b"\n_START_ARTICLE_\nBernard iz Clairvauxa\n_START_SECTION_\nMladost\n_START_PARAGRAPH_\nBernard je iz\xc5\xa1el iz burgundskega visokega plemstva. Rodil se je 1090 ali 1091 na gradu Fontaines pri Dijonu kot tretji od sedmih otrok v dru\xc5\xbeini viteza Tescelina. Njegov o\xc4\x8de je bil vojskovodja Tescelin le Roux, gospod od Fontaines, ki ga zaradi slu\xc5\xbebenih potovanj skoraj nikoli ni bilo doma; mati pa je bila pobo\xc5\xbena Aleta Montbard._NEWLINE_Bernardov o\xc4\x8de, vitez od nog do glave, je ljubil voja\xc5\xa1ko \xc5\xbeivljenje, mati pa je bila zelo pobo\xc5\xbena \xc5\xbeena. Po o\xc4\x8detu je podedoval juna\xc5\xa1kega duha ter gore\xc4\x8dnost za pravico in resnico, po materi pa bogoljubno srce. Bil je izredno nadarjen in \xc5\xbeivahen. Mati je malega Bernardka skrbno vzgajala ter mu \xc5\xbee zgodaj vcepila ljubezen do samote in miroljubnosti ter ga vnela za \xc4\x8disto \xc5\xbeivljenje. Bog je blagoslovil materin trud. Vsi so ob\xc4\x8dudovali njegov bister in \xc5\xbeivahen duh. Pod materinim skrbnim o\xc4\x8desom je \xc5\xbee v mladosti napredoval v pobo\xc5\xbenosti in znanosti, v \xc4\x8demer je dale\xc4\x8d preka\xc5\xa1al vse so\xc5\xa1olce v Chatillonu. Tu se mu je v bo\xc5\xbei\xc4\x8dni no\xc4\x8di pri polno\xc4\x8dnici prikazal otrok Jezus v nadnaravni svetlobi. Od tega dneva naprej je gorel v ne\xc5\xbeni ljubezni do u\xc4\x8dlove\xc4\x8denega Bo\xc5\xbejega Sina. Kadar je govoril o njem, je \xc5\xbearela iz njegovih besed nepopisljiva sladkost in milina. \xc4\x8ce je pa zagledal Marijino podobo ali sli\xc5\xa1al izgovoriti njeno ime, je od veselja kar zatrepetal. \xc4\x8ce so ga hoteli star\xc5\xa1i posvariti zaradi kake otro\xc5\xa1ke porednosti, je zadostovala le ena beseda: \xc2\xbbTo ne ugaja Mariji!\xc2\xab\xc2\xa0\xc5\xbde zgodaj je krotil svoje telo in po\xc5\xbeeljivost z ostrim postom in pokorili. Vadil se je v pokor\xc5\xa1\xc4\x8dini in potrpe\xc5\xbeljivosti. Kljub strogemu \xc5\xbeivljenju pa mu je sijala iz o\xc4\x8di in obraza smehljajo\xc4\x8da se ljubeznivost \xe2\x80\x94 znamenje nedol\xc5\xbenega srca._NEWLINE_V letih dora\xc5\xa1\xc4\x8danja se je obrnil malo na posvetno plat, saj je bil sin uglednih in bogatih star\xc5\xa1ev, \xc4\x8dedne zunanjosti ter zgovoren in uglajen. Povsod po Burgundiji so peli njegove posvetne pesmi. V devetnajstem letu ga je hudo prizadela materina smrt. Kljub temu, da ga je svet mikal, je znal obvladovati svoja nagnjenja. Neko\xc4\x8d ga je pogled na brhko grajsko gospodi\xc4\x8dno tako vzburil, da je sredi zime razbil led in sko\xc4\x8dil v ribnik, od koder so ga vsega premrlega izvlekli.