b'\n_START_ARTICLE_\nAvebury\n_START_SECTION_\nLega in okolje\n_START_PARAGRAPH_\nAvebury je pribli\xc5\xbeno 10 do 11 km oddaljen od sodobnih mest Marlborough in Calne na obmo\xc4\x8dju apnen\xc4\x8daste pokrajine v Zgornji dolini Kennet, ki sestavlja pore\xc4\x8dje reke Kennet, lokalnih izvirov in sezonskih vodotokov. Spomenik stoji nekoliko nad lokalno pokrajino na nizkem krednem grebenu 160 m nad morsko gladino; na vzhodu je Marlborough Downs, obmo\xc4\x8dje ni\xc5\xbeinskih gri\xc4\x8dev v sredi\xc5\xa1\xc4\x8du neolitskih in zgodnjebronastih spomenikov._NEWLINE_Radiokarbonska analiza in analiza cvetnega prahu v zakopanih tleh sta pokazali, da se je okolje ni\xc5\xbeinske Britanije spremenilo okrog 4250\xe2\x80\x934000 pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem. Sprememba okolja travinja vla\xc5\xbenih te\xc5\xbekih tal in prostranih gozdov je ve\xc4\x8dinoma omogo\xc4\x8dala kmetijstvo, verjetno z uporabo po\xc5\xbeigalni\xc5\xa1tva in oranja. Cvetni prah je slabo ohranjen v apnen\xc4\x8dastih tleh okoli Aveburyja, tako da je najbolj\xc5\xa1i dokaz za stanje lokalnega okolja v preteklosti \xc5\xa1tudija odlaganja pol\xc5\xbeevih lupin. Razli\xc4\x8dne vrste pol\xc5\xbeev so \xc5\xbeivele v posebnih habitatih, zato prisotnost posamezne vrste ozna\xc4\x8duje, kak\xc5\xa1no je bilo obmo\xc4\x8dje v dolo\xc4\x8denem trenutku. Po razpolo\xc5\xbeljivih dokazih so bili v za\xc4\x8detku neolitika Avebury in okoli\xc5\xa1ki gri\xc4\x8di pokriti z gostim hrastovim gozdom, ki je s\xc4\x8dasoma izginil in ga je nadomestilo travinje.\n_START_SECTION_\nOzadje\n_START_PARAGRAPH_\nZgodovina mesta pred gradnjo hengea je negotova, saj je le malo dokazov sodobnih arheolo\xc5\xa1kih izkopavanj. Dokazi o dejavnosti v regiji pred 4. tiso\xc4\x8dletjem pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem je omejeno, kar pomeni, da je bilo malo \xc4\x8dlove\xc5\xa1ke prisotnosti.\n_START_SECTION_\nMezolitik\n_START_PARAGRAPH_\nMezolitik v Veliki Britaniji je trajal od okoli leta 11 600 do 7800 pred dana\xc5\xa1njim \xc4\x8dasom, ko je bil otok mo\xc4\x8dno gozdnat in del kopnega, ki se imenuje Doggerland, povezan s celinsko Evropo. V tem obdobju so bili ljudje, ki so \xc5\xbeiveli v Veliki Britaniji, lovci in nabiralci, ki so se pogosto gibali po pokrajini v majhnih dru\xc5\xbeinskih ali plemenskih skupinah, ko so iskali hrano in druge vire. Arheologi so odkrili dokaze, da so bili nekateri od teh lovcev in nabiralcev v bli\xc5\xbeini Aveburyja v poznem mezolitiku, z raztresenimi najdbami kremenovega orodja med 7000 in 4000 pr. n. \xc5\xa1t. Najpomembnej\xc5\xa1e  odkritje je gosto razpr\xc5\xa1ena zbirka delovnega orodja, najdenega 300 m zahodno od Aveburyja. Arheologi so sklepali, da je bila to to\xc4\x8dka, pri kateri je skupina nomadskih lovcev in nabiralcev ustanovila tabor._NEWLINE_Arheologa Mark Gillings in Joshua Pollard sta menila, da je imel Avebury v poznem mezolitiku sprva obreden pomen. Dokaz naj bi bile jame v bli\xc5\xbeini ju\xc5\xbenega vhoda spomenika, ki so posledica zabitih lesenih kolov, ki naj bi podpirali veliko leseno konstrukcijo. \xc4\x8ceprav te jame niso bile nikoli datirane, jih gotovo ni mogo\xc4\x8de pripisati mezolitiku. Gillings in Pollard sta ugotovila, da njihovo ume\xc5\xa1\xc4\x8danje ni povezano s hengeem, saj so lahko bile tam \xc5\xbee stoletja ali celo tiso\xc4\x8dletja, preden je bil henge dejansko zgrajen. To sta primerjala s podobnimi lesenimi stebri, ki so bili postavljeni v ju\xc5\xbeni Britaniji v mezolitiku v Stonehengeu in hribu Hambledon.