b'\n_START_ARTICLE_\nIkarovo perje (roman)\n_START_SECTION_\nVsebina\n_START_PARAGRAPH_\nGlavne vloge imajo breznogec Veselonc, krilatec pti\xc4\x8d Ikar, zlata \xc5\xa1viglja Erinija, jaj\xc4\x8dece in zarodek Jon, zvezdni pastir Vladimir in dete\xc5\xbeerec kramar Minotaver. Zgodba romana te\xc4\x8de skozi sanje junakov. Breznogec Veselonc in vol Minotaver sta v romanu predvsem deformirana lika. Veselonc je namre\xc4\x8d obsojen na invalidski vozi\xc4\x8dek. Ravno zaradi te deformiranosti ima ob\xc4\x8dutek odtujenosti od realnega sveta. Hrepeni po svoji identiteti, ki pa je dale\xc4\x8d stran od uresni\xc4\x8ditve. Sam potuje skozi blodnje svojih sanj in \xc5\xbeelj, ki so zanj neuresni\xc4\x8dene, skozi celotno zgodbo pa bije bitko sam s seboj. Breznogcu je bilo dano biti, saj je smrt ves \xc4\x8das be\xc5\xbeala pred njim. V zgodbi spremljamo tudi krilatca Ikara, ki pa je pravo nasprotje Veselonca, saj Ikar v \xc5\xbeivljenju u\xc5\xbeiva. Bil je navajen, da so ga gladili in mu izkazovali ljubezen. Kljub pozitivnosti pa je Ikar do\xc5\xbeivel nekaj neprijetnih trenutkov, saj so ga v preteklosti imeli za pti\xc4\x8dje stra\xc5\xa1ilo, ga vtikali v kletke ter streljali nanj kot na ptico selivko. Ikar in njegovo razmi\xc5\xa1ljanje se skozi roman po\xc4\x8dasi dviguje na novo vi\xc5\xa1jo raven, zaradi \xc4\x8desar postane druga\xc4\x8den in je kasneje izob\xc4\x8den iz dru\xc5\xbebe. Breznogec Veselonc je imel rad pti\xc4\x8dka Ikara, sovra\xc5\xbeil je le Minotavra. V zgodbi je Erinija ljubica Veselonca in Minotavra, slednja pa je najbolj marala Minotavra._NEWLINE_Zunanji svet pa so predstavljali psoglavci, ki vodijo v de\xc5\xbeelo mrtvih. Tako v notranjem, kot zunanjem svetu breznogca Veselonca skozi zgodbo obravnavajo mrzlobno. Na koncu romana se breznogec Veselonc zave, da je njegov breznogi zna\xc4\x8daj izviral v prihodnosti, tam, kjer je zaprl najprej lastno gmoto in mo\xc5\xbenosti, ko je zaprl samega sebe. Zdaj je kon\xc4\x8dno spoznal, zakaj obstaja._NEWLINE_Del besedila je avtor objavil v Dialogih, leta 1982, kjer bolj podrobno razlo\xc5\xbei razmi\xc5\xa1ljanje Ikara. Roman se za\xc4\x8dne tako, kakor se kon\xc4\x8da, le da obrnjeno:\xc2\xa0\xc2\xbbJaz sem, ki sem\xc2\xab\xc2\xa0in nato\xc2\xa0\xc2\xbbSem, ki sem jaz\xc2\xab.\n_START_SECTION_\nKritike\n_START_PARAGRAPH_\n"Avtor ne vidi izhoda v ni\xc4\x8demer drugem kot v izbolj\xc5\xa1anju osnovnih medsebojnih odnosov. Dokler se ti ne izbolj\xc5\xa1ajo, bo na\xc4\x8delo o nedotakljivosti \xc4\x8dloveka le na papirju." (Bo\xc5\xbeidar 1988: 229)_NEWLINE_"Zadrega nastane pri branju, kajti \xc4\x8dude\xc5\xbeev takoreko\xc4\x8d ni,\xc4\x8dudaki pa so pravzaprav zajeti v glavni osebi Veselonca, ki je (\xc4\x8d)lovek brez spodnjih okon\xc4\x8din in po avtorjevih prepri\xc4\x8devanjih in dopovedovanjih bralcu \xc4\x8duda\xc5\xa1ki in v toliki meri, da \xc5\xbee imamo opraviti z blazne\xc5\xbeem. Prav to je tisto, kar daje misliti, ali je bil potreben tolik\xc5\xa1en trud in umski napor predstaviti tak\xc5\xa1no bitje v vseh nadrobnostih." (\xc5\xa0vajncer 1980: 6)'