\n_START_SECTION_\nPoklic\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xa0tevilne prijatelje in znance je nenadoma presenetil z odlo\xc4\x8ditvijo, da se odpove svetu in popolnoma posveti Bogu. Najprej mu je hudo nasprotoval o\xc4\x8de in drugi sorodniki, s svojo neverjetno zgovornostjo pa je vse prepri\xc4\x8dal. S seboj je potegnil \xc5\xa1tiriindvajset vitezov, pet bratov, strica in ve\xc4\x8d sorodnikov, ki so prosili opata \xc5\xa0tefana Hardinga za sprejem v strogem samostanu Citeaux (Cistercium) v samotnih gozdovih ju\xc5\xbeno od Dijona._NEWLINE_Meni\xc5\xa1ki poklic celotne dru\xc5\xbeine se je torej odvijal prav dramati\xc4\x8dno:_NEWLINE_Lepga dne so zvedeli njegovi doma\xc4\x8di, kar je svojemu zaupniku, stricu Godriku, izdal \xc5\xbee zdavnaj: pripravlja se zapustiti bogastvo, ugodnosti, napredovanje in pojde v Citeaux, nedavno osnovani cistercijanski samostan, ki je slovel po svoji strogosti. Kako je pri\xc5\xa1el do tega sklepa? Pot je bila preprosta: Ljubezen do Kristusa mu je ranila srce in je pustila v njegovi du\xc5\xa1i neutola\xc5\xbeljivo hrepenenje._NEWLINE_Njegovi doma\xc4\x8di so bili presene\xc4\x8deni. Citeaux je bil namre\xc4\x8d znan po nad\xc4\x8dlove\xc5\xa1ki strogosti. Za\xc4\x8deli so ga odvra\xc4\x8dati. Bernardovo ljube\xc4\x8de in ne\xc5\xbeno srce je za\xc4\x8delo omahovati: morebiti bi pa lahko izpolnil sveto \xc5\xbeeljo tudi na lagodnej\xc5\xa1i poti. Oglasila se mu je zopet uka\xc5\xbeeljnost. Privolil je, da se za enkrat vpi\xc5\xa1e v neko nem\xc5\xa1ko visoko \xc5\xa1olo. Dolo\xc4\x8dili so \xc5\xbee dan in mesto, kjer se bo sre\xc4\x8dal s svojimi brati, ki ga bodo spremljali. Spotoma pa je vstopil v neko cerkev. Zazdelo se mu je kratkomalo, da se mu je prikazala njegova mati in mu o\xc4\x8ditala njegove posvetne \xc5\xbeelje: \xc2\xbbNisem te zato rodila in vzgajala!\xc2\xab_NEWLINE_S tem videnjem je bilo konec tipanja in negotovosti. Bernard je bil sedaj gotov, da ga njegova pot vodi v Citeaux. Po svetem prijateljstvu hrepene\xc4\x8da du\xc5\xa1a pa ni hotela tega storiti sama. Stricu Godriku se je kmalu pridru\xc5\xbeil en mlaj\xc5\xa1i brat. Mlaj\xc5\xa1i brat Andra\xc5\xbe pa se je obotavljal. Komaj je dopolnil 16 let, prav zdaj je dobil me\xc4\x8d in je sanjal o bojni slavi. Bernard mu je v gore\xc4\x8dih besedah orisal slavo duhovnih bojev in zmag. Andra\xc5\xbe je nasprotoval. Bernard ga je spomnil na pokojno mater in Andra\xc5\xbe je nenadoma vzkliknil: \xc2\xbbNad tvojo glavo vidim na\xc5\xa1o mamo.\xc2\xab\xc2\xa0\xe2\x80\x93 in se je vdal: \xc2\xbbPojdimo torej vsi.