b'\n_START_ARTICLE_\nAlkimija\n_START_PARAGRAPH_\nAlkimija (arabsko al-kimia - umetnost preoblikovanja) je bila v srednjem veku eksperimentiranje s primitivnim kemijskim znanjem in tehnologijo ter hkrati vrsta filozofije, katere namen je bil odkriti najvi\xc5\xa1jo modrost in nesmrtnost._NEWLINE_Sama zgodovina alkimije sega v stari Egipt, kjer so znali pridobivati kovine iz rud, pripravljali strupe in zdravila iz rastlin, ponarejali drage kamne in izdelovali umetna barvila. Alkimija je bila prakticirana tudi v anti\xc4\x8dni Gr\xc4\x8diji, Rimskem imperiju, Indiji, Kitajski, Japonski, Koreji in Perziji, kjer naj bi po nekaterih podatkih nastale temeljne ideje alkimije._NEWLINE_Njihovo znanje so prevzeli Arabci, ki so ga nato raz\xc5\xa1irili po Evropi. Evropejci so uporabljali alkimijo za iskanje kamna modrosti in eliksir \xc5\xbeivljenja. V za\xc4\x8detku 18. stoletja je alkimija postala zastarela, njeno mesto pa je prevzela kemija._NEWLINE_S prakti\xc4\x8dnega vidika je alkimija omogo\xc4\x8dila razvoj osnov anorganske kemije, \xc5\xa1e posebej postopkov, opreme ter analize in uporabe razli\xc4\x8dnih snovi.\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nPrve dokumentacije alkimije segajo v \xc4\x8das starega Egipta. V helenisti\xc4\x8dnem Egiptu je bila alkimija me\xc5\xa1anica predelovanja kovin in idej, ki so izra\xc5\xbeale religiozne in filozofske teorije vzhodnega Sredozemlja, pri \xc4\x8demer je imel veliki pomen hermetizem. Zaradi vpliva egip\xc4\x8danskega verovanja je verjetno nastala osnovna alkimisti\xc4\x8dna predstava o \xc2\xbbprasnovi\xc2\xab. Po tej teoriji naj bi bog ali neko drugo nadnaravno bitje izoblikovalo svet iz temne kaoti\xc4\x8dne gmote, imenovane pramaterija (latinsko prima materia ali massa confusa), pri \xc4\x8demer ima snov metafori\xc4\x8den pomen: pomeni torej le mo\xc5\xbenost za njen obstoj. Pomemben vpliv na pojem \xc2\xbbpreobrazbe\xc2\xab\xc2\xa0je imela Empedoklejeva teorija o sestavljenosti vsega iz \xc5\xa1tirih trajnih elementov, tj. zemlje, vode, zraka in ognja._NEWLINE_V 12. in 13. stoletju je prevladovalo mnenje, da so vse kovine sestavljene iz \xc5\xbevepla in \xc5\xbeivega srebra. V poznej\xc5\xa1i evropski alkimiji je tema kovinama bila dodana \xc5\xa1e sol. Po zatrjevanju Paracelzija naj bi te tri snovi vsebovale vse zna\xc4\x8dilnosti trajnih \xc5\xa1tirih elementov in naj bi predstavljale tri bistva telesa, ki ga je ustvaril Bog. Sol naj bi tako predstavljala fizi\xc4\x8dno telo, \xc5\xbeveplo du\xc5\xa1o (\xc4\x8dustva, \xc5\xbeelje in naravne gone) ter \xc5\xbeivo srebro duha (vi\xc5\xa1je miselne sposobnosti, bo\xc5\xbejo iskro)._NEWLINE_Leta 1944 je Carl Jung v svojem delu Psihologija in alkemija zapisal, da obstaja neposredna povezava alkemijskih simbolov s psihoanaliti\xc4\x8dnim procesom. Alkemijski proces je preobrazba ne\xc4\x8diste du\xc5\xa1e (svinec) v popolno du\xc5\xa1o (zlato), kar je pravzaprav metafora za proces individualizacije oz. oblikovanja osebnosti \xc4\x8dloveka.\n_START_SECTION_\nBistva alkimije\n_START_PARAGRAPH_\nAlkimiste je v bistvu zanimal lasten duhovni napredek, pa tudi kemija. Verjeli so, da se z razli\xc4\x8dnimi tehnolo\xc5\xa1kimi postopki (taljenje, kovanje, \xe2\x80\xa6) in drugimi tajnimi ter umetelnimi postopki lahko spremeni navadno kovino v zlato, hkrati pa se ob tem sam alkimist spreobrne v \xc2\xbbzlato\xc2\xab\xc2\xa0stanje duhovne izpopolnjenosti. Vsaka kemi\xc4\x8dna sprememba na materialu se tako odra\xc5\xbea na alkimistovi osebnosti. V zvezi s tem je pomembno poudariti, da se je bilo alkimijo kot umetnost mo\xc5\xbeno nau\xc4\x8diti, vendar jo je bilo nemogo\xc4\x8de pou\xc4\x8devati: vajenec je moral sam odkriti skrivnosti, kljub pomo\xc4\x8di u\xc4\x8diteljev.