b'\n_START_ARTICLE_\nKarakorum (mesto)\n_START_PARAGRAPH_\nKarakorum (mongolsko \xd0\xa5\xd0\xb0\xd1\x80 \xd0\xa5\xd0\xbe\xd1\x80\xd1\x83\xd0\xbc ali \xd0\x9a\xd0\xb0\xd1\x80\xd0\xb0\xd0\xba\xd0\xbe\xd1\x80\xd1\x83\xd0\xbc), je bil v 13. stoletju kak\xc5\xa1nih trideset let prestolnica Mongolskega cesarstva. Njegove razvaline le\xc5\xbeijo v severozahodnem kotu mongolske province \xc3\x96v\xc3\xb6rkangai v bli\xc5\xbeini samostana Erdene Zuu. Ru\xc5\xa1evine in samostan so del kulturne krajine Dolina Orkhon, ki je del svetovne naravne dedi\xc5\xa1\xc4\x8dine.\n_START_SECTION_\nUstanovitev\n_START_PARAGRAPH_\nDolina Orkon je bila \xc5\xbee pred ustanovitvijo Karakoruma sredi\xc5\xa1\xc4\x8de konfederacije plemena Hsiongnu, G\xc3\xb6kturkov in Ujgurskega cesarstva. Za G\xc3\xb6kturke je bilo bli\xc5\xbenje hribovje Hangaj prebivali\xc5\xa1\xc4\x8de Matere Zemlje \xc3\x96t\xc3\xbcken, ujgurska prestolnica Karabalsagun pa je stala v neposredni bli\xc5\xbeini kasnej\xc5\xa1ega Karakoruma. Dolina Orkon je bila verjetno ena najstarej\xc5\xa1ih poljedelskih podro\xc4\x8dij v Mongoliji._NEWLINE_D\xc5\xbeingiskan je leta 1218-1219 zbiral svojo vojsko za pohod proti Horezmskemu cesarstvu na mestu, ki se je imenovalo Karakorum, mesto samo pa je bilo ustanovljeno verjetno leta 1220. Do leta 1235 ni bil Karakorum ni\xc4\x8d ve\xc4\x8d kot mesto gerov. Trdne zgradbe je za\xc4\x8del graditi D\xc5\xbeingiskanov naslednik \xc3\x96gedej po osvojitvi Cesarstva Jin.\n_START_SECTION_\nRazcvet\n_START_PARAGRAPH_\nMed vladanjem Ogedeja in njegovih naslednikov je Karakorum postal sredi\xc5\xa1\xc4\x8de svetovne politike. Mongke Kan je raz\xc5\xa1iril cesarsko pala\xc4\x8do in dokon\xc4\x8dal graditev velike stupe budisti\xc4\x8dnega templja.\n_START_SECTION_\nGuillaume de Rubrouck\n_START_PARAGRAPH_\nGuillaume de Rubrouck je bil flandrijski misijonar in pape\xc5\xbeev odposlanec, ki je pri\xc5\xa1el v Karakorum leta 1254. Zapustil je enega najpodrobnej\xc5\xa1ih, v\xc4\x8dasih ne preve\xc4\x8d laskavih opisov mesta. Na precej grd na\xc4\x8din ga je primerjal z vasjo Saint-Denis blizu Pariza in izjavil, da je samostan v Saint-Denisu bolj pomemben kot kanova pala\xc4\x8da. Po drugi strani ga je opisal kot zelo svetovljansko in versko strpno mesto. Srebrno drevo, ki je bilo simbol mesta, je opisal kot del Mongke Kanove pala\xc4\x8de. Mesto je imelo obzidje s \xc5\xa1tirimi mestnimi vrati in dve mestni \xc4\x8detrti zidanih hi\xc5\xa1. V prvi \xc4\x8detrti so \xc5\xbeiveli "Saraceni", v drugi pa Kitajci. V mestu je bilo dvanajst poganskih templjev, dve mo\xc5\xa1eji in nestorijanska cerkev.\n_START_SECTION_\nKasnej\xc5\xa1e obdobje\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1260 je mongolski prestol zasedel Kublaj Kan in prestolnico cesarstva prenesel v \xc5\xa0angdu, kasneje pa v Dadu, dana\xc5\xa1nji Peking. Karakorum se je spremenil v zaostalo provincialno sredi\xc5\xa1\xc4\x8de dinastije Yuan, ki jo je leta 1271 na Kitajskem ustanovil Kublaj Kan. V vojnah z Arikbekom in kasneje s Kajdujem se je stanje \xc5\xa1e poslab\xc5\xa1alo. Leta 1260 je Kublaj prekinil oskrbo mesta z \xc5\xbeitom, leta 1277 pa je Kaidu zavzel Karakorum samo zato, da bi naslednje leto iz mesta izgnal yuanske vojake in mongolskega generala Bajana. Leta 1298-1299 je knez Ulus Buka oplenil tr\xc5\xbenice in skladi\xc5\xa1\xc4\x8da \xc5\xbeita, vendar se je mesto v prvi polovici 14. stoletja ponovno razcvetelo: leta 1299 se je raz\xc5\xa1irilo proti vzhodu, leta 1311 in nato spet leta 1342 do 1346 pa so obnovili tempelj. Po letu 1346 je bil tempelj znan kot Xingyuange \xe2\x80\x93 Paviljon vzhajanja dinastije Yuan.