\n_START_SECTION_\nZgodnji neolitik\n_START_PARAGRAPH_\nV 4. tiso\xc4\x8dletju pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem, po za\xc4\x8detku neolitika v Veliki Britaniji, je britanska dru\xc5\xbeba do\xc5\xbeivela korenite spremembe. To se je ujemalo z uvedbo udoma\xc4\x8denih vrst \xc5\xbeivali in rastlin na otoku, spreminjala se je tudi materialna kultura, ki je vklju\xc4\x8devala lon\xc4\x8darstvo. Ta razvoj je lovcem in nabiralcem omogo\xc4\x8dal, da se ustalijo in pridelujejo lastno hrano. Hkrati so postavili tudi  prvi spomenik._NEWLINE_Na podlagi antropolo\xc5\xa1kih \xc5\xa1tudij preteklih in sodobnih dru\xc5\xbeb sta Gillings in Pollard menila, da so bili gozdovi, jase in kamni pomembni v neolitski kulturi ne le kot sredstvo, temve\xc4\x8d kot simbol; mesto Avebury ka\xc5\xbee pribli\xc5\xbeevanje teh treh elementov. Neolitska dejavnost v Aveburyju je razvidna iz kremena, \xc5\xbeivalskih kosti in lon\xc4\x8denine, kot je peterborouska posoda, kar sega v za\xc4\x8detek 4. in 3. tiso\xc4\x8dletja pr. n. \xc5\xa1t. Pet razli\xc4\x8dnih podro\xc4\x8dij neolitske dejavnosti je bilo ugotovljenih v 500-metrskem pasu iz Aveburyja; to so razni kremeni vzdol\xc5\xbe \xc4\x8drte West Kennet Avenue \xe2\x80\x93 avenija, ki povezuje Avebury z neolitskim najdi\xc5\xa1\xc4\x8dem The Sanctuary. Pollard je menil, da so podro\xc4\x8dja dejavnosti v neolitiku postala pomemben ozna\xc4\x8devalec v pokrajini.\n_START_SECTION_\nPozni neolitik\n_START_PARAGRAPH_\nV poznem neolitiku je britanska dru\xc5\xbeba do\xc5\xbeivela \xc5\xa1e vrsto pomembnih sprememb. Med letoma 3500 in 3300 pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem so se prazgodovinski Britanci prenehali nenehno \xc5\xa1iriti in kultivirati divjino. Namesto tega so se osredoto\xc4\x8dili na naseljevanje in kmetovanje na najbolj kmetijsko rodovitnih obmo\xc4\x8djih otoka: Orkney, vzhodna \xc5\xa0kotska, Anglesey, zgornja Temza, Wessex, Essex, Yorkshire in doline estuarija reke Wash._NEWLINE_Poznoneolitski Britanci so tudi spremenili svoje versko prepri\xc4\x8danje, prenehali so graditi velike prekatne grobove, za katere so arheologi splo\xc5\xa1no mislili, da so bili povezani s \xc4\x8da\xc5\xa1\xc4\x8denjem prednikov. Namesto tega so za\xc4\x8deli graditi velike lesene ali kamnite kroge, v tiso\xc4\x8d letih so jih po vsej Veliki Britaniji in na Irskem zgradili ve\xc4\x8d sto.\n_START_SECTION_\nZgradba\n_START_PARAGRAPH_\nKronologija gradnje Aveburyja je jasna. Ni bil zasnovan kot en spomenik, je posledica razli\xc4\x8dnih projektov, ki so bili izvedeni v razli\xc4\x8dnih \xc4\x8dasovnih obdobjih pozne prazgodovine.   Aubrey Burl je menil, da je osrednji del nastal 3000 pr. n. \xc5\xa1t., notranji kamniti krog 2900, zunanji krog in henge 2600 in avenije okoli 2400 pr. n. \xc5\xa1t._NEWLINE_Gradnja velikih spomenikov, kot je ta v Aveburyju, ka\xc5\xbee, da se je stabilno kmetijsko gospodarstvo v Veliki Britaniji razvilo okrog 4000\xe2\x80\x933500 pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem. Ljudje, ki so jih zgradili, so morali biti dovolj varni, da so pre\xc5\xbeiveli \xc4\x8das ob takih nebistvenih dejavnostih. V Avberyju so henge in z njim povezane dolge grobnice, kamniti krogi, avenije in nasipi._NEWLINE_Arheolog Mike Parker Pearson je ugotovil, da so kamne v hengeu dodali v podobnem obdobju, kot so gradili Silbury Hill, velik del Stonehengea in Durrington Walls. Razmi\xc5\xa1ljal je, da je bil takrat "verski preporod".