b'\n_START_ARTICLE_\nStolnica Ely\n_START_SECTION_\nVerska skupnost\n_START_PARAGRAPH_\nEly je bil pomembno sredi\xc5\xa1\xc4\x8de bogoslu\xc5\xbeja od 7 stoletja dalje. Ve\xc4\x8dino tega, kar je znanega o njegovi zgodovini pred osvojitvijo Normanov prihaja iz Bedejeve Historia ecclesiastica Gentis Anglorum  napisana zgodaj v 8. stoletju, in iz Liber Eliensis , anonimnega pisca kronike, napisane v Elyju v 12. stoletju. Po teh virih je prvo kr\xc5\xa1\xc4\x8dansko skupnost ustanovila sv. \xc3\x86thelthryth (romanizirano "Etheldreda"), h\xc4\x8derka anglo-sa\xc5\xa1kega kralja Anna, ki se je rodil v Exningu v bli\xc5\xbeini Newmarkta.  Zemlji\xc5\xa1\xc4\x8de v Elyu je dobila od svojega prvega mo\xc5\xbea Tondberhta, ki ga je Beda opisal kot "princa" v Ju\xc5\xbenem Gyrwasu. Po koncu svojega drugega zakona s Ecgfrithom, princem Northumbrije, je v letu 673 ustanovila in vodila kot opatinja dvojni samostan, za mo\xc5\xa1ke in za \xc5\xbeenske. Ko je umrla, je bilo v njen spomin zgrajeno sveti\xc5\xa1\xc4\x8de. Ta samostan je bil uni\xc4\x8den okoli leta 870 v letu danskih vpadov. Cerkev ni pre\xc5\xbeivela do njene obnove v 10. stoletju.  Zgodovina verske skupnosti v tem obdobju ni jasna, vendar pripovedi o obnovi v desetem stoletju ka\xc5\xbeejo, da so jo ustanovili posvetni duhovniki._NEWLINE_V okviru o\xc5\xbeivitve angle\xc5\xa1ke cerkve pod Dunstanom, Canterburyjskem nad\xc5\xa1kofom in Aethelwoldom, \xc5\xa1kofom Winchesterja, je bil nov benediktinski samostan za mo\xc5\xa1ke s sede\xc5\xbeem v Elyju ustanovljen leta 970. Bil je eden od valov refundiranja samostanov, ki je zajela \xc5\xa1e Peterborough in Ramsey.  Ely je postal eden od vodilnih benediktinskih hi\xc5\xa1 v pozni anglosa\xc5\xa1ki Angliji. Po normanskem osvajanju Anglije leta 1066 se je opatija povezala z lokalnimi uporniki, ki jih vodil Hereward Wake. Nova ureditev je dolo\xc4\x8dala nadzor nad obmo\xc4\x8djem, po smrti opata Thurstana, in Normani so za naslednika postavili Theodwina. Leta 1109 Ely dose\xc5\xbee status stolnice z imenovanjem Hervey Le Bretona kot \xc5\xa1kofa nove \xc5\xa1kofije, ki je bila izvzeta iz velike \xc5\xa1kofije Lincoln. To je pomenilo delitev samostanskega premo\xc5\xbeenja med \xc5\xa1kofije in samostane, katerega \xc5\xa1tevil\xc4\x8dnost se je zmanj\xc5\xa1ala iz 70 na 40 menihov. Spremenil se je tudi status, namesto \xc5\xa1kofa je dobil opata._NEWLINE_Leta 1539, v \xc4\x8dasu razpustitve samostanov, je ta predan komisarju Henrika VIII.  Stolnica je bila obnovljena s kraljevo listino iz leta 1541 s prej\xc5\xa1njim opatom Robertom Stewardom kot dekanom in z ve\xc4\x8dino nekdanjih menihov in manj\xc5\xa1ih kanonikov, ki so jih dopolnili Matthew Parker, kasnej\xc5\xa1i nad\xc5\xa1kof Canterburyja in Richard Cox, kasnej\xc5\xa1i \xc5\xa1kof Elya. S kratko prekinitvijo 1649-1660 v \xc4\x8dasu Commonwealtha, ko so bile ukinjene vse stolnice, se je ta temelj nadaljeval v svojih bistvenih elementih do enaindvajsetega stoletja, z zmanj\xc5\xa1anim \xc5\xa1tevilom stalnih kanonikov