b'\n_START_ARTICLE_\nFranci Zwitter\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nFranci Zwitter, rojen v Zahomcu v Ziljski dolini kmetu Francu in Mariji Zwitter,  brat M. Zwittra in bratranec Frana in Vinka Zwittra je gimnazijo obiskoval v Celovcu (1925-1933) in prav tam do 1935 \xc5\xa1tudiral  bogoslovje ter \xc5\xa1tudij do 1937 nadaljeval v Innsbrucku. Jeseni 1937 se je vpisal na dunajsko pravno fakulteto in jeseni 1939 doktoriral v Gradcu. Kot koro\xc5\xa1ki Slovenec ni dobil slu\xc5\xbebe, zato je \xc5\xa1tudiral ekonomijo na Dunaju do vpoklica 1940 v Wehrmacht. Kot vojak je najprej pri\xc5\xa1el v Francijo, spomladi 1942 na vzhodno fronto (do Vorone\xc5\xbea), 1943 v Albanijo in nato v Jugoslavijo, kjer se je oktobra 1944 pridru\xc5\xbeil \xc4\x8drnogorskim partizanom (1. bokeljska brigada). Julija 1945 je pri\xc5\xa1el v Ljubljano, poskrbel za repatriacijo skupine koro\xc5\xa1kih slovenskih izseljencev in se vrnil na Koro\xc5\xa1ko. Bil je aktivist OF v Ziljski dolini, potem uslu\xc5\xbebenec na okrajnem glavarstvu v Beljaku, kjer je organiziral pisarno OF in utrjeval njeno mre\xc5\xbeo. Ob ustanovitvi lista Slovenski vestnik junija 1946 je postal glavni urednik, na Dunaju hkrati prakticiral pri odvetniku Matku Scharwitzlu. Leta 1948 se je zaposlil v odvetni\xc5\xa1ki pisarni Ferda Millerja v Celovcu, 1957 opravil sodnijsko prakso, 1963 pa odvetni\xc5\xa1ki izpit, nato imel svojo odvetni\xc5\xa1ko pisarno do 1984, ko se je upokojil. Leta 1984 je bil odlikovan z Redom zaslug za ljudstvo z zlatim vencem._NEWLINE_Zwitter se je \xc5\xbee v gimnaziji vklu\xc4\x8dil v prosvetno delo; 1938 je postal kot predstavnik \xc5\xa1tudentov podpredsednik Slovenske prosvetne zveze. Po vojni je deloval \xc5\xa1e v Demokrati\xc4\x8dni fronti delavnega ljudstva in bil med 1955-1982 predsednik Zveze slovenskih organizacij na Koro\xc5\xa1kem, od 1948 je bil predsednik Slovenske prosvetne zveze, potem njen odbornik in predsednik nadzornega odbora. Leta 1953 je ustanovil zalo\xc5\xbeni\xc5\xa1ko in tiskarsko dru\xc5\xbebo Drava. Tesno je sodeloval z Narodnim svetom koro\xc5\xa1kih Slovencev, zlasti z njegovim dolgoletnim predsednikom J. Tischlerjem. Kot pobudnik sodelovanja narodnih manj\xc5\xa1in je bil aprila 1975 med za\xc4\x8detniki vsakoletnih sre\xc4\x8danj narodnih skupnosti sosednjih de\xc5\xbeel. Sodeloval je v mednarodnih manj\xc5\xa1inskih organizacijah, kjer je bil podpredsednik Mednarodnega zdru\xc5\xbeenja za za\xc5\xa1\xc4\x8dito ogro\xc5\xbeenih jezikov in kultur. O pravnem, politi\xc4\x8dnem in kulturnem polo\xc5\xbeaju koro\xc5\xa1kih Slovencev je pisal \xc4\x8dlanke v \xc4\x8dasnike in revije na Koro\xc5\xa1kem in Sloveniji.'