b'\n_START_ARTICLE_\nAleksander Afrodizijski\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nAleksander Afrodizijski je sledil Aristotelovi peripateti\xc4\x8dni filozofiji in ob\xc5\xa1irno komentiral njegova dela. \xc5\xbdivel ter pou\xc4\x8deval je v Atenah v za\xc4\x8detku tretjega stoletja, tam je vodil peripatetsko \xc5\xa1olo, kjer so se ukvarjali s Platonovimi in Aristotelovimi nauki ter nazori. _NEWLINE_Malo je znano o njegovem zasebnem \xc5\xbeivljenju, \xc5\xbeivljenjskih okoli\xc5\xa1\xc4\x8dinah, karieri in ostalih privatnih dejavnostih. Vir vseh informacij o njem so njegovi komentarji in kratke teze. Edina neposredna informacija, kdaj je \xc5\xbeivel in ustvarjal, je v posvetilu njegove knjige De Fato, O usodi, s posvetilom cesarjema Septimiju Severju in Karakali, ki ga je napisal v \xc4\x8dasu njunega vladanja in sicer med leti od 198 do 209. _NEWLINE_O njegovem izobra\xc5\xbeevanju je prav tako znano bore malo. Predvidevajo, da so bili njegovi u\xc4\x8ditelji stoiki oziroma peripatetiki Aspazij, Sosigen, Herminij ali Aristotel Mitelenski, o katerih pa so se zgolj nejasne fragmentarne omembe. Tako je te\xc5\xbeko je ugotoviti, koliko njegovih del je povzetih prav po njih, toda iz njegove zapu\xc5\xa1\xc4\x8dine je razvidno, da je bil odli\xc4\x8den filozof z veliko znanja in \xc5\xa1tevilnimi interesi._NEWLINE_Glede na koli\xc4\x8dino in obseg njegovih pisanj, je bil aktiven u\xc4\x8ditelj z uspe\xc5\xa1no peripatetsko \xc5\xa1olo. Tako je mo\xc5\xbeno, da so nekateri od njegovih kratkih esejev, ki smo jih pripisali njemu, v bistvu dela njegovih privr\xc5\xbeencev ali u\xc4\x8dencev, o katerih \xc5\xbeal ni znano prav ni\xc4\x8d. _NEWLINE_Tradiciji pisanja komentarjev Aristotela se je za\xc4\x8dela v za\xc4\x8detku drugega stoletja pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem s ponovnim "odkritjem" njegovih del in je odsevala o\xc5\xbeivetje zanimanja za Aristotelovo filozofijo. Aleksander je bil striktno Aristotelski komentator, katerega namen je bil, da predstavi in brani Aristotelovo filozofijo kot razumno celoto, a hkrati poda lastno interpretacijo Aristotelovih trditev. Ukvarjal se je z obse\xc5\xbenimi deli s podro\xc4\x8dja filozofije, logike, fizike, psihologije, metafizike in ostalimi etni\xc4\x8dnimi temami. Njegovi komentarji naj bi Aristotelove filozofske poglede oblikovali v pregledna in razumljiva na\xc4\x8dela.\n_START_SECTION_\nKomentiranje Aristotela\n_START_PARAGRAPH_\nAleksander se z Aristotelovimi trditvami strinjal, a jih po svojih mi\xc5\xa1ljenjih tudi mo\xc4\x8dno in obse\xc5\xbeno dopolnil, raz\xc5\xa1iril. Nekateri menijo, da je v dolo\xc4\x8denih pogledih celo presegel samega Aristotela, zato so ga imenovali tudi \xc2\xbbdrugi Aristotel\xc2\xab. Zahvaljujo\xc4\x8d Aleksandru je aristotelizem pre\xc5\xbeivel, saj brez njegovih dopolnil najbr\xc5\xbe ne bi. Aleksander z vsem kar zanika nikakor povsem ne obrne Aristotelovih prvotnih trditev. Tako ni hotel zanikati obstoja uma kot samega, temve\xc4\x8d je le hotel prikazati nelo\xc4\x8dljivost le-tega od oblik, ki obstajajo same zase.