b'\n_START_ARTICLE_\nLuka Svetec\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nLuka Svetec je kon\xc4\x8dal licejski \xc5\xa1tudij v Ljubljani ter nato med letoma 1848 in 1849 \xc5\xa1tudiral pravo v Ljubljani, \xc5\xa1tudij pa je dokon\xc4\x8dal 1853 na dunajski univerzi ter takoj po kon\xc4\x8danem \xc5\xa1tudiju od\xc5\xa1el slu\xc5\xbebovat na Hrva\xc5\xa1ko. Od 1861 je bil adjunkt v Mokronogu in Ko\xc4\x8devju, leta 1864 pa je postal sodnik na Brdu pri Lukovici, 1866 pa policijski komisar na ljubljanskem magistratu. Med letoma 1871 in 1872 je opravljal slu\xc5\xbebo notarja v Idriji, ter od 1873 dalje v Litiji._NEWLINE_Svetec je v politiki deloval od 1862 dalje in bil naslednje leto izvoljen v kranjski de\xc5\xbeelni zbor. Kot poslanec je zagovarjal pravice Slovencev, potrebo po slovenski univerzi in na\xc4\x8dela naravnega prava proti na\xc4\x8delom zgodovinskega. Kranjski de\xc5\xbeelni zbor ga je 1867 izvolil v dunajski dr\xc5\xbeavni zbor; v katerem je iz bojazni pred zaostritvijo nem\xc5\xa1koliberalne vladne usmeritve glasoval za dualizem. Leta 1873 se je za\xc4\x8dasno umaknil iz politike in se 1877 vanjo ponovno vrnil, ko je bil izvoljen v kranjski de\xc5\xbeelni zbor. Ob smrti J. Bleiweisa je bil razgla\xc5\xa1en za njegovega naslednika, kar pa ni obveljalo. Kot zagovornik prete\xc5\xbeno\xc2\xa0\xc2\xbbstaroslovenskih idealov\xc2\xab\xc2\xa0se je lo\xc4\x8dil od A. Mahni\xc4\x8da se pridru\xc5\xbeil liberalcem in bil do 1895 voljen v kranjski de\xc5\xbeelni zbor.\n_START_SECTION_\nLiterarno delo\n_START_PARAGRAPH_\nSvetec je izhajal iz dedi\xc5\xa1\xc4\x8dine poznega razsvetljenstva. Njegovo zgodnje pesni\xc5\xa1tvo je zaznamovano z domoljubjem, pripovedni\xc5\xa1tvo pa z romantiko. Napisal je povest Vladimir i Kosara (1851), ki govori o ljubezni hrva\xc5\xa1kega kraljevi\xc4\x8da in h\xc4\x8dere carja Samuela in narodni ep o Petru Klepcu (1853), ki pa je le obse\xc5\xbenej\xc5\xa1a pripovedna pesem._NEWLINE_Svetec se je kriti\xc4\x8dno odzval in skrajno nepo\xc5\xa1teno napisal kritiko na izid pesni\xc5\xa1ke zbirke S. Jenka (1865), ko se je uklonil Bleiweisu in podtikal Jenku misli, ki jih pesnik ni izrekel._NEWLINE_Pomebnej\xc5\xa1e pa je Svet\xc4\x8devo delo na podro\xc4\x8dju prakti\xc4\x8dnega jezikoslovja. Zavzemal se je za razumno naslonitev slovenskega knji\xc5\xbenega jezika na staro cerkveno sloven\xc5\xa1\xc4\x8dino in uveljavljal t. i. nove oblike. V teoriji in praksi je oblikoval slovenski parlamentarni jezik.'