b'\n_START_ARTICLE_\nZgornje Bitnje\n_START_SECTION_\nPoimenovanje in etimologija\n_START_PARAGRAPH_\nPrvi pisni viri vas \xc5\xbee 1160 omenjajo kot Vitingen, po tamkaj\xc5\xa1nji cerkvi svetega Vida. V urbarju iz leta 1291 je ime spremenjeno v Veitingen._NEWLINE_Leta 1584 je bilo ime vasi spremenjeno v Veichting. \xc5\xa0e isto stoletje se je uveljavilo ime Feichting. V drugi polovici 19. stoletja je dobil kraj slovensko ime Bitinje, na za\xc4\x8detku prej\xc5\xa1njega stoletja pa dana\xc5\xa1nje ime.\n_START_SECTION_\nSrednji vek\n_START_PARAGRAPH_\nKer je stara cerkev svetega Vida postala premajhna, so va\xc5\xa1\xc4\x8dani okrog leta 1300 zgradili poleg nje na zahodni strani novo ve\xc4\x8djo cerkev posve\xc4\x8deno svetemu Miklav\xc5\xbeu. Obe cerkvi sta potem skoraj dvesto let stali ena poleg druge. Potem so staro cerkev svetega Vida podrli. Vas pa se je tudi potem \xc5\xa1e imenovala po prvotni cerkvi svetega Vida._NEWLINE_Nem\xc5\xa1ki cesar Oton II. je 973. in 1002. leta daroval Freisin\xc5\xa1kemu \xc5\xa1kofu Abrahamu ob\xc5\xa1irno ozemlje na Sor\xc5\xa1kem polju, Stra\xc5\xbei\xc5\xa1\xc4\x8du, Besnici ter v Sel\xc5\xa1ki in Poljanski dolini. To ozemlje je bilo redko poseljeno s prebivalci slovenskega porekla. Zemlji\xc5\xa1ki gospodje so zato pri\xc4\x8deli naseljevati na Sor\xc5\xa1kem polju prebivalce z Bavarske. Ti so si kmalu po prihodu v na\xc5\xa1e kraje zgradili v dana\xc5\xa1njih Spodnjih Bitnjah manj\xc5\xa1o cerkev posve\xc4\x8deno svetemu Vidu (Vitus).\n_START_SECTION_\nPoselitev sor\xc5\xa1kega polja\n_START_PARAGRAPH_\nO \xc5\xbeivljenju na Sor\xc5\xa1kem polju pred 10. stol. na\xc5\xa1ega \xc5\xa1tetja je le malo podatkov. Podrobnej\xc5\xa1ih arheolo\xc5\xa1kih raziskav doslej \xc5\xa1e ni bilo. Znanih je le nekaj slu\xc4\x8dajnih najdb. Ne glede na to pa lahko utemeljeno domnevamo, da se je na tem obmo\xc4\x8dju tudi v davnini odvijalo razmeroma \xc5\xbeivahno \xc5\xbeivljenje. O tem pri\xc4\x8dajo \xc5\xa1tevilne prazgodovinske gomile na \xc5\xa0marjetni gori, v Zg. Bitnju in Gode\xc5\xa1kih dobravah. Iz rimskega obdobja so bili odkriti ostanki zgradb v Sp. Bitnju, Dorfarjih in \xc5\xa0kofji Loki ter ob\xc5\xa1irno rimsko grobi\xc5\xa1\xc4\x8de na Ledenski gmajni blizu Medvod. Domnevno je peljala preko Sor\xc5\xa1kega polja tudi rimska cesta. To dokazujejo nekatere najdbe, toda strokovnjaki o tem \xc5\xa1e mol\xc4\x8dijo._NEWLINE_Sor\xc5\xa1ko polje so nekdaj prekrivali ob\xc5\xa1irni gozdovi. Redko naseljeni prebivalci so tod obdelovali svojo zemljo. O tem pri\xc4\x8dajo v prej\xc5\xa1njem stoletju odkriti staroslovanski grobovi v Sr. Bitnju in na Gorenji Savi. To dokazujejo tudi slovenska krajevna imena\xc2\xa0: \xc5\xbdabnica (Sabniza), Lubnik (Lubnic), Stara Loka (Lonca), Suha (Susane) in \xc5\xa1e mnoga druga._NEWLINE_Do velikih sprememb je pri\xc5\xa1lo po letu 973, ko je nem\xc5\xa1ki cesar Oton II. daroval to ozemlje freisin\xc5\xa1kemu \xc5\xa1kofu Abrahamu. V za\xc4\x8detnem obdobju je zemlji\xc5\xa1ki gospod skrbel za obdelavo zemlje v lastni upravi. Za to je imel najete posebne oskrbnike. Tovrstna posestva, danes jim pravimo pridvorni na\xc4\x8din gospodarstva, so bila ustanovljena v Loki, Bitnju, \xc5\xbdabnici in Gode\xc5\xa1i\xc4\x8du, obstajala pa so do 14. stoletja._NEWLINE_Kmalu po prevzemu ozemlja je zemlji\xc5\xa1ki gospod za\xc4\x8del na\xc4\x8drtno poseljevati tudi Sor\xc5\xa1ko polje. \xc5\xbde 1160. leta je bilo na obmo\xc4\x8dju Bitnja 48, v \xc5\xbdabnici pa 44 gruntov (hub). Te so spadale pod bavarsko \xc5\xbeupnijo. Poleg nje so obstajale \xc5\xa1e gadmarska, gode\xc5\xa1ka in pra\xc5\xa1ka \xc5\xbeupanija. Najve\xc4\x8dja je bila Bavarska, ki se je kasneje preimenovala v Bitenjsko. Sem so naseljevali Bavarce. Od tod ime \xc5\xbeupanije. Na\xc5\xa1i predniki so dolga stoletja govorili nem\xc5\xa1ko. Pozneje se je za\xc4\x8dela nem\xc5\xa1\xc4\x8dina me\xc5\xa1ati s sloven\xc5\xa1\xc4\x8dino. To je bil samo njim razumljiv jezik, o \xc4\x8demer pi\xc5\xa1e tudi Valvasor v Slavi vojvodine Kranjske.\n_START_SECTION_\nLo\xc5\xa1ko gospostvo\n_START_PARAGRAPH_\nVelik del gorenjskega ozemlja med Idrijo, Radovljico in Bohinjem je v letih 973 do 1002 pre\xc5\xa1el v last freisin\xc5\xa1kih \xc5\xa1kofov. Ti niso bili le gospodarji zemlji\xc5\xa1\xc4\x8d in voda, ampak so bili tudi de\xc5\xbeelni knezi in najvi\xc5\xa1ji sodniki svojim podlo\xc5\xbenikom. Takrat je bilo ustanovljeno lo\xc5\xa1ko gospostvo. Razprostiralo se je na desnem pore\xc4\x8dju reke Save od Krope do Mav\xc4\x8di\xc4\x8d. Zajemalo je tudi celotno pore\xc4\x8dje obeh Sor vse do Medvod. Mejilo pa je na tolminsko, idrijsko, gori\xc5\xa1ko, blejsko, radovlji\xc5\xa1ko in kranjsko gospostvo._NEWLINE_To ozemlje je bilo takrat le redko poseljeno s slovenskim prebivalstvom. Da pa bi lahko obdelali kar najve\xc4\x8d povr\xc5\xa1in, so \xc5\xa1kofje naseljevali ljudi od drugod. Tako so podro\xc4\x8dje Bitnja in \xc5\xbdabnice poselili z Bavarci, kjer so ustanovili bavarsko \xc5\xbeupo (Officium Bavarorum). Na desnem bregu Poljanske Sore in po hribih od Poljan do \xc5\xa0kofje Loke so naselili Koro\xc5\xa1ce slovenskega porekla. Njihovo \xc5\xbeupo so imenovali koro\xc5\xa1ka \xc5\xbeupa (Officium Karantorum). V samotne in hribovite kraje okrog Sorice pa so naselili Tirolce iz Pustri\xc5\xa1ke doline (Pustertal)._NEWLINE_Lo\xc5\xa1ko ozemlje je bilo v prvih stoletjih razdeljeno na tri okro\xc5\xbeja: Bavarcev, Koro\xc5\xa1cev in Slovencev. Koncem 13. stoletja pa so ozemlje razdelili na 16 \xc5\xbeup. Najve\xc4\x8dja med njimi je bila Bavarska, ki se je pozneje preimenovala v Bitenjsko._NEWLINE_Na \xc4\x8delu lo\xc5\xa1kega gospostva je bil lo\xc5\xa1ki glavar, nekdaj imenovan tudi oskrbnik. Tega je imenoval freisin\xc5\xa1ki \xc5\xa1kof. Glavar je bil tudi sodnik v kriminalnih zadevah. O takratnih obsodbah nam \xc5\xa1e danes pri\xc4\x8da Krvavo znamenje v \xc5\xa0kofji Loki, kjer so izvr\xc5\xa1evali kazni nad obsojenci. Poleg glavarja je imel pomemben polo\xc5\xbeaj tudi ka\xc5\xa1\xc4\x8dar. Ta je moral skrbeti, da so podlo\xc5\xbeniki redno poravnavali svoje obveznosti. To so bile predvsem dajatve v naravi. Najve\xc4\x8d je bilo \xc5\xbeita in sira. Zbrane pridelke so skladi\xc5\xa1\xc4\x8dili v ka\xc5\xa1\xc4\x8di. Ta \xc5\xa1e dandanes stoji na Spodnjem trgu v \xc5\xa0kofji Loki._NEWLINE_Polerg omenjenih so imeli polo\xc5\xbeaje pri upravi gospostva \xc5\xa1e mitni\xc4\x8dar, oro\xc5\xbear, sodin in komornik. Med ni\xc5\xbeje uslu\xc5\xbebence pa so spadali biri\xc4\x8di, sli, stra\xc5\xbeniki in vratarji._NEWLINE_Gmotni polo\xc5\xbeaj lo\xc5\xa1kega gospostva se je mo\xc4\x8dno poslab\xc5\xa1al v 18. stoletju. Kon\xc4\x8dni udarec pa so mu zadale napoleonske vojne. Avstrijsko vojsko so leta 1800 v severni Italiji porazili Francozi. Naslednje leto je bila sklenjena mirovna pogodba. V njej je bilo tudi dolo\xc4\x8dilo, da se cerkvene posesti podr\xc5\xbeavijo. To je doletelo tudi freisin\xc5\xa1ko \xc5\xa1kofijo, ki je izgubila celotno \xc5\xa1kofjelo\xc5\xa1ko ozemlje. 1803. leta je lo\xc5\xa1ko gospostvo prenehalo obstajati. S tem aktom se je kon\xc4\x8dalo 83 letno obdobje njegovega obstoja. Stoletja trajajo\xc4\x8da povezava med \xc5\xa0kofjo Loko in Freisingom je bila \xc4\x8dez no\xc4\x8d pretrgana. Takrat se je obrnil nov list v zgodovini na\xc5\xa1ih krajev.\n_START_SECTION_\nKolonizacija sor\xc5\xa1kega polja\n_START_PARAGRAPH_\nBitnje so bile od 10. do 19. stoletja last freisin\xc5\xa1kega \xc5\xa1kofa. Ta je dal \xc5\xbee zelo zgodaj, verjetno koncem 10. stoletja kultivirati obse\xc5\xbeno Sor\xc5\xa1ko polje. Ker ni imel na razpolago dovolj doma\xc4\x8dinov Slovencev, je na na\xc5\xa1a tla naselil kmete z zelo odro\xc4\x8dnih krajev, predvsem z Bavarske._NEWLINE_Da je \xc5\xa1lo za na\xc4\x8drtno kolonizacijo, dokazuje tudi zna\xc4\x8dilna parcelacija v tako imenovanih sklenjenih progah. To so povpre\xc4\x8dno 35 m \xc5\xa1iroke in dva do tri kilometre dolge zemlji\xc5\xa1ke proge. Na za\xc4\x8detku proge pri cesti so stanovanjske hi\xc5\xa1e in gospodarska poslopja. Njive pa so razporejene v dolgi vrsti dale\xc4\x8d proti vzhodu. Vsaka kmetija ali grunt (huba) je imela po eno tako progo. Tekom stoletij se je nekaj teh prog razpolovilo po dol\xc5\xbeini. Nastala sta dva pol grunta, kot npr. Baj\xc5\xbeelj \xe2\x80\x93 Zlekar v Spodnjih Bitnjah. Povpre\xc4\x8dna kmetija je imela 7 do 9 ha zemlje._NEWLINE_Taka zemlji\xc5\xa1ka ureditev se je ohranila celih 700 let, vse do dana\xc5\xa1njih dni. Edino izjemo predstavlja ve\xc4\x8dji kompleks zemlje ob \xc5\xbeelezni\xc5\xa1ki progi, katerega je takratna dr\xc5\xbeava leta 1964 odvzela kmetom in tam ustanovila Kmetijsko \xc5\xbeivilski kombinat._NEWLINE_Kolonizacija Sor\xc5\xa1kega polja je bila kon\xc4\x8dana do leta 1291. Bila je tako temeljito opravljena, da tod ni bilo ve\xc4\x8d prostora za nove kmetije. Na celotnem Sor\xc5\xa1kem polju je bilo takrat 318 hub, od teh jih je bilo v Bitnjah 48 in v \xc5\xbdabnici 44._NEWLINE_Do 16. stoletja so bili na bitenjskem ozemlju naseljeni le gruntarji. V tistem \xc4\x8dasu pa so se za\xc4\x8deli naseljevati \xc5\xa1e kaj\xc5\xbearji. Na gozdnatih in mo\xc4\x8dvirnih zemlji\xc5\xa1\xc4\x8dih zahodno od kme\xc4\x8dkega naselja so imeli svoj kaj\xc5\xbee. V za\xc4\x8detku 16. stoletja jih je bilo le 15, ob razpadu Lo\xc5\xa1kega gospostva v za\xc4\x8detku 19. stoletja pa jih je bilo \xc5\xbee 84. Ker jih skopa zemlja ni mogla pre\xc5\xbeivljati, so se pri\xc4\x8deli ukvarjati s sitarstvom. Kaj\xc5\xbearji in sitarska obrt so bili nekaj stoletij zna\xc4\x8dilnost na\xc5\xa1ih krajev, sredi 20. stoletja pa so nepovratno od\xc5\xa1li v zgodovino. Tukaj\xc5\xa1nje kmetije so se po ve\xc4\x8dini obdr\xc5\xbeale in so gospodarsko uspe\xc5\xa1ne bolj kot kdaj koli poprej.