b'\n_START_ARTICLE_\nPaolo Veronese\n_START_SECTION_\nRojstvo in ime\n_START_PARAGRAPH_\nVeronese je prevzel ime svojega rojstnega kraja Verona. Popis v Veroni potrjuje, da je bil Veronese rojen nekje leta 1528 kamnoseku  (lokalno nare\xc4\x8dno spezapreda), Gabrielu in Katarini. Bil je njun peti otrok. Obi\xc4\x8dajno je bilo, da je priimek izveden iz o\xc4\x8detovega poklica in da je bil Veronese znan kot Paolo Spezapreda. Kasneje je svoje ime spremenil v Paolo Caliari, ker je bila njegova mati nezakonska h\xc4\x8di plemi\xc4\x8da z imenom Antonio Caliari. Njegova prva znana slika je podpisana s "P. Caliari F.", prvi znan primer, v katerem je bil uporabljen ta priimek, in po uporabi imena Paolo Veronese ve\xc4\x8d let v Benetkah je bil po pribli\xc5\xbeno letu 1575 ponovljen podpis njegove slike kot Paolo Caliari. Treba ga je lo\xc4\x8diti od drugega slikarja iz Verone, Alessandra Veroneseja, ki je zdaj znan kot Alessandro Turchi (1578\xe2\x80\x931649).\n_START_SECTION_\nMladost\n_START_PARAGRAPH_\nOd leta 1541 je bil Veronese vajenec pri Antoniu Badileju, ki je kasneje postal njegov tast, in leta 1544 je bil vajenec pri Giovanniju Francescu Carotiju; oba sta bila vodilna slikarja v Veroni. Oltar, ki ga Badile naslikal leta 1543, zajema presenetljive odlomke, ki so bili najverjetneje delo njegovega petnajst let starega vajenca; Veronesejeva prezgodnja dela so kmalu presegla raven delavnice in leta 1544 ni ve\xc4\x8d prebival pri Badileju. \xc4\x8ceprav je bil usposobljen v kulturi manierizma, priljubljeni v Parmi, je kmalu razvil svoj na\xc4\x8din bolj vesele palete.  _NEWLINE_V poznih najstni\xc5\xa1kih letih je slikal dela za pomembne cerkve v Veroni. Leta 1551 je po naro\xc4\x8dilu bene\xc5\xa1ke veje pomembne dru\xc5\xbeine Giustiniani naslikal oltarno sliko za njihovo kapelo v cerkvi San Francesco della Vigna (svetega Fran\xc4\x8di\xc5\xa1ka iz vinograda), ki je bila nato povsem prenovljena po zasnovi Jacopa Sansovina. V istem letu se je skupaj z Giovannijem Battisto Zelottijem in Anselmom Cannerijem ukvarjal z dekoracijo vile Soranzo v bli\xc5\xbeini Trevisa. Ohranjeni so le fragmenti fresk, vendar se zdi, da so bile pomembne pri oblikovanju njegovega ugleda. Opis Carla Ridolfija skoraj stoletje kasneje omenja, da je bila ena od mitolo\xc5\xa1kih tem Darejeva dru\xc5\xbeina pred Aleksandrom redek primer Veronesejevih najlep\xc5\xa1ih posvetnih tem, ki je zdaj v Narodni galeriji v Londonu._NEWLINE_Leta 1552 je kardinal Ercole Gonzaga, prastric vladajo\xc4\x8dega Guglielma Gonzage, vojvode Mantove, naro\xc4\x8dil oltarno sliko za stolnico v Mantovi (zdaj v Caenu, Francija), ki jo je Veronese naslikal na kraju samem. Nedvomno je v Mantovi \xc5\xa1tudiral stropne freske Giulia Romana; bil je slikar stropnih fresk, ki je najprej pustil svoj pe\xc4\x8dat v Benetkah, kjer se je nato naslednje leto za stalno ustalil.