b'\n_START_ARTICLE_\nClaude Adrien Helv\xc3\xa9tius\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nClaude Adrien Helvetius se je rodil v Parizu, Francija, in je bil potomec dru\xc5\xbeine zdravnikov, prvotno imenovan Claude Adrien Schweitzer (kar pomeni "\xc5\xa1vicarski" v nem\xc5\xa1\xc4\x8dini, polatinjeno v Helvetius). Njegov o\xc4\x8de Jean Claude Adrien Helvetius je bil prvi zdravnik francoske kraljice Marije Leszczy\xc5\x84ske. Helvetius je bil usposobljen za finan\xc4\x8dno kariero, vajenec pri materinem bratu v Caenu, vendar je svoj prosti \xc4\x8das raj porabil za poezijo. Pri triindvajsetih je bil na zahtevo kraljice imenovan za generalnega pobiralca davkov. Ker je dobro opravljal svoje dol\xc5\xbenosti, je imel mo\xc5\xbenost, da se neposredno prepri\xc4\x8da o krivicah v fevdalni dru\xc5\xbebi, ki se je med drugim kazala v brezobzirnem dav\xc4\x8dnem ropanju kme\xc4\x8dkih gospodov. Pogosto se je postavil na kme\xc4\x8dko stran, vendar je hitro spoznal, da na ta na\xc4\x8din ne more veliko dose\xc4\x8di. Leta 1951 je dokon\xc4\x8dno zapustil ta polo\xc5\xbeaj, se o\xc5\xbeenil, umaknil v zasebno \xc5\xbeivljenje in posvetil filozofiji. Pozimi je bival v Parizu na ulici Svete Ane in z leti so ga uspehi matematika Pierra Louisa Moreau de Maupertuisa, pesnika Voltaira in filozofa de Montesquieuja spodbudili k prizadevanju trajnej\xc5\xa1ih odlikovanj. Tako sta z dobro izobra\xc5\xbeeno \xc5\xbeeno Anne-Catherine de Ligniville ustvarila enega od najbolj\xc5\xa1ih pari\xc5\xa1kih salonov. Poleg Holbachovega je bil ta salon eno glavnih \xc5\xbeari\xc5\xa1\xc4\x8d razsvetljenskega kulturnega \xc5\xbeivljenja. Tja so vsak torek zahajali Holbach, Diderot, D\'Alambert, Galiani, Falconet in druge znane osebe takratne pari\xc5\xa1ke in svetovne aristokracije. Njihove pogoste razprave so Helvetiju v prete\xc5\xbeni meri nudile snov za njegovo glavno delo O duhu (De l\'Espirit, 1758). To ga je proslavilo po vsej Evropi in predstavilo kot pomembnega pripadnika razsvetljenskega gibanja._NEWLINE_Po drugi strani je knjiga O duhu izzvala viharje ostrih protestov duhov\xc5\xa1\xc4\x8dine, napade ter \xc5\xa1ikane s strani vlade, in tako se ji je bil Helvetius prisiljen formalno odpovedati. Na koncu je knjigo leta 1759 parlament obsodil in jo javno za\xc5\xbegal. Dokler je Helvetius bil \xc5\xbeiv, ni mogel ve\xc4\x8d javno objavljati svojih besedil, zato se je umaknil. Na pode\xc5\xbeelju je koristil svoje premo\xc5\xbeenje za pomo\xc4\x8d revnim, spodbujanje kmetijstva in razvoj industrije. Za to je pridobil ob\xc4\x8dudovanje mnogih filozofov._NEWLINE_Potoval je po Angliji in Nem\xc4\x8diji, povsod do\xc5\xbeivel prijazen sprejem, posebno ljubeznivo pa ga je pri\xc4\x8dakal Friderik Veliki, ki je v Potsdamu dolgi niz let nudil zato\xc4\x8di\xc5\xa1\xc4\x8de najbolj\xc5\xa1im francozom. Od njih je Helvetija \xc5\xa1e posebno cenil Voltaire, medtem ko sta ga Diderot in Holbach pogosto tudi kritizirala. Leta 1771 je umrl v Parizu, a \xc5\xbee leto dni po njegovi smrti je ruski knez Galicin izdal njegovo veliko delo O \xc4\x8dloveku. Ta v glavnem ponavlja njegove prej\xc5\xa1nje nazore in jih konkretizira v zvezi s pojavi dru\xc5\xbebenega \xc5\xbeivljenja, zakonodaje in vzgoje.