b'\n_START_ARTICLE_\nJohannes Brahms\n_START_SECTION_\nZgodnja leta\n_START_PARAGRAPH_\nRodil se je v Hamburgu v luteranski dru\xc5\xbeini in pre\xc5\xbeivel velik del svojega poklicnega \xc5\xbeivljenja na Dunaju, kjer je bil vodja glasbene scene. V svojem \xc5\xbeivljenju je bil priljubljen in vpliven._NEWLINE_Brahmsov o\xc4\x8de, Johann Jakob Brahms (1806-1872), je pri\xc5\xa1el do Hamburga iz Dithmarschen, kjer je delal kariero mestnega glasbenika. Obvladal je ve\xc4\x8d instrumentov, ve\xc4\x8dinoma pa igral rog in kontrabas. Leta 1830 je poro\xc4\x8dil Johanno Henriko Christiane Nissen (1789-1865), \xc5\xa1iviljo, ki je bila sedemnajst let starej\xc5\xa1a. Johannes Brahms je imel starej\xc5\xa1o sestro in mlaj\xc5\xa1ega brata. Sprva so \xc5\xbeiveli v bli\xc5\xbeini mestnega pristani\xc5\xa1\xc4\x8da v hambur\xc5\xa1ki \xc4\x8detrti G\xc3\xa4ngeviertel, kasneje pa v majhni hi\xc5\xa1i v Dammtorwallu, mestecu v Inner Alster._NEWLINE_Johann Jakob je prvi glasbeno izobra\xc5\xbeeval sina. S sedmimi leti se je ta za\xc4\x8del u\xc4\x8diti klavir pri Ottu Friedrichu Willibaldu Cosselu. Zaradi rev\xc5\xa1\xc4\x8dine v dru\xc5\xbeini je moral mladi Brahms prispevati k dru\xc5\xbeinskemu dohodku z igranjem na klavir v plesnih dvoranah._NEWLINE_V tem \xc4\x8dasu se je Brahms u\xc4\x8dil tudi violon\xc4\x8delo. Po Ottu Cosselu je \xc5\xa1tudiral klavir pri Eduardu Marxsenu, ki je \xc5\xa1tudiral na Dunaju z Ignazom von Seyfriedom (Mozartovim u\xc4\x8dencem) in Carlom Mario von Bockletom (tesnim Schubertovim prijateljem). Mladi Brahms je koncertiral v Hamburgu, vendar ni postal znan kot pianist vse do svojega devetnajstega leta.\n_START_SECTION_\nSre\xc4\x8danje z Joachimom in Lisztom\n_START_PARAGRAPH_\nKomponirati je za\xc4\x8del zelo zgodaj v \xc5\xbeivljenju, vendar je kasneje uni\xc4\x8dil ve\xc4\x8dino izvodov svojih prvih del. Skladbe pri ob\xc4\x8dinstvu niso bile sprejete, dokler se ni odpravil na koncertno turnejo kot korepetitor mad\xc5\xbearskega violinista Eduarda Rem\xc3\xa9nyija v aprilu in maju 1853. Na tej turneji se je v pri Hannovru sre\xc4\x8dal z Josephom Joachimom in od\xc5\xa1el na dvor v Weimar, kjer se je sre\xc4\x8dal Franza Liszta, Petra Corneliusa in Joachima Raffa.\n_START_SECTION_\nPri Schumannovih\n_START_PARAGRAPH_\nPo turneji v Porenju se je Brahms z vlakom odpeljal v D\xc3\xbcsseldorf in se ustavil pri dru\xc5\xbeini Schumann. Schumann, presene\xc4\x8den nad talentom 20-letnika, je 28. oktobra 1853 v reviji Neue Zeitschrift f\xc3\xbcr Musik objavil \xc4\x8dlanek z naslovom\xc2\xa0\xc2\xbbNeue Bahnen\xc2\xab\xc2\xa0(Nove poti) in opozoril javnost na mladeni\xc4\x8da. V D\xc3\xbcsseldorfu je Brahms sodeloval z Schumannom in Albertom Dietrichom._NEWLINE_Brahms se je kmalu zelo navezal na Schumannovo \xc5\xbeeno, 14 let starej\xc5\xa1o skladateljico in pianistko Claro, ter z njo prijateljeval vse \xc5\xbeivljenje. Po Schumannovem poskusu samomora in internaciji v sanatoriju je pohitel nazaj v D\xc3\xbcsseldorf da bi jo razvedril z igranjem klavirja ter ji pomagal pri skrbi za gospodinjstvo (v tem \xc4\x8dasu je pri\xc4\x8dakovala Schumannovega osmega otroka). V naslednjih dveh letih je \xc5\xbeivel v stanovanju nad Schumannovo hi\xc5\xa1o ter zavoljo Clare za\xc4\x8dasno postavil svojo kariero na stranski tir. Po Schumannovi smrti leta 1856 je nenadoma odpotoval, kar je Claro prizadelo, a sta ohranila redne stike tudi kasneje._NEWLINE_Nikoli se ni poro\xc4\x8dil. Imel je nekaj romanti\xc4\x8dnih zvez, vendar je razdrl svojo edino zaroko, z Agathe von Siebold v G\xc3\xb6ttingenu leta 1859.