b'\n_START_ARTICLE_\nJezera na avstrijskem Koro\xc5\xa1kem\n_START_PARAGRAPH_\nV avstrijski zvezni de\xc5\xbeeli Koro\xc5\xa1ki se nahajajo \xc5\xa1tevilna jezera in tako je nastal zbirni pojem koro\xc5\xa1ka jezera oz. jezera na avstrijskem Koro\xc5\xa1kem, \xc4\x8detudi gre za zelo raznolika jezera:  med njimi najdemo gorska jezera kot Belo jezero prav tako kot mo\xc4\x8dvirnata jezera, med katere \xc5\xa1tejemo Prese\xc5\xa1ko oz. Pazrijsko jezero v Ziljski dolini, nekatera imajo apnenec za podlago, druga starej\xc5\xa1e kristalinsko skalovje. Skoraj vsem je skupno to, da so nastala v ledeni dobi ter da so deloma mo\xc4\x8dno okopnela in da so bogata s hranilnimi snovmi. Izjeme tvorijo po eni strani ribniki oz. jezera, ki so nastala iz gramoznih jam kot npr. t. i. Srebrno jezero (Silbersee) pri Beljaku ter po drugi strani pregradna jezera kot Bor\xc5\xa1t, ki so umetnega izvora.\n_START_SECTION_\nOpis\n_START_PARAGRAPH_\nSkupna povr\xc5\xa1ina jezer na avstrijskem Koro\xc5\xa1kem v primerjavi z drugimi pokrajinami ni posebej velika. Zna\xc4\x8dilna pa je raznolikost jezer na malem prostoru. Posebnost je zlasti dokaj visoka tempertatura povr\xc5\xa1inskih voda v poletnem \xc4\x8dasu. Zato so koro\xc5\xa1ka jezera pomemben dejavnik v turizmu._NEWLINE_Na avstrijskem Koro\xc5\xa1kem je 1270 stoje\xc4\x8dih voda. Od teh je 670 na nadmorski vi\xc5\xa1ini nad 1000 m. nad Jadranom. Skupna povr\xc5\xa1ina vseh jezer je priblji\xc5\xbeno 60 kvadratnih kilometrov; od teh pokrivajo \xc5\xa1tiri najve\xc4\x8dja (Vrbsko jezero, Mil\xc5\xa1tatsko jezero, Osojsko jezero in Belo jezero) 50 kvadratnih kilometrov. Ba\xc5\xa1ko jezero, Hodi\xc5\xa1ko jezero in Klopinjsko jezero so veliki nad kvadratnim kilometrom. S svojimi 141 m globine je Mil\xc5\xa1tatsko jezero najgloblje jezero avstrijske Koro\xc5\xa1ke; drugo je jezero Oscheniksee s 116 m pred polnjenjem akumulacije ter Belo jezero z 99 m. Mil\xc5\xa1tatsko jezero, ki zajame 1228 milijonov kubi\xc4\x8dnih metrov vode, je tudi jezero z najve\xc4\x8djo koli\xc4\x8dino vode, in to \xc5\xa1e pred Vrbskim jezerom, ki zajame 840 milijonov kubi\xc4\x8dnih metrov vode.\n_START_SECTION_\nNastanek jezer\n_START_PARAGRAPH_\nVelika koro\xc5\xa1ka jezera, ki zajamejo celotne doline (kot Vrbsko, Mil\xc5\xa1tatsko ali Osojsko jezero), so ve\xc4\x8dinoma nastala potem, ko so se na koncu ledene dobe umaknili ledeniki, vendar niso bila tvorjena zgolj kot rezultat akumulacije voda za naplavinami ledenikov, ampak so tektonske doline pogojevale njihovo oblikovanje. Nahajajo se torej v globokih skalnatih koritih, ki so bila \xc5\xa1e dodatno oblikovana od ledenikov. Zato tudi v vzhodnih predelih de\xc5\xbeele (kot v Labotski dolini, kjer ni bilo ledenikov, tudi skorajda ni jezer._NEWLINE_Mala jezera v okolici Beljaka, kot npr. \xc5\xa0madlensko jezero (Magdalensee), so nastala iz t. i. mrtvega ledu. Ko se je dravski ledenik umaknil, so ostali veliki bloki ledu med morenami, ki so deloma bili pokriti z gramozom, kar je njihovo tajenje upo\xc4\x8dasnilo. Na koncu pa so nastala v vdolbinah nekdanjega mrtvega ledu dana\xc5\xa1nja mala jezera._NEWLINE_Ve\xc4\x8dina velikih "dolinskih jezer" tudi niso vklju\xc4\x8dena v re\xc4\x8dne sisteme glavnih dolin, kar jih je tudi  obvarovalo od hitrej\xc5\xa1ega zasipanja. Hkrati pa so manj\xc5\xa1i dotoki zagotovili dolgo dobo menjave vode, kar je zopet omogo\xc4\x8dalo hitrej\xc5\xa1e zagrevanje poleti. Dokaj mala zaledja pa so razlog za sorazmeroma mala nihanja vi\xc5\xa1ine voda skozi leto.\n_START_SECTION_\nMeromixis\n_START_PARAGRAPH_\nPri nekaterih jezerih jesenska in pomladanska vetrna energija ne zadostujeta, da bi se preme\xc5\xa1ala vsa voda. Tako ostaja globinska voda, ki skozi celo leto ni preme\xc5\xa1ana. K tem jezerom \xc5\xa1tejemo Vrbsko jezero (plast preme\xc5\xa1anja voda 45-60 metrov), Mil\xc5\xa1tatsko jezero (50-80 metrov), Belo jezero (40-60 metrov), Klopinsko jezero (30 metrov), Dolgo jezero (15 metrov) in Goggausee (8 metrov). Globina preme\xc5\xa1anja je odvisna od letnih klimatskih razmer. Ta fenomen (t. i. \xe2\x80\x9emeromixis\xe2\x80\x9c) je bil prvi\xc4\x8d opisan v 1930-ih letih pri koro\xc5\xa1kih jezerih od Inga Findenegga._NEWLINE_Pomanjkanje preme\xc5\xa1anja pelje do popolnega pomanjkanja kisika v teh globinskih plasteh in torej tudi do pomanjkanja vsakr\xc5\xa1nega \xc5\xbeivalskega \xc5\xbeivljenja. Hkrati to pomanjkanje kisika ni posledica onesna\xc5\xbeenja voda, saj \xc5\xa1teje npr. Belo jezero med naj\xc4\x8distej\xc5\xa1a alpska jezera.'