b"\n_START_ARTICLE_\nV.S.O.P. (album)\n_START_SECTION_\nSprejem\n_START_PARAGRAPH_\nRecenzor spletnega portala AllMusic, Richard S. Ginell, je v retrospektivni recenziji zapisal:\xc2\xa0\xc2\xbbV.S.O.P. je pomemben album v zgodovini jazza, \xc4\x8deprav ne na na\xc4\x8din kot je bil namenjen. George Wein je na Newport Jazz Festivalu 1977 organiziral retrospektivni koncert Herbieja Hancocka, na katerem so nastopile tri zasedbe iz Hancockove preteklosti in sedanjosti - Miles Davis Quintet s Freddiejem Hubbardom namesto nerazpolo\xc5\xbeenega Milesa Davisa, Mwandishi sekstet in Hancockova takratna trenutna skupina (The Headhunters). Kot se je pozneje izkazalo, je najve\xc4\x8d pozornosti pritegnila obuditev Milesovega kvinteta, kar je vodilo do novih turnej skupine, ki je inspirirala celo generacijo mlaj\xc5\xa1ih glasbenikov, da se je od elektronike obrnila k akusti\xc4\x8dnem jazzu. To ni izkupi\xc4\x8dek, s katerim bi Hancock bil zadovoljen, vendar je te\xc5\xbeko zanikati, da on, Hubbard, Shorter, Carter in Williams niso zveneli sijajno drug z drugim ter igrali v prostem teku v post-bop stilu, katerega nih\xc4\x8de od njih ni igral \xc5\xbee ve\xc4\x8d let. Koncert se je izkazal tudi za poslovilni koncert Hancockovega Mwandishi seksteta. Ta skupina je dejansko naredila najbolj privla\xc4\x8dno in pustolovsko glasbo tistega ve\xc4\x8dera, s trobenta\xc4\x8dem Eddiejem Hendersonom, ki je postavil bolj kredibilno izjavo o Milesovem jedrnatem idiomu, kot pred njim Hubbard. Sekstet je izvedel le dve skladbi: \xc2\xbbToys\xc2\xab\xc2\xa0in \xc2\xbbYou'll Know When You Get There\xc2\xab. \xc5\xa0koda je, da niso izvedli \xc5\xa1e kak\xc5\xa1no. Dvojna plo\xc5\xa1\xc4\x8da se zaklju\xc4\x8di z nekoliko razo\xc4\x8darajo\xc4\x8dim jazz-funk setom s strani naslednice skupine The Headhunters z Benniejem Maupinom in Paulom Jacksonom kot nadaljevalcema. Skupina ni povsem dvignila temperature ali stopnje kompleksnosti tako visoko kot prej\xc5\xa1nje Hancockove izvedbe jazz-funka.\xc2\xab"