b'\n_START_ARTICLE_\nAnton Frank\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nRodil se je v kme\xc4\x8dki dru\xc5\xbeini. Po kon\xc4\x8dani osnovni \xc5\xa1oli se je izu\xc4\x8dil za klju\xc4\x8davni\xc4\x8darja. Do aretacije 28. marca 1942je \xc5\xbeivel doma v Kilov\xc4\x8dah in sodeloval v organizaciji TIGR. Ilegalno protifa\xc5\xa1isti\xc4\x8dno literaturo, ki so mu jo izro\xc4\x8dali Viktor Bobek, Josip Uj\xc4\x8di\xc4\x8d, Lojze Pugelj, Ivan Sim\xc4\x8di\xc4\x8d in drugi v Vol\xc4\x8dah, Topolcu, Stari Su\xc5\xa1ici in Matuljah je razna\xc5\xa1al po vaseh v okolici Pivke. V narodnoosvobodilnem gibanju je za\xc4\x8del sodelovati poleti 1941. Udele\xc5\xbeil se je mnogo sestankov in zborovanj Osvobodilne fronte. Na njegovo pobudo je bil v Kilov\xc4\x8dah ustanovljen prvi odbor OF v piv\xc5\xa1ki kotlini, kateremu je on tudi predsedoval. Udele\xc5\xbeil se je ve\xc4\x8d partizanskih akcij, 27. marca 1942 pa je bil s skupino partizanov poslan v Pivko, kjer na bi od ser\xc5\xbe\xc3\xa1nta italijanske vojske Cosima Ercolija kupil oro\xc5\xbeje. Ser\xc5\xbe\xc3\xa1nt jih je izdal. Nekateri so bili aretirani \xc5\xa1e istega dne, Frank pa naslednji dan. V tr\xc5\xbea\xc5\xa1kih in koprskih zaporih so ga hudo mu\xc4\x8dili. 28. novembra 1942 je bil v Rimu obsojen na 24 let je\xc4\x8de. Zaprt je bil v kaznilnici Civitavecchia, od 30. avgusta 1943 pa v Monte Alto-Viterbo, od koder je u\xc5\xa1el k italijanskim partizanom. 17. julija 1944 se je pridru\xc5\xbeil bazi Narodnoosvobodilne vojske in partizanskih odredov Jugoslavije v Bariju in se s 3. prekomorsko brigado udele\xc5\xbeil vseh bitk, katerih se je brigada udele\xc5\xbeila Jugoslaviji. Prejel je pet odlikovanj, med njimi tudi red bratstva in enotnosti. Po osvoboditvi se je najprej zaposlil v Tovarni avtomobilov Maribor, nato pri transportnem podjetju v Ilirski Bistrici in nazadnje pri \xc5\xbeeleznici na Reki, vmes pa leta 1946 z mladinsko delovno brigado gradil \xc5\xbdelezni\xc5\xa1ko progo Br\xc4\x8dko-Banovi\xc4\x87i. Leta 1963 se je invalidsko upokojil. Po upokojitvi je 6 let \xc5\xbeivel v rojstni vasi, od 1969 do smrti pa v Ilirski Bistrici. V \xc4\x8dasopisu Kme\xc4\x8dki glas je objavljal svoje pesmi in za dve: S sovra\xc5\xa1tvom prevzeti in Zapu\xc5\xa1\xc4\x8deni vrtovi prejel nagrado.'