b"\n_START_ARTICLE_\nKumranski rokopisi\n_START_SECTION_\nPrvo odkritje (1946\xe2\x80\x931947)\n_START_PARAGRAPH_\nPrvo odkritje beduinskega pastirja Mohameda Edh-Dhiba, njegovega bratranca Jum'a Muhammeda in Khalila Musa, se je zgodilo med novembrom 1946 in februarjem 1947. Pastirji so odkrili sedem zvitkov, ki so bili name\xc5\xa1\xc4\x8deni v \xc4\x8da\xc5\xa1ah v jami v bli\xc5\xbeini, ki je danes znano kot najdi\xc5\xa1\xc4\x8de Kumran. John C. Trever je rekonstruiral zgodbo o zvitkih iz ve\xc4\x8d intervjujev z beduini. Edh-Dhibsov bratranec je opazil jame, sam Edh-Dhib pa je bil prvi, ki je dejansko stopil v eno (danes Jama 1). Na\xc5\xa1el je pe\xc5\xa1\xc4\x8dico zvitkov, ki jih Trever ozna\xc4\x8duje kot Izaijev zvitek, Habakukov komentar in Pravila skupnosti ter jih odnesel v tabor, da bi jih pokazal svoji dru\xc5\xbeini. V tem procesu ni bil uni\xc4\x8den noben zvitek. Beduini so imeli zvitke obe\xc5\xa1ene na \xc5\xa1otorskem drogu, medtem ko so se dogovarjali, kaj naj z njimi, ob\xc4\x8dasno so jih odna\xc5\xa1ali, da bi jih pokazali svojim ljudem. V nekem trenutku je bil zvitek Pravila skupnosti razdeljen na dva dela. Beduini so najprej odnesli zvitke trgovcu z imenom Ibrahim 'Ijha v Betlehem. 'Ijha jih je vrnil reko\xc4\x8d, da so brez vrednosti, potem ko so jih opozorili, da so jih morda ukradli iz sinagoge. Beduini so od\xc5\xa1li na bli\xc5\xbenjo tr\xc5\xbenico, kjer je sirski kristjan ponudil, da jih kupi. \xc5\xa0ejk se je pridru\xc5\xbeil njihovemu pogovoru in mu predlagal, da odnesejo zvitke Khalil Eskander Shahinu, 'Kando', prodajalcu anti\xc4\x8dnih del. Beduini in trgovci so se vrnili na najdi\xc5\xa1\xc4\x8de in pustili en zvitek Kandoju ter prodali tri druge prodajalcu za 7 jordanskih funtov (pribli\xc5\xbeno 28 dolarjev ali 314 dolarjev v letu 2018). Originalni zvitki so \xc5\xa1li iz rok v roke, dokler ni bilo mogo\xc4\x8de prodati. _NEWLINE_Dr. John C. Trever iz Ameri\xc5\xa1ke \xc5\xa1ole za orientalske raziskave (ASOR) je leta 1947 pritegnil izvirnih sedem svitkov in jih primerjal z napisi v The Nash Papyrus, najstarej\xc5\xa1ega takratnega svetopisemskega rokopisa in med njimi je na\xc5\xa1el podobnosti. Marca 1948 je arabsko-izraelska vojna spodbudila selitev nekaterih zvitkov v Bejrut v Libanon na varno hrambo. 11. aprila 1948 je vodja ASOR Millar Burrows v splo\xc5\xa1nem sporo\xc4\x8dilu za javnost razkril odkritje zvitkov.