b'\n_START_ARTICLE_\nPilos\n_START_SECTION_\nGeografija\n_START_PARAGRAPH_\nPrst okoli Navarina je rde\xc4\x8de barve in je izjemna za pridelovanje primorske \xc4\x8debule (drimia maritima), ki se uporablja v medicini. Kamnina, ki se ka\xc5\xbee v vse smeri, z borno, a bogato prstjo, je apnenec in daje videz nerodovitnega okolja gradu Navarino. Dreves ni, slabo jih nadome\xc5\xa1\xc4\x8dajo obilica \xc5\xbeajblja (Salvia officinalis), navadni sirek (Sorghum bicolor), br\xc5\xa1kin (Cistaceae) in druge grmovnice, ki rastejo iz ne\xc5\xa1tetih votlin v apnencu._NEWLINE_Ostanki Navarina predstavljajo utrdbo, ki pokriva vrh hriba, strmo nagnjenega proti jugu in prepadnega proti severu in vzhodu. Mesto je bilo zgrajeno na ju\xc5\xbenem pobo\xc4\x8dju in je obdano z obzidjem, ki je zaradi fizi\xc4\x8dne nepravilnosti tal trikotnik, z gradom na vrhu \xe2\x80\x93 oblika je opazna pri \xc5\xa1tevilnih anti\xc4\x8dnih mestih v Gr\xc4\x8diji.\n_START_SECTION_\nRastlinstvo in \xc5\xbeivalstvo\n_START_PARAGRAPH_\nGialovo mokri\xc5\xa1\xc4\x8de je regionalni blagoslov narave. Je eno od desetih ve\xc4\x8djih lagun v Gr\xc4\x8diji in je bilo uvr\xc5\xa1\xc4\x8deno med pomembna obmo\xc4\x8dja za ptice v Evropi in v Naturo 2000. Je "obmo\xc4\x8dje posebne za\xc5\xa1\xc4\x8dite"\xe2\x80\x99 z oznako GR2550008 in "pomembno obmo\xc4\x8dje EU" z oznako GR2550004.  Tu je tudi 6 km\xc2\xb2 veliko arheolo\xc5\xa1ko najdi\xc5\xa1\xc4\x8de, ki le\xc5\xbei med krajem Gialovo in zalivom Voidokilia. Njegovo drugo ime Vivari je latinski izraz in pomeni \'ribniki\'. Z globino, ki ni ve\xc4\x8dja od \xc5\xa1tirih metrov, je najju\xc5\xbenej\xc5\xa1i postanek za ptice, ki se selijo z Balkana v Afriko in daje zavetje ni\xc4\x8d manj kot 225 vrstam ptic, med njimi so \xc4\x8daplje, kormorani, ju\xc5\xbena postovka, Audouinov galeb, plamenci, ribji orel in drugi.  Gialovo mokri\xc5\xa1\xc4\x8de gosti tudi redko vrsto, ki se pribli\xc5\xbeujejo izumrtju po vsej Evropi, afri\xc5\xa1ki kameleon (Chamaeleo africanus). Opazovalnice gr\xc5\xa1kega ornitolo\xc5\xa1kega dru\xc5\xa1tva omogo\xc4\x8dajo obiskovalcem izvedeti ve\xc4\x8d in opazovati plitvo somorno jezero, lahko hodijo po poteh, ki omejujejo razli\xc4\x8dne ekosisteme.\n_START_SECTION_\nPrazgodovina in mikenski Pilos\n_START_PARAGRAPH_\nV Pilosu so na\xc5\xa1li dokaze o stalni prisotnosti \xc4\x8dloveka, ki sega do neolitika. V mikenski dobi je bilo pomembno sredi\xc5\xa1\xc4\x8de, kraljestvo Nestorja "pe\xc5\xa1\xc4\x8denega Pilosa", kot ga je navedel Homer v 17. knjigi Odiseje (XVII 108\xe2\x80\x93112)._NEWLINE_Mikenska dr\xc5\xbeava Pilos (1600\xe2\x80\x931100 pr. n. \xc5\xa1t.) je obsegala povr\xc5\xa1ino 2000 kvadratnih kilometrov in je imela najmanj 50.000 prebivalcev po podatkih s tablic linearne pisave B ali morda celo 80.000\xe2\x80\x93120.000._NEWLINE_Bronastodobni Pilos je izkopaval Carl Blegen med letoma 1939 in 1952, in to v sodobnem Ano Englianos, pribli\xc5\xbeno 9 km severnovzhodno od zaliva 37.028\xc2\xb0N 21.695\xc2\xb0E. Blegen je imenoval ostanke velike mikenske pala\xc4\x8de iz leta 1300 pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem po homerski pesmi Nestorjeva pala\xc4\x8da. Tablice z linearno pisavo B, ki jih je na\xc5\xa1el Blegen, jasno ka\xc5\xbeejo, da se je mesto samo imenovalo Pilos (Pulos v mikenski gr\xc5\xa1\xc4\x8dini, v linearni pisavi B \xf0\x90\x80\xa2\xf0\x90\x80\xab, pu-ro). Lokacija je bila opu\xc5\xa1\xc4\x8dena nekje po 8. stoletju pr. n. \xc5\xa1t. in pogorela do tal. Ru\xc5\xa1evine trdnjave iz surovega kamna na najbli\xc5\xbejem otoku Sfakterija, o\xc4\x8ditno mikenskega izvora, so uporabljali \xc5\xa0partanci med pelopone\xc5\xa1ko vojno (Tukidid iv. 31).