b'\n_START_ARTICLE_\nGrad Tintagel\n_START_SECTION_\nRimsko obdobje\n_START_PARAGRAPH_\nV 1. stoletju na\xc5\xa1ega \xc5\xa1tetja so ju\xc5\xbeni del Britanije napadli in zasedli Rimljani. Ozemlje sodobnega Cornwalla je bilo dodeljeno rimski upravni regiji Dumnonija, ki se je imenovala po lokalnem britanskem plemenu Dumnoni. Takrat je bila jugozahodna to\xc4\x8dka Britanije "oddaljena, neposeljena in zato tudi pomembna za [rimske oblasti], dokler ni v 3. stoletju na\xc5\xa1ega \xc5\xa1tetja lokalna industrija kositra pritegnila pozornosti". Arheologi so na\xc5\xa1li pet miljnikov ali ozna\xc4\x8devalcev poti v Cornwallu, ki so bili postavljeni v rimskem obdobju. Dva sta v bli\xc5\xbeini  Tintangela, kar dokazuje, da je bila tu v\xc4\x8dasih cesta.  _NEWLINE_Cornwallski zgodovinar in arheolog Charles Thomas je leta 1993 ugotovil: "Do zdaj ni bilo izkopane strukture na [Tintagel] Islandu ... lahko bi navedli naselje v rimskem obdobju, doma\xc4\x8de kme\xc4\x8dko ali kak\xc5\xa1no druga\xc4\x8dno". Kljub temu je koli\xc4\x8dina o\xc4\x8ditno rimske keramike razkrila lokacijo v rimskem slogu, na\xc5\xa1li so usnjeno torbico z desetimi rimskimi kovanci manj\xc5\xa1e vrednosti, ki sega v \xc4\x8das vladanja Tetrika I. (270\xe2\x80\x93272) in Konstancija II. (337\xe2\x80\x93361 ). To ka\xc5\xbee, da je bil "glede na nominalno vrednost ... otok ali kopensko obmo\xc4\x8dje poznej\xc5\xa1ega gradu (ali oboje ...) naseljen v 3. oziroma 4. stoletju", tudi \xc4\x8de ni bilo mogo\xc4\x8de najti nobenih dokazov o stavbah iz tega obdobja.\n_START_SECTION_\nZgodnje srednjeve\xc5\xa1ko obdobje\n_START_PARAGRAPH_\nRimski nadzor v ju\xc5\xbeni Britaniji se je kon\xc4\x8dal po padcu zahodnega rimskega cesarstva v za\xc4\x8detku 5. stoletja in obmo\xc4\x8dje se je razdelilo na ve\xc4\x8d razli\xc4\x8dnih kraljestev s svojimi kralji. Nekdanje rimsko okro\xc5\xbeje civitas Dumnoniorum je o\xc4\x8ditno postalo Kraljevina Dumnonija s svojim kraljem  \xc5\xbee v zgodnjem srednjem veku med 5. in 8. stoletjem. Naselje se je nadalje razvijalo kot naselje II. obdobja, kot ga imenujejo arheologi.  Je pa kar nekaj sporov med arheologi o tem, kaj to\xc4\x8dno je bilo na Tintagel Islandu v tem obdobju. V sredini 20. stoletja so obi\xc4\x8dajno mislili, da je bil tu zgodnji kr\xc5\xa1\xc4\x8danski samostan, a so arheologi zdaj prepri\xc4\x8dani, da je bilo tukaj naselje z mo\xc4\x8dnim lokalnim vojskovodjem ali celo dumnonijskimi plemenita\xc5\xa1i._NEWLINE_Arheolog Ralegh Radford je izkopaval tu od leta 1933 do leta 1938 in je pionir hipoteze, da je bil grad Tintagel samostan v II. obdobju. Njegove ugotovitve temeljijo na nekaterih podobnostih v strukturah zgodnjesrednjeve\xc5\xa1kih elementov gradu Tintagel in samostana iz 7. stoletja v Whitbyju v Yorkshiru. _NEWLINE_Toda drugi arheologi se ne strinjajo  s tem. Namesto tega