zdaj dopolnjenih s \xc5\xa1tevilnimi laiki imenovanimi s cerkvenim odlokom iz leta 1999._NEWLINE_Kot pri drugih stolnicah, je vzorec \xc4\x8da\xc5\xa1\xc4\x8denja center okoli Opus Dei, dnevni program pa se mo\xc4\x8dno opira na benediktinsko tradicijo. Ob razpadu je bilo ukinjeno \xc4\x8da\xc5\xa1\xc4\x8denje svete Etheldred, njen oltar je bil uni\xc4\x8den in njen patronat in patronat svetega Petra je zamenjal sedanji Sveta in nedeljena Trojica. Od leta 1873 je bila o\xc5\xbeivljena praksa po\xc4\x8dastitve njenega spomina in z letnim festivalom se praznuje spomin na dogodke v njenem \xc5\xbeivljenju in selitev njenih ostankov v novo sveti\xc5\xa1\xc4\x8de\n_START_SECTION_\nPrvotna\n_START_PARAGRAPH_\nNatan\xc4\x8dne lokacije prvotnega samostana sv. Etheldred ni znan. Zdi se, da je bila samostanska cerkev v desetem stoletju ume\xc5\xa1\xc4\x8dena v sedanji stavbi, ker je bilo leta 1106, ko se je delo nadaljevalo, potrebno odstraniti ostanke sv. Etheldred je iz stare cerkve.\n_START_SECTION_\nPregled in dimenzije\n_START_PARAGRAPH_\nStolnica je zgrajena iz kamna, pridobljenega iz Barnacka v Northamptonshireu (kupljen od opatije Peterborough katere zemlji\xc5\xa1\xc4\x8da so imela kamnolome, za 8000 jegulj na leto), z dekorativnimi elementi, izrezljanimi iz Purbeck marmorja in lokalnega apnenca. Tloris stavbe je kri\xc5\xbe, z dodatno pre\xc4\x8dno ladjo na zahodnem koncu. Skupna dol\xc5\xbeina je 163,7 m in z ladjo ve\xc4\x8d kot 75 m dolgo ostaja ena najdalj\xc5\xa1ih v Veliki Britaniji. Zahodni zvonik je 66 m visok. Edinstvena osmerokotna oblika "Stolpa lu\xc4\x8di" je 23 m \xc5\xa1iroka in 52 m visoka. Od tal do centra strehe lu\xc4\x8di je 43 m.\n_START_SECTION_\nCerkev opata Simeon\n_START_PARAGRAPH_\nSedanjo stavbo je za\xc4\x8del opat Simeon (1081-1094, brat Walkelin, takratni \xc5\xa1kof Winchestra, kjer je bil Simeon prior) v letu 1083 v \xc4\x8dasu vladavine Viljema I. Zasnova je podobna Winchesterski, kri\xc5\xbeno na\xc4\x8drtovana s centralnim zvonikom na prehodu in je bila v tem \xc4\x8dasu ena izmed najve\xc4\x8djih stavb v gradnji severno od Alp. Delo je nadaljeval Simeonov naslednik, opat Richard (1100-1107) in nato pod naslednjimi \xc5\xa1kofi. Anglosa\xc5\xa1ka cerkev je bila poru\xc5\xa1ena, nekatere njene relikvije, kot je sveti\xc5\xa1\xc4\x8de sv. Etheldred in ostanki drugih dobrotnikov, pa so bili preneseni v nove cerkve leta 1106. Glavna ladja je bila eden prvih delov, ki je bila zgrajena in je najstarej\xc5\xa1i ohranjen del. Okoli leta 1140 je bila ladja kon\xc4\x8dana, skupaj z zahodnim transeptom in zvonikom na ravni triforija, kjer je dokaj razumljivo v zgodnje romanskem slogu prej\xc5\xa1nje delo bolj bogato okra\xc5\xa1eno z loki, ki se kri\xc5\xbeajo in zapletenimi ornamenti. Potem so po prekinitvi delo nadaljevali in zahodni transept in zvonik zaklju\xc4\x8dili pod \xc5\xa1kofom Geoffrey Ridelom (1174-1189), v veli\xc4\x8dastni podobi, vendar pa s koni\xc4\x8dastimi namesto polkro\xc5\xbenimi loki.