b'\n_START_ARTICLE_\nUtopi\xc4\x8dni socializem\n_START_PARAGRAPH_\nUtopi\xc4\x8dni socializem je skupna oznaka za idealisti\xc4\x8dni dru\xc5\xbebeni nazor filozofov, dru\xc5\xbebenih kritikov in reformatorjev, ki jim je skupno predpostavljanje imaginarne dru\xc5\xbebene stvarnosti (utopije) kot idealne re\xc5\xa1itve na dru\xc5\xbebene in ekonomske probleme, ki so bili posledica modernizacijskih procesov v dru\xc5\xbebi in odpravljanja zastarelih dru\xc5\xbebenih struktur._NEWLINE_Utopi\xc4\x8dni socializem od \xc5\xa1ir\xc5\xa1ega pojma politi\xc4\x8dnih utopij omejuje zavzemanje za socialisti\xc4\x8dne ideje o skupni lastnini, kar bi onemogo\xc4\x8dilo izkori\xc5\xa1\xc4\x8danje med dru\xc5\xbebenimi sloji in ustvarilo pogoje za pravi\xc4\x8dno in humano dru\xc5\xbebo._NEWLINE_Pojem\xc2\xa0\xc2\xbbutopi\xc4\x8dnega socializma\xc2\xab\xc2\xa0prvi\xc4\x8d omenjata Karl Marx in Friedrich Engels v\xc2\xa0\xc2\xbbKomunisti\xc4\x8dnem manifestu\xc2\xab, da bi izpostavila razliko med svojo,\xc2\xa0\xc2\xbbznanstveno\xc2\xab\xc2\xa0obliko socializma in predhodnimi\xc2\xa0\xc2\xbbutopi\xc4\x8dnimi\xc2\xab\xc2\xa0oblikami.\n_START_SECTION_\nMarksisti\xc4\x8dna definicija\n_START_PARAGRAPH_\nMarksisti\xc4\x8dna obravnava utopi\xc4\x8dnega socializma se ne zadovolji z zaklju\xc4\x8dkom, da so predhodniki marksizma bili utopi\xc4\x8dni socialisti, ampak zahteva tudi odgovor na vpra\xc5\xa1anje, zakaj so bili utopi\xc4\x8dni. Marksizem na to vpra\xc5\xa1anje odgovori iz dveh vidikov. Pri prvem vidiku uporablja pristop histori\xc4\x8dnega materializma; utopi\xc4\x8dni socializem tako obravnava v zgodovinskem obdobju, v katerem je nastal. Drugi vidik je osredoto\xc4\x8den na neposredno kritiko utopi\xc4\x8dnega socializma; izpostavlja, zakaj ta, navkljub svoji kriti\xc4\x8dnosti do kapitalizma, slednjemu ne predstavlja resne gro\xc5\xbenje.\n_START_SECTION_\nUtopi\xc4\x8dni socializem \xe2\x80\x93 zgodovinski pregled\n_START_PARAGRAPH_\nEden izmed pomembnej\xc5\xa1ih pogojev za razvoj kritike kapitalizma je razvoj kapitalizma samega. Z drugimi besedami: dokler je \xc5\xa1e kapitalizem bil v svojih infantilnih obdobjih, dokler njegova razredna nasprotja \xc5\xa1e niso bila dokon\xc4\x8dno razvita in o\xc4\x8ditna, jih je bilo toliko te\xc5\xbeje kritizirati. To toliko bolj dr\xc5\xbei, \xc4\x8de ostanki preteklega dru\xc5\xbebenega reda (tj. fevdalizma) \xc5\xa1e niso povsem izginili. Dokler same zna\xc4\x8dilnosti kapitalisti\xc4\x8dne produkcije \xc5\xa1e niso dosegle absolutne dru\xc5\xbebene prevlade, jih je te\xc5\xbeje ustrezno (znanstveno) kritizirati. To toliko bolj v obdobju, ko je kapitalizem pri\xc4\x8del delati svoje prve korake ne le v Evropi, ampak celotni svetovni zgodovini._NEWLINE_Utopi\xc4\x8dni socializem, ki v svojem bistvu pozabi na konfliktni zna\xc4\x8daj dru\xc5\xbebenih razredov, apelira na razumno in pravi\xc4\x8dno dru\xc5\xbebo. Marx in Engels poudarjata, da