so zdaj prepri\xc4\x8dani, da je bilo to elitno naselje dumnonijskih velika\xc5\xa1ev in njihovega  spremstva v zgodnjem srednjem veku. Arheolog in zgodovinar Charles Thomas meni, da tukaj niso \xc5\xbeiveli vse leto, ampak so se selili okoli: "Obi\xc4\x8dajno je bilo, da se je kralj s svojo dru\xc5\xbeino, sorodniki, vzdr\xc5\xbeevanimi dru\xc5\xbeinskimi \xc4\x8dlani, slu\xc5\xbeabniki, uradniki, privr\xc5\xbeenci in zasebno stra\xc5\xbeo ali vojsko, verjetno najmanj 100 in 300 ljudi, premikal s svojim okornim spremstvom; posebno kadar ni bilo plemenskih spopadov ali kadar ga niso napadali ali plenili." Polo\xc5\xbeaj tega obmo\xc4\x8dja je bil obramben v tem obdobju z velikim jarkom ob vhodu na polotok z le ozko vozno potjo, ki jo je moral prehoditi vsak, ko se je pribli\xc5\xbeal polotoku._NEWLINE_Na\xc5\xa1li so razli\xc4\x8dne luksuzne predmete iz tega obdobja, afri\xc5\xa1ko rde\xc4\x8do keramiko in keramiko terra sigillata, s katero so trgovali po Sredozemlju. Ob prou\xc4\x8devanju te keramike je Charles Thomas ugotovil, da "[je] koli\xc4\x8dina uvo\xc5\xbeene keramike iz Tintagela ... bistveno ve\xc4\x8dja kot kjer koli drugje iz obdobja okoli 450\xe2\x80\x93600 v Veliki Britaniji ali na Irskem", in to ne glede na to, da je bilo le okoli 5 odstotkov dostopne povr\xc5\xa1ine otoka izkopano ali preu\xc4\x8deno. Posamezne ladje so morda preva\xc5\xbeale tovor 600 ali 700 amfor.  To naj bi bil dokaz, da je bil Tintagel mesto, v katerem so se v zgodnjem srednjem veku ladje zasidrale in skladi\xc5\xa1\xc4\x8dile svoj tovor iz ju\xc5\xbene Evrope.\n_START_SECTION_\nPozno srednjeve\xc5\xa1ko obdobje\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1225 je Rihard, 1. grof Cornwallski, z Gervasom iz Tintagela zamenjal zemlji\xc5\xa1\xc4\x8de Merthen (prvotno del dvorca v Winniantonu) za grad Tintagel. _NEWLINE_Grof Rihard je leta 1233 tu zgradil grad in nastala je povezava z Arturjevimi legendami, ki jih je ustvaril Geoffrey Monmouthski za to obmo\xc4\x8dje, , ki je bilo videti kot tradicionalen kraj cornwallskih kraljev. Grad je bil zgrajen v bolj staromodnem slogu za tisti \xc4\x8das, da bi bil videti starej\xc5\xa1i._NEWLINE_Ralegh Radford pa je datacijo v obdobje grofa Riharda nadomestil, saj je najzgodnej\xc5\xa1e elemente gradu pripisal grofu Reginaldu iz Dunstanvilla, poznej\xc5\xa1e pa grofu Rihardu.  Sidney Toy v svojem delu Gradovi: kratka zgodovina utrdb od 1600 pr. n. \xc5\xa1t. do 1600 n. \xc5\xa1t. (London: Heinemann, 1939) zagovarja zgodnej\xc5\xa1e obdobje._NEWLINE_John Holland, 1. vojvoda Exeterski, je bil leta 1389 imenovan za upravitelja v gradu Tintagel.