\n_START_SECTION_\nZgodnji\n_START_PARAGRAPH_\nGalilejska verando, kjer so izvajali liturgi\xc4\x8dne procesije pred vstopom v ladjo, so dodali pod \xc5\xa1kofom Eustacejem (1198-1215) v zgodnjem angle\xc5\xa1ki gotskem slogu in je bila morda spremenjena kasneje v trinajstem stoletju. To je bila prvotno dvonadstropna zgradba, ampak z zgornjim nadstropjem brez stropa do gradnje na za\xc4\x8detku devetnajstega stoletja. Ve\xc4\x8d podrobnosti o dekoraciji, \xc5\xa1e zlasti "sinkopiranih lokih" in uporabo gred iz Purbeck marmorja, ka\xc5\xbee vpliv pevskega kora sv. Hugh v Lincolnski stolnici, zgrajeni nekaj let prej._NEWLINE_Pod \xc5\xa1kofom Northwoldom (1229-1254) je bil kratek normanski prezbiterij proti vzhodu podalj\xc5\xa1an z dodatkom \xc5\xa1est stranskim prezbiterijem v bogato okra\xc5\xa1enem slogu, s \xc5\xa1iroko uporabo Purbeck marmorja. Ostanki sv. Etheldred so bili preneseni v novo sveti\xc5\xa1\xc4\x8de takoj vzhodno od glavnega oltarja v okviru nove zgradbe. Ob dokon\xc4\x8danju teh del leta 1252 je bila stolnica posve\xc4\x8dena v prisotnosti kralja Henrika III. in drugih dostojanstvenikov.\n_START_SECTION_\nPozni\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1321, pod me\xc5\xbenarjem Alanom Walsinghamskim so se dela za\xc4\x8dela na veliki (30,5 m dolgi, 14 m \xc5\xa1iroki) prosto stoje\xc4\x8di Marijini kapeli (Lady Chapel), vezani na severno ladjo prezbiterija s pokritim hodnikom. Ta nova struktura je bila zgrajena v bujno "okra\xc5\xa1enem" gotskem slogu. Okoli ve\xc4\x8dine povr\xc5\xa1ine stene so sede\xc5\xbeem podobne ni\xc5\xa1e, ki jih obdajajo pilastri iz Purbeck marmorja in zaklju\xc4\x8deni s sinusoidnimi ogee oboki, ki segajo naprej od stene. Ve\xc4\x8dina stenske povr\xc5\xa1ine je prekrite z bogato izrezljanimi rastlinskimi vzorci in vzorci draperij, ki so bile prvotno svetlo polikromirani. Obse\xc5\xbena skulptura prikazuje \xc5\xbdivljenje in \xc4\x8dude\xc5\xbee Device, cikel napolnjuje prostore med ni\xc5\xa1ami._NEWLINE_V no\xc4\x8di z 12. na 13. februar 1322, morda kot posledica zni\xc5\xbeevanja podtalnice zaradi pripravljalnih del za Marijino kapelo, se je osrednji zvonik nad normanskim prehodom zru\xc5\xa1il. Delo na kapeli je bilo prekinjeno. Namesto da bi nadomestili zvonik na istem tlorisu, je bil prehod raz\xc5\xa1irjen v obliki osmerokotnika, pri \xc4\x8demer se je navzven povezal z ladjo, prezbiterijem in transeptoma. Gradnja te edinstvene in posebne strukture je potekala pod vodstvom Alana Walsinghamskega. Njegov vpliv na zasnovo je \xc5\xa1e vedno stvar razprave. Nov prostor, nezasli\xc5\xa1ano \xc5\xa1irok v severni Evropi, je razpet z domiselno tramovno konstrukcijo, stropom z leseno imitacijo obokov na katerih so glazirane lu\xc4\x8di. Ohranila se je obse\xc5\xbena evidenca izdatkov, tudi izdatna pla\xc4\x8dila za obiske Williama Hurleya leta 1328, ki se lahko samozavestno ozna\xc4\x8di z glavnim tesarjem tega imena s polo\xc5\xbeajem seniorja v kraljevi slu\xc5\xbebi._NEWLINE_Ni jasno, kak\xc5\xa1no \xc5\xa1kodo je povzro\xc4\x8dil normanskemu prezbiteriju