b'\n_START_ARTICLE_\nDu\xc5\xa1an Jakomin\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nDu\xc5\xa1an Jakomin se je rodil 11. januarja 1925 pri Sv. Antonu pri Kopru, v slovenski Istri, materi Mariji Turk ter o\xc4\x8detu Martinu, ki je bil kmet in cerkveni pevec. Prve tri razrede osnovne \xc5\xa1ole je dokon\xc4\x8dal v doma\xc4\x8di vasi, ko je bil star devet let pa je pri\xc5\xa1el v Trst, kjer je dokon\xc4\x8dal italijansko osnovno \xc5\xa1olo. \xc5\xa0e zelo mlad, ob prejemu zakramentov sv. obhajila in birme, je sklenil, da bo postal duhovnik. Prvi razred gimnazije je opravil v Gorici, nato nadaljeval v Kopru v malem semeni\xc5\xa1\xc4\x8du, kjer je maturiral leta 1945 ter bil posve\xc4\x8den 26. junija 1949, nove ma\xc5\xa1e pa zaradi razmer ni smel imeti doma, v doma\xc4\x8di \xc5\xbeupniji je prvi\xc4\x8d ma\xc5\xa1eval \xc5\xa1ele leta 1953 ob o\xc4\x8detovem pogrebu. Duhovni\xc5\xa1ko slu\xc5\xbebo je za\xc4\x8del v Ma\xc4\x8dkoljah (1949-50), nadaljeval na Op\xc4\x8dinah (1950-51), v Dolini (1951-52), od leta 1953 do smrti pa je slu\xc5\xbeboval v \xc5\xa0kednju pri Trstu. Od tu je nekaj \xc4\x8dasa oskrboval Domjo, nato 12 let \xc5\xbeupnijo Sv. Barbare nad Miljami, ob koncu \xc5\xa1e Kolonkovec._NEWLINE_Vse svoje \xc5\xbeivljenje je bil katehet na osnovni \xc5\xa1oli v \xc5\xa0kednju, nekaj \xc4\x8dasa je u\xc4\x8dil petje na srednji \xc5\xa1oli. Glasbo (klavir) je \xc5\xa1tudiral pri profesorju Emilu Komelu v Gorici in pri profesorju Ivanu Grbcu v \xc5\xa0kednju. Ustanovil je in vodil pevski zbor v \xc5\xa0kednju._NEWLINE_Od leta 1962 dalje je sodeloval na Radiu Trst A za tedensko oddajo Nabo\xc5\xbena glasba ter za oddajo Vera in na\xc5\xa1 \xc4\x8das ter na radijski postaji sodeloval kot glasbeni in kulturni kritik._NEWLINE_Deloval je tudi kot publicist, bil je odgovorni urednik Na\xc5\xa1ega vestnika, glasila slovenskih duhovnikov na Tr\xc5\xbea\xc5\xa1kem, Pastir\xc4\x8dka, mese\xc4\x8dnika za mladino in Mladike, literarne revije (1958-1961). Sodeloval je tudi z revijo Ognji\xc5\xa1\xc4\x8de, za katero je napisal Kratek pregled glasbene zgodovine in Tr\xc5\xbea\xc5\xa1ki slovenci, \xc4\x8dlan je bil vodstva Zveze katoli\xc5\xa1kih \xc4\x8dasnikarjev v de\xc5\xbeeli, bil je predsednik Pripravljalnega odbora za \xc5\xa1kofovsko zborovanje in predstavnik slovenskih duhovnikov na Kongresu za manj\xc5\xa1ine v Trstu._NEWLINE_Bil je ustanovitelj in vodja \xc5\xa0kedenjskega etnografskega muzeja (za kar je mdr. dobil Valvasorjevo nagado slovenskih muzealcev), ustanovitelj in predsednik Doma Jakoba Ukmarja v \xc5\xa0kednju._NEWLINE_Umrl je mesec in dan po svojem 90. rojstnem dnevu v bolni\xc5\xa1nici nad Smrtom, in sicer 12. februarja 2015.\n_START_SECTION_\nNagrade\n_START_PARAGRAPH_\nOktobra 2013 je prejel bronasto medaljo mesta Trst. Takratni tr\xc5\xbea\xc5\xa1ki \xc5\xbeupan, Roberto Cosolini je takrat dejal, da je gospod Jakom opravil veliko ve\xc4\x8d od svojega duhovnega poslanstva. To nagrado je prejel le malo za Borisom Pahorjem in je bil sploh prvi slovenski duhovnik, ki jo je bil prejel. Bil je tudi prvi duhovnik, ki je leta 2002 prejel nagrado, poimenovano po duhovniku Alojzu Kocjan\xc4\x8di\xc4\x8du. Nagrado slovenske dr\xc5\xbeave mu je izro\xc4\x8dil \xc5\xbee pokojni predsednik Janez Drnov\xc5\xa1ek. \xc5\xbde leta 1989 pa je dobil muzealsko Vasvasorjevo nagrado.\n_START_SECTION_\n\xc5\xa0kedenjski etnografski muzej\n_START_PARAGRAPH_\nKot je \xc5\xbee napisano v odstavku \xc5\xbdivljenje je bil Du\xc5\xa1an Jakomin ustanovitelj in vodja \xc5\xa0kedenjskega etnografskega muzeja. Neko\xc4\x8d je namre\xc4\x8d \xc5\xa0kedenj bil samostojna vas z zna\xc4\x8dilno zgodovino in bogato ljudsko kulturno dedi\xc5\xa1\xc4\x8dino. Od svoje ustanovitve leta 1975 se je muzej uveljavil kot ena poglavitnih atrakcij \xc5\xa0kednja. Velik del muzejske zbirke je posve\xc4\x8den glavni dejavnosti \xc5\xa1kedenjskih \xc5\xbeena, to je peki odli\xc4\x8dnega kruha, katerega sloves je segal vse do Dunaja. \xc5\xbdenske so vsak dan hodile pe\xc5\xa1 v mesto, kjer so prodajale kruh zasebnikom in gostilnam. Muzej hrani narodne no\xc5\xa1e ter dokumente in vsakdanje orodje, ki so vezani na preprosto vsakdanje \xc5\xbeivljenje \xc5\xa0kedenjcev, ki je bilo vse do srede 19. stoletja osnovano na poljedelstvu.'