b'\n_START_ARTICLE_\nHaa\xc5\xa1ki kongres (1948)\n_START_PARAGRAPH_\nHaa\xc5\xa1ki Kongres je po mnenju mnogih predstavljal prvo federalisti\xc4\x8dno gibanje v Evropski zgodovini. Potekal je v Haagu od 7-11 Maja 1948 s 750 evropskimi udele\xc5\xbeenci in opazovalci, iz Kanade in ZDA._NEWLINE__NEWLINE_Na Kongresu kjer so se zbrali predstavniki vseh struj politi\xc4\x8dnega spektra, so razpravljali o zamisli o razvoju Evropskega politi\xc4\x8dnega sodelovanja. Pomembne politi\xc4\x8dne osebnosti, kot so Konrad Adenauer, Winston Churchill, Harold Macmillan, David Maxwell-Fyfe, Pierre-Henri Teitgen, Fran\xc3\xa7ois Mitterrand (oba ministra v vladi Roberta Schumana), trije nekdanji francoski premierji, Paul Reynaud, \xc3\x89douard Daladier, Paul Ramadier, Paul van Zeeland, Albert Copp\xc3\xa9 in Altiero Spinelli._NEWLINE_Na kongresu je aktivno sodelovalo tudi ogromno filozofov, novinarjev, cerkvenih dostojanstvenikov, odvetnikov, profesorjev, podjetnikov in zgodovinarjev. Namen kongresa je bil politi\xc4\x8dna, ekonomska in monetarna Unija Evrope. Ta konferenca predstavlja mejnik, ki je kasneje imel velik vpliv na Evropsko gibanje, ki je bilo ustanovljeno kmalu po kongresu._NEWLINE_\xc5\xa0panski dr\xc5\xbeavnik Salvador de Madariaga je na kongresu predlagal ustanovitev Univerze Evrope, kjer bi diplomanti iz razli\xc4\x8dnih dr\xc5\xbeav, ki so nedavno tega bili v vojni en z drugim, \xc5\xbeiveli in se u\xc4\x8dili skupaj._NEWLINE_Kongres je razpravljal tudi o bodo\xc4\x8di strukturi in vlogi Sveta Evrope. Teitgen in Maxwell-Fyfe sta bila klju\xc4\x8dna pri oblikovanju Konvencije o varstvu \xc4\x8dlovekovih pravic in Temeljnih svobo\xc5\xa1\xc4\x8din pri Svetu Evrope._NEWLINE_Vloga kongresa je bila ozave\xc5\xa1\xc4\x8danje javnosti za evropsko enotnost.\xc2\xa0 20. julija 1948, je v Haagu na sre\xc4\x8danju ministrov Zahodnoevropske unije, Schumanov zunanji minister Georges Bidault predlagal ustanovitev Evropskega Zbora (realiziran kasneje v okviru Sveta Evrope) in carinsko ter gospodarsko unijo (kasneje Evropska skupnost za premog in jeklo in dveh skupnosti, ki sta kasneje nastali v okviru Rimskih pogodb). Tako so sklepi kongresa postali francoska vladna politika, nato pa predmet evropske vladne politike.'