b'\n_START_ARTICLE_\nPape\xc5\xbe Julij III.\n_START_SECTION_\nMladost in cerkvena kariera\n_START_PARAGRAPH_\nGiovan Maria Ciocchi del Monte se je rodil v Rimu 10. septembra 1487. Njegov o\xc4\x8de Vincenzo del Monte je bil ugleden konzistorialni pravnik, mati pa Cristofora Saracini. Varuh dru\xc5\xbeine, ki je bila rodom iz San Savina \xe2\x80\x93 zato nekateri viri navajajo, da se je rodil v San Savinu \xe2\x80\x93 je bil stric po o\xc4\x8detovi strani Antonio, avditor Rimske rote, nad\xc5\xa1kof Siponta v \xc5\xa1kofiji Manfredoniji;  on je napotil svojega ne\xc4\x8daka na \xc5\xa1tudije cerkvenega prava v Perugio in Sieno, ki jih je uspe\xc5\xa1no dokon\xc4\x8dal; teologijo pa je \xc5\xa1tudiral pod vodstvom Politija . Kmalu ga je poklical Julij II. za komornika v Rim. Ko je stric Anton postal kardinal 10. marca 1511, mu je odstopil manfredonijsko \xc5\xa1kofijo. _NEWLINE_Malo za tem je Del Monte sodeloval na Petem lateranskem koncilu; 16. februarja 1513 je imel na peti seji uvodno predavanje. 1521 je postal (v dveh obdobjih) pavijski \xc5\xa1kof, kamor pa ni nikoli osebno \xc5\xa1el. _NEWLINE__NEWLINE_Po plenitvi Rima je napisal svoje pripovedi pod naslovom Particola di lettere del reverendo arcivescovo Sypotnino  Janez je postal sam junija 1527 talec in porok za izpla\xc4\x8dilo velikanske vsote 400.000 zlatnikov, ki so jih od pape\xc5\xbea kot odkupnino za osvoboditev zahtevali nem\xc5\xa1ki protestantovski landknehti, pa \xc5\xa1e ni bila pla\xc4\x8dana. Vsaj dvakrat je bil v smrtni nevarnosti, da ga bodo v Campo di Fiori umorili zaradi nepla\xc4\x8danih dolgov. Kon\xc4\x8dno mu je s pomo\xc4\x8djo kardinala Pompija Colonna uspelo skrivaj pobegniti konec novembra 1527 v Narni, konec leta pa prispeti k Klemenu VII. v Orvieto.  _NEWLINE__NEWLINE_V za\xc4\x8detku 1542 se je pe\xc4\x8dal s pripravami na sklic Tridentinskega koncila; na konzistoriju, ki ga je sklical Pavel III. 6. februarja 1545, je bil dolo\xc4\x8den za prvega predsednika vesoljnega cerkvenega zbora; v tej vlogi je odprl koncil 13. decembra 1545 s kratko molitvijo. Na koncilu je zastopal stali\xc5\xa1\xc4\x8da pape\xc5\xbea proti Karlu V., s katerim je pri\xc5\xa1el v spor ob razli\xc4\x8dnih prilo\xc5\xbenostih, zlasti \xc5\xa1e 26. marca 1547, ko je po pape\xc5\xbeevem nalogu prenesel koncil v Bologno.\n_START_SECTION_\nDolgotrajen konklave\n_START_PARAGRAPH_\nPavel III. je umrl 10. novembra 1549; po kon\xc4\x8danih pogrebnih slovesnostih se je 29. novembra zbralo 47 kardinalov \xe2\x80\x93 od 54 \xc5\xbeive\xc4\x8dih \xe2\x80\x93 v konklavu v Vatikanu, v Capella Paolina \xe2\x80\x93 Pavlinski kapeli. Prvi\xc4\x8d je dobilo dostop tudi \xc5\xa1est zdravnikov in \xc5\xa1est kirurgov razli\xc4\x8dnih narodnosti. Konklave je trajal od 29. novembra 