utopi\xc4\x8dni socializem oboje pojmuje iz bur\xc5\xbeoazne perspektive. Isto\xc4\x8dasno pa so prvotne kritike kapitalizma oziroma utopi\xc4\x8dni socializem imele zelo omejene mo\xc5\xbenosti razvoja. Po Engelsovih besedah so prvotne kritike kapitalizma bile te\xc5\xbeko kaj drugega kot utopi\xc4\x8dni socializem:_NEWLINE_\xc2\xbbNezrelemu stanju kapitalisti\xc4\x8dne proizvodnje, nezrelim razrednim odnosom so ustrezale nezrele teorije. (\xe2\x80\xa6) \xc5\xa0lo je za to, da se iznajde nov, popolnej\xc5\xa1i sistem dru\xc5\xbebenega reda (\xe2\x80\xa6). Ti novi socialni sistemi so bili \xc5\xbee od vsega za\xc4\x8detka obsojeni na to, da ostanejo utopija; \xc4\x8dim bolj so jih njihovi zagovorniki izdelavali [sic!] v podrobnostih, tem bolj so se morali izgubljati v \xc4\x8distem fantaziranju\xc2\xab._NEWLINE_Za primer, kako je zgodovinski razvoj kritike kapitalizma bil pogojen z razvojem samega kapitalizma, vzemimo tri ve\xc4\x8dje utopi\xc4\x8dne socialiste: Saint-Simona, Fouriera in Owena.\n_START_SECTION_\nUtopi\xc4\x8dni socialisti\n_START_PARAGRAPH_\nSaint-Simon je \xc5\xbeivel v obdobju francoske revolucije, torej obdobju, kjer se je tretji stan bojeval proti prvemu (aristokraciji) in drugemu stanu (duhov\xc5\xa1\xc4\x8dini); druga\xc4\x8de re\xc4\x8deno, v obdobju bur\xc5\xbeoazne revolucije. Saint-Simonova dru\xc5\xbebena kritika je \xc5\xbee razlikovala med\xc2\xa0\xc2\xbbproduktivnim\xc2\xab\xc2\xa0in\xc2\xa0\xc2\xbbneproduktivnim\xc2\xab\xc2\xa0razredom, torej med razredom, ki producira dru\xc5\xbebeno bogastvo in razredom, ki ne dela, a si dru\xc5\xbebeno bogastvo prisvaja in \xc5\xbeivi v luksuzu. V kali je tako \xc5\xbee vsebovala razlikovanje med producenti in izkori\xc5\xa1\xc4\x8devalci._NEWLINE_Ker pa je Saint-Simon deloval v obdobju francoske bur\xc5\xbeoazne revolucije, torej obdobju, v katerem je kapitalizem v Franciji bil \xc5\xa1ele v zametkih, je razred izkori\xc5\xa1\xc4\x8devalcev omejil na aristokracijo in duhov\xc5\xa1\xc4\x8dino; pod\xc2\xa0\xc2\xbbproduktivni\xc2\xab\xc2\xa0razred je \xc5\xa1tel tudi bur\xc5\xbeoazijo._NEWLINE_Te napake Fourier ni ponovil. V njegovem \xc5\xbeivljenjskem obdobju se je kapitalizem \xc5\xbee dovolj razvil, da so razredni antagonizmi kapitalizma (tj. konflikt med bur\xc5\xbeoazijo in proletariatom) postali o\xc4\x8ditni. Nadalje so postale opazne kapitalisti\xc4\x8dne krize, razviden pa je postal tudi njihov paradoks, da nastanejo iz preobilja. Alternativo kapitalizmu je videl v delavskih samozadostnih komunah (t.i.