\n_START_SECTION_\nZgodnja sodobna doba\n_START_PARAGRAPH_\nGrofje Cornwallski po Rihardu niso bili zainteresirani za grad in so ga prepustili visokemu izvr\xc5\xa1ilnemu uradniku Cornwalla. Del je bil uporabljen kot zapor, zemlja opu\xc5\xa1\xc4\x8dena kot pa\xc5\xa1nik. Grad je razpadal, streha nad vite\xc5\xa1ko dvorano iz 1330-ih je bila odstranjena. Grad je \xc5\xa1e bolj razpadel tudi zaradi erozije v o\xc5\xbeini. John Leland ga je obiskal v zgodnjih 1540-ih in ugotovil, da je dostop do otoka mogo\xc4\x8d po mostu iz drevesnih debel. Angliji je v 1580-ih grozil napad \xc5\xa0panije, zato je obrambo okrepila pri \xc5\xbdeleznih vratih (Iron Gate). Posestvo Tintagel je je v 1650-ih kot vojvodino Cornwalla zasegla vlada Commonwealtha in ga vrnila vojvodini leta 1660. Dajanje obmo\xc4\x8dja v najem za pa\xc5\xa1o ovc se je nadaljevalo vse do 19. stoletja.\n_START_SECTION_\n19. in 20. stoletje\n_START_PARAGRAPH_\nV viktorijanski dobi so bili ljudje obsedeni z Arturjevimi legendami in ru\xc5\xa1evine gradu so postale turisti\xc4\x8dna znamenitost. Dana\xc5\xa1nje naselje Tintagel je bilo do leta 1850 znano kot Trevena, ko je bilo ugotovljeno, da bi bilo priro\xc4\x8dno uporabljati ime \xc5\xbeupnije namesto imena vasi. Strogo gledano je Tintagel samo ime rta; rt Tintagel je skrajna jugozahodna to\xc4\x8dka Castle Islanda in razvaline gradu so deloma na "otoku" in delno na sosednji celini. Rt otoka, ki \xc5\xa1trli v morje, je Pen Diu (v kornij\xc5\xa1\xc4\x8dini penn du pomeni \'\xc4\x8drni rt\'). _NEWLINE_R. B. Kinsman (umrl 1894) je bil \xc4\x8dastni stra\xc5\xbenik. Zgradil je dvori\xc5\xa1\xc4\x8dno obzidje in zaposlil vodnika za obiskovalce po gradu. Takrat so bile stopnice varne na obeh straneh o\xc5\xbeine, \xc4\x8deprav bi lahko planoto dosegli tudi od tam, kjer so se pasle ovce. Od leta 1870 je bil kratek \xc4\x8das v bli\xc5\xbeini Merlinove jame rudnik. V 20. stoletju so za obmo\xc4\x8dje skrbeli poseben urad (Office of Works) in njegovi nasledniki (od leta 1929 dalje). Leta 1975 je bil za dostop zgrajen lesen most._NEWLINE_V poznem 19. in v za\xc4\x8detku 20. stoletja niso ni\xc4\x8d izkopavali, razen v kapeli, zato so nastale ideje, da je bil vrt pokopali\xc5\xa1\xc4\x8de in odtis Arturjeve stopinje kraj, na katerem je pri\xc5\xa1el na kopno.  Odtis stopala kralja Arturja (King Arthur Footprint) je luknja v skali na najvi\xc5\xa1ji to\xc4\x8dki ju\xc5\xbene strani Tintagel Islanda. Ni povsem naravna, saj so jo delno oblikovale \xc4\x8dlove\xc5\xa1ke roke. ] Morda so jo uporabljali pri ustoli\xc4\x8devanju kraljev in poglavarjev, saj je mesto z dolgo zgodovino, ki sega nazaj v srednji vek. _NEWLINE_Leta 1999 je bilo nekaj polemik glede gradu Tintagel in drugih mest v Cornwallu pod vodstvom English Heritage. \xc4\x8clani skupine Revived Cornish Stannary Parliament so odstranili ve\xc4\x8d znakov, ker so nasprotovali uporabi imena English Heritage, kajti Cornwallci so samostojen narod. Trije mo\xc5\xa1ki, ki so sodelovali pri odstranjevanju znakov, so bili obto\xc5\xbeeni zarote, da so povzro\xc4\x8dil \xc5\xa1kodo, vendar stro\xc5\xa1kov niso poravnali, ko so  pred sodi\xc5\xa1\xc4\x8dem obljubili, da se to ne bo ponovilo.