b'\n_START_ARTICLE_\nMatija Bravni\xc4\x8dar\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nNajprej je pri\xc4\x8del s \xc5\xa1tudijem violine, nato pa \xc5\xa1tudiral privatno kompozicijo pri Mariju Kogoju in Slavku Ostercu na ljubljanskem konservatoriju. Bil je \xc4\x8dlan (violinist) opernega orkestra v Ljubljani v letih od 1919 do 1945 in tudi njegov predsednik, po vojni je bil kratek \xc4\x8das ravnatelj glasbene \xc5\xa1ole v Gorici, od leta 1945 do 1949 upravni direktor AG, nato vodja glasbenega oddelka pri Dr\xc5\xbeavni zalo\xc5\xbebi, od leta 1952 dalje izredni in kasneje redni profesor kompozicije na AG do upokojitve 1967. Leta 1949 je postal drugi predsednik (za Karlom Pahorjem) Dru\xc5\xa1tva slovenskih skladateljev, 1953-1957 pa je predsedoval \xc5\xa1e Zvezi jugoslovanskih skladateljev. Leta 1951 je skupaj z Marijanom Lipov\xc5\xa1ekom urejal Slovensko glasbeno revijo. Od leta 1972 je bil izredni, od leta 1974 pa redni \xc4\x8dlan SAZU.\n_START_SECTION_\nDelo\n_START_PARAGRAPH_\nBravni\xc4\x8dar je bil eden prvih slovenskih simfoni\xc4\x8dnih skladateljev. Njegov opus obsega \xc5\xa1tiri simfonije, dve operi Pohuj\xc5\xa1anje v dolini \xc5\xa1entflorjanski (1928-1929) in Hlapec Jernej in njegova pravica (1936), opereta Stoji, stoji Ljubljanca (1933), mnoge simfoni\xc4\x8dne pesnitve, komorne skladbe itd. _NEWLINE_Slogovno spada med poznoromanti\xc4\x8dne in ekspresionisti\xc4\x8dne skladatelje. V svojih skladbah je pogosto uporabljal prvine slovenskega ljudskega glasbenega izro\xc4\x8dila. _NEWLINE_Leta 1963 je prejel Pre\xc5\xa1ernovo nagrado za Koncert za violino in orkester.\n_START_SECTION_\nDru\xc5\xbeina\n_START_PARAGRAPH_\nPoro\xc4\x8den je bil z balerino Gizelo Bravni\xc4\x8dar, njun sin je Dejan Bravni\xc4\x8dar, slovenski violinist, njegov vnuk pa pianist Igor Bravni\xc4\x8dar.'