b'\n_START_ARTICLE_\nUrbar\n_START_PARAGRAPH_\nUrbar je v osnovi popis zemlji\xc5\xa1ke posesti ter z njo povezanih dohodkov in pravic. Izraz izhaja iz starovisokonem\xc5\xa1ke besede\xc2\xa0\xc2\xbburberan\xc2\xab\xc2\xa0oz. srednjevisokonem\xc5\xa1ke besede\xc2\xa0\xc2\xbberbern\xc2\xab, ki pomeni dajati donos. Mi\xc5\xa1ljen je donos od zemlje, v prvi vrsti pridelek, katerega del pripada zemlji\xc5\xa1kemu gospodu kot gospodarju zemlji\xc5\xa1\xc4\x8da. Na tem zemlji\xc5\xa1\xc4\x8du \xc5\xbeivita in se z obdelovanjem zemlje pre\xc5\xbeivljata kmet podlo\xc5\xbenik in njegova dru\xc5\xbeina. \xc5\xbdivljenjska doba urbarjev je tesno povezana z obstojem fevdalnega dru\xc5\xbebenega reda, kot ga je vzpostavila frankovska kraljeva dinastija Karolingov (od 751 do 911 oz. 987). Prvi zapisi urbarialne narave so izpri\xc4\x8dani v 6. oz. 7. stoletju, nastanek zadnjih pa sega v 19. stoletje. V avstrijskem cesarstvu je obdobje urbarjev izzvenelo z zemlji\xc5\xa1ko odvezo leta 1848. Takrat je pri\xc5\xa1lo do odprave fevdalnih odnosov oz. obveznosti, ki so izhajale iz razmerij med zemlji\xc5\xa1kimi gospodi in njihovimi podlo\xc5\xbeniki. V slovenski Istri, ki je do leta 1797 spadala pod Bene\xc5\xa1ko republiko, urbarjev niso poznali. Tu je prevladoval kolonat \xe2\x80\x93 sistem zakupni\xc5\xa1tva s koreninami v rimskem cesarstvu pozne antike.\n_START_SECTION_\nRazvoj urbarjev v srednjem veku\n_START_PARAGRAPH_\nZa predhodnike urbarjev veljajo tradicijski kodeksi iz \xc4\x8dasa od 9. do 12. stoletja, v katerih so po kronolo\xc5\xa1kem redu nanizane notice o podaritvah, zamenjavah in nakupih posesti. Drugo fazo v razvoju urbarjev predstavljajo delni ali kompletni sumarni popisi posesti in dajatev od njih. Na slovensko ozemlje se nana\xc5\xa1ajo trije ohranjeni primerki: sumarni popis posesti stolnega kapitlja v Freisingu za obmo\xc4\x8dje Vrbskega jezera na Koro\xc5\xa1kem (W\xc3\xb6rthersee) iz okoli leta 1150, popis posesti Gori\xc5\xa1kih grofov iz okrog leta 1200 ter\xc2\xa0\xc2\xbbNotitia bonorum de Lonka\xc2\xab\xc2\xa0\xe2\x80\x93 kompilacija, ki je rabila za informacijo o obsegu freisin\xc5\xa1ke \xc5\xa1kofijske posesti, v tem primeru gospostva (\xc5\xa0kofja) Loka, novemu \xc5\xa1kofu Albertu von Harthausnu (1158\xe2\x80\x931184). Bolj ustaljeno obliko za\xc4\x8dnejo urbarji dobivati v 13. stoletju, iz katerega so se ohranili npr. urbarji \xc5\xa1kofov oz. \xc5\xa1kofije Briksen (Brixen), mdr. za Bled, in urbarji de\xc5\xbeelnih knezov za Bavarsko, Avstrijo in \xc5\xa0tajersko. Dinamiko nastajanja urbarjev so krojile precej pogoste spremembe posestnega stanja._NEWLINE_Nadaljnji razvoj urbarjev sta zaznamovali zlasti ve\xc4\x8dja sistemati\xc4\x8dnost in iz\xc4\x8drpnost, ki sta bili v veliki meri posledica potrebe in \xc5\xbeelje po u\xc4\x8dinkovitej\xc5\xa1i upravi zemlji\xc5\xa1ke posesti. V urbarjih, nastalih v poznem srednjem veku, odseva temeljna struktura gospostev: ve\xc4\x8dja se delijo na urade, v okviru katerih so navedene vasi in \xc5\xa1tevilo podlo\xc5\xbeni\xc5\xa1kih kmetij oz. hub v posamezni vasi, v ve\xc4\x8dini mlaj\xc5\xa1ih urbarjev najdemo tudi