b'\n_START_ARTICLE_\nHenrik Schollmayer-Lichtenberg\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nMed letoma 1884 in 1919 je bil v slu\xc5\xbebi na veleposestvu kneza Sch\xc3\xb6nburg-Waldenburga na Sne\xc5\xbeniku. Od 1885 kot vi\xc5\xa1ji gozdar in oskrbnik gozdarskega revirja Ma\xc5\xa1un, od 1903 je kot vi\xc5\xa1ji upravitelj vsega veleposestva nasledil svojega tasta Obereignerja, 1909 postal direktor. Leta 1918 je v Dresdenu od kapi deloma ohromel, 1. maja 1919 bil upokojen. Preselil se je na svoje, po adoptivni materi, grofici Viljemini Lichtenberg, prevzeto posestvo Ko\xc4\x8da vas pri Lo\xc5\xbeu, kjer je umrl._NEWLINE_Schollmayer je gradil ceste po ob\xc5\xa1irnih gra\xc5\xa1\xc4\x8dinskih gozdovih, da bi jih smotrno izkoristili in la\xc5\xbee odva\xc5\xbeali gozdne pridelke. Napravil je na\xc4\x8drte tudi za druge javne ceste ter sestavil podatke za gradnjo \xc5\xbeelezni\xc5\xa1ke proge Rakek\xe2\x80\x94Babno polje, ki so ji pa nasprotovali doma\xc4\x8dini. Prizadeval si je tudi, da bi preskrbel z vodo dolino Pivke in vas Kozari\xc5\xa1\xc4\x8de._NEWLINE_Med letoma 1908 in 1918 je bil poslanec kranjskega de\xc5\xbeelnega zbora v kuriji veleposestnikov.'