\xc2\xa0\xc2\xbbfalangah\xc2\xab). Nadalje je Fourier videl povezavo med razrednim bojem in ostalimi oblikami dru\xc5\xbebene diskriminacije; njegove zahteve so na primer vklju\xc4\x8devale tudi spolno enakost._NEWLINE_Owen je bil dopolnitev in nadgradnja Foureira. Robert Owen je bil angle\xc5\xa1ki kapitalist, ki je del profita namenil socialni varnosti delavcev. Ti so poleg kraj\xc5\xa1ega delovnega dneva (10,5-urnega: takratni standard je bil 12 ur) imeli na voljo tudi vrtce. Nasploh so tovarne Owena delovale kot delovne komune; tamkaj\xc5\xa1nji delavci so imeli relativno ugoden polo\xc5\xbeaj (glede na preostale delavce)._NEWLINE_Zadeva pa je delovala le, dokler je Owen tak\xc5\xa1ne eksperimente omejil na obseg lastnih obratov; dokler se je dr\xc5\xbeal te omejitve, sta ga obo\xc5\xbeevali tudi bur\xc5\xbeoazija in aristokracija. Ko pa je postavil zahtevo, da se tak\xc5\xa1en sistem komun raz\xc5\xa1iri na preostalo produkcijo, da naj tak\xc5\xa1nemu zgledu sledijo tudi drugi kapitalisti, so mu slednji mno\xc5\xbei\xc4\x8dno nasprotovali (ta rezultat je Owen tudi predvidel). Owenovi poskusi delavskih komun so sicer pokazali, da bur\xc5\xbeoazija ni potrebna za vodenje dru\xc5\xbebene produkcije, a so isto\xc4\x8dasno najve\xc4\x8d, kar se da dose\xc4\x8di znotraj kapitalizma. Njegovi eksperimenti so zanemarili konfliktni odnos med bur\xc5\xbeoazijo in proletariatom; dobra volja kapitalista, kot na primer Owena, je bila (in je) izjema, ne pravilo.\n_START_SECTION_\nMarksisti\xc4\x8dna kritika utopi\xc4\x8dnih socialistov\n_START_PARAGRAPH_\nMarx in Engels sta zgodovinski kontekst utopi\xc4\x8dnih socialistov jemala kot olaj\xc5\xa1evalne okoli\xc5\xa1\xc4\x8dine, ki so obrazlo\xc5\xbeile pomanjkljivosti utopi\xc4\x8dnih socialistov. Zgodovinski kontekst je pomemben za razumevanje, kako je utopi\xc4\x8dni socializem nastal, kar pa ga v marksizmu ne upravi\xc4\x8di kritike._NEWLINE_Temeljna kritika, ki jo marksizem namenja utopi\xc4\x8dnemu socializmu, je pomanjkljivo ali celo povsem odsotno razumevanje razrednih odnosov kapitalizma. Marksizem tako utopi\xc4\x8dnemu socializmu o\xc4\x8dita, da si prizadeva graditi bodo\xc4\x8do dru\xc5\xbebo, ne da bi sploh razumel temeljne mehanizme obstoje\xc4\x8dega dru\xc5\xbebenega reda (kapitalizma). To ima dve ve\xc4\x8dji posledici: prezgodna opustitev razrednih pozicij (in retorike) ter nezmo\xc5\xbenost izpeljati prihodnjo brezrazredno (komunisti\xc4\x8dno) dru\xc5\xbebo iz konfliktov sedanje dru\xc5\xbebe.\n_START_SECTION_\nOpustitev razrednih pozicij\n_START_PARAGRAPH_\nUtopi\xc4\x8dni socializem se od razsvetljenstva, ki je bilo odziv in kritika na probleme fevdalizma, razlikuje po tem, da je kriti\xc4\x8den tudi do kapitalizma; razsvetljenstvo kriti\xc4\x8dnosti do vnaprej postavljenih avtoritet (vklju\xc4\x8dno z religijo) raz\xc5\xa1iri tudi na kapitalizem. Kljub temu pa trpi za isto veliko pomanjkljivostjo, ki je bdela nad razsvetljenstvom; v upanju na bolj\xc5\xa1o dru\xc5\xbebo se sklicuje na pravi\xc4\x8dnost in razum. Navkljub temu, da mora priznati tako razredne strukture kapitalizma kot konfliktne odnose med njimi, utopi\xc4\x8dni socializem re\xc5\xa1itev \xc5\xa1e vedno postavlja na nivoju celotnega \xc4\x8dlove\xc5\xa1tva. V svojih ciljih zapostavlja razredni konflikt, \xc5\xa1e preden tega uspe odpraviti