\n_START_SECTION_\nIskanje Kumranskih jam (1948\xe2\x80\x931949)\n_START_PARAGRAPH_\nV za\xc4\x8detku septembra 1948 je metropolitanski \xc5\xa1kof Mar Samuel prinesel nekaj dodatnih drobcev, ki jih je dobil, profesorju Ovidu R. Sellersu, novemu direktorju ASOR-a. Konec leta 1948, skoraj dve leti po odkritju, znanstveniki \xc5\xa1e niso na\xc5\xa1li originalne jame, kjer so bili najdeni drobci. Ob takratnih nemirih v dr\xc5\xbeavi se ne bi bilo mogo\xc4\x8de varno lotiti obse\xc5\xbenej\xc5\xa1ega iskanja. Sellers je sku\xc5\xa1al pridobiti Sirijce na pomo\xc4\x8d pri iskanju jame, vendar jim ni mogel pla\xc4\x8dati njihove cene. V za\xc4\x8detku leta 1949 je jordanska vlada arabski legiji izdala dovoljenje za iskanje obmo\xc4\x8dja, na katerem naj bi bila jama Kumran. 28. januarja 1949 sta jamo 1 ponovno odkrila belgijski opazovalec Zdru\xc5\xbeenih narodov kapitan Phillipe Lippens in kapitan arabske legije Akkash el-Zebn.\n_START_SECTION_\nPonovno odkritje jam in odkritje novih zvitkov (1949\xe2\x80\x931951)\n_START_PARAGRAPH_\nPonovno odkritje tistega, ki je v Kumranu postalo znano kot 'Jama 1', je od 15. februarja do 5. marca 1949 izvajal jordanski oddelek za starine, ki sta ga vodila Gerald Lankester Harding in Roland de Vaux. Na mestu Jame 1 je bilo odkritje dodatnih drobcev zvitkov, platnene krpe, \xc4\x8da\xc5\xa1e in drugih artefaktov.\n_START_SECTION_\nIzkopavanja v Kumranu in odkritje novih jam (1951\xe2\x80\x931956, 2017)\n_START_PARAGRAPH_\nNovembra 1951 sta Roland de Vaux in njegova ekipa iz ASOR-ja za\xc4\x8dela s popolnim izkopavanjem Kumrana. Do februarja 1952 je beduin odkril 30 fragmentov v tem, kar naj bi bilo ozna\xc4\x8deno z Jama 2. Odkritje druge jame je na koncu prineslo 300 fragmentov iz 33 rokopisov, vklju\xc4\x8dno z odlomki Jubileja in Modrost Siraha, napisanih v hebrej\xc5\xa1\xc4\x8dini. Naslednji mesec, 14. marca 1952, je ekipa ASOR-ja odkrila tretjo jamo s fragmente Jubileja in bakren zvitek. Med septembrom in decembrom 1952 so ekipe ASOR-ja pozneje odkrile fragmente in zvitke jam 4, 5 in 6._NEWLINE_Z nara\xc5\xa1\xc4\x8dajo\xc4\x8do denarno vrednostjo zvitkov, ko je bil njihov zgodovinski pomen bolj javno objavljen, so beduini in arheologi pospe\xc5\xa1ili iskanje zvitkov lo\xc4\x8deno na istem splo\xc5\xa1nem obmo\xc4\x8dju Kumrana, ki je bilo dolgo ve\xc4\x8d kot 1 kilometer. Med letoma 1953 in 1956 je Roland de Vaux na tem obmo\xc4\x8dju vodil \xc5\xa1e \xc5\xa1tiri arheolo\xc5\xa1ke odprave, da bi odkril zvitke in artefakte. Jamo 11 so odkrili leta 1956 in na\xc5\xa1li zadnje fragmente, ki so jih na\xc5\xa1li v bli\xc5\xbeini Kumrana._NEWLINE_Jame 4\xe2\x80\x9310 so zdru\xc5\xbeene na obmo\xc4\x8dju, ki le\xc5\xbei v relativno neposredni bli\xc5\xbeini pribli\xc5\xbeno 150 metrov od Khirbet Kumrana, jame 1, 2, 3 in 11 je 1\xe2\x80\x932 kilometra severno, jama 3 pa je najbolj oddaljena._NEWLINE_Februarja 2017 so arheologi s hebrejske univerze napovedali odkritje nove, 12. jame. V \xc4\x8da\xc5\xa1i je bil en prazen pergament; vendar zlomljen in prazen zvitek v kozarcu in cepin ka\xc5\xbeejo, da je bila jama oropana v 1950-ih.