\n_START_SECTION_\nPadec\n_START_PARAGRAPH_\nPo propadu dinastije Yuan leta 1368 je Karakorum leta 1370 postal rezidenca Bilikt Kana. Leta 1388 so mesto zavzele in uni\xc4\x8dile \xc4\x8dete dinastije Ming pod poveljstvom generala Xu Daja. Na kurultaju leta 1415 so sklenili, da bodo mesto obnovili, vendar za ta poseg ni nobenih arheolo\xc5\xa1kih dokazov. Kakorkoli \xc5\xbee, Karakorum je bil naseljen vse do za\xc4\x8detka 16. stoletja, ko je Batu-Mongke Dajan Kan mesto razglasil za svojo prestolnico. V naslednjih letih je mesto ve\xc4\x8dkrat menjalo gospodarje Oirade in D\xc5\xbeingiside, dokler ni nazadnje za vedno opustelo.\n_START_SECTION_\nIzkopavanja\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1585 je Abataj Kan iz Halha v bli\xc5\xbeini mesta zgradil tibetanski budisti\xc4\x8dni samostan Erdene Zuu. Za graditev samostana so uporabili razli\xc4\x8dne gradbene materiale iz poru\xc5\xa1enega mesta._NEWLINE_Prava lokacija Karakoruma dolgo \xc4\x8dasa ni bila poznana. Prvi namigi, da bi mesto lahko stalo v bli\xc5\xbeini samostana Erdene Zuu, so se pojavili \xc5\xbee v 18. stoletju, vse do za\xc4\x8detka 20. stoletja pa ni bilo povsem jasno, ali so ru\xc5\xa1evine Karabalgasuna oziroma Ordu-Balika resni\xc4\x8dno ru\xc5\xa1evine Karakoruma. Leta 1889 je Nikolaj Jandricev, ki je na isti odpravi odkril tudi staro tur\xc5\xa1ko orhonsko pisavo, dokon\xc4\x8dno potrdil, da gre za mongolsko prestolnico. Njegovo ugotovitev je potrdil Vasilij Vasiljevi\xc4\x8d Radlov (nem\xc5\xa1ko Wilhelm Radloff)._NEWLINE_Prva izkopavanja so se za\xc4\x8dela leta 1933-1934 pod vodstvom D. Bukini\xc4\x8da. Leta 1948-1949 so potekala sovjetsko/mongolska izkopavanja, po katerih je Sergej Kiseljov objavil, da je odkril ostanke Ogedejeve pala\xc4\x8de. Nem\xc5\xa1ko\xe2\x80\x93mongolska izkopavanja leta 2000-2004 so razkrila, da verjetno ne gre za Ogedejevo pala\xc4\x8do, pa\xc4\x8d pa za veliko stupo templja._NEWLINE_Med izkopavanji so na\xc5\xa1li tlakovane ceste, nekaj opek, mnogo zgradb iz ne\xc5\xbegane opeke, sistem talnega ogrevanja, ogrevana le\xc5\xbei\xc5\xa1\xc4\x8da iz \xc5\xbegane opeke, dokaze za obdelavo bakra, zlata, srebra, \xc5\xbeeleza, stekla in dragih kamnov, kosti, brezovo lubje, ki je nadome\xc5\xa1\xc4\x8dalo papir, keramiko, kovance iz Kitajske in osrednje Azije in \xc5\xa1tiri pe\xc4\x8di.\n_START_SECTION_\nKarakorum danes\n_START_PARAGRAPH_\nMongolski ministrski predsednik Cakiagiin Elberdord\xc5\xbe je leta 2004 imenoval ekspertno skupino, ki naj bi pripravila na\xc4\x8drte za graditev modernega mesta na prostoru nekdanjega Karakoruma. Mesto naj bi bila vizija sodobne mongolske prestolnice. Po njegovem odstopu in imenovanju Mijegombina Enkbolda za ministrskega predsednika, so projekt opustili.'