b'\n_START_ARTICLE_\nBazilika Bo\xc5\xbejega groba, Jeruzalem\n_START_PARAGRAPH_\nBazilika Bo\xc5\xbejega groba (latinsko Sanctum Sepulchrum), imenovana tudi Cerkev Vstajenja, (\xce\x9d\xce\xb1\xcf\x8c\xcf\x82 \xcf\x84\xce\xb7\xcf\x82 \xce\x91\xce\xbd\xce\xb1\xcf\x83\xcf\x84\xce\xac\xcf\x83\xce\xb5\xcf\x89\xcf\x82, Naos tis Anastaseos, arabsko \xd9\x83\xd9\x86\xd9\x8a\xd8\xb3\xd8\xa9 \xd8\xa7\xd9\x84\xd9\x82\xd9\x8a\xd8\xa7\xd9\x85\xd8\xa9, Kan\xc4\xabsat al-Qiy\xc4\x81ma, armensko: \xd5\x8d\xd5\xb8\xd6\x82\xd6\x80\xd5\xa2 \xd5\x80\xd5\xa1\xd6\x80\xd5\xb8\xd6\x82\xd5\xa9\xd5\xb5\xd5\xb8\xd6\x82\xd5\xb6, Surp Harutyun) je kr\xc5\xa1\xc4\x8danska bazilika v starem delu Jeruzalema. Ve\xc4\x8dina kristjanov jo \xc4\x8dasti kot Golgoto oziroma Kalvarijo, kjer so kri\xc5\xbeali in pokopali Jezusa Kristusa. Prostor, na katerem stoji cerkev, je bil v 1. stoletju opu\xc5\xa1\xc4\x8den kamnolom zunaj mestnega obzidja, okoli katerega je bilo pokopali\xc5\xa1\xc4\x8de. Ostanki pokopali\xc5\xa1\xc4\x8da so \xc5\xa1e vidni. Po letu 135 so Rimljani na tem mestu zgradili kompleks sveti\xc5\xa1\xc4\x8d. Cerkev je bila najmanj od 4. stoletja pomembno romarsko sredi\xc5\xa1\xc4\x8de, danes pa je sede\xc5\xbe gr\xc5\xa1kega jeruzalemskega patriarha.\n_START_SECTION_\nGraditev\n_START_PARAGRAPH_\nEvzebij iz Cezareje (okrog 263\xe2\x80\x93339) v svojem delu Konstantinovo \xc5\xbeivljenje pravi, da je bilo mesto Svetega groba, ki ga je \xc4\x8dastila jeruzalemska kr\xc5\xa1\xc4\x8danska skupnost, zasuto z zemljo, na njem pa je bil zgrajen Venerin tempelj. Tempelj je bil verjetno del rimske kolonije Aelie Capitoline, mesta, ki ga je za\xc4\x8del leta 131 na ru\xc5\xa1evinah Jeruzalema graditi cesar Hadrijan. Cesar Konstantin I. je leta 325/326 jeruzalemskemu \xc5\xa1kofu svetemu Marcijanu ukazal, da se mesto odkoplje in na njem zgradi cerkev. _NEWLINE_Na mestu, ki ga je dal odkopati Konstantin, so bili poru\xc5\xa1eni Afroditin tempelj, ki ga je zgradil Hadrijan, odstranjeni kip Kapitolskega Jupitra, po katerem se je novi Jeruzalem imenoval Aelia Capitolina, jama vstajenja, ki jo je delno opisal Evzebij, kalvarijska (golgotska) skala in kosi lesa, ki naj bi bili deli Pravega (Kristusovega) kri\xc5\xbea._NEWLINE_Neznan romar iz Bordeauxa, ki je v Jeruzalem romal okrog leta 333, je v svoji kroniki Itinerarium Burdigalense zapisal: \xe2\x80\xb3Na tem mestu so na ukaz cesarja Konstantina zgradili baziliko, ki je osupljivo lepa\xe2\x80\xb3. Sokrat Sholastik, rojen okrog leta 380, v Zgodovini cerkve opisuje celoten potek dogodkov in poudarja vlogo Konstantinove matere Svete Helene. Bazilika Svetega groba naj bi simbolizirala Kristusovo smrt in vstajenje, tako kot cerkev Kristusovega rojstva v Betlehemu, ki sta jo tudi zgradila Konstantin in Helena, simbolizira njegovo rojstvo. _NEWLINE_Konstantinova bazilika je zdru\xc5\xbeila tri sveti\xc5\xa1\xc4\x8da, ki so bila pred njo zgrajena na treh razli\xc4\x8dnih svetih mestih: baziliko (Martyrium), obokan atrij (Triportico), ki je bil zgrajen okrog kalvarijske skale in rotundo (Anastasis, \xe2\x80\xb3Vstajenje\xe2\x80\xb3), v kateri so ostanki jame, katero sta Helena in Makarij imela za Jezusov grob. Steno okrog groba so odklesali, tako da je nastal majhen prostor - kuvuklion (gr\xc5\xa1ko: K\xce\xbf\xcf\x85\xce\xb2\xce\xbf\xcf\x8d\xce\xba\xce\xbb\xce\xb9\xce\xbf\xce\xbd, majhna soba) ali edikula (latinsko: aediculum, majhno sveti\xc5\xa1\xc4\x8de). Kupolo so zgradili konec 4. stoletja. Pri gradnji bazilike so odstopili od pravila, da je prezbiterij obrnjen proti vzhodu. Arhitekti so namre\xc4\x8d hoteli poudariti njen pomen, zato so jo obrnii proti zahodu, se pravi proti Kristusovemu grobu._NEWLINE_Verniki vzhodne pravoslavne cerkve vsako leto 13. septembra praznujejo obletnico njene posvetitve (po gregorjanskem koledarju 26. septembra).\n_START_SECTION_\nUni\xc4\x8denje\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 614 je Jeruzalem osvojil perzijski vladar Kozrav II. (590-628). Perzijci so zaplenili Pravi kri\xc5\xbe in cerkev po\xc5\xbegali. Jeruzalem je ostal v perzijski posesti do leta 629. Leta 630 je v Jeruzalem zmagoslavno vkorakal cesar Heraklij in obnovil Pravi kri\xc5\xbe in cerkev Svetega groba._NEWLINE_Leta 638 so mesto osvojili Arabci. Prvi arabski kalifi so kr\xc5\xa1\xc4\x8danska sveta mesta za\xc5\xa1\xc4\x8ditili in prepovedali njihovo ru\xc5\xa1enje, tako da je bazilika Svetega groba ostala kr\xc5\xa1\xc4\x8danska cerkev._NEWLINE_Leta 966 so v neredih, ki so izbruhnili v mestu, zgorela vrata in streha cerkve._NEWLINE_18. oktobra 1009 je "nori" fatimidski kalif El-Hakim bi-Amr Allah ukazal, da se bazilika popolnoma poru\xc5\xa1i. El-Hakim naj bi se prestra\xc5\xa1il mno\xc5\xbei\xc4\x8dnih velikono\xc4\x8dnih romanj v Jeruzalem, ki so bila, med drugim, posledica \xc4\x8dude\xc5\xbea Svetega ognja, ki se je zgodil vsako leto na Veliko soboto, se pravi dan pred Veliko no\xc4\x8djo. Uni\xc4\x8denje cerkve je bilo v resnici del \xc5\xa1ir\xc5\xa1e kampanje priti kr\xc5\xa1\xc4\x8danskim svetim mestom v Palestini in Egiptu. Adhemar Chabannski ja zapisal, da je bila do tal poru\xc5\xa1ena tudi cerkev sv. Jurija v Lyddi in mnogo drugih cerkva. Kr\xc5\xa1\xc4\x8danski pisec Yahida ibn Sa\'id je poro\xc4\x8dal, da je bilo v baziliki uni\xc4\x8deno vse, kar se je dalo uni\xc4\x8diti ali se ni dalo odnesti. Cerkvene temelje so podrli do \xc5\xbeive skale. Edikulo, vzhodno steno in streho so uni\xc4\x8dili ali po\xc5\xa1kodovali (zapisi sodobnikov se nekoliko razlikujejo), ju\xc5\xbena in severna stena pa sta bili zaradi kr\xc5\xa1ja od podrtih sten nedostopni in sta se zato ohranili. Stebri so do vi\xc5\xa1ine galerije ostali nepo\xc5\xa1kodovani in so danes pravzaprav edini ostanek zgradbe iz 4. stoletja. Kmalu zatem so na cerkvi opravili nekaj manj\xc5\xa1ih popravil, na pravo obnovo pa je bilo treba po\xc4\x8dakati \xc5\xa1e nekaj desetletij._NEWLINE_Ru\xc5\xa1enje cerkve je v Evropi povzro\xc4\x8dilo osuplost in strah, ki je imel hude in daljnose\xc5\xbene posledice. Menih Raoul Glaber iz Clunyja je za uni\xc4\x8denje obto\xc5\xbeil Jude, kar je povro\xc4\x8dilo njihov izgon in Limogesa in drugih francoskih mest, uni\xc4\x8denje cerkve pa postalo eden od motivov za skoraj\xc5\xa1njo prvo kri\xc5\xbearsko vojno.