b'\n_START_ARTICLE_\nStridon\n_START_PARAGRAPH_\nStridon je bilo rimsko mesto (oppidum), ki se je nahajalo na danes neznani lokaciji. Kraj je znan predvsem kot rojstni kraj svetega Hieronima (okoli 347 \xe2\x80\x93 419 ali 420), cerkvenega u\xc4\x8ditelja in prevajalca Svetega pisma.\n_START_SECTION_\nIme\n_START_PARAGRAPH_\nTo\xc4\x8dno latinsko ime mesta ostaja domneva, saj v nobenem latinskem besedilu ni zapisano v imenovalniku, pa\xc4\x8d pa vselej z\xc2\xa0\xc2\xbbrodilni\xc5\xa1ko\xc2\xab\xc2\xa0kon\xc4\x8dnico -nis. Tako naj bi se po eni izmed domnev mesto imenovalo Strido (podobno, kot se sklanja na primer regio \xe2\x86\x92 regionis ali Strabo \xe2\x86\x92 Strabonis, torej tudi Strido \xe2\x86\x92 Stridonis). Nekateri raziskovalci, med njimi Rajko Brato\xc5\xbe, menijo, da gre pri imenovalniku za mno\xc5\xbeinsko obliko Stridonae, saj kon\xc4\x8dnica -ona(e), zapisana v mestni\xc5\xa1ki sklanjatvi oppido Stridonis, spominja na vrsto toponimov v zaledju severnega in vzhodnega Jadrana, na primer, Verona, Cremona, Emona (danes Ljubljana), Flavona (danes Plomin) in drugi._NEWLINE_Etimolo\xc5\xa1ki pomen imena naj bi bil domnevno izpeljan iz glagola stridere v pomenu sikati, \xc5\xbevi\xc5\xbegati, bu\xc4\x8dati, \xc5\xa1kripati, zavijati, kar naj bi nakazovalo na primorsko lokacijo mesta, za katero je zna\xc4\x8dilno izrazito vetrovno vreme oziroma burja.\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nStridon je bil oppidum, kar je bila v pozni antiki splo\xc5\xa1na oznaka za urbano utrjeno naselje. Ferdinad Cavallera je menil, da gre za utrjen trg, ne za mesto v pravem pomenu. Frane Buli\xc4\x87 pa je menil, da gre kljub vsemu za manj\xc5\xa1e trgovsko mesto, v katerem je vladalo blagostanje. Stridon je vsekakor imel strate\xc5\xa1ki pomen, zato je tudi postal tar\xc4\x8da Gotov. Hieronim ga opisuje kot pode\xc5\xbeelskega (\xc2\xbbzaplankanega\xc2\xab), kar je bli\xc5\xbee ruralnemu kot urbanemu izgledu naselja. Mesto ni bilo nikoli \xc5\xa1kofijski sede\xc5\xbe, kot meni Marijan Mandac, \xc4\x8deprav Frane Buli\xc4\x87 temu oporeka. Kot oppidum je nujno spadal pod neko bli\xc5\xbenjo civitas (regionalno sredi\xc5\xa1\xc4\x8de), morda Tarsatico. Slednje sicer Hieronim nikjer ne omenja niti kakr\xc5\xa1nekoli povezave z njo._NEWLINE_Mesto so poru\xc5\xa1ili Goti leta 378 ali 379 na enem izmed pohodov po bitki pri Odrinu (378)._NEWLINE_Od prebivalcev Stridona so poimensko znani \xc5\xa1e \xc4\x8dlani Hieronimove dru\xc5\xbeine: o\xc4\x8de Evzebij, bogat posestnik, ki se je ukvarjal prete\xc5\xbeno z \xc5\xbeivinorejo, mlaj\xc5\xa1i brat Pavlinijan ter teta Kastorina, materina sestra. Ime matere in mlaj\xc5\xa1e sestre nista znani. Hieronimov sosed in dober prijatelj iz mladosti je bil Bonoz, pravtako iz ugledne in premo\xc5\xbene dru\xc5\xbeine. Duhovnik Lupicin, ki ga Hieronim omenja v svojem pismu Julijanu, bi lahko bil Stridonec, vendar je mo\xc5\xbeno, da bi v Stridon samo prihajal iz kak\xc5\xa1nega