b'\n_START_ARTICLE_\nObnovljivost\n_START_PARAGRAPH_\nObnovlj\xc3\xadvost, reprodukt\xc3\xadvnost ali razmno\xc5\xbeev\xc3\xa1lnost je eno od osnovnih na\xc4\x8del znanstvene metode in se nana\xc5\xa1a na zmo\xc5\xbenost, da se poskus to\xc4\x8dno obnovi ali ponovi s sistemom, ki deluje neodvisno._NEWLINE_Obnovljivost se razlikuje od ponovljivosti, ki podaja stopnjo uspeha pri zaporednih poskusih, ki jih morda opravljajo isti eksperimentatorji. Obnovljivost je povezana z dogovorom o rezultatih poskusov razli\xc4\x8dnih operaterjev, naprav ali krajev laboratorijev. Obi\xc4\x8dajno se podaja s standardnim odklonom._NEWLINE_\xc4\x8ceprav je ponovljivost znanstvenih poskusov za\xc5\xbeelena, za dosego znanstvene veljavnosti teorije ni nujna. Kloniranje \xc5\xbeivali je na primer te\xc5\xbeko ponoviti, vendar ga je ve\xc4\x8d neodvisnih skupin obnovilo, in je dobro uveljavljeno znanstveno podro\xc4\x8dje. Eno neuspe\xc5\xa1no kloniranje ne pomeni da je teorija napa\xc4\x8dna ali da ni znanstvena. Ponovljivosti je manj v protoznanostih._NEWLINE_Rezultate poskusa, ki ga je izvedel posamezni raziskovalec ali skupina raziskovalcev v splo\xc5\xa1nem preverijo in ovrednotijo drugi neodvisni raziskovalci z obnovitvijo izvirnega poskusa. Sami ponovijo poskus na podlagi izvirnega opisa poskusa in pregledajo ali njihov poskus da podobne rezultate kot so jih navedli izvirno. Vrednosti rezultata so primerljive, \xc4\x8de so dobljene (v razli\xc4\x8dnih poskusih) glede na isti obnovljivi opis poskusa in postopka._NEWLINE_Osnovno zamisel lahko nademo v Aristotelovi izjavi, da ne obstaja znanstveno znanje posameznika, kjer je imela beseda za posameznika v gr\xc5\xa1\xc4\x8dini hkratni pomen zna\xc4\x8dilnega ali v celoti osamljenega dogodka. Tako je vse znanje in znanost nujno vklju\xc4\x8duje oblikovanje splo\xc5\xa1nih pojmov in potrebo odgovarjajo\xc4\x8dih simbolov v jeziku.\n_START_SECTION_\nZnani problemi\n_START_PARAGRAPH_\nMarca 1989 sta kemika Stanley Pons in Martin Fleischmann z Univerze Utaha poro\xc4\x8dala o nastanku prese\xc5\xbene toplote, ki jo je bilo mo\xc4\x8d pojasniti le z jedrskim procesom. Poro\xc4\x8dilo je kazalo na enostavnost opreme. V osnovi je bila elektrolitska celica, obdana s te\xc5\xbeko vodo in katodo iz paladija, ki je hitro absorbirala devterij, nastajajo\xc4\x8d med elektrolizo. Mediji so o poskusu na \xc5\xa1iroko poro\xc4\x8dali. V naslednjih meseceh so drugi posku\xc5\xa1ali ponoviti poskus, vendar niso uspeli. Maja je ameri\xc5\xa1ki Svetovalni urad za raziskovanje energije sklenil, da dokaz ni prepri\xc4\x8dljiv, tako da so hladno fuzijo ozna\xc4\x8dili za psevdoznanost. Kasneje je ve\xc4\x8d neodvisnih skupin v znanstvenih revijah poro\xc4\x8dalo o uspe\xc5\xa1nih ponovitvah poskusa. \xc4\x8ceprav pojav ni v celoti ponovljiv, so podro\xc4\x8dje s\xc4\x8dasoma znanstveno priznali._NEWLINE_Wilhelm Reich je v 1930. trdil, da je na\xc5\xa1el fizi\xc4\x8dno energijo - orgon, ki naj bi obstajala v ozra\xc4\x8dju in v vseh \xc5\xbeivih organizmih. Izdelal je naprave za odkrivanje in izkori\xc5\xa1\xc4\x8danje te energije, ki bi se jo dalo uporabiti za zdravljenje ali za nadzor vremena. Reich je kasneje poprosil Einsteina naj preskusi orgonski akumulator. Einstein je to storil, vendar se ni strinjal z razlago rezultatov. V letu 2001 sta kanadska raziskovalca Paulo Correa in Alexandra Correa trdila, da sta uspe\xc5\xa1no obnovila poskus. Martin Gardner je v svoji knjigi Modne norosti in prevare v imenu znanosti (Fads and Fallacies in the Name of Science) iz leta 1957 ovrgel orgonsko energijo._NEWLINE_Nikola Tesla je trdil, da je do leta 1899 uporabljal visokofrekven\xc4\x8dni tok in z njim v\xc5\xbeigal s plinom napolnjene svetilke na razdalji, ve\xc4\x8dji od 40 km, brez uporabe \xc5\xbeic. Leta 1904 je zgradil Stolp Wardenclyffe v Shorehamu na Long Islandu za prikaz po\xc5\xa1iljanja in sprejemanja energije brez povezovalnih \xc5\xbeic. Sklop ni nikoli v celoti deloval in ga niso dokon\xc4\x8dali, verjetno zaradi denarnih te\xc5\xbeav. Razstavili so ga leta 1917 in njegovih poskusov niso nikoli ponovili.'