popise dajatev za vsako hubo posebej. Proti koncu 15. stoletja je posameznemu podlo\xc5\xbeniku v urbarjih neredko dodeljena posebna stran; podlo\xc5\xbenikove dajatve in obveznosti so zapisane pregledno in kolikor toliko enotno. Leta 1498 je Maksimilijan I. (1493\xe2\x80\x931519) odredil reformo urbarjev za de\xc5\xbeelnokne\xc5\xbejo posest v svojih de\xc5\xbeelah, katere sad so t. i. reformirani de\xc5\xbeelnokne\xc5\xbeji urbarji. Na\xc2\xa0 Kranjskem so se iz tega \xc4\x8dasa ohranili npr. reformirani urbarji gospostev Polhov Gradec, Prem in Radovljica ter reformirani urbar urada Ko\xc4\x8devska Reka. Del tovrstnih urbarjev je nastal nekoliko pozneje, \xc5\xbee v zgodnjem novem veku, pod Ferdinandom I. (1521\xe2\x80\x931564) npr. urbar gospostva Seno\xc5\xbee\xc4\x8de iz leta 1524.\n_START_SECTION_\nUrbarji in urbarialni registri v zgodnjem novem veku\n_START_PARAGRAPH_\n\xc4\x8cas od prehoda v 16. stoletje do okoli leta 1750 velja za zlato dobo urbarjev in urbarjem sorodnih popisov oz. registrov razli\xc4\x8dnih vrst desetine, tlake, t. i. male pravde ipd. Dele\xc5\xbe njihove ohranjenosti za ozemlje nekdanjih de\xc5\xbeel \xc5\xa0tajerske, Koro\xc5\xa1ke in Kranjske je ocenjen na \xc5\xa1tiri petine, urbarji in urbarialni registri iz tega obdobja so poleg tega vsebinsko in zvrstno najpestrej\xc5\xa1i. Razlogi za porast njihovega \xc5\xa1tevila v primerjavi s srednjim vekom so predvsem drobitev zemlji\xc5\xa1ke posesti in posledi\xc4\x8dno ve\xc4\x8dje \xc5\xa1tevilo razli\xc4\x8dnih lastnikov te posesti, kompleksnej\xc5\xa1i ustroj uprave posesti, uvajanje dav\xc4\x8dnih obveznosti idr. Postopno zmanj\xc5\xa1anje \xc5\xa1tevila urbarjev in urbarialnih registrov od srede 18. stoletja naprej pa je v najve\xc4\x8dji meri posledica reform Marije Terezije (1740\xe2\x80\x931780), v prvi vrsti sprememb na podro\xc4\x8dju davkov.\n_START_SECTION_\nVrste urbarjev in urbarialnih registrov\n_START_PARAGRAPH_\nSplo\xc5\xa1ni urbarji (Gesamturbare) so urbarji, ki zajemajo celotno posest nekega zemlji\xc5\xa1kega gospoda, delni urbarji (Teilurbare) pa tisti, ki se nana\xc5\xa1ajo na posamezne dele te posesti._NEWLINE_Temeljni urbarji (Stockurbare), imenovani tudi glavni ali mati\xc4\x8dni urbarji, so nastali kot trajni oz. dolgoro\xc4\x8dni referen\xc4\x8dni pripomo\xc4\x8dki, prvi v 13. stoletju, navadno po kon\xc4\x8dani kolonizaciji. Pozneje, zlasti od srede 15. stoletja naprej, so temeljne urbarje sestavljali predvsem ob prodajah posesti oz. kadar se je pokazala potreba po ugotavljanju dejanskih dohodkov od posesti ali pa se je stari temeljni urbar izgubil oz. bil uni\xc4\x8den. Starej\xc5\xa1i tip temeljnega urbarja predstavlja popis s \xc5\xa1tevilom kmetij in seznamom dajatev za tipi\xc4\x8dno kmetijo, pri mlaj\xc5\xa1em tipu pa gre za poimenski popis vseh podlo\xc5\xbenikov s podrobnim seznamom podlo\xc5\xbeni\xc5\xa1kih dajatev._NEWLINE_Priro\xc4\x8dni urbarji (Handurbare) so se pojavili v 15. stoletju in so bili namenjeni sprotni evidenci o resni\xc4\x8dno poravnanih podlo\xc5\xbeni\xc5\xa1kih obveznostih. Vanje je sestavljalec priro\xc4\x8dnega urbarja \xe2\x80\x93 