b'\n_START_ARTICLE_\nSporo\xc4\x8danje\n_START_PARAGRAPH_\nSpor\xc3\xb3\xc4\x8danje je v jezikoslovju tvorjenje in sprejemanje sporo\xc4\x8dil. Vsako besedilo (pisno ali slu\xc5\xa1no) mora nekdo izoblikovati (tvorec) in vsako besedilo je nekomu namenjeno (naslovnik).\n_START_SECTION_\nTvorec besedila\n_START_PARAGRAPH_\nTvorec mora oblikovano stvarnost svoje zavesti (in podzavesti) ubesediti, tj. besedilu mora dati ali slu\xc5\xa1no ali pisno izrazno podobo (ni pa nujno, da to besedilo tudi takoj odpo\xc5\xa1lje naslovniku \xe2\x80\x93 prvi naslovnik je \xc5\xbee on sam). \xc4\x8ce ho\xc4\x8de konkretni tvorec tvoriti dobro besedilo, mora dobro poznati stvarnost, ki jo ubeseduje, jezik, v katerem sporo\xc4\x8da, pisni ali slu\xc5\xa1ni prenosnik, vrste besedil, naslovnika in tudi sebe kot tvorca.\n_START_SECTION_\nPrenosnik besedila\n_START_PARAGRAPH_\nPrenosnik besedila so zra\xc4\x8dni valovi, \xc4\x8de govorimo, ali svetlobni valovi, \xc4\x8de je besedilo napisano. Prenosnik besedila je s tem ena temeljnih razlik med govorjenim in zapisanim besedilom._NEWLINE_Za ve\xc4\x8dino govornih polo\xc5\xbeajev, v katerih sprejemamo govorjeno besedilo, je zna\xc4\x8dilno, da je naslovnik (poslu\xc5\xa1alec) neposredno prisoten, vendar se besedila v dolo\xc4\x8denih govornih polo\xc5\xbeajih prena\xc5\xa1ajo posredno, prek medijev. Tako je lahko govorjeno sporazumevanje neposredno (poslu\xc5\xa1alec je navzo\xc4\x8d) ali posredno. Govorjeno (slu\xc5\xa1no) besedilo je lahko vnaprej pripravljeno (tvorec ga naslovniku bere) ali pa prosto govorjeno.'