b'\n_START_ARTICLE_\nDanilo Fajgelj\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nV rojstnem kraju je kon\xc4\x8dal u\xc4\x8diteljsko pripravnico, kjer je dobil tudi glasbeni pouk pri F. \xc5\xa0inkovcu (violina) in A. Kra\xc5\xa1narju (teorijo, petje, orgle). Slu\xc5\xbeboval je v raznih krajih (Bu\xc4\x8dka, Zali Log, Tolmin, Srpenica, Miren); pou\xc4\x8deval je glasbo in bil organist. V glasbeni kompoziciji je bil samouk, ki se je na podlagi glasbene literature sam izpopolnjeval. Njegovo podro\xc4\x8dje ustvarjanja je bila cerkvena glasba, njegov glavni instrument, na katerem se je odlikoval pa orgle. Cecilijansko glasbeno ustvarjanje je obogatil s \xc5\xa1tevilnimi orgelskimi in vokalnimi skladbami, ki so iz\xc5\xa1le v samostojnih zbirkah in v Cerkvenem glasbeniku. Njegova dela odsevajo tehni\xc4\x8dno in kompozicijsko znanje. Z I. Koko\xc5\xa1arjem in I. Laharnarjem je zbiral stare cerkvene napeve in pesmi slovenskega ljudskega izro\xc4\x8dila, ki so harmonizirani izhajali v zbirki Cerkvene pesmi, nabrane med slovenskim narodom I-IV (1885-1893)_NEWLINE_Mlademu rodu, posebno na Gori\xc5\xa1kem, je bil svetovalec in vzornik. Razen tega je bil tudi literarno delaven; \xc4\x8dlanke je pisal v slovenske dnevnike in strokovne liste.'