\n_START_SECTION_\nHenge\n_START_PARAGRAPH_\nAvebury je henge, sestavlja ga vrsta spomenikov z velikim kro\xc5\xbenim nasipom z notranjim jarkom. Ni popoln krog in meri nad 1000 metrov po obodu. Edini znan primerljiv podoben primer ima le  \xc4\x8detrtino velikosti Aveburyja._NEWLINE_Radiokarbonske analize ka\xc5\xbeejo, da je bil henge izdelan sredi tretjega tiso\xc4\x8dletja pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem.  Gradnja je bila izjemna naloga; jarek je bil skopan v trdi kredi z orodjem iz  rogovja in kamnitimi sekirami. Ocenjuje se, da je bilo izkopano ve\xc4\x8d kot 90.000 m\xc2\xb3 materiala, ki tehta 165.000 ton. Jarek je na zgornji ravni zdaj \xc5\xa1irok 20\xe2\x80\x9324 metrov, prvotno je bil o\xc5\xbeji, 12\xe2\x80\x9315 metrov, s stranicami, ki strmo padajo proti dnu pribli\xc5\xbeno 10 metrov globoko. Burl \xc5\xa1pekulira, da je bil verjetno zgrajen v obrambne namene. Vrh nasipa je nepravilen.\n_START_SECTION_\nZunanji kamniti krog\n_START_PARAGRAPH_\nZnotraj hengea je velik zunanji kamniti krog. Je eden najve\xc4\x8djih evropskih kamnitih krogov [28] s premerom 331,6 metrov in najve\xc4\x8dji v Veliki Britaniji. Zgrajen je bil okoli \xc5\xa1tiri ali pet stoletij po zemeljskih delih. Domneva se, da je bilo prvotno 98 stoje\xc4\x8dih kamnov iz pe\xc5\xa1\xc4\x8denjaka, nekateri tehtajo ve\xc4\x8d kot 40 ton. Kamni so razli\xc4\x8dni po vi\xc5\xa1ini, visoki so od 3,6 do 4,2 m, kar se vidi na severnem in ju\xc5\xbenem vhodu. Radiokarbonska datacija nekaterih kamnov ka\xc5\xbee gradnjo okoli 2870\xe2\x80\x932200 pr. n. \xc5\xa1t._NEWLINE_Dva velika kamna na ju\xc5\xbenem vhodu sta imela nenavadno gladko povr\xc5\xa1ino, verjetno zaradi poliranja s kamnito sekiro.\n_START_SECTION_\nNotranji kamniti krog\n_START_PARAGRAPH_\nBli\xc5\xbee sredini spomenika sta dva dodatna, lo\xc4\x8dena kamnita kroga. Severni notranji krog ima 98 metrov v premeru, vendar stojita samo dva od \xc5\xa1tirih stoje\xc4\x8dih kamnov \xc5\xa1e vedno pokonci. Skupina treh kamnov je stala v sredini, vhod je bil obrnjen proti severovzhodu. Ob poskusu, izvedenem na megalitih Ring of Brodgar na Orkneyjskih otokih, so arheologi Joshua Pollard, Mark Gillings in Aaron Watson verjeli, da so vsi zvoki v notranjem krogu Aveburyja  ustvarili odmev kot zvo\xc4\x8dni valovi, odbiti od stoje\xc4\x8dih kamnov._NEWLINE_Ju\xc5\xbeni notranji obro\xc4\x8d je imel premer 108 m do njegovega uni\xc4\x8denja v 18. stoletju. Preostali deli njegovega loka zdaj le\xc5\xbeijo pod va\xc5\xa1kimi stavbami. En sam velik monolit, visok 5,5 m, stoji v sredi\xc5\xa1\xc4\x8du skupaj s skupino manj\xc5\xa1ih kamnov.\n_START_SECTION_\nAvenija\n_START_PARAGRAPH_\nZahodna kennetska avenija, drevored parov kamnov, vodi od jugovzhodnega vhoda v henge, sledovi druge beckhamptonske vodijo ven iz zahodnega vhoda. _NEWLINE_Arheolog Aaron Watson je menil, da je bil na\xc4\x8din, na katerega je bila avenija zgrajena v povezavi z Aveburyjem, Sanctuaryjem, Silbury Hillom in West Kennet Long Barrowom, nameren, in  razlagal, da "avenija skrbno usmerja prehod skozi pokrajino, ki je vplivala na smer gibanja ljudi in kaj bi lahko videli ter poudarja povezavo med mesti in pove\xc4\x8duje spektakel gibanja med temi spomeniki".