b'\n_START_ARTICLE_\nMentuhotep II.\n_START_SECTION_\nVladanje\n_START_PARAGRAPH_\nMentuhotep II. se \xc5\xa1teje za prvega vladarja Srednjega kraljestva. Torinski seznam kraljev mu pripisuje 51 let vladanja. Mnogo egiptologov je zaradi dveh skalnih reliefov s podobo Mentuhotepa II. in napisom "Intef" dolgo \xc4\x8dasa domnevalo, da je bil njegov predhodnik Intef III. Amenhotepov o\xc4\x8de.  To seveda ni povsem zanesljivo, ker so se tak\xc5\xa1ni reliefi izdelovali tudi v propagandne namene. Razen tega je poreklo Mentuhotepa II. povezano s \xc5\xa1e nekaj drugimi te\xc5\xbeavami: faraon je kat trikrat spremenil svoje ime in se razgla\xc5\xa1al za potomca razli\xc4\x8dnih bogov.\n_START_SECTION_\nZgodnje vladanje\n_START_PARAGRAPH_\nMentuhotep II. je ob prihodu na prestol nasledil obse\xc5\xbeno ozemlje od prvega Nilovega katarakta na jugu do Abidosa in Tjebuja na severu, ki so ga osvojili njegovi predhodniki. Zgleda, da je prvih \xc5\xa1tirinajst let vladal mirno in samo v tebanski regiji, ker ni  za to obdobje nobenih trdnih dokazov o voja\xc5\xa1kih konliktih.  To bi lahko pomenilo, da je na prestol pri\xc5\xa1el mlad, in hkrati posredno potrdilo trditev, da ja vladal 51 let.\n_START_SECTION_\nPonovna zdru\xc5\xbeitev Egipta\n_START_PARAGRAPH_\nV 14. letu vladanja je na severu Egipta izbruhnil upor, najverjetneje zaradi konfliktov med Mentuhotepovim delom Egipta s prestolnico Tebe in rivalsko Deseto dinastijo s sede\xc5\xbeem v Herakleopolisu, ki je grozila z napadom na Gornji Egipt. \xc5\xa0tirinajsto leto Mentuhotepovega vladanja se v njegovih letopisih imenuje "Leto tini\xc5\xa1kega kriminala" in se zagotovo nana\xc5\xa1a na herakleopolsko  osvojitev tini\xc5\xa1ke regije in domnevno oskrunitev stare egip\xc4\x8danske nekropole v  Abidosu. Mentuhotep II. je na sever takoj poslal svojo vojsko. Arheologi so  v 1920. letih v Deir el-Bahariju odkrili grob z nemumificiranimi trupli 60 v bitki ubitih vojakov, ovitimi v lanene prte z Mentuhotepovo kartu\xc5\xa1o.  Pokopani so bili v bli\xc5\xbeini grobnic tabanskih vladarjev, zato se domneva, da gre za trupla junakov, ubitih med spopadom med Mentuhotepom II. in osvajalci s severa. Vladar Spodnjega Egipta Merikare je v bitki verjetno padel, kar je \xc5\xa1e bolj oslabilo njegovo kraljestvo in ponudilo Mentuhotepu II. prilo\xc5\xbenost, da ponovno zdru\xc5\xbei Egipt. Natan\xc4\x8den datum zdru\xc5\xbeitve ni znan. To se je zgodilo vejetno kmalu po 39. letu njegovega vladanja. Proces zdru\xc5\xbeevanja je o\xc4\x8ditno trajal veliko \xc4\x8dasa, morda zaradi splo\xc5\xa1ne negotovosti v dr\xc5\xbeavi: v grobovih  obi\xc4\x8dajnih ljudi so arheologi odkrivali oro\xc5\xbeje, uradniki pa so na pogrebnih stelah upodobljeni z oro\xc5\xbejem in ne z regalijami kot obi\xc4\x8dajno. Ko je Mentuhotepov naslednik kak\xc5\xa1nih dvajset let po zdru\xc5\xbeitvi Egipta  poslal odpravo v Punt, je moral v Vadi Hammamatu najprej obra\xc4\x8dunati z uporniki. _NEWLINE_Po zdru\xc5\xbeitvi Egipta so imeli podlo\xc5\xbeniki  Mentuhotepa II. za  boga ali vsaj polboga. To se je dogajalo \xc5\xa1e v Dvanajsti dinastiji kak\xc5\xa1nih dvesto let kasneje.