b'\n_START_ARTICLE_\nPape\xc5\xbe Pij XII.\n_START_SECTION_\nPoreklo\n_START_PARAGRAPH_\nRodbina Pacelli izhaja iz Onana, trga pri Viterbu, ki je takrat stal na meji med Nadvojvodino Toskano in Pape\xc5\xa1ko dr\xc5\xbeavo; s plemi\xc5\xa1kimi naslovi se pona\xc5\xa1ajo \xc5\xa1ele od 1853 po dolo\xc4\x8dbi Pija IX.. Ko so vestno opravljali poklic pravnika, so postali plemi\xc4\x8di od Acquapendente in Sant\'Angelo in Vado, rimski plemi\xc4\x8di in grofje 1929 in knezi. Prvi knez je postal Carlo Pacelli (1903-1970) z motuproprijem, ki ga je podpisal italijanski kralj  Viktor Emanuel III. dne 23. novembra 1941. _NEWLINE_Prednika sedanjih Pacellijevih sta Gaetano Pacelli in Maria Antonia Caterini, ki sta \xc5\xbeivela konec 18. in v za\xc4\x8detku 19. stoletja. Njun sin Marcantonio I. Pacelli (1804-1902) je spremljal Pija IX. na begu iz Rima v Gaeto 1848 skupaj s sinom Filipom .  _NEWLINE_Da bi nagradil njegovo zvestobo in uslu\xc5\xbenost med begom v Gaeto, je Filipu in soprogi Virginiji Pij IX. podelil prva plemi\xc5\xa1ka naslova 1853 in 1858 z ustreznima nazivoma: Nobili di Acquapendente e di Sant\'Angelo in Vado. Rodili so se jima \xc5\xa1tirje otroci: Giuseppina, Francesco, Eugenio (prihodnji pape\xc5\xbe Pij XII.) in Elisabetta.\n_START_SECTION_\nMladost\n_START_PARAGRAPH_\nEvgen se je torej rodil v Rimu v plemi\xc5\xa1ki dru\xc5\xbeini o\xc4\x8detu Filippu Pacelliju in materi Virginiji, rojeni Graziosa. Odlikovala ga je velika naravna inteligenca in otro\xc5\xa1ka pobo\xc5\xbenost do Marije. Dru\xc5\xbeina Pacelli je bila \xc5\xbee davno tesno povezana s pape\xc5\xa1kim dvorom; tako je pridobila plemi\xc5\xa1ki naslov v 19. stoletju. V za\xc4\x8detku je odra\xc5\xa1\xc4\x8dal s svojim bratom in sestrama v centru Rima v Parionski \xc4\x8detrti. Kaj kmalu, leta 1880, so se morali preseliti na Via Vetrina. V bli\xc5\xbeini Piazze Fiammetta se je \xc5\xa1olal pri Francoskih sestrah. Z dru\xc5\xbeino je obiskoval Chiesa Nuova, kjer je bil tudi pri prvem svetem obhajilu in tudi ministriral vse do leta 1886. Potlej je od\xc5\xa1el k zasebnemu u\xc4\x8ditelju Giuseppu Marchiu na Piazza Venezia. Leta 1891 je Eugenia o\xc4\x8de poslal v jezuitski licej v Rimu._NEWLINE_Pri osemnajstih letih je pri\xc4\x8del s \xc5\xa1tudijem teologije na najstarej\xc5\xa1em rimskem semeni\xc5\xa1\xc4\x8du Almo Collegio Capranica, novembra 1894 je vpisal \xc5\xa1e \xc5\xa1tudij filozofije, obenem pa je \xc5\xa1tudiral \xc5\xa1e sodobne jezike in zgodovino. Poleti 1895 je zapustil zaradi bolezni semeni\xc5\xa1\xc4\x8de in se \xc5\xa1olal doma. Leta 1899 je doktoriral iz teologije. V letu 1899 je bil v baziliki svetega Janeza v Lateranu posve\xc4\x8den v diakona. V duhovnika je bil posve\xc4\x8den na veliko no\xc4\x8d 2. aprila 1899 v zasebni kapeli. Po posve\xc4\x8denju je bil poslan na \xc5\xa1tudij kanonskega prava in je prejel tudi svoje prvo duhovni\xc5\xa1ko mesto: postal je kurat pri Chiesa Nuova. Leta 1904 je doktoriral iz kanonskega prava. Po tem je leta 1905 postal monsignor in je spremljal razli\xc4\x8dne kardinale po svetu. _NEWLINE_20. junija 1912 je postal podtajnik za zunanje cerkvene zadeve pri Rimski kuriji. To dol\xc5\xbenost je opravljal do 1. februarja 1914, ko je postal tajnik.