\n_START_SECTION_\nDetmold in Hamburg\n_START_PARAGRAPH_\nPo Schumannovi smrti v sanatoriju leta 1856 je Brahms deloval med Hamburgom, kjer je ustanovil in vodil \xc5\xbeenski zbor, ter Detmoldom v Kne\xc5\xbeevini Lippe, kjer je bil dvorni glasbeni pedagog in dirigent. Bil je solist na premieri svojega Klavirskega koncerta \xc5\xa1t. 1 leta 1859. Prvi\xc4\x8d je obiskal Dunaj leta 1862, ostal tam \xc4\x8dez zimo in bil leta 1863 imenovan za dirigenta Dunajske Singakademie. S tega mesta je po letu dni odstopil. Med letoma 1872-1875 je bil direktor koncertov Wien Gesellschaft der Musikfreunde, po tistem pa ni sprejel nobene formalne slu\xc5\xbebe ve\xc4\x8d. Leta 1877 je dobil \xc4\x8dastni doktorat Univerze v Cambridgeu, leta 1879 Univerze v Breslau, in komponiral za Akademski Festival.\n_START_SECTION_\nLeta priljubljenosti\n_START_PARAGRAPH_\nleta 1868 je bila v Bremnu premiera nem\xc5\xa1kega Requiema, Brahmsovega najve\xc4\x8djega zborovsega dela. To delo je Brahmsu utrdilo evropski ugled in mu vrnilo zaupanje vase. Leta 1876 je napisal prvo simfonijo, ostale tri simfonije so nato sledile v letih 1877, 1883 in 1885. Od 1881 je preizku\xc5\xa1al svoja nova orkestralna dela z dvornim orkestrom Duka Meiningena, katerega dirigent je bil Hans von B\xc3\xbclow. Sam je bil solist na premieri svojega Klavirskega koncerta \xc5\xa1t 2. leta 1881 v Pe\xc5\xa1ti._NEWLINE_Brahms je pogosto potoval, tako zaradi zaslu\xc5\xbeka kot zaradi u\xc5\xbeitka. Od 1878 dalje je spomladi pogosto obiskoval Italijo, kjer je v kak\xc5\xa1nem prijetnem pode\xc5\xbeelskem mestu skladal. Rad se je sprehajal in u\xc5\xbeival v naravi. Leta 1889 je Theo Wangemann, predstavnik ameri\xc5\xa1kega izumitelja Thomasa Edisona, obiskal skladatelja na Dunaju in ga povabil na poskusno snemanje. Brahms je igral skraj\xc5\xa1ano razli\xc4\x8dico svojega prvega mad\xc5\xbearskega plesa na klavirju, kar je prvi znani posnetek katerega od velikh skladateljev na fonografu, vendar slabe kakovosti, saj je tedanja snemalna tehnika slabo registrirala klavirski zvok. Kasneje je bila izdana LP plo\xc5\xa1\xc4\x8da zgodnjih nastopov, ki jo je sestavil Gregor Benko. Leta 1889 je bil Brahms imenovan za \xc4\x8dastnega me\xc5\xa1\xc4\x8dana Hamburga._NEWLINE_Na ra\xc4\x8dun uspeha svojih del je bil precej premo\xc5\xbeen in je pogosto tudi z ve\xc4\x8djimi zneski podpiral prijatelje in mlade glasbenike, sam pa je \xc5\xbeivel skromno v majhnem stanovanju z eno hi\xc5\xa1no pomo\xc4\x8dnico.\n_START_SECTION_\nPoznej\xc5\xa1a leta\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1890 se je 57-letni Brahms odlo\xc4\x8dil, da ne bo ve\xc4\x8d komponiral. Kasneje si je premislil in v letih pred smrtjo ustvaril vrsto priznanih mojstrovin. Klarinetistu Richardu M\xc3\xbchlfeldu je posvetil Trio za klarinet, op. 114, kvintet za klarinet, op. 115 (1891) in dve Sonati za klarinet, op. 120 (1894). Napisal je tudi ve\xc4\x8d ciklov klavirskih del, op. 116-119, pesmi Vier ernste Ges\xc3\xa4nge, op. 121 (1896), in enajst koralov preludijev za orgle, op. 122 (1896)._NEWLINE_Medtem ko je zaklju\xc4\x8deval op. 121 pesmi, se je Brahmsu razvil rak, ki se je navzven kazal predvsem kot zlatenica (viri si niso enotni o tem ali je bil to rak jeter in trebu\xc5\xa1ne slinavke). Njegovo stanje se je postopoma slab\xc5\xa1alo. Umrl je 3. aprila 1897 v 64. letu starosti, pokopan je bil na dunajskem pokopali\xc5\xa1\xc4\x8du Zentralfriedhof.