\n_START_SECTION_\nRimska cesta\n_START_PARAGRAPH_\nPred kakimi dvatiso\xc4\x8d leti v dobi rimskega cesarja Avgusta, je bila preko Sor\xc5\xa1kega polja domnevno speljana rimska cesta. Nekje pri Ljubljani naj bi se odcepilila od glavne voja\xc5\xa1ke ceste (via militaris), ki je potekala med Oglejem in Ptujem. Pri Stresovem Brodu pri Medvodah naj bi pre\xc4\x8dkala reko Soro, zavila proti Gode\xc5\xa1i\xc4\x8du, od tam pa v ravni \xc4\x8drti tekla preko Sor\xc5\xa1kega polja do sedla med sv. Jo\xc5\xa1tom in \xc5\xa0marjetno goro in mimo Kucne do Rakovice. Tam naj bi pre\xc4\x8dkala reko Savo in bila speljana naprej proti goskim prelazom Jezersko, Ljubelj in Podkoren._NEWLINE_Dokazov za tako trditev je ve\xc4\x8d. Na\xc5\xa1i predniki iz Bitenj in \xc5\xbdabnice, ki so \xc5\xbeiveli \xc5\xa1e v 19. stoletju, so pogosto pripovedovali o tem. Na svojih njivah pri oranju naletijo na posebno trde pasove v zemlji. Rekli so jim groblje. Leseni plugi, s katerimi so takrat orali, so kar zaropotali preko take groblje. Ti pasovi so se jasno videli tudi ob pojavu su\xc5\xa1e. Polj\xc5\xa1\xc4\x8dine so na teh mestih pri\xc4\x8dele veneti in se su\xc5\xa1iti. Najbolj marljivi so jih kar s krampi razkopavali. To je bilo te\xc5\xbea\xc5\xa1ko delo. Saj so bile groblje zelo trde, sestavljene so bile iz debelih okroglih kamnov. To naj bi bili ostanki nekdanje rimske ceste. Groblje so dokon\xc4\x8dno izginile odkar njive orjejo z modernimi traktorji bolj globoko. Vrjetno pa so se ohranile \xc5\xa1e na nekaterih ozarah in na robovih njiv._NEWLINE_Pred kakimi petnajstimi leti smo s strokovnjakom Zavoda za spomeni\xc5\xa1ko varstvo iz Kranja iskali na Sor\xc5\xa1kem polju morebitne ostanke teh grobelj. Kme\xc4\x8dki gospodar iz Spodnje \xc5\xbdabnice nam je na svoji njivi blizu \xc5\xbeelezni\xc5\xa1ke proge pokazal, kje je nekdaj potekala taka groblja. Podobno smo potem ugotovili pri drugem kmetu v Spodnjih Bitnjah. Ko je strokovnjak na specijalki Sor\xc5\xa1kega polja povezal tidve to\xc4\x8dki z ravno \xc4\x8drto in jo potem podalj\xc5\xa1al proti severu, je ta potekala to\xc4\x8dno preko sedla med svetim Jo\xc5\xa1tom in \xc5\xa0marjetno goro. Znano je, da so Rimljani gradili popolnoma ravne ceste povsod tam, kjer je to omogo\xc4\x8dal teren. Za tak na\xc4\x8din gradnje pa so bili prav na Sor\xc5\xa1kem polju dani vsi pogoji._NEWLINE_Za nadaljnje raziskave doslej ni bilo ne volje ne denarja. Zato bodo\xc4\x8de mlaj\xc5\xa1e strokovnjake \xc4\x8daka naloga, da potrdijo ali ovr\xc5\xbeejo domneve o nekdanji cesti na Sor\xc5\xa1kem polju.\n_START_SECTION_\nBitenjska \xc5\xbeupanija\n_START_PARAGRAPH_\nLo\xc5\xa1ko gospostvo je bilo v prvih stoletjih svojega obstoja upravno razdeljeno na urade (wikipedia:officium). Obi\xc4\x8dajno so jih poimenovali po najve\xc4\x8djem naselju na obmo\xc4\x8dju posameznega urada, npr. gode\xc5\xa1ki urad je dobil ime po Gode\xc5\xa1i\xc4\x8du. Bili pa sta dve izjemi, bavarski in koro\xc5\xa1ki urad. Poimenovali so ju po tamkaj\xc5\xa1njih naseljencih, ki so pri\xc5\xa1li iz Bavarske in Koro\xc5\xa1ke. Na obmo\xc4\x8dju lo\xc5\xa1kega gospostva je bilo 16 uradov._NEWLINE_Na \xc4\x8delu vsakega urada je bil \xc5\xbeupan (rihtar), katerega so imenovali iz vrst podlo\xc5\xbenikov. \xc5\xbdupani so skrbeli za redno pla\xc4\x8devanje dajatev od podlo\xc5\xbenikov in za opravljanje tlake. Zato pa so bili sami opro\xc5\xa1\xc4\x8deni teh obveznosti._NEWLINE_Med uradi je bil najve\xc4\x8dji bavarski urad. Obsegal je 23 naselij. Razprostiral se je od Okroglega na severu, Pevna in Stare loke na zahodu do Pu\xc5\xa1tala na jugu._NEWLINE_Koncem 15. stoletja so se uradi preimenovali v \xc5\xbeupe (\xc5\xbeupanije). Bavarski urad se je odslej imenoval bitenjska \xc5\xbeupa. Ta je imela po urbarju iz leta 1501 297 hub (gruntov) in 1485 prebivalcev. Za primerjavo naj navedem, da je bilo v Poljanski \xc5\xbeupi, ki je bila v lo\xc5\xa1kem gospostvu druga po velikosti, le 90 hub in 450 prebivalcev._NEWLINE_Bitenjska \xc5\xbeupa je obstajala okrog 200 let. Med letoma 1785 in 1787 so se \xc5\xbeupe preimenovale v ob\xc4\x8dine. Takrat se je naselje Stra\xc5\xbei\xc5\xa1\xc4\x8de odcepilo od bitenjske ob\xc4\x8dine. Po koncu francoske okupacije in obnove avstrijske oblasti sta se Stra\xc5\xbei\xc5\xa1\xc4\x8du priklju\xc4\x8dila \xc5\xa1e \xc5\xa0martin pri Kranju in gorenja Sava. V takratnem sistemu je Stra\xc5\xbei\xc5\xa1\xc4\x8de obstojalo kot podob\xc4\x8dina. Po takratnih merilih je ta ob\xc4\x8dina izstopala po velikosti in prebivalstvu, saj je imela 1035 prebivalcev._NEWLINE_Avstrijska oblast je po mar\xc4\x8dni revoluciji 1849. leta ustanovila upravne ob\xc4\x8dine. Dve leti kasneje je bila ustanovljena uprava ob\xc4\x8dina Stra\xc5\xbei\xc5\xa1\xc4\x8de, ki je zajemala tedanja naselja Spodnje, Srednje in Zgornje Bitnje, Gorenjo Savo, Stra\xc5\xbei\xc5\xa1\xc4\x8de ter \xc5\xa0marjetno goro. Imela je 345 hi\xc5\xa1 in 2279 prebivalcev. Bitenjska \xc5\xbeupanija pa se je dokon\xc4\x8dno preselila v zgodovino.\n_START_SECTION_\nObveznosti bitenjskih podlo\xc5\xbenikov\n_START_PARAGRAPH_\nPodlo\xc5\xbeniki so bili dol\xc5\xbeni poravnavati svoje obveznosti do lo\xc5\xa1kega gospostva bodisi z delom (tlaka), z denarjem (davek) ali pa s kmetijskimi pridelki (desetina). Vse te obveznosti so bile natan\xc4\x8dno zapisane v urbarjih za vsako kmetijo posebej. Razmeroma najbolj so bili obremenjeni ravno podlo\xc5\xbeniki na Sor\xc5\xa1kem polju, saj je bilo to v primerjavi z ostalimi podro\xc4\x8dji na ozemlju lo\xc5\xa1kega gospostva tudi najbolj rodovitno._NEWLINE_Tlaka bitenjskih podlo\xc5\xbenikov je bila raznovrstna. Morali so voziti apno in kamenje k vsem trem lo\xc5\xa1kim gradovom za njihovo utrjevanje. Enako gradivo so morali voziti tudi h grajskim mlinom pod mestom, da so z njim obnavljali jezove. Tudi vodo za mestno kopali\xc5\xa1\xc4\x8de so morali voziti. Kositi so morali grajske travnike v \xc5\xbdabnici in \xc5\xa1e mnogo drugega._NEWLINE_Bitenjski podlo\xc5\xbeniki so morali tovoriti tudi vino z dolenjskih freisin\xc5\xa1kih posesti in to s 26 konji. Dosti huj\xc5\xa1e je bilo tovorjenje sladkih vin iz Italije preko \xc5\xa0kofje Loke in naprej do Judenburga, kasneje pa celo do Mauterndorfa na Salzbur\xc5\xa1kem. Tovorni\xc5\xa1ke poti so bile v tistih \xc4\x8dasih zelo slabe in nevarne. Zaradi tega pa je zastajalo tudi delo na polju._NEWLINE_Obveznost do tlake se je tekom stoletij polagoma manj\xc5\xa1ala. Nadome\xc5\xa1\xc4\x8dale pa so jo denarne dajatve. Tako so v nekem obdobju morali pla\xc4\x8devati po 165 do 209 denarjev letno. Tudi ob smrti podlo\xc5\xbenika - gospodarja grunta, so morali nasledniki pla\xc4\x8dati mrtva\xc5\xa1\xc4\x8dino. Poseben prispevek pa so morali pla\xc4\x8dati tudi ob izvolitvi novega \xc5\xa1kofa._NEWLINE_Kljub temu, da se denarne obveznosti podlo\xc5\xbenikov do lo\xc5\xa1kega gospostva niso bistveno spreminjale, pa se je njihov polo\xc5\xbeaj s \xc4\x8dasoma mo\xc4\x8dno poslab\xc5\xa1al. Zaradi vojn z Bene\xc4\x8dani in pogostih vdorov Turkov, je de\xc5\xbeelni knez po odobritvi de\xc5\xbeelnih stanov nalagal vedno nove davke. Tako je lo\xc5\xa1ko gospostvo moralo pla\xc4\x8dati za leto 1487 kar 2500 goldinarjev. Ve\xc4\x8dino te vsote je gospostvo prevalilo na svoje podlo\xc5\xbenike. Tako je na kmetijo odpadlo ve\xc4\x8d kot 2 goldinarja davka. Polo\xc5\xbeaj kmetov je postal tako te\xc5\xbeak, da so ti grozili, da bodo za\xc4\x8deli opu\xc5\xa1\xc4\x8dati svoje kmetije. Ker se oblast na prito\xc5\xbebe ni ozirala in je  davke celo povi\xc5\xa1ala, je pri\xc5\xa1lo do uporni\xc5\xa1kega vretja. Sredi\xc5\xa1\xc4\x8de tega dogajanja je bila ravno bitenjska \xc5\xbeupanija.\n_START_SECTION_\nUpori bitenjskih podlo\xc5\xbenikov\n_START_PARAGRAPH_\nNa\xc5\xa1i predniki se, za razliko od uporov kmetov v drugih pokrajinah, nikoli niso upirali z oro\xc5\xbejem. Svojo upornost so izra\xc5\xbeali s tem, da niso pla\xc4\x8devali denarnih obveznosti. \xc4\x8ce pa so jih, jih niso v celoti ali pa z veliko zamudo. Ker pa to ni dosti pomagalo, so se pozneje upirali s pisanjem prito\xc5\xbeb in po\xc5\xa1iljanjem raznih delegacij k sodi\xc5\xa1\xc4\x8dem, de\xc5\xbeelni vladi in celo k samemu cesarju. Ta dogajanja imajo svoj za\xc4\x8detek v drugi polovici 15. stoletja, svoj vrh pa so dosegla sredi 17. stoletja._NEWLINE_Tako je npr. oskrbnik lo\xc5\xa1kega gospostva Wangnerokh leta 1640 to\xc5\xbeil podlo\xc5\xbenike pri notranjeavstrijski vladi. Spor je nastal zato, ker je freisin\xc5\xa1ki \xc5\xa1kof dolo\xc4\x8dil, da morajo podlo\xc5\xbeniki namesto robote (tlake) pla\xc4\x8devati po 3 goldinarje robotnine letno. Ti so se temu upirali. Sklicevali so se na zapiske v salski knjigi (pomo\xc5\xbeni urbar), v kateri ni\xc4\x8d ne pi\xc5\xa1e o pla\xc4\x8devanju robotnine._NEWLINE_Lo\xc5\xa1ki oskrbnik odgovarja, da je bila omenjena salska knjiga sestavljena \xc5\xbee pred 138 leti. V tem obdobju pa so se razmere mo\xc4\x8dno spremenile. Lo\xc5\xa1ko gospostvo sedaj nima ve\xc4\x8d nobenih posestev na katerih bi podlo\xc5\xbeniki lahko opravljali tlako. Zato je povsem upravi\xc4\x8dena zahteva \xc5\xa1kofa, da kmetje namesto tlake pla\xc4\x8dujejo svoje obveznosti v denarju. Celo hvale\xc5\xbeni bi morali biti, da se od njih zahteva le denar, saj so potem celo leto prosti in lahko v miru obdelujejo svojo zemljo. Tudi njihov zagovor, da jim doslej teh obveznosti ni bilo treba pla\xc4\x8devati, ne velja. Denarja niso pla\xc4\x8devali zato, ker ga gospostvo ni terjalo od njih. Vse to dokazuje, da se je z njimi ravnalo zelo milo. Raje naj pomislijo, da morajo podlo\xc5\xbeniki drugih gospostev pla\xc4\x8devati po 12, 15 ali pa \xc5\xa1e ve\xc4\x8d goldinarjev letno._NEWLINE_V ta spor se je vme\xc5\xa1al celo sam takratni avstrijski cesar Ferdinand III (1637 - 1657). V posebni resoluciji je zapovedal lo\xc5\xa1kim podlo\xc5\xbenikom, da naj mol\xc4\x8de. Njihovo prito\xc5\xbebo zavra\xc4\x8da. Predstavniki podlo\xc5\xbenikov se morajo takoj vrniti domov. Podlo\xc5\xbeniki se morajo v bodo\xc4\x8de ravnati le po ukazih de\xc5\xbeelnega glavarja. V bodo\xc4\x8de lahko le njemu izro\xc4\x8dajo pismene prito\xc5\xbebe. Prepoveduje jim, da bi se med seboj shajali ali zbirali denar. \xc4\x8ce bi se \xc5\xa1e kdaj prito\xc5\xbeili neposredno cesarju, jih bo ta zaradi njihove neubogljivosti ostro kaznoval. _NEWLINE_Podlo\xc5\xbeniki kljub cesarjevem ukazu niso mirovali. Njihov glavni pobudnik in upornik je bil Jernej \xc5\xa0ifrer.