b"\n_START_ARTICLE_\nPrilo\xc5\xbenostno pesni\xc5\xa1tvo\n_START_PARAGRAPH_\nPrilo\xc5\xbenostno pesni\xc5\xa1tvo (tudi prilo\xc5\xbenostna oz. prigodni\xc5\xa1ka poezija, ang. occasional poem/verse, fr. pi\xc3\xa8ce d'occasion, nem. Gelegenheitsgedichte) opeva realne dogodke ali osebnosti, ne izvira iz osrednjega pesnikovega problemskega kroga, ampak iz zunanjih spodbud, navadno za potrebe javnega oz. dru\xc5\xbeabnega \xc5\xbeivljenja. Prilo\xc5\xbenostne pesmi so lahko lahkotne ali resne, nastanejo pred dogodkom, ki je osebne ali javne narave, ali po njem. _NEWLINE_Ni literarni \xc5\xbeanr, je pa izvir ve\xc4\x8d \xc5\xbeanrskih vrst, npr. pogrebnih ter svatbenih pesmi, od in hvalnic.\n_START_SECTION_\nOd za\xc4\x8detkov do romantike\n_START_PARAGRAPH_\nPrilo\xc5\xbenostno pesni\xc5\xa1tvo se je razvilo v domala vseh svetovnih jezikih, kar daje slutiti, da od tod izvira pesni\xc5\xa1tvo s\xc3\xa1mo kot literarna vrsta. Od antike do 16. stoletja je slu\xc5\xbeilo  recitaciji z glasbeno spremljavo, zato je bilo liri\xc4\x8dno (spevno), ne pa nujno lirsko. _NEWLINE_V antiki je bilo prilo\xc5\xbenostno pesni\xc5\xa1tvo zna\xc4\x8dilna oblika poezije, najbolj\xc5\xa1a dela sta napisala Pindar (pisal je pogrebne \xc5\xbealostinke za zbor in pesmi v \xc4\x8dast zmagovalcem olimpijskih iger) in Horac. Pisali so predvsem hvalnice vladarjem, pa tudi pesmi v spomin na pomembne bitke in politi\xc4\x8dne dogodke. Na srednjeve\xc5\xa1kih dvorih so jih pisali najeti dvorni poeti.  _NEWLINE_Od 16. do 18. stoletja je pri\xc5\xa1lo v domeno me\xc5\xa1\xc4\x8danstva, najbolj v Nem\xc4\x8diji. Pesmi so pisali po naro\xc4\x8dilu za krst, poroko, pogreb, pridobitev akademskega naziva ter za mestno ali dvorsko zabavo. Nastajale so po kli\xc5\xa1ejskih obrazcih, naslovljenca so hvalile in slavile. Ob dogodku so jih recitirali, v spomin pa so dobili \xc5\xa1e tiskan izvod. Od zasebnih pesmi po naro\xc4\x8dilu so se po kvaliteti razlikovale prilo\xc5\xbenostne pesmi, ki so nastale ob pomembnej\xc5\xa1ih politi\xc4\x8dnih dogodkih. Te niso bile vnaprej naro\xc4\x8dene, z njimi so \xc5\xbeeleli avtorji pridobiti denarno nagrado ali bogatega mecena. _NEWLINE_V 17. in na za\xc4\x8detku 18. stoletja so se pojavile kritike prilo\xc5\xbenostnega pesni\xc5\xa1tva. Izvor prave poezije naj bi bil vzvi\xc5\xa1en in kar se da neodvisen od ve\xc4\x8djih ali manj\xc5\xa1ih pripetljajev, zato se je vsem takim pesmim pripisavala manj\xc5\xa1a vrednost. Posebno ostro sta ga napadla \xc5\xa1vedski pesnik Samuel Triewald in nem\xc5\xa1ki pesnik in literarni kritik Johann Cristoph Gottsched. Res je veliko prilo\xc5\xbenostnih pesmi trivialnih, vendar je med njimi tudi precej antolo\xc5\xa1kih pesmi pesnikov, kot so Ronsard, Johnson, Dryden, Milton. Nemec Christian Fredrich Hunold si je privo\xc5\xa1\xc4\x8dil celo hinavski odnos \xe2\x80\x93 v javnosti je tak\xc5\xa1ne pesmi sme\xc5\xa1il, pod drugim imenom pa jih je, brez skrbi za svoj sloves, objavljal in z eno samo zaslu\xc5\xbeil toliko kot odli\xc4\x8den pisatelj z osmimi stranmi romana. Feministi\xc4\x8dna literarna kritika raziskuje zanimivo dejstvo, da so v 18. stoletju, posebno v Nem\xc4\x8diji, velik del teh pesmi napisale avtorice. Prilo\xc5\xbenostne pesmi, nastale po 1630, so pomemben vir za raziskovanje nem\xc5\xa1kih nare\xc4\x8dij.