b'\n_START_ARTICLE_\nVelika pe\xc5\xa1\xc4\x8denka\n_START_SECTION_\nOpis\n_START_PARAGRAPH_\nVrsta je nezamenljiva zaradi izjemne velikosti, listom podobnih loputah na spodnji strani konice zadka, ki jih nima nobena druga evropska vrsta, in o\xc5\xbeiljenosti kril. V dol\xc5\xbeino dose\xc5\xbee 69\xe2\x80\x9380 mm. Lopute dajejo zadebeljen videz konici sicer tankega, dolgega zadka. Osnovna obarvanost telesa je bledorumena s temnorjavimi ali \xc4\x8drnimi znamenji, ki pa so po velikosti zelo variabilna. Podobno obarvanost ima tudi razmeroma velika pterostigma. Na jugu Hrva\xc5\xa1ke in \xc4\x8crne gore se pojavljajo tudi povsem \xc4\x8drni osebki, kar pa je verjetno posledica mrzlih izvirov, v katerih se razvijajo._NEWLINE_Odrasli so aktivni poleti, od konca maja do avgusta.\n_START_SECTION_\nHabitat in raz\xc5\xa1irjenost\n_START_PARAGRAPH_\nRazmno\xc5\xbeuje se ob ve\xc4\x8djih jezerih in ve\xc4\x8djih, po\xc4\x8dasi teko\xc4\x8dih vodotokih, pri \xc4\x8demer pa se odrasli pogosto klatijo dale\xc4\x8d od mesta, kjer so se izlegli in prilo\xc5\xbenostno naselijo tudi nova vodna telesa, kot so opu\xc5\xa1\xc4\x8dene gramoznice brez obrasti. V takih habitatih je velika pe\xc5\xa1\xc4\x8denka pionirska vrsta, kljub temu pa jo pogosteje opazimo nad jezeri z obse\xc5\xbenimi pasovi trsti\xc4\x8dja ali blazinicami hidrofitov, v katere samice rade odlagajo jaj\xc4\x8deca._NEWLINE_Vrsta ima veliko obmo\xc4\x8dje raz\xc5\xa1irjenosti, pojavlja se po ve\xc4\x8djem delu Srednje in Jugozahodne Azije ter vzhodu Sredozemlja, a so nahajali\xc5\xa1\xc4\x8da obi\xc4\x8dajno dale\xc4\x8d vsaksebi, zato je pogosta le lokalno. V Sredozemlju je ve\xc4\x8dinoma omejena na obalna ni\xc5\xbeavja. Br\xc5\xbekone najve\xc4\x8dja populacija na svetu \xc5\xbeivi ob Skadarskem jezeru na meji med Albanijo in \xc4\x8crno goro, kjer so leta 2011 njeno \xc5\xa1tevil\xc4\x8dnost ocenili na milijon osebkov, pri tem pa je iz celotne \xc4\x8crne gore znano le \xc5\xa1e eno drugo nahajali\xc5\xa1\xc4\x8de. Slovenija je na severnem robu sredozemskega areala. V 1960. letih je odonatolog Bo\xc5\xa1tjan Kiauta ujel eno samico v glinokopih v Fiesi, vse od takrat pa vrste ob slovenski obali ni opazil nih\xc4\x8de ve\xc4\x8d, zato velja za lokalno izumrlo. Stalna populacija \xc5\xbeivi le nekoliko ju\xc5\xbeneje, na hrva\xc5\xa1kem otoku Cresu, zato je \xc5\xa1lo verjetno za klate\xc5\xbea, po \xc4\x8demer je vrsta znana tudi sicer.'