\n_START_SECTION_\nBenetke\n_START_PARAGRAPH_\nVeronese se je preselil v Benetke leta 1553 po pridobitvi svojega prvega dr\xc5\xbeavnega naro\xc4\x8dila, stropa s freskami v Sali dei Cosiglio dei Dieci (Dvorana svete deseterice) in sosednji Sali dei Tre Capi del Consiglio (Dvorana treh vodij sveta)  v Do\xc5\xbeevi pala\xc4\x8di, ki naj bi  v novih prostorih nadomestil izgubljene v po\xc5\xbearu leta 1547. Njegova slika Jupitrov izgon v vice je zdaj v Louvru. Nato je naslikal tri prizore iz Esterine zgodbe na strop v cerkvi svetega Bo\xc5\xa1tjana (San Sebastiano) (1556\xe2\x80\x9357). S to stropno poslikavo in tisto iz 1557 v knji\xc5\xbenici svetega Marka (Marciana) (za katero sta ga pohvalila Tizian in Sansovina), se je uveljavil kot mojster med svojimi bene\xc5\xa1kimi sodobniki.  \xc5\xbde ta dela ka\xc5\xbeejo Veronesejevo mojstrstvo v izra\xc5\xbeanju subtilnega perspektivnega risanja figur Correggia in juna\xc5\xa1tva Michelangelovih slik._NEWLINE_.\n_START_SECTION_\nVila Barbaro in refektorij\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1556 je Veronese dobil naro\xc4\x8dilo za poslikavo prvega njegovih monumentalnih prizorov slavnostne prireditve, Gostija v Simonovi hi\xc5\xa1i, ki ga ni kon\xc4\x8dal do 1570. Zaradi razpr\xc5\xa1ene kompozicije in pomanjkanja osredoto\xc4\x8denosti to ni bila njegova najuspe\xc5\xa1nej\xc5\xa1a refektorijska stenska slika. V poznih 1550-ih je Veronese med odmorom pri svojem delu za cerkev svetega Bo\xc5\xa1tjana okrasil vilo Barbaro v Maserju pri Trevisu, novo kon\xc4\x8dano stavbo arhitekta  Palladia. Freske so bile zasnovane kot zdru\xc5\xbeitev humanisti\xc4\x8dne kulture s kr\xc5\xa1\xc4\x8dansko duhovnostjo; v stenske poslikave so vklju\xc4\x8deni portreti dru\xc5\xbeine Barbaro, na stropih so modro nebo in mitolo\xc5\xa1ke figure. Veronesejeva dekoracija je obsegala kompleksno perspektivo in iluzionizem, kar se je kazalo v svetle\xc4\x8di in navdihujo\xc4\x8di vizualni poeziji.  Sre\xc4\x8danje med arhitektom in umetnikom je bilo zmagovito._NEWLINE__NEWLINE_ _NEWLINE_Pri sliki Svatba v Kani galilejski, nastali v letih 1562 in 1563, je tudi sodeloval s Palladiem. Naro\xc4\x8dili so jo  benediktinski menihi za samostan San Giorgio Maggiore na oto\xc4\x8dku nasproti svetega Marka v Benetkah. V pogodbi sta bili zapisani velikost za pokritje 66 kvadratnih metrov in kakovost pigmenta in barv vrhunske kakovosti. Na primer: v pogodbi je bilo dolo\xc4\x8deno, da morajo modre barve vsebovati dragocen mineral lapis lazuli. V pogodbi je bilo tudi dolo\xc4\x8deno, da mora slika vklju\xc4\x8diti najve\xc4\x8d figur, kot je mogo\xc4\x8de. \xc5\xa0tevilni portreti (tudi Tiziana in Tintoretta, pa tudi Veronesejev avtoportret) so uprizorjeni na platnu, \xc5\xa1irokem skoraj deset metrov. Prizor, vzet iz Nove zaveze, Janezova knjiga, II, 1\xe2\x80\x9311, predstavlja