\n_START_SECTION_\n21. stoletje\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1915/16 je Peter Graham po naro\xc4\x8dilu English Heritage ve\xc4\x8d kot tri mesce klesal bradat obraz, ki predstavlja Merlina, v skalo v bli\xc5\xbeini jame, znane kot Merlinova jama.  Projekt, ki bo predvidoma vklju\xc4\x8deval velik kip kralja Arturja (Rubin Eynon), obkro\xc5\xbeen s skulpturami, ki naj bi ponazarjale okroglo mizo, in konzolno jekleno brv (Ney & Partners in William Matthews Associates), namenjeno spominu na Arturjev me\xc4\x8d, je povzro\xc4\x8dil ve\xc4\x8d polemik.  Lokalni svetnik je obto\xc5\xbeil English Heritage razgradnje arheolo\xc5\xa1kega kraja in pokrajine, ko opisuje Merlinovo podobo kot "stripovski lik" in "skrunitev", \xc4\x8deprav so mnogi doma\xc4\x8dini zadovoljni s podobo. Polemika je del \xc5\xa1ir\xc5\xa1ega vpra\xc5\xa1anja o upravljanju spomenika. Tintagel je ena izmed petih najve\xc4\x8djih znamenitosti s pribli\xc5\xbeno 200.000 obiskovalci letno in do 3000 dnevno v vrhuncu poletne sezone.\n_START_SECTION_\nLegenda o Arturju\n_START_PARAGRAPH_\nGrad je povezan z Arturjevimi legendami, ki so prvi\xc4\x8d omenjene v knjigi Geoffreyja Monmouthskega Historia Regum Britanniae ( \'Zgodovina britanskih kraljev\'). Napisana je bila okoli 1135\xe2\x80\x9338. V njej je legenda podrobno opisana. Po Geoffreyju in legendi je bil Arturjev o\xc4\x8de Uther Pendragon, kralj vse Britanije. Za\xc4\x8del je vojno proti Gorloisu, vojvodi Cornwallskemu, da bi osvojil njegovo \xc5\xbeeno Igraine, v katero se je zaljubil. Gorlois je branil svojo trdnjavo Dimilioc, Igraine pa je poslal na varno v grad Tintagel, ki je bilo njegovo najvarnej\xc5\xa1e zato\xc4\x8di\xc5\xa1\xc4\x8de. Uther je oblegal trdnjavo in svojemu prijatelju Ulfinu zaupal, da je zaljubljen v Igraine. Ulfin je bil prepri\xc4\x8dan, da je nemogo\xc4\x8de zavzeti Tintagel, ker je "tik ob morju, obkro\xc5\xbeen z morjem na vseh straneh, in ni druge poti kot ozek skalni prehod, ki ga lahko ubranijo trije oboro\xc5\xbeeni bojevniki, ki varujejo vstop, pa tudi \xc4\x8de bi bila za tabo celotna Britanija." Zgodba Geoffreyja Monmouthskega pojasni, kako je \xc4\x8darovnik Merlin \xc4\x8dude\xc5\xbeno spremenil Utherja v Gorloisa, da bi mu pomagal priti v grad Tintagel, sebe in Ulfinova pa je spremenil v Gorloisova tovari\xc5\xa1a. Tako prikriti so lahko vstopili v Tintagel, Uther je \xc5\xa1el k Igraine in "v tej no\xc4\x8di je bil spo\xc4\x8det najbolj znan mo\xc5\xa1ki, to je Artur". _NEWLINE_Geoffreyjeva knjiga omenja grad Tintagel kot kraj Arturjevega spo\xc4\x8detja, ampak "nikjer ne trdi, da se je Artur rodil na Tintagelu ali da je kdaj obiskal mesto kasneje v \xc5\xbeivljenju ali pa da je trdnjava postala njegova last, ko je bil kralj". Legenda in knjiga sta \xc5\xa1e vedno zelo priljubljeni in sta se \xc5\xa1irili po vsej Britaniji v poznem srednjem veku, ko je bilo napisanih ve\xc4\x8d Arturjevih besedil, mnoga \xc5\xa1e naprej \xc5\xa1irijo idejo, da je Artur sam dejansko rojen na Tintagelu.  