v materialnem svetu; njihova kriti\xc4\x8dnost do kapitalizma jih te usode ne re\xc5\xa1i:_NEWLINE_\xc2\xbbVsem trem [Saint-Simonu, Fourieru in Owenu] je skupno, da ne nastopajo kot predstavniki interesov proletariata, ki je medtem zgodovinsko nastal. Kakor razsvetljenci tudi oni no\xc4\x8dejo osvoboditi najprej dolo\xc4\x8denega razreda, temve\xc4\x8d hkrati vse \xc4\x8dlove\xc5\xa1tvo. Kakor oni ho\xc4\x8dejo ustanoviti carstvo razuma in ve\xc4\x8dne pravi\xc4\x8dnosti; toda njihovo carstvo se kakor no\xc4\x8d od dneva razlikuje od carstva razsvetljencev. Tudi bur\xc5\xbeoazni svet, ki je urejen po na\xc4\x8delih teh razsvetljencev, je proti razumu in krivi\xc4\x8den, zato sodi prav tako med staro \xc5\xa1aro kakor fevdalizem in vsi poprej\xc5\xa1nji dru\xc5\xbebeni redi. \xc4\x8ce resni\xc4\x8dni razum in pravi\xc4\x8dnost doslej \xc5\xa1e nista vladala na svetu, je vzrok le to, da ju doslej nismo prav spoznali.\xc2\xab\xc2\xa0_NEWLINE_Kot alternativo razrednim pozicijam utopi\xc4\x8dni socialisti zavzemajo stali\xc5\xa1\xc4\x8de, da bodo njihovi ukrepi koristili vsemu \xc4\x8dlove\xc5\xa1tvu, torej tako izkori\xc5\xa1\xc4\x8devalcem kot izkori\xc5\xa1\xc4\x8danim. Re\xc5\xa1itev razrednega boja med kapitalisti in delavci (pri \xc4\x8demer simpatizirajo s slednjimi) ne vidijo v delavskem prevzemu oblasti in odpravi kapitalisti\xc4\x8dne privatne lastnine, ampak v sodelovanju med obema razredoma. Pri tem se utopi\xc4\x8dni socialisti \xc5\xa1e vedno zana\xc5\xa1ajo, da bo njihova vizija bodo\xc4\x8de dru\xc5\xbebe, utemeljena na razumu, prepri\xc4\x8dala tudi vladajo\xc4\x8di razred. Konflikt med delavcem in kapitalistom bo tako (po prepri\xc4\x8danju utopi\xc4\x8dnih socialistov) razre\xc5\xa1en, ko bo slednji uvidel, da je komunizem tudi v njegovem interesu. Engels kriti\xc4\x8dnost do tak\xc5\xa1nega stali\xc5\xa1\xc4\x8da potrjuje v predgovoru k "Polo\xc5\xbeaju delavskega razreda v Angliji" iz leta 1892:_NEWLINE_\xc2\xbbTako se posebno poudarja \xe2\x80\x93 zlasti na koncu knjige \xe2\x80\x93 trditev, da komunizem ni samo strankarska doktrina delavskega razreda, ampak teorija, katere kon\xc4\x8dni namen je osvoboditi vso dru\xc5\xbebo, tudi kapitaliste, dana\xc5\xa1njih utesnjujo\xc4\x8dih razmer. V abstraktnem pomenu je to to\xc4\x8dno, v praksi pa ve\xc4\x8dinoma huje kot nekoristno. Dokler posedujo\xc4\x8di razredi ne samo da ne \xc4\x8dutijo nobene potrebe po osvoboditvi, ampak se tudi samo-osvoboditvi delavskega razreda z vsemi mo\xc4\x8dmi upirajo, toliko \xc4\x8dasa bo delavski razred pa\xc4\x8d prisiljen, da dru\xc5\xbebeni prevrat sam za\xc4\x8dne in izpelje. (\xe2\x80\xa6) Tudi danes je dosti ljudi, ki iz nepristranskosti svojega vi\xc5\xa1jega stali\xc5\xa1\xc4\x8da pridigajo delavcem o nekem socializmu, ki naj bi bil vzvi\xc5\xa1en nad vsemi razrednimi nasprotji in razrednimi boji. A to so ali novinci, ki se morajo \xc5\xa1e dosti dosti u\xc4\x8diti, ali pa najhuj\xc5\xa1i sovra\xc5\xbeniki delavstva, volkovi v ov\xc4\x8djih ko\xc5\xbeuhih.