prvi Jezusov \xc4\x8dude\xc5\xbe, izdelavo vina iz vode, na svatbi v Kani v Galileji. V ospredju praznovanja je friz likov, naslikanih v najbolj ble\xc5\xa1\xc4\x8de\xc4\x8dih obla\xc4\x8dilih, podprt z dvema vrstama stopnic, ki vodijo na teraso, rimsko stebri\xc5\xa1\xc4\x8de in ble\xc5\xa1\xc4\x8de\xc4\x8de nebo. _NEWLINE_V slikah v refektoriju, kot je Darejeva dru\xc5\xbeina pred Aleksandrom (1565\xe2\x80\x931570 ), je Veronese dosegel, da se arhitektura ujema s slikovno ravnino, ki poudarja postopkovno naravo sestave. Umetnikova dekorativna genialnost je prepoznana v dramati\xc4\x8dnih perspektivnih u\xc4\x8dinkih, ki bi bili naporni v dnevni sobi ali kapeli, in v tem, da bi lahko pripoved slike najbolje dojeli kot odklon slikovitosti. Te slike prikazujejo bolj malo \xc4\x8dustev; bolj prikazujejo previdno, sestavljeno gibanje predmetov vzdol\xc5\xbe predvsem horizontalne osi. Izstopajo zaradi \xc5\xbearenja svetlobe in barve. Povzdigovanje takih vidnih u\xc4\x8dinkov bi lahko bil odsev umetnikove osebne blaginje. Leta 1565 se je poro\xc4\x8dil z Eleno Badile, h\xc4\x8derjo svojega prvega u\xc4\x8ditelja. Imela sta h\xc4\x8der in \xc5\xa1tiri sinove. _NEWLINE_Med letoma 1565 in 1570 je naslikal tudi sliko Marija in otrok s sveto Elizabeto, dojen\xc4\x8dkom Janezom Krstnikom in sveto Justino, danes v Timken Museum of Art (Timkenovem umetni\xc5\xa1kem muzeju) v San Diegu. Sveta Justina,  pokroviteljica Padove in Benetk, je na desni strani z blagoslovljeno devico Materjo in Kristusom otrokom v centru. V nasprotju z italijanskimi deli prej\xc5\xa1njega stoletja je dojen\xc4\x8dek oble\xc4\x8den kot dojen\xc4\x8dek. Kar pritegne pogled na tej sliki, je dojen\xc4\x8dek, ki gleda sveto Justino, kajti otrok te starosti bi obi\xc4\x8dajno gledal svojo mater. Delo zaokro\xc5\xbeata sveta Elizabeta, Marijina sestri\xc4\x8dna, in mati svetega Janeza Krstnika, ki je na levi strani. Umetnik ne\xc5\xbeno uravnava oblike raz\xc5\xa1irjene Svete dru\xc5\xbeine, kar naredi s pomo\xc4\x8djo odli\xc4\x8dnega ravnote\xc5\xbeja toplih in hladnih barv.\n_START_SECTION_\nLevijeva hi\xc5\xa1a\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1573 je Veronese dokon\xc4\x8dal sliko, ki je zdaj znana kot Gostija v Levijevi hi\xc5\xa1i (prvotno imenovana Zadnja ve\xc4\x8derja) za zadnjo steno jedilnice v baziliki svetega Janeza in Pavla. Slika je bila prvotno namenjena upodobitvi zadnje ve\xc4\x8derje. Zasnovana je bila za zamenjavo Tizianovega platna, ki je bilo izgubljeno v po\xc5\xbearu. Je ve\xc4\x8d kot pet metrov visoka in ve\xc4\x8d kot dvanajst metrov \xc5\xa1iroka, upodobljeno je bene\xc5\xa1ko praznovanje in je vrhunec njegovih prizorov gostij. Poleg  zadnje ve\xc4\x8derje prikazuje nem\xc5\xa1ke vojake, komi\xc4\x8dne pal\xc4\x8dke in razli\xc4\x8dne \xc5\xbeivali. Skratka, eksotika, ki je standardna za njegove