b'\n_START_ARTICLE_\nMednarodne brigade\n_START_PARAGRAPH_\nMednarodne brigade (uradni \xc5\xa1panski naziv Voluntarios Internacionales de la Libertad; Mednarodni prostovoljci svobode; tudi internacionalne brigade) je bil naziv za voja\xc5\xa1ke enote tujcev, ki so se borili na republikanski strani med \xc5\xa1pansko dr\xc5\xbeavljansko vojno (1936-1939). Sprva so bile mednarodne brigade sestavljene izklju\xc4\x8dno iz tujcev, toda zaradi prevelikih izgub in pomanjkanja novih prostovoljcev so kmalu za\xc4\x8deli vklju\xc4\x8devati tudi \xc5\xa0pance._NEWLINE_Mednarodne brigade je sestavljalo okoli 40.000 tujcev iz 54 dr\xc5\xbeav. Vse brigade so bile pod komunisti\xc4\x8dnim nadzorom in imele so lastne politi\xc4\x8dne komisarje. Vsi nekomunisti, ki so hoteli vstopiti v mednarodne brigade, so morali prestati zasli\xc5\xa1anje s strani NKVDja. Prav zaradi tega so nekateri tuji prostovoljci raje vstopali v vrste anarhistov oz. v milice._NEWLINE_Danes zmotno velja prepri\xc4\x8danje, da so bile mednarodne brigade edine organizacije tujcev, ki so sodelovali v \xc5\xa1panski dr\xc5\xbeavljanski vojni. Mednarodne brigade so bile tako naj\xc5\xa1tevi\xc4\x8dnej\xc5\xa1e take enote, ki so bile sestavljene kot pehotne enote (ve\xc4\x8dina prostovoljcev ni imela zadovoljivega voja\xc5\xa1kega znanja), medtem ko so bili nekateri tujci, ki so bili primerno predhodno izobra\xc5\xbeeni (pripadniki oboro\xc5\xbeenih sil) preme\xc5\xa1\xc4\x8deni v bolj ustrezne \xc5\xa1panske enote (predvsem v vojno letalstvo, oklepne enote, vojno mornarico, ...). Nekateri tujci (predvsem voja\xc5\xa1ki piloti) pa so pri\xc5\xa1li v \xc5\xa0panijo kot najemniki, saj jim je \xc5\xa1panska republikanska vlada obljubila mese\xc4\x8dno pla\xc4\x8do 1.500 ameri\xc5\xa1kih dolarjev in denarno nagrado $1.000 za vsako sestreljeno letalo (ve\xc4\x8dina tega denarja ni nikoli prejela in nekateri so tako zapustili \xc5\xa0panijo)._NEWLINE_Mednarodne brigade so bile uradno ustanovljene 23. septembra 1936 na ukaz obrambnega ministra Prieta. Po podpisu m\xc3\xbcnchenskega sporazuma leta 1938 je takratni predsednik vlade, Juan Negr\xc3\xadn, izdal 21. septembra 1938 ukaz, s katerim je zapovedal umik vseh tujih pripadnikov \xc5\xa1panske republikanske vojske in drugih paravoja\xc5\xa1kih enot iz bojev ter posledi\xc4\x8dno iz \xc5\xa0panije. 15. januarja 1939 so \xc5\xa0panijo zapustili zadnji mednarodni prostovoljci svobode.\n_START_SECTION_\nUstanavljanje\n_START_PARAGRAPH_\nPrva enota tujcev, ki so se borili na republikanski strani med \xc5\xa1pansko dr\xc5\xbeavljansko vojno, je bila \xc4\x8ceta delavske olimpiade, ki so jo sestavljali \xc5\xa1portniki, ki so bili v Barceloni in so nameravali sodelovati na olimpijskih igrah antifa\xc5\xa1isti\xc4\x8dne mladine, ki se naj bi za\xc4\x8dele 25. julija 1936, a niso bile izpeljane zaradi za\xc4\x8detka vojne._NEWLINE_Kmalu zatem sta Kominterna in Internacionala izdali razglas o mednarodni pomo\xc4\x8di \xc5\xa1panski republikanski vladi, v obliki komunisti\xc4\x8dnih prostovoljcev iz tujine, ki bi od\xc5\xa1li v \xc5\xa0panijo. Vse republikanske stranke so toplo pozdravile prve prihode tujih prostovoljcev, toda nekatere stranke so nasprotovale ustanovitvi posebnih tujskih enot pod vodstvom le ene politi\xc4\x8dne stranke. Najbolj so temu nasprotovali anarhisti, saj so se bali, da bo tako Komunisti\xc4\x8dna partija \xc5\xa0panije pridobila odlo\xc4\x8dilno voja\xc5\xa1ko premo\xc4\x8d v isto\xc4\x8dasno potekajo\xc4\x8di \xc5\xa1panski revoluciji._NEWLINE_\xc5\xbde v oktobru 1936, ko je pri\xc5\xa1la v \xc5\xa0panijo prva ve\xc4\x8dja skupina 500 prostovoljcev, so se pojavile te\xc5\xbeave, ki so izhajale iz predhodno omenjenih politi\xc4\x8dnih nesoglasij. Zaradi