b'\n_START_ARTICLE_\nLicejska knji\xc5\xbenica v Ljubljani\n_START_PARAGRAPH_\nLicejska knji\xc5\xbenica v Ljubljani, poimenovana tudi Licejka ali uradno \xc5\xa0tudijska knji\xc5\xbenica je prva slovenska knji\xc5\xbenica, namenjena podpori izobra\xc5\xbeevanju in raziskovalnemu delu in danes velja za predhodnico Narodne in univerzitetne knji\xc5\xbenice v Ljubljani. Iz\xc5\xa1la je iz \xc5\xbeelje, da se v Ljubljani zopet ustanovi univerza. Najprej so jo smeli uporabljati samo licejski u\xc4\x8ditelji, za dijake in javnost so jo odprli leta 1794. Pravico prejemati obvezne izvode vseh tiskov z obmo\xc4\x8dja de\xc5\xbeele Kranjske in s tem zna\xc4\x8daj de\xc5\xbeelne knji\xc5\xbenice je dobila leta 1807. V \xc4\x8dasu Ilirskih provinc je imela knji\xc5\xbenica pristojnost zbirati obvezne izvode s celotnega ozemlja upravnega obmo\xc4\x8dja Ilirskih provinc.\n_START_SECTION_\nNastanek licejske knji\xc5\xbenice\n_START_PARAGRAPH_\nUstanovna listina knji\xc5\xbenice ni ohranjena, cesarski dvorni urad pa 8. oktobra 1774 \xc5\xbee pi\xc5\xa1e o liceju in njegovi knji\xc5\xbenici, ki je bila ustanovljena za splo\xc5\xa1no uporabo. Pred po\xc5\xbearom v jezuitskem kolegiju so re\xc5\xa1ili 637 knjig, Marija Terezija pa je te knjige namenila nastajajo\xc4\x8demu liceju. Vse do leta 1790 je knji\xc5\xbenica prevzela veliko knjig iz samostanov, ki so jih razpustili zaradi reforme cesarja Jo\xc5\xbeefa II (med drugim dela iz knji\xc5\xbenice kartuzijanskega samostana v Bistri pri Vrhniki, iz samostana ljubljanskih avgu\xc5\xa1tincev, samostana kostanjevi\xc5\xa1kih cistercijanov, samostana devinskih servitov, ljubljanskih bosonogih avgu\xc5\xa1tincev idr.), prejela pa je tudi ve\xc4\x8d donacij knjig iz zasebnih zbirk.\n_START_SECTION_\nInstrukcija za delovanje knji\xc5\xbenic iz leta 1778\n_START_PARAGRAPH_\nInstrukcijo za vse univerzitetne in licejske knji\xc5\xbenice (Instruktion vorgeschrieben f\xc3\xbcr alle Universit\xc3\xa4ts - und Lycealbibliotheken) je predpisoval dekret dvorne \xc5\xa1tudijske komisije \xc5\xa1tev. 628 z dne 30. aprila 1778. Instrukcija je predvidevala: sistemati\xc4\x8dno sortiranje knjig v knji\xc5\xbeni\xc4\x8dne oddelke; upo\xc5\xa1tevanje \xc4\x8dasovnega zaporedja ter upo\xc5\xa1tevanje formata knji\xc4\x8d pri sortiranju; ozna\xc4\x8devanje omar z rimskimi \xc5\xa1tevilkami, polic z latini\xc4\x8dino \xc4\x8drko, knjig pa z arabsko \xc5\xa1tevilko, ki je dolo\xc4\x8devala mesto knjige na polici; izdelavo osnovnega kataloga, na katerem so poleg naslova in imena avtorja knjige napisani \xc5\xa1e kraj, leto, format naklade, vezava in njeno mesto v knji\xc5\xbenici; abecedni, sistemati\xc4\x8dni in stvarni katalog; odprtost knji\xc5\xbenice ter svobodno in neomejeno uporabo knjig idr.\n_START_SECTION_\nWilde in instrukcija na Slovenskem\n_START_PARAGRAPH_\nPrvi v licejski knji\xc5\xbenici zaposleni bibliotekar je bil Franz Xaver Wilde. V letih 1789 \xe2\x80\x93 1809 je strokovno uredil knji\xc5\xbenico ter napisal prve kataloge. Leta 1789 je izdelal popis \xc5\xa1estih zbirk knji\xc5\xbenic, ki jih je licejka prevzela v preteklem obdobju. Popis, ki obsega 7.538 del v 2.486 zvezkih, je bil izdelan v dveh izvodih, original danes hrani NUK._NEWLINE_Leta 1791 se je za\xc4\x8dela selitev fondov v nove licejske prostore. Leta 1800 so pod Wildejevim vodstvom za\xc4\x8deli sestavljati nov, tako imenovani znanstveni katalog. Ostajajo brez ostalih katalogov, ki jih predpisuje instrukcija. Michael