Zdaj je pe\xc5\xa1pot od tu do gradu Cadbury v Somersetu imenovana Arturjeva pot. _NEWLINE_Mnogi \xc5\xa1e vedno nasprotujejo tem legendam. Arheolog C. A. Ralegh Radford ni verjel v legende in vsa zdru\xc5\xbeenja. Leta 1935 je razglasil, da "sploh \xc5\xa1e ni bilo na voljo nobenih konkretnih dokazov v podporo legendam, povezanih z gradom in kraljem Arturjem". Charles Thomas, strokovnjak za corwalsko zgodovino, ni mogel najti trdne povezave predvsem zaradi tega, ker so se legende in zgodbe v tistem obdobju \xc5\xa1irile le ustno. Thomas je leta 1993 izjavil, da "v zgodnji cornwallski ljudski pripovedi preprosto ni neodvisno potrjene povezave kralja Arturja s Tintagelom v kateri koli starosti ali v kakr\xc5\xa1ni koli vlogi".\n_START_SECTION_\nIzkopavanja\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1930 je bila sprejeta odlo\xc4\x8ditev, da se za\xc4\x8dne veliko arheolo\xc5\xa1ko izkopavanje, ki ga je vodil devonski arheolog Courtenay Arthur Ralegh Radford (1900\xe2\x80\x931999). Od leta 1929 in 1934 je bil zaposlen kot in\xc5\xa1pektor spomenikov v Walesu in Monmouthshiru  in od leta 1936 kot direktor britanske \xc5\xa1ole v Rimu. Izkopavanja so se za\xc4\x8dela leta 1933 in leta 1935 je Ralegh Radford napisal vmesno poro\xc4\x8dilo in vodnik z naslovom Tintagel Castle, ki ga je objavil H. M. Stationery Office. Zaposleni so bili nekdanji delavci kamnoloma (zadnji kamnolom v klifih Tintagela je bil zaprt leta 1937), ki so delali pod usposobljenim delovodjem. Izkopavanja so bili prisiljeni prenehati leta 1939 zaradi izbruha druge svetovne vojne. Veliko izvirnih poro\xc4\x8dil o delih je bilo uni\xc4\x8denih, ko je bila Radfordova hi\xc5\xa1a v Exetru bombardirana._NEWLINE_V sredini 1980-ih je po\xc5\xbear na Tintagel Islandu povzro\xc4\x8dil precej\xc5\xa1njo erozijo vrhnje plasti tal in pokazalo se je ve\xc4\x8d gradbenih temeljev od tistih, ki jih je na\xc5\xa1el Ralegh Radford.  Leta 1998 je bil najden kamen iz Artognoua (Artognou Stone), skrilavec z napisom v latin\xc5\xa1\xc4\x8dini, kar dokazuje, da so v tej regiji po propadu rimske Britanije pre\xc5\xbeiveli latinsko pismeni prebivalci. _NEWLINE_Izkopavanja poleti leta 2016 so dala ostanke razli\xc4\x8dnih srednjeve\xc5\xa1kih struktur, dobro zgrajene sorazmerno velike zgradbe iz 5. in 6. stoletja, [21] keramiko in steklene najdbe, ki ka\xc5\xbeejo, da so bili ljudje, ki so \xc5\xbeiveli na Tintagelu elita, [39] ki je pila vino, uvo\xc5\xbeeno iz vzhodnega Sredozemlja, in uporabljala posodo za hrano iz severne Afrike in Galije.'