b'\n_START_ARTICLE_\nDoma\xc4\x8dijska literatura\n_START_PARAGRAPH_\nDoma\xc4\x8dijska literatura (nem. Heimatliteratur) je v \xc5\xa1ir\xc5\xa1em pomenu oznaka za vsako literaturo, nastalo iz ob\xc4\x8dutka povezanosti z doma\xc4\x8do zemljo, v o\xc5\xbejem pomenu oznaka za doma\xc4\x8dijsko povest in doma\xc4\x8dijski roman, idejno konservativno idili\xc4\x8dno kme\xc4\x8dko pisanje, ki se navaja med \xc5\xbeanri trivialne literature. V nem\xc5\xa1ki literaturi oznaka za literarno gibanje, ki se je pojavilo leta 1900 z nastankom \xc4\x8dasopisa Heimat.\n_START_SECTION_\nNastanek in razvoj\n_START_PARAGRAPH_\nDoma\xc4\x8dijska literatura je nastala v okviru pojma doma\xc4\x8dijska umetnost (Heimatkunst) oz. doma\xc4\x8dijsko pesni\xc5\xa1tvo (Heimatdichtung) kot odpor proti velikomestni civilizaciji in naturalizmu ter dekadentnemu simbolizmu na prelomu stoletja. Njen nastanek je spodbudila industrializacija, s tem pa rast mest in proletarizacija pode\xc5\xbeelja. Enostranskemu naturalisti\xc4\x8dnemu prikazovanju mizerije \xc4\x8dasa se je zoperstavila z optimizmom, vra\xc4\x8danjem k\xc2\xa0\xc2\xbbizvornim silam\xc2\xab, tj. ljudskosti in pokrajini. Iz nezaupanja v me\xc5\xa1\xc4\x8danstvo je romanti\xc4\x8dno mitizirala kmetstvo. Ustvarila je idili\xc4\x8dno sliko kmeta, ki je prerasla v heroi\xc4\x8dno in je bila slepa za dejanski polo\xc5\xbeaj modernega, industrializirajo\xc4\x8dega se kmetijstva. Mestu pa je pripisovala kriminal, seksualno razpu\xc5\xa1\xc4\x8denost, brezverstvo, liberalizem, pokvarjenost._NEWLINE_V glavnem je bila konzervativna in je nasprotovala dru\xc5\xbebenoekonomskim spremembam in zavra\xc4\x8dala tujstvo (tudi tujke v jeziku) in zapletenost. Pisec je moral poznati svoj kraj in njegovo zgodovino, navade, ljudsko blago, izogibati pa se je moral strankarski in verski opredeljenosti kot silam diferenciacije, saj je poudarjala enotnost, zanesljivost in enostavnost, ki jih lahko nudi le doma\xc4\x8da zemlja._NEWLINE_Izraz doma\xc4\x8dijska umetnost sta uporabila Friedrich Lienhard in Adolf Bartel v \xc4\x8dasopisu Heimat, ki je izhajal pod geslom\xc2\xa0\xc2\xbbLos von Berlin!\xc2\xab\xc2\xa0(stran od velikomestnega \xc5\xbeivljenja), kot opozicijo moderni velemestni, kavarni\xc5\xa1ki literaturi. Zahtevala sta, naj ima literatura nacionalno podlago, ker je nacionalno simbol biolo\xc5\xa1ko in eti\xc4\x8dno zdravega, naj se decentralizira in odpove svetovljanstvu. \xc4\x8ceprav sta na\xc4\x8drtovala visoko umetnost, je bila doma\xc4\x8dijska produkcija umetni\xc5\xa1ko neambiciozna in ve\xc4\x8dinoma namenjena literarni vzgoji ljudstva (njeni bralci so v nasprotju s tem hotenjem pripadali srednjemu me\xc5\xa1\xc4\x8danskemu sloju)._NEWLINE_Doma\xc4\x8dijska