\n_START_SECTION_\nOd romantike dalje\n_START_PARAGRAPH_\nZ nastopom romantike se izraz prilo\xc5\xbenostno pesni\xc5\xa1tvo v poeziji skoraj ni ve\xc4\x8d uporabljal, vendar sta ga na prehodu v 19. stoletje, ko se ga je \xc5\xbee dr\xc5\xbeal pridih nostalgi\xc4\x8dnosti, obnovili osrednji osebnosti te dobe, Johann W. Goethe in filozof Friedrich Hegel. Slednji mu je dal v filozofskih spisih, v katerih se je ukvarjal z razmerjem med pesni\xc5\xa1tvom in \xc5\xbeivljenjem, osrednje mesto; menil je, da se pesnikov do\xc5\xbeivljaj najkonkretneje in v najve\xc4\x8dji meri izrazi ravno v prilo\xc5\xbenostni pesmi._NEWLINE_Goethe je v esejih o poeziji terminu prilo\xc5\xbenostno odvzel slab\xc5\xa1alni pomen: \xc2\xbbPrilo\xc5\xbenostno pesni\xc5\xa1tvo, prvi in najbolj pristen pesni\xc5\xa1ki izraz, je bilo zani\xc4\x8devano do te mere, da si ljudje \xc5\xa1e sedaj ne predstavljajo visoke vrednosti, ki jo lahko dose\xc5\xbee.\xc2\xab\xc2\xa0\xc2\xbbVse moje pesni\xc5\xa1tvo je prilo\xc5\xbenostno pesni\xc5\xa1tvo, z dejanskostjo je vzbujeno in v njej ima svoj vzrok in osnovo. V pesni\xc5\xa1tvo, ki je iz trte izvito, jaz ne verjamem.\xc2\xab_NEWLINE_Na prehodu iz 19. v 20. stoletje je do\xc5\xbeivelo zaton in se v prej\xc5\xa1njem obsegu ni nikoli ve\xc4\x8d obnovilo. Prilo\xc5\xbenostne pesmi so \xc5\xa1e vedno pisali t. i. dvorni poeti (tradicijo imenovanja dvornega pesnika \xc5\xa1e vedno gojijo npr. v Veliki Britaniji). Ob osebnih dogodkih je v navadi \xc5\xa1aljiv verzificiran nagovor, ki ga napi\xc5\xa1e in slavljencu prebere kdo od gostov. Predvsem v ameri\xc5\xa1kih \xc4\x8dasopisih so ob delovnih nezgodah v rudnikih, \xc5\xbeelezni\xc5\xa1kih nesre\xc4\x8dah, poplavah in drugih katastrofah objavili liri\xc4\x8dno pesem v baladnih stancah.\n_START_SECTION_\nSodobnost\n_START_PARAGRAPH_\nPo Goethejevi obnovi pojma so kvalitetne prilo\xc5\xbenostne pesmi nastajale predvsem ob v\xc3\xa9likih zgodovinskih dogodkih, pisali so jih tudi najve\xc4\x8dji pesniki 19. in 20. stoletja: Yeats, Stephane Mallarm\xc3\xa9, Whitman, Tennyson, Gerard Manley Hopkins in Hugh Auden. Pesmi slednjih obele\xc5\xbeujejo: bitko pri Balaklavi, ladijsko nesre\xc4\x8do ladje SS Deutchland, 1. svetovno vojno, za\xc4\x8detek 2. svetovne vojne, pristanek na Luni in Pra\xc5\xa1ko pomlad. Ni\xc4\x8d manj pogosta ni v pesni\xc5\xa1kih krogih navada, da se ob obletnicah pesnikov ali drugih zaslu\xc5\xbenih mo\xc5\xbe napi\xc5\xa1e pesem, najpogostej\xc5\xa1e in najbolj znane so tiste, ki so nastale v spomin, torej ob smrti. _NEWLINE_Tradicija pisanja prilo\xc5\xbenostnih pesmi se je ohranila vse do dana\xc5\xa1njih dni. Jevgenij A. Jetu\xc5\xa1enko je napisal pesem za pogreb \xc4\x8de\xc5\xa1kega dr\xc5\xbeavnika Vaclava Havla, ves svet pa je obkro\xc5\xbeila pesem Elizabeth Alexander Praise Song for the Day, ki jo je pesnica napisala in prebrala na inavguraciji 44. predsednika ZDA, Barracka Obame.