b'\n_START_ARTICLE_\nFranjo Bratina\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nRodil se je v slovenski kme\xc4\x8dki dru\xc5\xbeini z osmimi otroki. Ljudsko \xc5\xa1olo je obiskoval v rojstnem kaju in Ajdov\xc5\xa1\xc4\x8dini, gimnazijo pa v Ljubljani kjer je 1906 tudi maturiral, nato je na Dunaju za\xc4\x8del \xc5\xa1tudij prava, ki pa ga ni ko\xc4\x8dal, ter se preusmeril v tehniko in izumiteljstvo. Pred 1. svetovno vojno se je posve\xc4\x8dal aviatiki, od 1907 je gradil letalske modele in bil med drugimi osebni prijatelj S. Bloudka. Leta 1913 je delal poskuse z modelom \xc5\xbealuzijskega helikopterja in na\xc4\x8drtoval letalo z turboreakcijskim motorjem. Ob izbruhu vojne je bil skupaj z I. Cankarjem zaprt na Ljubljanskem gradu. Po vojni se je preselil v Beograd, in tam med drugim postal referent za hladilno tehniko in urejal Rudarsko-topioni\xc4\x8dki vestnik. Patentiral je okoli 20 patentov, dva tudi v Nem\xc4\x8diji. Za patent je 1930 prijavil izum radialnega razpr\xc5\xa1ilca, kombinacijo reakcijskega motorja in okroglega krila. Patent so mu 1932 priznali, eksperimentalno pa se ni potrdil. Bratina je zaslu\xc5\xbeen tudi za to, da je Ajdov\xc5\xa1\xc4\x8dina na Hublju pri Ajdov\xc5\xa1\xc4\x8dini dobila majhno hidroelektrarno, ki pa jo je kasneje uni\xc4\x8dilo drsenje terena.'