b'\n_START_ARTICLE_\nSamuel Pierpont Langley\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nLangley je kon\xc4\x8dal samo gimnazijo in ni nikoli \xc5\xa1tudiral na univerzi. \xc5\xa0tudiral je po knji\xc5\xbenicah v Bostonu in si je pridobil dovolj znanja iz astronomije, da je leta 1865 postal pomo\xc4\x8dnik za astronomijo na Univerzi Harvard, pozneje pa je bil profesor astronomije na raznih \xc5\xa1olah. Od leta 1867 do 1887 je bil profesor fizike in predstojnik Observatorija Allegheny na Univerzi Pensilvanije (sedaj Univerza Pittsburgh)._NEWLINE_Meril je solarno konstanto. Raziskoval je pojave na Soncu. Leta 1881 je izumil bolometer, in\xc5\xa1trument za to\xc4\x8dno merjenje majhnih koli\xc4\x8din toplote. Sprememba temperature, ki jo povzro\xc4\x8da taka dovedena toplota v bolometru, je le 1/10.000 stopinje. Z bolometrom je med odpravo na goro Whitney v Skalnem gorovju v Kaliforniji, kjer ga je spremljal Keeler, natan\xc4\x8dno meril Son\xc4\x8devo sevanje v vidni svetlobi in prvi\xc4\x8d v infrarde\xc4\x8dem delu spektra. Istega leta je opravil prvo spektroskopsko merjenje Son\xc4\x8devih peg. Njemu na \xc4\x8dast se imenuje enota sevanja ene kalorije na kvadratni cm 1 langley. _NEWLINE_Leta 1887 so ga imenovali za tretjega tajnika Smithsonove ustanove (Smithsonian Institution) v Washingtonu. V tem \xc4\x8dasu se je zanj za\xc4\x8dela tudi vrsta bole\xc4\x8dih neuspehov, ko je zaman posku\xc5\xa1al zgraditi letalo, kot je Fitch zaman posku\xc5\xa1al zgraditi parnik in Trevithick lokomotivo. Langley je marljivo preu\xc4\x8deval na\xc4\x8dela aerodinamike. Pokazal je, kako se pti\xc4\x8di dvigajo brez posebnega mahanja s perutmi in kako bi zrak lahko nosil tanka krila posebnih oblik. O njegovih teorijah je izrekel svoje mnenje, \xc4\x8deprav odklonilno, tudi lord Kelvin, a se je motil. Langleyjevo delo je bilo dobro, vendar v praksi neu\xc4\x8dinkovito, ker ni imel dovolj mo\xc4\x8dnih snovi za izdelavo letala, ali pa je imel pre\xc5\xa1ibke in prete\xc5\xbeke motorje. Leta 1891 je napisal razpravo o aerodinamiki plovila, te\xc5\xbejega od zraka. Njegovo brezpilotno letalo je leta 1896 letelo 914 m (3000 \xc4\x8devljev), drugo pa 1280 m (4200 \xc4\x8devljev). To sta bili prvi razdalji, ki ju je doseglo mehansko z vijakom gnano plovilo te\xc5\xbeje od zraka v zgodovini letenja. Na spodbudo predsednika ZDA Mc Kinleyja je za tri poskuse z letali v letih 1897 do 1903 porabil 50.000 dr\xc5\xbeavnih dolarjev zaradi morebitnih vojnih koristi, ki bi jih lahko imeli od letal. Dobil jih je zato, ker je \xc5\xa1pansko-ameri\xc5\xa1ka vojna spodbudila zanimanje za letala. Potem ko se mu je zadnji\xc4\x8d ponesre\xc4\x8dilo, je New York Times objavil oster uvodnik, ki je obsodil njegovo zapravljanje denarja za tako nore zamisli. Napovedali so, da \xc4\x8dlovek ne bo letel \xc5\xa1e celih tiso\xc4\x8d let. 9 dni po uvodniku pa se je napovedanih tiso\xc4\x8d let \xc5\xbee izpolnilo. Brata Wright, ki sta nadaljevala Lilienthalovo delo, sta prvi\xc4\x8d uspe\xc5\xa1no poletela z letalom._NEWLINE_Leta 1890 je ustanovil Smithsonov astrofizikalni observatorij (SAO), ki danes skupaj z Observatorijem Harvardovega kolid\xc5\xbea (HCO) zdru\xc5\xbeuje Harvard-Smithsonovo astrofizikalno sredi\xc5\xa1\xc4\x8de (CfA)._NEWLINE_Langley je leta 1900 skupaj z Abbotom zmeril vse Son\xc4\x8devo sevanje kot osnovo za dolo\xc4\x8danje temperature. Leta 1908 je Smithsonov in\xc5\xa1titut uvedel Langleyjevo medaljo za uspehe na podro\xc4\x8dju aeronavtike. Prvo priznanje sta dobila brata Wright. Leta 1914 so v Langleyjevo zadnje letalo vgradili mo\xc4\x8dnej\xc5\xa1i motor, nato pa so z njim uspe\xc5\xa1no leteli. Langleyju na \xc4\x8dast se imenuje Langley Field v Virginiji in raziskovalno sredi\xc5\xa1\xc4\x8de Nase, Langleyjevo raziskovalno sredi\xc5\xa1\xc4\x8de (Langley Research Center) v neodvisnem mestu Hampton v Virginiji.\n_START_SECTION_\nPoimenovanja\n_START_PARAGRAPH_\nPo njem se imenuje udarni krater Langley na Luni in asteroid glavnega pasu 3866 Langley.'