padec zvonika, vendar so bili preostali trije deli rekonstruirani pod vodstvom \xc5\xa1kofa Johna Hothama (1316-1337) v zelo veli\xc4\x8dastnem slogu, okra\xc5\xa1eni s krogovi\xc4\x8djem. Zapisi ka\xc5\xbeejo, da je bil ta del preoblikovan namesto obnovljen. Novi korni sede\xc5\xbei z vklesanimi policami in baldahinom so name\xc5\xa1\xc4\x8deni pod osmerokotnikom, v podobnem polo\xc5\xbeaju kot predhodniki. Delo na gradnji kapele se je nadaljevalo, dva zahodna dela Northwoldovega prezbiterija sta bila prilagojena z nekritim triforijem, da se je pove\xc4\x8dala osvetlitev sveti\xc5\xa1\xc4\x8da Etheldred. Pribli\xc5\xbeno ob istem \xc4\x8dasu so za\xc4\x8deli delati preostala lancetna (suli\xc4\x8dasta) okna prehoda in triforij prezbiterija postopoma nadomestili s \xc5\xa1irokimi okni s krogovi\xc4\x8djem. Obse\xc5\xbena dela so potekala tudi na samostanskih stavbah, vklju\xc4\x8dno z gradnjo elegantne kapele priorja Craudena._NEWLINE_Okoli leta 1400 je bila na vrhu vzhodnega stolpa dodana osmerokotna lu\xc4\x8d in dodatni loki v zahodnem prehodu za dodatno stabilizacijo konstrukcije. Kasneje v petnajstem stoletju, ali zelo zgodaj v \xc5\xa1estnajstem, je severozahodni transept propadel._NEWLINE_V poznem 15. in 16. stoletju so za\xc4\x8deli v vzhodnih delih prezbiterija vstavljati kapelice, na severu za \xc5\xa1kofa Johna Alcocka (1486-1500) in na jugu za \xc5\xa1kofa Nikolaja Westa (1515-1533).\n_START_SECTION_\nKasnej\xc5\xa1a zgodovina stavbe\n_START_PARAGRAPH_\nPo razpustitvi so bili uni\xc4\x8deni skoraj vsi vitraji in velik del skulptur v stolnici; v kapeli so bili odstranjeni prosto stoje\xc4\x8di kipi, druge izrezljane figure pa obglavljene. Vse to verjetno na pobudo reformista \xc5\xa1kofa Thomasa Goodricha (1534-1554), ki je naro\xc4\x8dal upravniku cerkve v \xc5\xa1kofiji uni\xc4\x8devanje slik. Nekateri komentatorji menijo, da je pomembno uni\xc4\x8devanje pri\xc5\xa1lo v \xc4\x8dasu dr\xc5\xbeavljanske vojne in Commonwealtha, vendar ve\xc4\x8dina dokazov ka\xc5\xbee, da je bila ve\xc4\x8dina uni\xc4\x8dena \xc5\xbee prej. V 1690-tih je bila postavljena \xc5\xa1tevilna zelo majhna baro\xc4\x8dna oprema in name\xc5\xa1\xc4\x8den orgelski del na romanski pulpit (kamnit zaslon, ki deli ladjo od liturgi\xc4\x8dnega kora) z angeli s trobentami in drugimi okraski. Leta 1699 je propadel severozahodni vogal severne pre\xc4\x8dne ladje, zato je bila izvedena obse\xc5\xbena obnova, ki natan\xc4\x8dno posnema izvirno srednjeve\xc5\xa1ko delo (zelo zgodnji primer tak\xc5\xa1ne prakse). Dela so obsegala vstavitev finih klasi\xc4\x8dnih vhodnih vrat na severni fasadi. Ime sir Christopher Wren je v\xc4\x8dasih povezano s tem delom. V resnici je bilo to delo Roberta Grumbolda, ki je delal z Wrenom na knji\xc5\xbenici koled\xc5\xbea Trinity v Cambridgeu nekaj let prej. Wrenov stric Matthew Wren je bil \xc5\xa1kof 1638-1667 in sir Christopher je bil seznanjen s stolnico, vendar je iz ohranjene dokumentacije razvidno, da je bil osebno vpleten le v obsegu, ko je bil med \xc5\xa1tevilnimi