b'\n_START_ARTICLE_\nCerkev sv. Janeza Krstnika, Steingadnen\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nPremonstratenski samostan Steingaden je leta 1147 ustanovil mejni grof iz rodbine Welf,  Welf VI. Tuszien, sin vojvode Henrika \xc4\x8crnega, pred odhodom na kri\xc5\xbearski pohod kot hi\xc5\xa1ni samostan in pokopali\xc5\xa1\xc4\x8de Welfov in koloniziran s premonstratenskimi kanoniki iz opatije Rot an der Rot. Od leta 1055 je obmo\xc4\x8dje v zgornjem Lechu igralo pomembno vlogo v Welfski doma\xc4\x8di politiki. Za njegovo za\xc5\xa1\xc4\x8dito so stali gradovi na Schlossbergu pri Peitingu in Veste pri Alt-Schongau (Altenstadt). Leta 1073 je \xc5\xbee njegov dedek Welf IV. ustanovil sosednji samostan Rottenbuch, ki je hitro postal velik augu\xc5\xa1tinski samostan._NEWLINE_Cerkev sv. Janeza Krstnika je bila posve\xc4\x8dena kot romanska samostanska cerkev leta 1176 in je \xc5\xa1e vedno v veliki meri prepoznavna po poznej\xc5\xa1ih predelavah. Opat Caspar Suiter je stavbo preoblikoval v poznem gotskem slogu od leta 1470 do 1491 in dodal preddverje. Ob tej prilo\xc5\xbenosti so obokali tudi romanski samostan._NEWLINE_Med kme\xc4\x8dko vojno so uporniki razdejali in oplenili samostan. Leta 1530 ga je opat Johannes Dimpt za\xc4\x8del obnavljati v modernih renesan\xc4\x8dnih oblikah. Leta 1600 je cerkev \xc2\xbbo\xc4\x8darala\xc2\xab\xc2\xa0s serijo ciklov fresk. V preddverju je ostala samo \xc2\xbbgenealogija Welfov._NEWLINE_Tudi tridesetletna vojna ni minila brez sledov v samostanskem kompleksu. Leta 1646 je pri\xc5\xa1lo do ponovnega uni\xc4\x8denja, rekonstrukcija se je kon\xc4\x8dala \xc5\xa1ele 1663._NEWLINE_Za 600. obletnico leta 1747, se je okoli leta 1740 samostan odlo\xc4\x8dil, da bo cerkev preuredil v sedanjo rokoko obliko. Delo je bilo dokon\xc4\x8dano leta 1750._NEWLINE_Sekularizacija samostana (1803) je ogrozila tudi "Welfenm\xc3\xbcnster". Medtem ko je bila ve\xc4\x8dina samostanskih zgradb poru\xc5\xa1ena, je bila cerkev ponovno posve\xc4\x8dena kot \xc5\xbeupnijska cerkev in se ohranila._NEWLINE_Od leta 1955 do 1960 je bila izvedena temeljita notranja in zunanja prenova. Nadaljnji ukrepi za sanacijo so se nadaljevali od leta 1967 do leta 1993._NEWLINE_Od februarja 2017 poteka \xc5\xa1e ena prenova. V tem kontekstu notranjost ladje ni dostopna obiskovalcem do septembra 2019.\n_START_SECTION_\nArhitektura\n_START_PARAGRAPH_\nPodobno kot bli\xc5\xbenja bazilika v Altenstadtu, Steingaden predstavlja vrsto alpske romanske bazilike z dvema stolpoma in tremi apsidami. Nekatere so bile poru\xc5\xa1ene po uni\xc4\x8denju v tridesetletni vojni._NEWLINE_Notranjost cerkve je dolga 51 m (s preddverjem 60 m) in \xc5\xa1iroka 21 m. Vi\xc5\xa1ina ladje je 15 m. Zunaj je \xc5\xa1e vedno vidna romanska bazilika. Na zahodu se dva preprosta stolpa dvigata do vi\xc5\xa1ine 35 m. Stari glavni portal je dobro ohranjen v poznem gotskem preddverju. Vendar pa je timpanon (1964) svobodno ponovno ustvarjen iz romanskega izvirnika (fragment je v Bavarskem narodnem muzeju v M\xc3\xbcnchnu)._NEWLINE_V ju\xc5\xbeni stranski ladji so okenske odprtine poznogotske. Svetlobno nadstropje glavne ladje ima velika, baro\xc4\x8dna okna (okoli 1740/50)._NEWLINE_Ohranjena glavna apsida ima zunaj slepe arkade s stebri in zobatim frizom pod streho. Te izvirne srednjeve\xc5\xa1ke dekorativne oblike so tudi na stolpih in visokih zidovih. Preprosta dvokapna streha stolpov in ladje poudarjajo precej redko arhitekturno podobo, ki je v ostrem nasprotju z bogato okra\xc5\xa1eno notranjostjo.