\n_START_SECTION_\nObnova\n_START_PARAGRAPH_\nPo ob\xc5\xa1irnih pogajanjih med Fatimidi in Bizantinskim cesarstvom leta 1027/1028 je novi kalif, El-Hakimov sin Ali az-Zahir, dovolil cesarju Konstantinu VIII. ponovno zgraditi cerkev in poslikati njeno notranjost. V zameno je moral ponovno odpreti mo\xc5\xa1ejo v Konstantinoplu. Muslimanski viri trdijo, da je bila stranska posledica sporazuma ta, da so se \xc5\xa1tevilni kristjani, ki so pod El-Hakimovim pritiskom prestopili v islam, vrnili v katoli\xc5\xa1ko vero. Bizantinci so izpustili 5.000 muslimanskih ujetnikov, v zameno pa so zahtevali obnovitev drugih cerkva, ki jih je uni\xc4\x8dil El-Hakim, in vrnitev patriarha v Jeruzalem._NEWLINE_Takratni viri trdjo, da je cesar za obnovo cerkve Svetega groba potro\xc5\xa1il veliko denarja, obnova pa je potekala pod strogim nadzorom kalifov. Obnovo sta leta 1048 dokon\xc4\x8dala cesar Konstantin IX. Monomah in konstantinoplelski patriarh Nikefor. Stro\xc5\xa1ki obnovitve so mo\xc4\x8dno presegali razpolo\xc5\xbeljive vire, zato so obnovili samo rotundo in bli\xc5\xbenje zgradbe, bazilika pa je ostala v ru\xc5\xa1evinah. K baziliki so vzhodno od rotunde prizidali pet kapelic s prizori iz pasijona, ki predstavljajo minijaturno Vio Doloroso. Oblast v Jezuzalemu se je do konca 11. stoletja \xc5\xa1e nekajkrat zamenjala, dokler niso leta 1099 mesta osvojili kri\xc5\xbearji.\n_START_SECTION_\nKri\xc5\xbearji in kasnej\xc5\xa1a obdobja\n_START_PARAGRAPH_\nPape\xc5\xbe Urban II. je leta 1095 na pro\xc5\xa1njo bizantinskega cesarja Alekseja I. Komnena pozval evropsko plemstvo na kri\xc5\xbearsko vojno, katere cilj je bil obramba Bizantinskega cesarstva pred tur\xc5\xa1kimi vdori iz Male Azije. Drugi cilj kri\xc5\xbearske vojne je bila osvoboditev Jeruzalema in Svetega groba, ki sta malo pred tem spet pri\xc5\xa1la v posest Fatimidov. 15. julija 1099 so kri\xc5\xbearji Jeruzalem osvobodili in kmalu zatem ustanovili Jeruzalemsko kraljestvo. Godfrej Bouillonski, ki je postal prvi vladar krajestva, se je odlo\xc4\x8dil, da ne bo uporabljal naslova \xe2\x80\xb3kralj\xe2\x80\xb3, ampak se je imenoval Advocatus Sancti Sepulchri, "Varuh (ali Branilec) Svetega groba"._NEWLINE_Baziliko Svetega groba so za\xc4\x8deli obnavljati, kar je sredi 12. stoletja opisal Viljem iz Tira. Cerkev je dobila romansko podobo in zvonik, dela pa so se kon\xc4\x8dala leta 1149 med vladanjem kraljice Melisende. Cerkev je postala sede\xc5\xbe prvega latinskega patriarha in dr\xc5\xbeavni skriptorij._NEWLINE_Leta 1187 je Jeruzalem zasedel Saladin, ki je po tretji kri\xc5\xbearski vojni skladno s pogodbo kristjanom spet dovolil romanje v Jeruzalem. Mesto in cerkev je v 13. stoletju s pogodbo dobil nazaj cesar Friderik II. Hohenstaufen, vendar so Jeruzalem \xc5\xbee leta 1244 osvojili Horezmijci._NEWLINE_Za cerkev so v tistem \xc4\x8dasu skrbeli avgu\xc5\xa1tinci, ki so imeli samostan