b'\n_START_ARTICLE_\nCamera obscura\n_START_PARAGRAPH_\nCamera obscura (lat. \xe2\x80\x9cTemna soba\xe2\x80\x9d) je najosnovnej\xc5\xa1a opti\xc4\x8dna naprava za zajemanje slike. Sestavljena je iz \xc5\xa1katle, ki ima na enem koncu majhno luknjico, skozi katero vanjo vstopa svetloba. Ker svetloba potuje v ravnih \xc4\x8drtah, na drugem koncu \xc5\xa1katle nastane obrnjena slika predmeta. Barva in perspektiva se ohranjata. Sliko lahko projiciramo na fotografski papir in uporabimo kasneje, lahko pa jo projiciramo na belo povr\xc5\xa1ino in opazujemo v realnem \xc4\x8dasu. Variacija camere obscure je fotoaparat z luknjico (pinhole camera).\n_START_SECTION_\nSestava in delovanje\n_START_PARAGRAPH_\nCamera obscura je sestavljena iz svetlobno dobro zatesnjene \xc5\xa1katle, ki ima na eni izmed stranic majhno luknjico. Skozi to luknjico vpada vanjo svetloba in se projicira na zadnjo stranico \xc5\xa1katle. Ker \xc5\xbearki svetlobe, ki gredo skozi luknjico, potujejo v ravnih \xc4\x8drtah, je slika, ki jo dobimo na zadnji strani, obrnjena za 180\xc2\xb0. Tja lahko postavimo sredstvo za zajemanje slike, na primer fotografski film ali papir. \xc4\x8ce je zadnja stranica dovolj prosojna, lahko sliko opazujemo od zadaj, z zunanje strani. Slika je dobro vidna, \xc4\x8de z zadnje strani ne vpade preve\xc4\x8d svetlobe, kar v praksi zagotovimo s temno cunjo, ki jo poveznemo \xc4\x8dez kamero in opazovalca. \xc4\x8ce je \xc5\xa1katla dovolj velika, lahko sliko opazujemo tudi od znotraj. _NEWLINE_Luknjica igra vlogo najbolj preprostega prostorskega filtra, ki predmete projicira na zaslon, tako da jih obrne in pomanj\xc5\xa1a oziroma pove\xc4\x8da. \xc4\x8ce je G velikost opazovanega predmeta in g njegova oddaljenost od luknjice ter B velikost slike predmeta in b oddaljenost slike od luknjice, v pribli\xc5\xbeku velja_NEWLINE_._NEWLINE_Ena\xc4\x8dba opisuje prehod svetlobe skozi neskon\xc4\x8dno majhno luknjico, \xc4\x8de ne upo\xc5\xa1tevamo pojava uklona svetlobe in je zapisana s pomo\xc4\x8djo podobnih trikotnikov. Bolj napredne kamere namesto luknjice uporabljajo le\xc4\x8de, ki so za dane pogoje ustvarjanja fotografij bolj primerne, kar pa je \xc5\xbee pribli\xc5\xbeek sodobnega fotoaparata. Camero obscuro lahko za la\xc5\xbejo uporabo tudi izpopolnimo z ogledali. \xc4\x8ce za luknjico postavimo ogledalo pod kotom 45\xc2\xb0, se slika projicira na zgornjo ploskev \xc5\xa1katle in sliko lahko opazujemo od zgoraj, pravilno obrnjeno.\n_START_SECTION_\nIzbira velikosti luknjice\n_START_PARAGRAPH_\nBistveno vlogo pri kakovosti slike igra velikost luknjice. Z manj\xc5\xa1anjem luknjice postaja slika vse ostrej\xc5\xa1a, vendar temnej\xc5\xa1a. Ko je luknjica zelo majhna, pa zaradi uklona svetlobe slika spet postane manj ostra. \xc4\x8ce se premer luknjice bli\xc5\xbea debelini materiala, v katerega je narejena, lahko stranice delujejo kot ovira za svetlobo, ki ne pride do luknjice pod pravim kotom. Rezultat tega je slika, ki je na robovih veliko temnej\xc5\xa1a in odrezana._NEWLINE_Luknjica mora biti okrogla, saj nepravilnosti povzro\xc4\x8dajo vi\xc5\xa1je rede sipanja svetlobe. _NEWLINE_Jofer Petzval je bil prvi, ki je izdelal metodo za izra\xc4\x8dun optimalnega premera luknjice. Najbolj ostro sliko dobimo z luknjico velikosti_NEWLINE_,_NEWLINE_kjer je d premer luknjice, f gori\xc5\xa1\xc4\x8dna razdalja (razdalja od luknjice do slike) in \xce\xbb valovna dol\xc5\xbeina svetlobe.