b'\n_START_ARTICLE_\nDu\xc5\xa1an Moravec\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nPo maturi se je vpisal na Filozofsko fakulteto v Ljubljani. \xc5\xa0tudij je v \xc4\x8dasu okupacije prekinil in se v letih 1941\xe2\x80\x931945 vklju\xc4\x8dil v delo Osvobodilne fronte. Med tem \xc4\x8dasom je bil tudi v italijanskih tabori\xc5\xa1\xc4\x8dih, partizanski vojni dopisnik v NOV in nazadnje \xc4\x8dlan uredni\xc5\xa1tva Slovenskega poro\xc4\x8devalca, kjer je skrbel predvsem za kulturno rubriko, katere urednik je ostal tudi po vojni. Leta 1948 je diplomiral iz slovenske, ju\xc5\xbenoslovanske in primerjalne knji\xc5\xbeevnosti. Sodeloval je pri ustanavljanju Mestnega gledali\xc5\xa1\xc4\x8da ljubljanskega. Kot prvi dramaturg te ustanove (1949\xe2\x80\x931962) je skrbel za njen repertoar, zlasti za uprizarjanje izvirnih novosti, za obnavljanje doma\xc4\x8dega izro\xc4\x8dila in za uvajanje sodobnih, dotlej pri nas \xc5\xa1e neznanih svetovnih mojstrov. Zasnoval je periodi\xc4\x8dne publikacije tega gledali\xc5\xa1\xc4\x8da. 13 let (1962\xe2\x80\x931975) je vodil Slovenski gledali\xc5\xa1ki muzej in ga preusmeril k raziskovalnemu delu. Opravljal je funkcijo ravnatelja, muzejskega svetovalca in urednika publikacij. Leta 1975 se je upokojil in se docela posvetil raziskovalnemu in uredni\xc5\xa1kemu delu. Marca 1976 je postal izredni \xc4\x8dlan SAZU, redni \xc4\x8dlan je bil od aprila 1981. V letih 1984\xe2\x80\x931988 je bil tajnik razreda za filolo\xc5\xa1ke in literarne vede. Bil je \xc4\x8dastni \xc4\x8dlan Slavisti\xc4\x8dnega dru\xc5\xa1tva Slovenije.\n_START_SECTION_\nDelo\n_START_PARAGRAPH_\nPo prvih objavah v srednje\xc5\xa1olskih listih (Cankarjevi hlapci nekdaj in sedaj, O lepi Vidi brez lepe Vide, Nekaj vpra\xc5\xa1anj na\xc5\xa1ega gledali\xc5\xa1\xc4\x8da) in partizanskem tisku je v prvih povojnih letih za\xc4\x8del raziskovalno delo na podro\xc4\x8dju teatrologije in literarne vede. Objavljal je v \xc5\xa1tevilnih slovenskih in jugoslovanskih revijah, zbornikih in leksikalnih publikacijah (Slovenski biografski leksikon, Enciklopedija Jugoslavije, Enciklopedija Slovenije). Napisal je 22 samostojnih knjig. Objavil je \xc5\xa1tevilne literarnozgodovinske \xc4\x8dlanke, eseje, dramatur\xc5\xa1ke analize in \xc5\xa1tudije o gledali\xc5\xa1\xc4\x8dnikih. Na literarnozgodovinskem podro\xc4\x8dju se je ukvarjal z osebnostmi in problemi s konca 19. in 1. polovice 20. stoletja. Ukvarjal se je s Cankarjem, Govekarjem, Kraigherjem, Fin\xc5\xbegarjem, A\xc5\xa1kercem, Kristanom, Leskovcem ... V pregledih je obdelal novej\xc5\xa1e slovensko gledali\xc5\xa1\xc4\x8de, in sicer z zgodovinskega, sociolo\xc5\xa1kega in primerjalnega vidika. Te preglede je dopolnjeval z monografijami o igralcih in re\xc5\xbeiserjih. Napisal je zgodovinski pregled slovenske teatrologije. Prevedel je Petrovi\xc4\x87evo komedijo v treh dejanjih (Dan oddiha). Pisal je tudi o slovenski dramatiki na tujih odrih._NEWLINE_Nagrade in priznanja: Nagrada sklada Borisa Kidri\xc4\x8da (1964), nagrada Pre\xc5\xa1ernovega sklada (1968), \xc5\xbdupan\xc4\x8di\xc4\x8deva nagrada (1975), zlata zna\xc4\x8dka Bor\xc5\xa1tnikovega sre\xc4\x8danja (1979), Kidri\xc4\x8deva nagrada (1986), Sterijeva nagrada (1986), Schwentnerjeva nagrada (1991).'