b"\n_START_ARTICLE_\nIbn Batuta\n_START_SECTION_\nIrak in Perzija\n_START_PARAGRAPH_\n17. novembra 1326 se je po mesecu, pre\xc5\xbeivelem v Meki, pridru\xc5\xbeil veliki karavani romarjev, ki se je preko Arabskega polotoka vra\xc4\x8dala v Irak. Karavana je krenila na sever proti Medini, od tam pa proti severovzhodu preko planote Nad\xc5\xbed v Nad\xc5\xbeaf. Zaradi visokih temperatur so potovali predvsem pono\xc4\x8di. Potovanje je trajalo pribli\xc5\xbeno dva tedna. Ibn Batuta je v Nad\xc5\xbeafu obiskal mavzolej \xc4\x8detrtega kalifa Alija. _NEWLINE_Namesto da bi s karavano nadaljeval pot v Bagdad, se je Ibn Batuta odpravil na \xc5\xa1est mesecev trajajo\xc4\x8de potovanje v Perzijo. Iz Nad\xc5\xbeafa je od\xc5\xa1el v Vasit in zatem ob Tigrisu na jug do Basre. Njegov naslednji cilj je bil Isfahan v Perziji na drugi strani gorovja Zagros. Od tam je odpotoval na jug v \xc5\xa0iraz, veliko in cveto\xc4\x8de mesto, katerega za razliko od mest na severu ni doletelo opusto\xc5\xa1enje mongolskih osvajalcev. Od tam se je preko gora vrnil v Bagdad, kamor je pri\xc5\xa1el junija 1327. Deli mesta so bili \xc5\xa1e vedno opusto\xc5\xa1eni zaradi napada mongolske vojske Hulegu kana leta 1258._NEWLINE_V Bagdadu je spoznal Abu Saida, zadnjega mongolskega vladarja zdru\xc5\xbeenega Ilkanata, ki je z velikim spremstvom zapu\xc5\xa1\xc4\x8dal mesto in se odpravljal proti severu. Ibn Batuta se je za nekaj \xc4\x8dasa pridru\xc5\xbeil kraljevi karavani, potem pa se je obrnil proti severu in po svilni cesti odpotoval v Tabriz, prvo veliko mesto v regiji, ki je odprlo vrata Mongolom in zatem postalo pomembno trgovsko sredi\xc5\xa1\xc4\x8de, medtem ko so ve\xc4\x8dino bli\xc5\xbenjih rivalskih mest Mongoli poru\xc5\xa1ili do tal._NEWLINE_Iz Tabriza se je, verjetno julija, za\xc4\x8del vra\xc4\x8dati v Bagdad, vendar se je \xc5\xa1e prej odpravil na izlet ob reki Tigris proti severu. Najprej je obiskal Mosul, kjer je bil gost ilkanatskega guvernerja, potem pa \xc5\xa1e Cizre (Jazirat ibn 'Umar) in Mardin v sodobni Tur\xc4\x8diji. _NEWLINE_V samoti na gori pri Sind\xc5\xbearju je sre\xc4\x8dal kurdskega mistika, ki mu je dal nekaj srebrnikov. Ob vrnitvi v Mosul se je pridru\xc5\xbeil manj\xc5\xa1i karavani romarjev, ki se je odpravljala na jug v Bagdad, kjer naj bi se pridru\xc5\xbeila glavni karavani in skupaj z njo odpotovala preko Arabske pu\xc5\xa1\xc4\x8dave v Meko. Ibn Batuta je na poti zbolel za diarejo, vendar je navkljub \xc5\xa1ibkosti ter iz\xc4\x8drpanosti dokon\xc4\x8dal svoj drugi had\xc5\xbe.\n_START_SECTION_\nArabski polotok\n_START_PARAGRAPH_\nIbn Batuta je nekaj \xc4\x8dasa ostal v Meki (Rihla omenja, da okoli tri leta od septembra 1327 do jeseni 1330). Te\xc5\xbeave s kronologijo so privedle do zaklju\xc4\x8dka, da je Meko morda zapustil takoj po had\xc5\xbeu leta 1328._NEWLINE_Po had\xc5\xbeu, leta 1328 ali 1330, je odpotoval v pristani\xc5\xa1\xc4\x8de D\xc5\xbeeda na obali Rde\xc4\x8dega morja. Od tam je z ve\xc4\x8d ladjami po\xc4\x8dasi potoval proti jugu. Ko je priplul do Jemna, je obiskal Zabid in zatem Taiz v jemenskem vi\xc5\xa1avju. V Taizu se je sre\xc4\x8dal s kraljem Mud\xc5\xbeahid Nur al-Din Alijem. Ibn Batuta omenja tudi obisk Sane, kar je zelo malo verjetno. Bolj verjetno je, da je iz Taiza od\xc5\xa1el naravnost v pomembno trgovsko pristani\xc5\xa1\xc4\x8de Aden, kamor je pri\xc5\xa1el na za\xc4\x8detku leta 1329 ali 1331.