1549 do 8. februarja 1550 \xe2\x80\x93 torej kar deset tednov; niso se namre\xc4\x8d mogli zediniti glede kandidata, saj so bili razdeljeni na cesarsko, francosko in Farnesijevo stranko. _NEWLINE__NEWLINE_Med resnimi kandidati je bil tudi angle\xc5\xa1ki kardinal Pole, zelo pobo\xc5\xbeen in izobra\xc5\xbeen mo\xc5\xbe. Po smrti pape\xc5\xbea Pavla III. mu je manjkal samo en glas do dvotretjinske ve\xc4\x8dine, ki je bila potrebna za izvolitev. Kardinal Truchsess iz Augsburga  je takrat odkrito rekel dekanu kardinalskega zbora De Cupisu  \xc2\xbbMi ho\xc4\x8demo dobrega, svetega pape\xc5\xbea, vi pa takega, ki slu\xc5\xbei telesu in ne du\xc5\xa1i. Ne bomo volili pape\xc5\xbea, ki bo podobno kot zadnja \xc4\x8detverica ali peterica zanemarjal Cerkev, da bi obogatil svoje ne\xc4\x8dake.\xc2\xab\xc2\xa0Toda \xc4\x8deprav si je kardinal Truchesess prizadeval za Polovo izvolitev, je bil kon\xc4\x8dno vendarle izvoljen del Monte. _NEWLINE_Giovanni Maria del Monte je bil izvoljen za pape\xc5\xbea na nenavaden na\xc4\x8din, saj ga kardinali sprva niso \xc5\xa1teli med resne kandidate. Ko se je konklave zavlekel skoraj dva mesca in v stranke razdeljeni volivci niso mogli priti do soglasja, so se na ve\xc4\x8der pred volitvami kardinali trumoma zgrnili v celico kardinala Pola ter ga nameravali priznati za pape\xc5\xbea z aklamacijo. Pole pa jih je sprejel na vratih s temile besedami: \xc2\xbbMoji bratje, Bog, ki mu slu\xc5\xbeimo, je Bog svetlobe, ne teme; prelo\xc5\xbeite na dan va\xc5\xa1o izvolitev; ko boste opravili ma\xc5\xa1o in klicanje Svetega Duha, vas bo on navdihnil za dobro Cerkve in boste lahko sledili tem navdihom.\xc2\xab\xc2\xa0Kardinali so sodili, da Pole s takim odgovorom ne upo\xc5\xa1teva njihovega imenovanja, pa so se obrnili na kardinala del Monteja in ga izvolili za pape\xc5\xbea. _NEWLINE_Nazadnje je bil torej 7. februarja 1550 izvoljen triin\xc5\xa1estdesetletni Giovanni del Monte kot sporazumni kandidat zmerne usmeritve, naklonjen cerkveni obnovi ter uravnove\xc5\xa1enih pogledov glede na odnose med Francijo in Svetorimskim cesarstvom. Privzel si je ime Julij III. ter je bil 22. februarja istega leta ustoli\xc4\x8den in kronan pri Sv. Petru. Lateran je prevzel v posest 24. junija.\n_START_SECTION_\nTur\xc5\xa1ka osvajanja\n_START_PARAGRAPH_\nZa program svojega pontifikata si je pape\xc5\xbe Julij izvolil obrambo pred Turki; temu naj bi slu\xc5\xbeilo tudi delo za slogo med evropskimi vladarji. Kljub njegovim iskrenim prizadevanjem so se evropski vladarji \xc5\xa1e naprej raje bojevali med seboj, ko da bi se zdru\xc5\xbeili zoper skupnega sovra\xc5\xbenika; francoski kralj se je vrh vsega povezal s \xc5\xa1malkaldensko zvezo, ki so jo 1531 sklenili protestantovski knezi in mesta zoper katoli\xc4\x8dane - pa tudi s Turki, v boju proti Karlu V. To je omogo\xc4\x8dilo Osmanom neovirano napredovanje proti Srednji Evropi. Pod Sulejmanom Veli\xc4\x8dastnim je padla pod Turke 1541 Budimpe\xc5\xa1ta (Buda), ki so dosegli tudi Dunaj. Ve\xc4\x8dkrat mo\xc4\x8dnej\xc5\xa1a osmanska vojska je ve\xc4\x8dkrat oblegala Temi\xc5\xa1var ter ga 27. julija 1552 tudi osvojila; kljub obljubi o prostem umiku so malo\xc5\xa1tevilne branilce Turki razmesarili, mesto pa spremenili v glavno mesto Temi\xc5\xa1varskega pa\xc5\xa1aluka. Tako so zasedli poleg Balkana zdaj \xc5\xbee skoraj celotno Panonijo.\n_START_SECTION_\nDelo za zedinjenje in \xc5\xa1irjenje kr\xc5\xa1\xc4\x8danstva\n_START_PARAGRAPH_\nPo smrti mladoletnega Edvarda VI.  6. julija 1553 ga je nasledila Jane Grey, ki je bila naklonjena protestantizmu. Ko so jo razglasili za kraljico 10. julija, je v ljudstvu mnogo bolj priljubljena Marija pobegnila v Suffolk, kjer je zbrala \xc5\xa1tevilno vojsko in 19. julija vkorakala v London, kjer je zavladala namesto strmoglavljene Jane. Takoj je obnovila povezavo Anglije s pape\xc5\xbeem in obnovila dotlej prepovedano in preganjano katoli\xc5\xa1ko vero. Za ureditev povezanosti je pape\xc5\xbe Julij III. poslal na Angle\xc5\xa1ko kardinala Pola. Prav takrat je od\xc5\xa1lo slovesno odposlanstvo iz Londona v Rim, da bi izrazilo privr\xc5\xbeenost pape\xc5\xbeu, ki pa je umrl 23. marca star 65 let, preden je odposlanstvo prispelo. \xc4\x8ceprav se je z angle\xc5\xa1ko kraljico Marijo Katoli\xc5\xa1ko Anglija vrnila h katoli\xc4\x8danstvu, pa to zedinjenje ni trajalo dalj kot do njene smrti 1558. Anglija se je pod vlado njenih naslednikov zopet vrnila v anglikanstvo oziroma oblikovala angle\xc5\xa1ko razli\xc4\x8dico protestantizma. _NEWLINE_Julij III. je bil naklonjen na novo ujstanovljeni dru\xc5\xbebi Jezusovi; mo\xc4\x8dno je podprl misijonsko dejavnost jezuitov. Vsestransko - tudi z letno podporo - je podprl ustanavljanje Germanika, a z bulo Dum sollicita z dne 31. avgusta 1552]] je zavod Germanicum-Hungaricum tudi potrdil. Ta zavod je za izobra\xc5\xbeevanje bodo\xc4\x8dih duhovnikov ustanovil sv. Ignacij Lojolski; v njem so se izobra\xc5\xbeevali fantje iz de\xc5\xbeel, ki jih je \xc5\xbee zajel protestantizem; takoj po kon\xc4\x8danih \xc5\xa1tudijih so se vra\xc4\x8dali v domovino - na Nem\xc5\xa1ko in Ogrsko, kjer so uspe\xc5\xa1no za\xc4\x8deli protireformacijo oziroma katoli\xc5\xa1ko obnovo . Na ta na\xc4\x8din so v svojih domovinah utrjevali katoli\xc5\xa1ko vero, kjer je bila omajana, ter jo obnavljali, kjer je izginila. _NEWLINE_1551 so pogovori z mezopotamskimi nestorijanci pripeljali do zedinjenja s sirsko- kaldejsko Cerkvijo in s posvetitvijo za \xc5\xa1kofa Sulaka 9. aprila 1553, a za babilonsko-kaldejskega patriarha 2. avgusta istega leta.  _NEWLINE_1. oktobra 1552 so Rusi po nenavadnem potresu z naskokom osvojili in z lahkoto zasedli Kazan, glavno mesto Tatarskega kraljestva in utrdbo islama; ker je na ta dan bil ravno praznik \xe2\x80\x9cPokrov svete Bogorodice\xe2\x80\x9d, je Ivan Grozni in ljudstvo v tej zmagi videlo posebno Marijino varstvo. Gurij je postal prvi kr\xc5\xa1\xc4\x8danski \xc5\xa1kof, ki je bil posve\xc4\x8den v Moskvi 7. februarja 1555, a maja zasedel kazanski sede\xc5\xbe, \xc4\x8demur je sledilo pokristjanjenje stotiso\xc4\x8dev Tatarov.\n_START_SECTION_\nDrugo zasedanje Tridentinskega koncila\n_START_PARAGRAPH_\nMaja 1551 je Julij III. sklical drugo zasedanje tridentinskega koncila, ki je trajalo od 1. maja 1551 do 28. aprila 1552 v Tridentu . Udele\xc5\xbeilo se ga je precej\xc5\xa1nje \xc5\xa1tevilo nem\xc5\xa1kih \xc5\xa1kofov, Francozov pa je bilo malo. Koncil je izdal dokumente, ki govorijo o evharistiji, o zakramentu sprave in o maziljenju, prav tako tudi odloke o \xc5\xa1kofovski slu\xc5\xbebi, o duhovni\xc5\xa1tvu in o cerkvenih nadarbinah; tukaj je zbor dokon\xc4\x8dno oblikoval odloke, o katerih so razpravljali zunaj mesta v prej\xc5\xa1njih \xc5\xa1tirih letih. Na koncil je pape\xc5\xbe povabil tudi zastopnike protestantov; iz nekaterih nem\xc5\xa1kih pokrajin so res pri\xc5\xa1li. Kmalu pa se je zataknilo, ko so zahtevali, da naj koncil prekli\xc4\x8de vse svoje dosedanje odloke in da naj o posameznih vpra\xc5\xa1anjih ponovno razpravlja. Vrh tega so izjavili, da je koncil nad pape\xc5\xbeem; ker so torej nepopustljivo vztrajali pri ideji konciliarizma, so se pogovori izjalovili. 1552 je koncil spet prenehal svoje delo zaradi izbruha vojne.\n_START_SECTION_\nPokrovitelj umetnikov\n_START_PARAGRAPH_\nJulij III. je bil sam prefinjeno renesan\xc4\x8dno umetni\xc5\xa1ko nadarjen, obenem pa tudi pokrovitelj in mecen umetnikov. _NEWLINE_1.septembra 1551 je Julij III. \xe2\x80\x93 ki je prej bil kardinal-\xc5\xa1kof Palestrine \xe2\x80\x93 imenoval glasbenika Palestrina za \xc2\xbbmagister cantorum\xc2\xab\xc2\xa0- vrhovnega pevovodja in organista v Julijevi kapeli pri baziliki sv. Petra. 1554 je Palestrina objavil svoj prvi Misal, ki vsebuje ma\xc5\xa1o z notami Ecce sacerdos magnus, ki jo je posvetil pape\xc5\xbeu Juliju III. 13. januarja 1555 je Palestrina skupaj z \xc5\xbeeno \xe2\x80\x93 kar je bila velika izjema - pape\xc5\xbe sprejel v Sikstinski kapeli. _NEWLINE_Pape\xc5\xbe je dal zgraditi tudi veli\xc4\x8dastno Julijevo vilo, kjer se je zadr\xc5\xbeeval v prostem \xc4\x8dasu in v \xc4\x8dasu bolezni, ki ga je hudo mu\xc4\x8dila zadnja tri leta. To stavbo pred Porta del Popolo v Rimu je 1553 zgradil Vignola v renesan\xc4\x8dnem in marienisti\xc4\x8dnem slogu. Danes se nahaja v tej razko\xc5\xa1ni stavbi Etru\xc5\xa1\xc4\x8danski muzej izredne vrednosti.  _NEWLINE__NEWLINE_Osrednji del renesan\xc4\x8dne Ville Giulie, ki je bil neko\xc4\x8d pape\xc5\xa1ko pode\xc5\xbeelsko letovi\xc5\xa1\xc4\x8de, je v na\xc5\xa1em \xc4\x8dasu dolgo sameval zapu\xc5\xa1\xc4\x8den, zanemarjen in obra\xc5\xa1\xc4\x8den; nedavno pa so ga obnovili v vsej njegovi prej\xc5\xa1nji slavi z denarno podporo neimenovanih japonskih darovalcev. Omamni nimfej se zdaj pona\xc5\xa1a z ble\xc5\xa1\xc4\x8de\xc4\x8dim mozaikom in marmornatimi deli, ki so postavljena v bujen vodnat vrt. Oazo blizu sedanjega mestnega rimskega sredi\xc5\xa1\xc4\x8da je na\xc4\x8drtoval Florentinec Ammanati pod vestnim Vasarijevim vrhovnim nadzorom. _NEWLINE__NEWLINE_Obnova bogato okra\xc5\xa1enega nimfeja se je za\xc4\x8dela septembra 2015, ko je italijansko kulturno ministrstvo prejelo darovnico za 25.000 \xe2\x82\xac, ki jo je poslala japonska skupina kmalu  po obisku zapu\xc5\xa1\xc4\x8dene umetnine, katera je bila dolgo na milost in nemilost prepu\xc5\xa1\xc4\x8dena divjim rastlinam in vremenskim neprilikam. Pred nekaj tedni so odkrili o\xc4\x8dem dolgo zakrito jamo in odprli za javnost tudi grajsko dvori\xc5\xa1\xc4\x8de. Pri obnovi mozaikov in kipov so odstranili mah in plesen ter pri\xc5\xa1li do izvirnih barvnih odtenkov namesto sive barve, na katero smo se navadili; tako se je pokazalo, da mi\xc5\xa1i\xc4\x8dasti Triton piha skozi zvito \xc5\xa1koljko in je z barvitim marmorjem povezan z osrednjim vodometom, ki \xc4\x8drpa vodo iz Acqua Vergine. Resne kariatide so se pokazale z razli\xc4\x8dnimi izrazi: ko da se smejijo ali jokajo in torej prikazujejo komedijo in tragedijo v raznih odtenkih.\n_START_SECTION_\nPrva slovenska knjiga\n_START_PARAGRAPH_\nProti koncu prve polovice 16. stoletja so se protestantske ideje tudi na slovenskih tleh \xc5\xbee precej raz\xc5\xa1irile. Za \xc4\x8dasa pape\xc5\xbea Julija III., leta 1550, je Trubar v T\xc3\xbcbingenu tiskal prvo slovensko knjigo, Katekizem.\n_START_SECTION_\nSmrt in spomin\n_START_PARAGRAPH_\nJulij III. je \xc5\xbee dalj \xc4\x8dasa trpel za  protinom. Ko je nadziral, kako napredujejo dela pri gradnji pala\xc4\x8de, ki je dobila ime po njem, se je hudo prehladil, dobil vro\xc4\x8dino in umrl v Rimu 23. marca 1555. Pokopali so ga v Baziliki sv. Petra v Vatikanu, kjer ima skromno grobnico - star rimski sarkofag. _NEWLINE__NEWLINE_Po nekaterih virh naj bi njegove posmrtne ostanke prenesli v rimsko cerkev San Pietro in Montorio, kjer naj bi po\xc4\x8divali v Cappella del Monte. Mo\xc5\xbeno je sicer, da se je to zgodilo za\xc4\x8dasno, ker so takrat potekala velika dela na izgradnji nove Bazilike svetega Petra pod Michelangelovim vodstvom; gotovo pa je, da zdaj njegovi ostanki po\xc4\x8divajo pri sv. Petru.'