b'\n_START_ARTICLE_\n\xc4\x8crne koze\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nBolezen naj bi se med prebivalstvom pojavila okoli 10.000 let pr. n. \xc5\xa1t._NEWLINE_Zaradi \xc4\x8drnih koz je v 18. stoletju v Evropi letno umrlo okoli 400.000 Evropejcev ter je bila vzrok tretjini primerov slepote. Umrlo je 20\xe2\x80\x9360\xc2\xa0% oku\xc5\xbeenih oseb, med otroci celo nad 80\xc2\xa0%. V 20. st. naj bi zaradi \xc4\x8drnih koz umrlo 300\xe2\x80\x93500 milijonov ljudi._NEWLINE_Na za\xc4\x8detku 50-ih let se je vsako leto oku\xc5\xbeilo 50 milijonov svetovnega prebivalstva. Po uspe\xc5\xa1ni kampanji cepljenja, ki se je za\xc4\x8dela \xc5\xbee v 19. st., je Svetovna zdravstvena organizacija (SZO) decembra 1979 naposled objavila, da je bolezen izkoreninjena. Doslej so \xc4\x8drne koze edina nalezljiva \xc4\x8dlove\xc5\xa1ka bolezen, ki so jo povsem izkoreninili._NEWLINE_Prvo cepivo je leta 1796 iz virusa kravjih osepnic (vakcinija) pripravil Edward Jenner. Na slovenskem ozemlju je proti \xc4\x8drnim kozam \xc5\xbee leta 1801 pri\xc4\x8del cepiti kirurg Vincenc Kern. Bolezen se je zadnji\xc4\x8d pojavila leta 1977 v Somaliji, leta 1980 pa je Svetovna zdravstvena organizacija (SZO) sprejela deklaracijo o izkoreninjenju \xc4\x8drnih koz. Cepljenje proti \xc4\x8drnim kozam v Sloveniji od leta 1978 ni ve\xc4\x8d predpisano. Te\xc5\xbeko je re\xc4\x8di, koliko \xc5\xbertev je bolezen pred izkoreninjenjem zahtevala, zagotovo pa jih je bilo ve\xc4\x8d milijonov. Virus naj bi uni\xc4\x8dili tudi v vseh laboratorijih na svetu, razen v enem v ZDA in enem v Rusiji. Zdaj nevarnosti za naravno oku\xc5\xbebo naj ne bi bilo ve\xc4\x8d, bi pa bila mogo\xc4\x8da zloraba virusa \xc4\x8drnih koz v vojne ali politi\xc4\x8dne namene.\n_START_SECTION_\nPovzro\xc4\x8ditelj\n_START_PARAGRAPH_\n\xc4\x8crne koze povzro\xc4\x8da virus variole (Poxvirus hominis) iz rodu Orthopoxvirus, iz dru\xc5\xbeine Poxviridae ter iz poddru\xc5\xbeine Chordopoxvirinae. Gre za velik virus, velik okoli 302 do 350 nanometrov v dol\xc5\xbeino in 244 do 270 nanometrov v \xc5\xa1irino. Gre za DNK-virus z eno dvojnovija\xc4\x8dno molekulo DNK, zgrajeno iz 186.000 baznih parov._NEWLINE_\xc5\xbdivljenjski cikel virusa je zapleten; virus se nahaja v mnogih ku\xc5\xbenih oblikah, ki imajo razli\xc4\x8dne mehanizme za vstop v celico. Poksivirusi so posebnost med DNK-virusi, saj se razmno\xc5\xbeujejo v citoplazmi in ne v celi\xc4\x8dnem jedru. Poksivirusi v celici proizvajajo \xc5\xa1tevilne specializirane beljakovine, potrebne za njihovo razmno\xc5\xbeevanje, ki jih ne najdemo pri drugih virusih._NEWLINE_Ku\xc5\xbeni so virusi z ovojnico kot tudi virioni brez ovojnice. Ovojnica je zgrajena iz spremenjene membrane celi\xc4\x8dnega Golgijevega aparata in vsebuje virusove polipeptide, med drugimi hemaglutinin.