\xc2\xab\xc2\xa0Bernardu tega ni bilo treba dvakrat re\xc4\x8di. Najstarej\xc5\xa1i brat je tedaj bil komaj poro\xc4\x8den mo\xc5\xbe ter sre\xc4\x8den o\xc4\x8de in z dvema ljubkima otro\xc4\x8di\xc4\x8dema, pa je vendarle privolil. Nasprotovala pa je njegova \xc5\xbeena. Sedaj je pa Bernard \xe2\x80\x93 kot da gleda v prihodnost \xe2\x80\x93 dejal: \xc2\xbbTvoja \xc5\xbeena bo ali privolila ali pa bo umrla\xc2\xab. Naslednjega dne je hudo zbolela. Tedaj je dala privolitev in je ozdravela. Gerard je najbolj vztrajno nasprotoval: \xc2\xbbTo je samo mehku\xc5\xbenost in blaznost!\xc2\xab\xc2\xa0Bernard ga je tedaj poiskal v taboru pri obleganju nekega gradu. Dal je svojo roko na njegove prsi in dejal: \xc2\xbbBlizu je dan, ko bo sulica prebodla te prsi in odprla pot zveli\xc4\x8davni misli.\xc2\xab\xc2\xa0In res: pri prvem napadu je bil Gerard hudo ranjen in je padel v ujetni\xc5\xa1tvo, a obenem je postal tudi Kristusov jetnik. Bernard je imel \xc5\xa1e ljubega prijatelja in \xc5\xa1olskega tovari\xc5\xa1a Huga v M\xc8\x83conu, ki je bil \xc5\xbee klerik in u\xc5\xbeival obilno nadarbino. Prejokal je z njim eno no\xc4\x8d in ga odvedel s seboj. Pridru\xc5\xbeili so se \xc5\xa1e drugi. Bilo jih je okrog trideset, vsi plemi\xc5\xa1ki fantje imenitnega slovesa._NEWLINE__NEWLINE_Ko so se poslavljali od doma, se je najmlaj\xc5\xa1i brat, ki je bil \xc5\xa1e otrok, s tovari\xc5\xa1i igral na dvori\xc5\xa1\xc4\x8du. Najstarej\xc5\xa1i njegov brat, ki je pustil v svetu \xc5\xbeeno in dva otro\xc4\x8di\xc4\x8da, se je poslovil s temile besedami: \xc2\xbbGlej, Nivard, vse to gospostvo je tvoje, kako bogat bo\xc5\xa1!\xc2\xab\xc2\xa0Otrok pa: \xc2\xbbDa, vi ste zase izvolili nebesa, meni pa prepu\xc5\xa1\xc4\x8date zemljo. S to delitvijo se jaz ne morem strinjati.\xc2\xab\xc2\xa0Hotel je oditi z njimi, a seveda zaman. Komaj je dopolnil 16 let, je potrkal na vrata v Clairvauxu. Aletina skrita \xc5\xbeelja se je izpolnila: vseh njenih \xc5\xa1est sinov se je dolo\xc4\x8dilo za redovni\xc5\xa1tvo. Sledil jim je celo njihov plemeniti o\xc4\x8de, osiveli grof Tescelin._NEWLINE_Leta 1112 so potrkali na vrata samostana Citeaux. \xc5\xbdivljenje tukaj je bilo trdo: \xc5\xa1est ur na dan molitev, \xc5\xa1est ur telesno delo, \xc5\xa1est ur du\xc5\xa1evno delo, samo \xc5\xa1est ur spanje. Kadar je Bernard omahoval, se je spodbujal: \xc2\xbbBernard, \xc4\x8demu si pri\xc5\xa1el?\xc2\xab\xc2\xa0Bernard in tovari\xc5\xa1i so redovno \xc5\xbeivljenje vzeli zares in to je pritegnilo mnoge posnemovalce. Bernard se je podvrgel meni\xc5\xa1kemu redu z neizprosno strogostjo. Priboril si je tako obvladovanje \xc4\x8dutov, da njegovega zdru\xc5\xbeenja z Bogom ni moglo ni\xc4\x8d motiti._NEWLINE_Med tem se je \xc5\xa1tevilo menihov tako pove\xc4\x8dalo, da je opat \xc5\xa0tefan prosil grofa Huga, naj mu podari \xc2\xbbPelinsko dolino\xc2\xab. Petindvajsetletnega Bernarda je poslal z dvanajstimi sobrati tja, da bi osnovali nov samostan. Naloga je bila te\xc5\xbeka, menihi so morali