\n_START_SECTION_\nUpornik Jernej \xc5\xa0ifrer\n_START_PARAGRAPH_\nIvan Tav\xc4\x8dar pi\xc5\xa1e v Viso\xc5\xa1ki kroniki tudi o\xc2\xa0\xc2\xbbvojvodi Jerna\xc4\x8du \xc5\xa0ifrerju iz Bitnej\xc2\xab. Resnici na ljubo je treba zapisati, da Jerna\xc4\x8d (Jernej) ni bil Bitenj\xc4\x8dan, doma je bil v \xc5\xbdabnici. Verjetno ga je Tav\xc4\x8dar imenoval za Bitenj\xc4\x8dana zaradi tega, ker je bila tudi \xc5\xbdabnica v tistih \xc4\x8dasih v bitenjski \xc5\xbeupaniji._NEWLINE_Jernej \xc5\xa0ifrer je bil rojen okoli leta 1590 pri Tajnetu v Spodnji \xc5\xbdabnici. To\xc4\x8den rojstni datum ni znan, ker so v starolo\xc5\xa1ki fari, kamor je takrat spadala \xc5\xbdabnica, uvedli mati\xc4\x8dne knjige \xc5\xa1ele 20 let pozneje. Njegovo \xc5\xbeivljenje je bilo izredno dejavno in razburljivo. O tem bi lahko napisali debelo knjigo. V tem zapisu so omenjeni le nekateri najbolj zna\xc4\x8dilni dogodki iz njegovega \xc5\xbeivljenja._NEWLINE_Gospodar Tajnetovega grunta je postal prav v \xc4\x8dasu, ko je freisin\xc5\xa1ki \xc5\xa1kof Vid Adam povi\xc5\xa1al obveznosti svojim podlo\xc5\xbenikom. \xc5\xa0kofova blagajna je bila zaradi tridesetletno vojne (1618 - 1648) prazna. Zato je toliko bolj pritiskal na svoje podlo\xc5\xbenike. Freisin\xc5\xa1ki komisar v \xc5\xa0kofji Loki Jurij Puecher je zato predpisal, da morajo podlo\xc5\xbeniki lo\xc5\xa1kega gospostva poleg rednih dajatev pla\xc4\x8dati \xc5\xa1e robotnino, katere vi\xc5\xa1ina je bila odvisna od velikosti kmetije. Medtem ko so podlo\xc5\xbeniki drugih \xc5\xbeupanij po ve\xc4\x8dini pla\xc4\x8dali tudi to obveznost, so se v bitenjski \xc5\xbeupaniji temu uprli. Najbolj dejaven in vztrajen pri tem je bil prav Jernej \xc5\xa0ifrer. On je bil pobudnik, da so poslali prito\xc5\xbebo kranjskemu de\xc5\xbeelnemu glavarju in uspeli. Podlo\xc5\xbenikom so morali vrniti \xc5\xbee pobrani denar._NEWLINE_Puecher pa kljub temu ni odnehal. Podlo\xc5\xbenikom je ponovno predpisal dodatne obveznosti. Ti pa so se ponovno uprli. Jernej je zbral poseben pet\xc4\x8dlanski kme\xc4\x8dki odbor. Odpotovali so v Regensburg, kjer se je cesar Ferdinand III. udele\xc5\xbeeval zasedanja dr\xc5\xbeavnega zbora. Tam so ga po\xc4\x8dakali kar pred cerkvijo, ko je \xc5\xa1el k ma\xc5\xa1i, in mu osebno izro\xc4\x8dili svojo prito\xc5\xbebo. Toda imeli so smolo. V cesarjevem spremstvu je bil takrat tudi njihov stari nasprotnik iz \xc5\xa0kofje Loke Puecher. Njemu je uspelo, da mu je cesar izro\xc4\x8dil prito\xc5\xbebo kmetov, ne da bi jo prej prebral._NEWLINE_Cesar je potem \xc5\xa1e tretji\xc4\x8d izdal posebno resolucijo glede lo\xc5\xa1kih podlo\xc5\xbenikov. Ponovil je ukaze iz prej\xc5\xa1njih dveh in navedel, da so ti ponovno prelomili pokor\xc5\xa1\xc4\x8dino. Zato naro\xc4\x8da kranjskemu de\xc5\xbeelnemu glavarju, da naj ujame glavnega upornika Jerneja \xc5\xa0ifrerja in ga zapre. Tako je Jernej pri\xc5\xa1el v neposreden spor s samim cesarjem. Seveda pri tem ni imel nobene mo\xc5\xbenosti za uspeh. Ali so ga res zaprli, ni znano._NEWLINE_Freisin\xc5\xa1ki \xc5\xa1kof Vid Adam je medtem umrl. Novi \xc5\xa1kof Albrecht Sigmund je bil bolj popustljiv kot njegov predhodnik. Spori s podlo\xc5\xbeniki so se s\xc4\x8dasoma umirili. Jernej \xc5\xa0ifrer pa je v tem \xc4\x8dasu pri\xc5\xa1el v spor s podlo\xc5\xbeniki. Od njih je zahteval, naj mu povrnejo 340 goldinarjev, ki jih je baje porabil zato, ker se je za njih pravdal z gosposko. Podlo\xc5\xbeniki mu denarja niso hoteli dati. Trdili so, da so mu v ta namen \xc5\xbee v prej\xc5\xa1njih letih dali dovolj denarja. Ko je spor pri\xc5\xa1el pred sodi\xc5\xa1\xc4\x8de, je Jernej pravdo izgubil. Ve\xc4\x8d kot tri desetletja trajajo\xc4\x8di spori lo\xc5\xa1kih podlo\xc5\xbenikov z gosposko so se takrat kon\xc4\x8dali. So pa dodobra razburkali takratno \xc5\xbeivljenje vse do cesarjevega prestola. Datuma Jernejeve smrti kljub raziskovanjem mnogih ljudi, ki se ukvarjajo z rodoslovjem, doslej \xc5\xbeal \xc5\xa1e ni uspelo ugotoviti.\n_START_SECTION_\nPotresi\n_START_PARAGRAPH_\nPrvi zgodovinsko potrjen huj\xc5\xa1i potres je prizadel na\xc5\xa1e kraje leta 792. Podatki o \xc5\xa1kodi in \xc5\xbertvah \xc5\xbeal niso znani. Takrat je v na\xc5\xa1ih krajih vladal frankovski kralj in kasnej\xc5\xa1i rimski cesar Karel Veliki (768 - 814)._NEWLINE_Zelo mo\xc4\x8dan potres je prizadel na\xc5\xa1e kraje 26. marca 1511. \xc5\xbdari\xc5\xa1\xc4\x8de potresa je bilo na obmo\xc4\x8dju Idrije (Potres na Idrijskem 1511). Skoraj vse zidane zgradbe so bile mo\xc4\x8dno po\xc5\xa1kodovane ali pa poru\xc5\xa1ene. Tudi vsi trije lo\xc5\xa1ki gradovi so bili hudo prizadeti. Starega gradu pod Lubnikom in Zgornjega stolpa na Kranceljnu zaradi mo\xc4\x8dnih po\xc5\xa1kodb niso ve\xc4\x8d obnovili. Takoj pa so pri\xc4\x8deli obnavljati sedanji lo\xc5\xa1ki grad. Takratni freisin\xc5\xa1ki \xc5\xa1kof Filip (1498 - 1541) je naro\xc4\x8dil glavarju lo\xc5\xa1kega gospostva Pavlu Raspu, da naj skrbi za njegovo obnovo. Enako je veljalo za ka\xc5\xa1\xc4\x8do na Spodnjem trgu. Zato so nalo\xc5\xbeili podlo\xc5\xbenikom nove davke in uvedli dodatno tlako. V spomin na potres in obnovo so na obe zgradbi namestili spominski plo\xc5\xa1\xc4\x8di. \xc4\x8ceprav je od takrat preteklo \xc5\xbee skoraj petsto let, sta obe plo\xc5\xa1\xc4\x8di ohranjeni \xc5\xa1e danes._NEWLINE_Istega dne kot je bil idrijski, se je zgodil silovit potres tudi v Furlaniji. V obeh potresih je takrat umrlo okoli 12000 ljudi._NEWLINE_14. aprila 1895 je prizadel Ljubljano in okoli\xc5\xa1ke kraje nov mo\xc4\x8dan potres. Veliko zgradb je bilo poru\xc5\xa1enih, \xc5\xa1e ve\xc4\x8d pa je bilo po\xc5\xa1kodovanih. Umrlo je sedem ljudi, \xc5\xa1kode pa je bilo za 7 milijonov goldinarjev. Takratni ljubljanski \xc5\xbeupan Ivan Hribar (1896 - 1910) je najbolj zaslu\xc5\xbeen za hitro in u\xc4\x8dinkovito obnovo Ljubljane._NEWLINE_Starej\xc5\xa1i Bitenj\xc4\x8dani so se spomnili, da so se takrat tudi v na\xc5\xa1ih vaseh tla mo\xc4\x8dno tresla \xc5\xa1e ve\xc4\x8d dni po glavnem potresu. Posebne \xc5\xa1kode ni bilo, saj so bile hi\xc5\xa1e ve\xc4\x8dinoma lesene. Ljudi je bilo strah, ker se tla nikakor niso hotela umiriti. Zato so se zgro\xc5\xbeeni mno\xc5\xbei\xc4\x8dno zatekali v cerkev Marijinega oznanjenja v Crngrob in prosili Marijo za pomo\xc4\x8d.\n_START_SECTION_\nTur\xc5\xa1ki vpadi\n_START_PARAGRAPH_\nPrastrah pred Turki je v ljudskem spominu ostal vse do dana\xc5\xa1njih dni. 9. oktobra 1408 za \xc4\x8dasa vladavine tur\xc5\xa1kega sultana Sulejmana I.. so Turki prvi\xc4\x8d pridrli v na\xc5\xa1e kraje. Po\xc5\xbegali so Metliko in okoli\xc5\xa1ke kraje. Tudi na\xc5\xa1im krajem ni bilo prizane\xc5\xa1eno. Eden huj\xc5\xa1ih napadov je bil za binko\xc5\xa1ti 1. julija 1471 leta. Takrat je iz Bosne pridrl Ishak beg s 15.000 konjeniki. Pred  Ljubljano so se turki razdelili v tri skupine. Prva je opusto\xc5\xa1ila \xc5\xa0kofjo Loko in vasi do Kranja. Potem je zavzela in po\xc5\xbegala \xc5\xa1e samostan Adergas in okoli\xc5\xa1ke kraje._NEWLINE_Druga skupina je razdejala Kamnik in samostan Mekinje, klarise (glej Cerkveni red) iz samostana pa je odvedla v su\xc5\xbenost. Svoje divjanje je nadaljevala po Savinjski dolini vse do Celja, potem pa \xc5\xa1e naprej po \xc5\xa0tajerski._NEWLINE_Tretja skupina je pusto\xc5\xa1ila po Dolenjski, po\xc5\xbegala samostan Sti\xc4\x8dno in oplenila vse vasi do Mehovega. Deli te skupine so se lo\xc4\x8dili od glavnine in udarili na \xc5\xa0entjernejsko polje ter po\xc5\xbegali \xc5\xa1e kartuzijo Pleterje._NEWLINE_Nobena skupina ni naletela na odpor. Zato so lahko nemoteno ropali in po\xc5\xbeigali.Tur\xc5\xa1ki jezdeci so \xc5\xa1ele 13. junija zapustili na\xc5\xa1e kraje. Na tem dolgotrajnem pohodu naj bi pobili in odvedli v su\xc5\xbenjost okoli 30.000 ljudi. Samo na Kranjskem so po\xc5\xbegali in uni\xc4\x8dili 40 cerkva._NEWLINE_Tur\xc5\xa1ki vpadi so trajali od za\xc4\x8detka 15. do konca 16. stoletja. Skoraj 200 let so ljudje zaskrbljeno pogledovali proti jugu, kdaj se bo pojavil dim gore\xc4\x8dih hi\xc5\xa1, katere so Turki po\xc5\xbeigali na svojih pohodih. Samo v 15. stoletju so petkrat oplenili Kranjsko de\xc5\xbeelo._NEWLINE_Tur\xc5\xa1ki vpadi so se proti koncu 16. stoletja preusmerili na Prekmurje. Toda ko so 1593 leta do\xc5\xbeiveli hud poraz v bitki pri Sisku, je bilo konec tur\xc5\xa1ke nevarnosti za na\xc5\xa1e kraje. Takrat je padel tudi njihov poveljnik Hasan pa\xc5\xa1a. Ljubljanski nad\xc5\xa1kof Toma\xc5\xbe Hran je dal iz njegove dragocene obleke se\xc5\xa1iti ma\xc5\xa1ni pla\xc5\xa1\xc4\x8d. Ta se \xc5\xa1e sedaj nahaja v Narodnem muzeju v Ljubljani. Ko je bilo leta 1606 sklenjeno premirje s Turki, so se na\xc5\xa1i predniki lahko dokon\xc4\x8dno oddahnili.