b'\n_START_ARTICLE_\nJean de La Fontaine\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nJean de La Fontaine se je rodil v premo\xc5\xbeni me\xc5\xa1\xc4\x8danski dru\xc5\xbeini v Chateau-Thierryju v pokrajini Champagna. Star\xc5\xa1i so mu zagotovili prvovrstno humanisti\xc4\x8dno izobrazbo, spodbujali pa so tudi njegovo pisno ustvarjanje. Pri dvajsetih je stopil v verski red Oratoire de France, a ga je \xc5\xbee po osemnajstih mesecih zapustil. V Parizu je \xc5\xa1tudiral pravo in se kmalu vklju\xc4\x8dil v literarne ter salonske kroge. Postal je odvetnik in se pri \xc5\xa1estindvajsetih poro\xc4\x8dil. Po smrti o\xc4\x8deta 1658 je nasledil slu\xc5\xbebo nadzornika gozdov in voda, ki mu je zagotavljala stalen priliv dohodkov (ker ni znal ravnati z denarjem, je starost kljub temu pre\xc5\xbeivel revno). Leta 1684 je bil sprejet v Francosko akademijo. Po sprejetju je prenehal pisati pripovedi z moralno sporno vsebino, v zadnjih letih pa se je celo posvetil pisanju nabo\xc5\xbenih besedil. Umrl je 13. aprila 1695 v Parizu. _NEWLINE_Danes de La Fontaina poznamo predvsem kot basnopisca, vendar je njegovo delo precej bolj \xc5\xa1iroko. Sprva je pisal dramatiko (tedaj je veljala za najbolj presti\xc5\xbeno literarno zvrst), a brez ve\xc4\x8djega uspeha. Ve\xc4\x8d uspeha je imel s povestmi in z novelami v verzih, ki jih je bralstvo sprejelo z navdu\xc5\xa1enjem. Pri izbiri snovi je pokazal le malo izvirnosti: ve\xc4\x8dinoma se je zatekal k anti\xc4\x8dnim in renesan\xc4\x8dnim delom, ki pa jih je znal zelo dobro prirediti. Najve\xc4\x8dji uspeh je dosegel z basnimi, ki so bile tedaj \xc5\xbee tako ali tako v modi.'