kr\xc4\x8diti divjino s sekiro in motiko in se skopo hraniti. Kruh so jedli tako \xc4\x8drn in trd, da so gostje jokali, \xc4\x8de so videli brate pri obedu. Bernard pa je kazal do sobratov toliko naklonjenosti in prijateljstva, da se je \xc2\xbbDolina pelina\xc2\xab\xc2\xa0kmalu spremenila v \xc2\xbbDolino svetlobe\xc2\xab. Poro\xc4\x8dilo pravi:_NEWLINE_\xc2\xbbTri leta po prihodu v Citeaux je opat \xc5\xa0tefan poslal Bernarda, da bi osnoval novo opatijo na osamljeni jasi v globeli znani kot Val d'Absinthe, okrog 15 kilometrov jugovzhodno od Bar-sur-Aubeja. Izro\xc4\x8dilo pravi, da je Bernard osnoval samostan 25. junija 1115, in ga imenoval Claire Vall\xc3\xa9e, kar se je razvilo v  Clairvaux. Tam je pridigal s tako vero, da je v za\xc4\x8detnih te\xc5\xbeavah posredovala Devica Marija.\xc2\xab_NEWLINE_Ljudje so vreli od vseh strani ob\xc4\x8dudovat naporno \xc5\xbeivljenje, ki ga je po\xc5\xbeivljala ljubezniva svetost. Star\xc5\xa1i so na svoje otroke pazili, da ne bi obiskali Clairvauxa in vstopili v samostan \xe2\x80\x93 tako zelo so se bali neustavljivo privla\xc4\x8dne in ljubeznive Bernardove govorice.  _NEWLINE_Po nekaj letih je \xc5\xbeivelo v tem samostanu \xc5\xbee 700 menihov, med njimi knezi, grofje, vojaki, u\xc4\x8denjaki, umetniki, tudi njegov lastni postarani o\xc4\x8de. Pro\xc5\xa1nje za vstop so se kar vrstile, tako da je po razli\xc4\x8dnih de\xc5\xbeelah lahko osnoval 160 novih samostanov. Naporno delo je zdelovalo mladega opata, on pa si ni privo\xc5\xa1\xc4\x8dil drugega razvedrila, kot sprehod skozi samoten gozd, kjer se je v temni senci bujnih smrek poglabljal v Boga in vzdihoval: \xc2\xbbO bla\xc5\xbeena samota, o edina bla\xc5\xbeenost!\xc2\xab\n_START_SECTION_\nDruga kri\xc5\xbearska vojna\n_START_PARAGRAPH_\nKri\xc5\xbearska vojna, ki jo je Bernard s takim navdu\xc5\xa1enjem in pridiganjem po celi Evropi dvignil, je do\xc5\xbeivela popoln polom. K temu je prispevala zloba Grkov, neenotnost voditeljev ter pomanjkanje sredstev in \xc5\xbeive\xc5\xbea. Vse to je pripravilo Bernardu stra\xc5\xa1no trpljenje. Zmerjali so ga s krivim prerokom, \xc4\x8de\xc5\xa1 da je iz\xc4\x8drpal kraljestva, povzro\xc4\x8dil neobljudena mesta, 200.000 mo\xc5\xbe pognal v smrt ... On je mol\xc4\x8dal, molil in trpel, le pozneje je vzdihnill: \xc2\xbb\xc4\x8ce ljudje pri tej stra\xc5\xa1ni nesre\xc4\x8di morajo godrnjati, je bolj\xc5\xa1e, da godrnjajo zoper mene kot zoper Boga.\xc2\xab Res, z globoko bole\xc4\x8dino ga je napolnjevala zavest, da je Kristusova zadeva do\xc5\xbeivela tak poraz. Njegova vera pa mu je tudi v tej no\xc4\x8di pokazala betlehemsko zvezdo: \xc2\xbbZa\xc4\x8delo se je kot Bo\xc5\xbeje delo, pa se ni tako nadaljevalo!