\n_START_SECTION_\nKuga\n_START_PARAGRAPH_\nNekdaj je bila kuga ena najhuj\xc5\xa1ih bolezni. Zanjo takrat ni bilo zdravila. Bolezen povzro\xc4\x8da bacil, na \xc4\x8dloveka pa jo prena\xc5\xa1ajo bolhe in drugi zajedalci s piki. Oku\xc5\xbeeni dobijo visoko vro\xc4\x8dino, ote\xc4\x8dejo pa jim tudi bezgavke, ki se najve\xc4\x8dkrat zagnojijo. Zna\xc4\x8dilna je visoka umrljivost, tudi do 90-odstotna._NEWLINE_Najve\xc4\x8dja zgodovinsko dokazana pandemija kuge je pusto\xc5\xa1ila po Evropi sredi 14. stoletja. Po ocenah je takrat umrlo 23 milijonov ljudi, kar je tretjina vseh prebivalcev Evrope. Ponekod so izumrle cele vasi. Zato so jo imenovali \xc4\x8drna smrt._NEWLINE_Po na\xc5\xa1ih krajih so se od 16. do 18. stoletja \xc5\xa1irile \xc5\xa1tevilne epidemije kuge. Valvasor jih je v svoji znameniti Kroniki opisal kar enajst. V na\xc5\xa1i okolici je posebno hudo razsajala leta 1599. Najbolj je prizadela Gode\xc5\xa1i\xc4\x8d, Bitnje, \xc5\xbdabnico, Mo\xc5\xa1krin in Staro Loko._NEWLINE_Leta 1624 je ta nadloga najbolj prizadela vasi Breg in Zgornje Bitnje. Takrat so me\xc5\xa1\xc4\x8danom Kranja prepovedali hoditi preko mosta \xc4\x8dez Savo proti Stra\xc5\xbei\xc5\xa1\xc4\x8du. Za ve\xc4\x8d kot pol leta so bili prepovedani tudi tedenski sejmi v Kranju._NEWLINE_V Seni\xc4\x8dici pri Medvodah je leta 1646 umrlo v eni hi\xc5\xa1i kar pet oseb. Lo\xc5\xa1ki oskrbnik F\xc3\xbcrnpfeil je dal okrog vasi postaviti posebno stra\xc5\xbeo. Ta je imela nalogo, da ustreli vsakega, kdor bi zapustil oku\xc5\xbeeno vas._NEWLINE_Med ljudmi se je do dana\xc5\xa1njih dni ohranila pripoved iz \xc4\x8dasa, ko je v na\xc5\xa1i vasi za kugo umrlo zelo veliko ljudi. Oblast je, da bi prepre\xc4\x8dila \xc5\xa1irjenje oku\xc5\xbebe, prepovedala pokopavati umrle na pokopali\xc5\xa1\xc4\x8du v Stra\xc5\xbei\xc5\xa1\xc4\x8du. Bitenj\xc4\x8dani so zato svoje umrle pokopavali kar na Sor\xc5\xa1kem polju. Domnevno je ta kraj severno od cerkve sv. Ur\xc5\xa1ule proti Stra\xc5\xbei\xc5\xa1\xc4\x8du. V spomin na tiste hude \xc4\x8dase so pozneje postavili ku\xc5\xbeno znamenje. To se je ohranilo vse do dana\xc5\xa1njih dni. Stoji na polju na desni strani, ko se peljemo po glavni cesti iz smeri \xc5\xa0kofje Loke proti Laboram. Tudi drugod po na\xc5\xa1ih krajih se je ohranilo \xc5\xa1e nekaj takih znamenj. Eno ve\xc4\x8djih je v gozdu ju\xc5\xbeno od cerkve v Crngrobu.\n_START_SECTION_\nKozinov o\xc4\x8da\n_START_PARAGRAPH_\nBitnje v preteklosti ni imelo veliko pomembnih ljudi. Nekaj jih je pa le bilo. Eden izmed njih je bil Franc \xc5\xa0ifrer \xe2\x80\x93 Kozinov o\xc4\x8da. Tako so mu takrat rekli va\xc5\xa1\xc4\x8dani. Rojen je bil 30. avgusta 1839 na Kozinovem gruntu v Srednjih Bitnjah 30. Bil je potomec znanega puntarja Jerneja \xc5\xa0ifrerja iz \xc5\xbdabnice._NEWLINE_Francetov o\xc4\x8de Janez \xc5\xa0ifrer je bil doma z Gregor\xc4\x8deve kmetije v \xc5\xbdabnici. Okoli leta 1835 sta mu star\xc5\xa1a kupila omenjeni Kozinov grunt. Poro\xc4\x8dil se je z Elizabeto Hafner, Projevo iz Dorfarjev. Imela sta pet otrok. Najstarej\xc5\xa1i Janez je \xc5\xa1e mlad umrl, zato je grunt prevzel drugorojeni France. Hi\xc5\xa1a, v kateri je \xc5\xbeivel in v njej tudi umrl, stoji \xc5\xa1e sedaj. To je ena redkih kme\xc4\x8dkih hi\xc5\xa1, ki se je ohranila in je obnovljena ostala nespremenjena do dana\xc5\xa1njih dni. France se je poro\xc4\x8dil 22. novembra 1876 z Mico \xc5\xa0inkar z Javornika pod Svetim Jo\xc5\xa1tom. Imela sta osem otrok \xe2\x80\x93 pet sinov in tri h\xc4\x8derke. Dve h\xc4\x8derki in en sin so umrli \xc5\xa1e mladi. Od sinov je Janez \xc5\xa1el k oro\xc5\xbenikom, Anton je bil duhovnik, Matev\xc5\xbe se je poro\xc4\x8dil v Srednje Bitnje, Martin in Micka pa sta ostala doma na kmetiji._NEWLINE_Med ljudmi je imel France velik ugled. Bil je po\xc5\xa1tenjak, umirjenega in dobrovoljnega zna\xc4\x8daja. Ko je bil star \xc5\xbee 50 let, so ga na volitvah leta 1890 izvolili za \xc5\xbeupana ob\xc4\x8dine Stra\xc5\xbei\xc5\xa1\xc4\x8de. Ob\xc4\x8dina je takrat obsegala vasi Stra\xc5\xbei\xc5\xa1\xc4\x8de, Srednje in Zgornje Bitnje ter Gorenjo Savo in \xc5\xa0marjetno goro. Imela je okoli 360 hi\xc5\xa1 in 2300 prebivalcev. Stra\xc5\xbei\xc5\xa1ki \xc5\xbeupan je bil celih 30 let. \xc5\xa0ele leta 1920, ko je imel \xc5\xbee preko 80 let, je odlo\xc5\xbeil \xc5\xbeupansko dol\xc5\xbenost. \xc5\xbdupanoval je tudi vso prvo svetovno vojno. Takrat je moral skrbeti za preskrbo prebivalcev, za obvezne oddaje, popise kmetijskih pridelkov po kmetih in \xc5\xa1e za svojo kmetijo. Med ljudmi se je o njem ohranila naslednja pripoved:_NEWLINE_Takoj po koncu prve svetovne vojne so takratne oblasti izdale predpis glede avstrijskih kronskih bankovcev. Ti so lahko obdr\xc5\xbeali svojo vrednost, \xc4\x8de so bili \xc5\xbeigosani s kakim uradnim \xc5\xbeigom. \xc5\xbdupan \xc5\xa0ifrer je imel navado, da je nosil ob\xc4\x8dinski \xc5\xbeig kar v zadnjem hla\xc4\x8dnem \xc5\xbeepu. Ko je pri\xc5\xa1el v kako gostilno, je gostom kar tam \xc5\xbeigosal stare avstrijske bankovce in jim tako podalj\xc5\xa1al veljavnost._NEWLINE_Bil pa je tudi prava gorenjska korenina. Ko je bil star \xc5\xbee 90 let, se je kar pe\xc5\xa1 odpravil v Ljubljano in nazaj. O tem njegovem podvigu je takrat pisal celo \xc4\x8dasopis Slovenec, ki je v ilustrirani prilogi objavil tudi njegovo sliko. Leto kasneje pa se je pe\xc5\xa1 odpravil k Mariji Pomagaj na Brezje. Umrl je 16. novembra 1931, star 92 let in tri mesece.\n_START_SECTION_\nAndrej \xc5\xa0ifrer\n_START_PARAGRAPH_\nAndrej je bil mlaj\xc5\xa1i brat Franca \xc5\xa0ifrerja \xe2\x80\x93 Kozinovega o\xc4\x8da. Rojen je bil 30. novembra 1845 na Kozinovi kmetiji, Srednje Bitnje 30. Star\xc5\xa1a sta mu omogo\xc4\x8dila, da je kot eden redkih otrok v tistem \xc4\x8dasu obiskoval gimnazijo in jo tudi uspe\xc5\xa1no dokon\xc4\x8dal. V sebi pa je imel tudi nekoliko pustolovske \xc5\xbeilice. Zato je po kon\xc4\x8danem \xc5\xa1tudiju navdu\xc5\xa1il skupino mladih fantov, da so se odlo\xc4\x8dili za potovanje preko lu\xc5\xbee. Tako se je 1867 leta zbralo v Ljubljani osem dogodiv\xc5\xa1\xc4\x8din \xc5\xbeeljnih mladeni\xc4\x8dev. Njihov cilj je bil ameri\xc5\xa1ki divji zahod. Temu primerno so bili tudi oboro\xc5\xbeeni. Vsi so imeli revolverje in pu\xc5\xa1ke, nekateri pa celo dve. Vkrcali so se na prekooceansko jadrnico in odpluli dogodiv\xc5\xa1\xc4\x8dinam naproti. Poldrugi mesec so se zibali na Atlantiku in kon\xc4\x8dno prispeli v obljubljeno de\xc5\xbeelo Zdru\xc5\xbeene dr\xc5\xbeave Amerike. Povsod, kjer so se pojavili, so vzbujali splo\xc5\xa1no pozornost zaradi svoje oboro\xc5\xbeitve pa tudi oprave. Prav vsi so bili v gorenjskih narodnih no\xc5\xa1ah._NEWLINE_Andrej je nameraval nekaj \xc4\x8dasa pre\xc5\xbeiveti v Severni Ameriki, potem pa odpotovati \xc5\xa1e na jug v Argentino, Brazilijo in \xc4\x8cile. Najprej pa je obiskal rojaka in misijonarja, poznej\xc5\xa1ega \xc5\xa1kofa, Jakoba Trobca. Ta je \xc5\xbeivel v benediktinskem samostanu v St. Paulu v Minnesoti. Imela sta dolge in poglobljene pogovore. Nazadnje je Trobec navdu\xc5\xa1il Andreja za delo v misijonih. Tako je postal redovnik. Dobil je ime pater Vincenc. V duhovnika je bil posve\xc4\x8den 1872. leta. Potem je vse \xc5\xbeivljenje deloval v Ameriki kot misijonar. Za njim sta pri\xc5\xa1li \xc5\xa1e dve njegovi sestri, Marija in Katarina. Tudi oni dve sta vstopili v benediktinski samostan in postali misijonarki._NEWLINE_Zgled patra Vincenca je vzpodbudil \xc5\xa1e nekatere njegove sova\xc5\xa1\xc4\x8dane, da so pri\xc5\xa1li za njim v ZDA. To so bili: Franc Lo\xc4\x8dnikar, poznej\xc5\xa1i opat benediktinskega samostana, Franc Rajgelj in dve njegovi sestri. Vsi omenjeni so vstopili v benediktinski red. Peter Vincenc \xe2\x80\x93 Andrej \xc5\xa0ifrer je umrl 19. oktobra 1929 v opatiji Sv. Janeza Krsnika v Collegevillu v ZDA v 84 letu starosti.