b'\n_START_ARTICLE_\nIskanje prstnih odtisov DNA\n_START_PARAGRAPH_\nIskanje prstnih odtisov DNA (angle\xc5\xa1ko Genetic fingerprinting ali DNA testing) je tehnika za identificiranje posameznikov in ugotavljanje sorodstvenih vezi med njimi izklju\xc4\x8dno na podlagi zaporedja njihove DNA. Sodobna razli\xc4\x8dica tehnike temelji na ugotavljanju zaporedja zelo variabilne regije DNA s kratkimi tandemskimi ponovitvami (angle\xc5\xa1ko short tandem repeats, STR), dol\xc5\xbeine zaporedij katere so unikatne pri vsakem posamezniku._NEWLINE_Odkritelj testiranja DNA je Alec Jeffreys, genetik z Univerze v Leicestru. Leta 1985 je razvil in objavil metodo ugotavljanja prstnih odtisov DNA, ki je bila \xc5\xa1e istega leta prvi\xc4\x8d uporabljena na civilnem sodi\xc5\xa1\xc4\x8du v Zdru\xc5\xbeenem kraljestvu za re\xc5\xa1evanje imigracijskega primera. Mnogo odmevnej\xc5\xa1i pa je bil leta 1986 primer Enderby s podro\xc4\x8dja kazenskega prava, ko je bil na podlagi metode prstnih odtisov DNA prijet Colin Pitchfork, posiljevalec in morilec dveh 15-letnih deklic ter naslednje leto kasneje tudi spoznan za krivega.\n_START_SECTION_\nAnaliza\n_START_PARAGRAPH_\nPostopki za pridobivanje fragmentov DNA, ki so unikatni za vsakega posameznika, so se od vpeljave metode bistveno posodobili in z njimi danes testirajo ve\xc4\x8d razli\xc4\x8dnih tipov DNA.\n_START_SECTION_\nRFLP\n_START_PARAGRAPH_\nMetoda, s katero se je Jeffreys sprva lotil pridobivanja fragmentov, je polimorfizem dol\xc5\xbein restrikcijskih fragmentov (angle\xc5\xa1ko restriction fragment length polymorphism ali RFLP, v ameri\xc5\xa1ki strokovni literaturi tudi riflip). Specifi\xc4\x8dne endonukleaze dajejo fragmente DNA razli\xc4\x8dnih dol\xc5\xbein pri isti vrsti. Take variacije v dol\xc5\xbeinah nastanejo zaradi mutacij, ki spreminjajo polo\xc5\xbeaj razpoznavnih mest za te encime. Jeffreys se je osredoto\xc4\x8dil na t. i. minisatelitske regije DNA, kratke in zelo variabilne odseke \xc4\x8dlovekovega genoma, jih izrezal s kombinacijo restrikcijskih encimov in ugotavljal velikost nastalih fragmentov z metodo Southern blot. Velikost fragmentov je odvisna od zaporedja baznih parov, saj restrikcijski encim re\xc5\xbee DNA le ob to\xc4\x8dno dolo\xc4\x8denem zaporedju. Kombinacija nastalih fragmentov razli\xc4\x8dnih dol\xc5\xbein je ob uporabi zadostnega \xc5\xa1tevila razli\xc4\x8dnih restrikcijskih encimov unikatna za vsakega posameznika._NEWLINE_Glavna slabost te metode je, da zahteva veliko koli\xc4\x8dino DNK (nekaj stokrat ve\xc4\x8d od novej\xc5\xa1ih metod). Poleg tega se z uporabo RFLP ne da slediti posameznim alelom, kar onemogo\xc4\x8di ugotavljanje sorodstva. Zaradi nizke cene pa se v kombinaciji z metodo pomno\xc5\xbeevanja DNA \xc5\xa1e danes uporablja v slab\xc5\xa1e financiranih ustanovah.