vse ve\xc4\x8djega komunisti\xc4\x8dnega pritiska (posredno tudi Sovjetske zveze) je takratni predsednik vlade, Largo Caballero, dovolil ustanovitev takih enot, katerih pravni polo\xc5\xbeaj pa \xc5\xa1e ni bil urejen._NEWLINE_Mednarodne brigade so bile uradno ustanovljene \xc5\xa1ele 22. oktobra 1936 na ukaz obrambnega ministra Prieta. S tem ukazom je bil re\xc5\xa1en pravni polo\xc5\xbeaj mednarodnih prostovoljcev in mednarodnih brigad. Mednarodne brigade so bile ustanovljene v skladu z istom zakonom, ki je dovoljeval obstoj \xc5\xa0panske legije, ki pa je bila na strani nacionalistov. Vsi prostovoljci so 23. septembra 1937 tako podpisali pogodbo, v kateri je bilo dolo\xc4\x8deno: zave\xc5\xbee se, da ostane do konca vojne, vsakih \xc5\xa1est mesecev ima pravico do 13-dnevnega dopusta, lahko pridobi \xc5\xa1pansko dr\xc5\xbeavljanstvo (najmanj enoletno slu\xc5\xbeenje) in ima po vojni pravico ostati v \xc5\xa1panskih oboro\xc5\xbeenih silah. Pripadnikom mednarodnih brigad je bilo prepovedano no\xc5\xa1enje kakr\xc5\xa1nihkoli stranskarskih simbolov._NEWLINE_Najve\xc4\x8d prostovoljcev je pri\xc5\xa1lo iz oziroma preko Francije, saj sta si delile mejo, poleg tega pa je bila v Franciji mo\xc4\x8dna komunisti\xc4\x8dna partija Francije in tu je \xc5\xbeivelo tudi veliko komunisti\xc4\x8dnih beguncev iz drugih dr\xc5\xbeav (najve\xc4\x8d Italijanov). Internacionala je tako ukazala ustanovitev posebnih odborov v vseh dr\xc5\xbeavah \xc4\x8dlanicah, ki so zbirale prostovoljce, denar, opremo, urejale pot do \xc5\xa0panije,... Eno takih postojank v Parizu je vodil tudi Josip Broz Tito.\n_START_SECTION_\nPrvi boji - bitka za Madrid\n_START_PARAGRAPH_\nPohod nacionalistov na Madrid -_NEWLINE_Glavni in najbolj krvavi za\xc4\x8detni boji med republikanci in nacionalisti so potekali severno od Toleda, kje je Varelov afri\xc5\xa1ki korpus za\xc4\x8del svojo naslednjo fazo svojega pohoda na Madrid. Vsa Varelova fronta nacionalistov se je 15. oktobra 1936 pomaknila za petnajst kilometov naprej. Ta podor sta nato raz\xc5\xa1irila \xc5\xa1e nacionalisti\xc4\x8dna poveljnika Barron in Tella s svojimi \xc4\x8detami. Republikanski major Domingo se je iz obupa ustelil. 17. oktobra je padlo cestno ki\xc5\xbei\xc5\xa1\xc4\x8de Illescas na pol poti med Toledom in Madridom ( pribli\xc5\xbeno 25 kilometrov od Madrida ). Predsednik republikanske vlade Largo Caballero je hotel po telefonu govoriti s komandantom mesta, a v njegovo grozo se mu je z drugega konca \xc5\xbeice oglasil sam general Varela. Utrujeno republikansko vojsko so zahodno od Madrida politi\xc4\x8dni komisarji prepri\xc4\x8devali, da je ruska pomo\xc4\x8d \xc5\xbee na poti in s tem so borcem vsaj deloma povzdignili duha. Pri mestecu Chapineria je 6000 borcev - mili\xc4\x8dnikov pre\xc5\xa1lo v potinapad predrlo Castejonovo fronto in zjutraj 19. oktobra obkolilo Chapinerio. Toda nacionalisti\xc4\x8dni poveljnik Castejon je na \xc4\x8delu svojih vojakov naredil izpad \xc4\x8dez pokopali\xc5\xa1\xc4\x8de, razbil obro\xc4\x8d in republikansko zmago spremenil v svojo zmago. Naslednji dan so republikanci napadli pri Ilescasu. Njihov napad je vodil Asensio Torado, ki je bil malo prej povi\xc5\xa1an v generala. V boj je vrgel 15000 mo\xc5\xbe pod poveljstvom majorja Roja, Mena in Modesta. Glavnino teh sil je prepeljal na boji\xc5\xa1\xc4\x8de z avtobusi madridskega potni\xc5\xa1kega prometa. Nacionalisti\xc4\x8dni poveljnik Barron, ki se je z Mavri in legionarji utrdil v Illescasu je s svojih polo\xc5\xbeajev lahko opazoval to preva\xc5\xbeanje.Republikani so mesto Illescas zasuli z granatami , nacionalisti pa so vrgli v boj Monasteijevo konjenico in Tellovo kolono, ki je prihitela iz Toleda. Tellov obkoljevalni manever se je spet