b'\n_START_ARTICLE_\nBitka pri Velba\xc5\xbedu\n_START_SECTION_\nOzadje\n_START_PARAGRAPH_\nMed dolgim, vendar neuspe\xc5\xa1nim vladanjem carja Konstantina Tiha Asena (1257\xe2\x80\x931277) je Bolgarsko cesarstvo izgubilo svoje posesti v severni Makedoniji, vklju\xc4\x8dno s Skopjem, ki so bile pred tem fevdalne posesti bizantinskih cesarjev. Ko sta se za\xc4\x8deli Bolgarsko in Bizantinsko cesarstvo soo\xc4\x8dati z resnimi notranjimi in zunanjimi problemi, so za\xc4\x8deli Srbi v 1280. letih \xc5\xa1iriti svoje kraljestvo proti jugu v severno Makedonijo._NEWLINE_ _NEWLINE_V bizantinski dr\xc5\xbeavljanski vojni med postarnim cesarjem Andronikom II. Paleologom in njegovim ambicioznim vnukom Andronikom III. Paleologom v letih 1320-1328,  je srbski kralj \xc5\xa0tefan Uro\xc5\xa1 III., bolj znan kot \xc5\xa0tefan De\xc4\x8danski, odkrito podprl starega cesarja in v zameno dobil nekaj nepomembnih trdnjav v Makedoniji. Po letu 1328 je Andronik III. zmagal in odstavil svojega starega o\xc4\x8deta. Za\xc4\x8delo se je obdobje slabih odnosov med Srbijo in Bizantinci, podobno hladni vojni. Na drugi strani je bolgarski car Mihael III. podpiral svojega svaka Andronika III.  Mihael se je leta 1324 lo\xc4\x8dil od \xc5\xa0tefanove sestre Ane Nede in se poro\xc4\x8dil z Andronikovo sestro Teodoro. V tem \xc4\x8dasu so Srbi osvojili pomembni mesti Prosek in Prilep in celo oblegali Ohrid. _NEWLINE_Obe cesarstvi je resno skrbela hitra rast Srbije, zato sta 13. maja 1327 sklenili o\xc4\x8ditno protisrbski mirovni sporazum. Na naslednjem sre\xc4\x8danju leta 1329 sta sklenili  napasti Srbijo.  Mihael III.  je nameraval ponovno osvojiti severozahodno in jugozahodno Bolgarijo, ki so ju zasedli Srbi. Na\xc4\x8drt je vklju\xc4\x8deval popolno eliminacijo Srbije in njeno delitev med Bolgarskim in Bizantinskim cesarstvom. Po pisanju nekaterih srbskih letopiscev je Mihael III.  zahteval pokornost srbskega kralja in grozil, "da bo zavladal v srcu srbske dr\xc5\xbeave".\n_START_SECTION_\nPriprave\n_START_PARAGRAPH_\nObe strani sta se na spopad skrbno pripravljali. Mihael je na pomo\xc4\x8d poklical svojega zaveznika Basaraba I. Vla\xc5\xa1kega,  ki mu je poslal mo\xc4\x8dno enoto svojih vojakov in enote Osetov/Jazigov in Tatarov, skupaj 3.000 mo\xc5\xbe.  Mo\xc4\x8d Mihaelove vojske so sodobniki ocenjevali na 15.000 mo\xc5\xbe. \xc5\xa0tefanova vojska je \xc5\xa1tela okoli 17.000 mo\xc5\xbe, od tega po 1.000 elitnih katalonskih in nem\xc5\xa1kih najemnikov.\n_START_SECTION_\nOperacije pred bitko\n_START_PARAGRAPH_\nBolgari bi morali Srbijo napasti z vzhoda, Bizantinci pa z juga. Vojski bi se morali zdru\xc5\xbeiti nekje v sedanji  severni Makedoniji, vendar je bila koordinacija med njima slaba. Andronik III. je julija 1330 napadel Makedonijo in osvojil Prilep in pet manj\xc5\xa1ih trdnjav in se nato ustavil in \xc4\x8dakal na izid odlo\xc4\x8dilne bitke med Srbi in Bolgari. Srbski cilj je bil prepre\xc4\x8diti zdru\xc5\xbeitev obeh nasprotnikovih vojsk in se spopasti z vsako posebej. Ker se je \xc5\xa0tefan De\xc4\x8danski bal, da bodo Bolgari napadli preko Ni\xc5\xa1a, je svojo vojsko zbral na Dobri\xc5\xa1kem polju ob izlivu Toplice v Moravo.