b'\n_START_ARTICLE_\nGrad Kostel pri Pregradi\n_START_PARAGRAPH_\nGrad Kostel pri Pregradi   se je kot srednjeve\xc5\xa1ka mogo\xc4\x8dna trdnjava nahajal na severnih obronkih Kostelske ali Kuna gore nad zavojem re\xc4\x8dice Kosteljine, nedale\xc4\x8d severno od mesteca Pregrada v Hrva\xc5\xa1kem Zagorju.  V ru\xc5\xa1evine je bil prepu\xc5\xa1\xc4\x8den v 18. stoletju. Do njegovih ru\xc5\xa1evin je mogo\xc4\x8d dostop samo iz zahodne strani.\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nGrad ali utrdba Kostel pri Pregradi se v zgodovinskih virih prvi\xc4\x8d omenja leta 1330 kot castris Koztol, ko je bil njen lastnik Peter Gising. \xc4\x8ceprav se prvi\xc4\x8d omenja \xc5\xa1ele v 14. stoletju, zgodovinarji menijo, da je bil zgrajen sredi 13. stoletja. Hrva\xc5\xa1ki zgodovinar Drago Mileti\xc4\x87 meni, da je nastal po letu 1247, saj je tega leta ogrski kralj B\xc3\xa9la IV. v neki listini dovolil Farka\xc5\xa1u, sinu zagorskega \xc5\xbeupana Toma\xc5\xbea \xe2\x80\x9cde Zagoria\xe2\x80\x9d, dovolil, da si zgradi lastne gradove. Po E. Laszowskem, pa naj bi bil Kostel zgrajen med letoma 1260 in 1264, v \xc4\x8dasu vojne med \xc4\x8de\xc5\xa1kim kraljem Otokarjem II. P\xc5\x99emyslom  in ogrskim kraljem  B\xc3\xa9lo IV. Laszowski pretpostavlja da ga je zgradil nekdo od Otokarjevih velika\xc5\xa1ev, ali sam Otokar._NEWLINE_V listinah pa lahko sledimo zgodovini gradu in gospo\xc5\xa1\xc4\x8dine od za\xc4\x8detka leta 1399 ko je ogrski kralj Sigismund Luksembur\xc5\xa1ki podaril celjskemu grofu Hermanu II. celotno Zagorsko grofijo in utrdbe in gradove v njej, me njimi tudi Kostel (lat. Costal). V posesti Celjskih je ostal do izumrtja zadnjega Celjana po mo\xc5\xa1ki liniji Ulrika II. leta 1456. Celjski so na gradu imeli svoje kastelane._NEWLINE_Po izumrtju Celjskih gospostvo in grad Kostel spet pripade ogrskemu kralju, ki ga podeli  Janu Vitovcu, ki ga za kratek \xc4\x8das nasledita sinova. Ker sta bila tajna zaveznika nem\xc5\xa1kega cesarja Maksimilijana I. Habsbur\xc5\xa1kega in obto\xc5\xbeena izdajstva, jima grad in posestvo, kot vsa druga, ogrski kralj Matija Korvin odvzame in podari svojemu nezakonskemu sinu Ivanu Korvinu, ki 1504 umre brez potomcev. Vdova Beatrica Frankopanska se v drugo poro\xc4\x8di s knezom Georgom Brandebur\xc5\xa1kim, ki leta 1517 postane lastnik Kostela.  Ta ga leta 1523 proda hrva\xc5\xa1kemu plemi\xc4\x8du banu Jajca Petru Keglevi\xc4\x87u Bu\xc5\xbeimskemu za 13.000 forintov. Hrva\xc5\xa1ka plemi\xc5\xa1ka dru\xc5\xbeina Keglevi\xc4\x87 iz Bu\xc5\xbeima je  na gradu Kostel tako na\xc5\xa1la svoj novi sede\xc5\xbe za cela stoletja, potem ko je morala  pred Turki zapustiti svoje posesti v Bosni v okolici Biha\xc4\x87a._NEWLINE_Keglevi\xc4\x87i ostanejo lastniki Kostela vse do konca 19. stoletja, ko zadnji Keglevi\xc4\x87 gospostvo proda Antonu Kau\xc4\x8di\xc4\x87u. \xc5\xbde konec 17. stoletja Keglevi\xc4\x87i v dolini zgradijo dvorec Gorico in se tja preselijo iz trdnjave Kostel, ki se do konca 18. stoletja spremeni v ru\xc5\xa1evine.'