posre\xc4\x8dil in mili\xc4\x8dni\xc5\xa1ke enote so se morale vrniti na svoje izhodi\xc5\xa1\xc4\x8dne polo\xc5\xbeaje. to se je dogajalo 23. oktobra in zadaj za fronto je \xc5\xa1e naprej dotekala nem\xc5\xa1ka in italijanska pomo\xc4\x8d nacionalistom._NEWLINE_Istega dne so v \xc5\xa0panijo prispeli tudi prvi italijanski vojaki - infanteristi. Zdaj so v Madridu \xc5\xbee lahko sli\xc5\xa1ali grmeanje topov in ljudje so bili potla\xc4\x8deni. Republikanski predsednik Azana je menil , da je prestolnica izgubljena in se je zato umaknil v Barcelono, ne da bi vlado sploh obvestil o svojem odhodu. V Madridu sta ljudska fonta in anarhisti\xc4\x8dna CNT ustanovili skupen odbor za preganjanje pete kolone. In tako se je spet sprostila morija, ki se je za nekaj \xc4\x8dasa \xc5\xbee skoraj povsem polegla. Krivdo za poraz pri Illescasu so zlasti komunisti naprtili generalu Asensiu, toda general je imel sre\xc4\x8do, kajti 24. oktobra je bil imenovan za podsekretarja v vojnem ministrstvu, poveljstvo nad centralno republikansko armado pa je prepustil generalu Pozasu. Istega dne so reaktivirali upokojenega generala Miaja - gre\xc5\xa1nega kozla za ponesre\xc4\x8deno kordovsko ofenzivo ter ga imenovali za komandanta Madrida, tako je zamenjal generala Castella, kateremu se je dokon\xc4\x8dno omra\xc4\x8dil um. Medtem se je polo\xc5\xbeaj pred Madridom \xc5\xa1e bolj poslab\xc5\xa1al. Monasterijeva nacionalisti\xc4\x8dna konjenica je s ceste Toledo - Madrid zavila proti vzhodu, zavzela kraje Borox, Esquivias, Sesena in s tem ogrozila zveze med Madridom in Valencijo. V teh kiti\xc4\x8dnih dneh so ladje z rusko pomo\xc4\x8djo \xc5\xa1e naprej plule proti \xc5\xa0paniji. 25. oktobra so iz cartagenskega pistani\xc5\xa1\xc4\x8da izplule \xc5\xa1tiri sovjetske ladje in odnesle v Odeso glavnino \xc5\xa1panskih rezerv zlata, deloma kot jam\xc5\xa1\xc4\x8dino za pla\xc4\x8dilo dotedanjih in prihodnjih po\xc5\xa1iljk oro\xc5\xbeja, deloma pa zato, da zlato ne bi pri\xc5\xa1lo v roke upornikom - nacionalistom._NEWLINE_Obleganje Madrida - _NEWLINE_Bitka, ki se je za\xc4\x8dela 7. novembra zahodno od Madrida, sodi med najbolj nenavadne bitke v moderni zgodovini vojskovanja. Dobo opremljena armada, ki je \xc5\xa1tela le 20000 mo\xc5\xbe, v glavnem legionarjev in Marokancev, se je vojskovala s slabo oboro\xc5\xbeeno, a vendar orja\xc5\xa1ko velemestno mno\xc5\xbeico. Napadalci so imeli nem\xc5\xa1ke in italijanske tanke ter letala, branilci pa ruske. Ob zori je Varelovo topni\xc5\xa1tvo nacionalistov za\xc4\x8delo obstreljevati zahodni rob mesta. Hkrati je madridski radio zaukazal graditi barikade in delavske mno\xc5\xbeice so od\xc5\xa1le na fronto. Segovijski most na republikanski strani \xc4\x8dez reko Manzares je zastra\xc5\xbeil \xc5\xbeenski bataljon . \xc5\xbdenske so v pripravah na obrambo mesta igrale veliko vlogo in celo otroci so pomagali graditi barikade. Prvi\xc4\x8d so republikanski ruski lovci vzleteli proti nacionalisti\xc4\x8dnim italijanskim in nem\xc5\xa1kim bombnikom. Toda nacionalistov ni zadr\xc5\xbealo bolj\xc5\xa1e oro\xc5\xbeje, marve\xc4\x8d \xc5\xbeilavi pripadniki milice, ki so izpolnjevali ukaz , da ni umika niti za ped. V razse\xc5\xbenem logu Casa de campo so nacionalisti, katerih cilj je bila voja\xc5\xa1nica Montana, pri\xc5\xa1li le do vzpetine Garabitas, od koder se odpira \xc4\x8dudovit pogled na Madrid. Nenehno so komandirji republikanskih enot prosili za dodatno municijo ali sporo\xc4\x8dali, da je polovica njihovih ljudi \xc5\xbee padla. Nenehoma je general Miaja odgovarjal, da so okrepitve na poti. Iz glavnega \xc5\xa1taba v kleti ministrstva za vojsko je iz\xc5\xbeareval duh odpora , ki ga je vzpodbujal ruski general Gorev. Vsekakor so ruski kakor tudi \xc5\xa1panski komunisti s svojo propagando in vodstvom veliko prispevali k uspe\xc5\xa1ni obrambi Madrida. Zjutraj 8. novembra se je bitka znova vnela. Topni\xc5\xa1tvo nacionalisti\xc4\x8dnega generala Varela je zasulo z ognjem stavbe v univerzitetni \xc4\x8detrti. Zvo\xc4\x8dniki v Madridu so vsaki dve minuti razgla\xc5\xa1ali splo\xc5\xa1no mobilizacijo prebivalstva. V tem tenutku so po ulici Gran Via prima\xc5\xa1irali prvi oddelki mednarodnih brigad in v brezhibnem redu korakali na fronto. Zve\xc4\x8der je XI.mednarodna brigada s 1900 borci zasedla polo\xc5\xbeaje. Bataljona Edgar Andre in Pari\xc5\xa1ka komuna sta od\xc5\xa1la na Casa de campo, na veliko in deloma s pritlikavim drevjem poraslo planjavo zahodno od mesta. Bataljon Dobrowski pa se je pri Villaverdu pridru\xc5\xbeil republikanskemu poveljniku Listru in republikanskemu elitnemu petem regimentu katerega so sestavljali \xc5\xa1panski komunisti. Komandant mednarodne bigade Kleber je prevzel komando nad vsemi republikanskimi enotami v univerzitetni \xc4\x8detrti in na Casa de campo. Pripadniki mednarodne brigade so se pome\xc5\xa1ali med \xc5\xa1panske republikanske branitelje, da bi jim povzdignil moralo in jih pou\xc4\x8dili o steljanju. Poslej je bila nacionalisti\xc4\x8dna afri\xc5\xa1ka armada dele\xc5\xbena stojni\xc4\x8dnega ognja, ki je bil enakovreden njenemu. V Madrid je 12. novembra pispela \xc5\xa1e druga XII. mednarodna brigada s 1600 borci. Ker nacionalisti\xc4\x8dni general Varela na Casa de campo ni mogel nikamor naprej je 9. novembra pre\xc5\xa1el v napad na odseku Carabanchel. Tokrat to ni bil le navidezen napad. marokanci so se zapletli v te\xc5\xbeaven pouli\xc4\x8dni boj in niso kaj prida napredovali. Zdaj je Kleber na Casa de campo zbral vse tri bataljone mednarodne brigade in zaukazal napad v varstvu ve\xc4\x8derne megle. Med klici\xc2\xa0\xc2\xbb Naprej za revolucijo in svobodo\xc2\xa0\xc2\xbb je brigada nasko\xc4\x8dila sovra\xc5\xbenika. boj med bodi\xc4\x8djem in gumovci je trajal vso no\xc4\x8d in \xc5\xa1e zjutraj do 10. novembra. Na Casa de campo so nacionalisti obdr\xc5\xbeali le \xc5\xa1e gri\xc4\x8d Garbitas, toda tretjina XI. mednarodne brigade je padla. General Varela je zdaj zavrgel misel , da bi napadel Madrid direktno \xc4\x8dez Casa de campo. V naselju Carabahanel v predmestju Madrida je krvava bitka \xc5\xa1e trajala. V voja\xc5\xa1ki bolni\xc5\xa1nici je pri\xc5\xa1lo do bojev na no\xc5\xbe. Ob\xc4\x8dasni letalski napadi na Madid, trajajo\xc4\x8di od za\xc4\x8detka ofenzive so se okrepili. Zdaj so nacionalisti odmetavali zlasti za\xc5\xbeigalne bombe, ki naj bi povzro\xc4\x8dile paniko. 12. novembra so voditelji madridske obrambe - Gorev, Kleber, Rojo in Miaja pri\xc5\xa1li do sklepa, da bo Franco z nacionalisti\xc4\x8dnimi \xc4\x8detami svoj naslednji napad usmeril proti cesti Madrid - Valencija. Iz tega vzroka so pravkar prispelo XII. mednarodno brigado poslali na ta sektor. So\xc4\x8dasno z XII. mednarodno brigado je prispel v Madrid tudi republikanski poveljnik anarhisti\xc4\x8dne milice Durruti in z njim kolona 3000 oboro\xc5\xbeenih anarhistov. Durruti je hotel imeti lasten frontni odsek, da bi lahko dokazal sposobnost svojih fantov. Geneal Miaja je iz neprevidnosti privolil in je anarhistom prepustil odsek Casa de campo. Durotiju kateremu so za svetovalca dodelili makedonskega komunista Santija je dobil 15 . novemba ukaz naj preide v napad. Pri tej akciji je sodelovalo celotno republikansko topni\xc5\xa1tvo in letalstvo. Toda ko je pri\xc5\xa1la ura za napad se je anarhistov polotil tolik\xc5\xa1en strah pred strojnicami marokancev, da se niso hoteli bojevati. Durruti je besnel in za naslednji dan obljubil nov napad. Toda nacionalisti\xc4\x8dni general