\n_START_SECTION_\nSomalija\n_START_PARAGRAPH_\nV Adenu se je vkrcal na ladjo in odplul v Zeilo na obali Somalije, od tam pa na rt Guordafui ni\xc5\xbee ob somalski obali. Na obeh lokacijah se je zadr\xc5\xbeal pribli\xc5\xbeno teden dni. Kasneje je obiskal Mogadi\xc5\xa1, glavno Barbare (Balad al-Barbar, De\xc5\xbeela Berberov), kot so takrat Arabci imenovali Afri\xc5\xa1ki rog._NEWLINE_Ob Ibn Batutovem prihodu leta 1331 je bil Mogadi\xc5\xa1 na vi\xc5\xa1ku svojega razcveta. Opisal ga je kot izredno veliko mesto z mnogo bogatimi trgovci, ki so izva\xc5\xbeali, tudi v Egipt, zelo kakovostne tkanine. Dodal je, da mestu vlada somalski sultan Abu Bakr Ibn Sajks Omar, po poreklu iz Berbere v severni Somaliji. Sultan je teko\xc4\x8de govoril tako somalsko (Ibn Batuta pravi mogadi\xc5\xa1ko) kot arabsko. Sultanov dvor je imel ve\xc4\x8d vezirjev (ministrov), pravni\xc5\xa1ke strokovnjake, voja\xc5\xa1ke poveljnike, dvorne evnuhe in \xc5\xa1tevilne prisklednike, ki so se odzvali na vsak njegov migljaj in ukaz.\n_START_SECTION_\nVzhodna Afrika\n_START_PARAGRAPH_\nIbn Batuta je iz Somalije odplul na jug do Svahilske obale. Arabci so regijo imenovali Bilad al-Zand\xc5\xbe \xe2\x80\x93 De\xc5\xbeela \xc4\x8drncev. Preno\xc4\x8dil je v Mombasi. Mombasa je bila v tistem \xc4\x8dasu relativno majhno mesto, ki je \xc5\xbee v naslednjem stoletju postalo zelo pomembno. Naslednji postanek je bil oto\xc5\xa1ko mesto Kilva v dana\xc5\xa1nji Tanzaniji, ki se je razvila v pomembno tranzitno sredi\xc5\xa1\xc4\x8de trgovine z zlatom. Ibn Batuta je mesto opisal kot \xc2\xbb\xe2\x80\xa6 eno od najbolje in najlep\xc5\xa1e zgrajenih mest. Vse stavbe so lesene in pokrite s trsti\xc4\x8djem.\xc2\xab_NEWLINE_Svoj obisk v Kilvskem sultanatu je opisal leta 1330 in pohvalil poni\xc5\xbenost in vernost njihovega vladarja, sultana Al-Hasana Ibn Sulejmana, potomca legendarnega Alija Ibn Al-Hassana \xc5\xa0irazija. K temu je dodal, da njegova oblast sega od Malindija na severu do Inhambane na jugu. Zlasti navdu\xc5\xa1en je bil nad na\xc4\x8drtovanjem mesta in menil, da je ravno to klju\xc4\x8d njegovega uspeha. V tem obdobju je bila zgrajena pala\xc4\x8da Husuni Kubwa (Velika trdnjava) in dokon\xc4\x8dana ve\xc4\x8dja raz\xc5\xa1iritev Velike mo\xc5\xa1eje, najve\xc4\x8dje mo\xc5\xa1eje iz koralnega kamna. Po spremembi monsunskih vetrov je Ibn Batuta odplul nazaj v Arabijo, najprej v Oman in Hormu\xc5\xa1ko o\xc5\xbeino in nato leta 1330 ali 1332 na romanje v Meko.\n_START_SECTION_\nAnatolija\n_START_PARAGRAPH_\nPo tretjem romanju v Meko se je Ibn Batuta odlo\xc4\x8dil, da bo posku\xc5\xa1al dobiti slu\xc5\xbebo pri muslimanskem sultanu Mohamedu bin Tugluku v Delhiju. Jeseni leta 1330 (ali 1332) se je odpravil v seld\xc5\xbeu\xc5\xa1ki del Anatolije, od koder naj bi po kopnem odpotoval v Indijo._NEWLINE_Preko Rde\xc4\x8dega morja in Vzhodne pu\xc5\xa1\xc4\x8dave je pri\xc5\xa1el v dolino Nila in po njej na sever do Kaira. Iz Kaira je preko Sinaja pri\xc5\xa1el v Palestino in od tam proti severu skozi mesta, ki jih je \xc5\xbee obiskal leta 1326. V sirskem pristani\xc5\xa1\xc4\x8du Latakija je skupaj s spremljevalci z genovsko ladjo odplul v Alanyo na sredozemski obali sedanje Tur\xc4\x8dije. Od tam je po kopnem potoval proti zahodu do pristani\xc5\xa1\xc4\x8da Antalya. V mestu je spoznal pripadnike enega od pol-verskih zdru\xc5\xbeenj, ki so se v 13. in 14. stoletju pojavila v ve\xc4\x8dini anatolskih mest. Njegovi \xc4\x8dlani so bili mladi umetniki, katerih vodje so se imenovali akhis. Zdru\xc5\xbeenja so se specializirala  za prijazno sprejemanje popotnikov. Na Ibn Batuto so s svojim gostoljubjem naredili izjemen vtis, zato se je kasneje ustavil v njihovih hospicih v ve\xc4\x8d kot petindvajset mestih v Anatoliji. Iz Antalye je krenil v notranjost do E\xc4\x9firdirja, prestolnice Hamidske dinastije. V mestu je pre\xc5\xbeivel ramadan (junij 1331 ali maj 1333)._NEWLINE_Od tu dalje so podatki o njegovem potovanju v Rihli nejasni. Ibn Batuta opisuje, da je iz E\xc4\x9firdirja odpotoval na zahod v Milas, potem pa presko\xc4\x8dil v Konyo, ki le\xc5\xbei 420 km vzhodno od E\xc4\x9firdirja. Iz Konye je nadaljeval potovanje proti vzhodu do Erzuruma, potem pa prepotoval 1.160 km na zahod v Birgi, ki le\xc5\xbei severno od Milasa. Zgodovinarji so prepri\xc4\x8dani, da je obiskal veliko mest v Anatoliji, vendar ne v takem zaporedju, kot ga opisuje.