\xc2\xab\xc2\xa0Ko se je kri\xc5\xbearsko gibanje v Porenju sprevrglo v neusmiljeno preganjanje Judov, se je Bernardova osebnost z vso silo uprla taki brezbo\xc5\xbenosti: \xc2\xbbZaradi grehov vladarjev in vitezov nas Bog ni imel za vredne, da bi dokon\xc4\x8dali njegovo delo.\xc2\xab\n_START_SECTION_\nBernardova mariologija\n_START_PARAGRAPH_\nF. Rihar, za katerega Avgu\xc5\xa1tin Stegen\xc5\xa1ek trdi, da se je v svoji knjigi Marija v zarji slave, kjer podaja pregled Marijinega \xc4\x8de\xc5\xa1\xc4\x8denja, \xc2\xbbspretno izogibal krivih citatov in praznih legend, kakor so se skozi stoletja prepisovale\xc2\xab, takole poveli\xc4\x8duje Bernarda:_NEWLINE_\xc2\xbbVse meni\xc5\xa1ke redove je v Marijinem \xc4\x8de\xc5\xa1\xc4\x8denju nadkrilil slavni cistercijanski red, ta mogo\xc4\x8dna veja reda svetega Benedikta. Vse Marijine \xc4\x8dastilce cistercijanskega reda, kakor sploh vse Marijine \xc4\x8dastilce, ki so kdaj \xc5\xbeiveli na zemlji, pa je prekosil v ljubezni do Marije medenobesedni u\xc4\x8denik sveti Bernard \xe2\x80\x93 ta \xc4\x8dude\xc5\xbe in kras svoje dobe, velikan po duhu, velikan v govoru in dejanju, velikan pa tudi v ljubezni do nebe\xc5\xa1ke Kraljice._NEWLINE_Ko je v devetnajstem letu izgubil mater, mu je za\xc4\x8del svet nastavljati zanke. Ko ga je neko\xc4\x8d med lovom skupaj z drugimi vitezi zatekla no\xc4\x8d, so preno\xc4\x8devali na neki pristavi. Ko ga je hotela neka \xc5\xbeenska osvojiti, je sredi no\xc4\x8di glasno zavpil: \xc2\xbbMorilci! Na pomo\xc4\x8d!\xc2\xab, ter jo tako odpodil. Devici Mariji je pripisoval varstvo v tem in podobnih primerih. Po mnenju poznavalcev je ohranil nedol\xc5\xbenost do svoje smrti. Ko je Bernard spoznal nevarnosti sveta, je sklenil stopiti v strogi cistercijanski red tudi zato, ker je ta red posebno \xc4\x8dastil nebe\xc5\xa1ko Kraljico._NEWLINE__NEWLINE_Tako kot on \xc5\xa1e pa\xc4\x8d ni nih\xc4\x8de ljubil Marije. Zdi se, da je nebe\xc5\xa1ka Kraljica usli\xc5\xa1ala njegovo vro\xc4\x8do \xc5\xbeeljo: \xc2\xbbMati, ne dopusti, da bi te kdo bolj ljubil kakor jaz!\xc2\xab\xc2\xa0\xc5\xbde kot malega de\xc4\x8dka so ga videvali moliti pred Marijinim oltarjem. Ko je hodil v \xc5\xa1olo v Chatillonu, so njegovi tovari\xc5\xa1i ob\xc4\x8dudovali njegovo vdanost do nebe\xc5\xa1ke Kraljice. V cistercijanskem redu pa je ljubezen do Marije popolnoma prevzela njegovo srce. Vsa svoja dela je Bernard priporo\xc4\x8dal Mariji. Pod njenim varstvom jih je za\xc4\x8del, nadaljeval in dokon\xc4\x8dal. Hotel je biti Marijin vitez, njeni slu\xc5\xbebi je posvetil svoje \xc5\xbeivljenje. Tudi druge je hotel vneti za ljubezen in zaupanje do nje. Z ognjevitimi besedami je slavil Marijino neskaljeno lepoto, njene vzvi\xc5\xa1ene prednosti, vabljive \xc4\x8dednosti, njeno veliko mo\xc4\x8d in brezmejno usmiljenje. Karkoli je sploh mogo\xc4\x8de vzvi\xc5\xa1enega in lepega o Mariji misliti, \xc4\x8dutiti, govoriti in pisati, vse je on zbral, v srcu oku\xc5\xa1al ter podal svetu v mili, prekrasni besedi.