Varela je br\xc5\xbe doumel polo\xc5\xbeaj in je zato prav tam s svojimi \xc4\x8detami ponovno pre\xc5\xa1el v napad. Trikrat je kolona nacionalisti\xc4\x8dnega poveljnika Asensija dosegla reko Manzares in trikrat je bila vr\xc5\xbeena nazaj. Kon\xc4\x8dno pa si je polkovnik Asensio le piboil kos strmega re\xc4\x8dnega brega in po hudem ognju iz topov in letal je dvema bataljonoma Mavrov in eni \xc4\x8deti legionarjev uspelo prekora\xc4\x8diti reko. Anarhisti so zbe\xc5\xbeali in pot navzgor k univezitetnemu naselju je bila odpta. Napadalci so hitro preplezali vzpetine ter zasedli institut za arhitektuo in sosednje stavbe. Na prizori\xc5\xa1\xc4\x8de je prispela XI. mednarodna brigada in, da bi branila filozofsko - litererni institut. Medtem pa so \xc4\x8dez plitvi Menzanares prihajale nove enote nacionalisti\xc4\x8dnega afri\xc5\xa1kega kopusa. V univerzitetnem naselju se je za\xc4\x8dela krvava bitka. Splo\xc5\xa1ni zme\xc5\xa1njavi se je pridru\xc5\xbeeval \xc5\xa1e jezikovni babilon, pogosto petje in psovanje nacionalcev in republikancev. Ve\xc4\x8durnim kanonadam in letalskim napadom, ki niso omajali ne enih ne drugih so sledili boji od blizu - za posamezne sobe in nadstropja univerzitetnih institutov. Obe strani so izpri\xc4\x8dale najve\xc4\x8djo hrabost. Neka maro\xc5\xa1ka predhodnica je pregnala Durrotijeve anarhiste s prvega trga v mejah Madrida in se nato prebijala po dolgi ulici Calle de princesa naprej kjer je prispela do naslednjega trga kjer pa so jih branilci vse pobili. Govorice o prodoru mavrov so spro\xc5\xbeile med mili\xc4\x8dniki nemir zato je na polo\xc5\xbeaje prispel general Miaja , da bi milici vlil poguma. Bitka za univerzitetno naselje je trajala do 23. novembra. do tega dne je nacionalisti\xc4\x8dni poveljnik Mola zasedel tri \xc4\x8detrtine naselja. Prodrl je vse do klinike in bolni\xc5\xa1nice Santa Cristina in ostalih in\xc5\xa1titutov vendar trga Plaza de la Moncloa ni dosegel. Obe vojski sta bile zdaj iz\xc4\x8drpani in sta se ukopali. Na obeh straneh so se zdaj gradile utrdbe. Nacionalisti so uvideli, da bi nadaljnji prodor na tem pordo\xc4\x8dju morali predrago pla\xc4\x8dati a tudi republikanci so uvideli kolik\xc5\xa1ne \xc5\xbertve bi bile potrebne, \xc4\x8de bi hoteli sovra\xc5\xbenika potisniti iz njegovih polo\xc5\xbeajev._NEWLINE_Franco je medtem okrepil nacionalisti\xc4\x8dne letalske napade na Madrid. Oficirje nem\xc5\xa1ke legije Condor so zanimale reakcije civilnega prebivalstva na na\xc4\x8drtne napade z za\xc5\xbeigalnimi bombami , ki so zajemale eno mestno \xc4\x8detrt za drugo. Bombandirali so zlasti bolni\xc5\xa1nice in druge stavbe katerih razdejanje bi po mnenju oblegovalcev moralo povzro\xc4\x8diti paniko. Bombni napadi nacionalistov so se vrstili od 16. do 19. novembra zlasti pono\xc4\x8di in so terjali pribli\xc5\xbeno 1000 smrtnih \xc5\xbertev. Madrid je bil v teh tednih odrezan od zunanjega sveta. general Miaja je le enkrat dobil zvezo z Valencijo in je ob tej priliki zahteval ve\xc4\x8d oro\xc5\xbeja._NEWLINE_Boji na madridski fronti - _NEWLINE_Dne 13. decembra 1937 so se spet razvneli boji na madridski fonti. Nacionalisti so za\xc4\x8deli ofenzivo z namenom, da bi republikance na guadarramskih planinah odrezali od Madrida in sam Madrid obkolili s severa. Nacionalisti so posku\xc5\xa1ali presekati cesto iz Madrida poti severozahodu. Operacije je vodil general Orgaz novo imenovani nacionalisti\xc4\x8dni poveljnik madridske fonte. general Varela je bil poslej le frontni komandant. Pod njegovo komando je bilo dobrih 17000 pe\xc5\xa1akov in konjenikov porazdeljenih na \xc5\xa1tiri mobilne brigade.Kakor obi\xc4\x8dajno so nacionalisti za\xc4\x8deli bitko z mo\xc4\x8dno artiljerijsko pipravo. napad se je za\xc4\x8del 