tik ob baziliki. Cerkev, ki so jo obnovili kri\xc5\xbearji, je obdr\xc5\xbeala svojo podobo vse do leta 1555, ko so jo za\xc4\x8deli obnavljati fran\xc4\x8di\xc5\xa1kani. Leta 1808 je cerkev mo\xc4\x8dno po\xc5\xa1kodoval po\xc5\xbear, v katerem se je poru\xc5\xa1ila kupola rotunde in uni\xc4\x8dila zunanje dele edikule. Leta 1809-1810 so zunanjost edikule obnovili po na\xc4\x8drtih arhitekta Komminosa iz Mytilene v takratnem osmanskem baro\xc4\x8dnem slogu. Notranjost edikule v po\xc5\xbearu ni bila po\xc5\xa1kodovana, zato se je ohranila ve\xc4\x8dina marmornega okrasja iz leta 1555. Dana\xc5\xa1nja kupola je iz leta 1870. Ob\xc5\xa1irna sodobna obnova bazilike se je za\xc4\x8dela leta 1959.\n_START_SECTION_\nStatus quo\n_START_PARAGRAPH_\nPo obnovitvi cerkve leta 1555 so za cerkev izmeni\xc4\x8dno skrbeli fran\xc4\x8di\xc5\xa1kani in pravoslavne cerkve, odvisno od tega, katera skupnost je od tur\xc5\xa1ke Visoke porte dobila mandat (ferman). Podelitev mandata je bila pogosto povezana s podkupovanjem in ostrimi prepiri. Leta 1767 je Porta, naveli\xc4\x8dana stalnih prepirov, ugotovila obstoje\xc4\x8de stanje v cerkvi \xe2\x80\x93 status quo - in izdala ferman, s katerim je cerkev skladno z obstoje\xc4\x8dim stanjem razdelila med verske skupnosti. Sklep je leta 1852 potrdila z drugim fermanom, s katerim so odobrili status quo in delitev je postala dokon\xc4\x8dna._NEWLINE_Primarni skrbniki cerkve so Vzhodna pravoslavna, Armenska apostolska in Rimskokatoli\xc5\xa1ka cerkev. Velik dele\xc5\xbe ima tudi Gr\xc5\xa1ka pravoslavna cerkev, manj\xc5\xa1e dele\xc5\xbee pa Koptska, Etiopska in Sirska pravoslavna cerkev. \xc4\x8cas in mesto opravljanja obredov v skupnih prostorih je strogo dolo\xc4\x8den._NEWLINE_Vzpostavitev statusa quo ni ustavila nasilja, do katerega zelo pogosto prihaja tudi v sodobnem \xc4\x8dasu. Dodaten problem statusa quo je, da se noben del cerkve, ki je skupen vsem verskim skupnostim, ne sme preurejati brez soglasja vseh skupnosti, kar vodi k zanemarjanju, slabemu vzdr\xc5\xbeevanju in k slabemu splo\xc5\xa1nemu stanju cerkve. Zaradi tak\xc5\xa1nih nesoglasij je, na primer, odlo\xc5\xbeena obnove edikule, ki je v zelo slabem stanju (2008). Sprememba odnosov bi bila mo\xc5\xbena samo s spremembo statusa quo, s \xc4\x8demer se obi\xc4\x8dajno ne strinja vsaj ena, \xc4\x8de ne ve\xc4\x8d skupnosti._NEWLINE_Manj stra\xc5\xa1en znak slabih medsebojnih odnosov je lestev pod oknom nad vhodom v cerkev. Prva lesena lestev je stala pod oknom \xc5\xbee pred letom 1852, ko je status quo dolo\xc4\x8dil, da so vrata in okna skupna last vseh verskih skupnosti._NEWLINE_Glavni vhod ni last nobene skupnosti. Saladin je \xc5\xbee leta 1192 skrb za vhod prepustil dvema bli\xc5\xbenjima muslimanskima dru\xc5\xbeinama: dru\xc5\xbeina Joudeh skrbi za klju\xc4\x8d, dru\xc5\xbeina Nusseibeh pa \xc5\xbee od \xc4\x8dasov kalifa Omarja (637) skrbi za odpiranje vrat. \xc4\x8clan dru\xc5\xbeine Joudeh \xc5\xa1e danes dvakrat dnevno prinese klju\xc4\x8d, potem pa nekdo iz dru\xc5\xbeine Nusseibeh odklene vrata.'