b'\n_START_ARTICLE_\nRadiometri\xc4\x8dno datiranje\n_START_PARAGRAPH_\nRadiom\xc3\xa9tri\xc4\x8dno dat\xc3\xadranje je postopek, pri katerem z analizo koncentracij posameznih izotopov nekega radioaktivnega elementa dolo\xc4\x8dimo starost snovi, obi\xc4\x8dajno kamnine ali predmeta organskega izvora.\n_START_SECTION_\nU \xe2\x80\x93 Pb\n_START_PARAGRAPH_\nMetoda temelji na dveh uranovih izotopih, ki v seriji \xce\xb1 in \xce\xb2 razpadov razpadeta v stabilna izotopa svinca. \xc2\xb2\xc2\xb3\xe2\x81\xb8U razpade v \xc2\xb2\xe2\x81\xb0\xe2\x81\xb6Pb z razpolovnim \xc4\x8dasom 4,47 milijarde let, \xc2\xb2\xc2\xb3\xe2\x81\xb5U pa v \xc2\xb2\xe2\x81\xb0\xe2\x81\xb7Pb v 707 milijonih let. V naravi je prisoten tudi \xc2\xb2\xe2\x81\xb0\xe2\x81\xb4Pb, ki pa ne nastane kot produkt pri kaki razpadni verigi. \xc2\xb2\xe2\x81\xb0\xe2\x81\xb8Pb nastaja pri razpadu \xc2\xb2\xc2\xb3\xc2\xb2Th, vendar je razpolovni \xc4\x8das za to reakcijo tako velik \xe2\x80\x93 14 milijard let \xe2\x80\x93 da se ga za datiranje obi\xc4\x8dajno ne uporablja. Izotopska sestava svinca se s \xc4\x8dasom torej spreminja, dolo\xc4\x8dimo pa jo lahko z masnim spektrometrom._NEWLINE_Sedaj potrebujemo \xc5\xa1e za\xc4\x8detna razmerja \xc2\xb2\xe2\x81\xb0\xe2\x81\xb6Pb/\xc2\xb2\xe2\x81\xb0\xe2\x81\xb4Pb in \xc2\xb2\xe2\x81\xb0\xe2\x81\xb7Pb/\xc2\xb2\xe2\x81\xb0\xe2\x81\xb4Pb. Ta so bila dobljena z analizo \xc5\xbeeleznih meteoritov. Ti vsebujejo mineral troilit, FeS, ki ne vsebuje urana. Torej, \xc4\x8de so meteoriti in Zemlja nastali ob istem \xc4\x8dasu, je razmerje svin\xc4\x8devih izotopov v meteoritih enako za\xc4\x8detnemu razmerju na Zemlji. Tako lahko \xc4\x8das izra\xc4\x8dunamo na dva neodvisna na\xc4\x8dina._NEWLINE_Metoda je dobra za dolo\xc4\x8danje starosti nekaterih mineralov, \xc5\xa1e posebej cirkona, ki vsebuje veliko urana in malo svinca, tako da nastaja veliko radiogenega svinca. Cirkon je zelo trd in kemi\xc4\x8dno odporen mineral, tako da je verjetnost za kontaminacijo majhna.\n_START_SECTION_\nRb \xe2\x80\x93 Sr\n_START_PARAGRAPH_\n\xe2\x81\xb8\xe2\x81\xb7Rb z \xce\xb2 razpadom razpade v \xe2\x81\xb8\xe2\x81\xb7Sr. Razpolovni \xc4\x8das za reakcijo je 48,8 milijard let. Trenutni dele\xc5\xbe \xe2\x81\xb8\xe2\x81\xb7Rb v naravnem rubidiju je 27,85\xc2\xa0%. V naravi se nahaja tudi stroncijev izotop \xe2\x81\xb8\xe2\x81\xb6Sr, ki je stabilen in ni radiogenega izvora. Razmerje \xe2\x81\xb8\xe2\x81\xb6Sr/\xe2\x81\xb8\xe2\x81\xb7Sr je uporabno tudi kot geokemi\xc4\x8dni sledilnik. Zemljin pla\xc5\xa1\xc4\x8d vsebuje zelo majhne koncentracije rubidija, zato se razmerje \xe2\x81\xb8\xe2\x81\xb6Sr/\xe2\x81\xb8\xe2\x81\xb7Sr s \xc4\x8dasom ne spreminja bistveno. V zemeljski skorji pa so koncentracije rubidija veliko ve\xc4\x8dje. Tako lahko na osnovi razmerja izotopov sklepamo, \xc4\x8de je kamnina nastala iz staljene skorje ali iz pla\xc5\xa1\xc4\x8da.