b'\n_START_ARTICLE_\nComptonov pojav\n_START_PARAGRAPH_\nComptonov poj\xc3\xa1v [k\xc3\xb2mptonov ~] (tudi Comptonovo s\xc3\xadpanje) opisuje fizikalni pojav, da nastane pri sipanju kratkovalovnega elektromagnetnega valovanja (rentgenskih \xc5\xbearkov ali \xc5\xbearkov gama) v snovi elektromagnetno valovanje z nekoliko dalj\xc5\xa1o valovno dol\xc5\xbeino. Razlika med valovno dol\xc5\xbeino vpadlega in sipanega valovanja je odvisna od kota med vpadnim in sipanim valovanjem, ne pa od snovi. Pojav pojasnimo s pro\xc5\xbenim trkom fotona z elektronom iz elektronske ovojnice atoma v snovi. Razlika med energijo vpadlega in sipanega valovanja je kineti\xc4\x8dna energija elektrona, izbitega iz ovojnice._NEWLINE_Pojav je leta 1923 odkril Arthur Holly Compton in je bil eden klju\xc4\x8dnih dokazov, da lahko svetlobo obravnavamo kot curek delcev, katerih energija je premo sorazmerna frekvenci svetlobe. Pojav je podrobneje preiskal Comptonov \xc5\xa1tudent na Univerzi v Chicagu Vu Jouksun (Wu Youxun). Za to odkritje je Compton leta 1927 prejel Nobelovo nagrado za fiziko.'