tudi Molitvene bukvize sa otroke (1817), Jedro ker\xc5\x9fhan\xc5\x9fkih re\xc5\x9fniz resnic (1821) in molitvenik za odrasle V duhi katoli\xe2\x88\xabhke zerkve molezh Kri\xe2\x88\xabtjan (1822) in oskrbel novo izdajo Gutsmannovih Evangeljev ino branj na vse nedele ino svetke celega leta (1821) ter Evangeljev na posebne dneve svetega posta (1821). V knjigah nabo\xc5\xbene vsebine, ki jih je izdal med letoma 1817 in 1822, je \xc4\x8dutiti te\xc5\xbenjo po zdru\xc5\xbeevanju ljudskega izobra\xc5\xbeevanja z idejnimi prvinami racionalno utemeljenega kr\xc5\xa1\xc4\x8danstva.\n_START_SECTION_\nNarodopisec in jezikoslovec\n_START_PARAGRAPH_\nS svojimi narodopisnimi, imenoslovnimi in etimolo\xc5\xa1kimi deli ter zgodovinskimi \xc4\x8dlanki je Jarnik nenehno dokazoval avtohtonost in zgodovinsko legitimnost slovenskega naroda na Koro\xc5\xa1kem. V istem letu kot je bil preme\xc5\xa1\xc4\x8den iz Podkrnosa v Celovec (1811), je bila na avstrijskem Koro\xc5\xa1kem ustanovljena revija Carinthia, ki je bila sredi\xc5\xa1\xc4\x8de sodelovanja med slovenskimi in nem\xc5\xa1kimi intelektualci. Carinthia, ki se ji je pozneje pridru\xc5\xbeil \xc5\xa1e K\xc3\xa4rntnerische Zeitschrift, je bila v glavnem nem\xc5\xa1ka revija, ki pa je zradi zanimanja za slovansko preteklost Koro\xc5\xa1ke objavljala tudi slovenske prispevke. Jarnik je urejal slovenski oddelek, sodeloval pa je tudi pri Kopitarjevem glasilu Vaterl\xc3\xa4ndische Bl\xc3\xa4tter f\xc3\xbcr den \xc3\xb6sterreichischen Kaiserstaat. V Carinthiji je leta 1812 najprej objavil Herderjev slavospev na Slovane (Slavische V\xc3\xb6lker). Za\xc4\x8del je pisati o Ziljanih ter njihovih \xc5\xa1egah in navadah (Z\xc3\xbcge aus den Sitten der Gailthaler, Carinthia 1813; Ueber die Gailthaler in K\xc3\xa4rnthen, Vaterl\xc3\xa4ndische Bl\xc3\xa4tter 1813), o koro\xc5\xa1kih \xc5\xbealik \xc5\xbeenah \xe2\x80\x93 vilah (Die slovenischen Sibyllen, Carinthia 1813) ter razpravljati o krajevnih imenih in jih razlagati (Slovenische Alterth\xc3\xbcmer, Carinthia 1813). Zavzemal se je za nabiranje nare\xc4\x8dnega gradiva, pesmi, pravljic, pripovedk, pregovorov, \xc5\xa1eg in verovanj, posebno pa krajevnih imen kot dragocenega gradiva za slovensko zgodovino. Nare\xc4\x8dnega gradiva sam sicer ni objavil veliko, je pa z njim zalo\xc5\xbeil Pavla Josefa \xc5\xa0afa\xc5\x99ika, Stanka Vraza in druge, za to delo pa je navdu\xc5\xa1il tudi svojega u\xc4\x8denca in rojaka Matija Majarja. Na osnovi krajevnih imen in raznih zgodovinskih virov je napisal \xc5\xa1tudijo Andeutungen \xc3\xbcber K\xc3\xa4rntens Germanisierung. Ein philologischstatistischer Versuch (Carinthia 1826). S tem delom je bil Jarnik prvi na Koro\xc5\xa1kem, ki je opozoril na nevarnost ponem\xc4\x8devanje koro\xc5\xa1kih Slovencev, s \xc4\x8dimer se je mo\xc4\x8dno zameril nem\xc5\xa1kim nacionalistom, ozna\xc4\x8dil pa je tudi tedanjo slovensko-nem\xc5\xa1ko jezikovno mejo._NEWLINE_Ukvarjal se je tudi z raziskovanjem slovanske preteklosti koro\xc5\xa1ke de\xc5\xbeele. Tako je pisal razprave o prvih kr\xc5\xa1\xc4\x8danskih koro\xc5\xa1kih vojvodah, o pokristjanjevanju karantanskih Slovencev (Die ersten christl. Herzoge K\xc3\xa4rntens oder kurzgefasste Geschichte der Bekehrung der Karantaner Slaven u. der Gr\xc3\xbcndung des Herzogstuhles. Nach alten Quellen bearbeitet v, U. J. Pfarrer zu St. Michael am Salfelde, rokopis iz 1826) in o kralju Samu (Samo, K\xc3\xb6nig der Karantaner Slaven, 1820)._NEWLINE_V Celovcu se je za\xc4\x8del ukvarjati tudi z jezikoslovjem. Leta 1811 je nabral precej\xc5\xa1nje \xc5\xa1tevilo besed iz ziljskega nare\xc4\x8dja, s katerimi je postregel Janezu Nepomuku Primicu in Valentinu Vodniku za njegov slovar, ki je \xc5\xbeal ostal v rokopisu. Najprej je sam zbral in izdal