\n_START_SECTION_\nSolve et coagula\n_START_PARAGRAPH_\nOsnovno na\xc4\x8delo v alkimiji je bilo, da se lahko kovino ali kak\xc5\xa1no drugo snov (tudi duha) povrne v pramaterijo, tako da se ji odstrani vse zna\xc4\x8dilnosti. \xc5\xa0ele potem se lahko zgradi novo snov (se jo obudi) oz. se ji dodaja \xc5\xbeelene lastnosti, dokler ne postane kamen modrosti. Vsa umetnost je bila povzeta v enem vodilnem stavku (na\xc4\x8delu) razbij in sestavi (latinsko solve et coagula). Po enakem na\xc4\x8delu se alkimijo lahko imenuje tudi \xc2\xbbspagiri\xc4\x8dna\xc2\xab\xc2\xa0umetnost (iz gr\xc5\xa1ke besede, ki pomeni trgati in spajati)._NEWLINE_Vsak za\xc4\x8detnik je moral najprej poiskati surovino, s katero je eksperimentiral, dokler ni dobil \xc5\xbeelenega izdelka. K surovinam niso spadale samo kovine, pa\xc4\x8d pa tudi vino, kis, kreda, zeli\xc5\xa1\xc4\x8da, vosek, arzen idr. Nato je bilo potrebno izbrati dolo\xc4\x8den postopek; po nekaterih trditvah naj bi jih bilo 12 (glede na znamenja zodiaka), lahko pa samo 7 (glede na sedem dni po bo\xc5\xbejem stvarjenju in sedem klasi\xc4\x8dnih planetov v astrologiji) Prva faza je bil razkroj, imenovan nigredo ali \xc4\x8drno stanje, ko se je snov v posodi zmanj\xc5\xa1ala in je iz nje izpuhtela vrojena \xc5\xbeivljenjska iskra, imenovana \xc4\x8drna vrana, \xc4\x8drno sonce ali krokarjeva glava. Mrtva snov se je nato prerodila in zgostila \xe2\x80\x93 nastal je albedo (bela teko\xc4\x8dina), zadnji postopki pa so ustvarili rubedo (rde\xc4\x8do teko\xc4\x8dino, napoj oz. eliksir), sam kamen modrosti.\n_START_SECTION_\nPomen kovin\n_START_PARAGRAPH_\nAlkimisti niso lo\xc4\x8devali med \xc5\xbeivo ter ne\xc5\xbeivo naravo in so imeli tudi kovino za nekaj \xc5\xbeivega. Vladalo je prepri\xc4\x8danje, da se lahko z obvladovanjem skrivnosti kovin razume in obvlada tudi \xc4\x8dlove\xc5\xa1ko naravo. Vse kovine naj bi bile sestavljene iz \xc5\xbeivega srebra in \xc5\xbevepla, pri \xc4\x8demer je treba upo\xc5\xa1tevati, da so vsi pomembnej\xc5\xa1i alkimijski elementi bolj filozofske vrste: \xc5\xbeivo srebro, ki ga najdemo v naravi, je tako le pribli\xc5\xbeek idealnemu bistvu tega elementa, imenovanem merkurij modrih._NEWLINE_\xc5\xbdivo srebro so pojmovali tudi kot bo\xc5\xbejo iskro, aktivni duhovni element pramaterije v \xc4\x8dlove\xc5\xa1kem telesu, \xc5\xa1e ve\xc4\x8djo aktivnost pa so mu pripisovali zaradi premikanja. Ker povr\xc5\xa1ine, na katero pade, ne namo\xc4\x8di, so ga pojmovali tudi kot neraziskano prasnov ali celo kot kamen modrosti. Zaradi zdru\xc5\xbeevanja razli\xc4\x8dnih nasprotij so ga neredko pojmovali kot \xc2\xbbmo\xc5\xa1ko-\xc5\xbeenski\xc2\xab. V razli\xc4\x8dnih obdobjih je imelo razna druga imena, kot so bo\xc5\xbeja voda, vsebe\xc5\xbee\xc4\x8di, posrebena voda, zmajevo seme (ali jajce), bo\xc5\xbeanska zora, morska voda, mese\xc4\x8deva voda in mleko \xc4\x8drne krave._NEWLINE_Mo\xc4\x8dno prisotno je bilo verovanje, da kovine rastejo v Zemlji podobno kakor otrok v materi. \xc5\xbdveplo naj bi se pri nastanku (oploditvi) obna\xc5\xa1alo kot mo\xc5\xa1ka spolna celica (aktivno, ognjevito, mo\xc5\xa1ko na\xc4\x8delo), \xc5\xbeivo srebro pa kot \xc5\xbeenska spolna celica (pasivno, vodeno, \xc5\xbeensko na\xc4\x8delo). Iz te teorije izvira pogosta eroti\xc4\x8dna obarvanost alkimijskih besedil._NEWLINE_Kovine so bile razvr\xc5\xa1\xc4\x8dene po lestvici (stopnicah), od nepopolih do popolnih kovin. Najni\xc5\xbeje je bil svinec (Saturn), sledili pa so mu kositer (Jupiter), \xc5\xbeelezo (Mars), baker (Venera), \xc5\xbeivo srebro (Merkur), srebro (Luna) in nazadnje zlato (Sonce).'