\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nPrvi je o cameri obscuri pisal kitajski filozof Mozi (5. stoletje pr. n. \xc5\xa1t.). Opazil je, da v temni sobi ob prehodu svetlobe skozi majhno luknjico na steni nastane obrnjena slika. Pravilno je napovedal, da je slika v cameri obscuri obrnjena na glavo, ker svetloba potuje v ravnih \xc4\x8drtah od vira._NEWLINE_Gr\xc5\xa1ki filozof Aristotel (384 \xe2\x80\x93 322 pr. n. \xc5\xa1t.) je skozi luknjico v stropu in skozi luknje med listi dreves opazoval vzorec, ki ga na tla nari\xc5\xa1e Sonce, ki potuje nad nami. Iz opa\xc5\xbeenega je naznanil, da Sonce obri\xc5\xa1e kro\xc5\xbeno pot. Svoja opazovanja je opisal v zapisih Problemata Physica._NEWLINE_Evklid je okoli leta 300 pr. n. \xc5\xa1t. omenil camero obscuro kot primer, da svetloba potuje v ravnih \xc4\x8drtah, kar je kasneje opazil tudi Teon iz Aleksandrije, ko je opazoval plamen sve\xc4\x8de skozi majhno luknjico._NEWLINE_V 9. stoletju je Al-Kindi pokazal, da bo svetloba z levega konca plamena, ki gre skozi majhno luknjico kon\xc4\x8dala na desni strani, svetloba z desne strani pa na levi strani._NEWLINE_Kasneje je to preizku\xc5\xa1al tudi islamski znanstvenik Alhazen (965-1039), ki je opisal \xc2\xbbtemno sobo\xc2\xab\xc2\xa0in izvajal poskuse s svetlobo skozi majhno luknjico. Za eksperimente je uporabil tri sve\xc4\x8de in ugotovil, da svetloba iz leve sve\xc4\x8de kon\xc4\x8da na desni strani zaslona. Prav tako je ugotovil, da mora biti za uspe\xc5\xa1no delovanje eksperimenta luknjica dovolj majhna, in na podlagi tega razvil dokaj moderno teorijo o uklonu svetlobe. Z zajemanjem slike se ni ukvarjal, saj je bilo v islamskem svetu to prepovedano._NEWLINE_Kasneje je njegovo znanje uporabil Leonardo da Vinci (1452-1519) in izvedel obse\xc5\xbenej\xc5\xa1o \xc5\xa1tudijo optike in \xc4\x8dlove\xc5\xa1kega vida. V Codex Atlanticus (1502) je objavil prvi jasen opis camere obscure. _NEWLINE_V 13. stoletju je angle\xc5\xa1ki filozof Roger Bacon ugotovil, da lahko s pomo\xc4\x8djo camere obscure dobro opazujemo son\xc4\x8dne mrke, ne da bi gledali v Sonce. _NEWLINE_Z razvojem le\xc4\x8d se je razvila tudi camera obscura. Giambattista della Porta je luknjico v cameri obscuri zamenjal s \xc4\x8dlove\xc5\xa1ko le\xc4\x8do in to opisal v delu Magia Naturalis (1558-1589), katerega popularnost je botrovala k raz\xc5\xa1iritvi poznavanja camere obscure. Camero obscuro je primerjal s \xc4\x8dlove\xc5\xa1kim o\xc4\x8desom in opisal, kako v o\xc4\x8desu nastane slika. Predlagal je tudi, naj jo umetniki uporabljajo kot pomo\xc4\x8d pri slikanju._NEWLINE_Izraz camera obscura je prvi\xc4\x8d uporabil nem\xc5\xa1ki astronom Johannes Kepler leta 1604. Izraz je osnoval na latinskih besedah camera (prostor, soba) in obscura (temna). Tudi sam jo je naredil in uporabljal za svoja astronomska opazovanja. Za opazovanje je uporabljal kar prenosen temen \xc5\xa1otor. _NEWLINE_Leta 1686 je Johann Zahn naredil prvo prenosno camero obscuro. Ta je imela v notranjosti ogledalo pod kotom 45 stopinj in je projicirala sliko na delno prepusten zaslon. Camere obscure v taki obliki naj bi uporabljali slikarji za pomo\xc4\x8d pri slikanju, preden so za to uporabljali fotografije. Najbolj znani na ta na\xc4\x8din narejeni sliki sta Dresden in Var\xc5\xa1ava bene\xc5\xa1kega slikarja Bernarda Bellotta. Za slikanje naj bi jih uporabljali tudi nizozemski slikarji, na primer Johannes Vermeer. Uporaba kamere obscure za slikanje v teh \xc4\x8dasih je kontroverzna in do danes \xc5\xa1e ni popolnoma potrjena._NEWLINE_V sodobnem \xc4\x8dasu se je camera obscura razvila v fotoaparat, ki ji je v svojem bistvu \xc5\xa1e vedno podoben, v praksi pa veliko bolj zapleten instrument. Osnovna camera obscura je \xc5\xa1e vedno uporabna predvsem kot u\xc4\x8dni pripomo\xc4\x8dek, saj je preprosta za izdelavo in razlago ter zato primerna za u\xc4\x8denje razumevanja osnov fotografije. Camere obscure v velikosti sobe najdemo tudi v muzejih, kjer na zanimiv na\xc4\x8din predstavijo fotografijo.'