b'\n_START_ARTICLE_\nPotujo\xc4\x8di kri\xc5\xbe belih menihov\n_START_SECTION_\n1. dejanje\n_START_PARAGRAPH_\nSv. Bernard zlaga hvalnico Mariji, ko sedem belih prikazni prinese kri\xc5\xbe, ozalj\xc5\xa1an z nageljni in ro\xc5\xbemarinom, nato pa svetnik v videnju zagleda Gorazda in Svetko, ki ga milo prosita za menihe, da bi po slovenski de\xc5\xbeeli oznanjali Kristusov nauk. Takoj zatem sel prinese pisanje, v katerem oglejski patriarh prosi sv. Bernarda, naj prenovi slovensko de\xc5\xbeelo, kjer se mnogi skrivaj \xc4\x8dastijo malike in Marije skorajda ne poznajo. Bernard spozna bo\xc5\xbejo voljo, patra Vincencija po\xc5\xa1lje v Karniolo, da bo tam ustanovil cistercijanski samostan.\n_START_SECTION_\n2. dejanje\n_START_PARAGRAPH_\nGorazd in Svetka se na pa\xc5\xa1i pogovarjata o \xc4\x8dudnih znamenjih, ki sta jih oba opazila: v dolini poje \xc4\x8dude\xc5\xbena ptica, sli\xc5\xa1i se glas zvonov, zvezde se utrinjajo na tisti kraj... Gorazd zasluti, da to pomeni gradnjo nove cerkve, vro\xc4\x8de si za\xc5\xbeeli postati sve\xc4\x8denik in spreobra\xc4\x8dati pogane - med prvimi hudobnega Volkuna, ki se skriva v gozdu in \xc4\x8dasti malike. Gorazdu je \xc5\xbeal zanj, pove mu o \xc4\x8dude\xc5\xbenih znamenjih in ga nagovarja, naj v sv. krstu spozna pravega Boga, Perunovo soho pa vr\xc5\xbee v ogenj. Volkun v divji jezi rani Gorazda s kopjem, nato pa oba pobegneta pred strelci vi\xc5\xa1njegorskih grofov, ki so na lovu. Grofje so bili dobili sporo\xc4\x8dilo, da prihaja sedem menihov, a se ne morejo sporazumeti glede kraja, kjer naj bi stal novi samostan, saj menijo, da menihov ne morejo poslati v divjino, kakr\xc5\xa1na je tod naokrog. Medtem so strelci oba de\xc4\x8dka ujeli, privedejo ju pred grofe in izpri\xc4\x8dajo, da je Volkun dvignil oro\xc5\xbeje na Gorazda. Volkun je obsojen na smrt, a Gorazd in Svetka prosita zanj, pri tem pa povesta grofom tudi o skrivnostnih znamenjih. Grofje spoznajo, da Bog sam kli\xc4\x8de menihe prav v to dolino, ki ji po petju \xc4\x8dude\xc5\xbene ptice nadenejo ime Sitticum-Sti\xc4\x8dna. Volkuna, ki se je pokesal in spreobrnil, vide\xc4\x8d dobroto Gorazda in Svetke, pa pomilostijo na kratek zapor.\n_START_SECTION_\n3. dejanje\n_START_PARAGRAPH_\nOtroci krasijo sti\xc5\xa1ko dobravo, mlaji in venci pri\xc4\x8dakajo procesijo, v kateri menihi nosijo ustanovitveni kri\xc5\xbe. Ob pobo\xc5\xbenem petju in zvokih trobent Majnhald slovesno prebere ustanovitveno listino, s katero grofje cistercijancem poklanjajo celo dolino, pove jim tudi o \xc4\x8dude\xc5\xbenih znamenjih, ki jih potrdita \xc5\xa1e Gorazd in Svetka; ob tem Gorazd razodene svojo \xc5\xbeeljo, da bi postal menih. Opat Vincecij vidi v tem bo\xc5\xbejo roko, saj bo red tako sprejel vase slovensko kri in se sklenil z ljudstvom, sredi katerega bo v Sti\xc4\x8dni \xc5\xbeivel in deloval. Bog jih skozi trpljenje vodi v jasne, sre\xc4\x8dne in svobodne dni, mrak Golgote je pre\xc5\xa1el v Velikono\xc4\x8dno zmago: kri\xc5\xbe bo zakraljeval vsej slovenski zemlji, nad ljudstvom pa bo bedela Mati Marija, slovenskih src kraljica. Med hvalnicami Mariji Gorazd v obleki samostanskega novica odnese kri\xc5\xbe na \xc4\x8delu procesije na kraj, ki ga je za novo cerkev in samostan izbral sam Bog.'