Lieb v svojem poro\xc4\x8dilu leta 1810 izpostavlja \xc5\xa1e nekatere pomanjkljivosti: da je fond zastarel, knjigam manjkajo katalo\xc5\xbeni vpisi, lokalne signature, knjige pa so zaradi pomanjkanja prostora shranjene na razli\xc4\x8dnih lokacijah. _NEWLINE_Leta 1807 knji\xc5\xbenica z dekretom zdru\xc5\xbeene dvorne pisarne dobi pravico do obveznega izvoda knjig, ki so bile natisnjene na Kranjskem, kasneje se ta privilegij raz\xc5\xa1iri na vse tiskano gradivo. Dekret iz dne 24. julija 1810 pa je v prvem \xc4\x8dlenu dolo\xc4\x8dal, da se mora od vsake v Ilirskih provincah tiskane ali uvo\xc5\xbeene knjige poslati po en izvod glavni cenzuri. V \xc4\x8detrtem \xc4\x8dlenu bilo dolo\xc4\x8deno, da morajo tiskarne od vsake tiskane knjige poslati po en izvod vsakemu liceju, glavni cenzuri pa potrdilo o tem. Tako je licejska knji\xc5\xbenica dobila pravico na dol\xc5\xbenostne izvode iz Ilirskih provinc._NEWLINE_Leta 1824 je bila v licejsko knji\xc5\xbenico preme\xc5\xa1\xc4\x8dena odkupljena knji\xc5\xbenica barona \xc5\xbdige Zoisa. Leto kasneje je dvorna \xc5\xa1tudijska komisija izdala novo splo\xc5\xa1no bibliote\xc4\x8dno instrukcijo za univerzitetne, licejske in \xc5\xa1tudijske knji\xc5\xbenice.\n_START_SECTION_\nMatija \xc4\x8cop\n_START_PARAGRAPH_\nMatija \xc4\x8cop je od leta 1828 vzporedno pou\xc4\x8deval kot profesor na Reki in vodil knji\xc5\xbenico, od leta 1830 do svoje smrti pa je bil zaposlen kot vodja Licejske knji\xc5\xbenice. Hitro je ugotovil, da je knji\xc5\xbeno gradivo neurejeno, dotok knjig je bil slab, knji\xc5\xbenica brez osnovnega in lokalnega kataloga, gradivo brez signatur, omare brez etiket. 20. marca 1831 je na gubernijsko zahtevo predlo\xc5\xbeil na\xc4\x8drt za temeljito reformo knji\xc5\xbenice in za novo postavitev knji\xc5\xbeni\xc4\x8dnega gradiva \xe2\x80\x93 licejska knji\xc5\xbenica je za\xc4\x8dela dobivati novo podobo._NEWLINE_1833 je ljubljanskemu guberniji poro\xc4\x8dal, da je potem, ko je za glavno dvorano v novembru leta 1832 dobil nove knji\xc5\xbene omare, moral ve\xc4\x8dji del gradiva prestaviti in preurediti, hkrati pa je izdeloval tudi osnovni katalog vsega gradiva. V poro\xc4\x8dilu tudi pi\xc5\xa1e, kako je moral stare, neobdelane knji\xc5\xbene fonde najprej o\xc4\x8distiti prahu in trohnobe, ki sta se desetletja nabirala na njih, potem pa jih postaviti na ustrezna mesta in jih primerno obdelati. Pri delu je bil \xc4\x8copu v pomo\xc4\x8d skriptor Miha Kastelic._NEWLINE_Po tragi\xc4\x8dni in prezgodnji smrti Matije \xc4\x8copa sta njegovo delo nadaljevala Kastelic in Jurij Kosma\xc4\x8d, ki sta tudi kon\xc4\x8dala prvi listkovni katalog.\n_START_SECTION_\nPo ukinitvi liceja\n_START_PARAGRAPH_\nPo ukinitvi liceja leta 1850 se je knji\xc5\xbenica preimenovala v \xc5\xa0tudijsko knji\xc5\xbenico, po koncu prve svetovne vojne pa so jo 1919 preimenovali v Dr\xc5\xbeavno \xc5\xa1tudijsko knji\xc5\xbenico in je tako postala osrednja knji\xc5\xbenica Slovenije s pravico do prejemanja obveznega izvoda tiskov s tega obmo\xc4\x8dja. Leta 1907 se knji\xc5\xbenica preseli v nove prostore na Poljanski cesti. Univerza knji\xc5\xbenico prevzame 5. julija 1938, fonde pa v Ple\xc4\x8dnikovo pala\xc4\x8do preselijo leta 1941. Po koncu 2. svetovne vojne in osvoboditvi leta 1945 je bil univerzitetni knji\xc5\xbenici priznan tudi pravni status slovenske nacionalne knji\xc5\xbenice in njen naziv spremenjen v Narodno in univerzitetno knji\xc5\xbenico (NUK) v Ljubljani.'