b'\n_START_ARTICLE_\nAndrej Fleischmann\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nAndrej Fleischmann je bil rojen 22. novembra 1804 v Beri\xc4\x8devem o\xc4\x8detu Petru in materi Heleni. \xc5\xbde zelo zgodaj se je navdu\xc5\xa1il za vrtnarstvo, kar je verjetno vpliv bli\xc5\xbeine Erbergovega botani\xc4\x8dnega vrta v Dolu pri Ljubljani. Leta 1819 ga je Hladnik \xc5\xa1e kot 15-letnega fanti\xc4\x8da sprejel na delo v ljubljanski botani\xc4\x8dni vrt. Kot vrtnar je najprej slu\xc5\xbeil pod Hladnikovim vodstvom. Hladnik je spodbujal njegovo usposabljanje, a ni znano, ali se je vrtnarstva dejansko izu\xc4\x8dil, bolj verjetno je, da se ga je priu\xc4\x8dil skozi dolgoletno sodelovanje s Hladnikom in njegovim namestnikom Biatzovskym . S Hladnikom je prehodil vso Kranjsko in mu pomagal nabirati rastline za vrt in herbarij. Ko je 1834 po Hladniku vodstvo vrta prevzel Ivan Nepomuk Biatz\xc3\xb3vszky, ki je poleg vodenja vrta opravljal \xc5\xa1e vrto drugih dejavnosti, se je ta v oskrbi vrta zaradi bogatih izku\xc5\xa1enj zanesel na Fleischmana. Ko je Biatzovsky leta 1850 od\xc5\xa1el v Salzburg, je Fleischmann prevzel vrt in ga samostojno oskrboval do smrti leta 1867. Fleischman je \xc5\xbeivel z vrtom; skrbel je za njegovo popularizacijo s \xc4\x8dlanki v reviji Carniola, kjer je redno objavljal sezname rastlin, ki so cvetele v vrtu, pogosto je pripravljal botani\xc4\x8dna predavanja urejal herbarije, zbiral semena. Ukvarjal pa se je tudi s sadjarstvom; z nasveti je pomagal kmetom po celi Kranjski in sodeloval na kmetijskih razstavah.\n_START_SECTION_\nPublicisti\xc4\x8dno in pedago\xc5\xa1ko delovanje\n_START_PARAGRAPH_\nFleischmann je skupaj z Hladnikom in nato samostojno raziskoval kranjsko floro. Prispeval je 75 herbarijskih primerkov za herbarijsko zbirko Flora germanica exsiccata (Nem\xc5\xa1ka posu\xc5\xa1ena flora) in napisal nekaj \xc4\x8dlankov s podro\xc4\x8dja floristike. Za Fleischmannovo glavno delo velja knjiga\xc3\x9cbersicht der Flora Krains oder Verzeichniss der im Herzogtume Krain wildwachsenden oder allgemein cultivierten sichtbar bl\xc3\xbchenden Gew\xc3\xa4chse sammt Angabe der Standorte (Ljubljana, 1844), ki je po Scopolijevi knjigi o kranjski flori drugo tiskano delo o rastlinah na Kranjskem. Tedanji botaniki so ga upo\xc5\xa1tevali kot znanstvenika, \xc4\x8deprav nekatere njegove napovedi niso vedno to\xc4\x8dne. Spisal je \xc5\xa1e: \xc3\x9cber Scopolia Hladnikiana (Regensburg, 1839); Der H\xc3\xbcgel Babna gora bei dem Dorfe Lauerza in Krain (Regensburg, 1840); Nachtr\xc3\xa4ge zur Flora Krains (Regensburg, 1846) Flora an der s\xc3\xbcdlichen Staatseisenbahn von Laibach bis Cilli. Fleischmann je najve\xc4\x8d pisal v nem\xc5\xa1\xc4\x8dini za revije Carniola, Flora in Verhandlungen des zoologisch-botanischen Vereins in Wien. Bil je med prvimi, ki je o botaniki pisal v slovenskem jeziku za poljudni tisk (npr. Bleiweissove Kmetijske in rokodelske novice), zato ga uvr\xc5\xa1\xc4\x8dajo med za\xc4\x8detnike poljudnega naravoslovnega pisanja. Zaslu\xc5\xbeen je tudi za zapisovanje rastlinskih imen v slovenskem jeziku. Bil je zasebni u\xc4\x8ditelj botanike in predavatelj na liceju; veljal pa je tudi za priljubljenega predavatelja. Prirejal je poljudna predavanja o botaniki in naravoslovju v botani\xc4\x8dnem vrtu in na ljubljanski \xc5\xbeivinozdravni\xc5\xa1ki \xc5\xa1oli. Botanika je bila precej priljubljena med tedanjimi intelektualci, zato so njegova predavanja naletela na velik odmev in imela tudi precej\xc5\xa1njo vlogo pri vzgoji mladih slovenskih botanikov\n_START_SECTION_\nPriznanja\n_START_PARAGRAPH_\nAndrej Fleischmann je bil leta 1839 imenovan za dopisnega \xc4\x8dlana kraljeve bavarske botani\xc4\x8dne dru\xc5\xbebe v Regensburgu in 1841 za dopisnega \xc4\x8dlana Kranjske kmetijske dru\xc5\xbebe. Ob 200. letnici njegovega rojstva v letu 2004 je ob\xc4\x8dina Dol pri Ljubljani po\xc4\x8dastila njegov spomin z razglasitvijo "Leta Andreja Fleischmanna". Po\xc5\xa1ta Slovenije je v letu 2012 izdala po\xc5\xa1tne znamke, katerih vsebina je bila povezana s Hladnikom; med njimi je bil tudi motiv Fleischmannovega rebrinca, rastline, ki je ime dobila po A. Fleischmannu.\n_START_SECTION_\nRastline, imenovane po Fleischmannu\n_START_PARAGRAPH_\nPo Fleishmannu so poimenovali dve rastlini: Fleischmannov rebrinec (Plastinaca sativa var. fleischmanni (Hladnik) Burnat) in Fleischmannovo grablji\xc4\x8dje (Knautia fleischmannii).'