b'\n_START_ARTICLE_\nFran Levec\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nFran Levec se je rodil 4. julija 1846 na Je\xc5\xbeici kot prvi izmed petih otrok star\xc5\xa1ema Ga\xc5\xa1perju in Ani. Dru\xc5\xbeina se je kmalu preselila v Radomlje pri Kamniku, kjer je Levec pre\xc5\xbeivel svoja otro\xc5\xa1ka leta. Pri devetih letih se je preselil k babici v Ljubljano in tam za\xc4\x8del obiskovati drugi razred osnovne \xc5\xa1ole v Ljubljani. Leta 1859 se je vpisal v prvi razred gimnazije, ki jo je leta 1867 z odli\xc4\x8dno oceno na maturi dokon\xc4\x8dal. V dija\xc5\xa1kih letih je bil doma\xc4\x8di u\xc4\x8ditelj, med drugim pri Janku Kersniku. Bil je sodelavec Zgodnje Danice, Slovenskega glasnika, U\xc4\x8diteljskega tovari\xc5\xa1a, dija\xc5\xa1kega lista Torbica, leta 1862 pa rokopisne literarne knjige Triglav. Leta 1867 je od\xc5\xa1el na dunajsko univerzo, kjer je \xc5\xa1tudiral slavistiko, germanistiko, zgodovino in zemljepis. Dunajsko obdobje Lev\xc4\x8devega \xc5\xbeivljenja (1867-1871) je bilo obdobje aktivnega politi\xc4\x8dnega sodelovanja, dopisovanja s slovenskimi literati Jur\xc4\x8di\xc4\x8dem, Celestinom,Stritarjem,Kersnikom ,\xc5\xa0ukljetom in Levstikom ter obdobje javnih nastopov na akademskih prireditvah. Na Dunaju je deloval v Stritarjevem in v Ljubljani v Levstikovem krogu, kjer je veljal za eno osrednjih literarnih in kulturnih osebnosti. Prve pesmi je izdal v dija\xc5\xa1kem zborniku Venec, v za\xc4\x8detku 70. let je objavil nekaj potopisnih feljtonov, nato pre\xc5\xa1el v kritiko in literarno zgodovino. V letih 1862\xe2\x80\x9375 je pisal pesmi._NEWLINE_Leta 1871 je za\xc4\x8del pou\xc4\x8devati na gimnaziji v Gorici,leta 1873 pa na ljubljanski realki, kjer je slu\xc5\xbeboval 28 let. Pou\xc4\x8deval je sloven\xc5\xa1\xc4\x8dino, nem\xc5\xa1\xc4\x8dino, zgodovino in zemljepis. Bil je sodelavec Zvona in Slovenskega naroda. 1881\xe2\x80\x9390 je bil soustvarjalec in urednik Ljubljanskega zvona. Kot kritik, organizator in mentor sodi med utemeljitelje slovenskega realizma, vplival je npr. na razvoj A\xc5\xa1ker\xc4\x8deve poezije. Odmevna zanj je bila literarnoteoreti\xc4\x8dno polemika z Jankom Pajkom o heksametru._NEWLINE_Kot literarni zgodovinar je razvil obliko biografske \xc5\xa1tudije oz. eseja (mdr. o Valentinu Vodniku, Francetu Pre\xc5\xa1ernu, Matiji \xc4\x8copu, Simonu Jenku v Zvonu 1879). Zbral in obdelal je veliko gradiva o Francetu Pre\xc5\xa1ernu, pisal je \xc5\xa1e o drugih slovenskih avtorjih (v Ljubljanskem zvonu in izdajah Slovenske matice). Izdajal je zbrana oz. izbrana dela Josipa Jur\xc4\x8di\xc4\x8da, Frana Levstika, Frana Erjavca, Valjav\xc4\x8deve pesmi idr. Po letu 1882 je delal v Slovenski matici, 1893\xe2\x80\x931907 je bil njen predsednik, dve desetletji je vodil knji\xc5\xbeni odsek, oblikoval njene knji\xc5\xbene zbirke in periodiko (Letopis, Zbornik). Sestavil je prvi Slovenski pravopis, ki je iz\xc5\xa1el leta 1899 na Dunaju. Pomemben pa je tudi kot organizator \xc5\xa1olstva. Od leta 1903\xe2\x80\x931913 je bil de\xc5\xbeelni \xc5\xa1olski nadzornik za osnovne \xc5\xa1ole na Kranjskem. Upokojil se je leta 1915.