\n_START_SECTION_\nVoja\xc5\xa1ke operacije izven Egipta\n_START_PARAGRAPH_\nMentuhotep II. je v 29. in 30. letu vladanja poslal vojsko pod poveljstvom svojega vezirja Ketija na jug v Nubijo, ki je v prvem vmesnem obdobju Egipta postala neodvisna.  V tem \xc4\x8dasu se je v egip\xc4\x8danskih dokumentih Nubija prvi\xc4\x8d za\xc4\x8dela omenjati kot  Ku\xc5\xa1. Mentuhotep je razen tega v trdnjavo na otoku  Elefantina namestil svojo vojsko,  ki bi jo lahko hitro  poslal proti jugu. Obstajajo tudi dokazi o njegovih voja\xc5\xa1kih aktivnostih v Kanaanu.\n_START_SECTION_\nReorganizacija dr\xc5\xbeavne uprave\n_START_PARAGRAPH_\nV celem prvem vmesnem obdobju Egipta so bili pomembni nosilci oblasti guvernerji provinc \xe2\x80\x93 nomarhi.  Njihov polo\xc5\xbeaj je v \xc5\xa0esti dinastiji postal deden, propad centralne dr\xc5\xbeavne uprave pa jim je omogo\xc4\x8dil popolno oblast v njihovih nomih. Mentuhotep II. je po zdru\xc5\xbeitvi Egipta za\xc4\x8del izvajati trdo politiko centralizacije dr\xc5\xbeavne uprave. Svoj polo\xc5\xbeaj je okrepil z uvedbo polo\xc5\xbeaja vezirja Gornjega in vezirja Spodnjega Egipta in na ta polo\xc5\xbeaja imenoval Bebija in Dagija. Vezirja sta imela popolno oblast nad lokalnimi nomarhi.  _NEWLINE_Drugi pomembni visoki dr\xc5\xbeavni uradniki so bili zakladnik in organizator Mentuhotepovega sed festivala Keti, zakladnik Meketere in nadzornik  pe\xc4\x8datarjev Meru. _NEWLINE_Ustanovil je tudi mobilno enoto dvornih uradnikov, ki so ob vezirjih nadzirali dejanja nomarhov. In ne nazadnje je odstavil vse nomarhe, ki so podpirali Deseto dinastijo, med njimi tudi guvernerja Asjuta. V tem \xc4\x8dasu je za\xc4\x8del tudi obse\xc5\xbeen program svojega pob\xc3\xb3\xc5\xbeenja in poudarjanja bo\xc5\xbeanske narave vladarja.\n_START_SECTION_\nSpomeniki\n_START_PARAGRAPH_\nMentuhotep II. je naro\xc4\x8dil gradnjo \xc5\xa1tevilnih templjev, predvsem v Gornjem Egiptu,  natan\xc4\x8dneje v Abidosu, Asuanu, Todu, Armantu, Gebeleinu, El Kabu, Karnaku in Denderi. Mentuhotep je s tem nadaljeval tradicijo gradnje lokalnih templjev, ki jo je za\xc4\x8del njegov stari o\xc4\x8de Intef II. Tradicija se je nadaljevala skozi celo  Srednje kraljestvo.\n_START_SECTION_\nPogrebni tempelj\n_START_PARAGRAPH_\nMentuhotepov najbolj ambiciozen in izviren gradbeni projekt je njegov pogrebni tempelj. Ve\xc4\x8d izvirnih arhitekturnih novosti je prekinilo tradicijo gradnje piramidnih kompleksov, zna\xc4\x8dilnih za Staro kraljestvo, in nazna\xc4\x8dilo gradnjo "templjev za milijon let" iz Novega kraljestva. Tempelj Mentuhotepa II. je bil zagotovo najve\xc4\x8dji navdih za skoraj 550 let kasneje zgrajena templja kraljice Ha\xc4\x8depsut in Tutmoza III._NEWLINE_Najbolj bistvena inovacija templja pa ni imela