b'\n_START_ARTICLE_\nGlotokronologija\n_START_PARAGRAPH_\nGlotokronologija je sporna metoda histori\xc4\x8dnega jezikoslovja, ki ponuja formulo za pripisovanje absolutnih datumov za zgodovino posameznih jezikovnih razcepitev prehodnega jezika v nove jezike. Nekateri glotokronologijo ena\xc4\x8dijo z leksiko-statistiko, nekateri pa imajo slednjo za \xc5\xa1ir\xc5\xa1i pojem; leksiko-statistika je statisti\xc4\x8dno manipuliranje z jezikoslovnimi podatki, ki slu\xc5\xbei sklepanju o zgodovini jezika, glotokronologija pa slu\xc5\xbei leksiko-statisti\xc4\x8dnemu datiranju jezikovnih cepitev.\n_START_SECTION_\nIzbolj\xc5\xa1evanje glotokronologije na primeru preu\xc4\x8devanja zgodovine Indoevropejcev\n_START_PARAGRAPH_\nBritanski arheolog lord Renfrew Colin je v prepri\xc4\x8danju, da je glotokronologijo vseeno mogo\xc4\x8de oblikovati v dobro orodje za preu\xc4\x8devanje oddaljene zgodovine, uporabil glotokronolo\xc5\xa1ke argumente za svojo anatolsko teorijo o izvoru Indoevropejcev: zato je za svoje izhodi\xc5\xa1\xc4\x8de izbral Swadeshov pristop. Na primeru razvoja praslovanskega jezika se je po tem pristopu praslovan\xc5\xa1\xc4\x8dina od prakelt\xc5\xa1\xc4\x8dine lo\xc4\x8dila v 21.st.pr. n. \xc5\xa1t., od pragerman\xc5\xa1\xc4\x8dine v 25.stoletju pr. n. \xc5\xa1t., od praindoiran\xc5\xa1\xc4\x87ine v 28.st.pr. n. \xc5\xa1t., od praital\xc5\xa1\xc4\x8dine pa v 30.st.pr. n. \xc5\xa1t._NEWLINE_Swadeshova glotokronologija je bila mo\xc4\x8dno kritizirana in na splo\xc5\xa1no zavrnjena, poleg tega pa ta glotokronologija za ve\xc4\x8d kot za 6.000 let nazaj ni uporabna. Zato je pri\xc5\xa1lo do poskusov izbolj\xc5\xa1evanja metode. Forster in Toth sta pri preu\xc4\x8devanju razvoja keltske jezikovne dru\xc5\xbeine izdelala osnovno in bolj zanesljivo besedi\xc5\xa1\xc4\x8de , ki zajema samo 35 besed, pri katerih v popre\xc4\x8dju pride do ene leksi\xc4\x8dne mutacije na 1350 let- na tej podlagi sta osnovno cepitev v indoevropski jezikovni dru\xc5\xbeini postavila v \xc4\x8das 8.100 pr. n. \xc5\xa1t., prvo cepitev keltske jezikovne dru\xc5\xbeine pa v \xc4\x8das 3.200 pr. n. \xc5\xa1t. Vendar se zlasti slednje zdi precej sporno, avtorja pa se prav tako ne moreta izogniti neupo\xc5\xa1tevanju oziroma spregledovanju informacij o razvoju jezika; tako npr. je bil jezik celinskih Keltov verjetno pod ve\xc4\x8djim vplivom sosednjih jezikov kakor pa bolj izolirani jezik na Britanskem oto\xc4\x8dju._NEWLINE_Gray in Atkinson sta glotokronologijo izbolj\xc5\xa1ala s pomo\xc4\x8djo interdisciplinarnega pristopa, kjer sta upo\xc5\xa1tevala splo\xc5\xa1ni konsenz o indoevropejskem drevesu (language tree), napredek v filogenetskih ra\xc4\x8dunalni\xc5\xa1kih metodah na podlagi Bayesovega ra\xc4\x8duna in zapletenih algoritmov, upo\xc5\xa1tevala pa sta tudi stopnje verjetnosti. Po njunih podatkih naj bi do prve cepitve v indoevropski jezikovni dru\xc5\xbeini pri\xc5\xa1lo okrog 8.700 pr. n. \xc5\xa1t., ostale cepitve pa sledijo radiokarbonski analizi \xc5\xa1irjenja neolitskih najdi\xc5\xa1\xc4\x8d v Evropi. Kljub temu se tudi njuna razli\xc4\x8dica glotokronologije ni uspela izogniti kritikam. Indoevropske glotokronologije ne moremo uporabiti za preu\xc4\x8devanje ostalih jezikovnih dru\xc5\xbein, ne moremo predpostavljati neodvisnosti v stopnji in smeri jezikovnih sprememb.'