b'\n_START_ARTICLE_\nJacqueline du Pr\xc3\xa9\n_START_SECTION_\nZgodnja leta\n_START_PARAGRAPH_\nMlaj\xc5\xa1a h\xc4\x8di bogate, omikane in tekmovalne dru\xc5\xbeine du Pr\xc3\xa9 je bila stara \xc5\xa1tiri leta, ko je prvi\xc4\x8d na radiu sli\xc5\xa1ala violon\xc4\x8delo. Od tistega trenutka jo je instrument nenehno spremljal na njeni \xc5\xbeivljenjski poti. Njena prva u\xc4\x8diteljica je bila kar njena mati, Iris du Pr\xc3\xa9, ki ji je kupila violon\xc4\x8delo, ki je bil precej ve\xc4\x8dji od drobnega dekletca. Dve leti pozneje so jo vpisali v glasbeno \xc5\xa1olo v Londonu, kjer so ji v roke potisnili instrument, primeren njeni velikosti. Pozneje se je z nasmehom spominjala, kako u\xc5\xbealjena je bila ob tem dogodku in kako jo je po drugi strani spodbodel, da je \xc5\xa1e bolj zagrizeno igrala. Kmalu se je skupaj s starej\xc5\xa1o sestro za\xc4\x8dela udele\xc5\xbeevati tekmovanj. Pri desetih letih je prejela nagrado na mednarodnem tekmovanju, pri dvanajstih pa je \xc5\xbee koncertirala za BBC v Londonu. Njen u\xc4\x8ditelj je bil William Pleeth v Guildhall School of Music and Drama v Londonu, v Parizu je za njen razvoj skrbel Paul Tortelier, v Rusiji Mstislav Rostropovi\xc4\x8d, v \xc5\xa0vici pa Pablo Casals.\n_START_SECTION_\nKariera\n_START_PARAGRAPH_\nV svoji karieri je nastopila z mnogimi vrhunskimi orkestri in solisti. \xc5\xa0e posebno je znan njen znameniti posnetek Elgarjevega koncerta iz leta 1961, ki ga je odigrala z Londonskim simfoni\xc4\x8dnim orkestrom in ki ji je prinesel mednarodno slavo. Koncert je odigrala na svojem prvem Stradivariju, imenovanem Davidov, ki ga je Antonio Stradivari izdelal leta 1712. Podarila ji ga je njena ob\xc4\x8dudovalka in botra Ismena Holland. Posnetek iz leta 1965 pod taktirko sira Johna Barbirollija je prav tako priznan. Poro\xc4\x8dena je bila z dirigentom in pianistom Danielom Barenboimom. 14. maja 1965 je debitirala v Carnegie Hallu v ZDA z Elgarjevim koncertom, s katerim je zaslovela \xc5\xa1irom po svetu._NEWLINE_Njeno prijateljstvo z Itzhakom Perlmanom, Zubinom Mehto in Pinchasom Zukermanom ter zakon z Barenboimom je pripeljal do znamenitega filma Christopherja Nupena Postrv, v katerem so posnete priprave in izvedba Schubertovega komornega kvinteta; peterica si je v \xc5\xa1ali nadela ime Judovska glasbena mafija.\n_START_SECTION_\nNagrade\n_START_PARAGRAPH_\nJacqueline je prejela ve\xc4\x8d \xc4\x8dastnih mest na glasbenih akademijah in \xc4\x8dastnih doktoratov na univerzah kot znak priznanja njene nadarjenosti. Leta 1960 je prejela zlato priznanje londonske Guildhall School of Music and Drama in kralji\xc4\x8dino nagrado za britanske glasbenike. Leta 1976 ji je bil podeljen red Britanskega imperija, eno najvi\xc5\xa1jih britanskih priznanj.\n_START_SECTION_\nPoroka\n_START_PARAGRAPH_\nJacqueline je spoznala pianista Daniela Barenboima na bo\xc5\xbei\xc4\x8d leta 1966. Njuna poroka leto pozneje je ustvarila eno najbolj plodnih zvez v svetu glasbe, s katerim je za nekatere primerljiva le zveza med Claro in Robertom Schumannom. Dokaz za to trditev so bili mnogi skupni nastopi, v katerih je Barenboim nastopal bodisi kot pianist ali kot dirigent orkestra. Za poroko je Jacqueline sprejela judovsko vero._NEWLINE_Jacquelinina sestra Hilary je bila poro\xc4\x8dena z dirigentom Christopherjem \xc2\xbbKifferjem\xc2\xab Finzijem, s katerim je imela Jacqueline zunajzakonsko razmerje. Po pri\xc4\x8devanjih Hilary in njunega brata Piersa v knjigi A Genius in the Family (v Ameriki je iz\xc5\xa1la pod naslovom Hilary and Jackie) je do razmerja pri\xc5\xa1lo s Hilaryjino privolitvijo. Tako je hotela pomagati Jacqueline skozi te\xc5\xbeavno obdobje, v katerem je kazala samomorilska nagnjenja in skoraj do\xc5\xbeivela \xc5\xbeiv\xc4\x8dni zlom. Po pri\xc4\x8devanju naj bi Jacqueline rotila sestro, naj ji dovoli spati s Kifferjem, da bo lahko vsaj za trenutek \xc5\xbeivela kot navadni smrtniki, ne le kot slavna osebnost. Leta 1999 sta otroka Kifferja in Hilary javno kritizirala materino pri\xc4\x8devanje in razkrila druga\xc4\x8dno razli\xc4\x8dico dogodkov. Po njunih besedah je bil njun o\xc4\x8de nepobolj\xc5\xa1ljiv \xc5\xbeenskar, ki je zapeljal \xc4\x8dustveno ranljivo Jacqueline, da bi pote\xc5\xa1il svoj nenasitni ego._NEWLINE_Film Ananda Tuckerja Hilary and Jackie (1988) temelji na knjigi A Genius in the Family.\n_START_SECTION_\nBolezen\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1973 je po\xc4\x8dasi, vendar nezadr\xc5\xbeno za\xc4\x8del izginjati strastni zvok Jacquelininega violon\xc4\x8dela, saj je za\xc4\x8dela izgubljati ob\xc4\x8dutek v prstih. To so bili prvi znaki multiple skleroze, bolezni, ki je nezadr\xc5\xbeno napredovala in 19. oktobra 1987 pripeljala do njene smrti v starosti 42 let. Barenboim je bil z njo, ko je umrla. Njen znameniti Davidov je na njeno \xc5\xbeeljo podedoval Yo-Yo Ma._NEWLINE_V zadnjih letih njenega \xc5\xbeivljenja si je Barenboim s pianistko Eleno Ba\xc5\xa1kirovo ustvaril dom v Parizu. Poro\xc4\x8dila sta se leta 1988.'