arhitekturne ampak versko vsebino. Bil je prvi pogrebni tempelj, v katerem faraon ni bil samo prejemnik darovanj, ampak je sam odrejal obred za bogove, v tem primeru za Amon-Raja. Drugo: tempelj je faraona izena\xc4\x8dil z Ozirisom, lokalnim tebanskim bogom, katerega pomen je v Enajsti dinastiji in kasneje stalno rasel. Dekoracije in vladarjevi kipi v templju poudarjajo oziri\xc5\xa1ke  aspekte mrtvega vladarja, ideologijo, o\xc4\x8ditno izra\xc5\xbeeno v pogrebnem kiparstvu \xc5\xa1tevilnih kasnej\xc5\xa1ih faraonov._NEWLINE_Ve\xc4\x8dina tempeljskega okrasja je delo lokalnih tebanskih umetnikov, kar je razvidno iz  prevladujo\xc4\x8dega umetni\xc5\xa1kega sloga: ljudje imajo velika usta in o\xc4\x8di in drobna telesa. Prefinjene kapele \xc5\xbeena Mentuhotepa II. so zagotovo delo  memfi\xc5\xa1kih obrtnikov, na katere so imeli  velik vpliv standardi in dogovori iz Starega kraljestva. Pojav fragmentacije umetni\xc5\xa1kih slogov je opazen v celem prvem vmesnem obdobju Egipta in je neposredna posledica politi\xc4\x8dne fragmentacije dr\xc5\xbeave.\n_START_SECTION_\nLokacija\n_START_PARAGRAPH_\nTempelj stoji na klifu v Deir el-Bahariju na zahodnem bregu Nila v Tebah. Izbira lokacije je zagotovo povezana z izvorom tebanske Enajste dinastije, saj si bili tam pokopani vsi Mentuhotepovi predhodniki. Razen tega so v Deir el-Bahari na Praznik lepote doline vsako leto  prinesli kip Amona, kar je faraon morda imel za  koristen dogodek za njegov pogrebni kult. Tempelj Mentuhotepa II. je bil kon\xc4\x8dni cilj Amonove barke vse do izgradnje Ha\xc4\x8depsutinega pogrebnega templja D\xc5\xbeeser-D\xc5\xbeeseru nekaj stoletij kasneje.\n_START_SECTION_\nOdkritje in izkopavanja\n_START_PARAGRAPH_\nNa za\xc4\x8detku 19. stoletja so bile ru\xc5\xa1evine templja Mentuhotepa II. popolnoma zasute s peskom in ostale neodkrite vse do druge polovice 19.  stoletja. Prve raziskave so opravili Lord Dufferin in njegova asistenta Lorange in Cyril C. Graham leta 1859 na jugozahodnem vogalu hipostilne dvorane. Pod goro kr\xc5\xa1ja so odkrili izropano grobnico kraljice Tem, ene od Mentuhotepovih \xc5\xbeena. Kasneje so odkrili tudi granitni oltar s podobo Amon-Raja in razne druge najdbe, med njimi Neferujevo grobnico TT319. Nazadnje so leta 1898 odkrili skrivno komoro Bab el-Hosan  in slaven \xc4\x8drn kip sede\xc4\x8dega faraona._NEWLINE_Izkopavanja  v letih 1903-1907 je vodil Henri \xc3\x89douard Naville v imenu Egiptovskega fonda za raziskave. Bil je prvi, ki se je raziskovanja templja lotil sistemati\xc4\x8dno. Pribli\xc5\xbeno deset let kasneje (1920-1931) je raziskave nadaljeval Herbert E. Winlock v imenu Metropolitan Museum of Art. Arnold  je objavil samo   preliminarna poro\xc4\x8dila in povzetek. Nazadnje je najdi\xc5\xa1\xc4\x8de  v letih 1967-1971 raziskoval  Dieter v imenu Nem\xc5\xa1kega arheolo\xc5\xa1kega in\xc5\xa1tituta. Objavil je obse\xc5\xbeno poro\xc4\x8dilo v treh delih.