b'\n_START_ARTICLE_\nTone Svetina\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nRodil se je o\xc4\x8detu Antonu, lovskemu \xc4\x8duvaju, in materi Marjeti, rojeni Jereb. Osnovno \xc5\xa1olo je obiskoval na Bledu v letih 1934\xe2\x80\x931938. \xc5\xa0olanje je v letih 1938\xe2\x80\x931942 nadaljeval na gimnaziji v Kranju in na Jesenicah. Februarja 1943 je bil mobiliziran v nem\xc5\xa1ko vojsko in bil poslan v Francijo. Decembra istega leta je iz M\xc3\xbcnchna prebegnil v Slovenijo in se priklju\xc4\x8dil narodnoosvobodilni vojski (NOV). Postal je partizan Pre\xc5\xa1ernove brigade in v juri\xc5\xa1nem bataljonu 31. divizije sodeloval v bojih na Gorenjskem in Primorskem. Dvakrat je bil ranjen. Dosegel je \xc4\x8din kapetana 1. stopnje, nato pa \xc5\xa1e \xc4\x8din rezervnega majorja. Med letoma 1945 in 1947 je bil priklju\xc4\x8den enotam Korpusa narodne obrambe Jugoslavije (KNOJ). Obiskoval je partijsko \xc5\xa1olo pri Centralnem komiteju Komunisti\xc4\x8dne partije Slovenije (CK KPS). Od leta 1948 do 1952 je delal na ministrstvu za gospodarstvo kot na\xc4\x8delnik personalne slu\xc5\xbebe. Leta 1952 se je poro\xc4\x8dil in leta 1954 dobil sina Vojka (t\xc3\xa1ko je bilo o\xc4\x8detovo partizansko ime). \xc5\xbdena Vera je pustila slu\xc5\xbebo, mu lektorirala in prepisovala rokopise. Od leta 1952 do 1966 je bil zaposlen pri Gozdnem gospodarstvu na Bledu, kjer je bil vodja organizacijsko-kadrovskega sektorja. Ob delu je obiskoval Srednjo ekonomsko \xc5\xa1olo v Kranju, kjer je leta 1958 maturiral in se vpisal na Filozofsko fakulteto v Ljubljani v prvi letnik \xc5\xa1tudija filozofije in pedagogike, a \xc5\xa1tudija ni nadaljeval. Leta 1965 se je invalidsko upokojil. Umrl je leta 1998 na Bledu, kjer je tudi pokopan._NEWLINE_Bil je eden prvih, ki je v knjigi Ukana javno spregovoril o pobojih slovenskih domobrancev.  _NEWLINE_Bil je navdu\xc5\xa1en lovec in planinec. Med letoma 1970 in 1979 je bil urednik revije Lovec. Prijateljeval je in hodil na lov tudi s Titom ter drugimi visokimi jugoslovanskimi politiki, kar mu je omogo\xc4\x8dilo vpogled v arhive Udbe, kjer je na\xc5\xa1el gradivo za svoje vojne romane. Sre\xc4\x8devali so se v njegovem domu, kjer so obiskovalci v spominsko knjigo zapisali svoje misli ter vtise.\n_START_SECTION_\nPisatelj\n_START_PARAGRAPH_\nSvetina je pisal dela z lovsko, planinsko (alpinisti\xc4\x8dno) in vojno tematiko. Zanj so zna\xc4\x8dilna dolga, epska dela s \xc5\xa1tevilnimi osebami in prizori\xc5\xa1\xc4\x8di, napisal pa je tudi ve\xc4\x8d kraj\xc5\xa1ih povesti in \xc4\x8drtic. Veliko njegovih del je ostalo neobjavljenih, nekaj jih je iz\xc5\xa1lo posthumno.\n_START_SECTION_\nPlaninska literatura\n_START_PARAGRAPH_\nSvojo literarno pot je za\xc4\x8del med partizani, ko je napisal nekaj pesmi in recitiral na mitingih. Po letu 1945 je v revijah Lovec in Planinski vestnik objavljal svoja do\xc5\xbeivetja z lovsko in planinsko tematiko. Leta 1951 je v Planinskem vestniku objavil prvo \xc4\x8drtico, Nesre\xc4\x8da v Triglavski steni, kjer je opisal nesre\xc4\x8do svojega alpinisti\xc4\x8dnega prijatelja, pisatelja Ivana Bu\xc4\x8derja, ki je leta 1950 padel v navezi z njim v Triglavski severni steni in preminul po spletu nesre\xc4\x8dnih okoli\xc5\xa1\xc4\x8din dva dni pozneje. Samostojno je izdal planinsko povest Lov\xc4\x8deva h\xc4\x8di (1957), ljubezensko zgodbo med socialno neenakim parom po vzoru ljudske pripovedke, in zbirko ljudskih in planinskih pripovedk Orlovo gnezdo (1963), po smrti pa so mu izdali lovske \xc4\x8drtice in zgodbe v zbirki V kraljestvu zlatoroga (2007). Planinsko tematiko je obdelal v alpinisti\xc4\x8dnem romanu Stena (1973), posve\xc4\x8denem alpinistoma Ivanu Bu\xc4\x8derju in Jo\xc5\xbeu \xc4\x8copu, ki je s Pavlo Jesih preplezal triglavsko severno steno (po njem se imenuje \xc4\x8copov steber), govori pa tudi o alpinistu Klementu Jugu, ki je v severni steni umrl. Samostojno je izdal tudi planinski roman Ugaslo ognji\xc5\xa1\xc4\x8de (1974), katerega osnutek je \xc5\xbee objavil v zbirki Orlovo gnezdo.