\n_START_SECTION_\nNuncij in nad\xc5\xa1kof\n_START_PARAGRAPH_\n20. aprila 1917 je bil imenovan za naslovnega nad\xc5\xa1kofa Sardesa in apostolskega nuncija v Nem\xc4\x8diji oziroma na Bavarskem; \xc5\xa1kofovsko posve\xc4\x8denje je prejel 13. maja istega leta. 1920 je postal nuncij v Weimarski republiki. Viden sad njegovega dela sta konkordata z Bavarsko 1925 in Prusijo 1929. Pij XI. ga je 1929 povzdignil v kardinala in mu 1930 poveril dr\xc5\xbeavno tajni\xc5\xa1tvo. Tudi kot dr\xc5\xbeavni tajnik je osebno vodil vse zadeve, ki so se nana\xc5\xa1ale na Nem\xc4\x8dijo. 1932 je dosegel sklenitev konkordata z Badnom, 1933 pa \xc5\xa1e s celotnim nem\xc5\xa1kim Rajhom, v katerega je kmalu po prihodu na oblast (30. januarja 1933. leta) Hitler zdru\xc5\xbeil vse nem\xc5\xa1ke pokrajine. _NEWLINE_16. decembra 1929 je postal kardinal duhovnik pri Ss. Giovanni e Paolo. 9. februarja 1930 je postal dr\xc5\xbeavni sekretar Rimske kurije. 1. aprila 1935 je postal camerlengo apostolske zbornice. Tako je kot pape\xc5\xa1ki legat potoval po svetu in se udele\xc5\xbeeval razli\xc4\x8dnih evharisti\xc4\x8dnih kongresov. Kot osebni pape\xc5\xbeev legat je bil 1934 v Buenos Airesu, 1935 v Lurdu, 1937 v Lisieuxu in Parizu, a 1938 v Budimpe\xc5\xa1ti. _NEWLINE_Pri pripravi okro\xc5\xbenice, s katero je 29. junija 1931 Pij XI. obsodil nacisti\xc4\x8dno nasilje na verskem podro\xc4\x8dju in absolutisti\xc4\x8dne te\xc5\xbenje dr\xc5\xbeave, je imel nedvomno precej\xc5\xa1en dele\xc5\xbe. Nara\xc5\xa1\xc4\x8dajo\xc4\x8de nasilje nacizma je sku\xc5\xa1al Pij XI. ustaviti z okro\xc5\xbenico Mit brennender Sorge, napisano 14. marca 1937; v soglasju z nem\xc5\xa1kimi \xc5\xa1kofi in ob dejavnem sodelovanju dr\xc5\xbeavnega tajnika Pacellija je odlo\xc4\x8dno nastopil proti vse pogostej\xc5\xa1emu kr\xc5\xa1enju konkordata in osnovnih \xc4\x8dlovekovih pravic, kakor tudi proti rasisti\xc4\x8dnim tendencam nacisti\xc4\x8dnega re\xc5\xbeima, ki so se vedno bolj kazale.\n_START_SECTION_\nPape\xc5\xbe\n_START_PARAGRAPH_\nZa pape\xc5\xbea je bil izvoljen 2. marca 1939 v tretjem glasovanju kot naslednik Pija XI.; posve\xc4\x8denje, ume\xc5\xa1\xc4\x8denje in kronanje je prejel 12. marca istega leta.\n_START_SECTION_\nMed Drugo svetovno vojno\n_START_PARAGRAPH_\nPrizadeval si je, da ne bi pri\xc5\xa1lo do druge svetovne vojne; hotel je sklicati konferenco prizadetih dr\xc5\xbeav pred spopadom, vendar ni naletel na razumevanje. \xc5\xa0e zadnji trenutek, 24. in 30. avgusta 1939, je pozival k mirni re\xc5\xa1itvi spornih vpra\xc5\xa1anj. Ko je spopad izbruhnil z nem\xc5\xa1kim in ruskim napadom Poljske 1. septembra 1939, pa je v ve\xc4\x8d radijskih govorih - zlasti o Bo\xc5\xbei\xc4\x8du - obravnaval