\n_START_SECTION_\nNamen\n_START_PARAGRAPH_\nNamen neolitskih ljudi v Aveburyju je ostal neznan, \xc4\x8deprav so mnogi arheologi ugibali o njegovem pomenu in uporabi. Arheolog Aubrey Burl je verjel, da so tu potekali obredi  "za pomiritev zlonamernih naravnih sil", ki so ogro\xc5\xbeale njihov obstoj, kot so mraz, bolezni in smrt._NEWLINE_Colin Richards je v svoji \xc5\xa1tudiji primerov, najdenih na Orkneyjskih otokih, menil, da so bili  kamniti in leseni krogi zgrajeni v mlaj\xc5\xa1i kameni dobi in so pomenili sredi\xc5\xa1\xc4\x8de sveta ali axis mundi za tiste, ki so jih gradili, kar je Aaron Watson sprejel kot mo\xc5\xbenost v svoji razpravi o Aveburyju._NEWLINE_Veliko zanimanja obdaja morfologijo kamnov, ki so obi\xc4\x8dajno opisani kot visok in vitek ali kratek in \xc4\x8dokat. To je privedlo do \xc5\xa1tevilnih teorij, ki se nana\xc5\xa1ajo na pomen spola v neolitski kulturi, vi\xc5\xa1ji kamni veljajo za "mo\xc5\xa1ke" in kraj\xc5\xa1i za "\xc5\xbeenske". Kamni niso bili oble\xc4\x8deni in so jih lahko izbrali zaradi njihove prijetne naravne oblike._NEWLINE_Po \xc4\x8dlove\xc5\xa1kih kosteh, ki jih je na\xc5\xa1el Grey, so posamezne to\xc4\x8dke neke vrste grobnice. \xc4\x8ca\xc5\xa1\xc4\x8denje prednikov na velikem obmo\xc4\x8dju bi lahko bil eden od namenov spomenika._NEWLINE_Henge jasno sestavlja mogo\xc4\x8dno mejo kroga, saj je bil obrambni jarek na notranji strani nasipa (to je zna\xc4\x8dilnost za henge.) Henge in kamniti krog bi lahko bil astronomski na\xc4\x8drt, je teorija, ki pojasnjuje name\xc5\xa1\xc4\x8denost kamnov v Aveburyju. Razmerja med zaprtim prostorom, kamnitimi krogi v Aveburyju in West Kennet Long Barrowu na jugu so povzro\xc4\x8dila nekaj opisov obmo\xc4\x8dja kot "obredni kompleks" \xe2\x80\x93 mesto s \xc5\xa1tevilnimi spomeniki z versko vlogo.\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdelezna doba in rimsko obdobje\n_START_PARAGRAPH_\nV britanski \xc5\xbeelezni dobi se spomeniki v Aveburyju verjetno niso ve\xc4\x8d uporabljali za prvotni namen in je bil zato prezrt, z malo arheolo\xc5\xa1kimi dokazi, tako da je bolj malo ljudi obiskalo mesto. Arheolog Aubrey Burl je verjel, da \xc5\xbeeleznodobni Britanci, ki so \xc5\xbeiveli na tem obmo\xc4\x8dju, niso vedeli, kdaj, zakaj in kdo je spomenik zgradil, morda so mislili, da je bil zgrajen v prej\xc5\xa1nji dru\xc5\xbebi ali da je bil delo nadnaravnih sil._NEWLINE_Leta 43 n. \xc5\xa1t. je Rimski imperij napadel ju\xc5\xbeno Britanijo, se povezal z nekaterimi lokalnimi vladarji in si podredil Britance. Ju\xc5\xbena in osrednja Britanija sta ostali del cesarstva do za\xc4\x8detka 5. stoletja, v obdobju, zdaj znanem kot rimska Britanija ali rimska \xc5\xbeelezna doba. V tem \xc4\x8dasu so prihajali ljudje iz bli\xc5\xbenjih mest, kot sta Cunetio, Durocornovium, vil ter kmetij okoli Devizesa in obiskali Avebury in okoli\xc5\xa1ke prazgodovinske spomenike po novozgrajeni cesti. Dokazi obiskovalcev v tem obdobju so bili najdeni v obliki keramike iz rimske dobe, odkrite v jarku.