b'\n_START_ARTICLE_\nIvan Sivec\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nIvan Sivec se je rodil 23. maja 1949 v Mostah pri Komendi _NEWLINE_od leta 1972 naprej \xc5\xbeivi z dru\xc5\xbeino v Meng\xc5\xa1u, na Medvedovi ulici 5.    _NEWLINE_\xc5\xbde kot otrok je kazal nadarjenost, zato so ga poslali v \xc5\xa1olo \xc5\xbee pri \xc5\xa1estih letih. Osemletno osnovno \xc5\xa1olo je obiskoval v letih 1955-1963, najprej dve leti v Komendi, nadaljeval pa jo je v Mostah. Ves \xc4\x8das je bil odli\xc4\x8den u\xc4\x8denec in pogosto je nastopal kot recitator ali igralec. K nastopanju in pisanju v Pionirski list, Ciciban in regionalni \xc4\x8dasopis Gorenjski glas ga je spodbujala predvsem profesorica sloven\xc5\xa1\xc4\x8dine Ana Razpotnik. _NEWLINE_V letih 1963-1967 je obiskoval \xc5\xa1tiriletno srednjo tehni\xc5\xa1ko \xc5\xa1olo, elektro smeri, na Vegovi ulici v Ljubljani in se po zaklju\xc4\x8dku \xc5\xa1olanja zaposlil pri RTV Slovenija kot tehnik pri oddajanju radijskega programa. Na tedanjem Radiu Ljubljana je kot dijak objavljal pravljice za otroke, humoreske in tudi feljtone. Kot dijak je popisoval za dr. Nika Kureta s Slovenske akademije znanosti in umetnosti gorenjske \xc5\xa1ege in navade, ter o njih veliko pisal v Gorenjski glas. Veliko spominov za to rubriko mu je povedal o\xc4\x8de Andrej._NEWLINE_Po petih letih tehni\xc4\x8dnega slu\xc5\xbebovanja se je leta 1973 vpisal na Filozofsko fakulteto, smer slavistika, kjer je diplomiral spomladi leta 1978, vmes pa ves \xc4\x8das pripravljal razli\xc4\x8dne prispevke za Radio Ljubljana, od leta 1976 naprej tudi dalj\xc5\xa1e reporta\xc5\xbee za Dokumentarno-feljtonsko uredni\xc5\xa1tvo. Leta 1979 se je zaposlil v Jutranjem uredni\xc5\xa1tvu, od leta 1980 do upokojitve leta 2007 pa v Dokumentarno-feljtonskem uredni\xc5\xa1tvu, kjer je bil najprej zaposlen kot novinar, od leta 1993-2005 pa urednik uredni\xc5\xa1tva. Kot novinar je prekri\xc5\xbearil ve\xc4\x8dji del Slovenije, slu\xc5\xbebeno in zasebno pa je prepotoval tudi velik del Jugoslavije._NEWLINE_Zasebno je popotoval po poteh pisatelja Jacka Londona na Aljasko, po poteh pisatelja Julesa Verna po Franciji in na Mont Blanc (4810 m), po poteh etnologa Janka Benigarja po Argentini, po poteh antropologa Williama Howellsa po Namibiji, po poteh hribolazca Janka Mlakarja po evropskih gorah, po poteh Aborid\xc5\xbeinov po Avstraliji, po poteh Maorov po Novi Zelandiji in po Pre\xc5\xa1ernovih poteh po Sloveniji, Avstriji in Moravski._NEWLINE_Od leta 1972 \xc5\xbeivi z \xc5\xbeeno Sonjo v Meng\xc5\xa1u. Ima dva poro\xc4\x8dena otroka, Vesno in Iztoka, ter tri vnuke: Marka, Lano in Ma\xc5\xa1o. Vseh \xc5\xa1est mu je tudi navdih za nekatere mladinske in humoristi\xc4\x8dne knjige._NEWLINE_Leta 2002 je na etnolo\xc5\xa1kem oddelku Filozofske fakultete v Ljubljani pri Marku Terseglavu in Janezu Bogataju zagovarjal magistrsko nalogo z naslovom Fenomen ansambla bratov Avsenik in si s tem pridobil naziv magister etnolo\xc5\xa1kih znanosti.