\n_START_SECTION_\nPrena\xc5\xa1anje\n_START_PARAGRAPH_\nVirusi variole se prena\xc5\xa1ajo kaplji\xc4\x8dno, zlasti preko kapljic iz ustne, nosne ali \xc5\xberelne sluznice, ki jih izka\xc5\xa1lja ali izkiha oku\xc5\xbeena oseba. Prena\xc5\xa1a se tudi preko neposrednega kontakta z oku\xc5\xbeenimi telesnimi teko\xc4\x8dinami ali predmeti, na primer z obleko. Virus prehaja tudi posteljico, vendar se nerojeni otrok le redko oku\xc5\xbei od matere. Bolnik ni znatno oku\xc5\xbeen, dokler ne nastopijo simptomi. Najve\xc4\x8dja nevarnost oku\xc5\xbebe je v prvem tednu pojava mehur\xc4\x8dkov. Po 7\xe2\x80\x9310 dneh ku\xc5\xbenost upade, ko se na ko\xc5\xbenih lezijah \xc5\xbee tvorijo kraste, vendar bolnik ostane ku\xc5\xbeen vse dokler ne odpadejo zadnje kraste._NEWLINE_\xc4\x8crne koze so zelo nalezljiva bolezen, vendar se nekateri drugi virusi \xc5\xa1irijo hitreje. Za prenos oku\xc5\xbebe z virusom variole je namre\xc4\x8d potreben tesnej\xc5\xa1i stik, ku\xc5\xbenost pa znatno poraste \xc5\xa1ele, ko nastopijo vidni ko\xc5\xbeni mehur\xc4\x8dki. Obdobje velike ku\xc5\xbenosti je tudi dokaj kratko (prvi teden po nastopu prvih izpu\xc5\xa1\xc4\x8dajev). V predelih zmernega podnebja je bilo najve\xc4\x8d oku\xc5\xbeb pozimi in spomladi, v tropskih obmo\xc4\x8djih pa je bilo nihanje med letom manj izrazito. Ni znano, da bi pri\xc5\xa1lo do prenosa oku\xc5\xbebe preko pikov \xc5\xbeu\xc5\xbeelk ali drugih \xc5\xbeivali in tudi ni znano, da bi bili nekateri prena\xc5\xa1alci asimptomatski (brez znakov oku\xc5\xbebe). Virus je odporen na su\xc5\xa1enje in se v krastah na sobni temperaturi ohrani ve\xc4\x8d let.\n_START_SECTION_\nBolezenski znaki in simptomi\n_START_PARAGRAPH_\n\xc4\x8crne koze so se pojavljale v dveh pojavnih oblikah, kot variola major (huj\xc5\xa1a in pogostej\xc5\xa1a oblika z izrazitej\xc5\xa1im izpu\xc5\xa1\xc4\x8dajem in vi\xc5\xa1jo vro\xc4\x8dino) in variola minor (redkej\xc5\xa1a z bistveno bla\xc5\xbejim potekom). Variola minor je v zgodovini povzro\xc4\x8dila le 1\xc2\xa0% ali manj vseh smrti zaradi oku\xc5\xbebe z virusom \xc4\x8drnih koz. Opisali so tudi primere asimptomatskih oku\xc5\xbeb, a so bili redki. Pri cepljenih osebah so poro\xc4\x8dali tudi o obliki variola sine eruptione (\xc4\x8drne koze brez izpu\xc5\xa1\xc4\x8daja); kazala se je le kot povi\xc5\xa1ana telesna temperatura, ki je nastopila po pri\xc4\x8dakovani inkubacijski dobi, potrdili pa so jo lahko le z dokazom protiteles ali redko z osamitvijo virusa._NEWLINE_Prvi znaki oku\xc5\xbebe so visoka vro\xc4\x8dina, utrujenost, zelo slabo po\xc4\x8dutje, bruhanje in bole\xc4\x8dine v kri\xc5\xbeu. Pozneje se razvije izpu\xc5\xa1\xc4\x8daj v obliki mehur\xc4\x8dkov najprej po obrazu, rokah in nogah, \xc5\xa1ele kasneje tudi po