vojno problematiko, ter pozival k miru in pravi\xc4\x8dnosti; vendar so vsi njegovi pozivi ostali glas vpijo\xc4\x8dega v pu\xc5\xa1\xc4\x8davi. Glede tega je do\xc5\xbeivel podobno usodo kot njegov predhodnik Benedikt XV., ki je prav tako med Prvo svetovno vojno zastopal strogo neuvr\xc5\xa1\xc4\x8denost in zaman pozival sprte strani k pogajanjem. Na ta na\xc4\x8din sta "vojna" pape\xc5\xbea la\xc5\xbeje pomagala vsem prizadetim, tudi \xc5\xbdidom. _NEWLINE_V duhu njegovih mirovnih govorov je pisal tudi pesnik in pisatelj Reinhold Schneider, ki se je ob njih navdihoval za odpor proti nacizmu._NEWLINE_Nem\xc5\xa1ka vlada si je zelo prizadevala, da bi v zasedenih de\xc5\xbeelah pape\xc5\xbe imenoval za \xc5\xa1kofe Nemce, vendar se Pij XII. niti v enem samem primeru ni uklonil tej zahtevi. Nem\xc5\xa1ka propaganda se je trudila, da bi pape\xc5\xbea v javnosti predstavila kot sovra\xc5\xbenika Nem\xc4\x8dije in duhov\xc5\xa1\xc4\x8dino kot sovra\xc5\xbenico dr\xc5\xbeave. Odkar se je razplamtel vojni spopad, sta si obe strani mo\xc4\x8dno prizadevali, da bi pape\xc5\xbe odkrito zavzel stali\xc5\xa1\xc4\x8de ene strani proti drugi. Ko je pape\xc5\xbe izrazil okupiranim narodom svojo solidarnost, je italijanska vlada \xc5\xbee menila, da Sveti sede\xc5\xbe kr\xc5\xa1i nevtralnost, nem\xc5\xa1ka propaganda pa je Cerkev predstavljala kot nevarnost za nem\xc5\xa1ki narod. Nasprotno pa je Nem\xc4\x8dija junija 1941 po napadu na Sovjetsko zvezo pritiskala na pape\xc5\xbea, naj javno obsodi komunizem, \xc4\x8desar pa med vojno ni storil. Pij XII. je tako kot v nacizmu videl veliko nevarnost za svet tudi v komunizmu, vendar se je kljub pritiskom z raznih strani med vojno vzdr\xc5\xbeal kakr\xc5\xa1nekoli obsodbe komunizma. _NEWLINE_Mnogi, ki so pape\xc5\xbeu o\xc4\x8ditali \xc2\xbbmolk\xc2\xab, ko je \xc5\xa1lo za \xc2\xbbneobsodbo\xc2\xab\xc2\xa0nacizma, so prezrli ali mirno in nala\xc5\xa1\xc4\x8d zamol\xc4\x8dali njegovo \xc2\xbbneobsodbo\xc2\xab\xc2\xa0komunizma. Pape\xc5\xbe je odlo\xc4\x8dno zavrnil nem\xc5\xa1ke zahteve, da bi pohod proti Rusiji potrdil kot\xc2\xa0\xc2\xbbkri\xc5\xbearsko vojno\xc2\xab\xc2\xa0proti komunizmu. _NEWLINE_Skoraj neposredno po napadu na Poljsko, 20. oktobra 1939, je Pij XII. ostro obsodil vsako izvajanje nasilja. Ko je konec 1940 prodrla v javnost novica, da v Nem\xc4\x8diji morijo umobolne, je pape\xc5\xbe taka dejanja obsodil z odlokom svetega oficija 2. decembra 1940. 2. junija istega leta se je odlo\xc4\x8dno zavzel za narode, ki so trpeli pod zasedbo. V tem \xc4\x8dasu sta tuje de\xc5\xbeele okupirali le Nem\xc4\x8dija in Sovjetska zveza, tako je pape\xc5\xbeeva beseda veljala izklju\xc4\x8dno njima.