\n_START_SECTION_\nDelo\n_START_PARAGRAPH_\nNapisal je najve\xc4\x8d knjig v Sloveniji \xe2\x80\x93 156 (september 2019). _NEWLINE_Njegovo delo je zaslu\xc5\xbena profesorica Helga Glu\xc5\xa1i\xc4\x8d Krisper ozna\xc4\x8dila kot vitalni realizem s primesmi dokumentaristike._NEWLINE_Prvo dalj\xc5\xa1e pripovedno delo Ivana Sivca je bila povest Pesem njenih zvonov, ki jo je napisal leta 1970. Najprej je izhajala kot podlistek v Kme\xc4\x8dkem glasu (urednica Lu\xc4\x8dka U\xc5\xa1eni\xc4\x8dnik), v knji\xc5\xbeni obliki pa je iz\xc5\xa1la leta 1972, zatem pa je bila \xc5\xa1e trikrat ponatisnjena (1982, 1992 in 2011). Na Siv\xc4\x8dev slog pisanja povesti in romanov so zlasti v prvem obdobju najbolj vplivali Jur\xc4\x8di\xc4\x8d, Kersnik, Fin\xc5\xbegar in Tav\xc4\x8dar. V prvem pisateljskem obdobju je pisal predvsem kme\xc4\x8dke povesti in romane._NEWLINE_Prvo pisateljevo mladinsko delo je pustolovski roman Pozabljeni zaklad, ki je bil prvi\xc4\x8d objavljen 1978, ponatisnjen pa leta 2001. Po njem je re\xc5\xbeiser Tugo \xc5\xa0tiglic leta 2001 posnel celove\xc4\x8derni film, nastala pa je tudi tridelna televizijska nadaljevanka. Film je zaradi velike gledanosti \xe2\x80\x93 300.000 gledalcev \xe2\x80\x93 kot tretji med filmi v Sloveniji prejel najvi\xc5\xa1je priznanje - zlato rolo. Po letu 1978 se je Sivec ve\xc4\x8d posve\xc4\x8dal pisanju mladinskih del, posebno pustolovskim romanom, knjigam s \xc5\xa1portno tematiko, socialno-psiholo\xc5\xa1kim romanom in zbirki Sre\xc4\x8dna dru\xc5\xbeina. Socialno-psiholo\xc5\xa1ki roman Zadnji mega \xc5\xbeur (2001, ponatis 2005) je ena njegovih najbolj branih knjig, ve\xc4\x8dkrat pa je bila tudi med prvimi najbolj branimi mladinskimi knjigami nasploh. Scenarist, re\xc5\xbeiser in igralec Roman Kon\xc4\x8dar je po Siv\xc4\x8devih predlogah iz serije knjig Sre\xc4\x8dna dru\xc5\xbeina posnel \xc5\xa1e tri celove\xc4\x8derne televizijske filme oziroma nadaljevanke in sicer Vlomilci delajo poleti (2009), Zakleta bajta (2010) in Princ na belem konju (2013). Med knjigami s \xc5\xa1portno tematiko sta med najbolj branimi Formula smrti (1997) in Zelena kri (1998)._NEWLINE_K pisanju za mladino ga je navdu\xc5\xa1il pisatelj Branko Gradi\xc5\xa1nik. Je tudi u\xc4\x8denec Gradi\xc5\xa1nikove kreativne \xc5\xa1ole pisanja._NEWLINE_Leta 1993 je izdal svoj prvi zgodovinski roman Jutro ob Kresu, sledila je Krvava grajska svatba (1997), literarni zgodovinarji (prof. dr. Helga Glu\xc5\xa1i\xc4\x8d Krisper) pa menijo, da je vrh dosegel s Sago o Karantaniji oziroma z romani Kralj Samo 2010), Cesar Arnulf (2010) in Kneginja Ema (2010). Enako obse\xc5\xbena in zelo dobro sprejeta pri bralcih sta tudi romana o so\xc5\xa1ki fronti Ognjeni ruj (2011) in Zelena solza (2011)._NEWLINE_Od leta 1991 naprej se veliko posve\xc4\x8da pisanju biografskih romanov o pomembnih slovenskih mo\xc5\xbeeh in \xc5\xbeenah: o Petru Pavlu Glavarju (In ve\xc4\x8dno bodo cvetele lipe, 1991), o Tonetu Kozlev\xc4\x8darju (Pesem je sonce, 1994), o Jakobu Alja\xc5\xbeu (1994), o Simonu Gregor\xc4\x8di\xc4\x8du (Biseri bole\xc4\x8dine, 1996 in 2012), o Jo\xc5\xbeetu Peternelju-Mausarju (Umetnik z mehko du\xc5\xa1o, 1999), o Mirku Lebarju (Hodim z rokami, 1999), o Jo\xc5\xbeetu Ple\xc4\x8dniku (Mojster nebe\xc5\xa1ke lepote, 2001 in 2002), o Janezu