\n_START_SECTION_\nZgodnji srednji vek\n_START_PARAGRAPH_\nV zgodnjem srednjeve\xc5\xa1kem obdobju, ki se je za\xc4\x8delo v 5. stoletju po propadu rimskega cesarstva, so anglosa\xc5\xa1ka plemena s celinske Evrope naselila ju\xc5\xbeno Britanijo, kjer so naleteli na \xc5\xbee tam naseljene Brite. Verjetno so se spopadli. Aubrey Burl meni, da so majhne skupine britskih bojevnikov lahko uporabljale Avebury kot utrjeno mesto za obrambo pred anglosa\xc5\xa1kimi napadi. To idejo je dobil iz etimolo\xc5\xa1kih dokazov, kar ka\xc5\xbee, da se mesto morda imenuje weala-dic, kar pomeni "jarek Britov" v stari angle\xc5\xa1\xc4\x8dini, jeziku Anglosasov. _NEWLINE_Zgodnji anglosa\xc5\xa1ki naseljenci so sledili svoji poganski veri, ki \xc4\x8dasti izbor bo\xc5\xbeanstev, med katerimi sta bila najbolj znana  Odin in Thor. Iz etimolo\xc5\xa1kih virov je znano, da so povezali ve\xc4\x8d prazgodovinskih najdi\xc5\xa1\xc4\x8d na obmo\xc4\x8dju Wiltshira s temi bogovi. V polmeru desetih milj okoli Aveburyja so \xc5\xa1tiri mesta, ki so bila o\xc4\x8ditno poimenovana po Odinu (angl. Woden): Wansdyke (\'Wodinov jarek\'), Wodin\'s Barrow, Waden Hill (\'Wodinov gri\xc4\x8d\')" in morda Wanborough (tudi "Woden\'s  Hill")._NEWLINE_V zgodnjem srednjeve\xc5\xa1kem obdobju ni bilo znakov naselitve v Aveburyju, polzemljanke, lesene ko\xc4\x8de, delno potopljene v tla, gradijo tik pred spomenikom na zahodnem bregu v 6. stoletju. Le nekaj kmetov se je verjetno naselilo na tem obmo\xc4\x8dju v tem \xc4\x8dasu in so zapustili henge v glavnem nedotaknjen. V 7. in 8. stoletju so Anglosasi za\xc4\x8deli postopoma sprejemati kr\xc5\xa1\xc4\x8danstvo in v 10. stoletju zgradili cerkev zahodno od spomenika. _NEWLINE_Iz leta 939 je znan prvi zapis o spomeniku v obliki listine kralja Athelstana, ki je opredelil meje Overtona, \xc5\xbeupnije, ki meji na Avebury. V naslednjem stoletju so se Vikingi iz Danske spopadli z anglosa\xc5\xa1kimi skupinami v okolici Aveburyja in so morda uni\xc4\x8dili vas. Lokalni prazgodovinski spomenik Silbury Hill so doma\xc4\x8dini utrdili in ga uporabljali kot obrambni polo\xc5\xbeaj, o\xc4\x8ditno se je lokalno anglosa\xc5\xa1ko prebivalstvo posku\xc5\xa1alo za\xc5\xa1\xc4\x8dititi pred vikin\xc5\xa1kimi napadi.\n_START_SECTION_\nPozni srednji vek\n_START_PARAGRAPH_\nDo poznega srednjega veka je bila Anglija v celoti pokristjanjena in Avebury, ki o\xc4\x8ditno ni bil kr\xc5\xa1\xc4\x8danski spomenik, so v ljudski domi\xc5\xa1ljiji doma\xc4\x8dinov za\xc4\x8deli povezovati s hudi\xc4\x8dem. Najve\xc4\x8dji kamen na ju\xc5\xbenem vhodu je postal znan kot Hudi\xc4\x8dev stol, trije kamni, ki so neko\xc4\x8d oblikovali Beckhampton Cove, so postali znani kot Hudi\xc4\x8dev obro\xc4\x8d, kamni v severnem krogu so postali znani kot Hudi\xc4\x8dev Brand-Irons. [51] V za\xc4\x8detku 14. stoletja so va\xc5\xa1\xc4\x8dani za\xc4\x8deli uni\xc4\x8devati spomenik, poru\xc5\xa1ili so velike stoje\xc4\x8de kamne in jih zakopali v pripravljene jame ob strani, verjetno zato, ker so verjeli, da jih je postavil hudi\xc4\x8d._NEWLINE_Med prevra\xc4\x8danjem kamnov je z enega od njih (3 metre visokega in te\xc5\xbekega 13 ton) padel mo\xc5\xa1ki, si zlomil medenico in vrat ter umrl. Njegovo truplo je bilo ujeto v luknji, ki je bila izkopana za padajo\xc4\x8di kamen in tako doma\xc4\x8dini niso mogli odstraniti trupla in ga pokopati na pokopali\xc5\xa1\xc4\x8du. Ko so leta 1938 arheologi izkopali njegovo truplo, so na\xc5\xa1li usnjeno torbico, v kateri so bili trije srebrni kovanci z datumom okoli 1320\xe2\x80\x9325, pa tudi par \xc5\xbeeleznih \xc5\xa1karij in britev. Zaradi slednjih dveh predmetov so arheologi domnevali, da je bil verjetno potujo\xc4\x8di brivec kirurg, ki je potoval med