b'\n_START_ARTICLE_\nADSL\n_START_PARAGRAPH_\nADSL (ang. Asymmetric Digital Subscriber Line) je model tehnologije DSL, ki omogo\xc4\x8da hitrej\xc5\xa1e prena\xc5\xa1anje podatkov po bakreni telefonski zici (v nadaljevanju parice), kot navadni telefonski modem. Beseda asymmetric oz. asimetrija se pojavi zaradi velikih razlik pri prenosu podatkov. Mo\xc5\xbeen je hiter prenos podatkov k uporabniku (t.i downstream) in relativno majhen od uporabnika (t. i. upstream). Prenosi k uporabniku dose\xc5\xbeejo hitrost do 8 megabitov na sekundo (Mbit/s) in do 1 Mbit/s od uporabnika, odvisno od razdalje in zna\xc4\x8dilnosti linije. Novej\xc5\xa1i razli\xc4\x8dici sta ADSL2 in ADSL2+.\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nNarejen je bil kot konkuren\xc4\x8den izdelek kabelski TV v raziskovalnem in\xc5\xa1titutu Bellcore Labs v New Jersey-ju , saj je bil cilj telefonskim podjetjem, predvsem AT&T, da bi lahko njihovim kon\xc4\x8dnim uporabnikom ponudili televizijske programe prek stare bakrene parice. Idejo je dobil Joe Leichleder leta 1987 , in sicer za pretvorbo analogne v sodobno digitalno prenosno tehnologijo na naro\xc4\x8dnikovem koncu. Za\xc4\x8del se je tr\xc5\xbeit leta 1990 v ZDA, kjer ni po\xc5\xbeel dobrega uspeha kot alternativa kabelski televiziji, kot je bil njegov prvoten namen, ampak se je za\xc4\x8del predvsem uveljavljati kot hitra povezava v internet. V Evropo je pri\xc5\xa1el na koncu devetdesetih let, predvsem pa se je za\xc4\x8del mno\xc5\xbei\xc4\x8dno \xc5\xa1irit po letu 2000. V Sloveniji ga je leta 2001 prvo za\xc4\x8delo tr\xc5\xbeit podjetje SiOL in po podatkih Statisti\xc4\x8dnega urada Republike Slovenije (SURS) je bil ADSL v 1. \xc4\x8detrtletju 2005  z 59,52 odstotka najbolj raz\xc5\xa1irjen dostop do interneta med \xc5\xa1irokopasovnimi povezavami v Sloveniji.\n_START_SECTION_\nDelovanje\n_START_PARAGRAPH_\nADSL modem, ki za svoje delovanje potrebuje analogni (POTS) ali digitalni (ISDN) telefonski priklju\xc4\x8dek, razdeli telefonsko linijo na tri lo\xc4\x8dene informacijske kanale, vsako z razli\xc4\x8dnimo zmogljivostjo in hitrostjo. Najmanj\xc5\xa1i za pretok analognega zvoka (telefonskega pogovora) je med frekven\xc4\x8dnim obmo\xc4\x8djem 0 in 4 kHz, srednji med 25.875\xc2\xa0kHz in 138\xc2\xa0kHz se uporablja za prenos podatkov od uporabnika in najve\xc4\x8dji med 138\xc2\xa0kHz in 1104\xc2\xa0kHz za prenos podatkov proti uporabniku. Vsak kanal je mo\xc5\xbeno razdeliti \xc5\xa1e na ve\xc4\x8d, po\xc4\x8dasnej\xc5\xa1ih kanalov. Telefonski pogovorni kanal je lo\xc4\x8den od digitalnega modema s pomo\xc4\x8djo filtrov, kar prepre\xc4\x8duje kakr\xc5\xa1nekoli motnje, tudi \xc4\x8de modem odpove.'