b"\n_START_ARTICLE_\nIvan Vidav\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nOsnovno \xc5\xa1olo je obiskoval v Kr\xc4\x8devini pri Mariboru, klasi\xc4\x8dno gimnazijo pa v Mariboru. Po maturi leta 1937 se je vpisal na Filozofsko fakulteto Univerze v Ljubljani, kjer je \xc5\xa1tudiral matematiko. Diplomiral je aprila leta 1941, maja istega leta pa je bil \xc5\xbee promoviran za doktorja filozofije na podlagi disertacije Kleinovi teoremi v teoriji linearnih diferencialnih ena\xc4\x8db, pod Plemljevim mentorstvom. S tako zgodnjim doktoratom takoj po diplomi je opozoril na svojo izjemno nadarjenost za matematiko._NEWLINE_V \xc5\xa1tudijskem letu 1941/42 je nadaljeval podoktorski \xc5\xa1tudij matematike na Univerzi v Rimu kot Turnerjev \xc5\xa1tipendist. Leta 1943 je postal asistent na Filozofski fakulteti v Ljubljani, leta 1946 pa je bil imenovan za docenta za matematiko na isti fakulteti. Izredni profesor je postal leta 1949, redni pa 1953. Leta 1954 je bil na kraj\xc5\xa1em izpopolnjevanju v Parizu. V \xc5\xa1olskem letu 1957/58 je bil dekan tedanje Naravoslovne fakultete. Dolgo vrsto let je bil predstojnik katedre oz. odseka za matematiko. 0d leta 1975 do leta 1977 je bil predstojnik VTO Matematika in mehanika na FNT. Nekaj let je bil tudi predstojnik oddelka za matematiko na In\xc5\xa1titutu za matematiko, fiziko in mehaniko._NEWLINE_Za u\xc4\x8dbenika Vi\xc5\xa1ja matematika I. in II. je leta 1952 prejel Pre\xc5\xa1ernovo nagrado. Za delo Motene polgrupe in uporaba v transportni teoriji nevtronov je dobil leta 1970 Kidri\xc4\x8devo nagrado. Leta 1980 je prejel nagrado AVNOJ-a, leta 1988 \xc5\xbdagarjevo nagrado za pedago\xc5\xa1ko delo, leta 1992 pa dr\xc5\xbeavno nagrado za \xc5\xbeivljenjsko delo na raziskovalnem podro\xc4\x8dju. \xc5\xbde leta 1958 je bil Vidav izvoljen za dopisnega \xc4\x8dlana SAZU, 1962 za njenega rednega \xc4\x8dlana. Profesor Vidav je bil leta 1965 odlikovan z redom dela z rde\xc4\x8do zastavo, leta 1974 z redom republike s srebrnim vencem in leta 1978 z redom zaslug za ljudstvo z zlato zvezdo. _NEWLINE_Leta 1985 se je Ivan Vidav upokojil in bil \xc5\xa1e istega leta izvoljen v naziv zaslu\xc5\xbeni profesor, ob dnevu univerze 3. decembra 1997, pa mu je Ljubljanska univerza podelila \xc5\xa1e naslov \xc4\x8dastnega doktorja. Nekaj let po upokojitvi je \xc5\xa1e predaval na dodiplomskem in podiplomskem \xc5\xa1tudiju matematike. V DMFA je sodeloval od ustanovitve dalje. Bil je tudi njegov predsednik in vodja komisije za tekmovanja ter urednik dru\xc5\xa1tvenih glasil in njegovih knji\xc5\xbenih zbirk. Za \xc4\x8dastnega \xc4\x8dlana DMFA je bil imenovan 1988.\n_START_SECTION_\nZnanstvenoraziskovalno in pedago\xc5\xa1ko delo\n_START_PARAGRAPH_\nVidavov znanstveni in raziskovalni opus obsega ve\xc4\x8d kot devetdeset naslovov, med katerimi je pribli\xc5\xbeno tretjina znanstvenih del objavljenih v revijah, ki se jih danes najde na seznamu SCI. V svojem zgodnjem raziskovalnem obdobju ob koncu \xc5\xa1tiridesetih in v za\xc4\x8detku petdesetih let se je pod vplivom Plemlja ukvarjal predvsem s problemi iz klasi\xc4\x8dne analize. Zaradi zaprtosti tedanjega sistema je v tem \xc4\x8dasu objavljal predvsem v jugoslovanskih znanstvenih revijah. Tako so nekatera njegova pomembna dela iz\xc5\xa1la kot Razprave Slovenske