\xc2\xab_NEWLINE_Sestavil je tudi \xc5\xa1e danes znano molitev \xc2\xbbSpomni se\xc2\xab, ki se za\xc4\x8denja takole:_NEWLINE_\xc2\xbbSpomni se, o premila Devica Marija, da \xc5\xa1e nikdar ni bilo sli\xc5\xa1ati, da bi ti koga zapustila, ki je pod tvoje varstvo pribe\xc5\xbeal.\xc2\xab_NEWLINE_Ko je neko\xc4\x8d na svojem potovanju skozi Nem\xc4\x8dijo pri\xc5\xa1el v Speyer ter ga je spremljal cesar, \xc5\xa1kofje, duhov\xc5\xa1\xc4\x8dina ter me\xc5\xa1\xc4\x8dani, je vstopil v stolnico, ko so peli duhovniki \xc2\xbbSalve Regina\xc2\xab\xc2\xa0(\xc2\xbbPozdravljena Kraljica\xc2\xab). Ko so potihnili zadnji glasovi prekrasne hvalnice, je svetnik, prevzet od ob\xc4\x8dutkov ljubezni do Marije, pokleknil pred oltar ter zapel: \xc2\xbbO clemens, o pia, o dulcis Virgo Maria\xc2\xab\xc2\xa0(\xc2\xbbO milostljiva, o dobrotljiva, o presladka Devica Marija\xc2\xab)! Od tistega \xc4\x8dasa te besede pristavljajo na koncu molitve \xc2\xbbSalve Regina\xc2\xab.\n_START_SECTION_\nMo\xc5\xbe sprave in miru\n_START_PARAGRAPH_\nBernardova dejavnost je pogostoma presegla samostansko obzidje. Klicali so ga za svetovalca in posrednika mnogi takratni vladarji. Ve\xc4\x8d kot kdorkoli je prispeval k odpravi razkola, ki je nastal z izvolitvijo dveh pape\xc5\xbeev leta 1130. Bernard je za to potreboval osem let trdega dela, resnega premi\xc5\xa1ljevanja in napornega potovanja. Isto\xc4\x8dasno je deloval za mir in spravo med Anglijo in Francijo, kakor tudi med mnogimi sprtimi vitezi in plemi\xc4\x8di.\n_START_SECTION_\nNeuklonljivi protipape\xc5\xbe\n_START_PARAGRAPH_\nKo je pape\xc5\xbe Honorij II. \xc5\xa1e umiral, je gospodarsko zelo vplivna rodbina Leone uporabila vsa sredstva, da bi izvolili kardinala Petra Leoneja za pape\xc5\xbea. Kakor hitro je pape\xc5\xbe zatisnil o\xc4\x8di, je ve\xc4\x8dina kardinalov, zbranih v svoji zastra\xc5\xbeeni pala\xc4\x8di, izvolila pobo\xc5\xbenega in u\xc4\x8denega kardinala Gregorja Papareschija za pape\xc5\xbea, ki si je nadel ime Inocenc II. Nasprotna stranka pa ni zamujala, ampak je \xc5\xa1e istega dne popoldne nekaj kardinalov in podkupljeno ljudstvo oklicalo za pape\xc5\xbea Leoneja, ki si je nadel ime Anaklet II. Ko je Inocenc opazil nemire, se je \xc5\xbee petega dne hotel odpovedati pape\xc5\xa1tvu, kardinali pa so ga najprej prosili, naj ostane. Nato so mu zagrozili z izob\xc4\x8denjem v primeru odstopa. Niso namre\xc4\x8d hoteli sprejeti posvetnega, celo razuzdanega Petra. Inocencov polo\xc5\xbeaj pa je postal v