b'\n_START_ARTICLE_\nDrago \xc5\xbderjal\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nRodil se je v kme\xc4\x8dki dru\xc5\xbeini v Bor\xc5\xa1tu (ital. San Antonio in Bosco) nad Trstom. Osnovno in me\xc5\xa1\xc4\x8dansko \xc5\xa1olo je obiskoval v Trstu. Po kon\xc4\x8dani trgovski \xc5\xa1oli v Celju se je leta 1920 v Trstu zaposlil kot ra\xc4\x8dunovodja. Sodeloval je v slovenskih dija\xc5\xa1kih kulturnih kro\xc5\xbekih Prosveta v Trstu in Sloga v Celju. Leta 1921 je sodeloval pri ustanovitvi mladinskega dru\xc5\xa1tva Omladina v Trstu, 1924 mladinskega dru\xc5\xa1tva Zarja v Rojanu ter bil njegov predsednik do razpusta novembra 1926, ter hkrati tajnik kolesarskega dru\xc5\xa1tva Adria. Jeseni 1927 je skupaj s Vekoslavom \xc5\xa0pangerjem, Zvonimirom Milo\xc5\xa1em in Franom Maru\xc5\xa1i\xc4\x8dem v Trstu ustanovil ilegalno tajno organizacijo Borba ter bil v njenem o\xc5\xbejem vodstvu. Kasneje je deloval v tajni organizaciji TIGR. Organizacija se je s po\xc5\xbeigi raznarodovalnih ustanov ter bombnima atentatoma na svetilnik zmage ter prostore fa\xc5\xa1isti\xc4\x8dnega \xc4\x8dasopisa Il Popolo di Trieste v Trstu, borila proti fa\xc5\xa1isti\xc4\x8dnemu raznarodovanju slovenske in hrva\xc5\xa1ke manj\xc5\xa1ine v Julijski krajini. \xc5\xbderjal je vzdr\xc5\xbeeval ilegalni zvezo s tigrovci v Istri, po aretaciji Vladimira Gortana pa je 15. aprila 1929 zbe\xc5\xbeal v Jugoslavijo. V Kranju se je zaposlil na zavodu za socialno zavarovanje in ustanovil emigrantsko dru\xc5\xa1tvo Zarja. V Kranju je 1931 organiziral postavitev prvega spomenika bazovi\xc5\xa1kim \xc5\xbertvam in Vladimirju Gortanu. Leta 1932 pa je bil zaradi osebnih sporov izklju\xc4\x8den iz vseh emigrantskih organizacij. Po izklju\xc4\x8ditvi se je posvetil sindikalnemu delu. Ob tekstilni stavki 1936 v Kranju je organiziral prehrano za stavkajo\xc4\x8de. Od 1936 je bil zaposlen pri zavarovalnem zavodu v Ljubljani. Tu je deloval v emigrantskem dru\xc5\xa1tvu Tabor, pred razpustom dru\xc5\xa1tva 1940 je bil nekaj \xc4\x8dasa tudi njegov predsednik. Po napadu na Jugoslavijo se je pridru\xc5\xbeil primorskim prostovoljcem v So\xc5\xa1ki legiji, ki pa je prispela le do Karlovca. Iz Karlovca se je vrnil v Kranj. Tu se je vklju\xc4\x8dil v delo Osvobodilne fronte, avgusta 1943 pa je postal \xc4\x8dlan Komunisti\xc4\x8dne partije Slovenije. V drugi polovici februarja 1944 ga je gestapo aretiral in 24. aprila s skupino 30 jetnikov odpeljal v delavno tabori\xc5\xa1\xc4\x8de pri D\xc3\xbcsseldorfu. Iz tabori\xc5\xa1\xc4\x8da je pobegnil ter se po vrnitvi v Slovenijo pridru\xc5\xbeil borcem Vojkove brigade. V bojih je bil dvakrat ranjen. Po osvoboditvi je bil zaposlen v Trstu, Kranju in Kopru, tu je bil nazadnje direktor pokrajinskega zavoda za socialno zavarovanje in direktor Gospodarske zbornice. Upokojil se je leta 1964.'