trupu. Izpu\xc5\xa1\xc4\x8daji so podobni tistim pri \xc5\xa1krlatinki in o\xc5\xa1picah. Po 3 ali 4 dneh vro\xc4\x8dina nenadoma pade, rde\xc4\x8di izpu\xc5\xa1\xc4\x8daji preidejo najprej v bun\xc4\x8dice (papule) in nato v ugreznjene mehur\xc4\x8dke, ki jih obdaja rde\xc4\x8d kolobar. Mehur\xc4\x8dki so zna\xc4\x8dilno ugreznjeni zaradi razkrajanja tkiv in fibroze. Sprva so izpu\xc5\xa1\xc4\x8daji napolnjeni s prozorno teko\xc4\x8dino, nato pa postanejo gnojni in ob tem ponovno naraste vro\xc4\x8dina, bolnik pa je mo\xc4\x8dno prizadet. Po nekaj dneh se gnojni mehur\xc4\x8dki spremenijo v kraste, ki se po\xc4\x8dasi posu\xc5\xa1ijo in odpadejo, ter za sabo pustijo brazgotine, splo\xc5\xa1no stanje se polagoma izbolj\xc5\xa1uje. Mehur\xc4\x8dki in kraste se pojavijo tudi na sluznicah. Pri varioli major je izpu\xc5\xa1\xc4\x8daj izrazitej\xc5\xa1i, vro\xc4\x8dina pa vi\xc5\xa1ja._NEWLINE_Podobni znaki in simptomi se ka\xc5\xbeejo pri noricah, vendar so v tem primeru izpu\xc5\xa1\xc4\x8daji predvsem na trupu, spremembe so manj\xc5\xa1e in niso ugreznjene. Tudi splo\xc5\xa1ni simptomi so bla\xc5\xbeji.\n_START_SECTION_\nDiagnoza\n_START_PARAGRAPH_\nKlini\xc4\x8dna opredelitev \xc4\x8drnih koz je bolezen z akutnim pojavom vro\xc4\x8dine nad 38,3 \xc2\xb0C, ki mu sledi zna\xc4\x8dilen izpu\xc5\xa1\xc4\x8daj s \xc4\x8dvrstimi, globoko zasidranimi, lahko gnojnimi mehur\xc4\x8dki, brez drugega znanega vzroka. Po klini\xc4\x8dni opredelitvi je potrebna potrditev z laboratorijskimi testi._NEWLINE_Mikroskopsko so vidni zna\xc4\x8dilni citoplazemski vklju\xc4\x8dki, ki jih proizvajajo virusi \xc4\x8drnih koz. Med njimi so najpomembnej\xc5\xa1i t. i. Guarnierijeva telesca, v katerih poteka podvojevanje virusa. Guarnierijeva telesca se lahko identificirajo iz biopsijskega vzorca ko\xc5\xbee, obarvanega s hematoksilinom in eozinom. Vidni so kot ro\xc5\xbenati made\xc5\xbei. Prisotni so pravzaprav v vseh primerih oku\xc5\xbebe s \xc4\x8drnimi kozami, vendar pa njihova odsotnost ni dovolj\xc5\xa1en dokaz za izklju\xc4\x8ditev oku\xc5\xbebe. Diagnoza oku\xc5\xbebe se lahko hitro opravi tudi z elektronskim mikroskopiranjem pustularne teko\xc4\x8dine ali kraste, vendar pod elektronskim mikroskopom izgledajo vsi ortopoksvirusi podobno, in sicer imajo virioni opekasto obliko. \xc4\x8ce pa se z elektronskim mikroskopom prepozna zna\xc4\x8dilna morfologija herpesvirusov, se lahko oku\xc5\xbeba z virusom \xc4\x8drnih koz drugih ortopoksvirusi izklju\xc4\x8di. _NEWLINE_Dokon\xc4\x8dno laboratorijsko identifikacijo virusa \xc4\x8drnih koz omogo\xc4\x8da gojenje virusa na horioalantoi\xc4\x8dni mreni (del pi\xc5\xa1\xc4\x8dan\xc4\x8djega zarodka) ter preiskava nastalih lezij v dolo\xc4\x8denih temperaturnih razmerah. Virusni sevi se lahko dolo\xc4\x8dijo z z veri\xc5\xbeno