obi\xc4\x8dajno oskrbnik posesti \xe2\x80\x93 prepisal podatke iz temeljnega urbarja ter jim dodajal pripise ob robu ali pa vnaprej za\xc4\x8drtal rubrike za posamezna leta. Znotraj rubrik je za vsakega podlo\xc5\xbenika oz. vsako dajatev ali obveznost posebej zapisal, ali oz. v kolik\xc5\xa1ni meri je bila ta poravnana: pri dajatvah v naravi je navedel koli\xc4\x8dino oddane dajatve, pri denarnih pa vi\xc5\xa1ino pla\xc4\x8danega zneska. Med priro\xc4\x8dne se ve\xc4\x8dinoma uvr\xc5\xa1\xc4\x8dajo tudi urbarialni registri \xe2\x80\x93 popisi zgolj dolo\xc4\x8dene vrste dajatev oz. obveznosti: \xc5\xbeitne desetine, desetine prirastka \xc5\xbeivine, vinske desetine, gornine, te ali one oblike tlake ipd. Ker pri davku oz. davkih ni \xc5\xa1lo za dajatev zemlji\xc5\xa1kemu gospodu, ampak de\xc5\xbeeli oz. dr\xc5\xbeavi, med urbarialne registre ne \xc5\xa1tejemo dav\xc4\x8dnih registrov._NEWLINE_(Novo)Reformirani urbarji so urbarji de\xc5\xbeelnokne\xc5\xbejih posestev, ki so jih dali zapisati vladarji oz. de\xc5\xbeelni knezi habsbur\xc5\xa1kih dednih de\xc5\xbeel v obdobju od konca 15. do prvih desetletij 17. stoletja, da bi bilo upravljanje s temi posestvi u\xc4\x8dinkovitej\xc5\xa1e. Reformirane urbarje (reformierte Urbare) iz \xc4\x8dasa Maksimilijana I. (1493\xe2\x80\x931519) in Ferdinanda I. (1521\xe2\x80\x931564) prepoznamo predvsem po naslovu, iz katerega izvemo, da so reformo opravili poobla\xc5\xa1\xc4\x8deni svetniki in odposlanci de\xc5\xbeelnega kneza. Ti so posest bodisi osebno objezdili bodisi sklicali podlo\xc5\xbenike, da bi preverili verodostojnost kupnih pogodb in drugih listin, ki so jih morali ti prinesti s seboj; nato so sestavili urbar. Reformirani urbarji se po vsebini sicer niso razlikovali od drugih, so\xc4\x8dasno nastalih temeljnih urbarjev. Novoreformirane urbarje (neureformierte Urbare) iz \xc4\x8dasa Karla II. (1564\xe2\x80\x931590) in Ferdinanda II. (1595\xe2\x80\x931637) po drugi strani zaznamuje tridelna struktura: uvodni zapis, osrednji del urbarja \xe2\x80\x93 kontekst in sklepna notica. Uvodni zapis uporabnika seznani z razlogi za reformo, na\xc4\x8dinom njene izvedbe ter \xc5\xa1tevilom urbarjev, ki jih je treba izdelati. Kontekst sam je razdeljen na ve\xc4\x8d razdelkov, ki ga ve\xc4\x8dinoma sestavljajo: popis podlo\xc5\xbenikov z navedbo njihovih dajatev oz. obveznosti, lo\xc4\x8deni popisi raznovrstne desetine, popisi odvet\xc5\xa1\xc4\x8dine, gornine in tlake, poimenski seznami drugih u\xc5\xbeivalcev obdelovalnih enot znotraj zemlji\xc5\xa1ke posesti (kosezi, svobodniki, odvet\xc5\xa1\xc4\x8dinski podlo\xc5\xbeniki idr.), morebitni\xc2\xa0 popisi ali opisi obveznosti oz. pravic, povezanih s planinami, kr\xc4\x8devinami, gozdovi in ribniki. Navadno sledijo \xc5\xa1e zapisi o dominikalni ali pridvorni zemlji (tj. zemlji, ki jo v nasprotju z rustikalno ali podlo\xc5\xbeni\xc5\xa1ko zemljo zemlji\xc5\xa1ki gospod obdeluje\xc2\xa0\xc2\xbbv lastni re\xc5\xbeiji\xc2\xab), popisi drugih, na posest vezanih pravic, pojasnila o merah ter razni zapisi upravnopravne vsebine, kot sta opisa sodnih pristojnosti in meja de\xc5\xbeelskega