\n_START_SECTION_\nMaterial in stanje\n_START_PARAGRAPH_\nVe\xc4\x8dina zvitkov je kozja ali ov\xc4\x8dja ko\xc5\xbea, ki je bila obdelana v tanek pergament. Tudi papirus je gradivo za pisanje. En zvitek je izdelan iz bakrene plo\xc4\x8devine._NEWLINE_Le nekaj glinenih vr\xc4\x8dev iz jam 1 in 11 je bilo relativno dobro ohranjenih. Med njimi so 7,3 metra dolg skoraj nepo\xc5\xa1kodovan zvitek Veliki Izaija, 9 m dolg Tempeljski zvitek, deli psalmov, deli Danielove knjige in Habakukov komentar. Ve\xc4\x8dina preostalih zvitkov je le\xc5\xbeala neza\xc5\xa1\xc4\x8ditena na tleh, so mo\xc4\x8dno po\xc5\xa1kodovani in pogosto ohranjeni le v drobcih v obliki sli\xc4\x8dic. Zlasti drobci iz jame 7 pogosto vsebujejo le nekaj \xc4\x8drk.\n_START_SECTION_\nJeziki\n_START_PARAGRAPH_\nDale\xc4\x8d najve\xc4\x8d najdenih besedil je napisanih v hebrej\xc5\xa1\xc4\x8dini. Pravopis odra\xc5\xbea razli\xc4\x8dne jezikovne ravni, od katerih je posebno zna\xc4\x8dilna kumranska hebrej\xc5\xa1\xc4\x8dina. Dvanajst zvitkov in bo\xc5\xbejih imen v razli\xc4\x8dnih jezikovnih vlogah je napisanih v stari ali paleo-hebrejski pisavi. Pribli\xc5\xbeno 70 zvitkov je napisanih v aramej\xc5\xa1\xc4\x8dini. Obi\xc4\x8dajno imajo bolj posvetne, nebiblijske vsebine in so starej\xc5\xa1i od hebrejskih besedil. V gr\xc5\xa1\xc4\x8dini je na\xc5\xa1tetih najmanj 19 zvitkov, vklju\xc4\x8dno z vsemi iz Jame 7._NEWLINE_Prednost hebrej\xc5\xa1\xc4\x8dini v svetopisemskih besedilih je bila v \xc4\x8dasu, ko ni bila ve\xc4\x8d pogovorni jezik. \xc4\x8ceprav Klaus Berger ne sklepa, da gre za enotno podporno skupino za besedila, to vidi kot \xc2\xbbizraz reformnega programa nacionalnega in politi\xc4\x8dnega, verskega in kulturnega spomina na hebrejsko identiteto Izraela\xc2\xab.\n_START_SECTION_\nNavedbe\n_START_PARAGRAPH_\nEnajst jam je bilo o\xc5\xa1tevil\xc4\x8denih glede na vrstni red njihovega odkritja. Kumranski rokopisi so navedeni glede na lokacijo (1Q-11Q) in \xc5\xa1tevilko fragmentov; \xc4\x8de mu je mogo\xc4\x8de dodeliti dolo\xc4\x8deno vlogo, je njegova vsebina pogosto okraj\xc5\xa1ana z velikimi \xc4\x8drkami. Za ve\xc4\x8d razli\xc4\x8dic istega besedila je za njim navedena razli\xc4\x8dica z majhnimi \xc4\x8drkami z nadnapisom. Jezik je pogosto omenjen kot kratica za njim. \xc4\x8ce obstajajo le fragmenti, so besedilni stolpci in vrstice dodatno dolo\xc4\x8deni._NEWLINE_4Q123 45 VI 7-9 je torej besedilo \xc5\xa1t. 123 iz jame 4, od tega fragment 45, stolpec 6, vrstice 7-9. 1QGenAp (= 1Q20) je apokrif Geneze iz jame 1. 4QSam\xe1\xb5\x83 je prvi, 4QSam\xe1\xb5\x87 drugi rokopis Samuelove knjige iz jame 4."