\n_START_SECTION_\nJu\xc5\xbena Azija\n_START_PARAGRAPH_\nMohamed Ibn Tugluk je bil v tistem \xc4\x8dasu najbogatej\xc5\xa1i \xc4\x8dlovek v islamskem svetu. Da bi utrdil svojo oblast, je podpiral u\xc4\x8denjake, sufije, kadije, vezirje in druge funkcionarje. Tuglukova dinastija je bila redek primer muslimanske dr\xc5\xbeave v Aziji, ki se je ubranila ve\xc4\x8d mongolskih invazij. Sultan je Ibn Batuto zaradi njegovega dolgoletnega \xc5\xa1tudija v Meki imenoval za kadija, se pravi sodnika. Ibn Batuta je med slu\xc5\xbebovanjem ugotovil, da je zaradi pomanjkanja islamskega duha islamsko pravo zelo te\xc5\xbeko prakticirati izven sultanovega dvora v Delhiju. _NEWLINE_Iz Rad\xc5\xbeputskega kraljestva Sarsati je obiskal Hansi v Indiji. Opisal ga je kot \xc2\xbb...eno od najlep\xc5\xa1ih, najbolje grajenih in najbolj naseljenih mest. Mesto obdaja mo\xc4\x8dno obzidje, za njegovega ustanovitelja pa se govori, da je bil eden od velikih poganskih kraljev z imenom Tara.\xc2\xab Po prihodu v Sind je Ibn Batuta omenil indijske nosoroge, ki so \xc5\xbeiveli na obalah Inda._NEWLINE_Sultan je bil tudi po tedanjih merilih ekscentri\xc4\x8dna oseba in Ibn Batuta je \xc5\xa1est let krmaril med \xc5\xbeivljenjem na visoki nogi sultanovega zaupnika in mo\xc5\xbenostjo suma izdaje zaradi razli\xc4\x8dnih zamer. Njegov na\xc4\x8drt, da bi sultana zapustil pod pretvezo, da gre na romanje v Meko, je sultan prepre\xc4\x8dil. Prilo\xc5\xbenost zapustiti Delhi se je kon\xc4\x8dno pokazala leta 1347, ko je v mesto pri\xc5\xa1la delegacija kitajske mongolske dinastije Juan s pro\xc5\xa1njo za obnovo himalajskega budisti\xc4\x8dnega templja, priljubljenega cilja kitajskih romarjev._NEWLINE_Sultan je Ibn Batuto imenoval za svojega ambasadorja in ga poslal na Kitajsko. Njega in njegovo veliko spremstvo je \xc5\xbee na za\xc4\x8detku potovanja napadla skupina razbojnikov, ga lo\xc4\x8dila od spremstva in oropala. Le malo je manjkalo, da ga niso ubili. Ibn Batuti je kljub temu po desetih dneh uspelo dohiteti svoje spremstvo in nadaljevati pot v Hambat v indijski dr\xc5\xbeavi Gud\xc5\xbearat. Od tam je odplul v Kalkuto, sedanji Ko\xc5\xbeikode, kjer je dve stoletji kasneje pristal portugalski raziskovalec Vasco da Gama. V Kalkuti je bil gost vladajo\xc4\x8dega zamorina (guvernerja). Od tam je odplul v Kuilon, sedanji Kolam, eno od najbolj \xc5\xbeivahnih pristani\xc5\xa1kih mest v ju\xc5\xbeni Indiji. Potovanje iz Kalkute v Kuilon je trajalo deset dni. Med obiskom mo\xc5\xa1eje se je v viharju potopila ena od njegovih ladij. Drugo ladjo, ki je odplula brez njega, je nekaj mesecev kasneje na Sumatri zasegel lokalni vladar. _NEWLINE_Ibn Batuta je zaradi strahu, da ga bodo v Delhiju zaradi polomije kaznovali, ostal \xc5\xa1e nekaj \xc4\x8dasa v ju\xc5\xbeni Indiji pod za\xc5\xa1\xc4\x8dito D\xc5\xbearmul Ud Dina, vladarja majhnega, vendar mo\xc4\x8dnega sultanata Navajat ob obali reke \xc5\xa0aravati ob Arabskem morju. Ozemlje se zdaj imenuje Hosapatana in le\xc5\xbei v okro\xc5\xbeju Honavar v pokrajini Uttara Kannada (Severna Kanada) v indijski dr\xc5\xbeavi Kamataka. Po strmoglavljenju sultanata Ibn Batuta ni imel druge izbire kot da zapusti Indijo. Namenil se je odpotovati na Kitajsko, vendar je pred tem naredil ovinek na obisk Maldivov._NEWLINE_Na oto\xc4\x8dju je pre\xc5\xbeivel devet mesecev, mnogo ve\xc4\x8d kot je nameraval. Zaradi izku\xc5\xa1enj, ki jih je imel kot visoki kadi, je bil v dr\xc5\xbeavi, ki se je malo pred tem spreobrnila iz budizma v islam, zelo za\xc5\xbeelena oseba. Med bivanjem, ki je bilo podobno blagemu hi\xc5\xa1nemu zaporu, je postal vrhovni sodnik in zet kraljeve dru\xc5\xbeine sultana Omarja