b'\n_START_ARTICLE_\nIgor Beli\xc4\x8d\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1937 se je vpisal na Oddelek za kemijo Tehni\xc5\xa1ke fakultete v Ljubljani. Med 2. sv. vojno je prekinil \xc5\xa1tudij in sodeloval v OF, nato pa so ga leta 1942 okupatorji internirali v tabori\xc5\xa1\xc4\x8de Mauthausen-Gusen, kjer je ostal do osvoboditve. Zaposlil se je v Tovarni kemi\xc4\x8dnih izdelkov Hrastnik, kasneje pa v Tovarni tekstilnih in usnjarskih pomo\xc5\xbenih sredstev v Ljubljani. Maja 1947 so ga premestili v Zavod za industrijske raziskave pri Ministrstvu za industrijo in rudarstvo LRS. Tam je sodeloval pri na\xc4\x8drtovanju postopkov za predvideno tovarno organskih barvil. Lea 1950 se je \xc5\xa1tiri mesece izpopolnjeval v ZDA, kjer je pri prof. Nicholasu A. Milasu na MIT v Cambridgu sodeloval pri sintezi beta-karotena. Od leta 1950 je sodeloval kot strokovni sodelavec s tovarno zdravil Lek, kjer je izbolj\xc5\xa1al postopke za izdelavo alkaloidov in organskih preparatov ter vpeljal nekatere nove. V letu 1952 je bil izvoljen za vi\xc5\xa1jega asistenta oziroma strokovnega sodelavca na In\xc5\xa1titutu za kemijo Medicinske fakultete Univerze v Ljubljani._NEWLINE_Leta 1956 je doktoriral iz kemije, potem pa je od maja 1957 do maja 1959 delal kot raziskovalni sodelavec na MIT na podro\xc4\x8dju organskih peroksidov in ozonidov. Docent za kemijo je postal 1960, od leta 1964 pa je bil vodja Oddelka za biokemijo Kemijskega in\xc5\xa1tituta \xc2\xbbBoris Kidri\xc4\x8d\xc2\xab. 1974 je bil izvoljen za rednega profesorja za biokemijo in bil od 1976 do 1981 predstojnik In\xc5\xa1tituta za biokemijo Medicinske fakultete Univerze v Ljubljani. Upokojil se je 1982._NEWLINE_Nagrado Sklada Borisa Kidri\xc4\x8da je prejel 1974 za rezultate pri biosinteznih raziskavah. Leta 1981 je dobil dr\xc5\xbeavno odlikovanje Red dela z zlatim vencem. Kemijski in\xc5\xa1titut ga je 1986 imenoval za \xc4\x8dastnega \xc4\x8dlana.\n_START_SECTION_\nDelo\n_START_PARAGRAPH_\nKonferenc s podro\xc4\x8dja kemije se je udele\xc5\xbeeval od leta 1957. Za Sklad Borisa Kidri\xc4\x8da je s sodelavci izdelal dva elaborata o sestavinah rastlin. Leta 1956 je v ugledni reviji Nature objavil kratek prispevek o papirni kromatografiji glikozidov, s katerimi se je precej ukvarjal, tako kot tudi z drugimi naravnimi spojinami, od druge polovice 60-tih let do upokojitve pa je intenzivno raziskoval steroide in njihove biotransformacijske poti.'