ljudmi, s katerimi je dekan (John Lambe 1693-1708), med obiskom v Londonu razpravljal o predlaganih delih._NEWLINE_Do sredine 18. stoletja so nastali \xc5\xa1tevilni konstrukcijski problemi. Arhitekt James Essex je izvedel pomembna dela med 1757 in 1770, vklju\xc4\x8dno s popravili in spremembami v strukturi lesa v osmerokotniku, prenovi zunanjosti lu\xc4\x8di v "gotskem" slogu, ponovno prekril celoten vzhodni krak in vzravnal vzhodno \xc4\x8delo, ki se je nagibalo navzven. Prav tako je ponovno predelal notranjost, odstranil romanski pulpit in premaknil liturgi\xc4\x8dni kor na vzhodni rob, z novo "gotsko" korno pregrado dve polji vzhodno od osmerokotnika, nad katerim so v 1690-tih postavili orgle. Essex in nadzornik kanonik James Bentham sta bila \xc4\x8dloveka mo\xc4\x8dnih starinskih nazorov in obnova kot celota je bila relativno simpati\xc4\x8dna po standardih obdobja._NEWLINE_Naslednja velika obnova se je za\xc4\x8dela v letu 1840 in za velik del nadzora je odgovornost prevzel dekan George Peacock (1839-1858). Leta 1845 je arhitekt George Basevi padel v smrt v zahodnem stolpu, vendar se zdi, da je bil za to kriv sam. George Gilbert Scott je bil odgovoren za ve\xc4\x8d pomembnih del leta 1847, vendar ni videti, da bi obnovil celotno stavbo. To je bila njegova prva stolnica. Vrnil je osmerokotno lu\xc4\x8d, ki je stala \xc5\xbee pred Essexovo obnovo in je resni\xc4\x8dno podobna izvirniku. Spet je ponovno izdelal kor, podoben tistemu iz \xc5\xa1tirinajstega stoletja in glavni oltar dve odprtini proti zahodu, ustvaril izrezljane lesene zaslone na vhodu v kor iz osmerokotnika in namestil bogato izrezljane in okra\xc5\xa1ene alabastrne pregrade. Razli\xc4\x8dna nova oprema je zamenjala baro\xc4\x8dne elemente iz 1690-tih. V istem obdobju je William Wailes izdelal ve\xc4\x8d vitra\xc5\xbeev in druge dal v okna osmerokotnika, transepta in v vzhodni krak. Les je bil name\xc5\xa1\xc4\x8den na strop v ladji, poslikani prizori iz Stare in Nove zaveze, najprej je za\xc4\x8del Henry Le Strange in po njegovi smrti leta 1862, jih je zaklju\xc4\x8dil Thomas Gambier Parry, ki je prebarval tudi notranjost osmerokotnika._NEWLINE_Nadaljnji obse\xc5\xbeen program konstrukcijskih obnovitvenih del je potekal med letoma 1986 in 2000 v \xc4\x8dasu dekana Williama Pattersona (1984-1990) in Michaela Higginsa (1991-2003), ki jih je vodilo ve\xc4\x8d odgovornih vodij: najprej Peter Miller, od leta 1994 Jane Kennedy. V letu 2000 je bila zgrajena procesijska pot, neposredno povezava med severnim korom in Marijino kapelo.\n_START_SECTION_\nOrgle\n_START_PARAGRAPH_\nDetajl orgel iz National Pipe Organ Register\n_START_SECTION_\nOrganist\n_START_PARAGRAPH_\nOpazna organista v stolnici Ely sta bila skladatelja Basil Harwood and Arthur Wills.\n_START_SECTION_\nMuzej vitra\xc5\xbeev\n_START_PARAGRAPH_\nJu\xc5\xbeni triforij je sede\xc5\xbe Glass Museum Stained, zbirke vitra\xc5\xbeev od 13. stoletja do danes, ki je nacionalnega pomena in obsega dela pomembnih sodobnih umetnikov, tudi Ervina Bossanyia.'