b"\n_START_ARTICLE_\nHenry van de Velde\n_START_SECTION_\nZgodnja kariera\n_START_PARAGRAPH_\nRodil se je v Antwerpnu, kjer je \xc5\xa1tudiral slikarstvo pri Charlesu Verlatu na znameniti Kraljevi akademiji za likovno umetnost v Antwerpnu. Nato je nadaljeval \xc5\xa1tudij pri Carolusu-Duranu v Parizu. Na mladega slikarja sta mo\xc4\x8dno vplivala Paul Signac in Georges Seurat in kmalu je sprejel neoimpresionisti\xc4\x8dni slog (pointilizem). Leta 1889 je postal \xc4\x8dlan bruseljske umetni\xc5\xa1ke skupine Les XX. Ko je Vincent van Gogh razstavljal nekaj del na letni razstavi te skupine, je van de Velde postal eden prvih umetnikov, na katere je vplival nizozemski slikar. V tem obdobju je razvil trajno prijateljstvo s slikarjem Th\xc3\xa9om van Rysselberghejem in kiparjem Constantinom Meunierjem.\n_START_SECTION_\nArt nouveau\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1892 je opustil slikarstvo in se posvetil umetni\xc5\xa1kim dekoracijam in notranjemu oblikovanju (srebrna in zlatarska trgovina, porcelan in jedilni pribor, modno oblikovanje, preproge in tkanine). Njegova lastna hi\xc5\xa1a, Bloemenwerf v Ukklu, je bil njegov prvi poskus arhitekture, navdihnilo ga je britansko in ameri\xc5\xa1ko gibanje umetnosti in obrti (Arts and Crafts). Zasnoval je tudi notranjost in pohi\xc5\xa1tvo za vplivno umetni\xc5\xa1ko galerijo L'Art Nouveau Samuela Binga v Parizu leta 1895. To je gibanju dalo ime art nouveau. V Bingovem paviljonu je bilo na svetovni razstavi v Parizu 1900 razstavljeno tudi delo Van de Velda. Nanj sta mo\xc4\x8dno vplivala John Ruskin in William Morris v angle\xc5\xa1kem gibanju umetnosti in obrti, kot eden prvih arhitektov ali oblikovalcev pohi\xc5\xa1tva pa je uporabil ukrivljene poteze v abstraktnem slogu. Bil je prvi proti kopiranju zgodovinskih slogov, odlo\xc4\x8dno se je postavil za izvirno (t. i. novo) obliko, prepovedal banalnost in grdost. Njegovo oblikovalsko delo je bilo v Nem\xc4\x8diji zelo znano zaradi objav v revijah, kot je Innen-Dekoration. Dobil je naro\xc4\x8dila za notranje oblikovanje v Berlinu. Okoli preloma stoletja je zasnoval vilo Leuring na Nizozemskem in vilo Esche v Chemnitzu, dve deli, ki v arhitekturi predstavljata njegov slog art nouveauja. Projektiral je tudi notranjost muzeja Folkwang v Hagnu (danes muzej Karla Ernsta Osthausa) in Nietzschejevo hi\xc5\xa1o v Weimarju._NEWLINE_Leta 1899 se je naselil v Weimarju v Nem\xc4\x8diji, kjer je leta 1905 ustanovil Veliko vojvodsko \xc5\xa1olo za umetnost in obrt skupaj z velikim vojvodom Weimarja. To je predhodnica Bauhausa, ki je po prvi svetovni vojni nadomestila \xc5\xa1olo za umetnost in obrt pod novim direktorjem Walterjem Gropiusom, ki ga je za polo\xc5\xbeaj predlagal Van de Velde._NEWLINE_\xc4\x8ceprav Belgijec, je imel Van de Velde pomembno vlogo pri nem\xc5\xa1kem zdru\xc5\xbeenju Werkbund (Nem\xc5\xa1ka zveza dela), ki je bilo ustanovljeno za izbolj\xc5\xa1anje