b'\n_START_ARTICLE_\nEozin\n_START_PARAGRAPH_\nEozin je kislo barvilo rde\xc4\x8de barve (derivat fluoresceina), ki se pogosto uporablja v histolo\xc5\xa1ki tehniki za barvanje citoplazme. Izraz se uporablja tudi za druga barvila, sorodna eozinu. V mikroskopskih preparatih obarva tudi kolagen in mi\xc5\xa1i\xc4\x8dna vlakna. Za strukture, ki se obarvajo z eozinom, pravimo, da so eozinofilne.\n_START_SECTION_\nPodvrsti\n_START_PARAGRAPH_\nPravzaprav z izrazom eozin imenujemo dve zelo sorodni spojini. Pogosteje se uporablja eozin Y, ki daje bolj rumenkasto obarvanje. Eozin B daje nekoliko bledo modrikasto obarvanje. V prakti\xc4\x8dni uporabi sta obe barvili medsebojno zamenljivi._NEWLINE_Eozin Y je tetrabromo derivat fluoresceina (\xc5\xa1tevilo CAS: 17372-87-1, struktura SMILES: O=C5C(Br)=C2O C1=C(Br)C([O-]) =C(Br)C=C1C(C4=C (C([O-])=O)C=C C=C4)=C2C=C3Br._NEWLINE_Eozin B je dibromo dinitro derivat fluoresceina (\xc5\xa1tevilo CAS: 548-28-3, struktura SMILES: O=C5C(Br)=C2O C1=C(Br)C([O-]) =C([N+]([O-])=O) C=C1C(C4=C(C([O-]) =O)C=CC=C4)=C2 C=C3[N+]([O-])=O).\n_START_SECTION_\nUporaba v histologiji\n_START_PARAGRAPH_\nEozin se najpogosteje uporablja skupaj s hematoksilinom (t. i. barvanje s hematoksilinom in eozinom). Pri tem se citoplazma obarva ro\xc5\xbenatooran\xc5\xbeno, celi\xc4\x8dna jedra pa temnomodro ali temnovijoli\xc4\x8dno. Eozin obarva rde\xc4\x8de krvni\xc4\x8dke mo\xc4\x8dno rde\xc4\x8de._NEWLINE_Ker je eozin kisla spojina, se ve\xc5\xbee na bazi\xc4\x8dne dele celi\xc4\x8dnih struktur, torej predvsem v strukture citoplazmi. Hematoksilin pa je bazi\xc4\x8dno barvilo in obarva kisle strukture, torej zlasti predele, kjer je veliko DNK ali RNK (celi\xc4\x8dna jedra).\n_START_SECTION_\nEtimologija\n_START_PARAGRAPH_\nIme eozin prihaja iz gr\xc5\xa1ke besede eos, ki pomeni zoro, svit (Eos je tudi gr\xc5\xa1ki bog zore).'