b'\n_START_ARTICLE_\nMao Cetung\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nMao se je rodil 26. decembra 1893 v \xc5\xa0ao\xc5\xa1anu v provinci Hunan, na osrednjem Kitajskem. Bil je sin bogatega kmeta in striktne budistke Wen Qimei. Svojega o\xc4\x8deta je opisoval kot \xc5\xbeeljnega discipline in izredno strogega \xc4\x8dloveka, z njegove strani je bil dele\xc5\xbeen trde vzgoje, ve\xc4\x8dkrat je bil tepen. Tudi Mao je bil v \xc4\x8dasu otro\xc5\xa1tva budist, vendar je vero v najstni\xc5\xa1kih letih opustil. Z osmimi leti je bil poslan v osnovno \xc5\xa1olo v \xc5\xa0ao\xc5\xa1anu, kjer je bil dele\xc5\xbeen uveljavljene konfucijanske vzgoje in izobrazbe. Pri trinajstih je njegov o\xc4\x8de poskrbel za poroko s sedemnajstletno Luo Yigu in hkrati zdru\xc5\xbeil dru\xc5\xbeinski posestvi. Mao je zavra\xc4\x8dal vsako imenovanje Luo za svojo \xc5\xbeeno in se s tem s svojo trmo javno osramotil. Luo je umrla \xc5\xa1tiri leta po poroki. Kasneje je tudi kritiziral prisilne poroke. Mao se je za nekaj \xc4\x8dasa zaposlil na o\xc4\x8detovi kmetiji in se hkrati seznanjal z mi\xc5\xa1ljenjem prozahodnega reformista Zhenga Guanyinga.\n_START_SECTION_\nZgodnja revolucionarna leta\n_START_PARAGRAPH_\nZanimal se je za voja\xc5\xa1ko mo\xc4\x8d in nacionalne ideje Georgea Washingtona in Napoleona Bonaparteja. Pri \xc5\xa1estnajstih leti je za\xc4\x8del obiskovati vi\xc5\xa1jo osnovno \xc5\xa1olo v Dongshanu in dve leti pozneje srednjo \xc5\xa1olo v prestolnici Hunana \xc4\x8cang\xc5\xa1aju (Changsha). V srednji \xc5\xa1oli je \xc4\x8dutil odpor proti avtokratski in tradicionalisti\xc4\x8dni cesarski ureditvi, ki je vztrajala na pre\xc5\xbeivetih tradicijah konfucianizma in ekonomske samozadostnosti, zaradi katerih je Kitajska zaostajala za ekonomsko in tehnolo\xc5\xa1ko razvitej\xc5\xa1im Zahodom. Bral je revolucionarni \xc4\x8dasopis Ljudska samostojnost (Minli bao), kot znak upora si je dal simboli\xc4\x8dno odrezati kito, ki jo je v 17. stoletju vladajo\xc4\x8da mand\xc5\xbeurska dinastija Qing vsilila vsem mo\xc5\xa1kim. V \xc4\x8dasu srednje \xc5\xa1ole se je pridru\xc5\xbeil uporni\xc5\xa1ki vojski, ki si je prizadevala za revolucijo, vendar v boju ni bil nikoli neposredno udele\xc5\xbeen.  Po opravljenem te\xc4\x8daju za u\xc4\x8ditelja je odpotoval v Peking, kjer je diplomiral junija 1919 kot tretji v letniku ter se zaposlil kot pomo\xc4\x8dnik Li Dazhaa v peking\xc5\xa1ki univerzitetni knji\xc5\xbenici. Li je veliko pisal o oktobrski revoluciji in komunizmu. Tako se je Mao sre\xc4\x8dal z marksisti\xc4\x8dno literaturo in idejami komunizma. Z zelo majhno pla\xc4\x8do si je lahko privo\xc5\xa1\xc4\x8dil le utesnjeno sobo, ki jo je delil skupaj s \xc5\xa1e sedmimi \xc5\xa1tudenti iz Hunana. Pridru\xc5\xbeil se je univerzitetnemu klubu filozofov in novinarjev ter se udele\xc5\xbeeval seminarjev in predavanj o takratnih kitajskih politi\xc4\x8dnih reformistih. Maovo bivanje v Pekingu se je kon\xc4\x8dalo spomladi leta 1919, ko je odpotoval v \xc4\x8cang\xc5\xa1o, kjer se je zaposlil kot u\xc4\x8ditelj zgodovine na osnovni \xc5\xa1oli Xiuye._NEWLINE_Kitajsko komunisti\xc4\x8dno partijo sta leta 1921 ustanovila \xc5\xbee omenjeni knji\xc5\xbeni\xc4\x8dar Li Dazhao in marksisti\xc4\x8dni somi\xc5\xa1ljenik Chen Duxiu, Mao pa je mestu \xc4\x8cang\xc5\xa1a, v katerem je v tem \xc4\x8dasu pou\xc4\x8deval v osnovni \xc5\xa1oli, ustanovil Hunansko vejo KP. V letu 1921 so obstajala komunisti\xc4\x8dna gibanja v \xc5\xa0anghajju, Pekingu, Wuhanu, Kantonu in Jinanu, zato so se 23. julija 1921 prvi\xc4\x8d sre\xc4\x8dala komunisti\xc4\x8dna gibanja, na tako imenovanem nacionalnem kongresu Kitajske komunisti\xc4\x8dne partije, ki se ga je udele\xc5\xbeil tudi Mao in bil progla\xc5\xa1en za sekretarja stranke v provinci Hunan. Na drugem kongresu (julija 1922), na katerem Mao ni bil udele\xc5\xbeen, se je KP po Leninovem nasvetu pridru\xc5\xbeila Ljudska narodna stranka Kuomintang (KMT) z namenom, da bi si zagotovili premo\xc4\x8d nad voja\xc5\xa1kimi poveljniki, ki so imeli pod nazorom severni del Kitajske. Leta 1923 je bil Mao na tretjem kongresu KP izvoljen v komite. Spomladi leta 1925 je umrl ustanovitelj kitajske republike Sun Yat-sen, nasledil pa ga je  \xc4\x8cangkaj\xc5\xa1ek, ki se je s\xc4\x8dasoma zapostavil marksisti\xc4\x8dne ideale na ra\xc4\x8dun nacionalisti\xc4\x8dnih. _NEWLINE_V KP se je leta 1925 pokazal razkol med ustanoviteljem in generalnim sekretarjem Chenom Duxiujem, ki je sledil togemu marksizmu osvobajanja proletariata, in Maom, ki je trdil, da bi mogli nekatera marksisti\xc4\x8dna izhodi\xc5\xa1\xc4\x8da prilagoditi kitajskim dru\xc5\xbebenim razmeram in stvarnostim. Zato je Mao stavil revolucijo na kmete in ne na proletariat, kakor \xc5\xa1ef partije Chen Duxiu.\n_START_SECTION_\nDr\xc5\xbeavljanska vojna\n_START_PARAGRAPH_\nZdru\xc5\xbeeni KP in KMT sta s skupnimi mo\xc4\x8dmi premagala samopa\xc5\xa1ne kitajske voja\xc5\xa1ke vojvode, ki so do tedaj nadzirali ve\xc4\x8dji del severne Kitajske. Leta 1927 so se s \xc4\x8cangkaj\xc5\xa1ekovo antikomunisti\xc4\x8dno \xc4\x8distko pokazale prve razlike med komunisti\xc4\x8dno in nacionalisti\xc4\x8dno zvezo. Kominterna je za razpad zavezni\xc5\xa1tva okrivila Chen Duxiuja, ki se je nazadnje pridru\xc5\xbeil trockistom. Po ve\xc4\x8d hudih voja\xc5\xa1kih porazih, v katerih KP ni bila voja\xc5\xa1ko dorasla KMT, so se komunisti so se umaknili na jug, nacionalisti pa so jih pod vodstvom \xc4\x8cangkaj\xc5\xa1ka obkolili. Iz brezupnega polo\xc5\xbeaja jih je pravzaprav re\xc5\xa1il Mao, ki je na vsak na\xc4\x8din zavra\xc4\x8dal frontalni spopad proti premo\xc4\x8dnemu nasprotniku in organizacijo KP iz mest prenesel na pode\xc5\xbeelje. Zato se je leta 1934 Mao s komunisti\xc4\x8dnimi rojaki odpravil na 10.000 kilometrov Dolgi pohod iz ju\xc5\xbene v severno Kitajsko in se s tem izognil spopadu z nacionalisti. V provinci Shaanxi je KP ustanovila novo opori\xc5\xa1\xc4\x8de. Med Dolgim pohodom je po nekaterih podatkih umrlo skoraj 90 odstotkov