b'\n_START_ARTICLE_\nMetodologija literarne vede\n_START_PARAGRAPH_\nMetodologija literarne vede ali literarnovedna metodologija je podro\xc4\x8dje literarne vede oz. znanosti, ki se ukvarja z metodami oz. na\xc4\x8dini, kako posamezne teoretske ali zgodovinske smeri literarne vede obravnavajo literaturo.\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nKot samostojno poglavje literarne vede obstaja \xc5\xa1ele nekaj desetletij, v bistvu pa se z metodami preu\xc4\x8devanja literature ukvarjajo \xc5\xbee od romantike dalje. Literarna veda se svojega predmeta loteva na \xc5\xa1tiri mo\xc5\xbene na\xc4\x8dine: s sholasti\xc4\x8dnimi (hermenevti\xc4\x8dnimi), histori\xc4\x8dnimi, empiri\xc4\x8dnimi in o\xc5\xbeje znanstvenimi metodami (gl. scholarly method (v angle\xc5\xa1\xc4\x8dini)). Sredi 19. stoletja se je pojavila v okviru nacionalnih filologij kot filozofija (pozitivizma), konec 19. stoletja pa v okviru dialekti\xc4\x8dno-materialisti\xc4\x8dne metode. Na prelomu 19. in 20. stoletja je bila v ospredju duhovnozgodovinska metoda.\n_START_SECTION_\nTradicionalne in moderne metode literarne vede\n_START_PARAGRAPH_\nTradicionalne metode literarne vede so metode prve paradigme (pozitivisti\xc4\x8dna metoda, duhovnozgodovinska metoda, marksisti\xc4\x8dna metoda, sociolo\xc5\xa1ka metoda, freudovsko psihoanalitska metoda itn.) in se ukvarjajo predvsem z okoli\xc5\xa1\xc4\x8dinami nastanka dela._NEWLINE_Metode druge in tretje paradigme pa so moderne, s tem, da so se najprej pojavile metode druge paradigme (fenomenolo\xc5\xa1ka metoda, imanentna interpretacija, ruski formalizem, nova kritika, strukturalizem, itn.), zatem pa tiste iz tretje (recepcijska estetika, teorija bral\xc4\x8devega odziva, poststrukturalizem, socialnozgodovinska, kulturnozgodovinska, bibliografska, medijska teorija, ekokritika in nova kritika)._NEWLINE_Ta delitev je ustrezna, vsaj kar se ti\xc4\x8de prvih dveh paradigem, problem pa nastane pri tretji metodolo\xc5\xa1ki paradigmi, ki sicer pomeni premik glede na prvi dve, saj preusmeri pozornost na sprejemanje dela, ki je bilo prej zapostavljeno. Tretja paradigma spada v obmo\xc4\x8dje metodolo\xc5\xa1kega pluralizma, ki pomeni spoznanje, da literature ni mogo\xc4\x8de zajeti v celoti zgolj z eno metodo in da je potrebno pozornost posve\xc4\x8dati vsem elementom literature (produkciji, delu,recepciji). Metodolo\xc5\xa1ki pluralizem je zato glavna zna\xc4\x8dilnost ve\xc4\x8dine novej\xc5\xa1ih usmeritev v literarni vedi, denimo novega historizma, kulturnega materializma, feministi\xc4\x8dne literarne vede in \xc5\xa1e nekaterih drugih.'