prekucni\xc5\xa1kem mestu tako negotov, da se je zatekel k francoskemu kralju podobno kot njegov predhodnik. Tedaj je Anaklet II. zasedel Baziliko sv. Petra, Lateran z zakladnico in prisilil celo ponosne Frangepane, da ga priznajo._NEWLINE_Francoski kralj Ludvik VI. se je skupaj s \xc5\xa1kofi, ki so zasedali v \xc3\x89tampesu, v tej zmedi obrnil na \xc5\xbee tedaj spo\xc5\xa1tovanega Bernarda in mu zaupal odlo\xc4\x8ditev o tem, kateri pape\xc5\xbe je pravi. \xc4\x8ceprav se je obotavljal in trepetal, je vendar ob nagovarjanju od vseh strani sprejel nelahko nalogo. Temeljito je preu\xc4\x8dil potek volitev, vrstni red, nato zasluge izvoljenih in na temelju vsega pri\xc5\xa1el do sklepa, da se mora Cerkev pridru\xc5\xbeiti Inocencu. Zna\xc4\x8dilno je, kar je zapisal o zadevi v nekem pismu:_NEWLINE_\xc2\xbb\xc4\x8ce je vse to, kar govorijo o Anakletu II., res, potemtakem ta \xc4\x8dlovek ne samo, da ne more biti glavar Cerkve, ampak niti du\xc5\xa1ni pastir kake hribovske vasice. \xc4\x8ce pa to ni res, je tudi tedaj primerno, da se ne odlikuje cerkveni poglavar le po svetem \xc5\xbeivljenju, ampak tudi po neomade\xc5\xbeevanem dobrem imenu.\xc2\xab_NEWLINE_Po Bernardovi odlo\xc4\x8ditvi so sprejeli Inocenca za pape\xc5\xbea v Franciji, kjer je posvetil novo klinijsko baziliko. Priznali so ga tudi v Nem\xc4\x8diji, \xc5\xa0paniji, Angliji in na Mad\xc5\xbearskem. Anakletu je ostal zvest do nadaljnjega le Rim in Milano._NEWLINE_Zadeva pa je naletela na hude odpore. V Li\xc3\xa9gu se je sre\xc4\x8dal z angle\xc5\xa1kim kraljem, ki se je dolgo obotavljal priznati zakonitega pape\xc5\xbea, \xc4\x8de\xc5\xa1 da mu vest ne dovoli. Na to mu je Bernard drzno odgovoril: \xc2\xbbVeli\xc4\x8danstvo naj skrbijo tisti njihovi grehi, za katere bo moralo odgovarjati pred Bogom. Tega enega jaz vzamem na svojo vest.\xc2\xab\xc2\xa0In kralj se je vdal. \xc5\xa0e ve\xc4\x8dji uspeh je po\xc5\xbeel z akvitanskim vojvodom Viljemom. Ta velikanski, divja\xc5\xa1ki in prepirljivi \xc4\x8dlovek je dr\xc5\xbeal s protipape\xc5\xbeem. Bernard mu je zaman govoril na du\xc5\xa1o. Neko\xc4\x8d je vojvoda prisostvoval slovesni ma\xc5\xa1i. Po povzdigovanju je Bernard v povzdignjene roke vzel Najsvetej\xc5\xa1e, krenil proti vojvodi in govoril takole: \xc2\xbbMi, Bo\xc5\xbeji slu\xc5\xbeabniki, smo te zaman prosili. Nisi se nam uklonil. Sedaj se ti bli\xc5\xbea sam glavar Cerkve in tvoj Gospod, sodnik, pred \xc4\x8digar imenom se pripogne vsako koleno v nebesih, na zemlji in pod zemljo. V njegove roke bo neko\xc4\x8d pri\xc5\xa1la tudi tvoja du\xc5\xa1a. Ali se ga upa\xc5\xa1 zavre\xc4\x8di tako, kakor si delal z njegovimi slu\xc5\xbeabniki?