\n_START_SECTION_\nUstanovitveni darovi\n_START_PARAGRAPH_\nPod \xc5\xa1tirimi vogali tempeljske terase je H. Winlock leta 1921-1922 odkrili \xc5\xa1tiri jame, izkopane pred za\xc4\x8detkom gradnje templja. Jame so bile namenjene ustanovitvenim obredom in darovom. V njih so odkrili govejo lobanjo, vr\xc4\x8de in sklede s sadjem, je\xc4\x8dmen in kruh in zidak iz blata z imenom Mentuhotepa II._NEWLINE_Dieter Arnold je med kasnej\xc5\xa1imi izkopavanji jam leta 1970 odkril \xc5\xa1e ve\xc4\x8d darov, najve\xc4\x8d kruha in trakov su\xc5\xa1ene govedine, nekaj bronastih predmetov, \xc5\xbeezlo iz fajanse in kose tkanin. Kosi tkanine so bili na vogalih ozna\xc4\x8deni z rde\xc4\x8dim \xc4\x8drnilom. Na sedmih je bilo ime Mentuhotepa II., na treh pa Intefa II.\n_START_SECTION_\nPristopna pot in dvori\xc5\xa1\xc4\x8de\n_START_PARAGRAPH_\nMentuhotepov pogrebni tempelj je imel po zgledu na pogrebne komplekse Starega kraljestva dva templja: gornjega v Deir el-Bahariju in spodnjega sredi obdelanega polja ob Nilu. Spodnji tempelj je bil z gornjim povezan z 1,2 km dolgo in 46 m \xc5\xa1iroko nepokrito potjo, ki se je kon\xc4\x8dala na dvori\xc5\xa1\xc4\x8du pred gornjim templjem. _NEWLINE_Na dvori\xc5\xa1\xc4\x8du templja je bila pravokotna cvetli\xc4\x8dna greda s petimi sikamorami in osmimi tamariskami v globokih jamah, napolnjenih z zemljo. Vrt je bil eden od redkih arheolo\xc5\xa1ko dokumentiranih staroegip\xc4\x8danskih tempeljskih vrtov. Dokumentacija je omogo\xc4\x8dila popolno rekonstrukcijo njegovega videza. Vzdr\xc5\xbeevanje vrta, oddaljenega ve\xc4\x8d kot kilometer od Nila, je zahtevalo veliko vrtnarjev in dodelan namakalni sistem._NEWLINE_Levo in desno od poti je stalo najmanj 22 kipov sede\xc4\x8dega Mentuhotepa II. Na kipih na levi strani poti je nosil belo krono Gornjega Egipta, na kipih na desni pa rde\xc4\x8do krono Spodnjega Egipta. Kipi so bili postavljeni verjetno ob sed festivalu v 39. letu njegovega vladanja.  Nekaj kipov brez glave \xc5\xa1e vedno stoji na prvotnih mestih. Herbert Winlock je leta 1921 odkril \xc5\xa1e en kip Mentuhotepa II., ki je zdaj v Metropolitan Museum of Art.\n_START_SECTION_\nPrednji del templja\n_START_PARAGRAPH_\nZahodno od pristopne poti je bil glavni tempelj, sestavljen iz dveh delov. Prednji del je bil posve\xc4\x8den Montu-Raju, ki je zdru\xc5\xbeeval son\xc4\x8dnega boga Raja in tebanskega boga vojne Montuja. Slednjega so \xc5\xa1e posebej \xc4\x8dastili v Enajsti dinastiji.  Z dvori\xc5\xa1\xc4\x8da je vodila klan\xc4\x8dina na gornjo teraso. Obstoje\xc4\x8do klan\xc4\x8dino je leta 1905 zgradil \xc3\x89douard Naville na ostankih prvotne klan\xc4\x8dine. Vzhodna prednja stran templja je imela na obeh straneh klan\xc4\x8dine portik z dvema vrstama pravokotnih stebrov, ki sta dajala templju videz vrstne grobnice, zna\xc4\x8dilne za Mentuhotepove predhodnike iz Enajste dinastije._NEWLINE_Na tempeljski terasi je bil 60 m \xc5\xa1irok, 43 m dolg in 5 m visok podij, na