akademije znanosti in umetnosti v Ljubljani ali pa v revijah kot je Bulletin de la Socciete des maathemnaticiens et physiciens de la R. P. de Serbie v Beogradu. V tem obdobju je \xc5\xa1tudiral linearne diferencialne ena\xc4\x8dbe, med njegovimi najbolj vidnimi rezultati pa so re\xc5\xa1itve nekaterih Kleinovih problemov z ve\xc4\x8d singularnimi to\xc4\x8dkami._NEWLINE_Sredi petdesetih let je svojo glavno pozornost usmeril v probleme funkcionalne analize, matemati\xc4\x8dne teorije, ki je bila v tistem \xc4\x8dasu v velikem razcvetu. Takrat je za\xc4\x8del tudi \xc4\x8dedalje ve\xc4\x8d objavljati v tujini. Med uglednimi revijami, v katerih so tedaj izhajala njegova dela, so tudi Comptes rendus hebdomadaires des s\xc3\xa9ances de l'Acad\xc3\xa9mie des sciences (Pariz) in Mathematische Zeitschrift (Berlin). Za to njegovo obdobje je pri pisanju razprav zna\xc4\x8dilna \xc4\x8dedalje pogostej\xc5\xa1a uporaba nem\xc5\xa1kega in  pozneje angle\xc5\xa1kega jezika namesto francoskega. Z vsebinskega stali\xc5\xa1\xc4\x8da je to njegovo obdobje vse tja do sredine \xc5\xa1estdesetih let zaznamovalo ve\xc4\x8d izjemno pomembnih del, s katerimi je zaslovel po vsem svetu. Med temi velja \xc5\xa1e posebej omeniti razpravo Eine metrische Kennzeichnung der selbstadjungierten Operatoren, ki je iz\xc5\xa1la v Mathematische Zeitscirft leta 1956. To, samo osem strani obsegajo\xc4\x8de delo, je postalo eden od osnovnih gradnikov dana\xc5\xa1njega znanja v funkcionalni analizi, znamenita \xc2\xbbVidavova karakterizacija hermitskih elementov\xc2\xab\xc2\xa0pa je postala sestavni del vsake pomembnej\xc5\xa1e monografije in celo vsakega u\xc4\x8dbenika s tega podro\xc4\x8dja. Zato ni \xc4\x8dudno, da se najde kar 51 navedkov tega dela na seznamu SCI, ki je za\xc4\x8del izhajati \xc5\xa1ele pet let po njegovi objavi. To delo pomeni za\xc4\x8detek obse\xc5\xbenega opusa s podro\xc4\x8dja teorije Hilbertovih prostorov in C*-algeber. Sem sodijo razprave, ki se  ukvarjajo z aksiomatiko Hilbertovih prostorov, s konstrukcijo pozitivnih funkcionalov ter s karakterizacijami C*-algeber. Izmed slednjih velja poudariti \xc4\x8dlanka On some *-regular rings ter Sur un systeme d'axiomes caracterisant les algebres C*, ki sta iz\xc5\xa1la v tedanjih jugoslovanskih revijah in bila dokaj odmevna. V teh in drugih delih je Vidav izdelal karakterizacijo teh algeber izmed vseh Banachovih algeber. Do podobnih spoznanj je pribli\xc5\xbeno v istem \xc4\x8dasu pri\xc5\xa1el neodvisno tudi ameri\xc5\xa1ki matematik Palmer. Njun rezultat je dandanes splo\xc5\xa1no znan pod imenom Vidav-Palmerjev izrek. Mnogi strokovnjaki s tega podro\xc4\x8dja so prepri\xc4\x8dani, da je to prav najgloblji rezultat Vidavovega delovanja._NEWLINE_V tretjem obdobju svojega znanstvenega delovanja nekje od srede \xc5\xa1estdesetih let se je ukvarjal z aplikacijami funkcionalne analize v razli\xc4\x8dne smeri. Ena najbolj odmevnih je bila uporaba teorije krepko zveznih parametri\xc4\x8dnih polgrup pri re\xc5\xa1evanju nekaterih fizikalnih ena\xc4\x8db kot je na primer Boltzmanova ena\xc4\x8dba. Tu velja omeniti njegov uradno najve\xc4\x8dkrat navedeni \xc4\x8dlanek Existence and uniqueness of nonnegative eigenfunctions of the Boltzman operator, ki ima 79 navedkov, potem Spectra of perturbed semigroups with applications to