I. Zapletel se je v lokalno politiko, ko pa so njegove stroge kritike politike oto\xc5\xa1kega kraljestva za\xc4\x8dele dra\xc5\xbeiti njegove vladarje, je zapustil Maldive. V Rihli omenja svojo osuplost nad doma\xc4\x8dinkami, ki so hodile okrog z golim gornjim delom telesa, in doma\xc4\x8dini, ki se za njegove prito\xc5\xbebe sploh niso zmenili. Z Maldivov je odplul na \xc5\xa0rilanko, kjer je obiskal Sri Pado in tempelj Tenavaram._NEWLINE_Ibn Batutova ladja se je med vkrcavanjem za odhod s \xc5\xa0rilanke skoraj potopila, edino ladjo, ki jim je pri\xc5\xa1la na pomo\xc4\x8d, pa so napadli pirati. Ibn Batuta je bil tako prisiljen ostati in je namesto tega posku\xc5\xa1al priti v kraljestvo Maduraj v Indiji. Ko mu je to uspelo, je nekaj \xc4\x8dasa pre\xc5\xbeivel na dvoru kratko\xc5\xbeivega Madurajskega sultanata, v katerem je vladal Gijas Ud Din Mohamed Damgani, potem pa se je vrnil na Maldive. Na Maldivih se je vkrcal na kitajsko d\xc5\xbeunko in odplul proti Kitajski, kjer je nameraval zasesti svoj ambasadorski polo\xc5\xbeaj._NEWLINE_Ko je priplul v \xc4\x8citagong v sedanjem Banglade\xc5\xa1u, je odpotoval v Sylhet, da bi se sre\xc4\x8dal s slavnim \xc5\xa1ahom D\xc5\xbealalom. Potovanje preko gorovja Kamaru je trajalo cel mesec. Na poti so ga sprejeli \xc5\xa1tevilni \xc5\xa1ahovi u\xc4\x8denci in mu posku\xc5\xa1ali olaj\xc5\xa1ati potovanje. Po sre\xc4\x8danju s \xc5\xa1ahom leta 1345 ju Ibn Batuta zapisal, da je \xc5\xa1ah visok in vitek mo\xc5\xbe temne polti, ki \xc5\xbeivi v jami ob mo\xc5\xa1eji. Njegovo edino premo\xc5\xbeenje je koza, ki mu daje mleko, maslo in jogurt. Opazil je, da so njegovi spremljevalci tujci, znani po mo\xc4\x8di in pogumu. Omenil je tudi, da \xc5\xa1aha obiskuje mnogo ljudi in ga prosi za nasvet. Ibn Batuta je odpotoval \xc5\xa1e bolj na sever v Asam, potem pa se je vrnil in nadaljeval potovanje proti Kitajski.\n_START_SECTION_\nJugovzhodna Azija\n_START_PARAGRAPH_\nIbn Batuta je leta 1345 priplul v sultanat Samudra Pasai, sedanji Aceh na severni Sumatri. V svoj dnevnik je zapisal, da je sultan Al Malik Al Zahir Jamal Ad Din pobo\xc5\xbeen musliman, ki svoje verske dol\xc5\xbenosti opravlja z izjemno gore\xc4\x8dnostjo in se pogosto odpravlja na pohode proti animistom. Po Ibn Batutovem pisanju je bil otok Sumatra bogat s kafro, arekinimi ore\xc5\xa1\xc4\x8dki, nageljnovimi \xc5\xbebicami in kositrom. V verski \xc5\xa1oli (madh'hab) imama Al \xc5\xa0afija je opazil podobne navade, kot jih je pred tem opazil med njegovimi prista\xc5\xa1i na indijski obali. V tistem \xc4\x8dasu je bil Samudra Pasai na skrajni vzhodni meji islamskega sveta, saj vzhodno od njega ni bilo nobene dr\xc5\xbeave, v kateri bi vladali muslimani. V mestu z lesenim obzidjem je bil pribli\xc5\xbeno dva tedna sultanov gost, potem pa ga je sultan oskrbel z vsem potrebnim in ga z eno od svojih d\xc5\xbeunk poslal proti Kitajski._NEWLINE_Odplul je proti Malaki na Malajskem polotoku, katerega je imenoval Mul Javi. Tam se je sre\xc4\x8dal z mala\xc5\xa1kim vladarjem in ostal tri dni njegov gost. Od tam je odplul v Po Klong Garai, katerega imenuje Kailukari, v Vietnamu, kjer se je na kratko sre\xc4\x8dal z lokalno princeso Urdud\xc5\xbeo, ki je napisala bismilo v islamski kaligrafiji. Ibn Batuta je zapisal, da njeno ljudstvo nasprotuje kitajski dinastiji Juan. Iz Po Klong Garaja je kon\xc4\x8dno prispel v Quanzhou v kitajski provinci Fud\xc5\xbeian.