b'\n_START_ARTICLE_\nKaligrafija\n_START_PARAGRAPH_\nKaligrafija (iz gr\xc5\xa1kih besed \xce\xba\xce\xac\xce\xbb\xce\xbb\xce\xbf\xcf\x82 kallos - \xc2\xbblepota\xc2\xab\xc2\xa0in \xce\xb3\xcf\x81\xce\xb1\xcf\x86\xce\xae graph\xe1\xba\xbd \xc2\xbbpisanje\xc2\xab) je zvrst vizualne umetnosti, ki se ukvarja z abstraktnim oblikovanjem pisave.\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nRazvoj kaligrafije se za\xc4\x8dne s pojavom pisnega sporo\xc4\x8danja. Na\xc5\xa1i predniki so na za\xc4\x8detku uporabljali preproste piktograme (sli\xc4\x8dice/risbe, ki so predstavljale neko konkretno stvar, kasneje tudi pojme), iz katerih so je nato razvil klinopis. Nasledniki tega so hieroglifi, ki pa so pravzaprav bolj podobni piktogramom kot pa klinopisu, saj so slednjega s klini dolbli v sve\xc5\xbeo glino, kar je pomenilo, da poimenovalne strukture niso smele vsebovati zapletenih potez. Hieroglifom so sledile kitajske pismenke, tem pa kon\xc4\x8dno pravi \xc4\x8drkopisi (pri katerih ena \xc4\x8drka zaznamuje en glas). Prvi je bil aramejski, ki je navdahnil gr\xc5\xa1kega, iz tega pa se je razvil latinski \xc4\x8drkopis, ki je podlaga za vse nadaljnje evropske pisave.'