\n_START_SECTION_\nPovojno politi\xc4\x8dno delovanje\n_START_PARAGRAPH_\nPo vojni, ko je bil stalinizem na vi\xc5\xa1ku, pa je pape\xc5\xbe Pij XII. ob volitvah v Italiji 1948 odlo\xc4\x8dno pozval ves narod, naj se ne odlo\xc4\x8da za komunizem in podprl demokrati\xc4\x8dne stranke na volitvah v Italiji 1948. Komunizem je takrat z odlokom svetega oficija 1. junija 1949 tudi obsodil in zagrozil z izob\xc4\x8denje tistim katoli\xc4\x8danom, ki bi se v\xc4\x8dlanili v komunisti\xc4\x8dno partijo. Treba pa je poudariti, da komunizem za Pija XII. ni bil politi\xc4\x8den problem, ampak izklju\xc4\x8dno verski. Kmalu po Stalinovi smrti je v svoji bo\xc5\xbei\xc4\x8dni poslanici 1954 nakazoval mo\xc5\xbenosti za mirno so\xc5\xbeitje in sodelovanje. Tudi za Jude je pape\xc5\xbe storil, kar je bilo v njegovih mo\xc4\x8deh - in to ravno  zaradi svoje nevtralnosti.\n_START_SECTION_\nDuhovno delovanje\n_START_PARAGRAPH_\n1950 je razglasil dogmo o Marijinem vnebovzetju: da je Devica Marija po smrti vzeta v nebesa ne le z du\xc5\xa1o, ampak tudi s telesom. Branil je nauk, po katerem je \xc4\x8dlove\xc5\xa1tvo iz\xc5\xa1lo iz enega para. Na liturgi\xc4\x8dnem podro\xc4\x8dju je oskrbel nov prevod psalterja in za\xc4\x8del s prenovo katoli\xc5\xa1kega bogoslu\xc5\xbeja (reforma obredov velikega tedna), kar je potem nadaljeval koncil.\n_START_SECTION_\nZadnja leta in bolezen\n_START_PARAGRAPH_\nZadnja leta Pijevega pape\xc5\xbeevanja so se za\xc4\x8dela pozno 1954 z dolgotrajno boleznijo, med katero je mislil na odpoved. Nastale so opazne spremembe v njegovih delovnih navadah. Pape\xc5\xbe se je izogibal dolgih obredov, kanonizacij in konsistorijev, ter je kazal neodlo\xc4\x8dnost v osebnih zadevah. Vedno te\xc5\xbeje mu je bilo nadzorovati podrejene in uslu\xc5\xbebence, kot na primer svojega zdravnika Lisija, ki ga je izklju\xc4\x8dil izmed pape\xc5\xa1ke slu\xc5\xbein\xc4\x8dadi zadnja leta po zapovrstnih brezobzirnostih; vendar mu je uspelo \xe2\x80\x93 sklicujo\xc4\x8d se na svoj polo\xc5\xbeaj \xe2\x80\x93 da je vstopil v pape\xc5\xa1ke sobane in napravil fotografijo umirajo\xc4\x8dega pontifika, ki jo je prodal francoskim \xc4\x8dasopisom, kar je spro\xc5\xbeilo zgra\xc5\xbeanje. _NEWLINE_Pij XII. je baje prejemal pomlajevalno terapijo, ki jo je v njegovi hudi bolezni izvajal 1954 Paul Niehans, kar je imelo hude stranske u\xc4\x8dinke, zlasti privide in no\xc4\x8dne more.  Drugi viri pa navajajo, da je pape\xc5\xbe imel videnja Kristusa. _NEWLINE_Kljub bolezni, ki ga je spremljala od 1954, je pape\xc5\xbe Pij XII. neutrudno obravnaval celo vrsto vpra\xc5\xa1anj, ki so zadevala vernike in Bogu posve\xc4\x8dene osebe. V\xc4\x8dasih je odgovarjal na posebna nravna vpra\xc5\xa1anja, ki so jih nanj naslavljali. Uradnim zdru\xc5\xbeenjem je razlagal posebna eti\xc4\x8dna, moralna in verska vpra\xc5\xa1anja v lu\xc4\x8di Bo\xc5\xbejega razodetja. _NEWLINE_V\xc4\x8dasih mu je pomagal s svojimi govori in objavljenimi knjigami jezuit Leiber .  _NEWLINE_Kardinal Avgustin Bea DJ je bil njegov osebni spovednik. _NEWLINE_Sestra Pascalina pa je bila skozi 40 let njegova zvesta gospodinja in zaupnica.