literatura se je zgledovala po poeti\xc4\x8dnem realizmu Gottfrieda Kellerja, Wilhelma Raabeja, Otta Ludwiga, Petra D\xc3\xb6rflerja in islandskih sagah Selme Lagerlof, Knuta Hamsuna, Sigrid Undset. Programski zna\xc4\x8daj je imela v severni in srednji Nem\xc4\x8diji, dogajali\xc5\xa1\xc4\x8de so bile nem\xc5\xa1ke\xc2\xa0\xc2\xbbmejne pokrajine\xc2\xab\xc2\xa0Sudeti, gornja \xc5\xa0lezija, vzhodna Prusija, Banat, Sedmogra\xc5\xa1ka, L\xc3\xbcnebur\xc5\xa1ka pu\xc5\xa1\xc4\x8da, Bavarska._NEWLINE_Po 1933 je postala osnova nacionalisti\xc4\x8dni propagandni literaturi krvi in zemlje (Blut- und Boden-Literatur), ki je oznaka za z rasisti\xc4\x8dno doma\xc4\x8dijsko ideologijo in z navidezno ljudskim zna\xc4\x8dajem pre\xc5\xbeeto literaturo v nacisti\xc4\x8dni Nem\xc4\x8diji. S tem se je kompromitirala in svoj slab glas obdr\xc5\xbeala do danes._NEWLINE_Po drugi dvetovni vojni se je doma\xc4\x8dijska literatura razvijala kot mno\xc5\xbei\xc4\x8dna literatura v obliki romanov v zve\xc5\xbe\xc4\x8di\xc4\x8dih (Heftchenroman), \xc5\xbeivela je v gledali\xc5\xa1\xc4\x8du (Heimattheater) in filmu (Heimatfilm) ter kasneje tudi v televizijskih serijah.\n_START_SECTION_\nDoma\xc4\x8dijska literatura na Slovenskem\n_START_PARAGRAPH_\nTermin doma\xc4\x8dijska literatura se je na Slovenskem povezoval z zape\xc4\x8dkarskim (v nasprotju s svetovljanskim), dru\xc5\xbeinskim (v nasprotju z dru\xc5\xbebenim) in dominsvetovskim (v nasprotju z ljubljanskozvonskim), kar mu je dalo slab\xc5\xa1alni ton. Termin je soroden s terminom pokrajinska oz. regionalna literatura; v prvi so dom, dru\xc5\xbeina, rodbina, doma\xc4\x8dija, domovina pomembnej\xc5\xa1i od individualne glavne osebe, v drugi pa je poudarjena in izpostavljena pokrajina, v kateri se dogaja._NEWLINE_Kot opozicija doma\xc4\x8dijski literaturi se je 1930 razvil socialni realizem, ki perspektive nacionalnega pre\xc5\xbeivetja ni videl v ve\xc4\x8djih kmetih, gruntarjih, pa\xc4\x8d pa v kme\xc4\x8dkem proletariatu in proletarizaciji kmetstva._NEWLINE_Doma\xc4\x8dijska literatura se je okrepila zlasti med drugo svetovno vojno]], ko je dobila programsko in pomirjevalno vsebino. Svoj zadnji vzpon je dosegla 1941, po 1945 pa ji razmere niso bile ve\xc4\x8d naklonjene, \xc4\x8deprav se je pojavljala tudi pozneje (npr. Ivanka \xc4\x8cade\xc5\xbe: Bera\xc4\x8deva zgodba: Povest (1984), Mimi Male\xc5\xa1ek: Skobci nad dolino: Doma\xc4\x8dijska povest (1985), Dragica Krape\xc5\xbe: Dedi\xc4\x8di (2001), Tone Jak\xc5\xa1e: Oh, ta ljubezen: Doma\xc4\x8dijska povest (2008), nastala je tudi parodija tega \xc5\xbeanra (Borut Golob: Smreka bukev lipa kri\xc5\xbe: Doma\xc4\x8dijska povest z motorno \xc5\xbeago in sre\xc4\x8dnim koncem (2009)).'