\n_START_SECTION_\nO duhu in njegov sprejem\n_START_PARAGRAPH_\nHelvetijeve filozofske razprave so se zaklju\xc4\x8dile pri ustvarjanju njegove slavne knjige De l\'esprit (O duhu). Prvi\xc4\x8d je bila objavljena leta 1758 z namenom, da bi nasprotovala de Montesquieujevi knjigi O duhu zakonov; Helvetius je namre\xc4\x8d mo\xc4\x8dno oporekal Montesquieujevi teoriji, da podnebje vpliva na zna\xc4\x8daj naroda. Menil je, da ker temelji vzgoja na celotnosti vplivov, ki u\xc4\x8dinkujejo na \xc4\x8dloveka, dobi odlo\xc4\x8dujo\xc4\x8d pomen zakonito urejanje javnih razmer. Ker samo interes in strast lahko vznemirita in oplodita du\xc5\xa1o, je potrebno, da zakonodaja posku\xc5\xa1a usmeriti du\xc5\xa1o k javni blaginji. Verske zapovedi so poleg teh naravnih zakonov egoizma in dr\xc5\xbeavno vdene nravnosti odve\xc4\x8dne in celo \xc5\xa1kodljive. Resni\xc4\x8dna religija nima nobenih skrivnosti in je identi\xc4\x8dna z resni\xc4\x8dno moralo._NEWLINE_Delo je takoj pritegnilo pozornost in vzbudilo zelo mo\xc4\x8dna nasprotovanja, posebno s strani sina kralja Ludvika XV.. Vrhovni advokat Joly de Fleury je knjigo prepovedal v pari\xc5\xa1kem parlamentu januarja leta 1759. Sorbonska fakulteta jo je prepovedala, duhovniki pa so prepri\xc4\x8dali sodi\xc5\xa1\xc4\x8de, da je polna nevarnih naukov. Knjiga je bila razgla\xc5\xa1ena za hereti\xc4\x8dno \xe2\x80\x93 tako ateisti\xc4\x8dno, da sta jo Cerkev in Dr\xc5\xbeava prepovedali in jo dali se\xc5\xbegati. Helvetius je nato, prestra\xc5\xa1en od vsega dvignjenega prahu, napisal tri lo\xc4\x8dene in poni\xc5\xbene opustitve. Kljub njegovim protestom glede pravovernosti, je knjigo pari\xc5\xa1ki rabelj javno se\xc5\xbegal._NEWLINE_O duhu je imela daljnose\xc5\xbene negativne posledice za ostale filozofe, zlasti za Denisa Diderota in za vso delo, ki ga je dajal v Enciklopedijo. Verske oblasti, predvsem jezuiti in nov pape\xc5\xbe, so se za\xc4\x8dele bati \xc5\xa1irjenja ateizma in so \xc5\xbeelele hitro ter mo\xc4\x8dno zatreti \'moderno razmi\xc5\xa1ljanje\'. Knjiga je za to postala skoraj gre\xc5\xa1ni kozel._NEWLINE_Voltaire je dejal, da ni dovolj izvirna. Rousseau je izjavil, da je natanko avtorjeva dobronamernost nasprotovala z njegovimi na\xc4\x8deli. Grimm je mislil, da so bile vse ideje iz knjige vzete od Diderota. Madame du Deffand je zagovarjala, da so vse dobre stvari iz knjige bile pobrane v njenem lastnem salonu. \xc4\x8ceprav knjiga ni naletela na odobravanje veliko priznanih ljudi, je do\xc5\xbeivela mnogo izdaj. Velika publiciteta je povzro\xc4\x8dila, da je bila knjiga prevedena v skoraj vse evropske jezike.