14. decembra v smei Boadilla del Monte. to je manj\xc5\xa1i kraj na kastilski planoti, dvajset kilometrov zahodno od madrida. Zve\xc4\x8der je mestece padlo. Heterogenim republikanskim bataljonom na tem odseku je poveljeval major Barcelo, poklicni oficir, ki se je podobno kakor mnogi drugi poklicni vojaki pridru\xc5\xbeil komunisti\xc4\x8dni stranki zaradi njenje zgledne discipline. V boj so posegli tudi ruski tanki generala Pavlova in obe mednarodni bigadi. Bataljona Thallman in Dobrowski sta nacionaliste vrgla iz Boadille, toda ti so nato mestece obkolili in razvnel se je stra\xc5\xa1en boj z visokimi izgubami na obeh straneh. Nacionalisti so znova zasedli Boadillo. Nedale\xc4\x8d od Boadille stoji grad vojvode de Sueca. tudi za ta grad se je bil krvavi boj mo\xc5\xbe poti mo\xc5\xbeu. republikanska civilna gada se je umaknila iz poslopja \xc5\xa1ele dolgem krvavem boju z velikim \xc5\xa1tevilom mrtvih branilcev in napadalcev. Zdaj je bilo tudi nacionalistom dovolj in so ustavili ofenzivo. osvojili so le mestece Boadillo in osem kilometov dlje poti zahodu le\xc5\xbee\xc4\x8do vas Villanueva de la Canada. takoj po novem letu 1938 je na madridski fonti spet zavrelo. general Orgaz je vnovi\xc4\x8d poskusil presekati cesto Madrid - Guadarrama. svoje enote je po utudljivi bitki za Boadillo okrepil s falangisti in novinci, katere so izurili nem\xc5\xa1ki oficirji.\n_START_SECTION_\nBitka za Jaramo\n_START_PARAGRAPH_\nPadec Malage je sovpadel z novo nacionalisti\xc4\x8dno ofenzivo ju\xc5\xbeno od Madrida ob reki Jarami.Nacionalisti so vrgli v boj pet mobilnih brigad, od katerih je bila vsaka ve\xc4\x8dji del sestavljena iz enot afri\xc5\xa1kega kopusa. Brigadam so poveljevali Garcia Escamez, Saenz de Buruaga, Barron , Ascensio in stari in\xc5\xa1tuktor karlistov Rada. Napad je podpiralo \xc5\xa1est baterij s topovi 155\xc2\xa0mm in artilerijska skupina legije Condor. Glavni cilj napada je bil presekati cesto Madrid - Valencija. Bitka je vzplamtela na osemnajst kilometrov \xc5\xa1iroki fronti. Napad se je za\xc4\x8del 6 januarja 1937 in je presenetil generala Pozasa komandanta republikanske centralne armade. Napadalci so popolnoma pregazili_NEWLINE_prednje oddelke na novo formirane 18. republikanske brigade in na severnem koncu frontnega odseka in osvojili 697 metrov visok hrib Maranosa , kjer sta se dva bataljona republikancev borila do zadnjega mo\xc5\xbea. Severno od tega gri\xc4\x8da so nacionalisti\xc4\x8dne enote prodrle do izliva reke Mazanares v Jaramo in s tem je cesta iz Madrida poti Valenciji pri\xc5\xa1la v domet nacionalisti\xc4\x8dnega oro\xc5\xbeja. Republikansko obrambo so ote\xc5\xbeko\xc4\x8dale zlasti nekatere nove brigade, ki naj bi sodelovale pri nameravani republikanski ofenzivi , ki so jo republikanci sami pripravljali na tem odseku fronte in so se zdaj zmedeno umikale. 8. februarja je voja\xc5\xa1ki poveljnik republikancev general Miaja poslal Pozasu v pomo\xc4\x8d dve elitni bigadi, Listrovo in Campesinovo. Tudi XI. mednarodna ali Thalmannova brigada je pohitela k reki Jarami. Republikanci so sklenili dr\xc5\xbeati hribe ob desnem bregu Jarame. Da prepre\xc4\x8dijo nadaljnji prodor, so imeli v rezervi \xc5\xa1e eno divizijo. A kljub temu so nacionalisti 12 februarja na ve\xc4\x8d mestih prestopili reko Jaramo. Pri naselju Pinduiqe se je skupina Marokancev v temi prikradla k mostu in nesli\xc5\xa1no poklala stra\xc5\xbearje fancoskega bataljona Andre Marty, ki so tam stra\xc5\xbearili. Takoj sta se dva polka nacionalisti\xc4\x8dne konjenice pognala \xc4\x8dez most na vzhodni breg. Ta most je bil zaminiran in republikanci so zdaj po elektri\xc4\x8dni napeljavi v\xc5\xbegali ekspoloziv, toda most je samo malo posko\xc4\x8dil in se na istem mestu