b'\n_START_ARTICLE_\nTeofanija\n_START_PARAGRAPH_\nTeofanija (iz starogr\xc5\xa1ke (\xe1\xbc\xa1) \xce\xb8\xce\xb5\xce\xbf\xcf\x86\xce\xac\xce\xbd\xce\xb5\xce\xb9\xce\xb1 theophaneia, kar pomeni \'pojav boga\') je razodetje bo\xc5\xbeanstva na zemlji. Zgodi se nepri\xc4\x8dakovano ali z molitvijo. V\xc4\x8dasih se bo\xc5\xbeanstvo poka\xc5\xbee neposredno, v\xc4\x8dasih posredno v raznih oblikah._NEWLINE_Ta izraz se je uporabljal za ozna\xc4\x8devanje pojavov bogov v starogr\xc5\xa1ki in bli\xc5\xbenjevzhodni religiji. Medtem ko je Iliada najstarej\xc5\xa1i vir opisov teofanije v klasi\xc4\x8dni tradiciji / dobi (in se pojavljajo v vsej gr\xc5\xa1ki mitologiji), je verjetno najzgodnej\xc5\xa1i opis teofanije v Epu o Gilgame\xc5\xa1u.\n_START_SECTION_\nTeofanija v starogr\xc5\xa1ki tradiciji\n_START_PARAGRAPH_\nPrikaz Zevsa Semeli je ve\xc4\x8d kot smrten, ko jo plameni njegove mo\xc4\x8di za\xc5\xbegejo do smrti.  Vendar je bila ve\xc4\x8dina gr\xc5\xa1kih teofanij manj smrtno nevarna. Nenavadna za gr\xc5\xa1ko mitologijo je zgodba o Prometeju, ne olimpijcu, ampak Titanu, ki je \xc4\x8dlove\xc5\xa1tvu prinesel znanje o ognju. Ni opisov ljudi, vpletenih v to teofanijo, toda Prometeja je Zevs hudo kaznoval.\n_START_SECTION_\nJudovsko-kr\xc5\xa1\xc4\x8danska tradicija\n_START_PARAGRAPH_\nNova katoli\xc5\xa1ka enciklopedija je navedla primere, kot sta Gen 3,8 in nadaljnji Gen 16,7-14.  To je prvotno angel, ki se prika\xc5\xbee Hagari. V nadaljevanju pa je re\xc4\x8deno, da ji je Bog govoril neposredno, da je videla in izkusila Boga (1 Mojzes 16:13). Drug primer je 1 Mojzes 22: 11-15, upodobitev Gospodovega angela (ne samega Boga), ki govori z Abrahamom. Kljub temu pa angel v predstavitvi uporablja bo\xc5\xbeje besede v prvi osebi (1 Mojzes 22:12b). \xc4\x8ceprav se angeli pojavljajo v obeh primerih, Bog govori skozi njih. S tem postanejo manifestacija Boga. Primerjaj Mojzesa in gore\xc4\x8d grm. Prvotno je Mojzes videl angela v grmu, vendar je govoril neposredno z Bogom (2 Mojzes 3)._NEWLINE_Po evangelijih in kr\xc5\xa1\xc4\x8danski tradiciji je Jezus Kristus viden kot utele\xc5\xa1eni Bo\xc5\xbeji Sin (Janet 1:14). Vendar pa Nova katoli\xc5\xa1ka enciklopedija navaja nekatere teofanije v evangelijih, kot sta Marko 1: 9-11 in Luka 9: 28-36, ki pripovedujeta o krstu in preobrazbi Jezusa Kristusa. \xc4\x8ceprav so njegovi u\xc4\x8denci v svojem \xc5\xbeivljenju smatrali Jezusa Kristusa za Bo\xc5\xbejo manifestacijo, bi o teofaniji govorili le, \xc4\x8de bi se pokazal njegov bo\xc5\xbeanski sijaj in mo\xc4\x8d in ne, kot jo imajo evangeliji, njegova \xc4\x8dlove\xc4\x8dnost bi bila zakrita. Tradicionalne analize teh odlomkov so kr\xc5\xa1\xc4\x8danske znanstvenike pripeljale do stali\xc5\xa1\xc4\x8da, da so teofanije jasen Bo\xc5\xbeja prikaz \xc4\x8dloveku in ka\xc5\xbeejo, da se ljudje nedvoumno zavedajo Bo\xc5\xbeje prisotnosti.\n_START_SECTION_\nPravoslavno kr\xc5\xa1\xc4\x8danstvo\n_START_PARAGRAPH_\nPraznik Teofanije se praznuje v pravoslavni cerkvi 6. januarja, \xc5\xa1e posebej v zvezi s Kristusovim krstom v Jordanu. Na ta dan poteka Velik blagoslov svete vode, vendar ne, kot \xc5\xbee ime pove, predvsem vode, temve\xc4\x8d je skozi vodo blagoslovljeno celotno stvarstvo._NEWLINE_\xc5\xa0kof Evzebij iz Cezareje, ki je \xc5\xbeivel v 4. stoletju, je napisal knjigo z naslovom Teofanija, ki se nana\xc5\xa1a na Kristusovo inkarnacijo.\n_START_SECTION_\nTeofanija v drugih verah\n_START_PARAGRAPH_\nKer je hinduizem pogosto razumljen kot politeisti\xc4\x8dni ali panteisti\xc4\x8dni, ima tukaj teofanija druga\xc4\x8den pomen kot v judovstvu ali kr\xc5\xa1\xc4\x8danstvu. Najbolj znana teofanija v vzhodnih tradicijah je v Bhagavad Giti, delu Mahabharate. V Gitiju slavni bojevnik Arjuna Kri\xc5\xa1na prosi za razkritje svoje prave oblike, potem ko je Arjuna iz Kri\xc5\xa1ne dobil ve\xc4\x8d u\xc4\x8dnih lekcij na boji\xc5\xa1\xc4\x8du Kuruk\xc5\xa1etra. Apel k razodetju ka\xc5\xbee, da je Kri\xc5\xa1na nad smrtnim. V glavnem delu XI poglavja se Kri\xc5\xa1na strinja in Arjuni daje duhovno vizijo, ki mu omogo\xc4\x8da, da vidi Kri\xc5\xa1no v resni\xc4\x8dni, grozljivi in osupljivi obliki. To teorijo je Robert Oppenheimer citiral kot pri\xc4\x8de prvega preizkusa atomske bombe: \xc2\xbbZdaj postajam smrt, uni\xc4\x8devalec svetov\xc2\xab\xc2\xa0("Now I am become Death, the destroyer of worlds"). Odlomek, ki ga je Oppenheimer napa\xc4\x8dno prevedel, v izvirnem prevodu pomeni: \xc2\xbb\xc4\x8cas, ki je uni\xc4\x8dil ves svet, se zdi, da odvzema ljudi\xc2\xab\xc2\xa0(Bhagavad Gita, poglavje 11/32\n_START_SECTION_\nTrivialnost\n_START_PARAGRAPH_\nNedavno je pisatelj znanstvene fantastike Philip K. Dick poro\xc4\x8dal o \xc5\xbeivi teofaniji gnosti\xc4\x8dne narave 3. februarja 1974, ki je kasneje postala osnova za njegove pol-biografske knjige Valis (1981) in Radio Free Albemuth (1985).'