b'\n_START_ARTICLE_\nRimska opeka\n_START_PARAGRAPH_\nPojem rimska opeka se lahko nana\xc5\xa1a bodisi na vrsto opeke s poreklom iz starega Rima in so jo \xc5\xa1irili Rimljani na ozemlja, ki so jih osvojili,ali moderen tip opeke,  ki se zgleduje po starem tipu. V obeh primerih je zna\xc4\x8dilno, da ima dalj\xc5\xa1e in bolj ploske dimenzije kot  standardna moderna opeka.\n_START_SECTION_\nAnti\xc4\x8dni Rim\n_START_PARAGRAPH_\nRimljani so izdelovali \xc5\xbegano glineno opeko, ki so jo rimske legije, ki so prena\xc5\xa1ale mobilne pe\xc4\x8di, uvedle v mnogih delih cesarstva. Rimska opeka je bila pogosto \xc5\xbeigosana z znakom legije, ki je nadzorovala njihovo proizvodnjo. Uporabi opeke v ju\xc5\xbeni in zahodni Nem\xc4\x8diji na primer, je lahko slediti nazaj do \xc4\x8dasa, ki ga je opisoval rimski arhitekt Vitruvij._NEWLINE_Rimska opeka je skoraj vedno ni\xc5\xbeja od sodobne opeke in je bila izdelana v razli\xc4\x8dnih oblikah in velikostih.  Oblike so bile kvadratna, pravokotna, trikotna in kro\xc5\xbena in raznih izmer. Najdalj\xc5\xa1o so izmerili kar tri \xc4\x8devlje v dol\xc5\xbeino.  Anti\xc4\x8dna rimska opeka je bila na splo\xc5\xa1no velika 1\xc2\xbd do 1 rimskega \xc4\x8devlja. Obstajajo razlike do 15 in\xc4\x8dev. Ostale velikosti opeke v starem Rimu so bile tudi 24" x 12" x 4" in 15" x 8" x 10". Anti\xc4\x8dne rimske opeke najdemo v Franciji velikosti 8" x 8" x 3". Konstantinova bazilika v Trierju je izdelana iz rimskih opek 15" v kvadrat in 1\xc2\xbd" debela. Pogosta je o\xc4\x8ditna razlika (\xc5\xa1e posebej, kadar so se ohranili le fragmenti) med rimsko opeko, ki se je uporabljala za stene in plo\xc5\xa1\xc4\x8dice, ki so se uporabljale za stre\xc5\xa1nike ali tla. Tako arheologi v\xc4\x8dasih raje uporabljajo splo\xc5\xa1ni izraz kerami\xc4\x8dni gradbeni material (ali CBM)._NEWLINE_Rimljani so izpopolnili izdelavo opeke v prvem stoletju obstoja svojega imperija in jo uporabljali povsod, v javnem in zasebnem sektorju gradnje. To svojo spretnost so uvedli tudi pri lokalnih prebivalcih. Na Britanskem oto\xc4\x8dju je bila rimska opeka, ki so jo uvedli stari Rimljani, v rabi 600 - 700 let._NEWLINE_Pri gradnji kamnitega zidu so Rimljani pogosto, v dolo\xc4\x8denih intervalih, uporabljali tanke vrste opeke, v\xc4\x8dasih znane kot \xc2\xbbvezne plo\xc5\xa1\xc4\x8dice\xc2\xab. To naj bi zgradbi zagotavljalo dodatno stabilnost. Imelo pa je tudi estetski u\xc4\x8dinek, saj je ustvarjalo ve\xc4\x8dbarvnih videz._NEWLINE_V 1530-tih je angle\xc5\xa1ki zgodovinar John Leland uspe\xc5\xa1no prepoznal rimsko opeko (\xc4\x8deprav pod zavajajo\xc4\x8do oznako "Britska opeka") na ve\xc4\x8d geografsko razpr\xc5\xa1enih lokacijah, ki so se razlikovale po velikosti in obliki od srednjeve\xc5\xa1kih in modernih opek. To je bilo opisano kot ena prvih vaj v arheolo\xc5\xa1ki tipologiji.\n_START_SECTION_\nSrednjeve\xc5\xa1ka Evropa\n_START_PARAGRAPH_\nPo propadu rimskega imperija, so v 5. stoletju opustili mnoge komercialne kamnolome v Evropi. To je vodilo k dosledni rabi rimskih gradbenih materialov naslednjih nekaj sto let. Tako kot veliko rimskega kamna in rimsko opeko zbirali za ponovno uporabo. Primere ponovne uporabe v Veliki Britaniji je mogo\xc4\x8de najti v anglosaksonskih cerkvah na Brixworthu, Corbridgeu, St. Martin\'s, Canterbury in St Nicholas\', Leicester in tudi v cerkvi opatije St Alban. _NEWLINE_Proizvodnja rimske opeke se je v zgodnjem srednjem veku postopoma pove\xc4\x8devala.