b'\n_START_ARTICLE_\nAnthony Pym\n_START_SECTION_\nBiografija\n_START_PARAGRAPH_\nAnthony David Pym je obiskoval Wesley kolid\xc5\xbe (Perth, Avstralija) in Univerzo Western Australia. Diplomiral je na Univerzi Murdoch leta 1981. Kasneje je prejemal \xc5\xa1tipendijo s strani Francoske vlade za doktorski \xc5\xa1tudij na \xc3\x89cole des Hautes \xc3\x89tudes en Sciences Sociales, kjer je doktoriral iz sociologije leta 1985. Od leta 1983 pa do leta 1984 je bil \xc4\x8dlan bratov\xc5\xa1\xc4\x8dine Frank Knox na Oddelku za primerjalno knji\xc5\xbeevnost na Univerzi Harvard. Od leta 1992 do 1994 je dobival \xc5\xa1tipendijo od fundacije Alexander von Humboldt za raziskavo na podro\xc4\x8dju zgodovine prevajalstva na Univerzi G\xc3\xb6ttingen v Nem\xc4\x8diji. Leta 1994 je vodil seminarje o etiki prevajalstva na Coll\xc3\xa8ge International de Philosophie v Parizu. Po ve\xc4\x8d letih profesionalnega prevajanja, urejanja novinarskih \xc4\x8dlankov in organiziranja kulturnih dogodkov v Franciji in \xc5\xa0paniji je u\xc4\x8dil na oddelkih za prevajalstvo na Neodvisni univerzi v Barceloni in na Univerzi v Las Palmas de Grand Canaria. Leta 1994 se je pridru\xc5\xbeil Univerzi Rovira i Virgili v \xc5\xa0paniji, kjer je ustanovil Skupnost za medkulturne \xc5\xa1tudije leta 2000, podiplomske programe prevajalstva prav tako leta 2000 ter doktorski program Prevajanje in medkulturne \xc5\xa1tudije leta 2003. Od leta 2006 naprej je gostujo\xc4\x8di raziskovalec na monterejskem In\xc5\xa1titutu za medkulturne \xc5\xa1tudije. Njegovo stalno prebivali\xc5\xa1\xc4\x8de je vas Calaceite v \xc5\xa0paniji.\n_START_SECTION_\nExploring Translation Theories\n_START_PARAGRAPH_\nPym je pod drobnogled vzel klju\xc4\x8dne paradigme zahodnja\xc5\xa1kih prevajalskih teorij, zlasti od leta 1960 naprej. Pravi, da prevajalstvo sicer temelji na ekvivalentnosti, a obstaja veliko razlogov, zakaj ekvivalentnost ni stabilen koncept. Avtor si postavi vpra\xc5\xa1anje, kako bi lahko definirali prevajalstvo brez pojma ekvivalentnost. Kot cilj knjige si je zadal pove\xc4\x8dano zanimanje in razpravljanje o te\xc5\xbeavah prevajalskih teorij. Knjiga je v glavnem namenjena \xc5\xa1tudentom prevajalskih \xc5\xa1tudij, primerjalne knji\xc5\xbeevnosti ter uporabne lingvistike, a zanimiva bi bila prav gotovo za vsakega, ki bi rad poglobil svoje znanje o prevajanju in jezikoslovju.\n_START_SECTION_\nMethod in Translation History\n_START_PARAGRAPH_\nZgodovina prevajalstva je, tako kot prevajalske teorije in prevajalska praksa, v zadnjih letih pritegnila veliko pozornosti akademikov, in prav to je bil povod za nastanek te knjige. Zgodovina prevajalstva je, po besedah Pyma, vir idej in podatkov za politi\xc4\x8dni in sociolo\xc5\xa1ki \xc5\xa1tudij mednarodnih odnosov, prav tako pa bi nam lahko povedala veliko o razvoju jezikovnih pravil. Avtor nam \xc5\xbeeli pribli\xc5\xbeati dejstvo, da je poudarek na \xc4\x8dlove\xc5\xa1kih prevajalcih pomemben, in da moramo na njih gledati kot na pripadnike medkulturnih skupin. Poudarja tudi, da zgodovina prevajalstva ne ka\xc5\xbee vedno le na preteklost.\n_START_SECTION_\nMi\xc5\xa1ljenje in vpliv\n_START_PARAGRAPH_\nPym je bil eden prvih, ki so raziskavo prevajanja oddaljili od besedila ter jo pribli\xc5\xbeali prevajalcem kot tudi splo\xc5\xa1ni javnosti. Prav tako je konceptualiziral prevajanje kot obliko upravljanja s tveganjem namesto te\xc5\xbenje po enakovrednosti. Postavil je hipotezo, da so prevajalci lahko \xc4\x8dlani profesionalnih interkultur, delujo\xc4\x8di v sovpadanju s kulturami in da je njihov najve\xc4\x8dji eti\xc4\x8dni cilj promoviranje dolgoro\xc4\x8dnih medkulturnih sodelovanj. V zadnjih letih ga najbolj zanima koncept inkulturacije, skozi katero vidi prevajalstvo kot eno od na\xc4\x8dinov, kako se manj\xc5\xa1inske kulture absorbirajo v \xc5\xa1ir\xc5\xa1e kulturne sisteme in nato spreminjajo le-te. Pymove ideje so bile prikazane kot nasprotne prevajalskemu teoretiku Lawrencu Venutiju - s strani finske prevajalske teoreti\xc4\x8darke Kaise Koskinen in njene kritike Venutija so bile komentirane s strani Jeremyja Mundaya in Mary Snell-Hornbyjeve.'