ve\xc4\x8djega kr\xc5\xa1\xc4\x8danskega sredi\xc5\xa1\xc4\x8da, morda Tarsatice._NEWLINE_V nekaterih sekundarnih virih se omenja tudi \xc5\xa1kof Domen iz Stridona, ki naj bi bil eden izmed samo petih udele\xc5\xbeencev prvega nicejskega koncila (leta 325), ki so prihajali iz zahodnega dela cesarstva. Obstoj \xc5\xa1kofa Domna bi skoraj zagotovo bil zadosten dokaz, da je bil Stridon \xc5\xa1kofijski sede\xc5\xbe, saj so v seznamih koncilskih o\xc4\x8detov skoraj vsi \xc5\xa1kofje imenovani skupaj z mestom, v katerem so opravljali \xc5\xa1kofovsko slu\xc5\xbebo (na primer prvoimenovani Aleksander iz Aleksandrije ali Makarij iz Jeruzalema ali Longin iz A\xc5\xa1kalona). Primerjava seznamov \xe2\x80\x93 te so na pregleden na\xc4\x8din zbrali in kriti\xc4\x8dno obdelali Heinrich Gelzer, Heinrich Hilgenfeld in Otto Cuntz v knjigi Patrum Nicaenorum nomina  \xe2\x80\x93 poka\xc5\xbee, da gre po vsej verjetnosti za pomoto. Med koncilskimi o\xc4\x8deti, ki pridejo v po\xc5\xa1tev, sta namre\xc4\x8d navedena samo Budij iz Stobija v dana\xc5\xa1nji Makedoniji (verjetno napa\xc4\x8dno bran kot Strobi in posledi\xc4\x8dno Stribon) ter Domen iz Panonije, naveden takoj za njim. Kombinacija teh dveh imen je najbr\xc5\xbe pripeljala do Domna iz Stridona, ki kot tak sicer nikjer ni izrecno omenjen. Ker je Domen iz Panonije v enem izmed seznamov omenjen tudi kot metropolitanus (\xc5\xa1kof metropole, to je prestolnice province), je nemogo\xc4\x8de, da bi bil lahko Stridon kandidat za mesto Domnovega slu\xc5\xbebovanja. Na to pomoto je \xc5\xbee leta 1920 opozoril Frane Buli\xc4\x87 v svojem \xc4\x8dlanku Stridon (Grahovopolje u Bosni): Rodno mjesto Svetoga Jeronima. Domen iz Stridona tako ostaja domneva brez kakr\xc5\xa1nekoli zgodovinske osnove.\n_START_SECTION_\nLociranje mesta\n_START_PARAGRAPH_\nGlede lociranja (ubikacije) mesta je bilo do sedaj objavljenih \xc5\xbee mnogo \xc5\xa1tudij. Posebno od 19. stoletja naprej so potekale burne znanstvene razprave, katerih avtorji se pogosto niso uspeli izognit patriotisti\xc4\x8dnim te\xc5\xbenjam in so argumentirano preferirali domnevo \xc2\xbbdoma\xc4\x8dega\xc2\xab\xc2\xa0Stridona. Z napredkom metodologije v sodobni znanosti so vendarle nekatere domneve postale znatno prepri\xc4\x8dljivej\xc5\xa1e, s \xc4\x8dimer se je obro\xc4\x8d okoli Stridona bistveno zo\xc5\xbeil. Pomembno je \xc5\xa1e poudariti, da do danes nobena izmed katerekoli predlagane lokacije ni bila temeljito arheolo\xc5\xa1ko raziskana, zato mesto \xc5\xa1e naprej ostaja geografsko nedefinirano in arheolo\xc5\xa1ko nedokazano. Raziskovalce ve\xc4\x8d ali manj uvr\xc5\xa1\xc4\x8damo med zagovornike katere izmed petih domnev: Panonske, Dalmatinske, Istrske, Liburnijske in Kra\xc5\xa1ke. Prve tri imajo danes malo zagovornikov, medtem ko Liburnijska in Kra\xc5\xa1ka veljata za \xc5\xa1e vedno \xc2\xbbaktualni\xc2\xab. Zgodovinar Janez Marolt tako meni, da je Stridon stal nekje v trikotniku Trst\xe2\x80\x93Postojna\xe2\x80\x93Reka, kar pomeni, da pridejo v upo\xc5\xa1tev deli ozemlja dana\xc5\xa1njih dr\xc5\xbeav Hrva\xc5\xa1ke, Italije in Slovenije.