b'\n_START_ARTICLE_\nLjubislava (Kristan)\n_START_SECTION_\n1. dejanje\n_START_PARAGRAPH_\nMilorad, ki ga je bil Lubi\xc4\x8dan poslal za tri leta na tuje, da bi se ta\xc4\x8das preizkusila mladeni\xc4\x8deva in Ljubislavina ljubezen, se vrne. Vsi se veselijo, \xc5\xa1e posebej Vidimira, ki ga na skrivaj in brez upa ljubi. On pripoveduje, kaj vse je videl na tujem, nato se obrne k Ljubislavi: njegova ljubezen je \xc5\xa1e mo\xc4\x8dnej\xc5\xa1a kot prej, kako pa je z njo? Toda Ljubislava misli le na slu\xc5\xbebo boginji, skrajni \xc4\x8das je, da jo po\xc4\x8dastijo, to je zdaj najva\xc5\xbenej\xc5\xa1e! Ko slavnostni sprevod odhaja v sveti\xc5\xa1\xc4\x8de, prideta Winimund in Gottwalde. Prvi v svoji nestrpni gore\xc4\x8dnosti "krivoverce" tako raz\xc5\xbeali, da bi ga ljudstvo ubilo, \xc4\x8de tujcev ne bi ubranila Milorad in Ljubislava. Na\xc5\xbeenejo ju, Gottwalde je ves prevzet od Ljubislavine lepote, Winimund pa grozi, da jih bo krstila kri.\n_START_SECTION_\n2. dejanje\n_START_PARAGRAPH_\nLjubislava o\xc4\x8dita Miloradu, da je zaradi njene vdanosti boginji podvomil v njeno ljubezen. Boginja ji je posebej naklonjena, vsako no\xc4\x8d se ji prika\xc5\xbee v svetem gaju. Milorad naj jo pusti samo, ker se bli\xc5\xbea tista ura... Mladec s te\xc5\xbekim srcem odide, namesto boginje pa se prika\xc5\xbee Gottwalde in prosi Ljubislavo, naj bo njegova. Dekle ga ogor\xc4\x8deno odbija, brani mu tudi Winimund, ki je bil pri\xc5\xa1el za njim, toda Gottwalde je nor od strasti, dekle sku\xc5\xa1a odpeljati s silo. Na njene krike prihiti Milorad s tovari\xc5\xa1i in prepre\xc4\x8di zlo nakano. Ljubislava se v omedlevici zgrudi, mo\xc5\xbeje pa re\xc5\xa1etajo, kaj naj store s predrznima tujcema: Bistromir je za smrt, kajti za menihom pride vojak in za njim oblastnik, ki bo Slovene zasu\xc5\xbenjil; Milorad svari pred ma\xc5\xa1\xc4\x8devanjem Solnograda, nazadnje se zedinijo, da bodo tujca obdr\xc5\xbeali za talca, kot poroka miru s Solnogradom. Gottwalde potegne me\xc4\x8d, da bi si izboril prostost, tedaj pa Ljubislava, ki je v omedlevici imela videnje vseodpu\xc5\xa1\xc4\x8dajo\xc4\x8de bo\xc5\xbeje ljubezni, s tem oznanilom pomiri razburjeno mno\xc5\xbeico. Vidimira posumi, da je k njenemu ravnanju precej pripomogla tudi Gottwaldova lepota.\n_START_SECTION_\n3. dejanje\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xbdivort, ki je bil kot odposlanec v Solnogradu, poro\xc4\x8da, da je vladika zaradi zadr\xc5\xbeevanja talcev zelo hud, zahteva, naj brez ugovorov sprejemajo kr\xc5\xa1\xc4\x8danske misijonarje. Ljudstvo se nor\xc4\x8duje iz vladike, le Lubi\xc4\x8dan stoji ob strani, obupan, ker je h\xc4\x8derka izginila, pa tudi Milorad to\xc5\xbei, da se mu je povsem odtujila. Tedaj pride Ljubislava: poslu\xc5\xa1ala je bo\xc5\xbeji ukaz, tujca je osvobodila in ju varno odpeljala iz de\xc5\xbeele, ravnala je po zakonu ljubezni, ki ga oznanja nova vera; boginja, ki se ji je prej prikazovala, je bila v resnici Marija, Odre\xc5\xa1enikova mati, le da je ona v svoji zaslepljenosti ni spoznala... Ko pa ji Vidimira poo\xc4\x8dita, da gleda zdaj druga\xc4\x8de zato, ker ji v srcu gori druga ljubezen, postane Ljubislava negotova. Zborovalci sodbo nad njo prepustijo bogovom, sami pa se za\xc4\x8dno pripravljati na neizogibno vojno.