\n_START_SECTION_\nPesni\xc5\xa1tvo\n_START_PARAGRAPH_\nLevec se je \xc5\xbee zgodaj za\xc4\x8del ukvarjati s knji\xc5\xbeevnostjo. Leta 1862 je z Francem Dolenjcem, Bla\xc5\xbeem Gr\xc4\x8do, Franom Ko\xc5\xa1meljem, Andrejem Ramov\xc5\xa1em in Ivanom Vilfanom od januarja do julija pisal v dija\xc5\xa1ko rokopisno knjigo Triglav. Knjiga vsebuje 22 njegovih tako kraj\xc5\xa1ih kot tudi dalj\xc5\xa1ih pesmi, ob\xc5\xa1irno novelo z naslovom Nuna, jezikoslovni pravopisni poziv Pazi! in sklepno kriti\xc4\x8dno besedo z naslovom Ob slovesu. V dija\xc5\xa1kem zborniku Venec (1862) je objavil 3 svoje pesmi: Milo nam strune pojo, Mlada mati in Sloveniji. Istega leta so dijaki ljubljanske gimnazije za\xc4\x8deli izdajati Torbico, kjer je objavil pet svojih pesmi. Iz\xc5\xa1le so \xc5\xa1tiri \xc5\xa1tevilke, dve je policija zaplenila. Njegovi vzorniki so bili Pre\xc5\xa1eren, Valjavec, Levstik in Jenko. Pisal je liriko in epiko. Levec je s pesni\xc5\xa1tvom zaklju\xc4\x8dil zaradi lastne kriti\xc4\x8dnosti in kritike Levstika. Njegove pesmi so: Okamnjeni lovec, Cerkvica na gori, Mlada mati, Grob, Slovo od pre\xc4\x8dastitega gospoda Ivana Macuna, Pre\xc4\x8dastitemu Antonu Umeku v spomin prvega spoznanja, Na\xc5\xa1a dela, Potok, Na\xc5\xa1i pevci, Na\xc5\xa1e \xc5\xbeivljenje, Milo nam strune pojo, Mlada mati, Sloveniji, Vse drobno, Stari grad, Mo\xc4\x8d ljubezni, Sonet dr. Janezu Bleiweisu, Blazemu prijatelju \xe2\x80\xa6\n_START_SECTION_\nDramatika\n_START_PARAGRAPH_\nNapisal je dramo Skrivna Slovenka, obraz iz ljubljanskega \xc5\xbeivljenja v 2 aktih. Drama je napisana na 25 listih, prikazuje pa zna\xc4\x8dilne razmere tedanjega dru\xc5\xbebenega \xc5\xbeivljenja in osvetljuje razmerje slovenskega me\xc5\xa1\xc4\x8danstva do slovenske literature. Objavil jo je v rokopisni knjigi Triglav.\n_START_SECTION_\nLiterarne in pravopisne \xc5\xa1tudije ter potopisi\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1869 je Levec v Slovenskem narodu objavil tri podlistke z naslovom \xc5\xbdivljenje v toplicah (1. Doberna, 2. in 3. Gleichenberg). Opisoval je letovi\xc5\xa1ke goste, razgovore z natakarico, letovi\xc5\xa1ko \xc4\x8ditalnico \xe2\x80\xa6 Leta 1872 je potoval po zahodni Nem\xc4\x8diji, \xc5\xa0vici in severni Italiji. Spomine o tem potovanju je zapisal v zbirki \xc4\x8drtic s poti z naslovom Lepi dnevi. \xc4\x8crtice je nameraval izdati v samostojni knjigi, vendar je na koncu objavil le dve \xc4\x8drtici v Jur\xc4\x8di\xc4\x8devih Listkih leta 1872._NEWLINE_Pravda o \xc5\xa1estomeru: S \xc4\x8dlankom\xc2\xa0\xc2\xbbSlovenski \xc5\xa1estomer\xc2\xab\xc2\xa0 je nadaljeval Stritarjev spis o tem predmetu ter dokazoval, da je Koseski delal po dobro premi\xc5\xa1ljenih pravilih take \xc5\xa1estomere, kakor jih za sloven\xc5\xa1\xc4\x8dino zahteva Stritar. Leta 1876 je Stritar v svoji razpravi \xc5\xa0estomer slovenski, ki je bila objavljena v Zvonu, namre\xc4\x8d lansiral teorijo, da se spondeji delajo po pravilu nagla\xc5\xa1eni zlog + besedna meja + poljubni zlog in da je pri Koseskem cezura vedno mo\xc5\xa1ka. Tej trditvi je ugovarjal Pajk v Zori. Levec je konec januarja 1878 izdal ostro in brezobzirno pisano bro\xc5\xa1uro\xc2\xa0\xc2\xbbPravda o slovenskem \xc5\xa1estomeru. Odgovor mariborskemu \xc5\xa1estomerniku Janku Pajku\xc2\xab._NEWLINE_Slovenski pravopis: Levcu je leta 1895 \xc5\xa0uklje predlagal, da na podlagi Pleter\xc5\xa1nikovega slovarja sestavi pravopis. Na\xc4\x8dela, po katerih je delo sestavil, je 1898 objavil v \xc4\x8dlanku\xc2\xa0\xc2\xbbSlovenski pravopis\xc2\xab, ki je iz\xc5\xa1el v Ljubljanskem zvonu (276\xe2\x80\x93283). Levec je zvesto upo\xc5\xa1teval normo, ki jo je predpisal Pleter\xc5\xa1nikov slovar. V javnosti je najbolj odmevala njegova odlo\xc4\x8ditev za zapis bravec, zaradi katerega so ga dolgo spremljale \xc5\xa1tevilne polemike.