b'\n_START_ARTICLE_\nIvan Manko\xc4\x8d\n_START_SECTION_\n\xc5\xbeivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nRodil se je v dru\xc5\xbeini tr\xc5\xbea\xc5\xa1kega veletrgovca z lesom Jakoba Manko\xc4\x8da kot tretji od devetih otrok in po o\xc4\x8detovi smrti postal lastnik podjetja. Javno je deloval v: Slovanski \xc4\x8ditalnici (odbornik 1882-1904, vmes 1886-1898 blagajnik in 1891-1892 predsednik), pri tr\xc5\xbea\xc5\xa1kem Sokolu (1888-1898 starosta), pri politi\xc4\x8dnem dru\xc5\xa1tvu Edinost (odbornik 1888-1892), pri Tr\xc5\xbea\xc5\xa1ki posojilnici in hranilnici, katere je bil tudi soustanovitelj (1894-1896 odbornik, 1896 podpredsednik in vsaj do 1902 predsednik), pri Jadranski banki katere je bil tudi soustanovitelj (\xc4\x8dlan upravnega sveta in 1909-1913 predsednik). Bil je velik dobrotnik tr\xc5\xbea\xc5\xa1ke podru\xc5\xbenice Dru\xc5\xbebe svetega Cirila in Metoda, sofinanciral pa je tudi gradnjo tr\xc5\xbea\xc5\xa1kega Narodnega doma. Ko je na Primorskem leta 1919 Kraljevina Italija prevzela oblast se je preselil v Dr\xc5\xbeavo Srbov, Hrvatov in Slovencev. \xc5\xbdivel je v Ljubljani in na Bledu. Umrl je v Ljubljani, pokopan pa v rojstnem kraju.'