\n_START_SECTION_\nKitajska\n_START_PARAGRAPH_\nV Quanzhou, ki je bil takrat pod mongolsko oblastjo, je priplul leta 1345. Ena od prvih stvari, ki jih je opazil, je bila, da muslimani mesto imenujejo Zaitun, se pravi Oljka, \xc4\x8deprav ni bilo nikjer nobene oljke. Omenil je lokalne umetnike, zlasti njihovo mojstrstvo pri slikanju portretov prispelih tujcev, ki so slu\xc5\xbeili za varnostne namene. Ibn Batuta je hvalil obrtnike in njihovo svilo ter porcelan, sadje, predvsem slive in lubenice, pa tudi prednosti papirnatega denarja. Opisal je tudi postopek izdelave ladij v mestni ladjedelnici. Omenil je kitajsko kuhinjo in \xc5\xbeivali, ki jih jedo. Mednje so spadale tudi \xc5\xbeabe, pra\xc5\xa1i\xc4\x8di in celo psi, ki so jih prodajali na tr\xc5\xbenicah. Zapisal je, da so kitajske koko\xc5\xa1i ve\xc4\x8dje od doma\xc4\x8dih._NEWLINE_V Quanzhouu ga je sprejel lokalni muslimanski kadi (fan\xc5\xbeang) in \xc5\xa1ejk al islama (imam), ki je bil hkrati vodja muslimanskih trgovcev. Sprejema so se udele\xc5\xbeili vsi trgovci in ga po\xc4\x8dastili z zastavami, bobni, trobentami in glasbeniki. Mestni muslimani so \xc5\xbeiveli v lo\xc4\x8deni mestni \xc4\x8detrti, kjer so imeli svoje mo\xc5\xa1eje, bazarje in bolni\xc5\xa1nice. V mestu se je sre\xc4\x8dal tudi s prominentnima Perzijcema Burhanom Al Dinom iz Kazeruna in \xc5\xa0arifom Al Dinom iz Tabriza. Oba Perzijca sta kot A-mi-li-ding in Sai-fu-ding omenjena tudi v Zgodovini Juana. Med bivanjem v mestu je obiskal Goro pu\xc5\xa1\xc4\x8davnikov (Qingyuan) in enega od znanih taoisti\xc4\x8dnih menihov, ki je \xc5\xbeivel v jami._NEWLINE_Iz Quanzhoua je ob kitajski obali odpotoval v Guangzhou, kjer je dva tedna bival pri enem od bogatih mestnih trgovcev. Od tam je od\xc5\xa1el proti severu in nato v mesto Fuzhou, kjer se je nastanil pri Zahir Al Dinu. Bil je ponosen na sre\xc4\x8danje s Kavam Al Dinom in rojakom Al Bu\xc5\xa1rijem iz Cevte, ki je na Kitajskem postal bogat trgovec. Al Bu\xc5\xa1ri se mu je pridru\xc5\xbeil na poti na sever v Hangzhou in kupil darila, ki jih je Ibn Batuta nesel mongolskemu cesarju Togon Timurju iz dinastije Juan._NEWLINE_Inb Batuta je zapisal, da je bil Hangzhou eno od najve\xc4\x8djih mest, kar jih je kdaj videl. Omenil je njegov \xc5\xa1arm, da stoji ob \xc4\x8dudovitem jezeru in je obdano s prijaznimi zelenimi hribi. Omenja tudi muslimansko mestno \xc4\x8detrt, v kateri je bival kot gost dru\xc5\xbeine egiptovskega porekla. Med bivanjem v Hangzhouju je nanj naredilo posebno velik vtis veliko \xc5\xa1tevilo dobro izdelanih in lepo poslikanih kitajskih lesenih ladij z raznobarvnimi jadri in svilenimi sen\xc4\x8dniki, zbranih v kanalih. Udele\xc5\xbeil se je banketa, ki ga je priredil mongolski mestni upravnik  z imenom Kurtaj. Ibn Batuta je zelo ob\xc4\x8dudoval spretnosti lokalnih kitajskih \xc4\x8darodejev. Med drugim omenja tudi lokalne \xc4\x8dastilce Son\xc4\x8dnega bo\xc5\xbeanstva._NEWLINE_V opisu plovbe po Velikem kanalu omenja polja, orhideje, trgovce v \xc4\x8drnih svilenih obla\xc4\x8dilih, \xc5\xbeenske v svilenih obla\xc4\x8dilih, poslikanih s cvetli\xc4\x8dnimi vzorci, in sve\xc4\x8denike, ki so tudi nosili svilena obla\xc4\x8dila. _NEWLINE_V Pekingu se je predstavil kot dolgo izgubljeni ambasador Delhijskega sultanata in bil povabljen na dvor kagana Togon Timurja. Ob tem omenja, da je pala\xc4\x8da v Kanbaliku zgrajena iz lesa in da vladarjeva prva \xc5\xbeena, cesarica Gi, prireja precesije v njeno \xc4\x8dast. Poro\xc4\x8da tudi, da je \xc2\xbbobzidje Goga in Magoga (Kitajski zid) od Zeituna (Quanzhoua) oddaljeno \xc5\xa1estdeset dni potovanja\xc2\xab. Hamilton Alexander Rosskeen Gibb trdi, da je bil Ibn Batuta prepri\xc4\x8dan, da je Kitajski zid zgradil Zul Karnajn, da bi zadr\xc5\xbeal Goga in Magoga, omenjena v Koranu._NEWLINE_Iz Pekinga je odpotoval v Hangzhou in od tam v Fuzhou. Kmalu po vrnitvi v Quanzhou se je vkrcal na kitajsko d\xc5\xbeunko v lasti sultana sultanata Samudera Pasai in odplul v Jugovzhodno Azijo. Nepo\xc5\xa1tena posadka mu je za vo\xc5\xbenjo zara\xc4\x8dunala izredno veliko vsoto denarja, tako da je izgubil ve\xc4\x8dino tistega, kar je zbral med bivanjem na Kitajskem.