b'\n_START_ARTICLE_\nMario Capecchi\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nImel je izredno te\xc5\xbeko zgodnje otro\xc5\xa1tvo. Njegov o\xc4\x8de je izginil na severnoafri\xc5\xa1kem boji\xc5\xa1\xc4\x8du med 2. svetovno vojno, mater pa je Gestapo zaradi sodelovanja v protifa\xc5\xa1isti\xc4\x8dni skupini poslal v koncentracijsko tabori\xc5\xa1\xc4\x8de Dachau. Tik pred vojno sta se star\xc5\xa1a dogovorila z rejniki da ga vzamejo k sebi, \xc4\x8de se jima kaj zgodi, vendar \xc5\xbee po kak\xc5\xa1nem letu dru\xc5\xbeina ni ve\xc4\x8d mogla skrbeti zanj, tako da je pri petih letih starosti ostal brez vsega. Naslednjih nekaj let je \xc5\xbeivel skupaj z drugimi brezdomskimi otroci po ulicah severne Italije in ob\xc4\x8dasno v siroti\xc5\xa1nicah. Podhranjenega in oku\xc5\xbeenega s tifusom so se usmilili in ga sprejeli v bolni\xc5\xa1nico v kraju Reggio Emilia, kjer ga je po vojni naposled na\xc5\xa1la mati. Prakti\xc4\x8dno takoj po tem sta emigrirala v Zdru\xc5\xbeene dr\xc5\xbeave Amerike, kjer ju je k sebi vzel njegov stric, fizik Edward Ramberg._NEWLINE_Najprej se je \xc5\xa1olal pri kvekerjih in s sodelovanjem v mo\xc5\xa1tvenih \xc5\xa1portih po\xc4\x8dasi presegel medvojne travme. Nato je obiskoval Kolid\xc5\xbe Antioch v Ohiu, kjer se je sprva usmeril v politologijo, vendar ga je bolj pritegnilo naravoslovje, \xc5\xa1e posebej molekularna biologija, s katero je pri\xc5\xa1el v stik med prakso na Tehnolo\xc5\xa1kem in\xc5\xa1titutu Massachusettsa. Po diplomi leta 1961 je tako vpisal podiplomski \xc5\xa1tudij na Univerzi Harvard pri pionirju molekularne biologije in soodkritelju DNA Jamesu D. Watsonu ter doktoriral iz biofizike leta 1967._NEWLINE_Po doktoratu je postal predavatelj na Harvardu, vendar mu tamkaj\xc5\xa1nje \xc5\xbeivahno okolje ni bilo po godu, saj je \xc5\xbeelel delovati bolj samostojno in se ukvarjati z velikimi nere\xc5\xa1enimi problemi molekularne biologije, na\xc4\x8din razmi\xc5\xa1ljanja, ki mu ga je vcepil Watson. Zato je leta 1973 od\xc5\xa1el na Univerzo Utaha v Salt Lake City. Tam se je domislil tehnike za tar\xc4\x8dno mutiranje to\xc4\x8dno dolo\xc4\x8denih genov pri sesalcih, vendar mu Nacionalni in\xc5\xa1tituti za zdravje niso odobrili raziskovalnega projekta, zato je tvegal nadaljnjo kariero in preusmeril denar od svojih drugih projektov. Tveganje se je obrestovalo. Uporabil je tehniko pridobivanja celi\xc4\x8dnih linij iz mati\xc4\x8dnih celic zarodkov mi\xc5\xa1i, ki jo je pred tem razvil Martin Evans, in so\xc4\x8dasno z Oliverjem Smithiesom ter neodvisno od njega razvil metodo homologne rekombinacije, s katero je lahko umetno mutiral in s tem okvaril (\xc2\xbbizbil\xc2\xab) kateregakoli od 35.000 genov v genomu zarodne celice, nato pa vstavil mutirano celico nazaj v zarodek in vzgojil mutirane mi\xc5\xa1i. Na ra\xc4\x8dun tega preboja je v naslednjih dveh desetletjih postala mi\xc5\xa1 eden glavnih modelnih organizmov v genetiki. \xc5\xa0tevilne raziskovalne skupine so z izbijanjem razli\xc4\x8dnih genov odkrile ve\xc4\x8d sto analogov \xc4\x8dlove\xc5\xa1kih dednih okvar, kar je odprlo mo\xc5\xbenost sistemati\xc4\x8dnega preu\xc4\x8devanja povezanih bolezni in razvoja terapij._NEWLINE_Capecchi zdaj deluje kot profesor humane genetike na medicinski fakulteti Univerze Utaha in raziskovalec na Medicinskem in\xc5\xa1titutu Howarda Hughesa. Z \xc5\xbeeno in h\xc4\x8derko \xc5\xbeivi na odmaknjenem posestvu v hribih nad Salt Lake Cityjem. Kmalu po razglasitvi, da je prejemnik Nobelove nagrade, je z njim stopila v stik njegova mlaj\xc5\xa1a polsestra, za katero do tedaj ni vedel. Njo je posvojila avstrijska dru\xc5\xbeina in do leta 2007 je bila prepri\xc4\x8dana, da so vsi njeni sorodniki umrli med vojno.\n_START_SECTION_\nNagrade in \xc4\x8dastni naslovi\n_START_PARAGRAPH_\nTehnika homologne rekombinacije se je hitro uveljavila na podro\xc4\x8dju genetike in Capecchi je za svoje delo prejel \xc5\xa1tevilna priznanja. Med pomembnej\xc5\xa1imi so Franklinova medalja (1997), nagrada Alberta Laskerja za temeljne medicinske raziskave in nacionalna medalja znanosti (2001) ter Wolfova nagrada za medicino (2007). Leta 2007 si je z Evansom in Smithiesem razdelil \xc5\xa1e Nobelovo nagrado za fiziologijo in medicino. Poleg tega je bil sprejet za \xc4\x8dlana ameri\xc5\xa1ke Nacionalne akademije znanosti.'