b'\n_START_ARTICLE_\nAlfa Kentavridi\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nOdkritje Kentavridov pripada M. Buhagiarju, ki jih je opazoval v letih od 1969 do 1980. Leta 1980 je objavil seznam meteorskih rojev v katerem sta bila navedena dva radianta. Oba radianta sta bila ozna\xc4\x8dena kot izvor meteorskega roja Beta Kentavridov. V letu 1979 so v Avstraliji opazovali meteorski roj, ki je imel vrhunec 7. februarja. Naslednje leto pa so opazovali meteorski roj, ki je imel vrhunec 8. februarja, vendar radiant ni bil na istem mestu. Roj iz leta 1979 je tako postal znan kot Alfa Kentavridi, roj iz leta 1980 pa kot Beta Kentavridi._NEWLINE_Mo\xc5\xbeno je tudi, da je \xc5\xbee leta 1938 C. Hoffmeister opazoval ta meteorski roj v ju\xc5\xbeni Afriki. Oba roja se precej razlikujeta. Alfa Kentavridi so precej stalen roj, Beta Kentavridi pa spremenljiv.\n_START_SECTION_\nOpazovanje\n_START_PARAGRAPH_\nAlfa in Beta Kentavridi imajo radiante zelo blizu. Alfa Kentavridi imajo najve\xc4\x8djo aktivnost okoli 3 utrinke na uro, njihova navidezna svetlost je 2,45. Meteorji so hitri in svetli. Najlep\xc5\xa1e se opazujejo na ju\xc5\xbeni polobli.'