b'\n_START_ARTICLE_\nJ\xc5\xbd serija 361\n_START_SECTION_\nNastanek\n_START_PARAGRAPH_\nLokomotive serije FS E626 je leta 1926 v Firencah zasnovala skupina okoli Giuseppeja Bianchija kot prve italijanske lokomotive za enosmerno napetost 3 kV. Med letoma 1927 in 1939 je ve\xc4\x8d italijanskih tovarn izdelalo skupaj 448 lokomotiv v treh podserijah, ki so se malenkostno razlikovale elektri\xc4\x8dnih in mehanskih karakteristikah. Prve tri prototipe (izdelala jih je tovarna Savigliano, elektri\xc4\x8dno opremo je dobavil Metropolitan - Vickers iz Manchestra) so preizkusili na progi med Foggio in Beneventom, ki so jo ravno takrat elektrificirali za enosmerno napetost 3 kV. Zaradi problemov pri prenosnem mehanizmu so sklenili hitrost omejiti na 95 km/h, sicer so se prototipi izkazali za zanesljive izvzem\xc5\xa1i hrup, ki takrat ni igral pomembne vloge.\n_START_SECTION_\nItalija\n_START_PARAGRAPH_\nLokomotive so vozile po vseh italijanskih elektrificiranih progah, mdr. tudi po dana\xc5\xa1nji zahodni Sloveniji, ki je takrat bila pod italijansko zasedbo. Leta 1940 so to serijo prenehali izdelovati in na njeni osnovi zasnovali serijo FS E636. Po vojni so se izkazale za neprimerne za potni\xc5\xa1ki promet in so v glavnem vlekle le \xc5\xa1e tovorne vlake in ob\xc4\x8dasno potni\xc5\xa1ke vlake v primestnem prometu. V 70. letih so 14 lokomotiv prodali zasebnim \xc5\xbeelezni\xc5\xa1kim prevoznikom. Po pritiskih sindikatov zaradi te\xc5\xbekih delovnih pogojev so jih pri\xc4\x8deli nadome\xc5\xa1\xc4\x8dati s sodobnej\xc5\xa1imi lokomotivami. Italijanske dr\xc5\xbeavne \xc5\xbeeleznice so zadnjo, FS E626.194, umaknile iz prometa leta 1999.\n_START_SECTION_\nJugoslavija\n_START_PARAGRAPH_\nMed obema svetovnima vojnama je bila zahodna Slovenija in deli zahodne Hrva\xc5\xa1ke pod italijansko okupacijo. Takrat je stekla elektrifikacija prog med Trstom in Postojno ter Pivko in Reko. 21. aprila 1936 sta obe elektrificirani progi bili predani prometu in po njiju so zapeljale lokomotive serije E626 kot prve elektri\xc4\x8dne lokomotive v rednem \xc5\xbeelezni\xc5\xa1kem prometu (v nekaterih rudni\xc5\xa1kih \xc5\xbeeleznicah, npr. v Idriji in \xc5\xa0tolnu med Rabljem in Logom pod Mangrtom, je bila uvedena elektrovleka \xc5\xbee dosti prej) na ozemlju Slovenije in nekdanje Jugoslavije. Po vojni je Jugoslaviji pripadlo 17 lokomotiv serije E626, ki so jih pre\xc5\xa1tevil\xc4\x8dili v serijo J\xc5\xbd 361. Poleg \xc5\xbee elektrificiranih odsekov so ravno te lokomotive odlo\xc4\x8dilno pripomogle, da sta Slovenija in spo\xc4\x8detka tudi zahodna Hrva\xc5\xa1ka (proga med Zagrebom in Reko) sprejeli \xc2\xbbitalijanski\xc2\xab\xc2\xa0sistem, medtem ko je preostala Jugoslavija uvedla sistem izmeni\xc4\x8dne napetosti 25 kV 50 Hz. _NEWLINE_Lokomotive so vozile po vseh slovenskih elektrificiranih progah, spo\xc4\x8detka tako potni\xc5\xa1ke kot tovorne vlake. Do prihoda ostalih elektri\xc4\x8dnih lokomotiv so bile zaradi preprostega upravljanja priljubljene med strojevodji, so pa zahtevalo dvo\xc4\x8dlansko posadko (strojevodja in pomo\xc4\x8dnik). V Sloveniji sta vozili dve podseriji. Podserija 363-0xx je najstarej\xc5\xa1a, vsebovala je glasen 90 V motor - generator za pogon kompresorja, polnjenje baterije in hlajenje vle\xc4\x8dnih motorjev, ni vsebovala elektri\xc4\x8dnega gretja vagonov. Nekoliko novej\xc5\xa1a podserija 361-1xx je imela motor - ventilator - dinamo