\n_START_SECTION_\nPanonska domneva\n_START_PARAGRAPH_\nPanonska domneva postavlja Stridon med reki Muro in Dravo. Domneva ima danes med strokovnjaki malo zagovornikov. Prvi med zagovorniki so bili celjski grofje, ki so na svoje ozemlje poklicali redovnike pavlince. Ti so bili vneti zagovorniki Hieronimovega panonskega porekla, verjetno tudi zato, ker je sveti Hieronim prvi napisal \xc5\xbeivljenjepis njihovega duhovnega o\xc4\x8deta, svetega Pavel iz Teb. Friderik II. Celjski je dal leta 1448 v \xc5\xa0trigovi na Hrva\xc5\xa1kem, domnevnem Stridonu (v latinskih virih je imenovana Stridonium), zgraditi cerkev sv. Hieronima in samostan. Cerkev je leta 1738 mo\xc4\x8dno prizadel potres, zato je pavlinec Josip Bedekovi\xc4\x87 Komorski leta 1749 dal zgraditi novo. Bedekovi\xc4\x87 je bil tudi sicer zagovornik \xc5\xa1trigovskega Stridona in je leta 1757 izdal knjigo Rojstni kraj velikega cerkvenega u\xc4\x8ditelja svetega Hieronima (Natale solum magni ecclesiae doctoris sancti Hieronymi), v kateri razvija to tezo. Krajevna tradicija o svetem Hieronimu kot rojaku \xc5\xa0trigove je \xc5\xa1e vedno \xc5\xbeiva in se odra\xc5\xbea predvsem na kulturnem podro\xc4\x8dju, v obliki kulturnih dru\xc5\xa1tev in podobno._NEWLINE_Med zagovorniki te domneve so bili \xc5\xa1e M. Inhoffer (1644), Peter Kandler (1846), J. Danko (1874) in Luca Jeli\xc4\x87 (1902). Ferdinand Cavallera jo je odlo\xc4\x8dno zavra\xc4\x8dal, podobno je tudi Franc Ksaver Lukman trdil, da Stridon gotovo ni bil v Med\xc5\xbeimurju.\n_START_SECTION_\nIstrska domneva\n_START_PARAGRAPH_\nIstrsko domnevo je zagovarjal Flavij Blond (1463), pri \xc4\x8demer je postavljal Stridon v dana\xc5\xa1nji Zrenj (italijansko Stridone) pri Buzetu. Podobno sta menila tudi P. Vergerij ml. in Pietro Stankovich (1824). Med zagovorniki je bil tudi Domenico Vallarsi, ki je obmo\xc4\x8dje Istre sicer razumel vse do Nanosa \xe2\x80\x93 obmo\xc4\x8dje torej, ki ga vklju\xc4\x8dujeta tudi Liburnijska in Kra\xc5\xa1ka domneva. Domnevo je zavra\xc4\x8dal Ferdinand Cavallera. Robert Matja\xc4\x8di\xc4\x87 navaja, da so pomembni dogodki tistega \xc4\x8dasa, vklju\xc4\x8dno z vdorom Gotov, Istro ob\xc5\xa1li. Danes domneva prakti\xc4\x8dno nima ve\xc4\x8d zagovornikov, \xc4\x8deprav se \xc5\xa1e omenja v literaturi. Milan Nosi\xc4\x87 navaja, pri \xc4\x8demer se sklicuje na etimolo\xc5\xa1ki slovar Petra Skoka, da ima Zrenj svoj etimolo\xc5\xa1ki izvor v glagolu zreti (hrva\xc5\xa1ko zrijeti), kar ozna\xc4\x8duje kraj, iz katerega se vidi dale\xc4\x8d naokoli (ima dober razgled). Tako so nastala tudi imena naselij Zren, Zrin, Zrinj, Ozrinj, Ozrin, Prizren in druga._NEWLINE_Tradicija \xc4\x8de\xc5\xa1\xc4\x8denja svetega Hieronima je v Istri dokaj stara in je \xc5\xa1e vedno \xc5\xbeiva. Svetniku je posve\xc4\x8denih 7 cerkva v Hrva\xc5\xa1ki in 2 v Slovenski Istri.