pripovedi. Celo Veronesejeva uporaba barv dosega ve\xc4\x8djo intenzivnost in svetlobo, pozornost do pripovedi, \xc4\x8dlove\xc5\xa1kih \xc4\x8dustev ter subtilnej\xc5\xa1e fizi\xc4\x8dno prepletanje figur postane jasna. _NEWLINE_Desetletje prej, ko so benediktinci naro\xc4\x8dili Svatbo v Kani galilejski (1563), so Veroneseju kot umetniku ukazali, naj svobodno vklju\xc4\x8duje \xc4\x8dim ve\xc4\x8d \xc4\x8dlove\xc5\xa1kih figur, kar bi ustrezalo proslavljanju. V nasprotju s tem je \xc4\x8dez desetletje naletel na pravne in religiozne omejitve (teolo\xc5\xa1ke, politi\xc4\x8dne, sociolo\xc5\xa1ke) o tem, kdo in kaj je lahko prikazan na sliki. 18. julija 1573 je inkvizicija poklicala Veroneseja pred sodi\xc5\xa1\xc4\x8de, da bi razlo\xc5\xbeil, kaj po cerkvenem nauku pomenijo osebe, \xc5\xbeivali in nespodobnosti na sliki Zadnje ve\xc4\x8derje. _NEWLINE_Razsodi\xc5\xa1\xc4\x8de je slikarja Veroneseja le opomnilo in ne kaznovalo, politi\xc4\x8dno in ne sodno. Kljub temu je Veronese razlo\xc5\xbeil inkvizitorjem, da "mi slikarji sprejmemo enake svobo\xc5\xa1\xc4\x8dine kot pesniki in norci", pripoveduje zgodba. Inkvizicijsko sodi\xc5\xa1\xc4\x8de je odredilo, da predela Zadnjo ve\xc4\x8derjo. \xc4\x8ceprav je nasprotoval njihovi pravni za\xc5\xa1\xc4\x8diti teolo\xc5\xa1kih kaznivih dejanj, je bil vendar prisiljen preimenovati sliko v Gostijo v Levijevi hi\xc5\xa1i.  Da je umetnik, kot je Paolo Veronese, uspe\xc5\xa1no prestal obto\xc5\xbebo inkvizicije glede herezije, je bila potrebna politi\xc4\x8dna podpora patricijskega pokrovitelja umetnosti.\n_START_SECTION_\nNa\xc4\x8din dela\n_START_PARAGRAPH_\nPoleg stropnih in stenskih poslikav je Veronese slikal tudi oltarne slike (Posvetitev svetega Nikolaja, 1561\xe2\x80\x932, Narodna galerija v Londonu), slike mitolo\xc5\xa1kih tem (Venera in Mars, 1578, Metropolitanski muzej umetnosti, New York) in portrete (Portret gospe, 1555, Louvre). Ohranjenih je veliko kompozicijskih skic v perorisbi, \xc4\x8drnilu, \xc5\xa1tudije slik s kredo, modeli v tehniki Chiarosc\xc3\xbaro in ricordi ._NEWLINE_S svojim mlaj\xc5\xa1im bratom Benedettom (1538\xe2\x80\x931598) in tudi sinovoma Carlom in Gabrielom ter ne\xc4\x8dakom Luigijem Benfattom (imenovan tudi dal Friso; 1559\xe2\x80\x931611), ki je ostal dejaven v desetletju po njegovi smrt v Benetkah leta 1588  ter podpisal njihovo delo Haeredes Pauli (Paolovi dedi\xc4\x8di) in \xc5\xa1e naprej uporabljal njegove risbe, je vodil dru\xc5\xbeinsko delavnico. Med njegovimi u\xc4\x8denci so bili njegov sodobnik Giovanni Battista Zelotti in kasneje Giovanni Antonio Fasolo, Sigismondo de Stefani in Anselmo Canneri. Dru\xc5\xbeina Caliari se je nadaljevala in Paolo Caliari je leta 1888 objavil prvo monografijo o svojem predniku. _NEWLINE_Veronese je bil eden prvih slikarjev, katerih risbe so iskali zbiralci \xc5\xbee takrat, ko je \xc5\xbeivel.'