\n_START_SECTION_\nUrednikovanje: Ljubljanski zvon\n_START_PARAGRAPH_\nZa Zvon 1879 je na Stritarjevo pro\xc5\xa1njo napisal svoje znamenite, deloma anekdoti\xc4\x8dne biografije Vodnika, Pre\xc5\xa1erna, \xc4\x8copa in Jenka. Ko je dunajski Zvon konec 1880 prenehal izhajati, so bili tudi njegovi bogati osebni stiki s tedanjimi pisatelji, zanimanje za kulturne potrebe Slovencev, delavnost in vztrajnost vzrok, da je postal urednik Ljubljanskega zvona. Okoli sebe je zbral skoraj vse tedanje pisatelje in pesnike razli\xc4\x8dnih smeri in nazorov: Jur\xc4\x8di\xc4\x8da, Kersnika, Tav\xc4\x8darja, Trdino, Mencingerja, Detelo, H. Dolenca in Stareta Po vzoru Jane\xc5\xbei\xc4\x8devega Slovenskega glasnika je Levec Ljubljanskemu zvonu za\xc4\x8drtal dvojno smer: leposlovno in poljudno. Za slovanske knji\xc5\xbeevnosti je imel stalne poro\xc4\x8devalce, med njimi \xc5\xa0treklja in Stareta; urednik sam pa je uspe\xc5\xa1no obdeloval svoje priljubljeno polje doma\xc4\x8de slovstvene zgodovine. Sredi\xc5\xa1\xc4\x8de njegovega zanimanja je ostal Pre\xc5\xa1eren; za njegov \xc5\xbeivljenjepis in za komentar poezij je vestno bele\xc5\xbeil vsak nov prispevek, objavil priloge za njegovo biografijo ter zbiral tiskano in pisano gradivo o njem, ki je danes ohranjeno v\xc2\xa0\xc2\xbbPre\xc5\xa1ernovi mapi\xc2\xab\xc2\xa0v dana\xc5\xa1njem NUK-u. Zelo obse\xc5\xbeno korespondenco svojih \xc5\xa1tevilnih sodelavcev je zapustil ljubljanskemu mestnemu arhivu.\n_START_SECTION_\nSlovenska matica\n_START_PARAGRAPH_\n1882 je postal njen odbornik, bil od leta 1886 do 1892 prvi podpredsednik, skoraj 20 let je na\xc4\x8deloval knji\xc5\xbeevnemu odseku, po Marnovi smrti pa ji je do leta 1907 predsedoval. Najprej je preosnoval njen Letopis v zbirko\xc2\xa0\xc2\xbbu\xc4\x8denoznanstveno in poljudnoznanstveno pisanih razprav\xc2\xab. Za leposlovje, izvirno in prevodno, se je na Lev\xc4\x8dev predlog osnovala Zabavna knji\xc5\xbenica (1886); za njo je Levec uredil dva zvezka Erjav\xc4\x8devih izbranih spisov z \xc5\xbeivljenjepisom (1888\xe2\x80\x931889). Dr. Karlu Glaserju je Levec pomagal pri pisanju Zgodovine slovenskega slovstva. Slovenska matica je leta 1894 za\xc4\x8dela izdajati Knezovo knji\xc5\xbenico, ki jo je Levec 13 let urejeval in v njej zbral pripovednike: Govekarja, Detelo, Mencingerja, Me\xc5\xa1ka, Cankarja._NEWLINE_Razen Erjav\xc4\x8devih spisov je za Slovensko matico uredil Valjav\xc4\x8deve Poezije (1900), z uvodno \xc5\xa1tudijo o Valjavcu kot pesniku. Izdal je Jur\xc4\x8di\xc4\x8deve zbrane spise v 11 zvezkih (1882\xe2\x80\x9392). Ureditev Levstikovih zbranih spisov v 5 zv. (1891\xe2\x80\x931895), zlasti njegovih poezij, je povzro\xc4\x8dala Levcu veliko te\xc5\xbeav predvsem zaradi mnogih ina\xc4\x8dic, kajti Levstik je svoje pesnitve, ki so nastajale v dolgi dobi 40 let, neprestano pilil in jezikovno prenarejal. Vsakemu zvezku je dodal potrebni tolma\xc4\x8d, zadnjemu pa \xc5\xa1e \xc5\xa1tudijo o Levstiku._NEWLINE_France Bernik je zbral Lev\xc4\x8devo korespondenco s \xc5\xa1tevilnimi literarnimi in kulturnimi osebami. Vseh najdenih pisem je 822, poslana pa so bila 76 naslovljencem.'