\n_START_SECTION_\n4. dejanje\n_START_PARAGRAPH_\nSloveni \xc5\xbee delj \xc4\x8dasa oblegajo utrjeni samostanski grad, kamor se je zatekel del kr\xc5\xa1\xc4\x8danske vojske. Vidimira, preoble\xc4\x8dena v Bajuvarko, prinese z gradu pomembne podatke, Bistromir pripravi napad. Tedaj pride Gottwalde: prignala ga je sila ljubezni, pokazal jim bo skrivno pot v grad, le Ljubislavo naj mu dajo za \xc5\xbeeno... Slovenom se zdi njegova zahteva blazna, na\xc5\xbeenejo ga. - Napad se za\xc4\x8dne, kristjani be\xc5\xbeijo prek zidu, med njimi tudi Gottwalde, ki se pod obzidjem sre\xc4\x8da z Miloradom. V spopadu je Milorad ranjen, re\xc5\xa1i ga Vidimira, ki se kot besna levinja loti napadalca in ga po\xc5\xbeene v beg. V trdnjavi izbruhne po\xc5\xbear, zidovi se ru\xc5\xa1ijo, kristjani be\xc5\xbee.\n_START_SECTION_\n5. dejanje\n_START_PARAGRAPH_\nVidimira roti Milorada, naj ne i\xc5\xa1\xc4\x8de smrti, naj ji da oro\xc5\xbeje, da se bo borila ob njegovi strani. Mladec spozna njeno ljubezen, vendar je njegovo obupano srce \xc5\xa1e zmeraj Ljubislavino. Medtem se bli\xc5\xbeajo mo\xc4\x8dne kr\xc5\xa1\xc4\x8danske vojske, \xc5\xbeeljne ma\xc5\xa1\xc4\x8devanja za poraze, zavezniki pa ne po\xc5\xa1ljejo pomo\xc4\x8di, ampak na dolgo in \xc5\xa1iroko razpravljajo - tu te\xc4\x8de kri, doma se brusi jezik, modrost ob nepravem \xc4\x8dasu nas bo pogubila, se jezi Bistromir in odhiti pregledat boji\xc5\xa1\xc4\x8de. Tedaj pride Ljubislava v spremstvu o\xc4\x8deta in naleti na Milorada; najprej se mu vr\xc5\xbee v objem, naslednji hip ga pahne od sebe: prava ljubezen je le na nebu, ne na zemlji! Obupani Milorad zaprosi za poveljstvo nad \xc4\x8deto smrti: bitke ne bo pre\xc5\xbeivel, a v smrt si bo vzel \xc5\xa1tevilno spremstvo. Pijavi se Winimund z odposlanci, med katerimi je tudi Gottwalde: knez Otilon jim ponuja mir, \xc4\x8de priznajo njegovo in solnogra\xc5\xa1ko oblast, pla\xc4\x8dujejo obema davek in se dajo krstiti. Slovenom zavre kri, me\xc4\x8di \xc5\xbee ro\xc5\xbeljajo, ko se dvigne Ljubislava in za\xc4\x8dne obema vojskama oznanjati evangelij ljubezni: kon\xc4\x8dajo naj boj in poslu\xc5\xa1ajo bo\xc5\xbeji zakon, na kolenih naj se pokesajo svojih morilskih nakan... v ekstazi vidi odprto nebo in sploh ne sli\xc5\xa1i Gottwaldeja, ki jo roti, naj bo njegova, kakor mu je bila obljubila. Gottwalde zbesni in jo sredi hvalnice bo\xc5\xbeji slavi in miru na zemlji zabode. Po trenutku groze se Sloveni divje po\xc5\xbeenejo v napad, vsenaokrog zadivja krvava bitka.'