\n_START_SECTION_\nKlasi\xc4\x8dni Pilos\n_START_PARAGRAPH_\nPo Zgodovini pelopone\xc5\xa1ke vojne gr\xc5\xa1kega zgodovinarja Tukidida je bilo obmo\xc4\x8dje v 5. stoletju pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem "skupaj z ve\xc4\x8dino dr\xc5\xbeav okoli neposeljeno" (iv, 3). Leta 425 pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem je atenski politik Kleon poslal ekspedicijo v Pilos, kjer so Atenci utrdili skalni pomol na severnem robu zaliva, zdaj znan kot Korifazij ali Stari Pilos, po sporu s \xc5\xa1partanskimi ladjami v bitki za Pilos in zasegli ter zasedli zaliv. Malo pozneje so Atenci ujeli \xc5\xa1tevilne \xc5\xa1partanske vojake, ko so oblegali sosednji otok Sfakterija (bitka za Sfakterijo). \xc5\xa0partanski strah pred vrnitvijo zapornikov, ki so jih odpeljali v Atene kot talce, je prispeval, da so sprejeli Nikijev mir leta 421 pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem.\n_START_SECTION_\nSrednji vek\n_START_PARAGRAPH_\nMalo je znano o Pilosu pod Bizancem, omenjen je le napad kre\xc4\x8danskih Saracenov okoli 872/3. V 12. stoletju ga omenja muslimanski geograf Al-Idrizi kot "prostorna vrata" Ir\xc5\xabda v svojem delu Nuzhat al Mushtaq. _NEWLINE_Po \xc4\x8detrti kri\xc5\xbearski vojni je leta 1204 Peloponez postal Ahajska kne\xc5\xbeevina, kri\xc5\xbearska dr\xc5\xbeava. V skladu z Morejsko kroniko je Pilos hitro padel pod kri\xc5\xbearji, vendar ne do 1280, ko je ponovno omenjen. Po francoskih in gr\xc5\xa1kih razli\xc4\x8dicah Kronike je Nikolaj II. sveti Omer, gospodar Teb, okoli 1281 prejel obse\xc5\xbena zemlji\xc5\xa1\xc4\x8da v Meseniji v zameno za lastnino svoje \xc5\xbeene v Kalamati in Hlemutsiju, in postavil grad pri Navarinu. Po gr\xc5\xa1ki razli\xc4\x8dici je bl namenjen kot fevd njegovemu ne\xc4\x8daku Nikolaju III., aragonska razli\xc4\x8dica pa pripisuje gradnjo Nikolaju III. samemu nekaj let pozneje. Po mnenju A. Bona je gradnja pod Nikolajem II. v 1280-ih verjetnej\xc5\xa1a, po mo\xc5\xbenosti v obdobju 1287\xe2\x80\x9389, ko je bil podkralj (bailli) Ahaje.  Kljub nameri Nikolaja II. pa ni jasno, ali je njegov ne\xc4\x8dak res podedoval Navarino. \xc4\x8ce je to res, je ostal njegov do smrti leta 1317, ko je bil skupaj z vsemi mesenijskimi zemlji\xc5\xa1\xc4\x8di z dru\xc5\xbeinami vrnjen v kne\xc5\xbeje roke, saj Nikolaj III. ni imel otrok. Trdnjava je postala nepomembna, razen za pomorsko bitko leta 1354 med Benetkami in Genovo, leta 1364 v sporu med Marije Burbonsko in princem Filipom Tarentskim zaradi Marijine zahteve po kne\xc5\xbeevini, ko je umrl njen mo\xc5\xbe, Robert Tarentski. Mariji je dal Navarino (skupaj s Kalamato in Manijem na peloponezu) Robert leta 1358. Lokalni kastelan, zvest Mariji, je za kratek \xc4\x8das