\n_START_SECTION_\nVrnitev domov in \xc4\x8drna smrt\n_START_PARAGRAPH_\nPo vrnitvi v Quanzhou leta 1346 se je za\xc4\x8del vra\xc4\x8dati domov v Maroko. V Kozhikodu se je nameraval predati na milost in nemilost Mohamedu Bih Tugluku in se vrniti v Delhi, vendar se je premislil in se odlo\xc4\x8dil, da bo od\xc5\xa1el na \xc5\xa1e eno romanje v Meko. Na poti v Basro je med plovbo skozi Hormu\xc5\xa1ko o\xc5\xbeino izvedel, da je zadnji kan perzijskega Ilkanata Abu Said umrl. Po njegovi smrti je zaradi ostre dr\xc5\xbeavljanske vojna med Perzijci in Mongoli Ilkanat razpadel._NEWLINE_Leta 1348 je prispel v Damask z namenom, da se vrne domov po poti, po kateri je \xc5\xa1el na svoje prvo romanje v Meko. V Damasku je izvedel, da mu je pred petnajstimi leti umrl o\xc4\x8de. Naslednje leto se je za\xc4\x8dela po Siriji, Palestini in Arabiji \xc5\xa1iriti kuga. Ibn Batuta je kljub temu romal v Meko in od tam po skoraj \xc4\x8detrt dolgem potovanju domov. Na poti domov je naredil ovinek na Sardinijo, od tam pa se je leta 1349 preko Fesa vrnil v Tanger. Doma je izvedel, da mu je pred nekaj meseci umrla tudi mati.\n_START_SECTION_\nAl Andaluz in severna Afrika\n_START_PARAGRAPH_\nPo nekaj dneh bivanja v Tangerju se je odpravil v Al Andaluz na Iberskem polotoku, ki je bil pod mavrsko oblastjo. Kastiljski kralj Alfonz XI. je grozil z napadom na Gibraltar, zato se je Ibn Batuta leta 1350 pridru\xc5\xbeil skupini muslimanov, ki se je iz Tangerja odpravljala pomagat branilcem ogro\xc5\xbeenega mesta. Alfonz je pred njihovim prihodov umrl zaradi kuge in napad na mesto je bil preklican. Ibn Batutovo potovanje se je spremenilo v turisti\xc4\x8dno potovanje po Valenciji, ki se je kon\xc4\x8dalo v Granadi._NEWLINE_Po odhodu iz Al Andaluza se je odlo\xc4\x8dil za potovanje po Maroku. Za nekaj \xc4\x8dasa se je ustavil v Marake\xc5\xa1u, ki je zaradi epidemije kuge postal mesto duhov. Marinidi so prestolnico zato preselili v Fes.  _NEWLINE_Po vrnitvi v Tanger je tam ostal bolj malo \xc4\x8dasa. Leta 1324, se pravi dve leti pred njegovim prvim obiskom Kaira, se je tam na svojem romanju v Meko ustavil cesar Malijskega imperija Mansa Musa, in spro\xc5\xbeil veliko pozornost ter nenadzorovano inflacijo zaradi neizmernega bogastva, ki ga je prinesel iz svoje z zlatom bogate domovine. Ibn Batuta ni nikoli posebej omenjal, da bo obiskal Mali, zgodba o bogatem vladarju pa ga je verjetno spodbudila, da se je odlo\xc4\x8dil za tvegano potovanje \xc4\x8dez Saharo in obisk bogatega kraljestva.\n_START_SECTION_\nMali in Timbuktu\n_START_PARAGRAPH_\nJeseni 1351 je Ibn Batuta zapustil Fes in se odpravil proti Sid\xc5\xbeilmasi na severnem robu Sahare v sedanjem Maroku. Kupil je nekaj kamel in v mestu ostal \xc5\xa1tiri mesece. Februarja 1352 se je s karavano odpravil \xc4\x8dez Saharo in po petindvajset dneh prispel v Tagazo, znano po rudnikih soli. Vse lokalne zgradbe so iz plo\xc5\xa1\xc4\x8d soli zgradili su\xc5\xbenji iz plemena Masufa, ki so lomili debele plo\xc5\xa1\xc4\x8de soli in jih pripravljali za transport s kamelami. Tagaza je bila trgovsko sredi\xc5\xa1\xc4\x8de, bogato zalo\xc5\xbeeno z malijskim zlatom. Na Ibn Batuto ni naredila prijetnega vtisa, ker je bila polno muh in imela slankasto vodo. _NEWLINE_Po desetih dneh bivanja v Tagazi je karavana odpotovala v oazo \xc2\xbbTasarahla\xc2\xab\xc2\xa0(morda Bir Al Ksaib), kjer se je zadr\xc5\xbeala tri dni, da bi se pripravila za najte\xc5\xbeji del poti \xc4\x8dez pe\xc5\xa1\xc4\x8deno pu\xc5\xa1\xc4\x8davo. Pred odhodom iz  Tasarahle so v oazo Ualata poslali izvidnika, ki je organiziral transport vode na mesto, kamor naj bi po \xc5\xa1tirih dneh potovanja pri\xc5\xa1la Ibn Batutova \xc5\xbeejna karavana. Ualata je bila na ju\xc5\xbenem koncu \xc4\x8dezsaharske trgovske poti in je malo pred tem postala del Malijskega cesarstva. Karavana je od Sid\xc5\xbeilmase do Ualate v