\n_START_SECTION_\nPremiki bolgarske vojske\n_START_PARAGRAPH_\nPohod bolgarske vojske pod poveljstvom samega carja se je za\xc4\x8del 19. julija v prestolnici Trnovo.  Vojska je preko Sofije pri\xc5\xa1la v gornjo dolino Stume, od tam do obmejne vasi \xc5\xa0i\xc5\xa1kovci in nato do pomembnega obmejnega gradu v vasi Izvor. Vojska se je nato razdelila v dva skupini: glavnina pod poveljstvom Mihaela III.  je od\xc5\xa1la skozi severni del pogorja Konjavska, manj\xc5\xa1i del vojske s trenom pa po la\xc5\xbeji, vendar dalj\xc5\xa1i poti. Vojski naj bi se  sre\xc4\x8dali med vasema Konjava in Dvori\xc5\xa1te. _NEWLINE_Druga bolgarska vojska pod poveljstvom carjevega brata Belaurja je krenile na pohod iz Vidina in v bitki ni sodelovala, kar je bil glavni vzrok za bolgarski poraz. Po mnenju nekaterih zgodovinarjev je bila  rezerva, nastanjena v okolici gradu Izvor,  po mnenju drugih pa je pri\xc5\xa1la prepozno.\n_START_SECTION_\nPremiki srbske vojske\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xa0tefan De\xc4\x8danski je pri\xc4\x8dakoval tudi napad iz Vidina. Njegov cilj je bil zadr\xc5\xbeati prodiranje Bolgarov v notranjost dr\xc5\xbeave. Ko je izvedel za prisotnost bolgarske vojske v dolini Strume, se je odpravil na jug in se utaboril v bli\xc5\xbeini Velba\xc5\xbeda.\n_START_SECTION_\nBitka\n_START_PARAGRAPH_\nObe vojski sta se utaborili v okolici Velba\xc5\xbeda. Ker sta oba vladarja \xc4\x8dakala na okrepitve, sta se za\xc4\x8dela 24. julija pogajati in sklenila enodnevno premirje. Po mnenju nekaterih zgodovinarjev se je v bli\xc5\xbeini vasi Kopilovci zgodil manj\xc5\xa1i napad Srbov, ki je spodletel. \xc5\xa0tefan De\xc4\x8danski  je spoznal, da njegova vojska ni dovolj mo\xc4\x8dna, da bi zmagala. Car je imel \xc5\xa1e en pomemben razlog za sklenitev premirja: oskrbovalne enote njegove vojske \xc5\xa1e niso pri\xc5\xa1le na boji\xc5\xa1\xc4\x8de, zato je Bolgarom primanjkovalo hrane in so se razkropili po okoli\xc5\xa1kih vaseh in iskali hrano.  \xc5\xa0tefan je medtem dobil znatne okrepitve pod poveljstvom sina \xc5\xa0tefana Du\xc5\xa1ana, v katerih so bili tudi najemniki. Srbi so pono\xc4\x8di 28. julija napadli in presenetili bolgarsko vojsko. Enota pod poveljstvom De\xc4\x8danskega je zavzela vzpetino Spasovica, medtem ko je srbska glavnina s 1.000 katalonskimi te\xc5\xbekimi konjeniki pod poveljstvom \xc5\xa0tefana Du\xc5\xa1ana prodrla globoko  v dolino reke Dragovice proti vasi \xc5\xa0i\xc5\xa1kovci. Glavna bitka je potekala med vasjo \xc5\xa0i\xc5\xa1kovci in vzpetino Spasovica na mestu, imenovanem Bo\xc5\xbeurica._NEWLINE_Mihael III.  je posku\xc5\xa1al urediti svojo vojsko, vendar   mu to ni uspelo. Bolgari so do\xc5\xbeiveli popoln polom.  Bitka je bila krvava, ker so se ostanki bolgarske vojske \xc4\x8dvrsto upirali.  