katerem je stala gornja dvorana, obdana z ambulatorijem. V njem je bilo 140 osmerokotnih stebrov, razporejenih v treh vrstah. Od ve\xc4\x8dine stebrov so se ohranili samo podstavki._NEWLINE_Arkadno dvori\xc5\xa1\xc4\x8de je bilo povsem zapolnjeno z osrednjo 22 m \xc5\xa1iroko in 11 m visoko zgradbo, ki jo je leta 1904 in 1905 izkopal Edouard Naville._NEWLINE_Zahodno od hipostilne dvorane je bil najsvetej\xc5\xa1i del templja, sveti\xc5\xa1\xc4\x8de, posve\xc4\x8deno Mentuhotepu II. in Amon-Raju. V majhnem  speosu je bil faraonov kip v nadnaravni velikosti. Zadnji zid sveti\xc5\xa1\xc4\x8da je bil naslonjen na steno. Na zunanjih in notranih straneh zidov so bili ve\xc4\x8dbarvni napisi in  visoki reliefi faraonov in bogov. Na ohranjenih fragmentih reliefov je upodobljen pob\xc3\xb3\xc5\xbeeni faraon, obdan z glavnimi bogovi Gornjega in Spodnjega Egipta: Nekbet, Setom, Horom in Vad\xc5\xbeet. Relief je o\xc4\x8ditna manifestacija temeljitih verskih sprememb v ideologiji kraljevanja v primerjavi s  Starim kraljestvom: v Starem kraljestvu je bil faraon gospodar piramidnega kompleksa, zdaj pa je bila njegova vloga zmanj\xc5\xa1ana na vlogo \xc4\x8dloveka, odvisnega od dobre volje bogov. Njegova nesmrtnost ni bila ve\xc4\x8d prirojena, ampak so mu jo podelili bogovi.\n_START_SECTION_\nZadnji del templja\n_START_PARAGRAPH_\nZa osrednjo zgradbo je bilo v skalo vsekano sredi\xc5\xa1\xc4\x8de kulta pob\xc3\xb3\xc5\xbeenega faraona. Pred njim je bilo odprto dvori\xc5\xa1\xc4\x8de, obdano z 82 pravokotnimi stebri in kapelo s faraonovim kipom. Ta del templja je bil posve\xc4\x8den Amon-Raju._NEWLINE_Na severni in ju\xc5\xbeni strani odprtega dvori\xc5\xa1\xc4\x8da je bilo po pet stebrov, na vzhodni strani pa dve vrsti s \xc5\xa1estnajstimi stebri. Sredi dvori\xc5\xa1\xc4\x8da je bil globok dromos, ki je vodil v faraonovo grobnico. Arheologi so v tem delu templja odkrili oltar iz apnenca, granitno stelo in \xc5\xa1est granitnih kipov Senuseta III. Na zahodni strani dvori\xc5\xa1\xc4\x8da je bil dostop do hipostilne dvorane z deset vrstami po osem stebrov in dvema stebroma ob vhodu.  Dvorana je bila od dvori\xc5\xa1\xc4\x8da lo\xc4\x8dena z zidom in dostopna pa kratki klan\xc4\x8dini.\n_START_SECTION_\nGrobnica\n_START_PARAGRAPH_\nZ odprtega dvori\xc5\xa1\xc4\x8da zadnjega dela templja je 150 m dolg hodnik vodil 45 m globoko  do velike podzemne komore, ki je bila zgotovo faraonova grobnica. Prostor je imel koni\xc4\x8dast strop in je bil v celoti oblo\xc5\xbeen z rde\xc4\x8dim granitom. V njem je bila kapela iz alabastra, podobna gornjeegip\xc4\x8danskim sveti\xc5\xa1\xc4\x8dem. Komora je bila zaprta z dvojnimi vrati, ki jih ni ve\xc4\x8d. Na tleh so se ohranili sledovi lesene krste in posod za kozmetiko.  Ve\xc4\x8dino vsebine grobnice so izropali \xc5\xbee v davni preteklosti. Med redkimi najdenimi predmeti so \xc5\xbeezlo, ve\xc4\x8d pu\xc5\xa1\xc4\x8dic in ve\xc4\x8d modelov \xc5\xbeitnic in pekarn.'