reakcijo s polimerazo (PCR) ali analizo polimorfizmov dol\xc5\xbein pomno\xc5\xbeenih fragmentov (RFLP). Kot pomo\xc4\x8d pri dignosticiranju oku\xc5\xbebe so razvili tudi serolo\xc5\xa1ke teste in encimski imunski test (ELISA), ki dolo\xc4\x8dajo prisotnost za virus \xc4\x8drnih koz specifi\xc4\x8dnih imunoglobulinov in antigenov._NEWLINE_Po izkoreninjenju \xc4\x8drnih koz je pri\xc5\xa1lo ve\xc4\x8dkrat do zamenjave vodenih koz (noric) s \xc4\x8drnimi kozami. Razlikovanje med obema boleznima je mo\xc5\xbeno na ve\xc4\x8d na\xc4\x8dinov. Za razliko od \xc4\x8drnih koz vodene koze praviloma ne prizadenejo dlani in podplatov. Mehur\xc4\x8dki, ki jih povzro\xc4\x8da virus noric, so razli\xc4\x8dnih velikosti zaradi neso\xc4\x8dasnega vzbrstenja. Ko\xc5\xbene spremembe pri \xc4\x8drnih kozah so obi\xc4\x8dajno enakih velikosti, saj se pojavijo bolj ali manj so\xc4\x8dasno. Na voljo so tudi \xc5\xa1tevilne laboratorijske metode za potrditev noric pri bolnikih z morebitnim sumom na \xc4\x8drne koze.\n_START_SECTION_\nZdravljenje\n_START_PARAGRAPH_\nZdravljenje je predvsem simptomatsko, protivro\xc4\x8dinsko. Pri sekundarni oku\xc5\xbebi z bakterijami (plju\xc4\x8dnica) se daje antibiotike s \xc5\xa1irokim spektrom delovanja.\n_START_SECTION_\nCepljenje\n_START_PARAGRAPH_\nPreden so cepljenje po vsem svetu ukinili, so cepili z virusom vakcinije (virus govejih koz). Po vnosu cepiva se po nekaj dneh pojavi bun\xc4\x8dica (papula), ki preide v gnojni mehur\xc4\x8dek (pustulo). Z mesta cepljenja se virus lahko prenese na druge predele ko\xc5\xbee ali na druge osebe.\n_START_SECTION_\nIzkoreninjenje\n_START_PARAGRAPH_\nPrvi\xc4\x8d je cepljenje proti \xc4\x8drnim kozam omenil kitajski avtor Wan Quan (1499\xe2\x80\x931582) v svoji Douzhen xinfa (\xe5\xbf\x83\xe6\xb3\x95 \xe5\xbf\x83\xe6\xb3\x95), objavljeni leta 1549  s prvimi namigi o praksi na Kitajskem v 10. stoletju.  Na Kitajskem so \xc4\x8drne koze v prahu vpihavali zdravim osebam v nos. Ljudje naj bi potem razvili blagi primer bolezni in od takrat naj bi bili imuni proti njej. Tehnika je imela stopnjo umrljivosti 0,5\xe2\x80\x932,0%, kar je bilo bistveno manj kot 20\xe2\x80\x9330% smrtnosti same bolezni. Dve poro\xc4\x8dili o kitajski metodi cepljenja je Kraljeva dru\xc5\xbeba prejela v Londonu leta 1700; eno poro\xc4\x8dilo od dr. Martina Listerja, kateremu je poro\xc4\x8dilo predal nek uslu\xc5\xbebenec vzhodnoindijske dru\xc5\xbebe, zaposlen na Kitajskem, drugo poro\xc4\x8dilo pa je poslal Clopton Havers.  Voltaire (1742) poro\xc4\x8da, da so Kitajci cepili proti \xc4\x8drnim kozam "teh sto let".  _NEWLINE_Angle\xc5\xa1ki zdravnik Edward Jenner je leta 1796 dokazal u\xc4\x8dinkovitost kravjih koz za za\xc5\xa1\xc4\x8dito ljudi pred \xc4\x8drnimi kozami, potem ko so sku\xc5\xa1ali \xc4\x8drne koze izkoreniniti na regionalni ravni. V Rusiji leta 1796 je prvemu otroku, ki je prejel to zdravljenje, Katerina Velika dala ime "Vakcinov" in ga na ra\xc4\x8dun naroda dala \xc5\xa1olati.  