b'\n_START_ARTICLE_\nNevroglija\n_START_PARAGRAPH_\nNevroglija (tudi samo glija) je \xc5\xbeiv\xc4\x8dno oporno tkivo, ki ga sestavljajo razli\xc4\x8dne vrste nevroglijskih celic. V \xc5\xbeiv\xc4\x8devju imajo oporno vlogo, preskrbujejo nevrone s hranili, vzdr\xc5\xbeujejo homeostazo, tvorijo mielin in s tem omogo\xc4\x8dajo izolacijo pri prevajanju impulzov, \xc5\xa1\xc4\x8ditijo \xc5\xbeiv\xc4\x8devje pred oku\xc5\xbebami in po\xc5\xa1kodbami ter se tudi aktivno vklju\xc4\x8dujejo v nastajanje sinaps in modulacijo prenosa signalov v sinapsah. Nevroglija, predvsem specializirane radialne glialne celice, so izjemno pomembne tudi pri razvoju mo\xc5\xbeganov, saj ustvarijo poti, po katerih na novo nastale \xc5\xbeiv\xc4\x8dne celice migrirajo na pravo mesto, ter podlago, po kateri rastejo novi \xc5\xbeiv\xc4\x8dni kon\xc4\x8di\xc4\x8di oz. aksoni._NEWLINE_Nevroglija je vpletena v mnoge bolezenske procese, kot so po\xc5\xa1kodba hrbtenja\xc4\x8de, amiotrofi\xc4\x8dna lateralna skleroza, multipla skleroza in depresija._NEWLINE_V \xc4\x8dlove\xc5\xa1ki mo\xc5\xbeganovini je 10 do 50-krat ve\xc4\x8d nevroglijskih celic kot nevronov. V mo\xc5\xbeganski skorji so prisotni ve\xc4\x8dinoma oligodendrociti (75,6\xc2\xa0%), potem astrociti (17,3\xc2\xa0%), najmanj pa mikroglijske celice (6,5\xc2\xa0%). Tako glialne kot tudi \xc5\xbeiv\xc4\x8dne celice izvirajo iz embrionalne zarodne plasti, imenovane nevroektoderm; izjema predstavljajo mikroglialne celice, ki so del imunskega sistema in vstopijo v mo\xc5\xbegane preko obto\xc4\x8dil med zgodnjim razvojem osebka. Glialne celice so evolucijsko konzervirane, kar pomeni, da se v tak\xc5\xa1ni ali druga\xc4\x8dni obliki pojavljajo tako v preprostej\xc5\xa1ih organizmih, kot so nevreten\xc4\x8darji, kot tudi v evolucijsko naprednej\xc5\xa1ih organizmi, kot je \xc4\x8dlovek. Zdi se, da je koli\xc4\x8dina glialnih celic v \xc5\xbeiv\xc4\x8devju sorazmerna z velikostjo organizma: pri vinski mu\xc5\xa1ici predstavljajo glialne celice okoli 25\xc2\xa0% \xc5\xbeiv\xc4\x8devja, medtem ko na drugi strani pri slonu predstavljajo do 97\xc2\xa0% mo\xc5\xbeganov._NEWLINE_Nevroglijo je leta 1856 med iskanjem vezivnega tkiva v mo\xc5\xbeganih odkril Rudolf Virchow, nem\xc5\xa1ki patolog.\n_START_SECTION_\nMikroglija\n_START_PARAGRAPH_\nMikroglijske celice so specializirani makrofagi, ki so sposobne gibanja in fagocitoze ter na ta na\xc4\x8din \xc5\xa1\xc4\x8ditijo \xc5\xbeiv\xc4\x8dne celice osrednjega \xc5\xbeiv\xc4\x8devja, poleg tega pa so tudi antigen predstavitvene celice ter sodelujejo pri odstranjevanju napa\xc4\x8dnih sinapti\xc4\x8dnih povezav. Mikroglija predstavlja okoli 15 odstotkov vseh celic osrednjega \xc5\xbeiv\xc4\x8dnega sistema, nahajajo pa se tako v sivi kot tudi beli mo\xc5\xbeganovini._NEWLINE_V primerjavi z makroglijo so mikroglijske celice manj\xc5\xa1e in zvezdaste oblike. Jedra so po navadi majhna in okrogla, kar nakazuje na neaktivnost celice, lahko pa so podolgovata, kar nakazuje na aktivnost celice.\n_START_SECTION_\nCentralna makroglija\n_START_PARAGRAPH_\nCentralna makroglija je glija v osrednjem \xc5\xbeiv\xc4\x8devju, h kateri spadajo ependimske celice, astrociti in oligodendroglijske celice.\n_START_SECTION_\nAstrociti\n_START_PARAGRAPH_\nAstrociti so najbolj razprostranjena vrsta glijskih celic v osrednjem \xc5\xbeiv\xc4\x8devju. So zvezdaste oblike. Uravnavajo okolje \xc5\xbeiv\xc4\x8dnih celic z odstranjevanjem ionov (zlasti kalija), iz okolice sinaps pa odstranjujejo \xc5\xbeiv\xc4\x8dne prena\xc5\xa1alce, kot sta glutamat in gama-aminomaslena kislina (GABA). Astrociti so tudi pomembni gradniki krvno-mo\xc5\xbeganske pregrade (latinsko membrana limitans gliae perivascularis) ter vplivajo na vazokonstrikcijo in vazodilatacijo kapilar s spro\xc5\xa1\xc4\x8danjem