knji\xc5\xbeico Kleine Sammlung solcher altslavischen W\xc3\xb6rter, welche im heutigen windischen Dialecte noch kr\xc3\xa4ftig fortleben (1822), obsegajo\xc4\x8do nekaj nad 2500 staroslovanskih besed, pozneje pa \xc5\xa1e Versuch eines Etymologikons der Slowenischen Mundart in Inner-\xc3\x96sterreich (1832), ki je prvi poskus slovenskega etimolo\xc5\xa1kega slovarja. V obeh se je zgledoval po spisih \xc4\x8ceha Dobrovskega._NEWLINE_Z dialektolo\xc5\xa1ko razpravo Obraz slovenskoga nar\xc4\x9b\xc4\x8dja u Koru\xc5\xa1koj (1842) se je v zgodovino slovenisti\xc4\x8dne znanosti zapisal kot prvi slovenski dialektolog. Leta 1829 je priredil raz\xc5\xa1irjeno in posodobljeno 6. izdajo Gutsmanove slovnice, ki jo je opremil z opombami, v katerih se ozira zlasti na posebnosti ziljskega nare\xc4\x8dja. Velik del njegovega jezikoslovnega dela je ostal v rokopisu \xe2\x80\x93 poleg \xc5\xa1tevilnih manj\xc5\xa1ih razprav kar pet obse\xc5\xbenih slovarjev: trije dvo- ali ve\xc4\x8djezi\xc4\x8dni (slovensko-nem\xc5\xa1ki, nem\xc5\xa1ko-slovenski in nem\xc5\xa1ko-slovensko-italijanski) in dva etimolo\xc5\xa1ko primerjalna (slovar slovanskih korenskih besed, slovar tujk in izposojenk iz indoevropskih in drugih jezikov)._NEWLINE_Jarnikovo delo je bilo vse od za\xc4\x8detka zasidrano v ljubezni do koro\xc5\xa1kega slovenstva z vsemi njegovimi jezikovnimi in narodopisnimi posebnostmi, ki pa je segala preko pokrajinskih meja do vsega slovenstva, saj je \xc4\x8dutil, da mora slovenski Koro\xc5\xa1ec ostati v \xc5\xbeivi zvezi z vsemi Slovenci. Tako je bil prvi, ki je uvedel v nem\xc5\xa1\xc4\x8dino zapis izraza\xc2\xa0\xc2\xbbslovenisch\xc2\xab, ki je nadomestil tedaj veljavna izraza\xc2\xa0\xc2\xbbwindisch\xc2\xab\xc2\xa0in\xc2\xa0\xc2\xbbkrainerisch\xc2\xab. Na njegovo pobudo je novi izraz sprejel tudi Metelko, vendar le v naslovu in predgovoru svoje slovnice, medtem ko je v besedilu \xc5\xa1e uporabljal izraz\xc2\xa0\xc2\xbbkrainerisch\xc2\xab._NEWLINE_Ko se je za\xc4\x8delo ilirsko gibanje za skupni ju\xc5\xbenoslovanski jezik, je Jarnik v Dopisu iz Koru\xc5\xa1ke od Bratomira Dolinskoga leta 1837 predlagal, naj se v ta skupni jezik sprejmejo stare oblike, ohranjene v nare\xc4\x8djih, nikar pa naj se ne vsiljuje eno izmed nare\xc4\x8dij. A njegov poziv ni bil uspe\xc5\xa1en, saj je obveljalo \xc5\xa1tokavsko nare\xc4\x8dje kot osnova za enotni knji\xc5\xbeni jezik Hrvatov in Srbov. S svojim nazorom je pa bil predhodnik Matiju Majerju.\n_START_SECTION_\nDuhovnik\n_START_PARAGRAPH_\nKot duhovnik je bil tesno povezan z ljudstvom in zaradi svojega vedrega zna\xc4\x8daja zelo priljubljen. Odlikoval se je po vestnosti, skrbnosti in ljubezni do \xc5\xbeupljanov. Prejel je priznanje civilnih oblastnikov, kr\xc5\xa1ki \xc5\xa1kof pa ga je \xc5\xa1tel med najbolj\xc5\xa1e duhovnike svoje \xc5\xa1kofije. \xc4\x8ceprav je slovel kot odli\xc4\x8den pridigar, se je ohranila samo ena njegova pridiga, in sicer za 14. pobinko\xc5\xa1tno nedeljo iz leta 1809 z naslovom Hajda podoba mladega \xc4\x8dloveka_NEWLINE_Med svojimi \xc5\xbeupljani in stanovskimi tovari\xc5\xa1i je z uspehom branil slovenski jezik in njegove pravice. Na binko\xc5\xa1tni ponedeljek leta 1838 je imel Slom\xc5\xa1ek v njegovi \xc5\xbeupniji v Blatogradu znamenito pridigo Dol\xc5\xbenost svoj jezik spo\xc5\xa1tovati o ljubezni do maternega jezika in slovenstva.\n_START_SECTION_\nSlovenski narodopisni in\xc5\xa1titut\n_START_PARAGRAPH_\nPo njem se imenuje Slovenski narodopisni in\xc5\xa1titut Urban Jarnik na avstrijskem Koro\xc5\xa1kem, ki je bil ustanovljen leta 1992 in je do leta 1994 deloval kot posebna organizacijska enota pri Kr\xc5\xa1\xc4\x8danski kulturni zvezi, od 28. 5. 1994 pa je pravni nositelj Narodopisno dru\xc5\xa1tvo Urban Jarnik.'