Ciglerju (Povest o Janezovi sre\xc4\x8di, 2002), o Dragojili Milekovi (Planinska ro\xc5\xbea, 2004), o Antonu A\xc5\xa1kercu (Brodnikova oporoka, 2006), o Juliji Primic (Julija iz Sonetnega venca, 2006), o Maksimu Gaspariju (Slovenska pravljica Maksima Gasparija, 2007), o An\xc5\xbeetu Ko\xc5\xa1irju (Prvi kranjski ropar, 2007) o Brezjanski mariji (Kraljica Slovencev, 2007), o Jerneju Kopitarju (Kamen nad gladino, 2007), o Karlu Destovniku-Kajuhu (Moji edini, ki jo ljubim, 2008), o sorodnikih in prijateljih pisateljev (Neznani znanci, 2009) in o Giuseppeju Tartiniju (Moj ljubljeni Tartini, 2012)._NEWLINE_Po Pre\xc5\xa1ernovem vzoru je v knjigo o Pre\xc5\xa1ernu z naslovom Rib\xc4\x8dev dohtar (2009) vpletel svoj sonetni venec z akrostihom \xc2\xbbV IMENU LJUBEZNI\xc2\xab._NEWLINE_Napisal je ve\xc4\x8d kot 3000 besedil za glasbo, pa tudi dve obse\xc5\xbeni monografiji o razvoju narodno-zabavne glasbe pri nas (Vsi najbolj\xc5\xa1i muzikanti I, 1998 in Vsi najbolj\xc5\xa1i muzikanti II., 2003), pa tudi biografije: o Avsenikih (Brata Avsenik, 1999 in 2010) in o Lojzetu Slaku (En godec nam gode, 2004), o Ivanki Kra\xc5\xa1evec Pre\xc5\xa1ern in Ivanu Pre\xc5\xa1ernu-\xc5\xbdanu (Najine sledi, 2012), izdal pa je tudi ve\xc4\x8d zbirk besedil, med drugim Pod cveto\xc4\x8dimi kostanji (2012)._NEWLINE_Med spominsko prozo se vra\xc4\x8da v mladost v knjigah Kruh pono\xc4\x8di spi (1994), Vsak klas je zlat (1995) in Zlati \xc4\x8dasi (2000), na humoristi\xc4\x8den na\xc4\x8din pa prikazuje polpreteklost v knjigah Male neumnosti (2003) in Radioaktivni spomini (2008). Spominsko oz. humoristi\xc4\x8dno so obarvane tudi pripovedi, kot so \xc5\xbdenin proti svoji volji (1991), Bog na dopustu (1994), Dopust s ta\xc5\xa1\xc4\x8do (2005), pa tudi ve\xc4\x8d osebnih humoristi\xc4\x8dnih izpovedi, pregled vseh Siv\xc4\x8devih knjig do stote pa je objavljen v knjigi Mojih prvih sto (2010)._NEWLINE_Izdal je tudi ve\xc4\x8d slikanic za otroke, med drugim Petelinja drsalna \xc5\xa1ola (2005) in \xc4\x8carobni trikotnik (2011). Slikanice je ilustrirala Tina \xc5\xa0vajger. Za mlaj\xc5\xa1e bralce je izdal tri knjige, med katerimi je tudi pripoved Po\xc4\x8ditnice na Marsu (2008)._NEWLINE_Od 40-letnice izdaje prve knjige so za\xc4\x8deli izhajati ponatisi Siv\xc4\x8devih uspe\xc5\xa1nic v zbirki Ve\xc4\x8dno zelene. Kot prva je iz\xc5\xa1la njegova prva povest Pesem njenih zvonov, zatem pa Pod cveto\xc4\x8dimi kostanji (jagodni izbor najlep\xc5\xa1ih besedil), Biseri bole\xc4\x8dine in Triglavski kralj._NEWLINE_Svoje knjige predstavlja na \xc5\xa1olskih bralnih zna\xc4\x8dkah in na literarnih ve\xc4\x8derih, nastopa pa tudi kot slavnostni govornik. Doslej je imel \xc5\xbee ve\xc4\x8d kot tiso\xc4\x8d tovrstnih nastopov po Sloveniji, nekaj pa tudi v drugih dr\xc5\xbeavah._NEWLINE_Za Radio Ljubljana oziroma Radio Slovenija je pripravil ve\xc4\x8d kot 1100 polurnih oziroma enournih radijskih reporta\xc5\xbe s prete\xc5\xbeno pisnim delom, dvajset let je spremljal dogajanje na glasbeni sceni v Slovenskih novicah, kot publicist je priob\xc4\x8dil veliko reporta\xc5\xbe o pomembnej\xc5\xa1ih ljudeh in dogodkih v Financah.'