arahidonske kisline, katere presnovki so vazoaktivni. Tako se npr. glede na pove\xc4\x8dano aktivnost \xc5\xbeiv\xc4\x8dnih celic astrociti odzovejo tako, da pove\xc4\x8dajo pretok krvi, s tem pa se pove\xc4\x8da dotok kisika in glukoze na mesto potrebe._NEWLINE_Na povr\xc5\xa1ini so prisotni receptorji za aminokisline (npr. GABA), peptide (npr. natriureti\xc4\x8dni hormon in angiotenzin II) in kateholamine, zaradi \xc4\x8desar so se sposobni odzvati na ustrezne dra\xc5\xbeljaje. Med posameznimi celicami astrocitov se nahajajo presledkovni stiki, po katerih poteka neposredna komunikacija med celicami._NEWLINE_Zadnje raziskave so pokazale, da med \xc5\xbeiv\xc4\x8dnimi celicami in astrociti poteka obojestranska komunikacija. Posamezen astrocit s svojimi \xc5\xa1tevilnimi izrastki obdaja ve\xc4\x8d tiso\xc4\x8d sinaps, ki jih tvorijo razli\xc4\x8dne \xc5\xbeiv\xc4\x8dne celice. To pomeni, da sinapso sestavlja \xc5\xa1e tretji element, tj. konec izrastka astrocita; tak\xc5\xa1en stik imenujemo tripartitna sinapsa. Na izrastkih astrocitov se nahaja mnogo istih receptorjev za \xc5\xbeiv\xc4\x8dne prena\xc5\xa1alce kot pri \xc5\xbeiv\xc4\x8dnih celicah, zato spro\xc5\xa1\xc4\x8danje prena\xc5\xa1alcev iz presinapti\xc4\x8dne membrane spro\xc5\xbei hkratno signalno kaskado v astrocitih, posredovano s kalcijem, posledi\xc4\x8dno pa pride do spro\xc5\xa1\xc4\x8danja nevroaktivnih substanc, kot je ATP, v sinapso. Astrociti tako oja\xc4\x8dajo ali zavrejo prenos signala v sinapsi, poleg tega pa s spro\xc5\xa1\xc4\x8danjem dolo\xc4\x8denih beljakovin uravnavajo nastanek sinaps, funkcijo presinapti\xc4\x8dne membrane ter odziv postsinapti\xc4\x8dne membrane \xc5\xbeiv\xc4\x8dnih celic._NEWLINE_V splo\xc5\xa1nem obstajata dve vrsti astrocitov: protoplazemski in vlaknati (fibrilarni) astrociti. Obe vrsti celic imata podobne funkcije, a se morfolo\xc5\xa1ko razlikujeta. Protoplazemski astrociti imajo kratke, debelej\xc5\xa1e in zelo razvejane izrastke in se nahajajo zlasti v sivi mo\xc5\xbeganovini. Vlaknati astrociti imajo dalj\xc5\xa1e, tanj\xc5\xa1e in manj razvejane izrastke in so prisotni predvsem v beli substanci.\n_START_SECTION_\nOligodendrociti\n_START_PARAGRAPH_\nOligodendrociti so glijske celice, ki obdajajo aksone \xc5\xbeiv\xc4\x8dnih celic v osrednjem \xc5\xbeiv\xc4\x8devju in tvorijo mielinske ovojnice. Mielin predstavlja elektri\xc4\x8dni izolator, ki omogo\xc4\x8da hitrej\xc5\xa1e prevajanje elektri\xc4\x8dnih impulzov po nevronih. Glede na jedro so podobni limfocitom in je okroglo z gosto kromatinsko strukturo.\n_START_SECTION_\nEpendimske celice\n_START_PARAGRAPH_\nEpendimske celice so izo- do visokoprizmatske celice, ki obdajajo mo\xc5\xbeganske ventrikle in centralni kanal hrbtenja\xc4\x8de. Pomagajo pri cirkulaciji mo\xc5\xbegansko-hrbtenja\xc4\x8dne teko\xc4\x8dine. S pomo\xc4\x8djo tesnih stikov tvorijo t. i. krvno-likvorsko pregrado, ki prepre\xc4\x8duje proteinom in drugim ve\xc4\x8djim molekulam vstop v mo\xc5\xbegansko-hrbtenja\xc4\x8dno teko\xc4\x8dino.\n_START_SECTION_\nPeriferna nevroglija\n_START_PARAGRAPH_\nNevroglijske celice v obkrajnem \xc5\xbeiv\xc4\x8devju, kamor pri\xc5\xa1tevamo Schwannove celice in amficite.\n_START_SECTION_\nSchwannove celice\n_START_PARAGRAPH_\nSchwannove celice ali nevrolemske celice imajo podobno vlogo v obkrajnem \xc5\xbeiv\xc4\x8devju kot oligodendrociti v osrednjem \xc5\xbeiv\xc4\x8devju. Obdajajo aksone perifernih nevronov. Sposobne so tvoriti mielinsko ovojnico, poleg tega pa izkazujejo tudi fagocitno aktivnost.\n_START_SECTION_\nAmficiti\n_START_PARAGRAPH_\nAmficiti, trofociti, pla\xc5\xa1\xc4\x8dne ali satelitske celice so majhne glijske celice, ki obdajajo povr\xc5\xa1ino perifernih nevronov in pomagajo vzdr\xc5\xbeevati ustrezno kemi\xc4\x8dno okolje.'