\n_START_SECTION_\nNaravna enakost inteligenc\n_START_PARAGRAPH_\n"Vsi ljudje," je Helvetius trdil, "imamo enako dispozicijo za razumevanje.\xc2\xab\xc2\xa0Kot narekuje eno izmed mnogih Lockejovih na\xc4\x8del francoskega razsvetljenstva, je Helvetius \xc4\x8dlove\xc5\xa1ki um imel za nepopisan list brez prirojenih idej in nagnjenj. Fiziolo\xc5\xa1ka sestava je kve\xc4\x8djemu obrobni dejavnik \xc4\x8dlovekovih zna\xc4\x8dilnosti ali zmo\xc5\xbenosti. Vse o\xc4\x8ditne neenakosti so neodvisne od naravne organizacije, in imajo svoj vzrok v neenakovredni \xc5\xbeelji po navodilih. Ta \xc5\xbeelja izvira iz strasteh, do katerih so vsi na splo\xc5\xa1no dobro organizirani ljudje do neke mere dovzetni. Tako vse dolgujemo izobrazbi. Socialni in\xc5\xbeeniring je torej podjetje neovirano s strani \xc4\x8dlove\xc5\xa1ke fizi\xc4\x8dne sposobnosti._NEWLINE_Ta naravna enakost velja za vse ljudi v vseh narodih, in s tem razlike v nacionalnih zna\xc4\x8dilnosti niso posledica prirojenih razlik med ljudmi v njih, ampak stranski produkt izobra\xc5\xbeevanja in vlade sistema. "Noben narod," je zapisal Helvetius, "nima razloga, da bi se imel za bolj\xc5\xa1ega od drugih zaradi svoje prirojene pogojenosti.\xc2\xab\n_START_SECTION_\nVsemogo\xc4\x8dnost izobrazbe\n_START_PARAGRAPH_\nKer imajo vsi ljudje enak naravni potencial, je trdil Helvetius, da imajo vsi enake zmo\xc5\xbenosti za u\xc4\x8denje. Tako je izobra\xc5\xbeevanje metoda, s katero je dru\xc5\xbeba reformirana in obstaja velika mo\xc5\xbenost ob\xc4\x8dutnega socialnega napredka, ki bi ga lahko prinesla ustrezna porazdelitev izobra\xc5\xbeevanja. \xc4\x8ceprav se zdi, da imajo ljudje nekatere lastnosti v ve\xc4\x8djem izobilju od svojih sosedov, razlaga za to prihaja "od zgoraj" \xe2\x80\x93 je posledica izobrazbe, zakonov in vlade. "\xc4\x8ce se pogosto sre\xc4\x8damo v Londonu, z izobra\xc5\xbeenci, ki jih je veliko te\xc5\xbeje najti v Franciji,\'\' saj je to dr\xc5\xbeava, v kateri "ima vsak dr\xc5\xbeavljan dele\xc5\xbe pri upravljanju splo\xc5\xa1nih poslov." "Umetnost ustvarjanja ljudi," zaklju\xc4\x8di, " je v vseh dr\xc5\xbeavah \xe2\x80\xa6 izklju\xc4\x8dno povezana z obliko vlade," in tako je izobra\xc5\xbeevanje prek posredovanja vlade na\xc4\x8din reforme._NEWLINE_Bistvo njegove ideje je bilo, da ima javna etika uporabno podlago in mo\xc4\x8dno je poudarjal pomembnost kulture in izobrazbe v nacionalnem razvoju. Njegovo razmi\xc5\xa1ljanje je mogo\xc4\x8de opisati kot nesistemati\xc4\x8dno.