dveh mesecih prepotovala 1.600 km. Ibn Batuta je na poti opazil veliko baobabovih dreves._NEWLINE_Ibn Batuta je iz Ualate odpotoval proti jugu ob reki, za katero je bil prepri\xc4\x8dan, da je Nil, \xc4\x8deprav je bila v resnici Niger, dokler ni prispel do malijske prestolnice, katere polo\xc5\xbeaj ni povsem jasen. Tam se je sre\xc4\x8dal z manso (kraljem) Sulejmanom (vladal 1341-1360). Izku\xc5\xa1nja z Maldivov se je ponovila: Ibn Batuta ni odobraval, da so bile su\xc5\xbenje, slu\xc5\xbeabnice in celo sultanove h\xc4\x8dere pomanjkljivo oble\xc4\x8dene, kar se za muslimanke ni spodobilo. Februarja je zapustil prestolnico in skupaj z lokalnim malijskim trgovcem na kameli odpotoval v Timbuktu. Timbuktu, ki je v naslednjih dveh stoletjih postal najpomembnej\xc5\xa1e mesto v regiji, je bil takrat majhno in razmeroma nepomembno mesto. Ibn Batuta je na tem potovanju prvi\xc4\x8d naletel na nilskega konja. \xc5\xbdivali so se lokalnih \xc4\x8dolnarjev bale, ker so jih lovili s sulicami, na katere so privezali mo\xc4\x8dne vrvi. Po kratkem postanku v Timbuktuju je odpotoval z drevakom navzdol ob Nigru v Gao, ki je bil takrat pomembno trgovsko sredi\xc5\xa1\xc4\x8de._NEWLINE_Po mesecu bivanja v Gau je z veliko karavano odpotoval v oazo Takeda. Na potovanju \xc4\x8dez pu\xc5\xa1\xc4\x8davo je dobil pismo maro\xc5\xa1kega sultana z ukazom, naj se vrne domov. Septembra 1353 je z veliko karavano s \xc5\xa1eststo su\xc5\xbenjami od\xc5\xa1el iz Sid\xc5\xbeilmase v Al\xc5\xbeirijo in od tam preko Atlasa v Maroko, kamor je pri\xc5\xa1el na za\xc4\x8detku leta 1354. _NEWLINE_Njegova opazovanja in zapisi so pomembno osvetlili dru\xc5\xbebeno, kulturno in politi\xc4\x8dno zgodovino muslimanskega sveta tistega \xc4\x8dasa in omogo\xc4\x8dili vpogled na za\xc4\x8detek \xc5\xa1irjenja islama v osr\xc4\x8dje Zahodne Afrike. Iz zapisov je razvidno, da je v islam prestopil \xc5\xbee mansa Sulejmanov prapraded Sarak D\xc5\xbeata.\n_START_SECTION_\nRihla\n_START_PARAGRAPH_\nPo vrnitvi s potovanj leta 1354 je Ibn Batuta na pobudo maro\xc5\xa1kega marinidskega vladarja Abu Inana Farisa za\xc4\x8del narekovati poro\xc4\x8dilo o svojih potovanjih. Zapisoval ga je u\xc4\x8denjak Ibn D\xc5\xbeuzaj, katerega je spoznal v Granadi. Njegovi zapisi so edini vir podatkov o Ibn Batutovih do\xc5\xbeivetjih. Popoln naslov rokopisa se glasi \xd8\xaa\xd8\xad\xd9\x81\xd8\xa9 \xd8\xa7\xd9\x84\xd9\x86\xd8\xb8\xd8\xa7\xd8\xb1 \xd9\x81\xd9\x8a \xd8\xba\xd8\xb1\xd8\xa7\xd8\xa6\xd8\xa8 \xd8\xa7\xd9\x84\xd8\xa3\xd9\x85\xd8\xb5\xd8\xa7\xd8\xb1 \xd9\x88\xd8\xb9\xd8\xac\xd8\xa7\xd8\xa6\xd8\xa8 \xd8\xa7\xd9\x84\xd8\xa3\xd8\xb3\xd9\x81\xd8\xa7\xd8\xb1, kar bi se lahko prevedlo kot Darilo tistim,  ki razmi\xc5\xa1ljajo o \xc4\x8dudesih mest in \xc4\x8dudovitosti potovanja. Naslov se obi\xc4\x8dajno poenostavi v \xd8\xa7\xd9\x84\xd8\xb1\xd8\xad\xd9\x84\xd8\xa9 (Rihla) ali Potovanje._NEWLINE_Nobenih dokazov ni, da je Ibn Batuta na svojem devetindvajset let dolgem potovanju delal zapiske. Pri narekovanju se je zana\xc5\xa1al na svoj spomin in poro\xc4\x8dila nekaterih prej\xc5\xa1njih svetovnih potnikov. Ibn D\xc5\xbeuzaj ni navajal svojih virov in je nekaj starej\xc5\xa1ih opisov prikazal kot plod Ibn Batutovih opazovanj. Pri opisovanju Damaska, Meke, Medine in nekaj drugih bli\xc5\xbenjevzhodnih mest je o\xc4\x8ditno prepisal odlomke iz zapisov Andaluzijca Ibn D\xc5\xbeubajra, starih ve\xc4\x8d kot sto petdeset let. Podobno velja tudi za opise krajev v Palestini, ki so prepisani iz zapisov potnika Mohameda Al Abdarija iz 13. stoletja._NEWLINE_Znanstveniki ne verjamejo, da je Ibn Batuta obiskal prav vse opisane kraje, ampak se je zaradi celovitosti opisa muslimanskega sveta zana\xc5\xa1al na nepotrjene govorice in poro\xc4\x8dila svojih predhodnikov. Zelo malo je na primer verjetno, da je potoval po