\n_START_SECTION_\nLiburnijska domneva\n_START_PARAGRAPH_\nZa to domnevo Rajko Brato\xc5\xbe meni, da je doslej gotovo najbolj\xc5\xa1a in zato najbolj sprejemljiva. Domneva postavlja Stridon v pokrajino Liburnijo, ki se je nahajala znotraj province Dalmacije in je obsegala njen severozahodni del, to je obalni pas skupaj z otoki, pribli\xc5\xbeno od dana\xc5\xa1njega \xc5\xa0ibenika do Kvarnerja in vzhodne obale Istre. Zagovornik te domneve je med drugim Mate Sui\xc4\x87, od njegovih predhodnikov pa smemo semkaj uvr\xc5\xa1\xc4\x8dati tudi Domenica Vallarsija. Domneva se v precej\xc5\xa1nji meri sklicuje na zapis Toma\xc5\xbea Arhidiakona. Pomemben argument je tudi dejstvo, da so v Hieronimov krog poznanstev iz mladosti spadali ljudje iz Ogleja in Emone, kamor je odposlal pisma, ki so se ohranila do danes (ni znano, koliko pisem se ni ohranilo). Da je bil posebno povezan predvsem z oglejskim prostorom, pri\xc4\x8data tudi pismi v Altin (Altinum), ki je le\xc5\xbeal na obmo\xc4\x8dju dana\xc5\xa1njih Benetk, in Konkordijo (Iulia Concordia) nedale\xc4\x8d stran. Pismo Kastorini, svoji teti po materini strani, je najbr\xc5\xbe poslal v doma\xc4\x8di Stridon._NEWLINE_Mate Sui\xc4\x87 posve\xc4\x8da dokaj\xc5\xa1njo pozornost Hieronimovi navedbi o Stridonu, ki je bil nekdaj na meji Dalmacije in Panonije. Pri dolo\xc4\x8danju meje med Dalmacijo in Italijo se naslanja na A. Degrassija. Meja je potekala na jugu od reke Ra\xc5\xa1e (Arsia) ter se povzpela na sever proti utrdbam Ad Titulos, kjer so dana\xc5\xa1nja naselja \xc5\xa0apjane, Pasjak in Starod, ki jih Sui\xc4\x87 omenja kot \xc5\xa1ir\xc5\xa1i prostor Hieronimovega rojstva. Ti kraji so od civitas Tarsatice oddaljeni okoli 30 kilometrov, kar pomeni, da bi lahko duhovnik Lupicin, v kolikor je deloval v Tarsatici (to je samo domneva), normalno pastoralno obiskoval Stridon. Poleg tega so ti kraji enako oddaljeni tako od Ogleja kot od Emone, in sicer 90 kilometrov, kar pomeni 3 dni hoda. V njihovi sose\xc5\xa1\xc4\x8dini se nahaja tudi vas \xc5\xbdejane, katere etimolo\xc5\xa1ki izvor je Sui\xc4\x87 izpeljal iz imena Hieronimovega o\xc4\x8deta Evzebija (Eusebius), ki je kot mogo\xc4\x8di lastnik tamkaj\xc5\xa1njih okoli\xc5\xa1kih posesti povsem mo\xc5\xbeno dal kraju ime, ki se je prijelo \xe2\x80\x93 Eusebianae. Poleg ostalih argumentov Sui\xc4\x87 opozarja \xc5\xa1e na gostoto cerkva na tem podro\xc4\x8dju, posve\xc4\x8denih svetem Hieronimu, pri \xc4\x8demer pravi, da ne gre za naklju\xc4\x8dje, pa\xc4\x8d pa so odraz starodavnega \xc4\x8de\xc5\xa1\xc4\x8denja tega svetnika. Pri navedbi cerkva se sicer omejuje na Istro, Kvarnerske otoke in Dalmacijo, izpu\xc5\xa1\xc4\x8da pa podro\xc4\x8dje Slovenije in severovzhodne Italije.