transport theory, ki jih ima 29, ter On the spectrum of the relaxation lengths of neutron distributions in a moderator (skupaj s Ku\xc5\xa1\xc4\x8derjem), ki jih ima 20. Ti trije \xc4\x8dlanki so iz\xc5\xa1li v ameri\xc5\xa1ki reviji Journal of Mathematical Analysis and Applications._NEWLINE_\xc4\x8cetrto obdobje njegovega delovanja v sedemdesetih letih je zaznamovano z veliko \xc5\xa1irino, ki jo dosega tudi s pomo\xc4\x8djo svojih u\xc4\x8dencev, pa \xc4\x8deprav je njegovo delo \xc5\xa1e vedno tesno povezano s funkcionalno analizo. Omeni se naj teorijo analiti\xc4\x8dnih funkcij z vrednostimi v normiranih prostorih. Vidav je veliko prispeval, predvsem v sodelovanju z Globevnikom. Poleg tega se je v tem \xc4\x8dasu posve\xc4\x8dal tudi problemom operatorske teorije ter nekaterim mejnim problemom med funkcionalno analizo in algebro. _NEWLINE_V osemdesetih letih se ni ve\xc4\x8d posve\xc4\x8dal vrhunskim znanstvenim prizadevanjem ampak strokovnemu delu na podro\xc4\x8dju teorije \xc5\xa1tevil in geometrije._NEWLINE_Vidavovo pedago\xc5\xa1ko delo je bilo izredno raznoliko in nadvse kakovostno. S svojimi predavanji matematikom in tehnikom, ki so se vedno odlikovala tako po matemati\xc4\x8dni strogosti kot tudi po nazornosti in razumljivosti, je bil vzor mnogim generacijam sedanjih u\xc4\x8diteljev matematike na univerzi in v srednjih \xc5\xa1olah. Na za\xc4\x8detku univerzitetne kariere je s svojim proseminarjem opravljal nadvse odgovorno nalogo izbire kandidatov za bodo\xc4\x8de matematike. V vi\xc5\xa1jih letnikih matematike je ve\xc4\x8d let imel triletni cikel predavanj: uvod v infinitenzimalni ra\xc4\x8dun, analiti\xc4\x8dna in projektivna geometrija ter diferencialna geometrija. Nekaj let je predaval predmeta vi\xc5\xa1ja matematika I in II za vse matematike, naravoslovce in tehnike. Pozneje je predaval samo za matematike predmete analiza I in II,  diferencialne ena\xc4\x8dbe, funkcionalna analiza, teorija analiti\xc4\x8dnih funkcij, algebra, projektivna geometrija in diferencialna geometrija. Opus Vidavovih predavanj ka\xc5\xbee na njegovo izredno matemati\xc4\x8dno \xc5\xa1irino. Vidav je tudi za\xc4\x8detnik podiplomskega \xc5\xa1tudija matematike na Univerzi v Ljubljani. Sprva so bila to njegova neformalna predavanja v okviru podiplomskih seminarjev, pozneje pa predavanja iz funkcionalne analize in algebre v okviru rednega podiplomskega \xc5\xa1tudija._NEWLINE_Vidav ni bil samo izvrsten predavatelj, ampak je svojo pedago\xc5\xa1ko nadarjenost dokazoval tudi z izdajo \xc5\xa1tevilnih u\xc4\x8dbenikov. U\xc4\x8dbenika Vi\xc5\xa1ja matematika I in II, ki sta bila sicer napisana po Plemljevih predavanjih, sta bila mnoga leta edino gradivo za \xc5\xa1tudij vi\xc5\xa1je matematike vsem \xc5\xa1tudentom ljubljanske univerze. Vanju je Vidav vnesel svoj odnos do matematike: idealno kombinacijo matemati\xc4\x8dne strogosti in nazornosti. Pozneje je skupaj s sodelavci izdal trilogijo Vi\xc5\xa1ja matematika I, II in III. Napisal je tudi ve\xc4\x8d u\xc4\x8dbenikov po drugih svojih predavanjih, od katerih so najpomembnej\xc5\xa1i Algebra, Afina in projektivna geometrija, Banachove algebre, Uvod v teorijo C*-algeber in Diferencialna geometrija v prostoru. Tudi za svoja \xc5\xa1tevilna predavanja na podiplomskem \xc5\xa1tudiju je napisal ustrezna besedila."