b'\n_START_ARTICLE_\nJanez U\xc4\x8dakar\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nJanez U\xc4\x8dakar, narodni heroj, polkovnik JLA, se je rodil v zaselku Pristava pri Limbarski Gori mizarju Janezu in Mariji rojeni Stenko. Po osnovni \xc5\xa1oli na Je\xc5\xbeici se je 1935 tu izu\xc4\x8dil za kroja\xc4\x8da ter do 1941 delal kot kroja\xc5\xa1ki pomo\xc4\x8dnik; tedaj sodeloval v delavskem kulturnem dru\xc5\xa1tvu Vzajemnost in pri dveh stavkah. Po okupaciji se je povezal z RK KPS v Zgornji \xc5\xa0i\xc5\xa1ki, od\xc5\xa1el 8. avg. 1941 v partizane, kjer je bil soustanovitelj Sti\xc5\xa1ke \xc4\x8dete, oktobra 1941, po sprejemu v KPS, dodeljen VOS v Ljubljani, tu sodeloval pri raznih akcijah, dokler ni bil 24. februarja 1942 aretiran in interniran v Gonarsu, od koder je s sedmerico drugih avgusta 1942 pobegnil skozi rov, se pridru\xc5\xbeil partizanskim enotam na Primorskem, postal prvi komandir III. \xc4\x8dete bataljona S. Gregor\xc4\x8di\xc4\x8d, ki je delovala na desnem bregu So\xc4\x8de, nato je postal politkomisar IV. bataljona in So\xc5\xa1kega odreda, komandant III. bat. Severnoprimorskega odreda. Od maja 1943 je bil obve\xc5\xa1\xc4\x8devalec: najprej v Gradnikovi brigadi, nato kot komandir grupe VOS za Severno Primorsko in komandant bataljona VOS za slovensko Bene\xc4\x8dijo. V septembru 1943 je vodil akcijo za osvoboditev \xc4\x8cedada, januarja 1944 je bil imenovan za \xc4\x8dlana PK VOS za Slovnsk primorje, marca 1944. za na\xc4\x8delnika \xc5\xa1taba Bri\xc5\xa1ko\xe2\x80\x93bene\xc5\xa1kega odreda, septembra 1944 za obve\xc5\xa1\xc4\x8devalnega oficirja 9. korpusa, pozneje pa IV. armade JA. Maja 1945 je U\xc4\x8dakar sodeloval v bojih za osvoboditev Vidma, po letu 1945 delal v obve\xc5\xa1\xc4\x8devalnih slu\xc5\xbebah: general\xc5\xa1taba STO 1946\xe2\x80\x931947 (vmes v obve\xc5\xa1\xc4\x8devalni \xc5\xa1oli 1946), kot in\xc5\xa1truktor v general\xc5\xa1tabu albanske vojske v Tirani (od sept. 1947 do maja 1948), general\xc5\xa1taba JLA 1948\xe2\x80\x931951 (tedaj tudi \xc5\xa1tudiral na pehotni oficirski \xc5\xa1oli v Sarajevu 1948\xe2\x80\x931949) ter kot na\xc4\x8delnik XIX. korpusa v Kumanovem 1951\xe2\x80\x931953 in nazadnje XI. Korpusa v Zagrebu od 1953 dalje (1961 kon\xc4\x8dal \xc5\xa1tudij na vi\xc5\xa1ji voj. akad. v Beogradu). Po upokojitvi 1966 je delal pri organiziranju TO (komandant za ljubljansko pokrajino) in splo\xc5\xa1nega ljudskega odpora. U\xc4\x8dakar je bil med NOB osemkrat ranjen, od tega trikrat te\xc5\xbeje.'