b'\n_START_ARTICLE_\nPape\xc5\xbe Anastazij II.\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nTakoj, ko so kon\xc4\x8dali pogrebne slovesnosti za Gelazijem, so posadili na pape\xc5\xa1ki prestol Rimljana Anastazija, sina prezbiterja Petra, pa\xc4\x8d verjetno zaradi njegove izredne miroljubnosti.\n_START_SECTION_\nPrizadevanje za zedinjenje\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xbde od za\xc4\x8detka vladanja si je pape\xc5\xbe gore\xc4\x8de prizadeval, da bi z vzhodno Cerkvijo ponovno vzpostavil mir in da bi prenehal Akacijev razkol. V Carigrad je poslal kapujskega \xc5\xa1kofa Germana (Germanus) in tridentinskega \xc5\xa1kofa Kreskonija (Cresconius) k soimenjaku cesarju Anastaziju (491-518). Prinesla sta mu pismo. Pape\xc5\xbe pravi, da ni mogo\xc4\x8de ve\xc4\x8d prena\xc5\xa1ati nesloge med kristjani. Cesarja prosi, naj uresni\xc4\x8di zahtevo njegovega predhodnika, da ostane prvenstvo rimskega pape\xc5\xbea nesporno;  v zameno bo Rim priznal kot veljavne Akacijeve krste in duhovni\xc5\xa1ka posve\xc4\x8denja. S tem namenom je v Rim je prispel predstavnik solunskega vikarja Andreja diakon Fotin (Photinus), ki je bil naklonjen Akacijevemu razkolu. Pape\xc5\xbe je v upanju, da bo razkol prenehal, naklonjeno sprejel v polno edinost Fotina in Andreja. Del rimske duhov\xc5\xa1\xc4\x8dine je za\xc4\x8del \xc5\xa1iriti govorice, \xc4\x8de\xc5\xa1 da je pape\xc5\xbe zapadel krivover\xc4\x8devemu vplivu in da zavoljo negotovega miru za\xc5\xa1el s poti prednikov in da namerava odstopiti od odlokov Kalcedonskega koncila.\n_START_SECTION_\nFranki sprejmejo katoli\xc5\xa1ko vero\n_START_PARAGRAPH_\nMed Anastazijevim pape\xc5\xbeevanjem je sprejel katoli\xc5\xa1ko vero frankovski kralj Klodvik in njegovo ljudstvo. _NEWLINE_A. Ehrhardprimerja Klodvikov sprejem kr\xc5\xa1\xc4\x8danstva po pomembnosti s podobnim dogodkom, ko je rimski cesar Konstantin pred bitko pri Milvijskem mostu 312 po videnju kri\xc5\xbea dal narediti kr\xc5\xa1\xc4\x8dansko znamenje na prapore in \xc5\xa1\xc4\x8dite, in nato premagal \xc5\xa1tevilnej\xc5\xa1o vojsko svojega tekmeca. Klodvik je pa po klicanju Jezusovega imena zmagoslavno premagal \xc5\xa1tevilnej\xc5\xa1e Alemane v bitki pri Z\xc3\xbclpichu (po drugih pri Soissonsu)  _NEWLINE_Vpliv Klodvikovega spreobrnjenja je bil \xc5\xa1e ve\xc4\x8dji od Konstantinovega, ker je oni ustvaril le eno novo obdobje v okviru starega kr\xc5\xa1\xc4\x8danstva; le-ta pa je prinesel za\xc4\x8detek novih \xc4\x8dasov. Posledica Klodvikovega krsta je bila namre\xc4\x8d zmaga katoli\xc5\xa1tva nad arijanstvom, ki je dotlej prevladovalo med germanskimi narodi. Spreobrnjenje Frankov je prineslo pokatoli\xc4\x8devanje tudi drugih germanskih plemen, ki so doslej trpela pod poganstvom; irski in anglosa\xc5\xa1ki redovniki pa so to delo dokon\xc4\x8dali za \xc4\x8dasa Karla Velikega.\n_START_SECTION_\nOdlok\n_START_PARAGRAPH_\nPape\xc5\xbe Anastazij je v pismu galskim \xc5\xa1kofom obsodil traducianizem, ki nasprotuje uporabi vina pri ma\xc5\xa1i, \xc4\x8de\xc5\xa1 da je hudi\xc4\x8deva iznajdba; zanika tudi, da Bog Stvarnik ustvari vsako du\xc5\xa1o posebej, ampak meni, da star\xc5\xa1i dajo otroku ne le telo, ampak tudi du\xc5\xa1o.\n_START_SECTION_\nSmrt in \xc4\x8de\xc5\xa1\xc4\x8denje\n_START_PARAGRAPH_\nPrepiri med zagovorniki in nasprotniki sprave so se vedno bolj razvnemali: tedaj je pape\xc5\xbe Anastazij nenadoma umrl 19. novembra 498._NEWLINE_Pokopan je v preddvorju (portiku) cerkve apostola Petra v Vatikanu. V najstarej\xc5\xa1ih seznamih svetnikov in mu\xc4\x8dencev ne najdemo njegovega imena.\n_START_SECTION_\nSklep\n_START_PARAGRAPH_\nAnastazij II. je torej najbolj ozlogla\xc5\xa1en pape\xc5\xbe. Zaradi nerazumevanja njegovih sodobnikov so ga  srednjeve\xc5\xa1ki zgodovinarji zlorabili (za svoje politi\xc4\x8dne namene): Dante ga je postavil celo v pekel! Sodobne zgodovinske raziskave pa so osvetlile spomin na tega pape\xc5\xbea. Liber Pontificalis sicer res omenja, da je umrl po Bo\xc5\xbejem posredovanju; vendar L. Duchesneugotavlja, da je tako pisanje bolj izraz strankarske zagrizenosti kot trezne zgodovine. Ne obstaja namre\xc4\x8d nikakr\xc5\xa1na zgodovinska potrditev za njegovo stra\xc5\xa1no smrt, ki je br\xc5\xbekone sad bujne domi\xc5\xa1ljije letopiscev srednjega veka.Zato mu smemo pustiti avreolo svetni\xc5\xa1tva.'