in uveljavljanje nem\xc5\xa1kega oblikovanja z vzpostavitvijo tesnih odnosov med industrijo in oblikovalci. Na sre\xc4\x8danju leta 1914 je nasprotoval Hermanu Muthesiusu. Razprava je zaznamovala zgodovino sodobne arhitekture. Van de Velde je pozval k ohranjanju individualnosti umetnikov, medtem ko se je Hermann Muthesius zavzemal za poenotenje, ki naj bi bilo klju\xc4\x8d za razvoj._NEWLINE_Med prvo svetovno vojno je bil Van de Velde kot tujec prisiljen zapustiti Weimar (\xc4\x8deprav je bil v dobrih odnosih z vlado Weimarja). Vrnil se je v svojo domovino, v Belgijo. Kasneje je \xc5\xbeivel v \xc5\xa0vici in na Nizozemskem, kjer je oblikoval Kr\xc3\xb6ller-M\xc3\xbcllerjev muzej v Otterlu. Leta 1925 je bil imenovan za profesorja na In\xc5\xa1titutu za umetnostno zgodovino in arheologijo Univerze v Gentu, kjer je od leta 1926 do leta 1936 predaval arhitekturo in uporabno umetnost. Pomemben je bil pri ustanavljanju danes znane arhitekturne in likovne \xc5\xa1ole La Cambre v Bruslju leta 1926 pod imenom Institut sup\xc3\xa9rieur des Arts d\xc3\xa9coratifs._NEWLINE_Nadaljeval je delo v arhitekturi in oblikovanju, ki se je bistveno razlikovalo od art nouveauja, saj od leta 1910 ni bil ve\xc4\x8d tako priljubljen. V tem obdobju je bil mentor velikemu belgijskemu arhitektu Victorju Bourgeoisu. Leta 1933 je dobil naro\xc4\x8dilo za oblikovanje nove stavbe, univerzitetne knji\xc5\xbenice (ugledni Knji\xc5\xbeni stolp). Gradnja se je za\xc4\x8dela leta 1936, vendar delo ni bilo kon\xc4\x8dano do konca druge svetovne vojne. Zaradi prora\xc4\x8dunskih razlogov morebitna konstrukcija ni v celoti ustrezala prvotnemu na\xc4\x8drtu. Na primer tla v \xc4\x8ditalnici so bila v marmorju namesto \xc4\x8drni gumi Van de Veldeja. Sodeloval je tudi pri gradnji univerzitetne bolni\xc5\xa1nice v Gentu._NEWLINE_Umrl je, star 94 let, v Z\xc3\xbcrichu.\n_START_SECTION_\nDra\xc5\xbebe in razstave\n_START_PARAGRAPH_\n12. oktobra 2005 je bil \xc4\x8dajnik, ki ga je zasnoval Van de Velde, na javni dra\xc5\xbebi v dra\xc5\xbebeni hi\xc5\xa1i Beaux-Arts v Bruslju prodan za 170.000 evrov, kar je bil enajstkratnik za\xc4\x8detne ponudbe. To je \xc4\x8dajnik z lesenim ro\xc4\x8dajem na ovalni podlagi in je izdelan iz posrebrene medenine. Na razstavi art nouveauja in oblikovanja v bruseljskem muzeju v parku Cinquantenaire leta 2005 so po nesre\xc4\x8di po\xc5\xa1kodovali \xc4\x8dajni set Henrya van de Veldeja, dva kitajska pladnja in srebrno posodo. Stojalo s srebrno sve\xc4\x8do je ostalo nepo\xc5\xa1kodovano. Dela je Kaiser Wilhelm muzej za\xc4\x8dasno posodil muzeju Angewandte Kunst v K\xc3\xb6lnu in zasebnemu zbiralcu._NEWLINE_Leidenschaft, Funktion und Sch\xc3\xb6nheit: Henry Van de Velde in Sein Beitrag zur europ\xc3\xa4ischen Moderne, muzej Neues Weimar, 24. marec\xe2\x80\x9323. junij 2013._NEWLINE_Der Architekt Henry Van de Velde, Bauhaus Universit\xc3\xa4t Weimar, 29. marec\xe2\x80\x9312. maj 2013"