\n_START_SECTION_\nOra\xc5\xbemov Miha\n_START_PARAGRAPH_\nOra\xc5\xbemov Miha \xe2\x80\x93 Miha Stare je bil \xc4\x8dlovek posebne vrste. Zato je prav, da se nekateri dogodki iz njegovega \xc5\xbeivljenja zapi\xc5\xa1ejo in re\xc5\xa1ijo pozabe. Rojen je bil 7. oktobra 1852 na Ora\xc5\xbemovem gruntu, Srednje Bitnje 12. V dru\xc5\xbeini je bilo pet otrok. Tretjerojeni je bil Miha. O njegovem odra\xc5\xa1\xc4\x8danju ne vemo veliko. Znano je, da je bil zelo veren \xc4\x8dlovek, zato je postal \xc4\x8dlan tretjega reda. To je poseben red, katerega so v 13. stoletju ustanovili fran\xc4\x8di\xc5\xa1kani. Za ta red sta zna\xc4\x8dilna pobo\xc5\xbenost in ubo\xc5\xa1tvo. Verjetno je prav zaradi tega vse \xc5\xbeivljenje ostal samski. Nenavadno pa je to, da je vedno hodil v cerkev v \xc5\xa0kofjo Loko. H kapucinom, nikoli pa v \xc5\xa0martin, \xc4\x8deprav je bila to njegova farna cerkev, v kateri je bil tudi kr\xc5\xa1\xc4\x8den. Prijateljeval je tudi z znanim triglavskim \xc5\xbeupnikom Jakobom Alja\xc5\xbeem._NEWLINE_Mihova teta je bila poro\xc4\x8dena na Bendetovi kmetiji, Srednje Bitnje 6. Ker ni imela otrok, je posestvo zapustila ne\xc4\x8daku Mihu. Ta je kmetijo prevzel, skrb za kmetovanje pa je prepustil gosta\xc4\x8dem, ki so stanovali v njegovi hi\xc5\xa1i. Od \xc5\xbeivine je redil samo vola. Ko je bil v najlep\xc5\xa1ih mo\xc5\xa1kih letih, se je namenil, da bo na svoji zemlji postavil kapelo. Toda vse skupaj se je zapletlo. Dovoljenja zanjo ni dobil niti od \xc5\xa1martinskega \xc5\xbeupnika Razbor\xc5\xa1ka niti od ljubljanske \xc5\xa1kofije. Zato se je po nasvetu \xc5\xbeupnika Alja\xc5\xbea kar pe\xc5\xa1 odpravil na dolgo pot po Italiji in kon\xc4\x8dno v Vatikanu dobil te\xc5\xbeko pri\xc4\x8dakovano dovoljenje._NEWLINE_Kmalu po prihodu domov ali pa \xc5\xbee med potjo po Italiji je najel italijanske zidarje. Ti so leta 1909 zgradili kapelo. Ta stoji \xc5\xa1e sedaj in je edina kapela v krajevni skupnosti. Nahaja se ob glavni cesti sto metrov ju\xc5\xbeneje od gasilskega doma Bitnje. Kapela je posve\xc4\x8dena devici Mariji. Na oltarju stojita poleg Marijinega kipa \xc5\xa1e kipa sv. Antona in sv. Fran\xc4\x8di\xc5\xa1ka._NEWLINE_Miha je umrl med prvo svetovno vojno leta 1917 v 65. letu starosti. Svoje posestvo je zapustil ne\xc4\x8dakinji Mariji. Ta se je poro\xc4\x8dila z Janezom Omanom \xe2\x80\x93 Finkovim iz \xc5\xbdabnice._NEWLINE_Naj bo omenjena \xc5\xa1e ena zanimivost iz Mihove oporoke. V njej je zapisal, da bo vsak, kdor bo pri\xc5\xa1el na njegov pogreb, v zahvalo prejel en goldinar. Koliko goldinarjev je bilo v ta namen izpla\xc4\x8danih iz njegove zapu\xc5\xa1\xc4\x8dine, pa ni znano.\n_START_SECTION_\nDime\xc5\xbe\n_START_PARAGRAPH_\nDime\xc5\xbe in Jernej \xc5\xa0ifrer sta si bila v nekaterih pogledih precej podobna. Ne glede na to, da je med \xc5\xbeivljenjem enega in drugega preteklo skoraj 250 let, sta bila vsak na svoj na\xc4\x8din upornika zoper oblast. Za oba so tudi zmotno menili, da sta Bitenj\xc4\x8dana. Na koncu sta bila oba pora\xc5\xbeena. Kdo je bil Dime\xc5\xbe?_NEWLINE_Anton Cerar Danilo je 1911. leta napisal ljudsko igro z naslovom Dime\xc5\xbe, strah kranjske de\xc5\xbeele. Glavni junak je poglavar rokovnja\xc4\x8dev Janez Siherl \xe2\x80\x93 Dime\xc5\xbe, doma z bogate bitenjske kmetije. Zgodba se odvija v sredini 19. stoletja. Takrat je doseglo rokovnja\xc5\xa1tvo v de\xc5\xbeeli kranjski najve\xc4\x8dji razmah._NEWLINE_Zapisovalka krajevne zgodovine in ljubiteljska rodoslovka Antonija \xc5\xa0ifrer iz \xc5\xbdabnice se je pred tridesetimi leti ukvarjala tudi z Dime\xc5\xbeem. Pi\xc5\xa1e, kako so takoj po kon\xc4\x8dani 1. svetovni vojni v \xc5\xbdabnici uprizorili Danilovo igro Dime\xc5\xbe. V pripravah na uprizoritev so po vasi iskali stare obleke in povpra\xc5\xa1evali ljudi po rokovnja\xc4\x8dih. Devetdesetletna Jergova mama je povedala, da naj bi bil Dime\xc5\xbe stric od mlinarja pri Rde\xc4\x8di poti v Spodnjem Bitnju. To so potem potrdili \xc5\xa1e drugi starej\xc5\xa1i ljudje.  Antonija in njene sodelavke so pozneje podrobno pregledale mati\xc4\x8dne knjige starolo\xc5\xa1ke \xc5\xbeupnije, pod katero je takrat spadalo Spodnje Bitnje. Kljub prizadevanjem pa jim ni uspelo dokazati sorodstvene povezave med Dime\xc5\xbeem in mlinarjevo rodbino. _NEWLINE_Besni\xc5\xa1ki \xc5\xbeupnik Pokorn je v zgodovinskem zborniku Besnica pri Kranju \xc5\xbee 1909. leta ugotovil, da je bil Dime\xc5\xbe Franc Ziherl, doma iz Gorenje Save pri Kranju. Precej natan\xc4\x8dno je opisal tudi njegovo \xc5\xbeivljenjsko pot in rokovnja\xc5\xa1tvo._NEWLINE_Zgodovinar-arhivist Gorazd Stariha pa je pred dobrimi desetimi leti podrobno raziskal Dime\xc5\xbeevo \xc5\xbeivljenjsko pot in obseg rokovnj\xc5\xa1tva na Gorenjskem. V raznih arhivih je na\xc5\xa1el veliko podatkov._NEWLINE_Ugotovil je, da je bil Franc Ziherl-Dime\xc5\xbe rojen 2. decembra 1827 na Gorenji Savi pri Kranju kot nezakonski sin matere Jere Ziherl, imenovane Dimca. Njegov o\xc4\x8de naj bi bil domnevno Travnov Janez iz ene najstarej\xc5\xa1ih rokovnja\xc5\xa1kih dru\xc5\xbein._NEWLINE_Franc je bil kot mlad fant poklican v vojsko. Ker mu disciplina ni ustrezala, je kmalu pobegnil in se pridru\xc5\xbeil rokovnja\xc4\x8dem. Bil je zelo sposoben in iznajdljiv, zato je kmalu postal njihov poglavar. Bil je tudi mojster preobla\xc4\x8denja. Tako maskiran je ve\xc4\x8dkrat popival z \xc5\xbeandarji, ne da bi ga ti prepoznali._NEWLINE_Novembra 1852. leta so ga ujeli v \xc5\xa0kofji Loki skupaj s tremi pomaga\xc4\x8di. \xc5\xa0tiri leta kasneje je bil obsojen na 18 let zapora. Na prestajanje kazni so ga poslali v Osijek. \xc5\xbde po dveh letih je od tam pobegnil in se vrnil na Gorenjsko, kjer je nadaljeval svoje rokovnja\xc5\xa1ko \xc5\xbeivljenje._NEWLINE_21. januarja 1862. leta je pogorela Skofi\xc4\x8deva opekarna v Trzinu. Na pogori\xc5\xa1\xc4\x8du so na\xc5\xa1li dve o\xc5\xbegani mo\xc5\xa1ki trupli. V enem od njiju so prepoznali rokovnja\xc5\xa1kega poglavarja Franca Ziherla-Dime\xc5\xbea. Tako se je kon\xc4\x8dalo pestro \xc5\xbeivljenje enega najbolj znanih rokovnja\xc4\x8dev na Gorenjskem.\n_START_SECTION_\nVila rustika\n_START_PARAGRAPH_\nVila rustika (villa rustica) je bil do 20 ha velik gospodarski obrat oziroma pristava iz rimskega obdobja. Njegova zna\xc4\x8dilnost je bila tr\xc5\xbena naravnanost in uporaba su\xc5\xbeenjske delovne sile. Ta posestva so bila gospodarska osnova rimske politi\xc4\x8dne izbrane dru\xc5\xbebe. Poslopja so bila zasnovana tako, da so jasno lo\xc4\x8deni bivalni prostori za lastnika in njegovo dru\xc5\xbeino od gospodarskega dela in prostorov za delovno silo (su\xc5\xbenje). V Sloveniji so arheologi odkrili \xc5\xbee okoli dvesto ostalin vil rustik._NEWLINE_Na\xc5\xa1a vila rustika se nahaja v Spodnjem Bitnju ob cerkvi sv. Miklav\xc5\xbea. Arheologi so junija 1983. leta na tem prostoru opravili manj\xc5\xa1a sondiranja. V zemlji so odkrili 55\xc2\xa0cm debele temelje rimskega zidu. Zgrajeni so bili iz oblic in  manj\xc5\xa1ih lomljencev v tehniki zidave\xc2\xa0\xc2\xbbna ribjo kost\xc2\xab. Ko so nekaj let kasneje delali drena\xc5\xbeo okoli cerkve, so odkrili \xc5\xa1e ve\xc4\x8d ostankov okrog zidov in tlak iz malte. Vse to je dokazovalo, da cerkev sv. Miklav\xc5\xbea stoji na nekdanji rimski zgradbi._NEWLINE_Arheologi so 1994. leta pri\xc4\x8deli temeljito raziskovati ta prostor. Takrat so na zahodni strani zvonika na povr\xc5\xa1ini kakih 40 m2 odkrili ostanke rimske centralne kurjave (hipokavst). To je bila prva tovrstna najdba na Gorenjskem. Celotna naprava je bila izredno trdno zgrajena. Njeni zidovi so bili debeli 80\xc2\xa0cm, kar dopu\xc5\xa1\xc4\x8da domnevo, da je bila to enonadstropna zgradba. Ugotovljeno je bilo, da je stalo na povr\xc5\xa1ini enega hektara ve\xc4\x8d rimskih zgradb. Zelo malo pa je bilo drobnih najdb. Na\xc5\xa1li so le del rimske amfore  in ostanke dveh loncev iz \xc5\xbegane gline. Amfora domnevno izvira iz 2., lonca pa iz 4. stoletja na\xc5\xa1ega \xc5\xa1tetja. V to obdobje uvr\xc5\xa1\xc4\x8dajo tudi na\xc5\xa1o vilo rustiko._NEWLINE_Kdor pa bi si rad ogledal kako tak hipokavsti izgleda, ga lahko vidi na Jakopi\xc4\x8devem vrtu na Mirju v Ljubljani. Tam so pred 30. leti v okviru arheolo\xc5\xa1kega muzeja na prostem obnovili ostanke stanovanjske enote iz nekdanje rimske Emone. _NEWLINE_V \xc5\xbdabnici so nekaj let pred za\xc4\x8detkom 2. svetovne vojne pri gradnji hi\xc5\xa1 ob zadru\xc5\xbenem domu naleteli na ostanke podobne vile rustike. Ti dve najdbi sta pomembni zato, ker dokazujeta, da je bilo to obdobje poseljeno \xc5\xbee veliko prej kot pa se je pri\xc4\x8dela freisin\xc5\xa1ka kolonizacija v 10. stoletju.  Oba objekta pa potrjujeta domnevo, da je v bli\xc5\xbeini potekala tudi rimska cesta.\n_START_SECTION_\nLo\xc5\xa1ka pot\n_START_PARAGRAPH_\nLo\xc5\xa1ko pot pozna skoraj vsak Biten\xc4\x8dan. Le redki pa vedo, kako pomembna prometna zveza je nekdaj bila.  V davnih \xc4\x8dasih, ko \xc5\xa1e ni bilo asfaltiranih niti betonskih cest, so le Rimljani gradili za tisti \xc4\x8das zelo moderne makadamske ceste. Pravimo jim Rimske ceste. V srednjem veku pa so gradnjo cest mo\xc4\x8dno zanemarili. Takrat so bile v rabi predvsem tovorni\xc5\xa1ke poti._NEWLINE_Tudi Lo\xc5\xa1ka pot je slu\xc5\xbeila tovornikom. Kdaj je nastala, ni znano, verjetno pa v enajstem stoletju, ko je lo\xc5\xa1ko gospostvo pri\xc4\x8delo uvajati kolonizacijo Sor\xc5\xa1kega polja. To domnevo opiram na dejstvo, da Lo\xc5\xa1ka pot poteka popolnoma vzporedno s prvotno zasnovo vasi Bitnje in \xc5\xbdabnica, v oddaljenosti 600 m proti zahodu. Na slednji dokaz za to domnevo je rahel levi ovinek pred Groh\xc4\x8devo kmetijo v Srednjem Bitnju na cesti \xc5\xa0kofja Loka \xe2\x80\x93 Kranj. Prav tak ovinek pa je na Lo\xc5\xa1ki poti nekaj deset metrov severneje od kri\xc5\xbea v Brezju. To se prav lepo vidi na katastrskem na\xc4\x8drtu na\xc5\xa1ega obmo\xc4\x8dja._NEWLINE_Ob poti je bilo nekdaj postavljenih ve\xc4\x8d znamenj. To so bili leseni kri\xc5\xbei. Ljudje so jih postavljali ob poteh v spomin na \xc5\xbealostne dogodke, kadar se je nekdo ponesre\xc4\x8dil ali pa so nekoga oropali ali ubili. Na na\xc5\xa1em obmo\xc4\x8dju so \xc5\xa1e pred nekaj leti stali ob Lo\xc5\xa1ki poti trije taki kri\xc5\xbei. Ohranjena sta \xc5\xa1e dva. Eden je v Spodnjem Bitnju, na robu gozda, kakih 50 m ju\xc5\xbeneje od odcepa proti Mlinarju. Drugi pa je v gozdu Brezje, nekaj