b"\n_START_ARTICLE_\nHerajon na Samosu\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nJedro mita v sredi\xc5\xa1\xc4\x8du kulta Here na Samosu je njeno rojstvo. Po lokalnem izro\xc4\x8dilu je bila boginja rojena pod drevesom lygos (Vitex agnus-castus, navadna konopljika). Na letnem festivalu, ki se imenuje Toneia - 'zavezujo\xc4\x8da', je bila kultna podoba Here ceremonialno privezana na veje lygosa. Drevo je \xc5\xa1e vedno na rimskem kovancu iz Samosa._NEWLINE_Znane so \xc5\xa1tevilne gradbene faze, delno opredeljene z delci stre\xc5\xa1nikov , prva faza iz 8. stoletja pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem. Prvi tempelj, Hekatompedos, je bil dolg pribli\xc5\xbeno 30 m in ozek; sestavljale so ga tri stene in notranja centralna linija stebrov, ki je podpirala strukturo strehe. Veliko ve\xc4\x8dji tempelj sta zgradila doma\xc4\x8da arhitekta Rojk in Teodor ca. 570-550 pr. n. \xc5\xa1t. Tempelj je stal nasproti kultnemu Herinemu oltarju v njenem obzidanem in zaprtem temenosu. To je bil dipteralni tempelj z dvema vrstama stebrov v portiku, in kot peripteral na vseh straneh (glej gr\xc5\xa1ki tempelj). Imel je globok pokrit pronaos in spredaj zaprto celo. Cela in pronaos sta bila razdeljena na tri enake dele z dvema vrstama stebrov, ki so se spu\xc5\xa1\xc4\x8dali po pronaosu in skozi tempelj. Tako so Hero \xc4\x8dastili v templju, opremljenem s stiliziranim grozdom stebrov, osem pre\xc4\x8dno in enaindvajset vzdol\xc5\xbeno. Stebri so stali na nenavadnih torus bazah, ki so bile horizontalno \xc5\xbelebljene. Rokkov tempelj\xc2\xa0\xc2\xbbje moral imeti osrednji pomen za razvoj monumentalne jonske arhitekture\xc2\xab, opa\xc5\xbea Helmut Kyrieleis. _NEWLINE_Na \xc5\xbealost je stal pribli\xc5\xbeno desetletje pred uni\xc4\x8denjem, verjetno zaradi potresa. Po uni\xc4\x8denju tega templja je bil na zahodu zgrajen \xc5\xa1e ve\xc4\x8dji, dolg pribli\xc5\xbeno 40 m. Ta tempelj je imel najve\xc4\x8dji tloris med vsemi gr\xc5\xa1kimi templji in je znan kot Polikratov tempelj, imenovan po tiranu iz Samosa. Eden od velikanskih kipov iz Herajona je ohranjen v arheolo\xc5\xa1kem muzeju na Samosu. Gradnja se je nadaljevala v rimskem obdobju, vendar ta Herajon ni bil nikoli kon\xc4\x8dan. Namesto tega je bila kultna podoba v rimskih imperialnih \xc4\x8dasih v manj\xc5\xa1i strukturi na vzhodu, ki je ostala v uporabi, dokler Teodozijevi edikti 391 niso prepovedali poganskega \xc4\x8da\xc5\xa1\xc4\x8denja. Kr\xc5\xa1\xc4\x8danska cerkev je zasedla rimsko lokacijo in uporabila kamen iz rimskega Herajona.\n_START_SECTION_\nUni\xc4\x8denje\n_START_PARAGRAPH_\nHerajon je v bizantinskem \xc4\x8dasu slu\xc5\xbeil kot kamnolom, tako da je bil s\xc4\x8dasoma razstavljen do samih temeljev. Malo informacij je ohranjenih v pisnih virih. Pavzanij je pregledal Samos v svoji Periegesis Gr\xc4\x8dije. Razpr\xc5\xa1ene besede Herodota ne zagotavljajo zadovoljivega nadomestka. Z izjemo oltarja na prostem in velikega templja se v klasi\xc4\x8dnem viru ne omenja nobena druga zna\xc4\x8dilnost templja.\n_START_SECTION_\nArheologija\n_START_PARAGRAPH_\nPrvi zahodnjak, ki je obiskal najdi\xc5\xa1\xc4\x8de, je bil francoski botanik Joseph Pitton de Tournefort, ki ga je Ludvik XIV. Francoski poslal na potovanje na vzhod in poro\xc4\x8dal o svojih najdbah.  Tournefort je leta 1704 obiskal Samos in svoje risbe o ru\xc5\xa1evinah objavil kot gravure. Masivne umazane usedline so nejasne, vendar so v 18. in 19. stoletju za\xc5\xa1\xc4\x8ditili nahajali\xc5\xa1\xc4\x8de pred amaterskimi poskusi. Trsti\xc4\x8dje in trnovo rastje je zagotavljalo zastra\xc5\xa1ujo\xc4\x8de kritje in voda, ki je od antike vztrajala, je odvra\xc4\x8dala kopanje rovov in hkrati ohranila lesen material v anoksi\xc4\x8dnih plasti. Tako so bila prva predhodna arheolo\xc5\xa1ka izkopavanja odlo\xc5\xbeena do leta 1890-92, pod vodstvom P. Kavvadiasa in Th. Sophoulis iz Aten. Celoten obseg treh temeljev templja je razkrila \xc5\xa1ele akcija nem\xc5\xa1kega arheologa Theodorja Wieganda leta 1910-14. Gru\xc5\xa1\xc4\x8d je pokazal, da je bil prej\xc5\xa1nji tempelj._NEWLINE_Leta 1925 so na mestu ponovno za\xc4\x8deli z deli nem\xc5\xa1ki arheologi iz Nem\xc5\xa1kega arheolo\xc5\xa1kega in\xc5\xa1tituta v Atenah; delo, ki ga je prekinila druga svetovna vojna, se je za\xc4\x8delo znova leta 1951. Najdi\xc5\xa1\xc4\x8de je podrobno opisano v nizu knjig v nem\xc5\xa1\xc4\x8dini pod naslovom Samos, ki so bile urejen na visokem nivoju, ki dolo\xc4\x8da kronologijo, primerjavo z votivnimi predmeti, deponiranimi v Herajonu od 8. stoletja naprej. Helmut Kyrieleis in Hermann J. Kienast sta leta 1976 prevzela izkopavanja."