usedel nazaj tako , da je bil \xc5\xa1e naprej uporaben. Ob istem \xc4\x8dasu je neka druga nacionalisti\xc4\x8dna enota pod osebnim Barronovim vodstvom pre\xc5\xa1la Jaramo \xc4\x8dez argandski most to je nekaj kilometrov severneje.Do treh popoldne je pre\xc5\xa1la na vzhodni beg celotna nacionalisti\xc4\x8dna brigada in to kljub hudim republikanskim letalskim napadom. Na vzhodnem bregu Jarame so nacionalisti zadeli ob glavnino bataljona Andre Marty in jo obkolili. Francozi so se borili dokler jim ni zmanjkalo municije. Nato se je poti njim pognala maro\xc5\xa1ka konjenica in ve\xc4\x8dino pre\xc5\xbeivelih pobila. Toda polo\xc5\xbeaje pred Argando je zdaj dr\xc5\xbeal slovanski bataljon Dobrowski a tudi pri pindo\xc5\xa1kem mostu nadaljnji prodor ni bil mogo\xc4\x8d ker je bataljon Garibaldi ukopan na vzpetinah zasipal nacionalisti\xc4\x8dno mosti\xc5\xa1\xc4\x8de s koncentiri\xc4\x8dnim ognjem. Nekaj kilometrov ju\xc5\xbeneje je nacionalisti\xc4\x8dni polkovnik Asensio ob prvem svitu vdrl v vas San Martin de la Vega, toda zaradi republikanskega ognja se ves dan ni mogel pribli\xc5\xbeati mostu \xc4\x8dez Jaramo. \xc5\xa0ele v varstvu teme je pri\xc5\xa1el \xc4\x8dezenj in to s prav tako zvija\xc4\x8do kot je bila tista v naselju Pindoque. Pono\xc4\x8di je Asensio utrdil mosti\xc5\xa1\xc4\x8de in nasledni dan 12. februarja zavzel vzpetino Pingarron. Prav tam je nato prestopila reko tudi Buruagova bigada, da bi skupaj z Asensijevo udarila proti mestecu Morata de Tajuna. V nadaljnjih bojih so imeli republikanci prvi\xc4\x8d premo\xc4\x8d v zraku. Ruski lovci so prepodili nacionalisti\xc4\x8dne bombnike junkerse z neba. Prvi\xc4\x8d je v boj posegla tudi XV. mednarodna brigada pod poveljstvom mad\xc5\xbearskega polkovnika Gala , ki je zdru\xc5\xbeevala prostovoljce iz 22 de\xc5\xbeel. 12 februarja sta nacionalisti\xc4\x8dna poveljnika Asensio in Buruaga nadaljevala ofenzivo in glavno te\xc5\xbeo njunega napada je moral nositi angle\xc5\xa1ki bataljon XV. brigade. Bataljon je sedem ur branil tako imenovani \xc2\xbbsamomorilski gri\xc4\x8d\xc2\xab\xc2\xa0, ki so ga nacionalisti z vi\xc5\xa1jega hriba Pigaron zasipali s topni\xc5\xa1kim in mitralje\xc5\xa1kim ognjem. Nacionalisti so vrgli v boj vse svoje rezerve , medtem ko je republikanski poveljnik Lister posegel v boj s svojimi \xc4\x8detami levo od angle\xc5\xa1kega bataljona. Bitka je trajala ves 12 februar. Mednarodne brigade so pretrpele hude izgube saj so izgubile poleg polovice svojega mo\xc5\xa1tva tudi skoraj ve\xc4\x8dino svojih oficirjev. Nekoliko bolj severno je Saenz de Buruaga s svojimi nacionalisti\xc4\x8dnimi \xc4\x8detami pritiskal proti cesti Arganda-Colmena, toda nem\xc5\xa1ki in balkanski bataljon iz XI. mednarodne brigade in ruski tankovski oddelek so ga vrgli nazaj k Jarami. Nacionalisti\xc4\x8dno topni\xc5\xa1tvo na hribu Maranosa mu ni moglo nuditi zadostne podpore, saj bi granate padale po lastnih vrstah. 15 febuarja je vrhovno republikansko poveljstvo na jaramski fronti prevzel general Miaja. Vse republikanske enote so zdru\xc5\xbeili v 3. armadni korpus. Komandant korpusa je postal polkovnik Burillo, ki ni maral mednarodnih brigad, nepriljubljeni polkovnik Gal pa je bil povi\xc5\xa1an v generala in je dobil poveljstvo nad divizijo. V razporedu republikanskih sil so \xc5\xa1tiri mednarodne bigade imele pomembno vlogo s tem ko so dr\xc5\xbeale linijo Argada-Morata. Nacionalisti\xc4\x8dni polkovnik Saenz de Buruaga je s svojimi \xc4\x8detami nacionalistov 15. febuarja vnovi\xc4\x8d prekora\xc4\x8dil Jaramo , toda zavzel je le prve vzpetine na vzhodnem bregu, dlje pa ni mogel podreti. Dne 17. februarja je reorganizirana republikanska vojska pre\xc5\xa1la v protinapad. Ena divizija je odrinila