\n_START_SECTION_\nKra\xc5\xa1ka domneva\n_START_PARAGRAPH_\nIme za to domnevo je izpeljal Rafko Valen\xc4\x8di\xc4\x8d. Pri poimenovanju se je zgledoval po svojem profesorju Francu Ksaverju Lukmanu, ki je \xc5\xa1e v \xc4\x8dasu teolo\xc5\xa1kega \xc5\xa1tudija Hieronima predstavil \xc5\xa1tudentom kot mo\xc5\xbea s Krasa. Ta domneva postavlja Stridon nekoliko severneje od Liburnijske domneve, na Kras, prete\xc5\xbeno na obmo\xc4\x8dje Pivke, v \xc5\xa1ir\xc5\xa1em smislu pa na obmo\xc4\x8dje od Sne\xc5\xbenika do Nanosa. Valen\xc4\x8di\xc4\x8d jo ne smatra nujno kot \xc2\xbbsamostojno\xc2\xab\xc2\xa0domnevo, pa\xc4\x8d pa jo je mo\xc5\xbeno interpretirati tudi kot potrditev oziroma korekcijo Liburnijske domneve. To obmo\xc4\x8dje so imeli za stridonsko \xc5\xbee nekateri drugi avtorji, na primer Rok Rogo\xc5\xa1i\xc4\x87, ki je Stridon postavljal v okolico \xc5\xa0t. Petra na Krasu (danes Pivka), ali Trzcinski, ki ga je postavljal v okolico Emone, Ogleja ali Gorice._NEWLINE_Valen\xc4\x8di\xc4\x8d opozarja na nekatera gradi\xc5\xa1\xc4\x8da, med katerimi se mu zdijo najvrednej\xc5\xa1a pozornosti tista v vasi Rodik v Brkinih, \xc5\xa0ilentabor pri Pivki ter Strane pod Nanosom. V \xc5\xa0ilentaboru je prazgodovinsko gradi\xc5\xa1\xc4\x8de in rimska naselbina. Gradi\xc5\xa1\xc4\x8de z obsegom 1414 metrov velja za enega najve\xc4\x8djih na Piv\xc5\xa1kem. Za Strane Valen\xc4\x8di\xc4\x8d ugiba, v kolikor bi bilo mo\xc5\xbeno izvor toponima izvajati iz mno\xc5\xbeinske oblike imena Stridonae, \xc4\x8deprav dopu\xc5\xa1\xc4\x8da razlago doma\xc4\x8dinov, po kateri naj bi ime nastalo vsled odmaknjenosti vasi od drugih naselij in bi se potemtakem nahajala nekoliko \xc2\xbbvstran\xc2\xab. V neposredni bli\xc5\xbeini vasi le\xc5\xbei prazgodovinsko gradi\xc5\xa1\xc4\x8de \xc5\xa0mihel pod Nanosom, pravtako eno najpomembnej\xc5\xa1ih na tem podro\xc4\x8dju._NEWLINE_Glede \xc4\x8de\xc5\xa1\xc4\x8denja svetnika navaja Valen\xc4\x8di\xc4\x8d cerkve, ki so posve\xc4\x8dene svetem Hieronimu v Sloveniji, skupaj z nekaterimi drugimi elementi sakralne dedi\xc5\xa1\xc4\x8dine, pri \xc4\x8demer \xe2\x80\x93 podobno kot \xc5\xbee Sui\xc4\x87 za Hrva\xc5\xa1ko podro\xc4\x8dje \xe2\x80\x93 ugotavlja sorazmerno gosto prisotnost objektov. Za Vipavsko in Pivko navaja, da je na tem podro\xc4\x8dju ohranjeno osebno ime Jerumen in Jerolima ter  dru\xc5\xbeinsko ime \xc2\xbbpri Jerumnu\xc2\xab. Poudarja tudi, da imajo kraji na Bistri\xc5\xa1kem in Piv\xc5\xa1kem staro in gosto mre\xc5\xbeo \xc5\xbeupnij, ki imajo svoj za\xc4\x8detek v 10. stoletju. Pra\xc5\xbeupnije tega obmo\xc4\x8dja so Ilirska Bistrica (nekdaj Trnovo), Ko\xc5\xa1ana, Slavina, Hrenovice in Vipava, nekoliko mlaj\xc5\xa1e, iz 13. in 14. stoletja, pa so Jel\xc5\xa1ane, Hru\xc5\xa1ica, Kne\xc5\xbeak, Seno\xc5\xbee\xc4\x8de in Vreme. To nakazuje zgodnjo poseljenost ob nekdanjih rimskih poteh, temu v prid pa naj bi kazali tudi stari patrociniji cerkva kot so sveti Martin, sveti Jurij, sveta Marjeta, sveti Mihael in Marijino vnebovzetje. Zgodovinar Josip Gruden pravi, da na podlagi starih patrocinijev lahko sklepamo na za\xc4\x8detek kr\xc5\xa1\xc4\x8danstva na nekem podro\xc4\x8dju, ki lahko sega vse do rimske dobe.'