tr\xc5\xbenimi mesti in ponujal svoje storitve._NEWLINE_Zdi se, da je smrt brivca kirurga prepre\xc4\x8dila doma\xc4\x8dinom nadaljnje podiranje kamnov, morda so se bali ma\xc5\xa1\xc4\x8devanja hudi\xc4\x8da za svoje po\xc4\x8detje. Zdi se, da je dogodek zelo vplival na va\xc5\xa1\xc4\x8dane, saj zapisi ka\xc5\xbeejo, da so bile v 18. in 19. stoletju \xc5\xa1e \xc5\xbeive legende o \xc4\x8dloveku, ki ga je zdrobil padajo\xc4\x8di kamen._NEWLINE_Kmalu po uni\xc4\x8denju \xc5\xa1tevilnih kamnov je leta 1349 udarila \xc4\x8drna smrt in skoraj prepolovila prebivalstvo. Tisti, ki so pre\xc5\xbeiveli, so se osredoto\xc4\x8dili na pridelavo hrane in niso imeli \xc4\x8dasa ali delovne sile, da bi posku\xc5\xa1ali poru\xc5\xa1iti nekr\xc5\xa1\xc4\x8danski spomenik.\n_START_SECTION_\nZgodnja moderna doba\n_START_PARAGRAPH_\nV zgodnji moderni dobi je bil Avebury prvi\xc4\x8d priznan kot starina, ki upravi\xc4\x8duje preiskavo. Okoli leta 1541 je John Leland, knji\xc5\xbeni\xc4\x8dar in kaplan kralja Henrika VIII. potoval skozi Wiltshire in bil seznanjen z Aveburyjem in sosednjimi prazgodovinskimi spomeniki. Kljub temu je Avebury ostal sorazmerno neznan za vsakogar. Ko je amaterski zgodovinar William Camden leta 1586 izdal vodnik Britannia \xe2\x80\x93 vodnik britanskih starin v latin\xc5\xa1\xc4\x8dini, tega ni omenil. To je popravil v angle\xc5\xa1ki jezikovni razli\xc4\x8dici leta 1610, vendar je tudi v tem vklju\xc4\x8den le be\xc5\xbeno, kot sklicevanje na spomenik pri "Aburyju". Leta 1634 je bil \xc5\xa1e enkrat naveden, tokrat v pojasnilih sira Johna Haringtona za opero Orlando Furioso. Nadaljnje preiskave je prepre\xc4\x8dil izbruh angle\xc5\xa1ke dr\xc5\xbeavljanske vojne (1642\xe2\x80\x9351) med parlamentarci in rojalisti z eno od bitk pet milj od Aveburyja pri Roundway Downa. _NEWLINE_Ob koncu vojne je bila leta 1695 objavljena nova izdaja Britannie, ki je opisala spomenik "Aubury" podrobneje. Opisal ga je John Aubrey, ki je zasebno naredil ve\xc4\x8d zapisov o Aveburyju in drugih prazgodovinskih spomenikih, ki so ostali neobjavljeni. Aubrey je prvi\xc4\x8d videl Avebury na lovu leta 1649 in po lastnih besedah je bil "nadvse presene\xc4\x8den ob pogledu na te velike kamne, o katerih \xc5\xa1e nikoli nisem sli\xc5\xa1al". Za Avebury je sli\xc5\xa1al kralj Karel II. in ukazal Aubreyju, da pride k njemu in opi\xc5\xa1e kraj, kar je storil julija 1663. Na dveh potovanjih v Bath sta ga obiskala skupaj in mesto je kralja \xc5\xa1e bolj o\xc4\x8daralo, zato je ukazal Aubreyju kopati pod kamni, da bi na\xc5\xa1el morebitne \xc4\x8dlove\xc5\xa1ke grobove. Aubrey ni izpolnil kraljevega ukaza. Septembra 1663 je Aubrey za\xc4\x8del delati bolj sistemati\xc4\x8dno \xc5\xa1tudijo, izdelal je na\xc4\x8drt, ki je bil neprecenljiv za poznej\xc5\xa1e arheologe, saj so bili omenjeni \xc5\xa1tevilni stoje\xc4\x8di kamni, ki so jih nato doma\xc4\x8dini uni\xc4\x8dili. _NEWLINE_V zadnjem delu 17. in nato 18. stoletju je uni\xc4\x8denje Aveburyja doseglo vrhunec, ki ga je pod\xc5\xbegal puritanizem v vasi, to je fundamentalisti\xc4\x8dna oblika protestantskega kr\xc5\xa1\xc4\x8danstva, ki odlo\xc4\x8dno nasprotuje "poganskim" stvarem, kar je bil zanje tudi predkr\xc5\xa1\xc4\x8danski spomenik.  