Po bitki so Srbi izropali bolgarski tabor  in ujeli te\xc5\xbeko ranjenega carja, ki je v srbskem taboru za posledicami ran \xc4\x8detrti dan ujetni\xc5\xa1tva umrl. Po eni od teorij je padel na boji\xc5\xa1\xc4\x8du, po drugi pa je bil usmr\xc4\x8den na Du\xc5\xa1anov ukaz.  Carja so pokopali v samostanu Staro Nagori\xc4\x8dane pri Kumanovem. Na mestu, kjer je stal njegov \xc5\xa1otor, je \xc5\xa0tefan zgradil cerkev, ki \xc5\xa1e stoji._NEWLINE_Dan po bitki so Srbi poskusili prodreti  proti pogorju Konjavska,  vendar jih je vojska pod poveljstvom Belaurja in guvernerja Love\xc4\x8da Ivana Aleksandra, zbrana okoli gradu Izvor, uspe\xc5\xa1no ustavila. Belaur in \xc5\xa0tefan De\xc4\x8danski sta sklenila mir. Bolgari so za Mihaelovega naslednika sprejeli njegovega mladoletnega sina Ivana \xc5\xa0tefana pod regentstvom njegove matere Ane Nede, sestre srbskega kralja. Meja med dr\xc5\xbeavama je do\xc5\xbeivela nekaj manj\xc5\xa1ih popravkov. Bolgari po porazu niso mogli prepre\xc4\x8diti srbske invazije v Makedonijo.\n_START_SECTION_\nKasnej\xc5\xa1i razvoj dogodkov in posledice\n_START_PARAGRAPH_\nKo je Andronik II. izvedel za smrt svojega zaveznika, se je odlo\xc4\x8dil prekiniti vojno s Srbijo in izkoristiti \xc5\xa1ibkost Bolgarov. Bolgari so ga v bitki pri Rusokastru  leta 1332  kljub temu porazili in zasedli velik del Trakije. Kralj \xc5\xa0tefan je v Makedoniji osvojil vsa mesta, ki so jih na za\xc4\x8detku vojne osvojili Bizantinci. Po uspe\xc5\xa1nem koncu vojne in vrnitvi domov je zgradil samostan Visoki De\xc4\x8dani in mu konec leta z darovnico poklonil veliko vasi. _NEWLINE_Na za\xc4\x8detku leta 1331 se je mladi kralj \xc5\xa0tefan Du\xc5\xa1an uprl svojemu o\xc4\x8detu, verjetno zaradi nadaljevanja vojne proti Bizantinskemu cesarstvu.  Mladi Du\xc5\xa1an ni bil pobo\xc5\xbeen, kot njegov o\xc4\x8de, ampak agresiven in je imel podporo tistega dela plemstva, ki je \xc5\xbeelel izkoristiti prednosti zmage pri Velba\xc5\xbedu. Bolgarsko plemstvo je med uporom od januarja do aprila 1331 stmoglavilo carjevi\xc4\x8da Ivana \xc5\xa0tefana in ga zamenjalo  z Mihaelovim bratrancem Ivanom Aleksandrom. _NEWLINE_V naslednjih dvajsetih letih je Srbija postala najmo\xc4\x8dnej\xc5\xa1a dr\xc5\xbeava v jugovzhodni Evropi. \xc5\xa0tefan Du\xc5\xa1an je po prihodu na prestol leta 1331 napadel bizantinske posesti in v letih 1333-1334 vzpostavil trdno oblast v severni Makedoniji. Kasneje je izkoristil bizantinsko dr\xc5\xbeavljansko vojno 1341-1347 in raz\xc5\xa1iril svojo oblast \xc4\x8dez celo Makedonijo, Albanijo, Epir in Tesalijo. Srbija in Bolgarija sta  imeli v tem \xc4\x8dasu dobre odnose.  \xc5\xa0tefan Du\xc5\xa1an je bil leta 1346 s pomo\xc4\x8djo Ivana Aleksandra kronan za cesarja in Srbijo razglasil a cesarstvo.\n_START_SECTION_\nEpsko pesni\xc5\xa1tvo\n_START_PARAGRAPH_\nDomneva se, da je v srbski ljudski pesnitvi Ban Milutin in Duka Hercegovac opisana prav bitka pri Velba\xc5\xbedu.'