b'\n_START_ARTICLE_\nJosip Poklukar\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nPoklukar se je rodil v vasi Krnici pri Bledu na Gorenjskem. \xc5\xa0olal se je v doma\xc4\x8dem kraju in na Gimnaziji v Ljubljani, ki jo je zaklju\xc4\x8dil leta 1857. \xc5\xa0tudij je kot Knafljev \xc5\xa1tipendist nadaljeval na Dunaju, kjer se je u\xc4\x8dil pravoslovja ter postal leta 1864 doktor prava. Nato je v Ljubljani slu\xc5\xbeboval kot odvetni\xc5\xa1ki in notarski pripravnik, leta 1875 pa je opustil pravno slu\xc5\xbebo. Prevzel je nadzorstvo Blaznikove tiskarne in kamnopisarne ter februarja 1875 postal njen solastnik, ko se je poro\xc4\x8dil z Blaznikovo h\xc4\x8derko Aleksandrino. Po smrti Janeza Bleiweisa je prevzel tudi uredni\xc5\xa1tvo Novic, ki jih je izdajal na svoje stro\xc5\xa1ke, da bi tako lahko slavile svojo petdesetletnico, kot si je to \xc5\xbeelel pokojni Bleiweis._NEWLINE_Poklukar je bil najbolj zaslu\xc5\xbeen in znan po svojem boju za slovenski narod ter sloven\xc5\xa1\xc4\x8dino. Leta 1882 je zahteval naj se brez izjeme uvede sloven\xc5\xa1\xc4\x8dina kot u\xc4\x8dni jezik na vseh \xc5\xa1olah slovenske Koro\xc5\xa1ke in naj se na ljudskih \xc5\xa1olah v slovenskem delu Koro\xc5\xa1ke name\xc5\xa1\xc4\x8dajo samo u\xc4\x8ditelji, ki so popolnoma ve\xc5\xa1\xc4\x8di slovenskega jezika. Zahteval je tudi, naj bo v slovenskih pokrajinah sloven\xc5\xa1\xc4\x8dina edini u\xc4\x8dni jezik za Slovence, kjer pa je treba uvesti nem\xc5\xa1\xc4\x8dino ali italijan\xc5\xa1\xc4\x8dino, naj se to ne zgodi pred tretjim razredom ter da je potrebno izlo\xc4\x8diti vsako nasilje za u\xc4\x8denje tujih jezikov. V dr\xc5\xbeavnem zboru avstro-ogrske monarhije je bil zelo vpliven poslanec, sicer \xc4\x8dlan Hohenwartovega poslanskega kluba in vodja slovenske delegacije._NEWLINE_Politi\xc4\x8dno se je Poklukar pridru\xc5\xbeil Bleiweisovim staroslovencem in leta 1870 tudi sodeloval na jugoslovanskem kongresu v Ljubljani. Predsedoval je tudi sestanku slovenskih in istrskih poslancev leta 1890 v Ljubljani, kjer so se dogovorili o skupnem sodelovanju v dr\xc5\xbeavnem in de\xc5\xbeelnih zborih. Od leta 1870 do smrti je bil med drugim \xc4\x8dlan kranjskega de\xc5\xbeelnega zbora. Cesar pa ga je 26. avgusta leta 1888 po smrti grofa Thurna imenoval za kranjskega de\xc5\xbeelnega glavarja._NEWLINE_Bil vsestransko aktiven \xc4\x8dlovek. Poleg zgoraj omenjenih politi\xc4\x8dnih funkcij je kot gospodarstvenik bil \xc4\x8dlan najva\xc5\xbenej\xc5\xa1ih gospodarskih organizacij in dosegel, da se je odpravila krivica previsokega zemlji\xc5\xa1kega davka, ukvarjal se je z aktualnimi te\xc5\xbeavami v kmetijstvu in \xc5\xbeivinoreji, bil je tudi \xc4\x8dlan ob\xc4\x8dinskega odbora ter krajevnega \xc5\xa1olskega sveta na Dobrovi, kjer je ustanovil tudi bralno dru\xc5\xa1tvo, med drugim je bil tudi predsednik pogozdovalne komisije za Kras. Po njegovi zaslugi pa ima Dobrova tudi svojo po\xc5\xa1to. Bil pa je tudi globoko veren mo\xc5\xbe in je kot tak bil v pripravljalnem odboru II. avstrijskega katoli\xc5\xa1kega shoda leta 1889. Velik del svoje posesti je po svoji smrti daroval Cerkvi.'