\n_START_SECTION_\nPrilo\xc5\xbenostna pesem in Slovenci\n_START_PARAGRAPH_\nTudi v slovenskem kulturnem, politi\xc4\x8dnem in dru\xc5\xbeabnem \xc5\xbeivljenju obstaja bogata tradicija prilo\xc5\xbenostnega pesni\xc5\xa1tva. Iz zasebne sfere nam razumljivo ni znana pogostnost pojavljanja takih pesmi, ker so navadno rabljene (zapisane, recitirane) enkratno in se nato ne raz\xc5\xa1irjajo ve\xc4\x8d. V ta krog sodijo vse pesmi, ki nastanejo za potrebe zasebnih zabav, pesmi iz zasebnih korespondenc in vseh vrst posvetil. Slednja se zapi\xc5\xa1ejo npr. v album, iz 19. stoletja pa poznamo navado, da se je dekletom na listek zapisalo kratko pesmico in ji jo nato ob snidenju izro\xc4\x8dilo._NEWLINE_Nekoliko vpogleda v to, od umetni\xc5\xa1ke poezije oddaljeno dejavnost, nam nudijo prilo\xc5\xbenostne pesmi znanih in profiliranih pesnikov resne poezije, tudi klasikov. Gre predvsem za zabavljive, eroti\xc4\x8dne, lahko celo vulgarne zapise. Med bolj poznanimi avtorji je France Pre\xc5\xa1eren. O njem je znanih mnogo anekdot iz zasebnega \xc5\xbeivljenja, ki se dotikajo prilo\xc5\xbenostnih verzifikacij. \xc5\xbdal je velik del teh, tako imenovanih apokrifnih pesmi, zaradi pohuj\xc5\xa1ljivosti najverjetneje uni\xc4\x8dil prvi skrbnik njegove literarne zapu\xc5\xa1\xc4\x8dine. Manj spodobne prilo\xc5\xbenostne pesmi so stalen spremljevalec opusa kanoniziranih avtorjev. _NEWLINE_Drug del prilo\xc5\xbenostnih pesmi pa se dotika javne sfere, v prvi vrsti politi\xc4\x8dnih voditeljev, katerim so \xc5\xbee vse od 16. stoletja pesniki posve\xc4\x8dali pozornost, v najve\xc4\x8dji meri pa v 19. in 20. stoletju. Slavilna dr\xc5\xbeavni\xc5\xa1ka poezija je ena najstarej\xc5\xa1ih oblik pesni\xc5\xa1tva. Prva slovenska pesem, ki opeva vladarja, je nastala okoli leta 1500. Od takrat pa vse do desetletij po 2. svetovni vojni je nastajala kontinuirano. Veliko slavilcev sta imela Aleksander I. Karad\xc5\xbeord\xc5\xbeevi\xc4\x8d in Franc Jo\xc5\xbeef I., najve\xc4\x8d avtorjev pa je opevalo eno najbolj karizmati\xc4\x8dnih osebnosti polpretekle zgodovine, Josipa Broza Tita. Na tem podro\xc4\x8dju sta se udejstvovala tudi klasika Alojz Gradnik (pesmi za srbsko dinastijo Karad\xc5\xbeord\xc5\xbeevi\xc4\x87ev) in Oton \xc5\xbdupan\xc4\x8di\xc4\x8d (pesem ob atentatu na kralja Aleksandra I., pesem Titu za rojstni dan, pozdravna pesem osvoboditeljem Ljubljane idr.). _NEWLINE_Ogromno prilo\xc5\xbenostnih pesmi je tudi v na\xc5\xa1em prostoru nastalo iz potreb dru\xc5\xbeabnega \xc5\xbeivljenja. Obi\xc4\x8dajno ostajajo zasebna stvar, zato o njih ne moremo ugotoviti ni\xc4\x8d dolo\xc4\x8dnej\xc5\xa1ega, razen tega, da objavo najpogosteje do\xc5\xbeivijo spominske pesmi ob smrti znane osebnosti. Redno je nekaj tak\xc5\xa1nih pesmi v svoje Poezije uvr\xc5\xa1\xc4\x8dal Simon Gregor\xc4\x8di\xc4\x8d, v literarnem spominu pa imamo predvsem Pre\xc5\xa1ernov sonet Matiji \xc4\x8copu pred Krstom pri Savici. Tone Pretnar je za svojo prilo\xc5\xbenostno verzifikacijo uveljavil ime grafomanija."