sodi\xc5\xa1\xc4\x8da. Kontekst kon\xc4\x8dujejo t. i. dodatni \xc4\x8dleni, ki prina\xc5\xa1ajo smernice za zastavne imetnike de\xc5\xbeelnokne\xc5\xbejih posestev, med drugim navodila, kako naj ravnajo pri re\xc5\xa1evanju podlo\xc5\xbeni\xc5\xa1kih sporov, pri pobiranju davkov, v primerih prodaje ali dedovanja kmetije, ob kr\xc4\x8denju zemlji\xc5\xa1\xc4\x8d ipd. V sklepni notici najdemo poleg navedbe kraja in datuma overovitve urbarja naro\xc4\x8dilo, da se mora novi (zastavni) imetnik dr\xc5\xbeati zapisanega v urbarju in varovati koristi de\xc5\xbeelnega kneza._NEWLINE_\xc5\xa0tiftni register (Stiftregister) je lahko sopomenka za dav\xc4\x8dni register (primer gospostva Negova na \xc5\xa0tajerskem v 16. in 17. stoletju), neredko pa tudi za urbar, kar velja zlasti za 18. stoletje. Poseben formular za \xc5\xa1tiftne registre je leta 1756 Marija Terezija prilo\xc5\xbeila patentu, ki je hkrati pomenil pravno podlago za urbarialne \xc5\xa1tevilke \xe2\x80\x93 \xc5\xa1tevilke, s katerimi se od konca \xc5\xa1estdesetih let 18. stoletja nato sre\xc4\x8dujemo v\xc2\xa0 t. i. starej\xc5\xa1i oz. stari zemlji\xc5\xa1ki knjigi. V sklopu terezijanskih dav\xc4\x8dnih reform so predvsem v letih 1754\xe2\x80\x931755 sistemati\xc4\x8dno nastajali tudi t. i. izvle\xc4\x8dki iz urbarjev, pri katerih pa praviloma ne gre za izpise delov podatkov o podlo\xc5\xbeni\xc5\xa1kih obveznostih, ampak za (modificirane) prepise vseh tovrstnih podatkov v obliki ve\xc4\x8didel tiskanih tabel. Nadaljnje popravke, kar zadeva posest oz. dohodke, zrcalijo rektificirani urbarji (rektifizierte Urbare) oz. rektificirani \xc5\xa1tiftni registri (rektifizierte Stiftregister), med ohranjenimi je najve\xc4\x8d tistih s konca 18. stoletja._NEWLINE_Rektifikacijski urbarji (Rektifikationsurbare) so urbarji, ki so bili\xc2\xa0\xc2\xbbpostavljeni\xc2\xab\xc2\xa0ob t. i. terezijanski dav\xc4\x8dni rektifikaciji in jih je potrdilo dr\xc5\xbeavno knjigovodstvo.\n_START_SECTION_\nJezik urbarjev\n_START_PARAGRAPH_\nDo srede 14. stoletja so bili urbarji prete\xc5\xbeno zapisani v latin\xc5\xa1\xc4\x8dini, od tedaj pa vse pogosteje v nem\xc5\xa1\xc4\x8dini. V zahodnem delu slovenskega etni\xc4\x8dnega prostora, predvsem na Gori\xc5\xa1kem, je bil jezik urbarjev v (zgodnjem) novem veku v glavnem italijan\xc5\xa1\xc4\x8dina. Kot ka\xc5\xbeeta npr. omemba\xc2\xa0\xc2\xbbslovenskega urbarja\xc2\xab\xc2\xa0za gospostvo Gradac iz let 1625\xe2\x80\x931629 in ohranjeni prepis urbarja \xc5\xbeupnije Bloke za leta 1762\xe2\x80\x931770, so na Slovenskem sem ter tja nastali urbarji v slovenskem ali pove\xc4\x8dini slovenskem jeziku. Med urbarialnim gradivom v doma\xc4\x8dem jeziku so tudi kajkavsko-prekmurski urbarji iz obdobja 1768\xe2\x80\x931775. Na posamezne slovenske besede, zapise ali odlomke naletimo v nekaterih tujejezi\xc4\x8dnih urbarjih. Tak\xc5\xa1ni so denimo beseda\xc2\xa0\xc2\xbbr\xc5\xbe\xc2\xab\xc2\xa0(resch) in izrek\xc2\xa0\xc2\xbbWog owari napasti\xc2\xab\xc2\xa0z letnico 1544 v urbarju samostana dominikank v Velesovem iz srede 15. stoletja ter opis meja de\xc5\xbeelskega sodi\xc5\xa1\xc4\x8da Ortnek iz let 1663\xe2\x80\x931669.'