zaprl novega podkralja Simona del Poggia. Marija je ohranila nadzor nad Navarinom do svoje smrti leta 1377. V pribli\xc5\xbeno tem \xc4\x8dasu so obmo\xc4\x8dje naselili Albanci, medtem ko so bili 1381/2 tam dejavni tudi Navarinci, Gaskonjci in italijanski pla\xc4\x8danci. Od zgodnjih let 15. stoletja so bili Bene\xc4\x8dani pozorni na trdnjavo Navarino, ker so se bali, da jo bodo zasegli Genov\xc4\x8dani in jo bodo uporabljali kot izhodi\xc5\xa1\xc4\x8de za napade na bene\xc5\xa1ka opori\xc5\xa1\xc4\x8da Modon in Koron. Bene\xc4\x8dani so zasegli trdnjavo leta 1417 in po dalj\xc5\xa1em diplomatskem dogovarjanju jim je uspelo dobiti novo posest leta 1423.\n_START_SECTION_\nDrugo bene\xc5\xa1ko obdobje, otomanska zasedba in gr\xc5\xa1ka osamosvojitev\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1685, na za\xc4\x8detku morejske vojne, so Bene\xc4\x8dani pod Francescom Morosinijem in Ottom Wilhelmom K\xc3\xb6nigsmarckom napadli Peloponez in zajeli ve\xc4\x8dji del, uspe\xc5\xa1no tudi dve utrdbi v Navarinu. Varno v bene\xc5\xa1kih rokah je Navarino postal upravno sredi\xc5\xa1\xc4\x8de novega Morejskega kraljestva, kot se je bene\xc5\xa1ka provinca imenovala do leta 1715, ko so Turki zasedli Peloponez. Po bene\xc5\xa1kem popisu leta 1689 je bilo 1413 prebivalcev, 20 let pozneje pa 1797._NEWLINE_Po osmanskem zavzetju je Navarino postal sredi\xc5\xa1\xc4\x8de kaze (upravna enota) v sand\xc5\xbeaku Moreja. 10. aprila 1770 je bila trdnjava Novi Navarino po \xc5\xa1estih dneh obleganja predana Rusom med Orlovim uporom (predhodnik gr\xc5\xa1ke vojne za neodvisnost). Osmanski garniziji je bilo dovoljeno, da odide na Kreto, medtem ko so Rusi popravili trdnjavo za svoje opori\xc5\xa1\xc4\x8de. 1. junija so jo Rusi zapustili in Turki so ponovno vstopili v trdnjavo, jo za\xc5\xbegali in delno poru\xc5\xa1ili. Prebivalstvo je pobegnilo na bli\xc5\xbenji otok Sfakterija, kjer so jih pobili Albanci, ki so jih podkupili Turki._NEWLINE_Po izbruhu gr\xc5\xa1ke vojne za neodvisnost sredi marca 1821 so Navarino oblegali lokalni Grki in v prvem tednu avgusta so se bili nasprotniki prisiljeni predati. Kljub temu da so jim Grki obljubili varnost, so vse pobili._NEWLINE_Turki so leta 1825 pod Ibrahim pa\xc5\xa1o Egip\xc4\x8danskim znova zavzeli ve\xc4\x8dino Peloponeza, med drugim obmo\xc4\x8dje Pilosa, premagali gr\xc5\xa1ko obrambo v bitki za Sfakterijo (29. aprila) in Novo trdnjavo (11. maja). Trdnjava je ostala v osmanskih rokah do pomladi 1828. Oktobra 1827 so zdru\xc5\xbeene osmansko-egiptovske sile v zalivu v bitki za Navarino premagale sile zavezni\xc5\xa1ke mornarice Zdru\xc5\xbeenega kraljestva, Francije in Rusije. Ta dogodek je izni\xc4\x8dil Ibrahimov uspeh in jeseni 1828 so se njegovi vojaki umaknili s Peloponeza.\n_START_SECTION_\nSodobno mesto\n_START_PARAGRAPH_\nSodobno mesto Pilos zunaj zidov Neokastra so zgradili vojaki generala Maisona med francoskim posredovanjem za Morejo 1828\xe2\x80\x931833._NEWLINE_Zahodni konec gr\xc5\xa1ke dr\xc5\xbeavne ceste \xc5\xa1t. 82 se za\xc4\x8dne v sredi\xc5\xa1\xc4\x8du Pilosa. Avtocesta poteka z zahoda proti vzhodu in povezuje Pilos s Kalamato in \xc5\xa0parto. Obmo\xc4\x8dje ima ugodno podnebje s posebej blagimi zimami.'