b'\n_START_ARTICLE_\nMihael I. Komnen Dukas\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nMihael je bil nezakonski sin sebastokrat\xc5\x8drja Ivana Dukasa in bratranec cesarja Izaka II. Angela._NEWLINE_Do leta 1204 je bil guverner Myla\xc5\xa1ke teme v Mali Aziji. Po padcu Bizanca v \xc4\x8detrti kri\xc5\xbearski vojni  je \xc5\xa1el v slu\xc5\xbebo Bonifacija Montferra\xc5\xa1kega, ki je po delitvi Bizantinskega cesarstva postal kralj Solunskega kraljestva. Z Bonifacijevega dvora je od\xc5\xa1el na Peloponez, kjer se je uprl kri\xc5\xbearjem in se morda celo udele\xc5\xbeil bitke pri kunduro\xc5\xa1kemu oj\xc4\x8dnemu nasadu. _NEWLINE_Po bitki je pobegnil v Epir, kjer je ustanovil bizantinsko (gr\xc5\xa1ko) nasledstveno dr\xc5\xbeavo Epirski despotat z glavnim mestom \xc3\x81rta. Despotat je obsegal ozemlje biv\xc5\xa1e Nikopoljske teme. Epir je postal zato\xc5\xa1i\xc5\xa1\xc4\x8de mnogih gr\xc5\xa1kih beguncev iz Bizanca, Tesalije in Peloponeza. Mihaela so imeli Grki za drugega Noeta, ki jih re\xc5\xa1uje iz latinske poplave. Patriarh Bizanca Ivan X. Kamater Mihaela ni priznal za zakonitega naslednika Bizantinskega cesarstva, ampak je  namesto njega izbral nikejskega cesarja Teodorja I. Laskarisa. Mihael je zato prekinil vezi z gr\xc5\xa1ko pravoslavno cerkvijo v Nikeji in priznal cerkveno oblast rimskega pape\xc5\xbea Inocenca III._NEWLINE_Bonifacij Montferra\xc5\xa1ki je ve\xc4\x8dkrat poskusil osvojiti Epir, toda Mihael se je vsem njegovim poskusom uspe\xc5\xa1no uprl. Ko je Epir napadel cesar Latinskega cesarstva Henrik Flandrijski, ki je bil mnogo mo\xc4\x8dnej\xc5\xa1i sovra\xc5\xbenik, je bil Mihael primoran s cesarstvom skleniti zavezni\xc5\xa1tvo. Svojo h\xc4\x8derko  je poro\xc4\x8dil s Henrikovim bratom Evstahijem, zavezni\xc5\xa1tva pa ni spo\xc5\xa1toval, ker je menil, da so epirske gore dovolj velika za\xc5\xa1\xc4\x8dita pred vdorom Latincev. _NEWLINE_Epirsko ozemlje so si v tem \xc4\x8dasu za\xc4\x8deli lastiti tudi Bonifacijevi sorodniki iz Montferrata, zato se je Mihael leta 1210 povezal z Bene\xc5\xa1ko republiko in napadel Solun. S svojimi ujetniki je bil baje izjemno krut in je celo kri\xc5\xbeal nekaj latinskih duhovnikov, zato ga je pape\xc5\xbe Inocenc III. izob\xc4\x8dil. Henrik je Solun \xc5\xa1e isto leto osvobodil in prisilil Mihaela v novo zavezni\xc5\xa1tvo._NEWLINE_Mihael je potem opustil \xc5\xbeeljo po Solunu in za\xc4\x8del osvajati druga strate\xc5\xa1ko pomembna mesta. Leta 1212 je Latincem odvzel Lariso v Tesaliji, leta 1214 pa Bene\xc4\x8danom Dra\xc4\x8d in otok Krf. Obvladoval je tudi celoten Korintski zaliv. Kot zaveznik Latinskega cesarstva in Bolgarije se je nato zapletel v vojno s Srbijo. _NEWLINE_Leta 1215 ga je eden od njegovih slu\xc5\xbeabikov ubil. Nasledil ga je polbrat Teodor Komnen Dukas (1214-1230).'