Volgi do Saraja in obiskal Bolgar. Resni dvomi obstajajo tudi za \xc5\xa1tevilna druga potovanja, na primer v Sano v Jemnu, iz Balha v Bistam v Horasanu in potovanje po Anatoliji. Nekateri strokovnjaki dvomijo tudi v njegov obisk na Kitajskem. Vendar je Rihla kljub temu, da ni v celoti plod avtorjevih pri\xc4\x8devanj, pomemben vir podatkov o svetu v 14. stoletju._NEWLINE_Ibn Batuta je v regijah, v katerih se lokalni obi\xc4\x8daji niso skladali z njegovo ortodoksno muslimansko miselnostjo, pogosto do\xc5\xbeivel kulturni \xc5\xa1ok. Med Turki in Mongoli je bil osupel zaradi spo\xc5\xa1tovanja \xc5\xbeensk in svobode, ki so jo u\xc5\xbeivale. Ob tem je zapisal, da je na bazarju sre\xc4\x8dal tur\xc5\xa1ki par, za katerega je iz obna\xc5\xa1anja sklepal, da je mo\xc5\xa1ki njen slu\xc5\xbeabnik, v resnici pa je bil njen mo\xc5\xbe. Na Maldivih in ponekod v Podsaharski Afriki se je \xc4\x8dudil, da so bile muslimanke preve\xc4\x8d razkrite._NEWLINE_Malo je znanega o Ibn Batutovem \xc5\xbeivljenju po tem, ko je leta 1355 dokon\xc4\x8dal Rihlo. V Maroku je bil imenovan za sodnika in je leta 1368 ali 1369 umrl.\n_START_SECTION_\nRokopisi in knji\xc5\xbene izdaje\n_START_PARAGRAPH_\nIbn Batutova Rihla je bila v nemuslimanskem svetu neznana do za\xc4\x8detka 19. stoletja, ko je nem\xc5\xa1ki potnik in raziskovalec Ulrich Jasper Seetzen (1767\xe2\x80\x931811) dobil zbirko rokopisov z Bli\xc5\xbenjega vzhoda, v kateri je bila tudi 94 strani dolga skraj\xc5\xa1ana razli\xc4\x8dica Ibn Juzajevega besedila. Leta 1818 nem\xc5\xa1ki orientalist Johann Kosegarten objavil tri povzetke, naslednje leto pa \xc5\xa1e \xc4\x8detrtega. Francoski znanstveniki so bili opozorjeni na prvo objavo. Po dalj\xc5\xa1em pregledu jo je orientalist Silvestre de Sacy objavil v Journal des Savants._NEWLINE_Tri prepise nekega drugega skraj\xc5\xa1anega rokopisa je pridobil \xc5\xa1vicarski svetovni potnik Johann Burckhardt in jih zapustil Univerzi v Cambridgeu. Njegov kratek pregled vsebine je bil objavljen posthumno leta 1819. Arabsko besedilo je v angle\xc5\xa1\xc4\x8dino prevedel orientalist Samuel Lee in ga objavil v Londonu leta 1829._NEWLINE_Med francosko okupacijo Al\xc5\xbeirije je Biblioth\xc3\xa8que Nationale v Parizu v 1830. letih dobila pet rokopisov Ibn Batutovih potovanj, od katerih sta bila dva popolna. Eden od njih je vseboval samo drugi del Rihle. Napisan je bil leta 1356 in je verjetno Ibn Juzajevo izvirno delo. Rokopise je uporabil irsko-francoski orientalist de Slane in leta 1843 v franco\xc5\xa1\xc4\x8dino prevedel Ibn Batutovo potovanje v Sudan. Rokopise sta preu\xc4\x8devala tudi francoska znanstvenika Charles Defr\xc3\xa9mery in Beniamino Sanguinetti. Leta 1853 je za\xc4\x8dela izhajati njuna kriti\xc4\x8dna izdaja v \xc5\xa1tirih knjigah, ki je vsebovala izvirno arabsko besedilo in njegov prevod v franco\xc5\xa1\xc4\x8dino. V uvodu sta Defr\xc3\xa9mery in  Sanguinetti pohvalila Leejeve razlage, do njegovega prevoda pa sta bila kriti\xc4\x8dna, ker je bil tudi v enostavnih odlomkih premalo natan\xc4\x8den._NEWLINE_Leta 1929, natan\xc4\x8dno sto let po objavi Leejevega prevoda, je zgodovinar in orientalist Hamilton Gibb objavil angle\xc5\xa1ki prevod izbranih delov Defr\xc3\xa9meryjevega in Sanguinettijevega arabskega besedila. Gibb je \xc5\xbee leta 1922 predlagal Hakluytovi dru\xc5\xbebi, da bi v angle\xc5\xa1\xc4\x8dino prevedel celotno Rihlo. Besedilo je nameraval razdeliti v \xc5\xa1tiri dele, ki bi se skladali s tistimi, ki sta jih objavila Defr\xc3\xa9mery in Sanguinetti. Prvi del je bil objavljen \xc5\xa1ele leta 1958. Gibb, ki je umrl leta 1971, je dokon\xc4\x8dal prve tri dele. \xc4\x8cetrtega je pripravil Charles Beckingham in ga objavil leta 1994. Defr\xc3\xa9meryjevo in Sanguinettijevo besedilo je zdaj prevedeno tudi v \xc5\xa1tevilne druge jezike."