b'\n_START_ARTICLE_\nGrad Bela pe\xc4\x8d\n_START_PARAGRAPH_\nGrad Bela pe\xc4\x8d (nem\xc5\xa1ko Weissenfels) se je nahajal nad naseljem Bela Pe\xc4\x8d pri Rate\xc4\x8dah na italijanski strani tromeje med Slovenijo, Italijo in Avstrijo. Od gradu so ostale le \xc5\xa1e razvaline.\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nGrad Bela pe\xc4\x8d je dal po letu 1431 zgraditi Celjski grof Friderik II. kot dobro zavarovano utrdbo na vrhu 1120 m visokega strmega hriba z istim imenom. Celjski grofje so obmo\xc4\x8dje na sti\xc4\x8di\xc5\xa1\xc4\x8du pomembnih trgovskih poti med Furlanijo, Koro\xc5\xa1ko in Zgornjesavsko dolino leta 1418 podedovali od Grofov Ortenbur\xc5\xa1kih. Grad ni imel samo pomembne voja\xc5\xa1ko-obrambne funkcije varovanja pridobljenih posesti na Koro\xc5\xa1kem in Zgornjesavski dolini, ampak tudi zavarovanju rudnikov \xc5\xbeeleza in fu\xc5\xbein v Gornji savski dolini, ki so bili v suvereni lasti Celjskih. To so si posebej pridobili, saj je v tistem \xc4\x8dasu to bila le pravica kralja. Po izumrtju Celjskih po mo\xc5\xa1ki strani 1456 je grad in posest pripadla Habsbur\xc5\xbeanom oziroma de\xc5\xbeelnokne\xc5\xbeji komori._NEWLINE_Pod novim lastnikom so grad upravljali \xc5\xa1tevilni upravniki ali oskrbniki \xe2\x80\x93 v 16. stoletju je to bil Georg Peuscher \xe2\x80\x93 Leonstein. Kot de\xc5\xbeelnokne\xc5\xbeje komorno imetje je grad in gospo\xc5\xa1\xc4\x8dina ostala do leta 1636, ko jo je cesar Ferdinand II. Habsbur\xc5\xa1ki prodal Janezu Antonu knezu Eggenbergu.  Od Eggenbergov je gospostvo leta 1647 kupil Marko Benaglia. Leta 1653 je gospostvo kupil Andrej Triller pl. Trillegkh, ki ga nasledi sin Janez Friderik Trillegkh do 1670. Slednjega nasledi kot lastnica Ana Katarina poro\xc4\x8dena z Ludvikom Gundakarjem grofom Cobenzlom. Le-ta je leta 1715 gospostvo prodala Mateju Segalli. Po njegovi smrti leta 1722 je gospostvo pre\xc5\xa1lo na Jo\xc5\xbeefa Segallo, ki je umrl leta 1786. 5 Po poravnavi med njegovimi dedi\xc4\x8di leta 1795 je gospostvo pripadlo njegovi mlaj\xc5\xa1i h\xc4\x8deri Jo\xc5\xbeefi, poro\xc4\x8deni Remitz. Jo\xc5\xbeefa Remitz je leta 1810 prodala gospostvo Francu Kosu, ki je 27. decembra 1832 izro\xc4\x8dil gospostvo svojemu sinu Francu Leopoldu.  Leta 1862 je bilo gospostvo prodano na dra\xc5\xbebi; kupil ga je dr. Alojz Russ z Dunaja. \xc5\xbde naslednjega leta 1863 je dr. Russ gospostvo prodal Andreju Klinzerju, ki ga je leta 1881 prenesel v last svoje firme Tovarne jekla in jeklenih izdelkov Bela pe\xc4\x8d A. Klinzer in Co., kjer je imel \xc5\xa1e dru\xc5\xbeabnika - partnerja Teodorja Neussa. Leta 1883 sta sklenila dogovor o razpustu firme Tovarna jekla in jeklenih izdelkov Bela pe\xc4\x8d. Andrej Klinzer je izstopil kot dru\xc5\xbeabnik. Vse imetje firme hkrati z gospostvom Bela pe\xc4\x8d in drugimi nepremi\xc4\x8dninami je pre\xc5\xa1lo v last Teodorja Neussa. \xc5\xbde konec naslednjega leta pa je bil progla\xc5\xa1en ste\xc4\x8daj za imetje Teodorja Neussa, in imovina je bila prodana na dra\xc5\xbebi. Za firmo Goeppinger in Co, \xc5\xbeelezarna in jeklarna na Gorenjskem, jo je kupil Viljem Goeppinger. Kot lastnik gospostva je bila firma priznana s prisojilno listino 31. maja 1889. Na ustanovnem ob\xc4\x8dnem zboru delni\xc5\xa1ke dru\xc5\xbebe Jeklarna Bela pe\xc4\x8d dne 24. julija 1897 je bilo sklenjeno, da dru\xc5\xbeba odkupi nepremi\xc4\x8dnine firme Goeppinger in Co. v Beli pe\xc4\x8di._NEWLINE_Belope\xc5\xa1ka gra\xc5\xa1\xc4\x8dina je bila kot zemlji\xc5\xa1ka gosposka za naselja Bela Pe\xc4\x8d, Rate\xc4\x8de, Podkoren, Kranjska gora, Gozd Martuljek, Dovje, Hru\xc5\xa1ica, Planina pod Golico, Jesenice, Javornik, Koro\xc5\xa1ka Bela, Potoki in deli \xc5\xbdirovnice, Zabreznice in Doslov\xc4\x8d._NEWLINE_Grad je bil opu\xc5\xa1\xc4\x8den v 18. stoletju in prepu\xc5\xa1\xc4\x8den propadanju. Sedanje ru\xc5\xa1evine ka\xc5\xbeejo na njegovo mogo\xc4\x8dnost.'