b'\n_START_ARTICLE_\nArica\n_START_PARAGRAPH_\nArica je pristani\xc5\xa1ko mesto na skrajnem severu \xc4\x8cila. Le\xc5\xbei ob izlivih rek Lluta in R\xc3\xado San Jos\xc3\xa9 de Azapa, nekaj ve\xc4\x8d kot 2000\xc2\xa0km severno od Santiaga in 18\xc2\xa0km ju\xc5\xbeno od meje s Perujem. Leta 2005 je \xc5\xa1tela okoli 186.000 prebivalcev. Z 0,8\xc2\xa0mm padavin na leto je eno najbolj suhih mest na svetu.\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nOkolico Arice, predvsem rodovitno dolino Azapa, so pred pribli\xc5\xbeno 10.000 leti poselili \xc4\x8cin\xc4\x8dori, ki so trgovali z ljudstvi na Altiplanu. Leta 1450 je obmo\xc4\x8dje dana\xc5\xa1njega mesta bilo priklju\xc4\x8deno inkovskemu imperiju, leta 1536 pa ga je \xc2\xbbodkril\xc2\xab\xc2\xa0in zavojeval Diego de Almagro. Dana\xc5\xa1nje mesto je 25. aprila 1541 ustanovil Lucas Mart\xc3\xadnez Begazo in ga priklju\xc4\x8dil perujskemu podkraljestvu. Kmalu zatem je mesto  postalo pomembno za izvoz srebra iz novoodkritih rudnikov v Potosiju._NEWLINE_V 17. stoletju so jo ve\xc4\x8dkrat ogrozili angle\xc5\xa1ki pirati. 5. novembra 1680 je bil z velikimi \xc5\xbertvami odbit napad Bartholomewa Sharpa, 9. februarja 1681 pa jo je neuspe\xc5\xa1no napadel \xc5\xa1e John Watling. _NEWLINE_V za\xc4\x8detku 19. stoletja je Arica postala del neodvisnega Peruja. 13. avgusta 1868 jo je mo\xc4\x8dno po\xc5\xa1kodoval cunami. 9. maja 1877 jo je prizadel \xc5\xa1e potres. Ko so v Atacami za\xc4\x8deli kopati nitrate, se ji je pomen znova pove\xc4\x8dal._NEWLINE_7. junija 1880 je na ari\xc5\xa1ki vzpetini El Morro de Arica nad sredi\xc5\xa1\xc4\x8dem mesta pri\xc5\xa1lo do ene odlo\xc4\x8dilnih bitk solitrne vojne. \xc4\x8cilenski polkovnik Pedro Lagos se je ob podpori mornarice s 4.000 vojaki povzpel na gri\xc4\x8d, ki ga je branil perujski polkovnik Francisco Bolognesi z okoli 2.000 vojaki. Spopad, v katerem je padlo 474 \xc4\x8cilencev in okoli 1000 Perujcev z Bolognesijem vred, se je v eni uri kon\xc4\x8dal s \xc4\x8dilensko zmago. Arica je tako padla pod \xc4\x8dilensko zasedbo. Po mirovnem sporazumu s Perujem bi moral po 10 letih o nadaljnji usodi mesta odlo\xc4\x8diti plebiscit, o katerem pa se dr\xc5\xbeavi nikdar nista zmogli dogovoriti. Leta 1929 je bil s posredni\xc5\xa1tvom Herberta Hooverja sklenjen nov sporazum, s katerim je \xc4\x8cile vrnil Peruju ravno tako zasedeno Tacno in dokon\xc4\x8dno dobil Arico. Poleg \xc5\xbee prej obstoje\xc4\x8de \xc5\xbeelezni\xc5\xa1ke povezave s Tacno je \xc4\x8cile v skladu z mirovnim sporazumom zgradil \xc5\xa1e \xc5\xbeeleznico do bolivijskega La Paza.\n_START_SECTION_\nZnamenitosti\n_START_PARAGRAPH_\nArica predstavlja izhodi\xc5\xa1\xc4\x8de do bli\xc5\xbenjih dolin Lluta in Azapa, kjer so se ohranili \xc5\xa1tevilni prazgodovinski ostanki, vklju\xc4\x8dno z najstarej\xc5\xa1imi znanimi ohranjenimi mumijami na svetu._NEWLINE_Na vrhu 110 m visokega gri\xc4\x8da El Morro de Arica, ki je tudi razgledna to\xc4\x8dka na okolico, danes stoji nekaj spomenikov na bitko solitrne vojne, ve\xc4\x8dino jih je dal postaviti Augusto Pinochet._NEWLINE_Francoski in\xc5\xbeenir Gustave Eiffel je po naro\xc4\x8dilu perujskega predsednika Jos\xc3\xa9ja Balte naredil dve zgradbi, ki so ju sestavili v Franciji in nato prepeljali v takrat perujsko Arico. Cerkev sv. Marka, ki je v celoti zgrajena iz \xc5\xbeeleza in so jo postavili leta 1876. \xc5\xbde leta 1874 je bilo postavljeno ogrodje nekdanje carinarnice in nato obzidano z opeko. Zgradba danes slu\xc5\xbei umetni\xc5\xa1kim razstavam._NEWLINE_Zelo priljubljene so tudi pla\xc5\xbee v okolici \xc2\xbbmesta ve\xc4\x8dne pomladi\xc2\xab.'