\n_START_SECTION_\nSTR\n_START_PARAGRAPH_\nOdkritje veri\xc5\xbene reakcije s polimerazo (PCR) je bistveno olaj\xc5\xa1alo analizo zelo majhnih in/ali degradiranih vzorcev DNA, saj se s to metodo zaporedje DNA z uporabo encima DNA-polimeraze pomno\xc5\xbei. V namen iskanja prstnih odtisov DNA so sprva uporabljali razli\xc4\x8dne regije genoma, ki so bile bolj ali manj specifi\xc4\x8dne za posameznika, vendar je bila natan\xc4\x8dnost ni\xc5\xbeja kot pri metodi RFLP, te\xc5\xbeave pa so bile tudi pri ugotavljanju identitete kadar je bil v vzorcu biolo\xc5\xa1ki material od dveh ali ve\xc4\x8d posameznikov (npr. pri vaginalnih vzorcih \xc5\xbertev posilstev)._NEWLINE_Zato so se raziskovalci osredoto\xc4\x8dili na regije DNA s spremenljivim \xc5\xa1tevilom tandemskih ponovitev (VNTR), natan\xc4\x8dneje na kratke tandemske ponovitve (angle\xc5\xa1ko short tandem repeats, STR). To so kratka zaporedja baznih parov (med 2 in 5) na ve\xc4\x8d mestih v genomu, ki se ve\xc4\x8dkrat ponovijo, \xc5\xa1tevilo ponovitev pa se lahko razlikuje od posameznika do posameznika. Zaporedja, kjer se ponavljata samo dva bazna para, so nezanesljiva, saj se lahko \xc5\xa1tevilo razlikuje od tkiva do tkiva pri istem \xc4\x8dloveku, zato se s to metodo ciljajo zaporedja, kjer se ponavlja 3 do 5 baznih parov (najve\xc4\x8dkrat 4). S\xc4\x8dasoma so metodo standardizirali in forenzi\xc4\x8dni laboratoriji v dolo\xc4\x8deni dr\xc5\xbeavi pomno\xc5\xbeujejo in preu\xc4\x8dujejo to\xc4\x8dno dolo\xc4\x8dena mesta (lokuse), kjer se nahajajo ta zaporedja. Dva \xc4\x8dloveka imata lahko na enem lokusu enako \xc5\xa1tevilo ponovitev, ob kombinaciji dovolj velikega \xc5\xa1tevila lokusov, ki so neodvisni drug od drugega, pa je rezultat nedvoumen in verjetnost, da bosta imela dva \xc4\x8dloveka povsem isto kombinacijo STR-jev, je zanemarljiva.\n_START_SECTION_\nY-kromosomi\n_START_PARAGRAPH_\nEna od najnovej\xc5\xa1ih razli\xc4\x8dic iskanja prstnih odtisov DNA cilja kratke tandemske ponovitve na Y- (spolnem) kromosomu (t. i. Y-STR). Omogo\xc4\x8da razlo\xc4\x8devanje mo\xc5\xa1ke in \xc5\xbeenske DNA iz pome\xc5\xa1anih vzorcev. Y-kromosomi se dedujejo le od o\xc4\x8deta na njegove mo\xc5\xa1ke potomce, zato je metoda uporabna pri identifikaciji sorodnikov po mo\xc5\xa1ki liniji. Z njo so konec 20. stoletja potrdili, da je imel Thomas Jefferson sina z eno od svojih su\xc5\xbeenj.\n_START_SECTION_\nUporaba\n_START_PARAGRAPH_\nPrstni odtisi DNA so se izkazali kot zanesljiva metoda dolo\xc4\x8danja identitete posameznika, zato se \xc5\xa1iroko uporablja v forenziki pri ugotavljanju osumljen\xc4\x8deve prisotnosti na mestu zlo\xc4\x8dina oz. stika z \xc5\xbertvijo. Na podlagi prstnih odtisov DNA so razre\xc5\xa1ili \xc5\xbee mnogo odmevnih primerov v kazenskem pravu, kjer so bili ostali dokazi nezadostni. Prvi tak primer je bil \xc5\xbee kmalu po odkritju metode primer posilstva in umora dveh 15-letnih deklic v Angliji. Ker s klasi\xc4\x8dnimi forenzi\xc4\x8dnimi metodami niso mogli odkriti storilca, so vzeli vzorce vsem 5000 prebivalcem na obmo\xc4\x8dju umora. Prstni odtisi DNA so razkrili krivca, Colina Pitchforka, ki je ob prvem