b'\n_START_ARTICLE_\nLudovico Sforza\n_START_SECTION_\nZgodnje \xc5\xbeivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nLudovico Sforza se je rodil 27. julija 1452 v Vigevanu, ki je zdaj v Lombardiji. Bil je drugi sin Francesca I. Sforze in Biance Maria Visconti in kot tak, ni pri\xc4\x8dakoval, da bi postal vladar Milana. Kljub temu je njegova mati Bianca preudarno skrbela, da njegova izobrazba ni bila omejena le na klasi\xc4\x8dne jezike. Pod vodstvom humanista Francesca Filelfa, se je Ludovico seznanil z lepoto slikarstva, kiparstva in pisanja, u\xc4\x8dil pa se je tudi metode vladanja in bojevanja. Kasneje je pomagal Leonardu slikati s pasteli.\n_START_SECTION_\nRegent v Milanu\n_START_PARAGRAPH_\nKo je njihov o\xc4\x8de Francesco leta 1466 umrl (Zadnjo ve\xc4\x8derjo je naslikal ob svojem grobu v cerkvi Santa Maria delle Grazie), je dru\xc5\xbeinski naslov prenesen na Galeazzo Maria, starej\xc5\xa1ega Ludovicovega brata, medtem ko je bil njemu podeljen vljudnostni naziv grof Mortara. _NEWLINE_Galeazzo Maria je vladal do njegovega umora leta 1476, nakar so bili naslovi preneseni na sedem let starega sina, Gian Galeazzo Sforza, Ludovicovega ne\xc4\x8daka. Sledil je grenak boj za regentstvo s fantovo materjo, Bono Savojsko. Ludovico se je pojavil kot zmagovalec leta 1481 in prevzel nadzor nad vlado v Milanu, kljub poskusom, da ga zadr\xc5\xbeijo stran od mo\xc4\x8di. Naslednjih 13 let je vladal Milanu kot regent, ki je imel prej \xc5\xa1e vlogo vojvode Barija v letu 1479.\n_START_SECTION_\nPoroka in privatno \xc5\xbeivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nV januarju 1491 se je poro\xc4\x8dil z Beatrice d\'Este (1475-1497), najmlaj\xc5\xa1o h\xc4\x8derko Ercola I. d\'Este v dvojni Sforza-Este zakonski zvezi. Beatricin brat, Alfonso d\'Este se je namre\xc4\x8d poro\xc4\x8dil z Anno Sforza, Ludovicovo ne\xc4\x8dakinjo. Leonardo da Vinci je orkestriral poro\xc4\x8dno slavje. Beatrice in Alfonsova sestra, Isabella d\'Este (1474-1539) je bila poro\xc4\x8dena s Francescom II. Gonzaga, markizom Mantove._NEWLINE_15-letna princesa je hitro o\xc4\x8darala milanski dvor s svojim veseljem do \xc5\xbeivljenja, smehom in celo njeno ekstravaganco. Pomagala naj bi oblikovati grad Sforza v sredi\xc5\xa1\xc4\x8de razko\xc5\xa1nih festivalov in plesov, ljubila je zabavne filozofe, pesnike, diplomate in vojake. Beatrice je imela dober okus, zaradi \xc4\x8desar je do mo\xc5\xbeevega pokroviteljstva umetnikov postala bolj selektivna in je rada videla, da sta bila Leonardo da Vinci in Donato Bramante zaposlena na dvoru. Ona je postala mati Maksimilijana Sforze in Francesca II. Sforze, prihodnjega Milanskega vojvoda._NEWLINE_Pred in v \xc4\x8dasu trajanja svojega zakona, je Ludovico vedno imel ljubice, \xc4\x8deprav se zdi, da le eno naenkrat. Bernardina de Corradis je bila zgodnja ljubica, ki mu je rodila h\xc4\x8derko, Bianco Giovanno {1483-1496}. Otrok je bil priznan in kasneje