borcev, a kljub hudim izgubam ohranil trdno partijsko strukturo, za komuniste pa je pomenil prelomnico, saj so se dokon\xc4\x8dno uveljavili kot mo\xc4\x8dna sila z veliko podporo prebivalcev. Med drugo svetovno vojno sta stranki spet sklenili zavezni\xc5\xa1tvo (1937-1945) zaradi imperialisti\xc4\x8dne gro\xc5\xbenje vzhodne sosede Japonske, vendar se ob koncu druge svetovne vojne obe "zmagovalki" zapleteta v dr\xc5\xbeavljanske vojne. Maova KP je nazadnje premagala nacionaliste. Komunisti so 1. oktobra 1949  ustanovili Ljudsko Republiko Kitajsko pod poveljem Maa Zedonga, \xc4\x8cangkaj\xc5\xa1ek pa je pobegnil na Tajvan, od koder je \xc5\xa1e v naslednjem desetletju ponovno osvojiti celino.\n_START_SECTION_\nVoditelj Kitajske\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1943 je Mao postal predsednik politbiroja KP, od leta 1945 do svoje smrti je predsedoval centralnemu komiteju. Po komunisti\xc4\x8dnih nazorih in sovjetskih vzorih je KP  v skladu s plansko ekonomsko vizijo modernizirala kitajsko dru\xc5\xbebo in gospodarstvo. V obdobju, ko je bil na oblasti, je spro\xc5\xbeil vrsto poskusov z namenom pospe\xc5\xa1iti gospodarski razvoj dr\xc5\xbeave, kot je bil leta 1958 tako imenovani Veliki skok naprej, s katerim je \xc5\xbeelel s petletkami po sovjetskemu vzoru v dr\xc5\xbeavi razviti dobro te\xc5\xbeko industrijo. Ukinili so zasebna zemlji\xc5\xa1\xc4\x8da, ki so jih zdru\xc5\xbeili v ve\xc4\x8dje komune. Gospodarska politika petletk in fokusiranja predvsem na te\xc5\xbeko industrijo in \xc5\xa1tevilne okoljske katastrofe so med letoma 1959 in 1961 so privedle do kitajske velike lakote, v kateri je umrlo ve\xc4\x8d milijonov Kitajcev. \xc5\xa0tevilni viri pravijo, da je Mao zaradi la\xc5\xbenih poro\xc4\x8dil o proizvodnji hrane za veliko katastrofo izvedel tako pozno, da je ni ve\xc4\x8d bilo mogo\xc4\x8de prepre\xc4\x8diti. Drugi viri pa navajajo, da je vedel za katastrofalno letino, vendar je mislil da hrano skrivajo reakcionarji in kulaki, zato ni ukazal sprememb v gospodarski politiki. Ko je uradno izvedel za lakoto, je prenehal jesti meso in tudi svojim uslu\xc5\xbebencem ukazal, da ga posnemajo. Leta 1960 sta se prej zelo povezani Ljudska Republika Kitajska in Sovjetska Zveza politi\xc4\x8dno raz\xc5\xa1li zaradi destalinizacije v SZ. Leta 1966 je Mao izzval ti. [Kulturna revolucija|Kulturno revolucijo]], obse\xc5\xbeno politi\xc4\x8dno \xc4\x8distko, ki jo je politi\xc4\x8dno dovzetna mladina gonila proti starim partijskim kadrom. S kulturno revolucijo je utrdil svojo oblast. Usmerjena je bila proti bur\xc5\xbeoaznim in reakcionarnim elementom v dru\xc5\xbebi, za katere je Mao menil, da \xc5\xa1e vedno pre\xc5\xbeemajo kitajsko dru\xc5\xbebo in jo oddaljujejo od poti v komunizem. \xc5\xa0tudente in dijake je spodbudil k ustanovitvi Rde\xc4\x8dih Gard, ki jim je dal pooblastila za obra\xc4\x8dunavanje s starimi idejami, kulturo, obi\xc4\x8daji in navadami, njihove akcija pa so se kmalu sprevrgle v medsebojno tekmovanje v tem, kdo bo zvesto izpolnjeval Maove nauke, kar je vodilo v teror.  