korakov pro\xc4\x8d od poti, ki pelje iz Srednjega Bitnja proti Gabrovci. Za oba kri\xc5\xbea va\xc5\xa1\xc4\x8dani prav lepo skrbijo, saj sta bila oba pred leti obnovljena. \xc5\xbdal pa se v ljudskem izro\xc4\x8dilu vedenje o tem, kdaj in zakaj sta bila postavljena, ni ohranilo._NEWLINE_Prvotna Lo\xc5\xa1ka pot je potekala v skoraj ravni \xc4\x8drti od juga proti severu. To je bila glavna prometna zveza med \xc5\xa0kofjo Loko in Freisingom. Ime je dobila po \xc5\xa0kofji Loki. Njen za\xc4\x8detek je bil na Grencu, nato je \xc5\xa1la po sedanji trasi glavne ceste skozi Sveti Duh, Forme in Dorfarje. Od tam naprej je bila speljana po travnikih in gozdu za vasmi \xc5\xa0utna, Spodnje, Srednje in Zgornje Bitnje ter naprej mimo nekdanje Pu\xc5\xa1karne do sedla med Svetim Jo\xc5\xa1tom in \xc5\xa0marjetno goro. Pri Rakovici je pre\xc4\x8dkala Savo in se povzpela na Okroglo. Tam se je priklju\xc4\x8dila poti, ki je vodila iz Kranja proti severu._NEWLINE_Promet se je takrat odvijal v obliki tovorni\xc5\xa1tva. S konji so tovorili kmetijske pridelke, obrtni\xc5\xa1ke in \xc5\xbeelezarske izdelke v severne de\xc5\xbeele Evrope. Konji so prena\xc5\xa1ali okoli 160\xc2\xa0kg te\xc5\xbeke tovore. Blago je bilo obi\xc4\x8dajno name\xc5\xa1\xc4\x8deno v plo\xc5\xa1\xc4\x8datih lesenih sod\xc4\x8dkih. Tovorni\xc5\xa1tvo je bilo v tistih \xc4\x8dasih pomemben vir dohodkov prebivalstva._NEWLINE_V Kranj pa je iz \xc5\xa0kofje Loke vodila druga pot. Ta se je v Dorfarjih odcepila od Lo\xc5\xa1ke in peljala skozi \xc5\xa0utno. V Zgornji \xc5\xbdabnici se je priklju\xc4\x8dila na pot, ki \xc5\xa1e danes pelje med kmetijami skozi Spodnje in Srednje Bitnje. Takrat pa je peljala \xc5\xa1e naprej ob zahodnem robu kmetij skozi Zgornje Bitnje in se priklju\xc4\x8dila na Bantale. Skozi Stra\xc5\xbei\xc5\xa1\xc4\x8de in po starem Ga\xc5\xa1tejskem klancu je pripeljala v Kranj. Do leta 1767 je bila to glavna pot, ki je vodila iz \xc5\xa0kofje Loke v Kranj. Tega leta pa so zgradili novo de\xc5\xbeelno cesto, ki \xc5\xa1e danes poteka od Dorfarij proti \xc5\xbdabnici in naprej v Kranj. _NEWLINE_Nekdanja Lo\xc5\xa1ka pot bi lahko postala turisti\xc4\x8dna zanimivost na\xc5\xa1e krajevne skupnosti, potrebno bi bilo namestiti nekaj informativnih tabel, jo na nekaterih mo\xc4\x8dvirnih mestih utrditi, zgraditi mosti\xc4\x8dek \xc4\x8dez Gabrovco in po njej speljati kolesarsko stezo.\n_START_SECTION_\nPaolo Santonino, Popotni dnevnik, 1486. leta\n_START_PARAGRAPH_\n... Po kosilu v hi\xc5\xa1i \xc5\xbeupnika Pankracija Eckerja v \xc5\xa0kofji Loki  smo odhajali po ravni cesti v Kranj, pet na\xc5\xa1ih milj dale\xc4\x8d in sredi poti smo pri\xc5\xa1li v zelo dolgo vas Bitnje ( Faitin ), imenovano po ondotni cerkvi svetega Vida, kjer se dobi veliko platna. Pravijo, da tod pozimi vrtijo preslico in tkejo tako mo\xc5\xa1ki kakor tudi \xc5\xbeenske ...\n_START_SECTION_\ndr. Franc Kos, Doneski k zgodovini \xc5\xa0kofje Loke\n_START_PARAGRAPH_\nGradec, dne 16. januarja 1619_NEWLINE_Kralj Ferdinand ukazuje Bernardinu Barbotu, de\xc5\xbeelnemu oskrbniku na Kranjskem, da bi odpravil pregre\xc5\xa1no navado mladeni\xc4\x8dev v Stra\xc5\xbei\xc5\xa1\xc4\x8du in Bitnem, ki se posebno ob nedeljah in praznikih radi opijanijo ter si \xc4\x8das kratijo s plesanjem, igranjem, preklinjanjem in pre\xc5\xa1estvovanjem._NEWLINE_Ljubljana, dne 1. februarja 1619_NEWLINE_Bernardin Barbo, Kranjski de\xc5\xbeelni oskrbnik po\xc5\xa1ilja Jakobu Fangkhlu, lo\xc5\xa1kemu oskrbniku, ukaz kralja ferdinanda, da bi prepovedal mladeni\xc4\x8dem po Stra\xc5\xbei\xc5\xa1\xc4\x8du in Bitnem ob nedeljah in praznikih pijan\xc4\x8devati, igrati, plesati, preklinjati in pre\xc5\xa1estvovati. Ako bi pa tega ne storil, moral bi pla\xc4\x8dati globe 50 cekinov v zlatu.\n_START_SECTION_\nGrad \xc5\xa0kofja Loka, dne 19. septembra 1638\n_START_PARAGRAPH_\nLo\xc5\xa1ki glavar pi\xc5\xa1e freisin\xc5\xa1kemu \xc5\xa1kofu ter mu naznanja, da je prejel njegove ukaze. Kar se ti\xc4\x8de \xc5\xa1kofovega predloga, da bi spravljali odslej lo\xc5\xa1ki podlo\xc5\xbeniki vsako leto sladko vino po tovorih zastonj, ker bi se njih tovorjenje smatralo kot robota, odgovarja glavar, da je misel dobra, a neizvedljiva zarad trmoglavosti podlo\xc5\xbenikov. Ti bi namre\xc4\x8d ne hoteli kaj takega storiti ter bi si raj\xc5\xa1i iskali svojih pravic pri sodniji, kakor pa se prostovoljno udali. Tega mnenja sta tudi plemeniti Hutzing in pa Pu\xc4\x8dar v Ljubljani. Vendar ho\xc4\x8de poskusiti ter sklicati na dan svetega Matev\xc5\xbea na samo Bitni\xc4\x8danov in Poljancev iz vseh peterih ob\xc4\x8din, ki so bili \xc5\xbee do sedaj dol\xc5\xbeni vino tovoriti do Loke, temu\xc4\x8d tudi druge \xc5\xbeupane in po tri kmete iz vsake \xc5\xbeupanije, da jim naznani \xc5\xa1kofovo mnenje. Najbr\xc5\xbee se ne bodo hoteli udati ...\n_START_SECTION_\nLo\xc5\xa1ki grad, dne 20. novembra 1647\n_START_PARAGRAPH_\nOskrbnik Korbinijan Fuernpfeil poro\xc4\x8da freisin\xc5\xa1kemu \xc5\xa1kofu o prepirih zarad mitnine v osli\xc5\xa1ki \xc5\xbeupaniji in drugod. Nadalje poro\xc4\x8da, da so se Bitni\xc4\x8danje in \xc5\xbdabni\xc4\x8danje prito\xc5\xbeili zoper Lo\xc5\xa1ko gospostvo pri notranjeavstrijski vladi zarad hrastovega, smrekovega in jelovega lesa v bitenskem gozdu, kterega odrekajo lo\xc5\xa1kemu gospostvu, a upa, da ni\xc4\x8d ne opravijo. O izidu te pravde ho\xc4\x8de mu o svojem \xc4\x8dasu poro\xc4\x8dati.\n_START_SECTION_\nLo\xc5\xa1ki grad, dne 7. avgusta 1653\n_START_PARAGRAPH_\nLo\xc5\xa1ki glavar, plemeniti Wangnerekh se prito\xc5\xbeuje pri de\xc5\xbeelnem glavarju zoper lo\xc5\xa1ke podlo\xc5\xbenike in pi\xc5\xa1e, da je napovedal robotnino po bitenjski \xc5\xbeupniji, a nobeden podlo\xc5\xbenik ni pri\xc5\xa1el, da bi jo pla\xc4\x8dal. Pa\xc4\x8d pa so se mu siloma ustavili, ko jim je hotel zarubiti njih imetje.\n_START_SECTION_\nRazno, dne 6. oktobra 1653\n_START_PARAGRAPH_\nBaron Puech pi\xc5\xa1e lo\xc5\xa1kemu glavarju, da ne dvomi, da je sre\xc4\x8dno pri\xc5\xa1el v Loko ter se prepri\xc4\x8dal, kako so se obna\xc5\xa1ali lo\xc5\xa1ki podlo\xc5\xbeniki, ko ga ni bilo doma. Pravi, da se mu ne zdi previdno, da se je zarubilo imetje tistim podlo\xc5\xbenikom, ki niso pla\xc4\x8dali robotnine. To bi utegnilo imeti neprijetne nasledke. Bolje bi bilo, da bi se bilo izprva zahtevalo le od glavnih kolovodij, najprej po bitenjski \xc5\xbeupniji, da morajo dati robotnino. Ako bi ne bi hoteli tega storiti, zarubilo bi se jim njih premo\xc5\xbeenje. Ako bi se bili temu upirali, poslati bi jih morali prec v Ljubljano ter jih tu vre\xc4\x8di v je\xc4\x8do. Ako bi se ne bili hoteli tukaj udati, peljati bi jih morali v Karlovec ali pa kam drugam, kjer bi bili morali delati v rovih. Ostali podlo\xc5\xbeniki bi potem radi ubogali, ko bi videli kako se postopa s kolovodjami.\n_START_SECTION_\nLo\xc5\xa1ki grad, dne 6. novembra 1653\n_START_PARAGRAPH_\nLo\xc5\xa1ki glavar, plemeniti Wangnerokh, pi\xc5\xa1e de\xc5\xbeelnemu glavarju ter pravi, da menda mislijo lo\xc5\xa1ki podlo\xc5\xbeniki, da se jim ni treba ravnati po cesarskih ukazih. Ker se torej protivijo trikratnim cesarskim ukazom, zaslu\xc5\xbeijo pa\xc4\x8d, da bi bili ostro kaznovani. Med vsemi lo\xc5\xa1kimi podlo\xc5\xbeniki so najupornej\xc5\xa1i Bitni\xc4\x8danje, ker se ti ne nehajo zoperstavljati in dostikrat pregovore tudi druge podlo\xc5\xbenike, da jim slede. Med Bitni\xc4\x8dani so pa najve\xc4\x8d zakrivili spodaj na\xc5\xa1teti podpihovalci. Ti so\xc2\xa0: Andrej Rejec, Andrej Er\xc5\xbeen, Jakob Hafner, Jurij Ka\xc5\xa1man, Mihael Kri\xc5\xbeaj in Jernej \xc5\xa0ifrer.\n_START_SECTION_\nLo\xc5\xa1ki grad, dne 26. julija 1703\n_START_PARAGRAPH_\nVsled patenta de\xc5\xbeelne gosposke ukazuje lo\xc5\xa1ko glavarstvo Gregoriju Hartmanu, Bitenskemu \xc5\xbeupanu, da preskrbi do prihodnje sobote ve\xc4\x8dera ali pa do nedelje jutra 50 voz, izmed katerih naj bo vsak vpre\xc5\xbeen z dvema konjema ter naj jih po\xc5\xa1lje v Kranj, da bodo vozili od tu pa do Jesenic voja\xc5\xa1ki provijant. Ako bi se ne ravnal po ukazu, pla\xc4\x8dal bi globe od vsakega voza po \xc5\xa1est cekinov v zlatu. Vozniki dobe od vsakega stota na jedno miljo po tri krajcarje ali jeden gro\xc5\xa1 nem\xc5\xa1ke veljave kot od\xc5\xa1kodnino.\n_START_SECTION_\nFranc Ksaverij Kramar, starolo\xc5\xa1ki \xc5\xbeupnik, 1893\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xbdabni\xc5\xa1ka soseska \xe2\x80\x93 \xc4\x8detrt ure od Bitna proti Loki, le\xc5\xbei na ravnem polju, \xc5\xa1teje \xc4\x8dez sedemdeset hi\xc5\xa1nikov in med njimi \xc5\xa1tirideset zemljakov, ve\xc4\x8dinoma premo\xc5\xbenih pa tudi o\xc5\xa1abnih kmetov. Ta soseska je imela to posebno postre\xc5\xbebo, da je hodil ob nedeljah in praznikih eden izmed prifarskih kaplanov zjutranjo slu\xc5\xbebo bo\xc5\xbejo zavoljo pastirjev, hi\xc5\xa1nih varihov in lenuhov opravljat v \xc5\xbeabni\xc5\xa1ko podru\xc5\xbenico. Sploh je prifarska duhov\xc5\xa1\xc4\x8dina tej o\xc5\xa1abni soseski, kolikor mogo\xc4\x8de posebno stregla. Vendar vse to \xc5\xa1e ni zadostovalo nekaterim baha\xc4\x8dem; izmislili so si, da se ho\xc4\x8dejo lo\xc4\x8diti od Stare Fare in v \xc5\xbdabnici napraviti lastno faro. Od za\xc4\x8detka so bili le kaki trije ali \xc5\xa1tirje baha\xc4\x8di; vsem drugim sosedom se je ta misel iz prvega zdela nespametna in nepotrebna. Nastala je potem huda borba med baha\xc4\x8di in duhov\xc5\xa1\xc4\x8dino, posebno z \xc5\xbeupnikom Jerebom, rojenim \xc5\xbdabni\xc4\x8danom, kateri o delitvi fare ni hotel celo ni\xc4\x8d sli\xc5\xa1ati in je do smrti vedno debele dajal pod nos\xe2\x80\xa6.