V Novem svetu je cepljenje prvi uvedel v Trinity, Nova Funblandija, leta 1800, dr. John Clinch, Jennerjev prijatelj iz otro\xc5\xa1tva in kolega.  \xc5\xbde leta 1803 je \xc5\xa1panska krona organizirala Balmisovo ekspedicijo za prevoz cepiva v \xc5\xa1panske kolonije v Ameriki in na Filipine, kjer so uvedli programe masovnega cepljenja.  Ameri\xc5\xa1ki kongres je leta 1813 sprejel Zakon o cepljenju, da bi zagotovil, da bo varno cepivo proti \xc4\x8drnim kozam na voljo ameri\xc5\xa1ki javnosti. Okoli 1817 je v nizozemski vzhodni Indiji potekal zelo zanesljiv program cepljenja.  V britanski Indiji so program za \xc5\xa1irjenje cepljenja proti \xc4\x8drnim kozam za\xc4\x8deli indijski zdravstveni delavci pod nadzorom evropskih uradnikov.  Kljub temu je britanska prizadevanja za cepljenje v Indiji in zlasti v Burmi ovirala trdovratna doma\xc4\x8da naklonjenost inokulaciji in nezaupanje do cepljenja, in to kljub zahtevni zakonodaji, izbolj\xc5\xa1ani lokalni u\xc4\x8dinkovitosti cepiva in konzervansa za cepivo ter izobra\xc5\xbeevalnim prizadevanjem.  Do leta 1832 je zvezna vlada Zdru\xc5\xbeenih dr\xc5\xbeav vzpostavila program cepljenja za \xc4\x8drne koze za Indijance.  Leta 1842 je Zdru\xc5\xbeeno kraljestvo prepovedalo inokulacijo in odloku kasneje dodalo obvezno cepljenje. Britanska vlada je z odlokom parlamenta leta 1853 uvedla obvezno cepljenje proti \xc4\x8drnim kozam.  V Zdru\xc5\xbeenih dr\xc5\xbeavah Amerike so med 1843 do 1855 posamezne dr\xc5\xbeave, kot prva Massachusetts, kasneje pa \xc5\xa1e druge dr\xc5\xbeave uvedle obvezno cepljenje proti \xc4\x8drnim kozam. \xc4\x8ceprav nekateri niso bili naklonjeni tem ukrepom,  usklajena prizadevanja proti \xc4\x8drnim kozam niso odnehala in pojavnost bolezni je v ve\xc4\x8dini industrijskih dr\xc5\xbeav je \xc5\xa1e naprej padala. V severni Evropi so \xc5\xa1tevilne dr\xc5\xbeave do leta 1900 \xc4\x8drne koze izkoreninile im leta 1914 je pojavnost v ve\xc4\x8dini industrializiranih dr\xc5\xbeav padla na sorazmerno nizko raven. Cepljenje se je v industrializiranih dr\xc5\xbeavah nadaljevalo vse do sredine ali poznih sedemdesetih let prej\xc5\xa1njega stoletja kot za\xc5\xa1\xc4\x8dita pred ponovnimi izbruhi bolezni. Avstralija in Nova Zelandija sta pri tem omembe vredni izjemi; de\xc5\xbeeli nista do\xc5\xbeiveli endemi\xc4\x8dnih \xc4\x8drnih koz, tako da niso nikoli na \xc5\xa1iroko cepili, temve\xc4\x8d so se zana\xc5\xa1ali na oddaljenost od \xc5\xbeari\xc5\xa1\xc4\x8d kot za\xc5\xa1\xc4\x8dito in na strogo karanteno.  _NEWLINE_Kot prva si je prizadevala odpraviti \xc4\x8drne koze po celi polobli je bila narejena leta 1950, ki jih je Vseameri\xc5\xa1ka zdravstvena organizacija.  Kampanja je bila uspe\xc5\xa1no izkoreninila \xc4\x8drne koze v vseh dr\xc5\xbeavah celine z izjemo Argentine, Brazilije, Kolumbije in Ekvadorja.  Leta 1958 je profesor Viktor \xc5\xbddanov, namestnik ministra za zdravje ZSSR, pozval Svetovno zdravstveno skup\xc5\xa1\xc4\x8dino, naj za\xc4\x8dne globalno pobudo za izkoreninjenje \xc4\x8drnih koz.  Predlog (resolucija WHA11.54) je bil sprejet leta 1959.  V tem \xc4\x8dasu je vsako leto zaradi \xc4\x8drnih koz umrlo 2 milijona ljudi. Na splo\xc5\xa1no je napredek pri izkoreninjenju razo\xc4\x8daral, zlasti v Afriki in na indijski podcelini. Leta 1966 je bila pod vodstvom Ameri\xc4\x8dana Donalda Hendersona ustanovljena mednarodna ekipa, t.i. Enota za izkoreninjenje \xc4\x8drnih koz.  Leta 1967 je Svetovna zdravstvena organizacija pospe\xc5\xa1ila globalno izkoreninjenje \xc4\x8drnih koz s finansiranjem v vi\xc5\xa1ini 2,4 milijona dolarjev na leto in sprejela novo metodo za nadzor bolezni, kot je to predlagal \xc4\x8de\xc5\xa1ki epidemiolog Karel Ra\xc5\xa1ka.   _NEWLINE_V za\xc4\x8detku petdesetih let je po svetu vsako leto pri\xc5\xa1lo do 50 milijonov novih primerov \xc4\x8drnih koz.  Da bi izkoreninili \xc4\x8drne koze, je bilo treba vsakemu izbruhu prepre\xc4\x8diti, da bi se \xc5\xa1iril, in sicer z izolacijo obolelih in cepljenjem vseh, ki so \xc5\xbeiveli blizu. Ta postopek je znan kot "obro\xc4\x8dno cepljenje". Klju\xc4\x8d do te strategije je bilo v spremljanju primerov v skupnosti (znano kot nadzor) in njih zadr\xc5\xbeevanju. Za\xc4\x8detni problem, s katerim se je soo\xc4\x8dala SZO, je bil neustrezno poro\xc4\x8danje o primerih \xc4\x8drnih koz, saj so se \xc5\xa1tevilni primeri izognili pozornosti organov. Dejstvo, da so ljudje edini rezervoar za oku\xc5\xbebo s \xc4\x8drnimi kozami in da prenosnikov za bolezen ni, je imelo pomembno vlogo pri izkoreninjenju \xc4\x8drnih koz. SZO je vzpostavila mre\xc5\xbeo svetovalcev, ki so pomagali dr\xc5\xbeavam vzpostaviti dejavnosti nadzora in zadr\xc5\xbeevanja. Na za\xc4\x8detku so cepivo zagotavljale donacije predvsem Sovjetske zveze in Zdru\xc5\xbeenih dr\xc5\xbeav, toda po letu 1973 so dr\xc5\xbeave v razvoju same proizvedle ve\xc4\x8d kot 80 odstotkov cepiva.  _NEWLINE_Do zadnjega ve\xc4\x8djega izbruha \xc4\x8drnih koz v Evropi je pri\xc5\xa1lo leta 1972 v Jugoslaviji, potem ko se je romar vrnil z Bli\xc5\xbenjega vzhoda oku\xc5\xbeen z virusom. Epidemija je oku\xc5\xbeila 175 ljudi, 35 obolelih je umrlo. Organi so razglasili vojno stanje, uveljavili karanteno in opravili, ob pomo\xc4\x8di SZO, obse\xc5\xbeno ponovno cepljenje prebivalstva. Po dveh mesecih je izbruha bilo konec.  