b'\n_START_ARTICLE_\nJanko Moder\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nPo kon\xc4\x8dani osnovni \xc5\xa1oli v rojstnem kraju se je vpisal na Marijani\xc5\xa1\xc4\x8de, kasneje na slavistiko na Filozofski fakulteti v Ljubljani. Diplomiral je leta 1939. Potem je pou\xc4\x8deval na ljubljanski gimnaziji. Obenem je od leta 1944 delal kot dramaturg v Dr\xc5\xbeavnem gledali\xc5\xa1\xc4\x8du v Ljubljani._NEWLINE_Leta 1945, takoj po koncu druge svetovne vojne, je bil 9 mesecev iz politi\xc4\x8dnih razlogov zaprt. Takrat je spesnil sonetni venec sonetnih vencev Sla spomina, v katerem opisuje \xc5\xbeivljenje v zaporih. Leta 1954 je postal svobodni prevajalec, v letih 1970\xe2\x80\x9376 pa je predaval tudi na AGRFT._NEWLINE_Bil je urednik pri Cankarjevi zalo\xc5\xbebi in soustanovitelj Dru\xc5\xa1tva slovenskih knji\xc5\xbeevnih prevajalcev, kasneje njegov \xc4\x8dastni \xc4\x8dlan in \xc4\x8dastni predsednik. Kot njegov predsednik je mo\xc4\x8dno raz\xc5\xa1iril dejavnost s krepitvijo mednarodnih stikov, s spodbujanjem prevajanja iz sloven\xc5\xa1\xc4\x8dine v druge jezike, z rednimi strokovnimi sre\xc4\x8danji z jezikoslovci in drugimi prevajalci ter z izdajanjem zbornikov o prevajalskih vpra\xc5\xa1anjih. Bil je tudi prvi predsednik Zveze dru\xc5\xa1tev prevajalcev Jugoslavije (1972\xe2\x80\x9374)._NEWLINE_Kot \xc4\x8dlan pravopisnih komisij pri SAZU je sodeloval pri Slovenskem pravopisu (1950, 1962, 1990); bil je \xc4\x8dlan Jezikovnega razsodi\xc5\xa1\xc4\x8da, jezikovni svetovalec in lektor pri Mohorjevi dru\xc5\xbebi, Mladinski knjigi in v MGL._NEWLINE_Po njem se imenuje tudi O\xc5\xa0 Janka Modra v Dolu pri Ljubljani.\n_START_SECTION_\nDelo\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1952 je objavil prvi del zgodovinskega romana Sveta zemlja. Kronika slovenskega rodu. Napisal je \xc5\xa1tevilne strokovne \xc4\x8dlanke, zlasti jezikovno-svetovalne, razprave o zgodovini slovenskega prevajalstva in obse\xc5\xbene bibliografije. Sestavil je tudi Slovenski leksikon novej\xc5\xa1ega prevajanja (1980) in Leksikon nobelovcev (1986)._NEWLINE_Prevajal je iz ve\xc4\x8d kot 20 evropskih jezikov, najve\xc4\x8d klasikov iz dramatike (P. Calder\xc3\xb3n de la Barca, Shakespeare, Moli\xc3\xa8re, C. Goldoni, H. Ibsen, G. B. Shaw, L. Pirandello, B. Brecht, F. Garc\xc3\xada Lorca) in leposlovne proze (M. A. \xc5\xa0olohov, I. S. Turgenjev, A. P. \xc4\x8cehov, F. M. Dostojevski, L. N. Tolstoj, B. L. Pasternak, V. Nabokov, I. Andri\xc4\x87, M. Selimovi\xc4\x87, W. S. Reymont, D. Defoe, D. H. Lawrence, W. Golding, H. James, T. Dreiser, W. Faulkner, W. Styron, G. Grass, H. B\xc3\xb6ll, I. B. Singer, G. Garc\xc3\xada M\xc3\xa1rquez), pa tudi pesni\xc5\xa1tvo (R. Tagore, O. Elitis), filozofska dela (F. Nietzsche), poljudnoznanstvena dela in priro\xc4\x8dnike, zlasti jezikovne. V njegovem opusu je prek 400 knji\xc5\xbeevnih prevodov in prek 200 govorno izvedenih del, kar je svojevrsten fenomen ne le v Sloveniji, ampak tudi v svetu._NEWLINE_Pri Cankarjevi zalo\xc5\xbebi je urejal zbirko Nobelovci, v kateri je iz\xc5\xa1lo ve\xc4\x8d kot 100 knjig izbranih del Nobelovih nagrajencev za knji\xc5\xbeevnost s spremnimi besedili.'