b"\n_START_ARTICLE_\nCarlo Antoni\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nBil je pripadnik iredentisti\xc4\x8dnega gibanja \xc5\xbee pred 1. svetovno vojno, ko je \xc5\xbeivel v Trstu. Po za\xc4\x8detku vojne je pri\xc5\xa1el iz Pariza kjer je \xc5\xa1tudiral v Firence in maja 1915 stopil med grenadirje. Po vojni je diplomiral in u\xc4\x8dil v Pulju in Neaplju. Po letu 1930 se je posvetil novinarstvu ter sodeloval z \xc4\x8dasopisoma Resto del Carlino in La Stampa. V letih 1932-1937 je delal v Instituto di studi germanici v Rimu, kasneje pa je u\xc4\x8dil nem\xc5\xa1\xc4\x8dino na Univerzi v Padovi in postajal vedno bolj o\xc4\x8diten protifa\xc5\xa1ist. Badoglievi vladi se je ponudil kot posrednik za pogajanja s Slovenci. Po kapitulaciji Italije se je pridru\xc5\xbeil odporni\xc5\xa1kemu gibanju. V letih 1944\xe2\x88\x921948 je bil predsednik organizacije Comitato giuliano in komisar pri Istituto per le relazioni con I'sterio. Od 1946 je v Rimu pou\xc4\x8deval filozofijo zgodovine, od 1955 pa zgodovino moderne filozofije. Po njem je imenovana ulica v Trstu."