Pred tem je pri\xc5\xa1lo do izbruha \xc4\x8drnih koz maja \xe2\x80\x93 julija 1963 v Stockholmu na \xc5\xa0vedskem; z Daljnega vzhoda je bolezen prinesel \xc5\xa1vedski mornar; izbruh so premagali z ukrepi karantene in cepljenjem lokalnega prebivalstva.  _NEWLINE_Do konca leta 1975 so \xc4\x8drne koze obstajale le v Afri\xc5\xa1kem rogu. Pogoji so v Etiopiji in Somaliji bili zelo te\xc5\xbeki, saj gre za podro\xc4\x8dja z malo cest. Dr\xc5\xbeavljanska vojna, lakota in begunci so to nalogo \xc5\xa1e dodatno ote\xc5\xbeili. V teh dr\xc5\xbeavah se je z za\xc4\x8detkom leta 1977 za\xc4\x8del intenziven program nadzora in zadr\xc5\xbeevanja ter cepljenja pod vodstvom avstralskega mikrobiologa Franka Fennerja. Ko se je kampanja pribli\xc5\xbeala cilju, sta Fenner in njegova ekipa igrala pomembno vlogo pri preverjanju izkoreninjenja.  Zadnji naravni primer avtohtonih \xc4\x8drnih koz ( Variola minor ) so ugotovili pri Ali Maow Maalinu, bolni\xc5\xa1ni\xc4\x8dnem kuharju v Merci, Somalija, 26. oktobra 1977.  Zadnji naravni primer bolj smrtonosne variole major so ugotovili oktobra 1975 pri dvoletni Banglade\xc5\xa1ki deklici Rahimi Banu.  _NEWLINE__NEWLINE_Globalno izkoreninjenje \xc4\x8drnih koz je po korenitem preverjanju v teh de\xc5\xbeelah sporo\xc4\x8dila komisija uglednih znanstvenikov 9. decembra 1979, novico pa je potrdila skup\xc5\xa1\xc4\x8dina Svetovne zdravstvene organizacije 8. maja 1980   Prva dva stavka resolucije se glasita: _NEWLINE_Upo\xc5\xa1tevajo\xc4\x8d razvoj in rezultate globalnega programa za izkoreninjenje \xc4\x8drnih koz, ki ga je za\xc4\x8dela  leta 1958 in po letu 1967 pospe\xc5\xa1ila,\xe2\x80\xa6 izjavlja Svetovna zdravstvena organizacija, da so svet in njegovi narodi osvobodili \xc4\x8drnih koz, ene od najbolj uni\xc4\x8dujo\xc4\x8dih bolezni epidemi\xc4\x8dne narave v mnogih dr\xc5\xbeavah. \xc5\xbde od najzgodnej\xc5\xa1ih \xc4\x8dasov dalje, vse do pred nekaj deset let v Afriki, Aziji in Ju\xc5\xbeni Ameriki, so \xc4\x8drne koze pu\xc5\xa1\xc4\x8dale za sabo smrt, slepoto in uni\xc4\x8denje,  _NEWLINE_\xe2\x80\x94Svetovna zdravstvena organizacija, Resolucija WHA33.3\n_START_SECTION_\nPo Izkoreninjenju\n_START_PARAGRAPH_\nDo zadnjih primerov \xc4\x8drnih koz na svetu je pri\xc5\xa1lo v izbruhu dveh primerov (eden je bil usoden) v Birminghamu v Zdru\xc5\xbeenem kraljestvu leta 1978.  Medicinska fotografinja, Janet Parker, je zbolela na Medicinski fakulteti Univerze v Birminghamu in umrla 11. septembra 1978. Profesor Henry Bedson, znanstvenik, odgovoren za raziskave na \xc4\x8drnih kozah na univerzi, je storil samomor   Vse znane zaloge \xc4\x8drnih koz so kasneje uni\xc4\x8dili ali prenesli v dva referen\xc4\x8dna laboratorija ravni BSL-4, ki ju je imenovala Svetovna zdravstvena organizacija\xc2\xa0 - ameri\xc5\xa1ki centri za nadzor in prepre\xc4\x8devanje bolezni ter ruski dr\xc5\xbeavni raziskovalni center za virologijo in biotehnologijo VECTOR.  _NEWLINE_Svetovna zdravstvena organizacija je prvi\xc4\x8d priporo\xc4\x8dila uni\xc4\x8denje virusa leta 1986 in pozneje odlo\xc4\x8dila, da se zaloge uni\xc4\x8dijo 30. decembra 1993. Datum so potem prestavili na 30. junij 1999.  Zaradi odpora ZDA in Rusije se je Svetovna zdravstvena skupnost leta 2002 strinjala s predlogom, da se zaloge virusa za\xc4\x8dasno hrani dalje za posebne raziskovalne namene.  Uni\xc4\x8denje obstoje\xc4\x8dih zalog bi zmanj\xc5\xa1alo z raziskavami o \xc4\x8drnih kozah povezano tveganje; zaloge za odziv na izbruh \xc4\x8drnih koz niso potrebne.  Nekateri znanstveniki so trdili, da so zaloge lahko koristne pri razvoju novih cepiv, protivirusnih zdravil in diagnosti\xc4\x8dnih testov;  Pregled, Skupina strokovnjakov za javno zdravje je za Svetovno zdravstveno organizacijo leta 2010 preverila stanje in pri\xc5\xa1la do zaklju\xc4\x8dka, da nadaljnje skladi\xc5\xa1\xc4\x8denje v ZDA in v Rusiji za javno zdravje nima nobenega smisla. Slednje stali\xc5\xa1\xc4\x8de so znanstveniki, zlasti veterani programa za izkoreninjenje koz, pogosto odprli.  _NEWLINE_V Marcu 2004 so v pisemskem ovitku, ki je bil vtaknjen v knjigo o Medicini med dr\xc5\xbeavljansko Vojno v Santa Fe, Nova Mehika, na\xc5\xa1li kraste \xc4\x8drnih koz. Kot vsebina ovitka so bile navedene kraste po cepljenju; znanstveniki v Centrih za Nadzor in Prepre\xc4\x8devanje Bolezni je so tako dobili prilo\xc5\xbenost, da preu\xc4\x8dijo zgodovino cepljenja proti kozam v ZDA. ._NEWLINE_1. julija 2014 jso enem od hladilnikov v laboratoriju FDA na lokaciji Nacionalnih institutov za zdravje v Bethesdi odkrili \xc5\xa1est zaprtih steklenih vial s \xc4\x8drnimi kozami iz leta 1954, skupaj z vzor\xc4\x8dnimi vialami drugih patogenov.. Viale \xc4\x8drnih koz so nato predali v roke CDC v Atlanti, kjer so ugotovili, da je virus, iz vsaj dveh vial, sposoben pre\xc5\xbeiveti v kulturi.   Po opravljenih \xc5\xa1tudijah je CDC pod nadzorom Svetovne zdravstvene organizacije 24. februarja 2015 virus uni\xc4\x8dil.  _NEWLINE_Leta 2017 so kanadski znanstveniki ponovno ustvarili virus za konjske koze, kot dokaz za to, da lahko skupina znanstvenikov, brez posebnih znanj in v relativno majhnem laboratoriju, za ne ve\xc4\x8d kot 100.000 dolarjev ab initio ustvari virus \xc4\x8drnih koz. To dodatno ote\xc5\xbeuje sporno vpra\xc5\xa1anje nadaljnjega hranjenja zalog virusa, saj ga je mogo\xc4\x8de znova ustvariti, tudi \xc4\x8de so vsi vzorci uni\xc4\x8deni. \xc4\x8ceprav so znanstveniki s tem razvojem \xc5\xbeeleli pomagati pri razvoju novih cepiv in hkrati slediti zgodovini \xc4\x8drnih koz, je bilo zelo hitro o\xc4\x8ditno, da se te metode lahko zlorabijo za zle namene in da zato potrebno lotiti se novih predpisov.'