\xc2\xab\xc2\xa0Navzo\xc4\x8dim je zaledenela kri v \xc5\xbeilah. Vojvoda je prebledel, zatrepetal in se nezavesten zgrudil na zemljo. Bernard se ga je dotaknil in ko se je ovedel, je storil po Bernardovi \xc5\xbeelji. 38-leten se je odpovedal prestolu in za\xc4\x8del spokorno \xc5\xbeivljenje. _NEWLINE_Trikrat se je napotil Bernard v Italijo mirit sprte kneze in mesta. Posre\xc4\x8dilo se mu je, da je uvedel pape\xc5\xbea Inocenca v Rim k svetemu Petru. Ko je po Anakletovi smrti njegova stranka izvolila novega protipape\xc5\xbea, ga je nagovoril na odpoved.\n_START_SECTION_\n\xc4\x8ce\xc5\xa1\xc4\x8denje\n_START_PARAGRAPH_\nZa svetnika ga je razglasil pape\xc5\xbe Aleksander III. 11. januarja 1174 v Rimu. Katoli\xc5\xa1ka Cerkev obhaja njegov god 20. avgusta \xe2\x80\x93 na njegov smrtni dan, na Mad\xc5\xbearskem pa obhajajo njegov god 19. avgusta, ker je pri njih 20. avgusta god svetega \xc5\xa0tefana Ogrskega, ki je dr\xc5\xbeavni praznik._NEWLINE_Pape\xc5\xbe Pij VIII. ga je 1830 povzdignil med cerkvene u\xc4\x8ditelje. Prijel se ga je naslov \xc2\xbbDoctor Mellifluus\xc2\xab\xc2\xa0(\xc2\xbbMedonosni u\xc4\x8ditelj\xc2\xab), ker je znal tako sladko in privla\xc4\x8dno govoriti._NEWLINE_Dante Alighieri omenja Bernarda v Bo\xc5\xbeanski komediji. O njem govori v tretjem delu (Raj) od 31. do 33. (zadnjega) speva. On je zadnji Dantejev vodnik po raju. Izbral ga je zaradi tega, ker je mistik kontemplativnega reda, veliki Marijin \xc4\x8dastilec in izreden govorec.\n_START_SECTION_\nOcena\n_START_PARAGRAPH_\nBernard, utemeljiteljski opat opatije Clairvaux v Burgundiji, je bil ena od najbolj poveljevalnih cerkvenih voditeljev v prvi polovici dvanajstega stoletja, kakor tudi eden najve\xc4\x8djih duhovnih u\xc4\x8diteljev vseh \xc4\x8dasov in najmo\xc4\x8dnej\xc5\xa1i zagovornik Cistercijanske obnove._NEWLINE_Leonard Foley je o njem zapisal: \xc2\xbb\xc4\x8clovek stoletja! \xc5\xbdena stoletja! Danes sli\xc5\xa1i\xc5\xa1 uporabljati take izraze za toliko sodobnih ljudi ... Toda \xc2\xbbmo\xc5\xbe stoletja\xc2\xab\xc2\xa0v Zahodni Evropi je bil brez dvoma in razprave Bernard iz Clairvauxa. Svetovalec pape\xc5\xbeev, pridigar druge kri\xc5\xbearske vojne, branilec vere, zdravitelj razkolov, obnovitelj meni\xc5\xa1kega reda, prou\xc4\x8devalec Svetega pisma, bogoslovec in zgovoren pridigar: sleherni od teh naslovov bi zadostoval za navadnega \xc4\x8dloveka. Toda Bernard je bil vse to \xe2\x80\x93 pa je \xc5\xa1e vedno ohranjal gore\xc4\x8do \xc5\xbeeljo, da bi se vrnil k skritemu meni\xc5\xa1kemu \xc5\xbeivljenju svojih mladih dni.\xc2\xab_NEWLINE_S svojim \xc5\xbeivljenjem, delom in vplivom je vtisnil neizbrisen pe\xc4\x8dat 12. stoletju. Ustanovil je cistercijane, ki so se naselili tudi na slovenskem ozemlju. Tako je dosegel njegov vpliv tudi na\xc5\xa1e kraje."