\n_START_SECTION_\nVpliv\n_START_PARAGRAPH_\nIzvirni ideji v njegovem sistemu sta naravna enakost inteligenc in vsemogo\xc4\x8dnost izobra\xc5\xbeevanja, ki nista bile splo\xc5\xa1no sprejeti, \xc4\x8deprav sta bili obe vidni v sistemu Johna Stuarta Milla. Cesare Beccaria navaja, da se je v veliki meri zgledoval po Helvetiju v svojem poskusu za spremembo kazenske zakonodaje. Helvetius je do neke mer vplival tudi na utilitarno Jeremy Bentham._NEWLINE_Samostojen Helvetijev pomen je v oblikovanju materialisti\xc4\x8dnega nravstvenega nauka na osnovi na\xc4\x8dela samoljubja. So\xc4\x8dasno materialisti\xc4\x8dno filozofijo je zastopal Jean Meslier v delu \'Testament\', ki so ga v celoti izdali \xc5\xa1ele 1864, poznala pa sta ga \xc5\xbee Voltaire in Holbach. Vseboval je dosleden in filozofsko globlje utemeljeni materializem in sicer v ina\xc4\x8dici, ki je imela ve\xc4\x8d znanstvene ostrine, kljub temu pa je bila Helvetius bil bolj u\xc4\x8dinkovit._NEWLINE_Dva Helvetijeva u\xc4\x8denca \xc5\xbee pripadata k teoretikom francoske revolucije: Saint Lambert (1716-1803) in grof de Volney (1757-1820). Oba sta sku\xc5\xa1ala nadaljevati obdelavo na\xc4\x8dela samoljubja, poznala pa sta samo konvencionalne na\xc4\x8dine pona\xc5\xa1anja in reakcije ter nobenih pravih nravstvenih vrednot. Revolucijo sta opravi\xc4\x8devala kot odlo\xc4\x8dilni korak h gospostvu senzualisti\xc4\x8dno razumljenega uma.\n_START_SECTION_\nKritika\n_START_PARAGRAPH_\nNem\xc5\xa1ki filozof Johann Georg Hamann je odlo\xc4\x8dno nasprotoval Helvetijevim racionalisti\xc4\x8dnim naukom._NEWLINE_Britanski filozof Isaiah Berlin je v svoji knjigi Freedom and Betrayal: Six Enemies of Human Liberty Helvetija navedel, skupaj z Heglom, Fichtejom, Rousseaujem, Saint-Simonom in Maistrom kot edenega od \xc5\xa1estih "sovra\xc5\xbenikov svobode", ki so sestavljali ideolo\xc5\xa1ko podlago za sodobno avtoritarnost.\n_START_SECTION_\nPoezija\n_START_PARAGRAPH_\nPosledica njegovih pesni\xc5\xa1kih ambicij je pesem Le Bonheur, ki je bila objavljena posmrtno s poro\xc4\x8dilom o njegovem \xc5\xbeivljenju in delu, ki ga je napisal Jean Fran\xc3\xa7ois de Saint-Lambert leta 1773. V Le Bonheur Helvetius razvija idejo, da se sre\xc4\x8da najde le v preoblikovanju interesa enega v interes vseh.\n_START_SECTION_\nBibliografija\n_START_PARAGRAPH_\nDelo imenovano \'O \xc4\x8dloveku\', najdeno med njegovimi rokopisi, je iz\xc5\xa1lo po njegovi smrti. V njej opisuje prav vsemogo\xc4\x8dnost izobrazbe - vsi ljudje imajo enak potencial pri razvijanju inteligence, to pa dose\xc5\xbeejo z izobra\xc5\xbeevanjem. Na voljo obstaja popolna izdaja Helvetijevih del, objavljena v Parizu leta 1818.\n_START_SECTION_\nViri in literatura\n_START_PARAGRAPH_\nHelvetius, C. 1978. O duhu. Zagreb: Naprijed._NEWLINE_Helvetius, C. 2009. Prijateljstvo in interesi. Nova revija, let. 28, \xc5\xa1t. 327/329, str. 181-182, 184-186._NEWLINE_Pejovi\xc4\x87, D. 1957. Francuska prosvjetiteljska filozofija i odabrani tekstovi filozofa. Zagreb: Matica hrvatska._NEWLINE_Vorl\xc3\xa4nder, K. 1977. Zgodovina filozofije II. Ljubljana: Slovenska matica.'