b'\n_START_ARTICLE_\nPavao \xc5\xbdani\xc4\x87\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nOsnovno \xc5\xa1olo je obiskoval v rodnem Ka\xc5\xa1tel Novem, semeni\xc5\xa1ko gimnazijo pa v Splitu, kjer je tudi nadaljeval s filozofsko teolo\xc5\xa1kim \xc5\xa1tudijem. Ma\xc5\xa1ni\xc5\xa1ko posve\xc4\x8denje je prejel v Splitu 1. junija 1941. Najprej je slu\xc5\xbeboval kot \xc5\xbeupnik na \xc5\xa0olti (1941\xe2\x80\x931952), potem v Rogotinu (1952\xe2\x80\x931959) ter v splitski stolni \xc5\xbeupniji (1959\xe2\x80\x931969). 21. oktobra 1959 je postal \xc5\xa1kofijski delegat za redovnice Nad\xc5\xa1kofije Split - Makarska, 16. novembra istega leta pa \xc5\xa1e \xc4\x8dastni kanonik nad\xc5\xa1kofijskega kapitlja. Rektor malega semeni\xc5\xa1\xc4\x8da je postal oktobra leta 1969._NEWLINE_Pape\xc5\xbe Pavel VI. ga je 9. decembra 1970 imenoval za \xc5\xa1kofa koadjutorja (pomo\xc5\xbenega \xc5\xa1kofa s pravico nasledstva) \xc5\xa0kofije Mostar - Duvno. 2. maja 1971 ga je mostarski \xc5\xa1kof Petar \xc4\x8cule posvetil v \xc5\xa1kofa. Funkcijo pomo\xc5\xbenega \xc5\xa1kofa je opravljal 9 let, nakar je 14. septembra 1980 postal mostarski \xc5\xa1kof. Za \xc5\xa1kofovsko geslo si je izbral In fide, spe et caritate (V veri, upanju in ljubezni). Isto leto je ustanovil zalo\xc5\xbebo in za\xc4\x8del izdajati katoli\xc5\xa1ki mese\xc4\x8dnik Cerkev na skali (Crkva na kamenu)._NEWLINE_Leta 1982 je ustanovil \xc5\xa0kofijsko karitas. Teolo\xc5\xa1ki in\xc5\xa1titut v Mostarju (danes Teolo\xc5\xa1ko-katehetski in\xc5\xa1titut) je ustanovil 24. oktobra 1987. Z dekretom iz dne 27. oktobra 1989 je ustanovil \xc5\xa1e Galerijo prijateljstva, zbirko umetnin Mostarsko-duvnovske \xc5\xa1kofije._NEWLINE_Zaradi bolezni \xc5\xa1kofa Severina Perneka je postal apostolski administrator \xc5\xa0kofije Dubrovnik, to funkcijo pa je opravljal od 3. novembra 1988 do 14. januarja 1990, ko je novi dubrovni\xc5\xa1ki \xc5\xa1kof postal \xc5\xbdelimir Pulji\xc4\x87. S 75 leti starosti se je 24. julija 1993 upokojil ter se vrnil v doma\xc4\x8di Ka\xc5\xa1tel Novi, kjer je \xc5\xbeivel do smrti 11. januarja 2000. Najprej je bil pokopan v dru\xc5\xbeinskem grobu v Ka\xc5\xa1tel Novem, 2. maja 2018, ob stoletnici rojstva, pa so njegove posmrtne ostanke prenesli v Stolnico Matere Cerkve v Mostarju.\n_START_SECTION_\nMarijina prikazovanja v Med\xc5\xbeugorju\n_START_PARAGRAPH_\nV \xc4\x8dasu \xc5\xbdani\xc4\x87evega \xc5\xa1kofovanja, natan\xc4\x8dneje 9 mesecev zatem, ko je postal mostarski ordinarij, so se v \xc5\xbdupniji Med\xc5\xbeugorje za\xc4\x8dela domnevna Marijina prikazovanja. \xc5\xbdani\xc4\x87 je bil na za\xc4\x8detku vidcem naklonjen, ne sicer ker bi verjel v dogajanja, ampak bolj zaradi komunisti\xc4\x8dne represije do vidcev in fran\xc4\x8di\xc5\xa1kanov kot upraviteljev \xc5\xbeupnije in duhovnih voditeljev vidcev. 11. januarja 1982 je ustanovil \xc5\xa1tiri\xc4\x8dlansko komisijo, sestavljeno iz treh \xc5\xa1kofijskih in enega fran\xc4\x8di\xc5\xa1kanskega duhovnika. Tri dni kasneje, 14. januarja, se je njegovo prepri\xc4\x8danje dokon\xc4\x8dno prevesilo v odklonilno, ko so trije vidci pri\xc5\xa1li k njemu z Marijinim sporo\xc4\x8dilom, da se je kot \xc5\xa1kof v primeru dveh fran\xc4\x8di\xc5\xa1kanskih kaplanov v Mostarju prenaglil (precipitato). \xc5\xa0lo je za primer patra Ivice Vega in patra Ivana Prusine, ki bi morala na \xc5\xa1kofovo zahtevo oditi iz Mostarja zaradi nepokor\xc5\xa1\xc4\x8dine. Leta 1984 je \xc5\xbdani\xc4\x87 komisijo raz\xc5\xa1iril na 15 \xc4\x8dlanov: 12 duhovnikov \xe2\x80\x93 profesorjev teologije in 3 zdravnike. Ti so imeli sedem sestankov, zadnjega v maju 1986. Pri zaklju\xc4\x8dnem glasovanju 2. maja 1986 so se z ve\xc4\x8d kot dvotretjinsko ve\xc4\x8dino izjasnili za tako imenovani non constat de supernaturalitate (ni gotovo, ali je nadnaravno), z drugo besedo, da se za prikazovanja ne trdi niti da so nadnaravna niti da niso. \xc5\xa0kof je o rezultatih obvestil Jugoslovansko \xc5\xa1kofovsko konferenco, Sveti sede\xc5\xbe, javnost pa v pridigi za birmo v Me\xc4\x91ugorju, 25. julija 1987. Njegov naslednik, \xc5\xa1kof Ratko Peri\xc4\x87, je njegove izsledke potrdil in nadaljeval z zbiranjem gradiva o Med\xc5\xbeugorskem fenomenu.'