b'\n_START_ARTICLE_\nProteus (luna)\n_START_SECTION_\nOdkritje in imenovanje\n_START_PARAGRAPH_\nLuno Proteus so odkrili na posnetkih, ki jih je poslal Voyager 2. Takrat je dobila za\xc4\x8dasno ime S/1989 N 1. Stephen P. Synnott in Bradford A. Smith sta objavila njeno odkritje 7. julija 1989. V opisu odkritja je bilo omenjenih 17 posnetkov v teku 21 dni. To je dalo pribli\xc5\xbeni datum odkritja pred 16. julijem. Ime je dobila 16. septembra 1991  po Proteusu (morski bog, ki spreminja obliko) iz gr\xc5\xa1ke mitologije.\n_START_SECTION_\nLastnosti\n_START_PARAGRAPH_\nLuna Proteus je v Oson\xc4\x8dju najve\xc4\x8dja luna z obliko, ki ni krogla. Njen premer je ve\xc4\x8dji od 400 km. Kljub temu ni bila odkrita s teleskopi na povr\xc5\xa1ini Zemlje, ker je tako blizu Neptuna, da se ne vidi v odbiti svetlobi s planeta._NEWLINE__NEWLINE_Luna Proteus ima na povr\xc5\xa1ini veliko kraterjev, vendar ne ka\xc5\xbee geolo\xc5\xa1kih sprememb. Njena velikost ja tak\xc5\xa1na, da pri tej gostoti zaradi lastnih privla\xc4\x8dnih sil ne more pridobiti okrogle oblike. Saturnova luna Mimas ima bolj okroglo obliko zaradi manj\xc5\xa1e gostote, \xc4\x8deprav ima manj\xc5\xa1o maso kot Proteus.'