b'\n_START_ARTICLE_\nFranc Pe\xc4\x8dar\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nPo osnovni \xc5\xa1oli je obiskoval salezijansko gimnazijo v Ver\xc5\xbeeju, nato je nadaljeval \xc5\xa1tudije v Mariboru in v Ljubljani, leta 1928 in 1928 tudi v belgijskem vseu\xc4\x8dili\xc5\xa1kem mestu Leuven. Bogoslovje je kon\xc4\x8dal v Mariboru in bil 29. junija 1933 posve\xc4\x8den v duhovnika. Novo ma\xc5\xa1o je imel 23. julija, kjer mu je pridigal Maks Vraber, mariborski stolni pro\xc5\xa1t. Prvo leto je bil vzgojitelj v dija\xc5\xa1kem semeni\xc5\xa1\xc4\x8du v Mariboru, nato je natopil v slu\xc5\xbebo kaplana v Vidmu ob Savi, 1. decembra 1936 pa je postal drugi kaplan v Ljutomeru. Od tu je romal v Lurd in nato potoval v Al\xc5\xbeir, od koder pa se je vrnil z malarijo in se zdravil v ormo\xc5\xa1ki bolni\xc5\xa1nici. 1. julija 1940 je postal prvi kaplan, tike pred za\xc4\x8detkom druge svetovne vojne je prepotoval zahodnoevropske dr\xc5\xbeave. Ob nem\xc5\xa1ki zasedbi \xc5\xa0tajerske leta 141 so ga odpeljali v Brestanico in nato izgnali na Hrva\xc5\xa1ko. Za\xc4\x8del je slu\xc5\xbebovati v Belcu, nato pa drugod, tudi v Zlataru, kjer je stanoval pri slovenski dru\xc5\xbeini. Odzval se je vabilu zagreb\xc5\xa1kega nad\xc5\xa1kofa in prevzel \xc5\xbeupnijo Bosiljevo. Ker je bilo \xc5\xbeupni\xc5\xa1\xc4\x8de zaradi vojne po\xc5\xa1kodovano, je stanoval v frankopanskem dvorcu, katerega lastnik je stanoval ob jadranski obali. Ko so komunisti izropali dvorec, je to v pismu sporo\xc4\x8dil lastniku, vendar so komunisti pismo prestregli. Ko se je 13. junija 1945 vra\xc4\x8dal iz podru\xc5\xbeni\xc4\x8dne cerkve, ga je napadla skupina petih ljudi s koli. Hudo ranjenega ali \xc5\xbee mrtvega so vrgli v bli\xc5\xbenjo jamo. Tam so ga na\xc5\xa1li skupaj s koli, ob njem je bil tudi njegov brevir. Potem, ko so ga na\xc5\xa1li, so ga hoteli pokopati kar v tisti jami, vendar so ga po posreovanju Alojzija Sun\xc4\x8di\xc4\x87a, \xc5\xbeupnika v Prili\xc5\xa1\xc4\x8du, s cerkvenim pogrebom pokopali v Bosiljevu. 1. maja 1950 so njegove posmrtne ostanke prekopali v rojstno \xc5\xbeupnijo sv. Martin pri Vurberku, kjer je imel slovesen pogreb.'