\n_START_SECTION_\nAleksandrova interpretacija metafizike\n_START_PARAGRAPH_\nAleksander je zanikal, da bi bila aktivna inteligenca (\xce\xbd\xce\xbf\xe1\xbf\xa6\xcf\x82 \xcf\x80\xce\xbf\xce\xb9\xce\xb7\xcf\x84\xce\xb9\xce\xba\xcf\x8c\xcf\x82, nous poietikos) funkcija ali del na\xc5\xa1e du\xc5\xa1e. Zato so tradicionalni interpreti trdili, da je Aleksander zdru\xc5\xbeil misti\xc4\x8dno edinost na\xc5\xa1ega uma z bo\xc5\xbejim Umom. Tako so njegovo noetiko in metafiziko razglasili za naturalisti\xc4\x8dno. Najnovej\xc5\xa1e \xc5\xa1tudije dokazujejo, da je ta oznaka neutemeljena in Aleksandrova trditev, da lahko na\xc5\xa1 um deluje samo po stiku z bo\xc5\xbejim Umom dokazuje ravno nasprotno._NEWLINE_\xc4\x8clove\xc5\xa1ki um sicer lahko zaznava \xc4\x8dutne stvari, vendar jih brez bo\xc5\xbejega Uma ne more pretvoriti v um in habitu, torej \xc4\x8dlove\xc5\xa1ki um ni zmo\xc5\xbeen razmi\xc5\xa1ljanja brez pomo\xc4\x8di boga. Stik z bo\xc5\xbejim umom je neposreden, medtem ko je spoznanje snovnih oblik posredno. Aleksander govori celo o prilagajanju na\xc5\xa1ega uma bo\xc5\xbejemu, tako posledi\xc4\x8dno na\xc5\xa1 um postaja enak bo\xc5\xbejemu.\n_START_SECTION_\nNesmrtnost uma\n_START_PARAGRAPH_\nAleksander je o du\xc5\xa1i govoril kot o obliki, ki je povezana s snovjo, sama pa ne more obstajati, zato ne moremo pre\xc5\xbeiveti smrti telesa. Vendar hkrati, kot v svojih delih poudarja smrtnost du\xc5\xa1e, govori tudi o nesmrtnosti uma, ki prihaja od zunaj. Torej zagovarja pojmovanje, ki nima vzporednice ne v prej\xc5\xa1nji, ne v poznej\xc5\xa1i gr\xc5\xa1ki misli. Ko se na\xc5\xa1 um prilagodi oz. prelevi v bo\xc5\xbeji um, v dolo\xc4\x8denem smislu postane nesmrten. Snovni um pa propade, ko propade du\xc5\xa1a, katere funkcija je, saj skupaj z njim razpade tudi njegova naravnanost, sposobnost in popolnost. _NEWLINE_Zunanji um je pome\xc5\xa1an med zunanje stvari, vendar zunanje stvari postanejo um le takrat, ko so mi\xc5\xa1ljene, zunanji um pa pride do nas \xc5\xbee v obliki uma in je neuni\xc4\x8dljiv. Iz tega sledi da je neuni\xc4\x8dljivo tudi tisto, kar sprejemamo v nas same od bo\xc5\xbejega uma s tem, ko ga mislimo.\n_START_SECTION_\nVpliv\n_START_PARAGRAPH_\nNjegovi komentarji so oblikovali klju\xc4\x8dni del arabske tradicije in tako vplivali na latinski zahod po o\xc5\xbeivitvi aristotelizma v srednjem veku. Malo latinskih prevodov Aleksandrovih komentarjev ka\xc5\xbee dolo\xc4\x8deno prednost in priljubljenost interpretacij kasnej\xc5\xa1ih neoplatonisti\xc4\x8dnih komentatorjev._NEWLINE_Aleksandrov komentatorski vpliv se ka\xc5\xbee v antiki, v srednjem veku pa je zaslovel zaradi svojih avtorskih del. V slednjih je pisal o tem, kako \xc4\x8dlove\xc5\xa1ki miselni proces, ki ga kli\xc4\x8de \'smrtni intelekt\' lahko deluje s pomo\xc4\x8djo \'aktivnega intelekta\', ta pa je del vsakega \xc4\x8dloveka. V 13. stoletju se je namre\xc4\x8d veliko razpravljalo o razhajanjih Umov. Nekateri se niso strinjali z interpretacijo Aristotelovih del o osebni nesmrtnosti, nekateri t. i. aleksandristi pa so sprejemali Aleksandrovo interpretacijo, da \xc4\x8dlovekov intelekt, um, ne more pre\xc5\xbeiveti smrti fizi\xc4\x8dnega telesa.\n_START_SECTION_\nOpomba\n_START_PARAGRAPH_\nSlovenski prevod njegovega dela De Fate, kljub iskanju po mnogih virih, ni bil najden.'