Rde\xc4\x8de Garde so preganjale profesorje, intelektualce, zmerne politike, umetnike, pisatelje in mnogokrat so obra\xc4\x8duni z njimi potekali na javnih sre\xc4\x8danjih, kjer so \xc5\xbertve javno poni\xc5\xbeevali in mu\xc4\x8dili. \xc5\xa0tevilne vladne uradnike in intelektualce so poslali na prisilno delo na pode\xc5\xbeelje. Mladi so dobili rde\xc4\x8do knji\xc5\xbeico z Maovimi prakti\xc4\x8dnimi nasveti in nauki, ki so jih recitirali na javnih manifestacijah po vsej dr\xc5\xbeavi. V tem obdobju je umrlo ve\xc4\x8d kot milijon ljudi, revolucionarji pa so uni\xc4\x8dili velik dele\xc5\xbe kitajske kulturne dedi\xc5\xa1\xc4\x8dine. Ko pa so Rde\xc4\x8de garde za\xc4\x8dele udrihati po o\xc5\xbejem partijskem jedru, je v konflikt posegla vojska, ki je do takrat stala ob strani in jih razpustila z likvidacijami nekaj najbolj zelotskih voditeljev. Po Maovi viziji je status kulturne revolucije stalen, permanenten in naperjen proti bur\xc5\xbeoaznim pre\xc5\xbeitkom, ki ovirajo napredovanje revolucije v komunizem. \xc4\x8ceprav je nasilje postopoma upadalo, se je kulturna revolucija kon\xc4\x8dala \xc5\xa1ele z Maovo smrtjo leta 1976. Z njo si je Mao utrdil oblast, vendar ga je na koncu premagalo zdravje. Umrl je 9. septembra leta 1976 zaradi \xc5\xa1e do danes nepojasnjenih razlogov._NEWLINE_Po Maovi smrti se je vnel oster boj za nasledstvo med radikalnimi \xc4\x8dlani KP, ki jih je predstavljala Maova tretja \xc5\xbeena D\xc5\xbeang \xc4\x8cing, in zmernimi pragmati\xc4\x8dnimi voditelji, ki jih je vodil Deng \xc5\xa0jaoping. V nasledstvenem boju je zmagal Deng, ki je nemudoma kon\xc4\x8dal kulturno revolucijo in opustil radikalne politike svojega predhodnika. Novo vizijo nadaljnjega dru\xc5\xbebenega razvoja Kitajske in odnosa do kitajske zgodovine najbolje ponazori njegov domnevni izrek, da\xc2\xa0\xc2\xbbni va\xc5\xbeno, kak\xc5\xa1ne barve je ma\xc4\x8dka, dokler lovi mi\xc5\xa1i.\xc2\xab\xc2\xa0. Maovo telo in ideje so balzamirali in razstavili na osrednjem peking\xc5\xa1kem trgu, dr\xc5\xbeavo pa so postopoma za\xc4\x8deli odpirati svetu in mednarodnem kapitalizmu, kar je prineslo nagel gospodarski razvoj. Kitajska je le v dveh desetletjih postala gospodarska velesila.\n_START_SECTION_\nVpliv Marxa na Maovo vodenje Kitajske in maoizem\n_START_PARAGRAPH_\nMaova vizija razvoja kitajske dru\xc5\xbebe v komunizem se razhaja z ortodoksno marksisti\xc4\x8dno teorijo, ki za steber dru\xc5\xbebenega razvoja poudarja vlogo proletariata. \xc4\x8ce je pred-oktobrska Rusija imela v ve\xc4\x8djih mestih vsaj nekaj proletariata, z obstojem katerega je potem Lenin utemeljil svojo vizijo KP kot delavske avantgarde, ki predstavlja najbolj\xc5\xa1e interese celotnega delavstva, je izven ve\xc4\x8djih urbanih sredi\xc5\xa1\xc4\x8d ve\xc4\x8dino ruskega delavstva predstavljalo tradicionalno kme\xc4\x8dko delavstvo. S tega vidika je bila Kitajska pod pozno dinastijo \xc4\x8cing \xc5\xa1e manj urbanizirana in