leta 1496 poro\xc4\x8den z Galeazzo da Sanseverino. Cecilia Gallerani, naj bi bila najljub\xc5\xa1a, 3. maj 1491 je rodila sina z imenom Cesare, v istem letu, v katerem se je poro\xc4\x8dil z Beatrice d\'Este. Galleranijeva je opredeljena kot model za Damo s hermelinom, Leonarda da Vincija - hermelin je heraldi\xc4\x8dna \xc5\xbeival Ludovica il Mora. Druga gospa je bila Lucrezia Crivelli, ki mu je rodila drugega nezakonskega sina, Giovanni Paola, rojen v letu Beatricine smrti. Bil je condottiero. Ludovico je bil o\xc4\x8de tudi tretjemu nezakonskemu sinu, po imenu Sforza, ki je bil rojen okrog 1484 in je nenadoma umrl leta 1487; fantova mama ni znana.\n_START_SECTION_\nVlada kot regent\n_START_PARAGRAPH_\nLudovico se je zadovoljil z realnostjo, rajo kot z videzom mo\xc4\x8di. Vlagal je v kmetijstvo, konje in \xc5\xbeivinorejo ter kovinsko industrijo. Pribli\xc5\xbeno 20.000 delavcev je bilo zaposlenih v industriji svile. Umetniki in obrtniki so se trudili, da bi bil milanski dvor najbolj \xc4\x8dudovit ne samo v Italiji, ampak v Evropi. Leonardo da Vinci in arhitekt Donato Bramante sta bila med \xc5\xa1tevilnimi umetniki, pesniki in glasbeniki, ki so se zbrali v Milanu. Ludovico je sponzoriral veliko del na podro\xc4\x8dju civilnega in voja\xc5\xa1kega in\xc5\xbeenirstva, gradil kanale in utrdbe. Dvor in navadni ljudje so se enako veselili Lodovicovega praznovanja. Lodovico je nadaljevali delo na Milanski stolnici, raz\xc5\xa1iril ulice glavnega mesta in jih krasil z vrtovi. Univerzi v Pavii in Milanu sta pod njim cveteli. Bilo je nekaj prito\xc5\xbeb na obse\xc5\xbeno obdav\xc4\x8ditev, ki je bila potrebna za podporo tem vlaganjem in nekaj nemirov kot posledica tega.\n_START_SECTION_\nVzpon kot Milanski vojvoda in italijanske vojne\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1494 se je novi Neapeljski kralj Alfonso povezal s pape\xc5\xbeem Aleksandrom VI., ki  sta ogro\xc5\xbeala Milano. Ludovico se je odlo\xc4\x8dil, da ga brani z uporabo Francije, kjer je vladal mo\xc4\x8dan Karel VIII. Francoski, kot njegovim zaveznikom. Dovolil je francoskim vojakom iti skozi Milano, tako so lahko napadli Neapelj. Vendar pa ambicija Karla ni bila samo Neaplju, in je nato zahteval \xc5\xa1e Milano. Bridko je ob\xc5\xbealoval svojo odlo\xc4\x8ditev, zato je Ludovico vstopil v zavezni\xc5\xa1tvo z Maksimilijanom I. Habsbur\xc5\xa1kim tako, da mu je ponudil v zakon svojo ne\xc4\x8dakinjo Bianco Sforza in sprejel, v zameno, imperialno investituro vojvodino in vstop v ligo proti Franciji._NEWLINE_Gian Galeazzo, njegov ne\xc4\x8dak, je umrl v sumljivih razmerah leta 1494 in milanski prestol je pripadel Ludovicu, ki je pohitel in 22. oktobra prevzel vojvodski naslov in vojvodsko krono od milanskih plemi\xc4\x8dev. Ampak njegove sre\xc4\x8de je zmanjkalo. 