b'\n_START_ARTICLE_\nL\xc3\xa9on Van Hove\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xa0tudiral je matematiko in fiziko na Universit\xc3\xa9 Libre de Bruxelles (ULB). Na tej univerzi je leta 1946 doktoriral iz matematike. Med letoma 1949 in 1954 je delal na In\xc5\xa1titutu za vi\xc5\xa1ji \xc5\xa1tudij v Princetonu (New Jersey) na podlagi sre\xc4\x8danja z Oppenheimerjem. Kasneje je delal v Brookhavenskem narodnem laboratoriju in bil profesor ter predstojnik In\xc5\xa1tituta za teoreti\xc4\x8dno fiziko Univerze v Utrechtu. V 1950-ih je polo\xc5\xbeil teoreti\xc4\x8dne temelje analize nepro\xc5\xbenega sipanja nevtronov|nevtronov s pomo\xc4\x8djo dinami\xc4\x8dnega strukturnega faktorja._NEWLINE_Leta 1958 je prejel Francquijevo nagrado za eksaktne znanosti. V letu 1959 so ga povabili za vodjo teoreti\xc4\x8dnega oddelka v CERN v \xc5\xbdenevi. Van Hovea so leta 1975 skupaj z Adamsom izvolili za glavnega direkorja CERN, kot odgovornega za raziskovalne dejavnosti organizacije. Med njegovim direktorstvom so predlagali projekt LEP.'