\n_START_SECTION_\nPogreb\n_START_PARAGRAPH_\nNjegov pogrebni sprevod po Rimu je bil najve\xc4\x8dji shod Rimljanov tistega \xc4\x8dasa, ki so \xc5\xbealovali za \xc2\xbbsvojim\xc2\xab\xc2\xa0pape\xc5\xbeem, ki se je rodil v njihovem mestu; \xc5\xa1e posebej je bil slavljen kot juna\xc5\xa1ki \xc2\xbbSalvator et defensor urbis\xc2\xab\xc2\xa0(\xc2\xbbRe\xc5\xa1itelj in branitelj mesta\xc2\xab) med Drugo svetovno vojno. _NEWLINE_Kardinal Angelo Roncalli \xe2\x80\x93 poznej\xc5\xa1i pape\xc5\xbe Janez XXIII. \xe2\x80\x93 je zapisal s svojem Dnevniku du\xc5\xa1e dne 11. oktobra 1958, da verjetno noben rimski cesar ni u\xc5\xbeival takega zmagoslavja, kot ga je do\xc5\xbeivel on; to je bil odraz duhovne veli\xc4\x8dine in verskega dostojanstva rajnega Pija XII., ki je le\xc5\xbeal na mrtva\xc5\xa1kem odru obkro\xc5\xbeen s \xc5\xa1tirimi \xc5\xa1vicarskimi gardisti, nakar so ga polo\xc5\xbeili v trugo. Pokopali so ga v Vatikanskih jamah v preprostem grobu v malo kapelico blizu groba Svetega Petra.\n_START_SECTION_\nSvetni\xc5\xa1tvo\n_START_PARAGRAPH_\n9. oktobra 1967 je stekel v Rimu \xc5\xa1kofijski postopek za svetni\xc5\xa1tvo pod zaporedno \xc5\xa1tevilko 1088; veljavnost postopka je bila potrjena 26. januarja 1994. Bogoslovni svetovalci so se sre\xc4\x8dali 27. januarja 2006, a skupna kardinalska in \xc5\xa1kofijska seja je bila 8. maja 2007. _NEWLINE_Benedikt XVI. je nato 19. decembra 2009 razglasil odlok o herojskih krepostih, s \xc4\x8dimer je pape\xc5\xbe Pij dobil naziv \xc4\x8dastitljivi (Bo\xc5\xbeji slu\xc5\xbeabnik). V teku je pape\xc5\xbeev postopek za svetni\xc5\xa1tvo, ki pa je naletel na razli\xc4\x8dne ovire zlasti \xc5\xbeidovskih opore\xc4\x8dnikov, \xc4\x8de\xc5\xa1 da pape\xc5\xbe ni storil zadosti za \xc5\xbdide, - pa tudi katoli\xc5\xa1ke duhovnike in druge, ki so trpeli pod nacizmom.\n_START_SECTION_\nPastor angelicus\n_START_PARAGRAPH_\nMalahijeva prerokba ozna\xc4\x8duje Pija XII. kot Pastor angelicus (Angelski pastir). Nekateri viri povezujejo geslo s pape\xc5\xbeevimi mirovnimi in \xc4\x8dlovekoljubnimi prizadevanji med drugo svetovno vojno, ki jo je zaznamoval tudi holokavst. V zvezi s tem navajajo tudi povezanost med njegovim pape\xc5\xa1kim imenom Pius (=miroljuben, pobo\xc5\xbeen) in priimkom Pacelli (pax=mir), kar tudi oboje pomeni mir. _NEWLINE_On je bil resni\xc4\x8dno pravi angelski pastir svoje \xc4\x8drede, zlasti vseh trpe\xc4\x8dih. Kljub nekaterim poznej\xc5\xa1im zlobnim podtikanjem je Pij XII. eden najve\xc4\x8djih pape\xc5\xbeev in Malahija bi potemtakem njegovo vlogo ozna\xc4\x8dil zelo ustrezno.\n_START_SECTION_\nPape\xc5\xbeev molk\n_START_PARAGRAPH_\nGoldhagen  je napisal knjigo A Moral Reckoning, , okrog katere se je razvnela ostra polemika, ki ji avtor posku\xc5\xa1a oporekati; o\xc4\x8ditno je, da zastopa izrazito sovra\xc5\xbeen odnos do kr\xc5\xa1\xc4\x8danstva in v prid \xc5\xbdidov, ki jih po njegovem mnenju vsi preganjajo, oni pa nikogar . V njej o\xc4\x8dita pape\xc5\xbeu Piju XII., \xc4\x8de\xc5\xa1 da "znova in znova ni javno omenjal \xc5\xbdidov. V javnih nastopih je bila kakr\xc5\xa1nakoli omemba \xc5\xbdidov o\xc4\x8ditno odsotna." _NEWLINE_V oceni Goldhagenove knjige Riebling   pripominja, da je Pij vendarle uporabil besedo \xc5\xbdid ali Jud, in sicer v svoji prvi okro\xc5\xbenici Summi Pontificatus, ki jo je objavil 20. oktobra 1939. "Tam Pij vztraja, da je treba z vsemi ljudmi ravnati usmiljeno, slicujo\xc4\x8d se na apostola Pavla, ki je pisal Kolo\xc5\xa1anom: \xc2\xbbv Bo\xc5\xbejih o\xc4\x8deh ni niti pogana niti Juda\xc2\xab.  _NEWLINE_S to trditvijo je pape\xc5\xbe potrdil svoje prepri\xc4\x8danje, da so \xc5\xbdidje enakopravni \xc4\x8dlani \xc4\x8dlove\xc5\xa1ke skupnosti \xe2\x80\x93 kar je po merilih samega Goldhagena bilo odlo\xc4\x8dilno za \xc2\xbbodmik od protisemitske veroizpovedi\xc2\xab. _NEWLINE_Berlinska \xc5\xbeidovska zakonca Wolfsson pa sta se postavila v obrambo pape\xc5\xbea: \xc2\xbbNih\xc4\x8de od nas ni \xc5\xbeelel, da bi pape\xc5\xbe izrazil javno stali\xc5\xa1\xc4\x8de. Mi smo bili vsi begunci; begunci pa ne \xc5\xbeelijo, da bi kazali nanje. Gestapa bi to le razdra\xc5\xbeilo in bi okrepil svoje raziskave. \xc4\x8ce bi pape\xc5\xbe protestiral, bi Rim postal sredi\xc5\xa1\xc4\x8de pozornosti. Bilo je tako bolj\xc5\xa1e, da pape\xc5\xbe ni rekel ni\xc4\x8desar. Vsi smo delili to mnenje v tistem \xc4\x8dasu, in to je na\xc5\xa1e prepri\xc4\x8danje \xc5\xa1e danes.\xc2\xab\xc2\xa0Bili so primeri,ko je cerkvena obsodba nacisti\xc4\x8dnih surovosti okrepila preganjanje obojih: \xc5\xbdidov in Cerkve.\n_START_SECTION_\nNizozemski svarilni zgled\n_START_PARAGRAPH_\nJohannes de Jong je bil odlo\xc4\x8den protinacist. Dejal je, da ne \xc5\xbeeli biti drugi Innitzer , ki je ob An\xc5\xa1lusu Avstrije k Rajhu navdu\xc5\xa1eno pozdravil Hitlerja \xe2\x80\x93 za kar ga je Pij XI. poklical na odgovornost. De Jong pa je zapovedal svojim duhovnikom, da morajo odre\xc4\x8di zakramente nizozemskim nacistom. _NEWLINE_Med Drugo svetovno vojno je bil eden glavnih voditeljev nizozemskega odpora zoper nem\xc5\xa1ko-nacisti\xc4\x8dno zasedbo Holandije. 26. julija 1942 so nizozemski \xc5\xa1kofje \xe2\x80\x93 vklju\xc4\x8dno z nad\xc5\xa1kofom De Jongom, objavili pastirsko pismo, v katerem so javno obsodili odvajanje nizozemskih delavcev in \xc5\xbdidov v Nem\xc4\x8dijo. Nacisti so se ma\xc5\xa1\xc4\x8devali z zajetjem \xc4\x8dez 40.000 katoli\xc4\x8danov \xc5\xbeidovskega porekla, vklju\xc4\x8dno z Edito Steinovo. _NEWLINE_Vatikan si je vzel nizozemsko izku\xc5\xa1njo za svarilen zgled, in se je zatekel k molku med Holokavstom.  Po tem nem\xc5\xa1kem ma\xc5\xa1\xc4\x8devanju je dejala sestra Pascalina, gospodinja in zaupnica Pija XII., da je bil pape\xc5\xbe prepri\xc4\x8dan o tem: \xc4\x8de je \xc5\xa1kofovo oporekanje stalo 40.000 \xc5\xbeivljenj, bi pape\xc5\xbeevo oporekanje terjalo vsaj 200.000 nedol\xc5\xbenih \xc5\xbeivljenj. Teh pa ni bil pripravljen \xc5\xbertvovati; politiki, generali in diktatorji se lahko igrajo s \xc4\x8dlove\xc5\xa1kimi \xc5\xbeivljenji \xe2\x80\x93 pape\xc5\xbe pa se ne more.'