\n_START_SECTION_\nMinka Jenko \xe2\x80\x93 Mrakova Minka iz Stra\xc5\xbei\xc5\xa1\xc4\x8da, dnevni\xc5\xa1ki zapis, 1928\n_START_PARAGRAPH_\nNedelja, 14. oktobra 1928_NEWLINE_Zjutraj sem vstala ob deset minut \xc4\x8dez \xc5\xa1est. Zakurila sem v pe\xc4\x8di, pristavila kavo, mleko, juho in zelje. \xc5\xa0la sem krmit pra\xc5\xa1i\xc4\x8de in molzti kravo. Kava mi je zavrela in vzkipela, juha mi je \xc5\xa1la \xc4\x8dez, kar me je zelo jezilo. Vrgla sem burkle po ve\xc5\xbei in pri\xc4\x8dela kleti. Nato sem pometla hi\xc5\xa1o, ve\xc5\xbeo in \xc2\xbbsvoj salon\xc2\xab. Ko je pri\xc5\xa1la mama od ma\xc5\xa1e, sem nalila kavo, da smo zajtrkovali, nakar sem se za\xc4\x8dela napravljati za k ma\xc5\xa1i. Danes bo odkritje spomenika \xc5\xbertev svetovne vojne. Ko sem se napravljala, je \xc5\xa1la po cesti godba gasilskega dru\xc5\xa1tva iz \xc5\xbdabnice. Malo pozneje je kora\xc4\x8dnica naznanjala drugo trumo. \xc5\xa0li so v lepem redu dva in dva. Bilo jih je precej in zato sem vedela, da so iz Bitnja. \xc5\xa0le smo skupaj z Ojstrovo Micko in Johano in se pogovarjale, bi li \xc5\xa1le v sprevodu ali bi prodajale zijala kar pri cerkvi. Odlo\xc4\x8dile smo se za prvo, izvr\xc5\xa1ile smo pa drugo. Pri cerkvi smo obstale. Izprevod se vije \xc5\xbee po Krevlji. Gasilcem iz Bitnja poveljuje g. Rojina. Prvi znan mi je bil Maticev Johan, pa \xc5\xa0melov, Ojstrov, Martinova dva, Jakov in \xc5\xa1e mnogi drugi ...\n_START_SECTION_\nLjudska knji\xc5\xbenica Bitnje\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 2007 je preteklo 70 let odkar v na\xc5\xa1em kraju deluje javna knji\xc5\xbenica. \xc5\xbde 1937. leta jo je ustanovilo prostovoljno gasilsko dru\xc5\xa1tvo Bitnje. Poslovala je v kletnih prostorih novozgrajenega gasilskega doma. Ker gasilci niso imeli dovolj denarja za nakup novih knjig, je Ana Zavrl knji\xc5\xbenici posodila ve\xc4\x8d kot 50 svojih knjig. Prvi knji\xc5\xbeni\xc4\x8dar je bil Mavricij Volgemut, katerega je kasneje zamenjal Ferdo Pintar. Knji\xc5\xbenica je redno poslovala do aprila 1941, ko so Nemci zasedli na\xc5\xa1o de\xc5\xbeelo. _NEWLINE_Nekateri \xc4\x8dlani gasilskega dru\xc5\xa1tva so takoj na za\xc4\x8detku okupacije odnesli knjige domov in jih poskrili, da jih Nemci ne bi uni\xc4\x8dili. Najbolj prizadeven pri skrivanju je bil Pavel Er\xc5\xbeen, ki je pozneje padel v partizanih. \xc5\xbdal pa se je med vojno ve\xc4\x8dina teh knjig porazgubila. _NEWLINE_\xc5\xbde prva leta po kon\xc4\x8dani vojni sta mladinski organizaciji LMS Zgornje Bitnje in LMS Srednje Bitnje pri\xc4\x8deli po vasi zbirati knjige. LMS Zgornje Bitnje jih je zbrala 18, LMS Srednje Bitnje pa 86 knjig. Od nekdanje gasilske  knji\xc5\xbenice se je ohranilo le 22 knjig. Ker v vasi takrat ni bilo na razpolago javnega prostora, so jih za\xc4\x8dasno shranili na kmetiji Franca Porenta \xe2\x80\x93 Brnka, saj so bili pri tej hi\xc5\xa1i trije dejavni \xc4\x8dlani mladinske organizacije. V zimskem \xc4\x8dasu, ko ni bilo toliko dela, so platnice knjig zavijali z ovojnim papirjem. Knjige so potem \xc4\x8dakale ve\xc4\x8d let, vse do pomladi 1952, ko so jih preselili v izpraznjeno pisarno ukinjenega KLO Bitnje, pri Kova\xc4\x8du, Srednje Bitnje 10. _NEWLINE_Knji\xc5\xbenica je pri\xc4\x8dela redno poslovati v nedeljo, 25. marca 1952. Odprta je bila vsako nedeljo dopoldne. Poslovala je v okviru SZDL Bitnje. Prvi knji\xc5\xbeni\xc4\x8dar je bil Lojze Zavrl. \xc5\xbde takoj na za\xc4\x8detku se je vpisalo 16 bralcev. Takrat je bila to edina  kulturna dejavnost na vasi, saj \xc5\xa1e ni bilo televizije in ne avtomobilizma. Zato so ljudje ve\xc4\x8d brali. _NEWLINE_1971 leta je Krajevna skupnost Bitnje naro\xc4\x8dila izdelavo novih knji\xc5\xbenih omar. Te so vgradili na oder gasilskega doma Bitnje. Tja se je knji\xc5\xbenica preselila spomladi leta 1972. Leta 2007 je preteklo \xc5\xbee 35 let odkar posluje v tem prostoru. Od takrat se je v knji\xc5\xbenici zamenjalo najmanj osem knji\xc5\xbeni\xc4\x8darjev in sicer: Metka Kristan  1972 \xe2\x80\x93 1975, Vili Kern 1977, Boris Oblak 1978 - 1979, Sandi Pokorn 1980 - 1981, Me\xc5\xbenar\xc5\xa1i\xc4\x8d Robert 1982 - 1983, Oman Mirjana 1983 - 1985, Mirjana Jurjevec 1989 - 1990, Mojca Mavec 1994 dalje._NEWLINE_Knji\xc5\xbenica je bila vse od ustanovitve dalje strokovno povezana z Osrednjo knji\xc5\xbenico Kranj. Od nje je vse do leta dobivala knjige v trajno last. Tudi sama knji\xc5\xbenica je z dohodkom od izposoje nakupovala nove knjige, delo knji\xc5\xbeni\xc4\x8darja pa je bila takrat brezpla\xc4\x8dno. Zato je \xc5\xa1tevilo knjig hitro nara\xc5\xa1\xc4\x8dalo. Tako je imela konec leta \xc5\xbee 1086 lastnih knjig. _NEWLINE_Potem je bila ustanovljena potujo\xc4\x8da knji\xc5\xbenica. Najprej so bili uvedeni potujo\xc4\x8di kov\xc4\x8dki, napolnjeni s knjigami. Ti so se zamenjali ve\xc4\x8dkrat na leto. Nekaj let kasneje so kov\xc4\x8dke ukinili. Osrednja knji\xc5\xbenica je dobila kombi, s katerim nekajkrat letno dostavljajo nove knjige.  V zadnjih letih knji\xc5\xbenica poleg knjig izposoja tudi video kasete in dvd-plo\xc5\xa1\xc4\x8de. Izposoja se je po ve\xc4\x8dletnem mrtvilu spet pove\xc4\x8dala. Vse to daje upanje, da bo tudi v prihodnje poslovala.\n_START_SECTION_\nBitnje nekdaj\n_START_PARAGRAPH_\nPrvo zgodovinsko dokazano ime na\xc5\xa1ega kraja je bilo omenjeno davnega leta 1160. V takratnem urbarju lo\xc5\xa1kega gospostva je bilo zapisano ime Vitingen. Kraj so poimenovali po prvotni cerkvi sv. Vida v Spodnjem Bitnju. To cerkev so zgradili bavarski naseljenci, katere so na obmo\xc4\x8dje Sor\xc5\xa1kega polja naselili \xc5\xa1kofje iz Freisinga. Okoli leta 1300 so poleg stare cerkve zgradili \xc5\xa1e cerkev sv. Miklav\xc5\xbea. Ta stoji \xc5\xa1e danes in je ena najstarej\xc5\xa1ih tukaj\xc5\xa1njih cerkva. _NEWLINE_Freisin\xc5\xa1ki \xc5\xa1kofje so bili lastniki ob\xc5\xa1irnega ozemlja na desnem bregu reke Save, vklju\xc4\x8dno s Sel\xc5\xa1ko in Poljansko dolino. To ozemlje je 973. leta daroval nem\xc5\xa1ki cesar Oton II. freisin\xc5\xa1kemu \xc5\xa1kofu Abrahamu. Na tej osnovi so potem ustanovili lo\xc5\xa1ko gospostvo. To je obstajalo 830 let, vse do leta 1803, ko je bilo ukinjeno._NEWLINE_V 11. stoletju je bilo Sor\xc5\xa1ko polje razdeljeno na t. i. sklenjene proge. Vsak naseljenec je dobil v upravljanje kakih 35m \xc5\xa1irok in ve\xc4\x8d km dolg pas zemlji\xc5\xa1\xc4\x8da, imenovan huba. Takih hub je bilo na obmo\xc4\x8dju Bitnja 48, v \xc5\xbdabnici pa 44. Omenjena parcelacija je ostala nespremenjena dolga stoletja in se je z manj\xc5\xa1imi popravki ohranila vse do dana\xc5\xa1njega \xc4\x8dasa._NEWLINE_Koncem 15. stoletja je bilo na obmo\xc4\x8dju lo\xc5\xa1kega gospostva ustanovljenih 18 \xc5\xbeup (\xc5\xbeupanij). Na\xc5\xa1i kraji so spadali pod bavarsko \xc5\xbeupo (Officium Bavarorum). Zajemala je 23 naselij, razprostirala pa se je od Okroglega na severu do Pu\xc5\xa1tala na jugu. V njej je bilo 297 hub (gruntov) in okoli 1500 prebivalcev. Bavarsko \xc5\xbeupo so kasneje preimenovali v Veichting in ga nazadnje ponem\xc4\x8dili v Feichting (Bitnje)._NEWLINE_V na\xc5\xa1ih krajih je zaradi bavarskih naseljencev dolga stoletja prevladoval nem\xc5\xa1ki jezik. Valvasor je zapisal, da so Bitenj\xc4\x8dani govorili tako me\xc5\xa1anico nem\xc5\xa1\xc4\x8dine in sloven\xc5\xa1\xc4\x8dine, da jih noben tujec ni razumel. S\xc4\x8dasoma pa je le za\xc4\x8dela tudi pri nas prevladovati sloven\xc5\xa1\xc4\x8dina. Vse do prej\xc5\xa1njega stoletja pa se je ohranilo \xc5\xa1e dosti nem\xc5\xa1kih besed. Najbolj znani Bitenj\xc4\x8dan in dolgoletni \xc5\xbeupan ob\xc4\x8dine Stra\xc5\xbei\xc5\xa1\xc4\x8de je neko\xc4\x8d  zapisal, da se je v mladosti pisal Schifferr ( pisano v gotici ), od takrat dalje pa \xc5\xa0ifrer. To nam dokazuje, kako hitro se je v 19. stoletju spreminjala ozave\xc5\xa1\xc4\x8denost na\xc5\xa1ih prednikov. Tako je tudi Bitnje kon\xc4\x8dno dobilo v drugi polovici 19. stoletja slovensko ime Bitinje. To se je malenkostno spremenjeno ohranilo do dana\xc5\xa1njih dni.