za hlajenje vle\xc4\x8dnih motorjev in polnjenje baterij za krmiljenje, kompresorja sta se prek 200ohmskih uporov napajala neposredno iz napetosti 3000V. Omogo\xc4\x8dala je tudi elektri\xc4\x8dno ogrevanje vagonov. Obstajala je \xc5\xa1e podserija 361-2xx, ki je vsebovala druga\xc4\x8dno prestavno razmerje zobni\xc5\xa1kega prenosa, primernega za tovorni promet (21/76 namesto 24/73 pri prvih dveh podserijah). S\xc4\x8dasoma so lokomotive vlekle le \xc5\xa1e tovorne vlake, v letih 1977 in 1978 pa so jih postopoma umaknili iz prometa.\n_START_SECTION_\n\xc4\x8ce\xc5\xa1ka\n_START_PARAGRAPH_\nPo nem\xc5\xa1ki okupaciji Italije leta 1943 je bilo pet lokomotiv te serije odpeljane na Poljsko, da bi vozile na obmo\xc4\x8dju Var\xc5\xa1ave, kjer so bile proge ravno tako elektrificirane na enosmerno napetost 3 kV. Kasneje so jih hoteli umakniti pred prodirajo\xc4\x8do Rde\xc4\x8do armado. E626.016 je konec vojne pri\xc4\x8dakala v bli\xc5\xbeini nem\xc5\xa1ko avstrijske meje in so jo zavezniki vrnili v Italijo. Ostale \xc5\xa1tiri so se zna\xc5\xa1le na obmo\xc4\x8dju \xc4\x8ce\xc5\xa1koslova\xc5\xa1ke in so jih sovjetske \xc4\x8dete zasegle kot vojni plen. Nekaj let so stale odstavljene na slepih tirih, dokler se leta 1951 vodstvo \xc4\x8ce\xc5\xa1koslova\xc5\xa1kih dr\xc5\xbeavnih \xc5\xbeeleznic (\xc4\x8cSD) ni odlo\xc4\x8dilo, da jih bo zaradi pomanjkanja lokomotiv vklju\xc4\x8dilo v promet kot serijo \xc4\x8cSD 666. Tovarni v Nymburku in \xc4\x8ceski T\xc5\x99ebovi sta tri lokomotive (FS E626.017 so pre\xc5\xa1tevil\xc4\x8dili v \xc4\x8cSD E 666.001, FS E626.024 v \xc4\x8cSD E 666.002 in FS E626.021 v \xc4\x8cSD E 666.003) predelali na enosmerno napetost 1500V, s kakr\xc5\xa1no je bilo takrat elektrificirano pra\xc5\xa1ko \xc5\xbeelezni\xc5\xa1ko vozli\xc5\xa1\xc4\x8de. \xc4\x8cetrta lokomotiva, FS E626.019 je slu\xc5\xbeila kot vir rezervnih delov. Vse tri lokomotive so po pra\xc5\xa1kem vozli\xc5\xa1\xc4\x8du vlekle prete\xc5\xbeno tovorne vlake od leta 1953, ko je bila kon\xc4\x8dana predelava, do 1961, ko so tudi Prago elektrificirali na enosmerno napetost 3 kV, ki je bila standardna drugod po dr\xc5\xbeavi. \xc4\x8ceprav so lokomotive bile prvotno zasnovane ravno za to napetost, jih niso ve\xc4\x8d predelovali in so jih razrezali v staro \xc5\xbeelezo.\n_START_SECTION_\nOstanki\n_START_PARAGRAPH_\nV Sloveniji sta se ohranili dve lokomotivi serije 361. 361-001 (prvotna oznaka FS E626.030), ki jo je leta 1932 pod tovarni\xc5\xa1ko \xc5\xa1tevilko 245 izdelala tovarna Officine Meccaniche Milano, je razstavljena na dvori\xc5\xa1\xc4\x8du Centralnih delavnic v Mostah. V bli\xc5\xbeini je dolgo propadala tudi lokomotiva 361-106 (prvotna oznaka FS E626.077, leta 1931 jo je pod tovarni\xc5\xa1ko \xc5\xa1t. 125 izdelala tovarna Savigliano), ki je slu\xc5\xbeila kot vir delov za prej omenjeno in vmes je le malo manjkalo, da je niso razrezali. Leta 2008 je na pobudo ilirskobistri\xc5\xa1kega dru\xc5\xa1tva ljubiteljev \xc5\xbeeleznice od\xc5\xa1la v \xc5\xbdelezni\xc5\xa1ki muzej Slovenskih \xc5\xbeeleznic. Po temeljiti obnovi jo nameravajo razstaviti na ilirskobistri\xc5\xa1ki \xc5\xbeelezni\xc5\xa1ki postaji kot tehni\xc5\xa1ki spomenik._NEWLINE_Lokomotiva 361-201 je razstavljena pred zagreb\xc5\xa1kim \xc5\xbeelezni\xc5\xa1kim muzejem._NEWLINE_V Italiji so se 4 lokomotive ohranile v muzejih, 11 pa jih je obnovljenih nared za vleko muzejskih vlakov.'