\n_START_SECTION_\nModerna doba\n_START_PARAGRAPH_\nSodobna rimska opeka je bila uvedena v za\xc4\x8detku 20. stoletja. Bila je dalj\xc5\xa1a in ni\xc5\xbeja od drugih sodobnih vrst opeke, vendar ni bila fiksnih dimenzij. V Zdru\xc5\xbeenih dr\xc5\xbeavah Amerike, v za\xc4\x8detku 20. stoletja, je imela nominalne dimenzije 4" x 2" x 12". To je bilo v razmerju 6:2:1, v primerjavi s pribli\xc5\xbeno 4:2:1 ve\xc4\x8dine sodobnih vrst opeke. Druga dimenzija je bila \xc5\xa1e 16" x 6" x 4" (38 x 15 x 10 cm). Povpra\xc5\xa1evanje se je pove\xc4\x8dalo in na tr\xc5\xbei\xc5\xa1\xc4\x8du se je pojavilo ve\xc4\x8d kot ducat vrst opeke. Roman Brick Company v Glasgowu trenutno ponuja rimsko opeko vi\xc5\xa1ine 40, 52, 65 ali 71 mm, \xc5\xa1irine 90 ali 115 mm in dol\xc5\xbeine 290, 365, 440, 490 in 600 mm. _NEWLINE_Rimsko opeko je v ZDA uvedel arhitekturni biro McKim, Mead and White. Do leta 1920 je bilo gradbenikom in arhitektom dostopnih vsaj pet vrst rimske opeke._NEWLINE_Frank Lloyd Wright je uporabil rimsko opeko v svoji zasnovi Robie House v Chicagu in v mnogih njegovih hi\xc5\xa1ah v slogu Prairie.  Za Robie House je Wright izbral opeko pozneje znano kot Pennsylvania Iron Spot Roman brick, saj je osebno potoval v St. Louis, da jo je izbral. Wright je z uporabo rimske opeke v svojem zidovju subtilno poudaril vodoravne \xc4\x8drte. Nadaljnje horizontalne poudarke je Wright dosegel z ugreznjeno horizontalno malto, kontrastne barve glede na opeko. V modernem \xc4\x8dasu, ko so bile potrebne obnove zgodovinskih stavb in ohranjanje del Wrighta in njegovih kolegov arhitektov, je bilo rimsko opeko te\xc5\xbeko pridobiti.\n_START_SECTION_\nOpe\xc4\x8dni \xc5\xbeigi iz anti\xc4\x8dnega Rima\n_START_PARAGRAPH_\nOkrog sredine 1. stoletja pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem so izdelovalci rimske opeke za\xc4\x8deli uporabljati edinstvene identifikacijske \xc5\xbeige. Prvi od teh ope\xc4\x8dnih \xc5\xbeigov so bili preprosti in so vsebovali minimalne podatke, kot je ime osebe in v\xc4\x8dasih ime opekarne, kjer je bila proizvedena.  \xc5\xbdige so vtisnili v mokro glino z uporabo trdega lesa ali kovine, pred \xc5\xbeganjem opeke. Kot se je \xc5\xa1irilo rimsko cesarstvo, tako se je ve\xc4\x8dala proizvodnja opeke, ki je postala primarni gradbeni material. \xc5\xa0tevilo proizvajalcev opeke se je dramati\xc4\x8dno pove\xc4\x8dalo. Tudi \xc5\xbeigi so postali bolj zapleteni, imeli so ve\xc4\x8d in ve\xc4\x8d informacij. Leta 110 je bilo v \xc5\xbeig prvi\xc4\x8d vklju\xc4\x8deno ime konzula in leto izdelave, kar omogo\xc4\x8da sodobnim opazovalcem ugotoviti to\xc4\x8dno leto, ko je bila opeka izdelana._NEWLINE_Ti \xc5\xbeigi, ko jih gledamo bolj kot zanimivost kot arheolo\xc5\xa1ki artefakt, omogo\xc4\x8dajo znanstvenikom, da spoznajo povpra\xc5\xa1evanje po opeki v starem Rimu, skozi datume pa kronologijo. Danes najdene opeke z \xc5\xbeigi skrbno dokumentirajo in z uporabo arhitekturnega konteksta zagotavlja zanesljivo metodo dolo\xc4\x8danja anti\xc4\x8dne rimske gradnje. Poleg tega so se ope\xc4\x8dni \xc5\xbeigi izkazali za koristne pri dolo\xc4\x8danju splo\xc5\xa1ne anti\xc4\x8dne rimske kronologije.'