\n_START_SECTION_\nNotranjost\n_START_PARAGRAPH_\nV poznogotskem preddverju z mre\xc5\xbeastimi oboki se je ohranila preostala renesan\xc4\x8dna  "Welfengenealogie" (severna stena) (odkrita leta 1951). Slike prikazujejo rodovnik Welfov od Azzoja do Welfa VII. in ustanovitev samostanov Rottenbuch in Weingarten. Veliko slikovno polje desno nad vrati ponazarja pogrebni sprevod vojvode Welfa VI. (1191). Levo od poznogotskega koni\xc4\x8dastega loka zunanjega portala je grb Hermana von Haldenberga (\xe2\x80\xa0 1324)_NEWLINE_Skozi romanski stolpni portal s sodobnim timpanonom se pride v ladjo bazilike. Visokosrednjeve\xc5\xa1ka materija je bila prekrita z veli\xc4\x8dastno rokoko dekoracijo. \xc5\xa0tukaturna dela so verjetno delo Franza Xaverja Schmutzerja (1740/42), freske pa je vodil direktor Augsbur\xc5\xa1ke akademije Johann Georg Bergm\xc3\xbcller (1741/42). Obokana obmo\xc4\x8dja na vzhodu ka\xc5\xbeejo vizijo sv. Norberta, v srednji poli je predstavljena Slava svetnika, zahodno je temelj samostana Steingaden. Polja visokih zidov ka\xc5\xbeejo svetnike in blagoslovljene premonstratenskega reda. Na spodnji strani zahodne empore je Obglavljenje Janeza Krstnika. Ob glavnem vhodu so celopostavne figure vojvod Welfa VI. in Welfa VII._NEWLINE_V ostrem nasprotju z bogato rokoko notranjostjo ladje so strogi, visokobaro\xc4\x8dni \xc5\xa1tukaturni deli pevske galerije in nekoliko svobodni stranski ladji. Angeli, vitice, volute in kartu\xc5\xa1e so shematsko razporejene (verjetno Matth\xc3\xa4us in Johann Schmutzer, 1663), kri\xc5\xbeni in ovalni vezni kraki nosijo monograme in imena Jezusa, sv. Marija in Jo\xc5\xbeefa in ustanoviteljev reda.\n_START_SECTION_\nOprema\n_START_PARAGRAPH_\nOkoli leta 1663 je bil zgrajen \xc5\xa1tiristebrni glavni oltar. J\xc3\xb6rg Pfeiffer iz sosednjega Bernbeurna naj bi bil izvr\xc5\xa1ni mojster. V oltarni sliki je oble\xc4\x8den sv. Norbert (Johann Christoph Storer, Konstanca)._NEWLINE_Stranski oltarji se pripisujejo Pfeifferju, retabel v kornem oboku je v cerkev pri\xc5\xa1el leta 1835. Vsi oltarji so okra\xc5\xa1eni z oltarnimi slikami. Motivi se nana\xc5\xa1ajo na premonstratenski red, ko je predstavljenih tudi \xc5\xa1tirinajst svetih pomo\xc4\x8dnikov. V stranskih ladjah sta dva oltarja t\xc3\xb6lzerskih mojstrov Franza in Josepha Antona Fr\xc3\xb6hlicha (1770). \xc5\xa0tirje stebri obrobljajo vsako majhno skupino figur._NEWLINE_\xc4\x8cudovita rokokojska pri\xc5\xbenica (okoli 1745/48) na srednjem severnem stebru je delo Antona Sturma iz F\xc3\xbcssna. Nad lupinasto stre\xc5\xa1ico je bogato okra\xc5\xa1en angel._NEWLINE_Korne klopi (1534) so pre\xc5\xbeivele uni\xc4\x8denje v tridesetletni vojni. Prva vrsta je bila dodana \xc5\xa1ele leta 1962._NEWLINE_Prospekt za orgle izvira iz leta 1743, spovednice pa verjetno iz okoli leta 1747. Krstilnik v severni ladji je romanski, velik kip sv. Janeza Krstnika je pripisan Antonu Sturmu (pribli\xc5\xbeno 1745/48).\n_START_SECTION_\nNagrobniki, epitafi in freske\n_START_PARAGRAPH_\nCerkev se imenuje tudi Welfenm\xc3\xbcnster, ker jo je leta 1147 Welf VI. daroval kot rodbinsko grobnico. V 18. stoletju je bil njegov sin Welf VII., ki je imel takrat le sedem let, obravnavan kot soustanovitelj. Umrl je pred o\xc4\x8detom leta 1167, torej \xc5\xa1e pred dokon\xc4\x8danjem cerkve. Oba sta pokopana v cerkvi._NEWLINE_Na drugem stebru ladje, sta iz leta 1750 epitaf Welfa VI. (levo) in Welfa VII (desno), katerih grob je ozna\xc4\x8den s kovinsko plo\xc5\xa1\xc4\x8do, vgrajeno v tla glavne ladje. Epitafa, ki ju je ustvaril Johann Baptist Straub, sta narejena iz rde\xc4\x8dega marmorja, predstavitev in okras je je ulit iz svinca._NEWLINE_Latinsko besedilo grobne plo\xc5\xa1\xc4\x8de v tleh pomeni v nem\xc5\xa1\xc4\x8dini: \xc2\xbbPod to plo\xc5\xa1\xc4\x8dico se skrivajo dragocene kosti plemenitih in mogo\xc4\x8dnih knezov Bavarske in Spoleta, o\xc4\x8de Welf VI. in sin istega Welf VII., katerih velikodu\xc5\xa1nost je gradnja samostana Steingaden iz leta 1147, v \xc4\x8digar krogu po\xc4\x8divata tukaj, za vedno sporo\xc4\x8da\xc2\xab. _NEWLINE_Oba Welfsa sta upodobljena tudi na freski Johanna Georga Bergm\xc3\xbcllerja nad orglami. Gradnja samostana je na njej \xc5\xbee v polnem zamahu. Welf VI. in njegov sin Welf VII. govori o modelu samostana v pogovoru z opatom iz Rota, ki bo naselil novoustanovljen samostan s kanoniki iz svojega samostana. Na zahodni steni lahko vidimo tudi dva Welfa na ve\xc4\x8djih freskah Bergm\xc3\xbcllerja: levo od vhoda Welf VI. in desno od njega Welf VII. Freske Bergm\xc3\xbcllerja so nastale leta 1741/42 in 1751._NEWLINE_Predniki obeh tukaj\xc5\xa1njih Welfov so pokopani v baziliki sv. Martina v opatiji Weingarten.'