industrializirana. Omejeno proletarizacijo so predstavljale zgolj metropole interesnih sfer, kjer so se po opijskih vojnah utrdili evropski kolonialisti. Zato je bilo kitajsko delavstvo skoraj v celoti kme\xc4\x8dko delavstvo. Mao je to dejstvo vzel v obzir, ne pa tudi ustanovitelji kitajske KP, zato jih je s podporo pode\xc5\xbeelskih komunisti\xc4\x8dnih baz razmeroma lahko izrinil iz Partije. \xc5\xbde Lenin je moral vzeti v obzir ve\xc4\x8dinoma ruralno Rusijo, Mao pa je v tem smislu \xc5\xa1e radikaliziral Leninovo interpretacijo marksizma - leninizem. Po Mau mora vodilno vlogo v revoluciji od proletariata prevzeti kme\xc4\x8dko prebivalstvo, ker je vsaj za kitajske razmere bil v dale\xc4\x8d najve\xc4\x8dji ve\xc4\x8dini. Prav tako naj bi bilo kme\xc4\x8dko \xc5\xbeivljenje ideal revolucionarnega \xc5\xbeivljenja. Ta Maova izpeljava marksizma in leninizma se po njem imenuje maoizem._NEWLINE_Pomemben pomen ima tudi gospodarska in politi\xc4\x8dna situacija, ki je vladala na Kitajskem ob \xc4\x8dasu revolucije. Marksizem namre\xc4\x8d predvideva, da se bo dru\xc5\xbeba razvijala iz su\xc5\xbenjelastni\xc5\xa1ke, preko fevdalne, v kapitalisti\xc4\x8dno in na koncu dosegla socializem. Kitajska ima svoj kulturno politi\xc4\x8dni in gospodarski razvoj in ga je te\xc5\xbeko vkalupiti v togo Engelsovo shemo faz zgodovinskega razvoja. Kitajska civilizacija je razmeroma zgodaj odpravila fevdalizem \xc5\xbee ob koncu bronaste dobe pod dinastijo \xc4\x8cou, ampak tisto kar je sledilo ni bil kapitalizem, pa\xc4\x8d pa za\xc4\x8detek absolutizma posameznih cesarskih dinastij s t. i. nebe\xc5\xa1kim mandatom. Nem\xc5\xa1ki sociolog Max Weber opominja, da so elementi kapitalizma obstajali \xc5\xbee v antiki in na Orientu, kamor vklju\xc4\x8duje tudi tradicionalisti\xc4\x8dno Kitajsko, da pa se niso razvili v obsegu in pomenu kot kasneje na Zahodu. Poleg tega su\xc5\xbenjelastni\xc5\xa1tvo nikoli ni bila strukturna zna\xc4\x8dilnost kitajske dru\xc5\xbebe, kot je to zna\xc4\x8dilno za evropsko antiko. _NEWLINE_Omeniti je treba tudi kult osebnosti, ki ga je izoblikoval Mao na Kitajskem in ga lahko opazimo \xc5\xa1e danes, podobno kot v postsovjetski Rusiji, kjer imajo mnogi dr\xc5\xbeavljani razo\xc4\x8darani nad aktualnim ruskim politi\xc4\x8dnim in gospodarskim razvojem pozitivno prepri\xc4\x8danje o Stalinu. Maova Mala rde\xc4\x8da knji\xc5\xbeica je bila za kitajsko mladino, ki je bila steber Kulturne revolucije, glavno vodilo maoizma._NEWLINE_Zunaj Kitajske se je po Maovi smrti raz\xc5\xa1irila dru\xc5\xbebeno politi\xc4\x8dna filozofija maoizma predvsem med skrajno levi\xc4\x8darskimi gverilskimi gibanji v prete\xc5\xbeno ruralnih dr\xc5\xbeavah Tretjega sveta, predvsem kar zadeva vodenje politi\xc4\x8dnega in oboro\xc5\xbeenega boja s pode\xc5\xbeelja. Na Zahodu so se z maoizmom deloma spogledovale levi\xc4\x8darske teroristi\xc4\x8dne skupine, ki pa so v opravi\xc4\x8devanju nasilja eklekti\xc4\x8dno povzemale \xc5\xa1e ostale antiimperialisti\xc4\x8dne ideologije.'