3. januarja 1497 je, kot posledica te\xc5\xbekega poroda, Beatrice, njegova \xc5\xbeena, umrla. Ludovico je bil neutola\xc5\xbeljiv in celoten dvor je bil zavit v mrak. Ludovico, ki je upal, da bo, z vklju\xc4\x8devanjem Francozov in svetega rimskega cesarja Maksimilijana I., v italijansko politiko, lahko manipuliral oba in u\xc5\xbeival koristi sam, je torej odgovoren za za\xc4\x8detek italijanske vojne. Sprva je Ludovico premagal Francoze v bitki pri Fornovi leta 1495 (izdelava oro\xc5\xbeja iz 80 ton brona, prvotno namenjenega za velik konjeni\xc5\xa1ki kip, ki ga je vojvoda naro\xc4\x8dil da Vinciju v \xc4\x8dast Francesca I. Sforza). S smrtjo Karla je francoski prestol podedoval njegov bratranec, Ludvik Orl\xc3\xa9ansski, ki je postal Ludvik XII. Francoski. Novi kralj je imel dedni zahtevek na Milano, saj je bil njegova babica Valentina Visconti, h\xc4\x8di Giangaleazzo Viscontija, prvega vojvode v Milanu. Zato je leta 1498 pri\xc5\xa1el po Milano. Ker nobena od drugih italijanskih dr\xc5\xbeav ni pomagala vladarju, ki je pred \xc5\xa1tirimi leti povabil Francoze v Italijo, je Ludvik uspe\xc5\xa1no pregnal Ludovica iz Milana. Uspelo mu je pobegniti pred francosko vojsko, in leta 1499 iskal pomo\xc4\x8d pri Maksimilijanu._NEWLINE_Ludovico se je vrnil z vojsko pla\xc4\x8dancev in februarja 1500 ponovno zavzel Milano. Dva meseca kasneje je Ludvik XII. oblegal mesto Novara, kjer je imel Ludovico svojo bazo. Vojske na obeh straneh sta vklju\xc4\x8devale \xc5\xa1vicarske pla\xc4\x8dance. \xc5\xa0vicarji se niso \xc5\xbeeleli boriti med seboj in so se odlo\xc4\x8dili zapusti Novaro. Ludovica so predali Francozom aprila 1500. Zadnja leta je tako pre\xc5\xbeivel v podzemni je\xc4\x8di na Loches, kjer je 17. maja 1508 umrl. Boj Ludovica z Ludvikom je na kratko omenjen v poglavju 3 Machiavellijevega Princa. \xc5\xa0vicarji so kasneje ubili vojaka iz Urija, ki se je imenoval Hans Turmann, saj so trdili, da je izdal svojega delodajalca za denar._NEWLINE_\xc5\xa0vicarji so kasneje obnovili Milansko vojvodino z Ludovicovim sinom, Maksimilijanom Sforza. Njegov drugi sin, Francesco II., je prav tako kratek \xc4\x8das vodil vojvodino v Milanu. Francesco II. je umrl leta 1535, kar je spro\xc5\xbeilo italijansko vojno, zaradi katere je Milano pre\xc5\xa1el pod \xc5\xa1panski imperij._NEWLINE_Spomin na Ludovica je za stoletja zameglil po obto\xc5\xbebi Niccol\xc3\xb2ja Machiavellija, da je "povabil" Karla VIII. da napade Italijo, kar je utrlo pot za nadaljnjo tujo nadvlado. Naboj so ohranjali tudi poznej\xc5\xa1i zgodovinarji, ki so predajali ideal nacionalne neodvisnosti. Novej\xc5\xa1i zgodovinarji pa obujajo sliko Ludovica v okolju renesanse in ponovno preverjajo njegove odlike kot vladarja in dajejo bolj pravi\xc4\x8dno oceno njegovega uspeha.\n_START_SECTION_\nV popularni kulturi\n_START_PARAGRAPH_\nV 1971 je RAI predvajal mini serijo La Vita di Leonardo Da Vinci, kjer je Ludovica Sforzo upodobil italijanski igralec Giampiero Albertini._NEWLINE_Leta 2011 je v seriji Borgijci, Ludovica Sforzo upodobil angle\xc5\xa1ki igralec Ivan Kaye.'