\xc2\xab\n_START_SECTION_\nKomunizem kot naslednik kapitalizma\n_START_PARAGRAPH_\nMarx in Engels utopi\xc4\x8dnim socialistom nadalje o\xc4\x8ditata, da bodo\xc4\x8de dru\xc5\xbebe, torej dru\xc5\xbebe, ki bo nasledila kapitalizem, ne gradijo na osnovi sistemske kritike kapitalizma, da torej ne vzpostavijo dosledne povezave med sedanjostjo (kapitalizmom) in bodo\xc4\x8do utopijo. Utopi\xc4\x8dnim socialistom tako o\xc4\x8ditata, da njihove ideje socializma ne izhajajo iz analize kapitalizma, da jim torej ne uspe pokazati, kako se komunizem materialno lahko razvije iz protislovij kapitalizma ter kako sam razvoj kapitalizma sili v kolektivizacijo produkcijskih sredstev. Z drugimi besedami: da jim ne uspe izpeljati komunizma kot dru\xc5\xbebe, ki se razvije iz kapitalizma._NEWLINE_Marksizem pod protislovji kapitalizma pojmuje nasprotja med kapitalisti\xc4\x8dno produkcijo kot tako ter med kapitalisti\xc4\x8dnimi produkcijskimi odnosi.\n_START_SECTION_\nProtislovja kapitalizma\n_START_PARAGRAPH_\nNajbolj osnovno protislovje kapitalisti\xc4\x8dnega na\xc4\x8dina produkcije je protislovje med dru\xc5\xbebenim zna\xc4\x8dajem kapitalisti\xc4\x8dne produkcije in privatnim prisvajanjem njenih produktov. Kapitalisti\xc4\x8dni na\xc4\x8din produkcije je \xc5\xbee po svoji definiciji kolektivnega zna\xc4\x8daja. Kapitalist mora za cirkulacijo kapitala najeti mezdne delavce, te pa mora dobiti, tako kot vsako drugo blago, na trgu. \xc5\xbde s tem kapital ni omejen na kapitalista, ampak na \xc5\xa1ir\xc5\xa1e dru\xc5\xbebene odnose; zato je kapitalisti\xc4\x8dna produkcija kolektivna. Nadalje si kapitalist ne prila\xc5\xa1\xc4\x8da produktov, ker bi jih sam proizvedel, ampak ker je lastnik produkcijskih sredstev, s katerimi opravlja kolektiv mezdnih delavcev; to je temelj privatnega prisvajanja produktov kolektivne kapitalisti\xc4\x8dne produkcije. To protislovje se izrazi v \xc5\xa1tirih dodatnih nasprotjih kapitalisti\xc4\x8dne produkcije._NEWLINE_Prvo nasprotje je lo\xc4\x8denost producenta od produkcijskih sredstev. To vodi v delitev dru\xc5\xbebe na dva velika razreda: lastnike produkcijskih sredstev (bur\xc5\xbeoazijo) in razred mezdnih delavcev (proletariat), mezdno delo pa je temelj za produkcijo prese\xc5\xbene vrednosti._NEWLINE_Drugo ve\xc4\x8dje nasprotje je med organizacijo produkcije znotraj individualnih kapitalisti\xc4\x8dnih obratov, medtem ko na nivoju dru\xc5\xbebene produkcije vlada anarhija. Na nivoju posameznega kapitala se uvajajo na\xc4\x8dela znanstvenega mened\xc5\xbementa, ki si prizadevajo racionalizirati stro\xc5\xa1ke; na nivoju dru\xc5\xbebene ekonomije pa \xc5\xa1e vedno vlada konkurenca med kapitali (navkljub temu, da sam znanstveni mened\xc5\xbement priznava, da tak\xc5\xa1na praksa ni u\xc4\x8dinkovita). Monopoli tega problema ne re\xc5\xa1ijo, ker so