\n_START_SECTION_\nVojni romani\n_START_PARAGRAPH_\nNjegovo najpomembnej\xc5\xa1e, najobse\xc5\xbenej\xc5\xa1e in najbolj popularno delo je roman Ukana, izdan v petih delih (v letih 1965, 1967, 1969, 1985 in 1987). Ukana je bila prvotno mi\xc5\xa1ljena kot trilogija. V njej je obravnaval NOB na Gorenjskem v letih 1943-1945 ter odlomke iz povojne zgodovine. Bil je kriti\xc4\x8den do dejanj, storjenih med vojno s strani partizanov, ter obravnaval ve\xc4\x8d skritih tem povojne zgodovine (povojni poboji, Goli otok), zato je roman uspel objaviti predvsem zaradi prijateljevanja z visokimi dr\xc5\xbeavnimi funkcionarji. Delo je poleg Kranj\xc4\x8devega Za svetlimi obzorji in Kav\xc4\x8di\xc4\x8devih \xc5\xbdrtev poskus slovenske epopeje oz. "velikega teksta", nekateri publicisti pa ga ozna\xc4\x8dujejo kot prvi \xc2\xbbpartizanski vestern\xc2\xab._NEWLINE_Za roman Ukana je leta 1970 prejel nagrado Pre\xc5\xa1ernovega sklada. Dobil je \xc5\xa1e Kajuhovo nagrado, Pre\xc5\xa1ernovo nagrado Gorenjske, plaketo JLA in plaketo Varnosti SRS._NEWLINE_Ukana je prevedena v srbohrva\xc5\xa1\xc4\x8dino, \xc4\x8de\xc5\xa1\xc4\x8dino, ru\xc5\xa1\xc4\x8dino in v odlomkih \xc5\xa1e v polj\xc5\xa1\xc4\x8dino, predelana v radijsko igro in slikanico, dramatizirana za gledali\xc5\xa1\xc4\x8de in televizijo ter bila med najbolj branimi literarnimi deli v Sloveniji. Kot posledica izrednega bralskega uspeha sta iz\xc5\xa1li nadaljevanji. Ukana IV (1985), ki opisuje povojni socialni razvoj v Sloveniji z drugimi glavnimi osebami, govori o nastanku vojnega romana Ukana, zato ga je avtor podnaslovil kot roman o romanu, dve leti pozneje pa je izdal \xc5\xa1e peti del (1987), v katerem osebe iz Ukane pridejo na po\xc4\x8ditnice._NEWLINE_Roman Vol\xc4\x8di\xc4\x8di (1980), ki govori o otrocih s Kozare, je bil tudi filmsko uprizorjen. V zapu\xc5\xa1\xc4\x8dini je verjetno ostal na\xc4\x8drtovani vohunski roman Agent Alfa.\n_START_SECTION_\nPublicist in zgodovinar\n_START_PARAGRAPH_\nDogodke iz NOB je popisal v listu \xc5\xbdelezar (1955) in v reviji Borec (1957\xe2\x80\x931959). Zgodovinska knjiga Rde\xc4\x8di sneg Triglava je kroniko NOB v blejsko-bohinjski kotlini. Pisal je \xc5\xa1e o lovski etiki, zgodovini lova in ribolova, planinstvu, biografijam planincev in ocenam partizanskih pri\xc4\x8devanj.\n_START_SECTION_\nKipar\n_START_PARAGRAPH_\nNjegove skulpture iz varjenega \xc5\xbeeleza, predvsem iz drobcev granat in drugega oro\xc5\xbeja, imajo protivojno sporo\xc4\x8dilo. Je avtor ve\xc4\x8d spomenikov NOB po Sloveniji in Jugoslaviji, ena njegovih ve\xc4\x8djih skulptur je v Richmondu v ZDA. Tudi v grafikah prikazuje vojne motive. Njegova umetni\xc5\xa1ka dela so pogosto prikazana na naslovnicah njegovih knjig. Imel je preko 40 samostojnih razstav, med drugim v Mestni galeriji Ljubljana, v Galeriji doma JNA v Beogradu in Pulju ter v muzeju Deutz v K\xc3\xb6lnu, sodeloval pa je tudi na skupinskih razstavah, ve\xc4\x8dkrat je razstavljal s sinom Vojkom. Dela je imel razstavljena tudi v svoji galeriji na Bledu. Skulpture je predstavljal v ve\xc4\x8djezi\xc4\x8dnih katalogih, fotografije skulptur pa je opremil z naslovom in poeti\xc4\x8dno mislijo.'