jemanju vzorcev prepri\xc4\x8dal prijatelja da gre na oddajo v njegovem imenu. Pitchfork je bil obsojen na dosmrtno je\xc4\x8do in je v zaporu vse odtlej._NEWLINE_Standardizacija metode (tako jemanja vzorcev kot njihove analize) je pripomogla k temu, da so rezultati danes splo\xc5\xa1no sprejeti kot dokazni material na sodi\xc5\xa1\xc4\x8dih v dr\xc5\xbeavah, kjer se vzorci rutinsko zbirajo. Pripomogla je tudi k osvoboditvi nekaterih obsojencev, pri katerih se je \xc5\xa1ele ob analizi prstnih odtisov DNA pokazalo, da niso mogli zagre\xc5\xa1iti o\xc4\x8ditanega dejanja. Obramba je v za\xc4\x8detku v primerih, kjer je bil kot dokazno gradivo predstavljen prstni odtis DNA, spodbijala verodostojnost na podlagi statisti\xc4\x8dnega izra\xc4\x8duna, da je v populaciji 60 milijonov ljudi (koliko ima pribli\xc5\xbeno prebivalcev Zdru\xc5\xbeeno Kraljestvo) 12 posameznikov, ki imajo enako zaporedje RFLP-jev. Res je, da prstni odtis DNA ni zanesljiv kot edini dokaz, a je ob upo\xc5\xa1tevanju ostalih okoli\xc5\xa1\xc4\x8din (alibija, pri\xc4\x8devanj, materialnih dokazov ...) dovolj obremenjujo\xc4\x8d. Ve\xc4\x8dja te\xc5\xbeava so napake pri analizi, ki so bolj omejujo\xc4\x8d dejavnik pri natan\xc4\x8dnosti kot verjetnost, da imata dva posameznika ista prstna odtisa DNA.\n_START_SECTION_\nHranjenje podatkov\n_START_PARAGRAPH_\nV dr\xc5\xbeavah, kjer se poleg ostalih biometri\xc4\x8dnih podatkov osumljencev za kazniva dejanja zbirajo tudi prstni odtisi DNA, se vzpostavijo nacionalne baze DNA. DNA s prizori\xc5\xa1\xc4\x8d kaznivih dejanj se primerja s prstnimi odtisi v bazah in na podlagi tega ugotavlja identiteta osumljencev. Prvo nacionalno bazo DNA so vzpostavili v Zdru\xc5\xbeenem kraljestvu, kateri je kmalu sledil ameri\xc5\xa1ki sistem CODIS (Combined DNA Index System), ki je danes najve\xc4\x8dja tovrstna baza podatkov, saj se v 40 zveznih dr\xc5\xbeavah zbira in analizira vzorce osumljencev vseh kaznivih dejanj. V ostalih zbirajo le vzorce osumljencev spolnih deliktov, \xc4\x8demur je bil sistem CODIS v osnovi namenjen. Tudi v Angliji in Walesu v Zdru\xc5\xbeenem kraljestvu danes zbirajo vzorce vseh osumljencev in jih hranijo \xc5\xa1est let, vzorce osumljencev teroristi\xc4\x8dnih dejanj pa neomejeno dolgo. V bazi podatkov so tako vzorci 4,5 milijonov posameznikov. Praksa je dele\xc5\xbena precej kritik javnosti, saj po mnenju mnogih pretirano posega v zasebnost dr\xc5\xbeavljanov._NEWLINE_V Sloveniji tak\xc5\xa1na baza obstaja od leta 1998 na Centru za kriminalisti\xc4\x8dno tehni\xc4\x8dne preiskave v okviru MNZ in je \xc4\x8detrta najstarej\xc5\xa1a v Evropi. Do leta 2000 so zbrali \xc5\xbee 2000 vzorcev, na podlagi katerih so \xc5\xbee takrat v povpre\xc4\x8dju povezali eno osebo s kaznivim dejanjem na teden. Leta 2007 je stopila v veljavo Pr\xc3\xbcmska pogodba, ki omogo\xc4\x8da izmenjavo podatkov iz nacionalnih baz DNA med nekaterimi evropskimi dr\xc5\xbeavami in h kateri je kasneje pristopila tudi Slovenija.'