Ve\xc4\x8dino stoje\xc4\x8dih kamnov, ki so bili del spomenika ve\xc4\x8d tiso\xc4\x8d let, so razbili in uporabljali kot gradbeni material za lokalno obmo\xc4\x8dje. To so dosegli s kurjenjem in potem polivanjem z mrzlo vodo ter ga na koncu razbili z macolo. _NEWLINE_Leta 1719 je obiskal kraj William Stukeley in videl, kako je lokalno prebivalstvo uni\xc4\x8devalo kamne. Do leta 1724 je vas obiskal \xc5\xa1estkrat, v\xc4\x8dasih tam prebival dva ali tri tedne v Catherine Wheel Inn. V tem \xc4\x8dasu je naredil natan\xc4\x8dne na\xc4\x8drte mesta in bil prepri\xc4\x8dan, da so ga oblikovali druidi, \xc5\xbeeleznodobni duhovniki severozahodne Evrope leta 1859 pred na\xc5\xa1im \xc5\xa1tetjem. Razvil je idejo, da sta notranja kroga tempelj lune in sonca in s\xc4\x8dasoma za\xc4\x8del verjeti, da so Avebury in okoli\xc5\xa1ki spomeniki urejen portret Trojice, s \xc4\x8dimer je obudil napa\xc4\x8dno idejo, da so bili stari druidi privr\xc5\xbeenci religije, zelo podobni kr\xc5\xa1\xc4\x8danstvu. _NEWLINE_Stukeley je objavil svoje ugotovitve in teorije v knjigi Abury, tempelj britanskih druidov (Abury, a Temple of the British Druids) (1743), v kateri je namerno ponaredil nekaj meritev in jih prilagodil svoji teoriji o zasnovi in namenu. Tudi \xc4\x8dastiti Thomas Twining je objavil  knjigo o spomeniku, Avebury v Wiltshiru, ostanki rimskih del, ki je bila objavljena leta 1723. Ob upo\xc5\xa1tevanju slednjega je Stukeley trdil, da so bili Avebury in sorodni prazgodovinski spomeniki stvaritve druidov, Twining pa je mislil, da so bili zgrajeni v obdobju Rimljanov, kar je utemeljeval s tem, da se rimski pisatelji, kot sta Julij Cezar in Tacit, niso sklicevali na kamnite kroge, ko so razpravljali o \xc5\xbeelezni dobi Britancev. Poznosrednjeve\xc5\xa1ka zgodovinarja, kot sta Geoffrey  Monmouthski in Henrik Huntingdon, sta opisala te megalite v svojih delih in menila, da so ti spomeniki morali biti zgrajeni med obema sklopoma opisov.\n_START_SECTION_\nPozna sodobna doba\n_START_PARAGRAPH_\nDo za\xc4\x8detka viktorijanskega obdobja leta 1837 je ve\xc4\x8dina neolitskih stoje\xc4\x8dih kamnov v Aveburyju izginila, razbili so jih pobo\xc5\xbeni doma\xc4\x8dini v 14. stoletju ali jih porabili za gradbeni material v 17. in 18. stoletju. Ker je \xc5\xa1tevilo prebivalcev vasi Avebury hitro nara\xc5\xa1\xc4\x8dalo, so gradili hi\xc5\xa1e v notranjosti hengea. Da bi prepre\xc4\x8dili nadaljnjo gradnjo, je bogat politik in arheolog sir John Lubbock, pozneje znan kot lord Avebury, kupil velik del razpolo\xc5\xbeljivih zemlji\xc5\xa1\xc4\x8d n spodbujal druge kupce, da gradijo svoje hi\xc5\xa1e zunaj hengea._NEWLINE_Po za\xc4\x8detku izkopavanj je arheolog Alexander Keiller ugotovil, da bi bilo najbolj\xc5\xa1e, da Avebury kupi v celoti, \xc4\x8de ga \xc5\xbeeli ohraniti. Keiller je bil dedi\xc4\x8d podjetja James Keiller and Son in je svoje premo\xc5\xbeenje uporabil za nakup mesta. Pridobil je tudi ve\xc4\x8dji del Kennet Avenue in bli\xc5\xbenji dvorec Avebury, kjer je \xc5\xbeivel do svoje smrti leta 1955. _NEWLINE_Izkop na Aveburyju je bil omejen. Leta 1894 je sir Henry Meux skopal jarek prek nasipa, ki je pokazal, da so bila zemeljska dela zgrajena v dveh fazah. Lokacija je bila pregledana in izkopana v presledkih med letoma 1908 in 1922 s skupino delavcev pod vodstvom Harolda St. Georgea Graya. Odkritje ve\xc4\x8d kot 40 cepinov iz rogov na jarku ali blizu njega je omogo\xc4\x8dilo Grayu dokazati, da so Avebury gradbeniki izkopali 11 metrov globoko v naravni kredi z uporabo rogovja jelenjadi kot primarnega orodja za izkopavanje