b'\n_START_ARTICLE_\nUrsula von der Leyen\n_START_SECTION_\nZgodnje \xc5\xbeivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nRodila se je v Bruslju. Njen o\xc4\x8de Ernst Albrecht je namre\xc4\x8d tam deloval kot eden od prvih evropskih javnih uslu\xc5\xbebencev. Leta 1971 so se preselili v Hanover, saj je Ursulin o\xc4\x8de tam postal predsednik vlade Spodnje Sa\xc5\xa1ke. Konec sedemdesetih je za\xc4\x8dela \xc5\xa1tudij ekonomije v Londonu, kjer je \xc5\xbeivela pod imenom Rose Ladson. Priimek Ladson je povzela po svoji prababici, ki je \xc5\xbeivela v Severni Karolini v Zdru\xc5\xbeenih dr\xc5\xbeavah Amerike. Leta 1987 je v Hanovru diplomirala na medicinski \xc5\xa1oli in se nato specializirala za zdravje \xc5\xbeensk ter delovala na oddelku za ginekologijo. Leta 1991 je doktorirala. Leta 1990 se je v\xc4\x8dlanila v nem\xc5\xa1ko kr\xc5\xa1\xc4\x8dansko-demokratsko unijo CDU, s \xc4\x8dimer se je za\xc4\x8dela njena politi\xc4\x8dna pot.\n_START_SECTION_\nZasebno\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1986 se je poro\xc4\x8dila z zdravnikom Heikom von der Leyenom. V zakonu se jima je rodilo sedem otrok, zaradi \xc4\x8desar je Ursula nekaj let \xc5\xbeivela kot gospodinja. V devetdesetih so zaradi Heikomove akademske poti \xc5\xa1tiri leta \xc5\xbeiveli v Stanfordu, od leta 1996 pa znova v Nem\xc4\x8diji.\n_START_SECTION_\nDe\xc5\xbeelna politika\n_START_PARAGRAPH_\nMalo pred prelomom tiso\xc4\x8dletja se je Ursula von der Leyen vklju\xc4\x8dila v politiko, sprva v lokalno. Med letoma 2003 in 2005 v vladi Christiana Wulffa delovala kot Ministrica za socialne zadeve, \xc5\xbeenske, dru\xc5\xbeina in zdravje de\xc5\xbeele Spodnje Sa\xc5\xa1ke.\n_START_SECTION_\nMinistrica v zvezni vladi\n_START_PARAGRAPH_\nKo je leta 2005 Angela Merkel zasedla polo\xc5\xbeaj kanclerke Nem\xc4\x8dije, je von der Leyenovo imenovala na mesto zvezne ministrice za dru\xc5\xbeino, starej\xc5\xa1e, \xc5\xbeenske in mladino. V naslednjem mandatu Merklove, je bila leta 2009 imenovana za zvezno ministrico za delo in socialne zadeve. Leta 2013 je postala zvezna ministrica za obrambo Zvezne republike Nem\xc4\x8dije. Prizadevala si je za reformiranje vojske _NEWLINE_Ursula von der Leyen je bila ena tistih, ki je ostala ob Merklovi vsa leta njenega kanclerskega mandata. Z Merklovo naj bi postali tudi osebni prijateljici in zaveznici. Mnogi so zato von der Leyenovo videli kot mo\xc5\xbeno naslednico na mestu nem\xc5\xa1ke kanclerke, zaradi svojega delovanja na obrambnem ministrstvu pa celo kot generalno sekretarko zveze NATO.\n_START_SECTION_\nPredsednica Evropske komisije\n_START_PARAGRAPH_\nNa Volitvah v evropski parlament 2019 so stranke nastopile po sistemu vodilnih kandidatov, kar pomeni, da je vsaka politi\xc4\x8dna skupina dolo\xc4\x8dila prvo ime svoje liste, ki bi bil nato njihov kandidat za predsednika Evropske komisije. Po zmagi Evropske ljudske stranke na volitvah so se za\xc4\x8dela usklajevanja med ELS, socialisti in liberlaci, ki skupaj tvorijo ve\xc4\x8dino v parlamentu. Koalicijska partnerja in Evropski svet se nista strinjala z imenovanjem Manfreda Webra na mesto predsednika komisije, zato je ljudska stranka ponudila novo ime, Ursulo von der Leyen. _NEWLINE_2. julija 2019 je predsednik Evropskega sveta Donald Tusk sporo\xc4\x8dil, da so voditelji \xc4\x8dlanic potrdili kandidate za vodilne polo\xc5\xbeaje v uniji, med njimi tudi von der Leyenovo za predsednico komisije. Pri glasovanju se je vzdr\xc5\xbeala Nem\xc4\x8dija, saj sta se nem\xc5\xa1ki koalicijski partnerici dogovorili, da se v primeru ne poenotenja glede imena, Angela Merkel na glasovanju vzdr\xc5\xbei._NEWLINE_Anonimno glasovanje je potekalo v torek, 16. julija 2019 ob 18. uri. S svojim programom in 42-minutnim govorom v Evropskem parlamentu je prepri\xc4\x8dala 383 evropskih poslancev, kar je devet glasov ve\xc4\x8d od potrebne absolutne ve\xc4\x8dine._NEWLINE_Sestavo komisije je Ursula von der Leyen predstavila 10. septembra 2019. Predvidevala je le 27 evropskih komisarjev, saj naj bi Zdru\xc5\xbeeno kraljestvo iz Evropske unije izstopilo \xc5\xbee pred nastopom nove Komisije. V primeru da se to ne bi zgodilo, bi moral Otok izbrati svojega kandidata. Med izbrano ekipo je bil tudi slovenski kandidat Janez Lenar\xc4\x8di\xc4\x8d, ki mu je predsednica dodelila resor kriznega upravljanja. Nova sestava Evropske komisije je predvidela tudi osem podpredsednikov. To so Josep Borrell iz \xc5\xa0panije (tudi visoki predstavnik), V\xc4\x9bra Jourov\xc3\xa1 iz \xc4\x8ce\xc5\xa1ke, Margaritis Schinas iz Gr\xc4\x8dije, slovak Maro\xc5\xa1 \xc5\xa0ef\xc4\x8dovi\xc4\x8d ter Dubravka \xc5\xa0uica s Hrva\xc5\xa1ke, Frans Timmermans z Nizozemske, Margrethe Vestager z Danske ter Valdis Dombrovskis iz Latvije pa so bili predlagani za izvr\xc5\xa1ne podpredsednike Evropske komisije. Zaradi razli\xc4\x8dnih okoli\xc5\xa1\xc4\x8din in \xc5\xa1kandalov iz preteklosti so bili na predstavitvi pred pristopjnimi odbori Evropskega parlamenta zavrnjeni trije kandidati. Ker bi bila zaradi zasli\xc5\xa1anja novih kandidatov potrditev celotne nove Komisije do konca oktobra prakti\xc4\x8dno nemogo\xc4\x8da, so nastop nove komisije prestavili na 1. decembra 2019 in ne 1. novembra, kot je bilo sprva predvideno.'