b'\n_START_ARTICLE_\nInfinitezimalni ra\xc4\x8dun\n_START_SECTION_\nPrvi za\xc4\x8detki\n_START_PARAGRAPH_\nPrvi koraki v smeri infinitezimalnega ra\xc4\x8duna so bili primeri ra\xc4\x8dunanja prostornin teles po ekshavscijski metodi. S tem so se ukvarjali \xc5\xbee starogr\xc5\xa1ki matematiki, npr. Evdoks (pribli\xc5\xbeno 408\xe2\x88\x92355 pr. n. \xc5\xa1t.) in Arhimed (pribli\xc5\xbeno 287\xe2\x88\x92212 pr. n. \xc5\xa1t.)._NEWLINE_Pozneje sta podobne metode uporabljala kitajska matematika Liu Hui (3. stoletje n. \xc5\xa1t.) in \xc4\x8cu \xc4\x8cungd\xc5\xbei (5. stoletje n. \xc5\xa1t.)._NEWLINE_Leta 499 je indijski matematik Aryabhata I. ra\xc4\x8dunal z infinitezimalami in zapisal astronomski problem v obliki diferencialne ena\xc4\x8dbe. Ta ena\xc4\x8dba je v 12. stoletju vzpodbudila Bhaskara, da je razvil neke vrste odvod in zapisal neke vrste Rollov izrek._NEWLINE_Okoli leta 1000 je Ibn al-Haitam izpeljal formulo za vsoto vrste \xc4\x8detrtih potenc in s tem pripravil teren za integralski ra\xc4\x8dun._NEWLINE_V 12. stoletju je perzijski matematik \xc5\xa0araf al-Din al-Tusi odkril pravilo za odvajanje kubi\xc4\x8dnega polinoma._NEWLINE_V 14. stoletju je Madhava iz Sangamagrame skupaj z drugimi matematiki iz matemati\xc4\x8dno-astronomske \xc5\xa1ole v Keral (ju\xc5\xbena Indija) preu\xc4\x8deval posebne primere Taylorjevih vrst in jih opisal v delu Juktibhasa._NEWLINE_V 17. stoletju je japonski matematik Takakazu \xc5\xa0insuke Seki raz\xc5\xa1iril ekshavscijsko metodo in tako odkril pri\xc5\xa1el do osnovnih spoznanj infinitezimalnega ra\xc4\x8duna.\n_START_SECTION_\nNewton in Leibniz\n_START_PARAGRAPH_\nOdlo\xc4\x8dilni korak naprej sta naredila (neodvisno en od drugega) Isaac Newton in Gottfried Wilhelm Leibniz._NEWLINE_Ko sta objavila svoje izsledke, se je za\xc4\x8del spor okoli vpra\xc5\xa1anja, kdo je to odkril prvi. Sledil je velik spor med angle\xc5\xa1kimi in nem\xc5\xa1kimi matematiki. Spor se je kon\xc4\x8dal z natan\xc4\x8dnim pregledom njunih del in z ugotovitvijo, da sta do isth rezultatov pri\xc5\xa1la povsem neodvisno. Ker sta delala neodvisno sta uporabljala tudi povsem razli\xc4\x8dne oznake in poimenovanja. Izraz "infinitezimalni ra\xc4\x8dun" si je izmislil Leibniz (Newton je govoril o "fluksijskem ra\xc4\x8dunu")._NEWLINE_Dela Newtona in Leibniza so pozneje dopolnili \xc5\xa1e \xc5\xa1tevilni drugi matematiki: Cauchy, Riemann, Weierstra\xc3\x9f, Lebesgue, idr.'