nestabilni, monopol, ki bi zajemal vso ekonomijo, pa je pod kapitalisti\xc4\x8dno privatno lastnino nemogo\xc4\x8d._NEWLINE_Tretje protislovje so krize, ki izhajajo iz preobilja. Za razliko od predhodnih ekonomskih sistemov so v kapitalizmu krize periodi\xc4\x8dne in ne izhajajo iz pomanjkanja, temve\xc4\x8d iz preobilja; izhajajo iz hiperprodukcije v smislu, da kapital producira ve\xc4\x8d, kot lahko trg absorbira. Sorodno protislovje je industrijska rezervna armada oziroma brezposelnost, ki se navkljub gospodarski rasti na zmanj\xc5\xa1uje, ampak je v kapitalizmu nasprotno stalnica._NEWLINE_\xc4\x8cetrto protislovje izpostavlja kolektivni zna\xc4\x8daj kapitalisti\xc4\x8dne produkcije v dveh mo\xc5\xbenih oblikah: delni\xc5\xa1kih dru\xc5\xbebah ali dr\xc5\xbeavni lastnini. V primeru delni\xc5\xa1ke dru\xc5\xbebe lastnik produkcijskih sredstev ni ve\xc4\x8d eden kapitalist, temve\xc4\x8d skupnost kapitalistov (delni\xc4\x8darjev). Marx in Engels delni\xc5\xa1ko dru\xc5\xbebo tudi navajata kot obliko kapitala, kjer je vloga bur\xc5\xbeoazije najbolj razvidna; da si lasti del dru\xc5\xbebenega produkta v obliki dividend kot lastninskega naslova (nad produkcijskimi sredstvi). Dr\xc5\xbeavna lastnina nadalje nakazuje, da razred bur\xc5\xbeoazije ni potreben za vodenje dru\xc5\xbebene produkcije; dr\xc5\xbeavno lastnino vodijo dr\xc5\xbeavni uslu\xc5\xbebenci (ki niso hkrati lastniki). Marx in Engels na osnovi tega razglasita bur\xc5\xbeoazijo za\xc2\xa0\xc2\xbbodve\xc4\x8den dru\xc5\xbebeni razred\xc2\xab.\n_START_SECTION_\nZa\xc4\x8detki in Thomas More\n_START_PARAGRAPH_\nSplo\xc5\xa1en konsenz zgodovinarjev utopi\xc4\x8dnega socializma je, da velja za prvega v liniji utopi\xc4\x8dnih socialistov Thomas More (1478 - 1535), ki je napisal delo z naslovom\xc2\xa0\xc2\xbbKnjiga o najbolj\xc5\xa1i ureditvi dr\xc5\xbeave in o novem otoku Utopija\xc2\xab. Izraz utopija je sestavljen iz dveh gr\xc5\xa1kih besed; iz u, ki pomeni v gr\xc5\xa1\xc4\x8dini ne in topos , ki pomeni kraj, skupaj Utopos ali neobstoje\xc4\x8di kraj. Utopija pomeni kriti\xc4\x8den odnos do obstoje\xc4\x8de stvarnosti. Predstavila naj bi projekcijo najbolj\xc5\xa1ega stanja, idealne dru\xc5\xbebe h kateri bi se morali usmeriti in s katero bi morali obstoje\xc4\x8do zamenjati. Njegovemu delu so sledila mnoga dela njegovih sodobnikov in kasnej\xc5\xa1ih filozofov, piscev politi\xc4\x8dnih utopij. Kljub neformalnemu\xc2\xa0\xc2\xbbprvenstvu\xc2\xab\xc2\xa0Thomasa Mora ideje utopizma niso nove in so se v zgodovini filozofije pojavljale od Platona (427 pr. n. \xc5\xa1t. - 347 pr. n. \xc5\xa1t.) naprej, vendar je \xc5\xa1ele bogatenje me\xc5\xa1\xc4\x8danstva in uni\xc4\x8denje srednjeve\xc5\xa1kih solidarnostnih struktur spodbudilo kritiko tedanjih modernizacijskih procesov, ki so ve\xc4\x8dali razlike v dru\xc5\xbebeni razslojenosti, krepili dr\xc5\xbeavni aparat (absolutizem) in slab\xc5\xa1ali kvaliteto \xc5\xbeivljenja.'