\n_START_SECTION_\nK \xe2\x80\x93 Ar\n_START_PARAGRAPH_\nTa metoda je pomembna, saj je kalij eden najbolj pogostih elementov v zemeljski skorji. Radioaktivni \xe2\x81\xb4\xe2\x81\xb0K predstavlja 0,119\xc2\xa0% vsega naravnega kalija. \xe2\x81\xb4\xe2\x81\xb0K razpade na dva na\xc4\x8dina: \xe2\x81\xb4\xe2\x81\xb0K razpade v \xe2\x81\xb4\xe2\x81\xb0Ca z razpadom \xce\xb2 v 89\xc2\xa0% primerih. Tega ne moremo uporabiti za datiranje, saj je \xe2\x81\xb4\xe2\x81\xb0Ca prisoten tudi kot neradiogen. \xe2\x81\xb4\xe2\x81\xb0K preide v \xe2\x81\xb4\xe2\x81\xb0Ar z zajetjem elektrona. Razpolovni \xc4\x8das za skupno reakcijo je 1,31 milijarde let, za argonovo vejo pa 1,25 milijarde let. Ker je argon \xc5\xbelahtni plin, lahko brez te\xc5\xbeav pobegne iz taline. Tako lahko privzamemo, da je ves argon, ki je prisoten v kamnini, produkt pri razpadu kalija. To sicer ni vedno res, \xc4\x8de se magma na povr\xc5\xa1ju hitro strdi, je nekaj argona lahko ujetega. Ta argon obi\xc4\x8dajno prispeva nekaj milijonov let k dejanski starosti, kar pa se ne pozna, \xc4\x8de je kamnina stara ve\xc4\x8d sto milijonov let. Z metodo je lahko \xc5\xa1e nekaj problemov. Kot \xc5\xbee re\xc4\x8deno, metoda ni najbolj primerna za datiranje mladih kamnin, \xc5\xa1e vedno pa se lahko datira posamezne minerale. Argon se ob kristalizaciji namre\xc4\x8d ne vkalplja v kristalno strukturo. V ozra\xc4\x8dju je prisotnega tudi nekaj \xe2\x81\xb4\xe2\x81\xb0Ar, ki je tja pri\xc5\xa1el z vulkanskimi izbruhi. Ta argon se lahko adsorbira na povr\xc5\xa1ino vzorca, vendar pa se da to upo\xc5\xa1tevati. Problem nastopi tudi pri metamorfnih kamninah. Argon pobegne iz ve\xc4\x8dine mineralov, \xc4\x8de jih segrejemo nad 300\xc2\xa0\xc2\xb0C. Tako nam datiranje poda \xc4\x8das nekje med kristalizacijo in preoblikovanjem. Starosti ne moremo natan\xc4\x8dno dolo\xc4\x8diti, saj ne vemo, koliko argona je u\xc5\xa1lo.\n_START_SECTION_\nAr \xe2\x80\x93 Ar\n_START_PARAGRAPH_\nTa metoda je nadgradnja metode K-Ar. Eden od problemov slednje metode je, da je argon plin, kalij pa trdna snov, zato so metode za dolo\xc4\x8danje njunih koncentracij popolnoma razli\xc4\x8dne. Pri metodi Ar-Ar se kalij pri obsevanju v jedrskem reaktorju pretvori v \xc2\xb3\xe2\x81\xb9Ar. Potem se vzorec stali in spro\xc5\xa1\xc4\x8deni argon \xe2\x80\x93 tako \xe2\x81\xb4\xe2\x81\xb0Ar kot \xc2\xb3\xe2\x81\xb9Ar \xe2\x80\x93 analizira z masnim spektrometrom.\n_START_SECTION_\nSm \xe2\x80\x93 Nd\n_START_PARAGRAPH_\nMetoda je podobna Rb-Sr datiranju. \xc2\xb9\xe2\x81\xb4\xe2\x81\xb7Sm razpade v \xc2\xb9\xe2\x81\xb4\xc2\xb3Nd z razpolovnim \xc4\x8dasom 106 milijard let. Neodimov izotop, ki ni radiogen in je stabilen, je \xc2\xb9\xe2\x81\xb4\xe2\x81\xb4Nd. Tudi tu je za\xc4\x8detno razmerje izotopov pomembno pri preu\xc4\x8devanju kemi\xc4\x8dne evolucije zemeljskega pla\xc5\xa1\xc4\x8da in skorje.'