ter okoli jarka zgradili 9 m visoke nasipe. Grey je ocenil dno jarka kot 4 m \xc5\xa1iroko in ravno, pozneje pa so arheologi ugotavljali, da bi lahko bila njegova oblika druga\xc4\x8dna. Grey je na\xc5\xa1el v jarku nekaj artefaktov, razkropljene \xc4\x8dlove\xc5\xa1ke kosti, med katerimi je bilo veliko \xc4\x8deljusti. Okoli 2 m globoko je na\xc5\xa1el popolno okostje 1,5 m visoke \xc5\xbeenske. _NEWLINE_V 1930-ih je arheolog Alexander Keiller ponovno postavil ve\xc4\x8d kamnov. Pod enim, zdaj znanim kot Briv\xc4\x8dev kamen, so odkrili okostje \xc4\x8dloveka in novce iz 1320-ih, kar ka\xc5\xbee, da se je \xc4\x8dlovek smrtno po\xc5\xa1kodoval, ko je kamen, medtem ko je kopal luknjo, padel nanj. Keiller je na\xc5\xa1el \xc5\xa1karje in britev, orodje brivca kirurga v tem \xc4\x8dasu, od tod ime kamna. _NEWLINE_Ko je bila leta 1969 zgrajena nova \xc5\xa1ola, je bila prilo\xc5\xbenost, da se prou\xc4\x8di obmo\xc4\x8dje in leta 1982 so izkopali material in datirali z ogljikom._NEWLINE_Aprila 2003 je bilo med pripravo obnove nekaj kamnov ugotovljeno, da je bil eden pokopan najmanj 2,1 m pod zemljo. Ocenjeno je bilo, da tehta ve\xc4\x8d kot 100 ton, kar je eden najve\xc4\x8djih do zdaj najdenih v Veliki Britaniji. Pozneje istega leta je geofizikalna raziskava National Trusta na jugovzhodu in severovzhodu kroga pokazala vsaj 15 zakopanih megalitov. Prepoznali so velikost, smer in kako le\xc5\xbeijo ter kje so bili vgrajeni v krogu.\n_START_SECTION_\nMuzej Alexandra Keillerja\n_START_PARAGRAPH_\nMuzej Alexandra Keillerja hrani prazgodovinske artefakte, ki jih je zbral arheolog in poslovne\xc5\xbe Alexander Keiller: veliko predmetov je bilo najdenih v Aveburyju. Muzej je v hlevu iz 17. stoletja in ga upravljata English Heritage in National Trust. V bli\xc5\xbenjih skednjih iz 17. stoletja je stalna razstava o Aveburyju in njegovi zgodovini._NEWLINE_Ustanovljen je bil leta 1938 z zbirko artefaktov ve\xc4\x8dinoma iz neolitika in zgodnje bronaste dobe ter drugimi predmeti iz anglosa\xc5\xa1kega in kasnej\xc5\xa1ih obdobjih. Muzej ima tudi okostje otroka z vzdevkom "Charlie", ki so ga na\xc5\xa1li v jarku na Windmill Hillu.  Zbirke so v lasti ministrstva za kulturo, medije in \xc5\xa1port ter jih ima sposojene English Heritage.\n_START_SECTION_\nSodobno poganstvo in novodobna gibanja\n_START_PARAGRAPH_\nAvebury je postal sveto mestu za mnoge pripadnike sodobnih poganskih religij, kot so druidi, wicca (nova poganska religija) in heathenry (germanska nova religija). Verniki imajo spomenik za "\xc5\xbeivi tempelj", ki jih povezuje s predniki, kakor tudi z genii loci ali krajem \xc5\xbertvovanja. Zna\xc4\x8dilno je, da poganske obrede javno izvajajo in privabljajo mno\xc5\xbeice radovednih obiskovalcev, \xc5\xa1e posebej ob posebnih dnevih, kot je poletni solsticij.\n_START_SECTION_\nPopularna kultura\n_START_PARAGRAPH_\nIzmi\xc5\xa1ljena razli\xc4\x8dica Aveburyja, znana kot Wansbury Ring, je zna\xc4\x8dilnost romana Mary Rayner iz leta 1975, The Witch-Finder. _NEWLINE_Children of the Stones, 1977, otro\xc5\xa1ka televizijska dramska nadaljevanka, je bila posneta v Aveburyju in se dogaja v izmi\xc5\xa1ljeni razli\xc4\x8dici Aveburyja, ki se imenuje Milbury.\n_START_SECTION_\nVas\n_START_PARAGRAPH_\nV Aveburyju in z njim povezanem zaselku Avebury Trusloe ter vasicah Beckhampton in West Kennett \xc5\xbeivi pribli\xc5\xbeno 480 ljudi v 235 domovih.'