\n_START_SECTION_\nDela\n_START_PARAGRAPH_\nBrahms je napisal vrsto pomembnih del za orkester: dve serenadi, \xc5\xa1tirih simfonije, dva klavirska koncerta (\xc5\xa1t. 1 v d-molu, \xc5\xa1tevilka 2 v B-duru), Koncert za violino, koncert za violino in violon\xc4\x8delo in dve orkestrski uverturi - za Akademski Festival in Tragi\xc4\x8dna uvertura. Predvsem njegova klavirska dela slovijo kot izjemno te\xc5\xbeka za izvajalce._NEWLINE_Njegovo veliko zborovsko delo Nem\xc5\xa1ki Rekvijem ni napisano na osnovi liturgi\xc4\x8dnih besedil Missa pro defunctis, temve\xc4\x8d besedil, ki jih je Brahms izbral iz luteranske biblije. Delo je sestavljeno iz treh glavnih obdobij njegovega \xc5\xbeivljenja. Zgodnja razli\xc4\x8dica je bila prvi\xc4\x8d sestavljena leta 1854, ne dolgo po Schumannovem poskusu samomora. Ve\xc4\x8dina Rekvijema je bila sestavljena po smrti njegove matere leta 1865. Peta sprememba je bila dodana po uradni premieri leta 1868 in tako delo je bilo objavljeno leta 1869._NEWLINE_Brahmsova dela v obliki variacij so med drugim: Variacije in fuga na temo H\xc3\xa4ndlovih in Paganinijevih variacij v razli\xc4\x8dicah za dva klavirja in za orkester. Sklepni del \xc4\x8detrte simfonije, op. 98, je formalno passacaglia._NEWLINE_Njegova komorna dela obsegajo tri godalne kvartete, dva godalna kvinteta in dva seksteta, kvintet za klarinet, trio za rog, klavirski kvintet, tri klavirske kvartete in \xc5\xa1tiri klavirske trie (\xc4\x8detrti je bil objavljen posthumno). Napisal je ve\xc4\x8d instrumentalnih sonat za klavir, tri za violino, dve za violon\xc4\x8delo in dve za klarinet. Dela za solo klavir obsegajo njegove zgodnje sonate in balade. Brahms je bil pomemben skladatelj samospevov in je napisal ve\xc4\x8d kot 200 pesmi. Njegov koral preludij za orgle, op. 122, ki ga je napisal tik pred smrtjo, je postal pomemben del koncertnih repertoarjev._NEWLINE_Brahms je bil skrajni perfekcionist. Tekom let je spreminjal in dopolnjeval svoja dela in verjetno uni\xc4\x8dil ve\xc4\x8d partitur kot jih je objavil, zato predstavljajo njegova znana dela samo manj\xc5\xa1i del njegovega ustvarjanja. Imel je mo\xc4\x8dno \xc5\xbeeljo pisati absolutno glasbo, ki se ne sklicuje na poseben prizor ali dogodek, zato nikoli ni napisal opere ali simfoni\xc4\x8dne pesnitve._NEWLINE_Med najbolj cenjena la\xc5\xbeja Brahmsova dela sodijo njegovi mad\xc5\xbearski plesi, val\xc4\x8dki za klavir (op. 39) in \xc5\xa1tevilne pesmi, predvsem Wiegenlied (op . 49, \xc5\xa1tevilka 4, objavljena leta 1868). Ta zadnja je bila napisana na ljudsko besedilo ob rojstvu sina Brahmsove prijateljice Berthe Faber in je znana kot Brahmsova uspavanka.\n_START_SECTION_\nPriznanja\n_START_PARAGRAPH_\nV dokumentih Brahmsovega muzeja v Hamburgu je naslednji citat: Orden sind mir wurscht, aber haben will ich sie (\xc2\xbbZa kolajne mi je vseeno, imeti jih pa vseeno \xc5\xbeelim)\xc2\xab._NEWLINE_Dobil je \xc5\xa1tevilna odlikovanja, \xc4\x8dastna \xc4\x8dlanstva, med drugimi tudi ljubljanske Filharmoni\xc4\x8dne dru\xc5\xbebe in pa \xc4\x8dastni doktorat Univerze v Wroclawu/Breslau (1879). Je tudi \xc4\x8dastni ob\xc4\x8dan (do 1948 edini umetnik med njimi) Hamburga.'