nacionalisti\xc4\x8dne \xc4\x8dete polkovnika Barrona od ceste poti Valenciji. Druga prihajajo\xc4\x8d iz severa, pa je zahodno od hriba Maranosa prestopila reko Manzanares. Divizija Generala Gala je nasko\xc4\x8dila najtr\xc5\xa1i odsek nacionalisti\xc4\x8dne fronte med hribom Pingarron in vasjo San Martin, toda prodor se ni posre\xc4\x8dil. Kakor po bitki zahodno od Madrida sta bila tudi zdaj oba nasprotnika preve\xc4\x8d mo\xc4\x8dna, da bi morebiten napad tega ali onega zares mogel uspeti. Oba sta se za\xc4\x8dela vkopavati._NEWLINE_Jaramska bitka je bila kon\xc4\x8dana in spet je bil izid - remi. Republikanci so sicer izgubili petnajst kilometrov \xc5\xa1irok in prav tako dolg kos sveta , toda cesta proti Valenciji je ostala nedotaknjena. Obe strani sta se \xc5\xa1teli za zmagovalca. Republikanci so imeli v tej bitki skupaj z mrtvimi , ranjenimi in pogre\xc5\xa1animi pribli\xc5\xbeno 25000 izgub, nacionalisti pa pribli\xc5\xbeno 20000.\n_START_SECTION_\nPo vojni\n_START_PARAGRAPH_\nPo zmagi nacionalistov in zasuku politike mnogih evropskih dr\xc5\xbeav v desno so se borci mednarodnih brigad v nekatetih dr\xc5\xbeavah (posebej v Nem\xc4\x8diji in Franciji) zna\xc5\xa1li v nemilosti svojih vlad. Udele\xc5\xbeenci iz Kanade in ZDA so bili obravnavani kot nezanesljivi, zato jim je bila omejena mo\xc5\xbenost zaposlitve in slu\xc5\xbeenja v vojski. Mnogi udele\xc5\xbeenci iz \xc5\xa0vice, Nizozemske in Belgije so bili zaradi kr\xc5\xa1enja zakona o prepovedi delovanja v tujih oboro\xc5\xbeenih silah obsojeni na zaporne kazni, ali pa so jim bile celo odvzete dr\xc5\xbeavljanske pravice._NEWLINE_Z nara\xc5\xa1\xc4\x8danjem mo\xc4\x8di nacisti\xc4\x8dne Nem\xc4\x8dije in posledi\xc4\x8dnim za\xc4\x8detkom 2. svetovne vojne so nekatere evropske dr\xc5\xbeave omilile politiko proti tem borcem, v mnogih dr\xc5\xbeavah pa so veterani mednarodnih brigad zaradi izku\xc5\xa1enj iz bojev prispevali k oblikovanju odporni\xc5\xa1kih gibanj. V prvih letih po vojni so bili predvsem v zahodnih dr\xc5\xbeavah ti veterani spet pod drobnogledom, saj so bili osumljeni povezave s komunizmom._NEWLINE_Nekateri veterani, ki leta 1938 niso mogli ali \xc5\xbeeleli zapustiti \xc5\xa0panije (predvsem protifa\xc5\xa1isti\xc4\x8dno usmerjeni borci iz Nem\xc4\x8dije in Italije), je takratna republikanska vlada obljubila \xc5\xa1pansko dr\xc5\xbeavljanstvo, kar pa zaradi zmage nacionalistov ni bilo izvedeno. \xc5\xa0panska vlada je \xc5\xa1ele leta 1996 podelila \xc4\x8dastno dr\xc5\xbeavljanstvo pre\xc5\xbeivelim veteranom, istega leta je pravice veteranom mednarodnih brigad priznala tudi Francija.\n_START_SECTION_\nOrganizacija\n_START_PARAGRAPH_\nMednarodne brigade so bile organizirane kot klasi\xc4\x8dne pehotne brigade. Osnovna organizacijska voja\xc5\xa1ka enota so predstavljali bataljoni, ki so bili po navadi organizirani glede na skupno geografsko, narodnostno, zgodovinsko, jezikovno,... povezavo. Na ta na\xc4\x8din so omogo\xc4\x8dili bolj\xc5\xa1o povezavo med prostovoljci in hkrati olaj\xc5\xa1ali linijo poveljevanja, saj so jih po navadi vodili poveljniki iste narodnosti,... Mednarodna brigada je tako imela 3-4 bataljone in dodatne brigadne enote, ki so ji omogo\xc4\x8dili samostojno delovanje. Bataljoni so bili sestavljeni iz 3 strelskih \xc4\x8det in ene mitralje\xc5\xa1ke \xc4\x8dete. \xc4\x8cete so bile sestavljene iz treh vodov s po 40 pripadnikov. Dodatne brigadne enote so bile: komunikacijska \xc4\x8deta, in\xc5\xbeenirska \xc4\x8deta in konjeni\xc5\xa1ki eskadron. Pozneje so brigadam dodali \xc5\xa1e minometno \xc4\x8deto in protitankovsko baterijo, nato pa \xc5\xa1e sanitetno, intendantsko in transportno slu\xc5\xbebo. Vse skupaj je brigada tako imela okoli 3.000 pripadnikov.'