\n_START_SECTION_\nTrgovine, gostilne in obrt na podro\xc4\x8dju Bitnja\n_START_PARAGRAPH_\nTrgovin, gostiln in obrti je bilo na podro\xc4\x8dju Bitnja \xc5\xbee v preteklosti kar lepo \xc5\xa1tevilo,\n_START_SECTION_\nTrgovine in gostilne\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xbde med obema vojnama je v Zgornjem Bitnju delovala trgovina Pr Vampk. Vodila sta jo Janez in Marija Fabjan. V isti hi\xc5\xa1i sta imela tudi gostilno. Trgovina je med vojno z delovanjem prenehala, gostilna pa je po vojni postala krajevna gostilna v okviru Krajevnega odbora Bitnje in kot taka delovala pet do deset let, nato pa ugasnila._NEWLINE_Pred vojno je bila v Zgornjem Bitnju tudi trgovina Pr Fant, ki pa je prenehala delovati \xc5\xbee med vojno._NEWLINE_Trgovino Pri Potokarju sta v Zgornjem Bitnju imela tudi Peter in Albina Oman. Ustanovljena je bila nekaj let pred drugo svetovno vojno in delovala  v celotnem vojnem obdobju. Po vojni  se je v prostorih te trgovine ustanovila Kmetijska zadruga Bitnje in kot taka delovala \xc5\xa1e 15 do 20 let po vojni._NEWLINE_V Srednjem Bitnju je bila trgovina Pr Br\xc4\x8dnk. Lastnica te trgovine je bila Marija Ziherl. Delovala je med obema vojnama in med vojno, nato pa so jo zaprli._NEWLINE_Lastnik trgovine Pr Ankerst v Srednjem Bitnju je bil Anton Ankerst, ki se je sredi tridesetih let prej\xc5\xa1njega stoletja pri\xc5\xbeenil v Bitnje in se poro\xc4\x8dil z Mero Hafnar, Tagrejsko Mero. Najprej je  kot trgovina z me\xc5\xa1anim blagom  delovala v hi\xc5\xa1i Viktorja Hafnerja, tik pred vojno pa so jo preselili v pritli\xc4\x8dje novozgrajene hi\xc5\xa1e Ankerstovih, kjer je delovala celotno obdobje med vojno. Po vojni je trgovino prevzela Potro\xc5\xa1ni\xc5\xa1ka zadruga Bitnje, po nekaj letih pa Trgovina \xc5\xbdivila. Kot taka je z dolgoletno in izjemno potrpe\xc5\xbeljivo poslovodkinjo Marico Tratnik iz Stra\xc5\xbei\xc5\xa1\xc4\x8da delovala vse do sredine sedemdesetih let prej\xc5\xa1njega stoletja._NEWLINE_V Spodnjem Bitnju je bila trgovina Pr Cepun. Lastnica te trgovine je bila Marija Lebar. Posebnost te trgovine, ki je bila v osnovi \xc5\xa1pecerija, je bila ponudba doma pe\xc4\x8denega kruha, cenjenega pri vseh krajanih. Posebno za praznike je imela lastnica veliko dela, saj je v dnevu zamesila in spekla tudi tri peke zaporedoma, da je zadostila povpra\xc5\xa1evanju. Cepunka, kot so ji rekli doma\xc4\x8dini, je veljala za zelo dobro \xc5\xbeensko. Posebej je s svojo dobroto razveselila matere z dojen\xc4\x8dki, saj je bila marsikatera izmed njih po porodu dele\xc5\xbena njenega darila, sve\xc5\xbee pe\xc4\x8dene poga\xc4\x8de._NEWLINE_Med gostilnami je poleg \xc5\xbee prej omenjene gostilne Pr Vampk v Zgornjem Bitnju delovala tudi gostilna Pr Strahinc. Lastnik te gostilne je bil Anton Zavrl. Strahin\xc4\x8deva gostilna, ki stoji \xc5\xa1e danes trdo ob cesti Kranj \xe2\x80\x93 \xc5\xa0kofja Loka. Velja za najstarej\xc5\xa1o gostilno v Bitnju. Delovala je \xc5\xbee med obema vojnama, med drugo svetovno vojno in po njej.  V isti stavbi se je ohranila do danes._NEWLINE_V Srednjem Bitnju je poleg \xc5\xbee omenjenih delovala tudi gostilna Pr Jakc. Vodila jo je lastnica, Ivana Kalan. Posebnost te gostilne je bila, da je ob njej delovala tudi trafika, v kateri so prodajali cigarete, sladkarije in druge drobnarije. Marsikateri otrok je bil v tistem \xc4\x8dasu od doma poslan po cigarete. Za 50 DIN je npr. o\xc4\x8detu lahko prinesel 5 cigaret Drava. Seveda so se otrokom bolj kot ob cigaretah zasvetile o\xc4\x8di ob vabljivih bonbonih v obliki zama\xc5\xa1kov, ribic in drugih figur, ki so jih od lastnice ve\xc4\x8dkrat prejeli tudi zastonj._NEWLINE_V Spodnjem Bitnju je \xc5\xbee pred drugo svetovno vojno delovala gostilna V Bajt. Lastnica je bila Johana Er\xc5\xbeen. Ta gostilna, katere stavba \xc5\xa1e danes stoji trdo ob cesti Kranj  - \xc5\xa0kofja Loka je delovala \xc5\xa1e nekaj let po vojni, danes pa je zaprta.\n_START_SECTION_\nObrti\n_START_PARAGRAPH_\nBitenj\xc4\x8dani so se zlasti po obdobju sitarstva oprijeli prenekaterih opravil, ki so prerasla v obrt. Imeli smo mizarje, opekarje, kova\xc4\x8da, \xc4\x8devljarje, kroja\xc4\x8de, mesarje, gradbenike, tkalce, \xc5\xa1ivilje, ..._NEWLINE_V Zgornjem Bitnju je bilo znano Mizarstvo lastnika Franca Er\xc5\xbeena \xe2\x80\x93 Ropreta. Imel je enega najmodernej\xc5\xa1ih strojev tistega \xc4\x8dasa. Za\xc4\x8del je sredi tridesetih let prej\xc5\xa1njega stoletja. Po smrti lastnika, tik pred drugo svetovno vojno, je to mizarstvo prevzel Jo\xc5\xbee Bambi\xc4\x8d, po vojni pa je bila v istih prostorih v okviru KLO Bitnje ustanovljena kroja\xc5\xa1ka in \xc5\xa1iviljska delavnica s petimi zaposlenimi. Imenovala se je Krajevno kroja\xc5\xa1tvo in \xc5\xa1iviljstvo Bitnje in delovala vse do leta 1950 oziroma do ukinitve KLO Bitnje._NEWLINE_V Srednjem Bitnju je od leta 1930 do za\xc4\x8detka druge svetovne vojne delovala Opekarna. Njen lastnik je bil Leopold Hafnar \xe2\x80\x93 Jakov. Za njo so ostali veliki bajerji, katere je sin lastnika kasneje zasul. Danes so na tem mestu travniki._NEWLINE_Srednje Bitnje je imelo v preteklem \xc4\x8dasu tudi kova\xc4\x8da. Lastnik kova\xc4\x8dije je bil Ciril Ber\xc4\x8di\xc4\x8d, pred njim pa  \xc5\xbee pred 1. svetovno vojno tudi njegov o\xc4\x8de. Poskrbel je za prenekaterega konja, ki ga je podkoval in seveda tudi za vozove, ki jih je okoval. Bitenj\xc5\xa1ki kova\xc4\x8d Ciril je bil znan tudi kot izumitelj. Sam je izdelal celo vrsto zahtevnih kme\xc4\x8dkih strojev, med njimi tudi mlatilnico. Tik pred vojno se je Ciril upokojil. Kot najemnik je obrt  prevzel Janez Frelih. Kova\xc4\x8dija je delovala \xc5\xa1e nekaj let po vojni, nato pa ugasnila._NEWLINE_V Bitnjah je bilo tudi ve\xc4\x8d \xc4\x8devljarjev. Eden najstarej\xc5\xa1ih je bil Jernej Hafnar \xe2\x80\x93 Jerna\xc4\x8d iz Srednjega Bitnja. Njegovo obrt je po njem prevzel tudi sin Franc Hafnar._NEWLINE_Med \xc4\x8devljarji je bil poznan tudi Henrik Tihelj, ki se je priselil v Bitnje \xc5\xbee pred drugo svetovno vojno. \xc4\x8cevljaril je tudi po koncu vojne._NEWLINE_V Srednjem Bitnju je \xc4\x8devljaril je tudi Anton Ankerst. Sprva v najetih prostorih v Kova\xc4\x8devi bajti, ko pa se je poro\xc4\x8dil z Mero Hafnar, je svoje \xc4\x8devljarstvo preselil  k Ta Grejsk. \xc4\x8cevljarstvo je opustil v \xc4\x8dasu, ko je sredi tridesetih let prej\xc5\xa1njega stoletja za\xc4\x8del z dejavnostjo trgovine._NEWLINE_V Spodnjem Bitnju je bil \xc4\x8devljar Slavko Veternik. V Me\xc5\xbenariji je za\xc4\x8del s svojim delom med obema vojnama, \xc4\x8devljaril vse obdobje vojne in nekaj \xc4\x8dasa tudi po kon\xc4\x8dani vojni._NEWLINE_Med kroja\xc4\x8di je bil poznan Franc Er\xc5\xbeen. Njegova obrt kroja\xc5\xa1tva pri \xc5\xbdontarju je delovala med obema vojnama in med vojno._NEWLINE_Med mesarijami je bila najstarej\xc5\xa1a Pr Frluk. Na tej doma\xc4\x8diji so klali predvsem ovce, ki so jih prignali iz Sel\xc5\xa1ke in Poljanske doline in, katerih meso je v tem \xc4\x8dasu \xc5\xa1lo v promet bolj kot govedina in svinjina, za katero ljudje v tem \xc4\x8dasu niso imeli denarja. Lastnik mesarije Pr Frluk je bil Janez Hafnar. Mesarji so bili tudi skoraj vsi njegovi sinovi. Eden od njih se je poro\xc4\x8dil k \xc5\xbdepku v Zgornje Bitnje in tam nadaljeval z dejavnostjo celotno vojno obdobje. \xc5\xa0e vrsto let po vojni je mesarijo Pr \xc5\xbdepk vodila potomka prvotnega lastnika mesarije, krajanom poznana kot Tinca._NEWLINE_Najstarej\xc5\xa1i Frlukov sin je bil Janez. Ta se je pri\xc5\xbeenil v Stra\xc5\xbei\xc5\xa1\xc4\x8de in ustanovil svojo mesarijo. \xc5\xbdal pa sta se s sinom kmalu po 1. svetovni vojni oba smrtno ponesre\xc4\x8dila. Povozil ju je kamni\xc5\xa1ki vlak ko sta z vozom \xc5\xa1la iskat \xc5\xbeivali za svojo mesarijo._NEWLINE_V Srednjem Bitnju je bil lastnik mesarije Franc Kalan. To je bila Mesarija Pr Jakc, ki je v Bitnjah delovala do druge svetovne vojne, nato pa v Stra\xc5\xbei\xc5\xa1\xc4\x8du, kjer je Franc Kalan zgradil novo hi\xc5\xa1o. Mesarija Kalan ima svoje vidno mesto v Stra\xc5\xbei\xc5\xa1\xc4\x8du \xc5\xa1e danes, saj je s tradicijo o\xc4\x8deta nadaljeval sin Franc._NEWLINE_Vidno mesto med obrtmi je imelo tudi gradbeni\xc5\xa1tvo. Kraju znan in priznan je bil gradbenik Valentin Rahonc iz Zgornjega Bitnja. Z obrtjo je za\xc4\x8del \xc5\xbee med obema vojnama in imel tudi po 20 zaposlenih zidarjev in gradbenih delavcev. Zna\xc4\x8dilno zanj je bilo, da je za potrebe takratnih delavskih dru\xc5\xbein gradil pritli\xc4\x8dne enostanovanjske hi\xc5\xa1e.  V obdobju med obema vojnama je zgradil v Bitnju najmanj deset  tipskih hi\xc5\xa1, katerih vrednost\xc2\xa0\xc2\xbb na klju\xc4\x8d\xc2\xab\xc2\xa0 je bila 25.000DIN. Ena takih hi\xc5\xa1, ki jih je s svojo ekipo zgradil  Valentin Rahonc je Prin\xc4\x8dova hi\xc5\xa1a v Srednjem Bitnju._NEWLINE_V spominu starej\xc5\xa1ih krajanov Bitnja so ostale tudi obrtne tkalnice. Lastnik ene od treh, kolikor jih je bilo v Bitnju, je bil Pivk iz Zgornjega Bitnja, druge Franc Cof - Tepin\xc4\x8dk iz Srednjega  Bitnja, tretje pa Jo\xc5\xa1k Hir\xc5\xa1enfelder - Jo\xc5\xa1kov, prav tako iz Srednjega Bitnja. _NEWLINE_Pivkova obrtna tkalnica je delovala v baraki, kamor je lastnik iz tekstilnih tovarn iz Kranja prepeljal nekaj tkalskih strojev. Tepin\xc4\x8dkova obrtna delavnica je delovala  s \xc5\xa1tirimi statvami, enako Jo\xc5\xa1kova, ki je imela mesto v Jo\xc5\xa1kovi drvarnici. Vse tri obrtne tkalnice so prenehale delovati \xc5\xbee med vojno._NEWLINE_Najstarej\xc5\xa1a obrt za tkanje platna se je v Bitnjah odvijala Pr Fr\xc4\x8dk. Ohranil jo je Fr\xc4\x8dkov o\xc4\x8da, ki je statve kasneje postavil kar v drvarnico ob Fr\xc4\x8dkovi hi\xc5\xa1i. To je bila edina ro\xc4\x8dna tkalnica platna, ki je v Bitnju prenehala delovati \xc5\xbee leta 1932._NEWLINE_Med obrtmi  je bilo v Bitnju nekdaj poznano tudi \xc5\xa1ivanje pre\xc5\xa1itih odej. Pr Fi\xc4\x8dk je take odeje \xc5\xa1ivala Marija Rozman, Pr \xc5\xa0mon Marija Cof, Pr Princ Pavla in Angela Ziherl, Pr Starman pa Marija Debevc. \xc5\xbdenske so potrebno blago, vato, prejo in druge pripomi\xc4\x8dke dobivale od kranjskega trgovca, izdelane pre\xc5\xa1ite odeje pa pe\xc5\xa1 nosile v Kranj. V spominu prenekaterega starej\xc5\xa1ega Bitenj\xc4\x8dana je ostala podoba \xc5\xbeenske, ki je na rami ali na glavi naenkrat nesla do Kranja tovor kar petih kovtrov._NEWLINE_V Bitnju so v starih \xc4\x8dasih poleg obrti poznali \xc5\xa1e eno obliko zaslu\xc5\xbeka \xe2\x80\x93 z delom na domu. Kar nekaj Bitenj\xc4\x8dank je \xc5\xa1ivalo srajce in spodnje perilo za kranjska trgovca Crobatha in Kocbeka. Iz Kranja so od njiju dobivale ukrojeno blago, sukanec, gumbe in \xc5\xa1ivanke,  vra\xc4\x8dale pa so se\xc5\xa1ite izdelke.'