b'\n_START_ARTICLE_\nPikolit\n_START_PARAGRAPH_\nPikolit ime avtohtone slovenske vinske trte in istoimenskega sladkega desertnega vina, pridelanega iz su\xc5\xa1enega grozdja. Domovina pikolita je Vipavska dolina. Ponovna o\xc5\xbeivitev gojenja te stare vinske sorte poteka od 90-ih let 20. stoletja dalje, pred tem je bil pikolit velika redkost._NEWLINE_V seznamih sort trt se pikolit pojavlja z ve\xc4\x8d imeni: rumeni pikolit, tr\xc5\xbea\xc5\xa1ki pikolit, bizelj\xc5\xa1ak in z nem\xc5\xa1kima imenoma Wisellertraube in Blaustiel. Jagode naj bi bile odporne proti gnitju in sladke, trsi pa dobro rodijo, \xc4\x8de niso preve\xc4\x8d obrezani. Sicer pa je v bazah podatkov o trtah trta (beli) pikolit navedena kot avtohtona v Furlaniji - Julijski krajini in slabo in neredno rodna (predvsem zaradi odpadanja cvetov), trte pa ob\xc4\x8dutljive. Verjetno ista sorta uspeva tudi na Mad\xc5\xbearskem, kjer se imenuje\xc2\xa0k\xc3\xa9knyel\xc5\xb1._NEWLINE_Pikolit je bil mednarodno priznano vino \xc5\xa1e sredi 19. stoletja. Pridelovali so ga na Vipavskem, pa tudi na Gori\xc5\xa1kem. Iz tiskanih virov so znani podatki o priznanjih za to vino na kmetijskih razstavah. Tako je na primer na Dunajski kmetijski in industrijski razstavi 1857 vipavski pikolit, ki ga je pridelal vipavski dekan (tehant) in predsednik vipavske podru\xc5\xbenice Kranjske kmetijske dru\xc5\xbebe Jurij Grabrijan, dobil pisno priznanje (pohvalno pismo). Leta 1843 je v tiskanem oglasu za \xc5\xa1pecerijsko trgovino Euarda Schantla med vini naveden tudi pikolit, ki je bil tretje najdra\xc5\xbeje vino, za \xc5\xa1ampanjcem (2 forinta 50 krajcarjev) in malago (1 forint 5 krajcarjev) in je stal 1 forint, medtem ko so bila ostala vina cenej\xc5\xa1a, cipro 45 krajcarjev, tokaj 40 krajcarjev itd.'