b"\n_START_ARTICLE_\nKnji\xc5\xbenica Palatina, Heidelberg\n_START_PARAGRAPH_\nBibliotheca Palatina v Heidelbergu je bila ena najpomembnej\xc5\xa1ih nem\xc5\xa1kih renesan\xc4\x8dnih knji\xc5\xbenic z obse\xc5\xbenimi zbirkami srednjeve\xc5\xa1kih rokopisov in zgodnjih tiskanih (inkunabul). Primerki so zdaj ve\xc4\x8dinoma v Vatikanski apostolski knji\xc5\xbenici, nem\xc5\xa1ki rokopisi pa v Univerzitetni knji\xc5\xbenici Heidelberg.\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nDo volilnega kneza Ludvika III. Pfal\xc5\xa1kega (vladal 1410-1436) sega ustanovitev samostanske knji\xc5\xbenice pri cerkvi Svetega Duha v Heidelbergu, ki je tvorila jedro kasnej\xc5\xa1e Bibliotheca Palatina. Najprej je volilni knez Otto Heinrich (vladal 1556-1559) zdru\xc5\xbeil knji\xc5\xbene zbirke Univerze, samostanske knji\xc5\xbenice in grajske knji\xc5\xbenice v enotno Bibliotheca Palatina. Med njegove pridobitve sodi Lorscher Evangeliar iz dvorne \xc5\xa1ole Karla Velikega, Codex Manesse (CPG 848) in Falkenbuch (cpl 1071), cesarja Friderika II. Z poenotenjem knji\xc5\xbene zbirke je Ottheinrich ustvaril podlago za uvedbo reformacije na Pfal\xc5\xa1kem in preoblikovanje Univerze v Heidelbergu v protestantsko dr\xc5\xbeavno gimnazijo in protestantski center pou\xc4\x8devanja. Po zgledu na Univerzo v Wittenbergu, je bila obse\xc5\xbena knji\xc5\xbenica na voljo za \xc5\xa1tudij, saj je bila, v nasprotju z Wittenbergom, kjer je bila na gradu, v mestu, v podzemlju cerkve Svetega Duha, zaradi \xc4\x8desar je bil dostop za u\xc4\x8ditelje in u\xc4\x8dence razre\xc5\xa1en. Po smrti Ulrika Fuggerja iz Augsburga (1526-1584) se je 86 nadaljnjih zelo znanih rokopisov zna\xc5\xa1lo v knji\xc5\xbenici, kot Otfridov rokopis (CPL 52) in rokopis Sachsenspiegels (CPG 164). S takimi pomembnimi rokopisi je imela Bibliotheca Palatina zna\xc4\x8daj cesarske knji\xc5\xbenice in je veljala v \xc4\x8dasu razcveta - po pridobitvi v 16. stoletju - kot\xc2\xa0\xc2\xbbmati vseh knji\xc5\xbenic\xc2\xab._NEWLINE_\xc5\xa0e posebej, ker je imela obse\xc5\xbeno zbirko teolo\xc5\xa1ke (predvsem protestantske knji\xc5\xbeevnosti), je bila za katolike kot zato\xc4\x8di\xc5\xa1\xc4\x8de za herezijo. Ko so Pfal\xc5\xa1ko zasedli vojaki Katoli\xc5\xa1ke lige pod vodstvom Johanna t'Serclaes von Tilly avgusta 1622, je vojvoda Maksimilijan I. Bavarski vzel znamenito knji\xc5\xbenico v M\xc3\xbcnchen in jo podaril pape\xc5\xbeu Gregorju XV. na izrecno zahtevo. Le Ottheinrichovo Sveto pismo in veli\xc4\x8dastna Ottheinrichova korna knjiga je ostala v M\xc3\xbcnchenu. Decembra 1622 so zbirko prepeljali v Rim, kjer jo je pape\xc5\xa1ki legat in kasneje knji\xc5\xbeni\xc4\x8dar Vaticane, Leo Allatius (1586-1669) organiziral. Izbrane so bile tudi knjige druge heidelber\xc5\xa1ke knji\xc5\xbenice, zasebna knji\xc5\xbenica volilnega kneza, knji\xc5\xbenica Univerze, volilnega kneza Kanzleia in zasebna knji\xc5\xbenica Jana Gruterja, zadnjega knji\xc5\xbeni\xc4\x8darja v Palatinu so pobrali in odpeljali na hrbtih 200 mul preko alpskih prelazov v Italijo._NEWLINE_V avgustu 1623 je Bibliotheca Apostolica Vaticana prevzela 184 \xc5\xa1katel, ki so vsebovale 3500 rokopisov in 12.000 odtisov, ki so bili v veliki meri razvezani zaradi zmanj\xc5\xa1anja te\xc5\xbee (Allacci hranijo \xc5\xa1e 12 drugih \xc5\xa1katel za njih). Te so na novo vklju\xc4\x8dili v nadaljevanju v 17. stoletju. \xc5\xbde mnoge Ottheinrichove knjige imajo nov celosten pogled na Palatin 1550._NEWLINE_V skladu z zaklju\xc4\x8dki Dunajskega kongresa je bilo leta 1816 nem\xc5\xa1kih rokopisov vrnjenih na Univerzo v Heidelberg. Vsi odtisi in rokopisi v tujih jezikih so \xc5\xa1e danes v Rimu. Nem\xc5\xa1ki srednjeve\xc5\xa1ki rokopisi (Codices Palatini Germanici) so zdaj relativno zaprti za literarno zgodovinsko pomembno prou\xc4\x8devanje._NEWLINE_Le nekaj sto enot, ki so bile verjetno dvojniki, je ostalo v Nem\xc4\x8diji. Tam so na\xc5\xa1le svojo pot v razli\xc4\x8dnih knji\xc5\xbenicah. V letu 1998 je bilo odkritih 67 enot Bibliotheca Palatina na univerzi in javni knji\xc5\xbenici v K\xc3\xb6lnu. Ostalo je \xc5\xa1e danes ohranjeno v Vatikanu. Ob 600. obletnici ustanovitve Univerze v Heidelbergu leta 1986, so pri\xc5\xa1le \xc5\xa1tevilne knjige na edinstveno razstavo na svojo staro lokacijo.\n_START_SECTION_\nDigitalizacija\n_START_PARAGRAPH_\nRokopisi iz Bibliotheca Palatina so bili v celoti digitalizirali leta 2009 in so na voljo na spletu. Odtisi so na voljo v Nem\xc4\x8diji, kjer so od leta 1996 na voljo na mikrofilmu. V sodelovanju z Vatikanom in financiranjem s strani fundacije Manfred Lautenschlager, so od leta 2012 tudi latinski kodeksi nekdanje Palatinske knji\xc5\xbenice, ki se nahaja v Biblioteca Apostolica Vaticana, digitalizirani."