b'\n_START_ARTICLE_\nKurt Schwitters\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nSchwitters se je rodil kot sin poslovne\xc5\xbeev Edvarda in Henriette Schwitters, roj. Beckemeyer v Hannovru. Star\xc5\xa1a sta bila lastnika trgovine z \xc5\xbeensko modo, ki sta jo kasneje prodala, dobljen izkupi\xc4\x8dek pa vlo\xc5\xbeila v pet najemni\xc5\xa1kih hi\xc5\xa1. Leta 1894 je za\xc4\x8del obiskovati gimnazijo v Hannovru. 1908 je opravil maturo in za kratek \xc4\x8das \xc5\xa1tudiral na \xc5\xa1oli za umetno obrt (Kunstgewerbeschule) v Hannovru. Po konvencionalnih impresionisti\xc4\x8dnih in ekspresionisti\xc4\x8dnih za\xc4\x8detkih poleti 1909, ko je kot u\xc4\x8denec Karla Bantzerja nekaj \xc4\x8dasa pre\xc5\xbeivel v Wilingsh\xc3\xa4userjevi slikarski kolonij, se je Schwitters do leta 1914 udele\xc5\xbeil te\xc4\x8dajev Karla Bantzerja in drugih profesorjev, med drugim Emanuela Hegenbartha, ki so pou\xc4\x8devali na Kraljevi sa\xc5\xa1ki akademiji za umetnost v Dresdnu. Umetni\xc5\xa1kega preobrata tega \xc4\x8dasa, ki se je izra\xc5\xbeal v italijanskem futurizmu, francoskem kubizmu, dru\xc5\xa1tvu Modri jezdec (Der Blaue Reiter) in prav tako v leta 1905 ustanovljeni umetni\xc5\xa1ki skupini Most (Br\xc3\xbccke), ni zaznal._NEWLINE_Po kon\xc4\x8danem \xc5\xa1tudiju se je leta 1915 poro\xc4\x8dil s Helmo Fischer. V \xc4\x8dasu prve svetovne vojne so ga marca leta 1917 vpoklicali v vojsko, vendar so ga zaradi slabega zdravstvenega stanja (imel je namre\xc4\x8d epilepsijo, nagnjen pa je bil tudi k depresiji) odpustili \xc5\xbee junija istega leta. Zaradi tega je moral do novembra 1918 delati kot tehni\xc4\x8dni risar v \xc5\xbeelezarni. 9. septembra 1916 se je rodil njegov prvi sin Gerd, ki pa je le nekaj dni po rojstvu, 17. novembra, umrl. Njegov drugi sin Ernst se je rodil 16. novembra 1918. Istega leta je Schwitters spoznal Herwartha Waldena, v \xc4\x8digar galeriji z imenom Vihar (Der Sturm) v Berlinu, je imel svojo prvo razstavo, kjer je po skraj\xc5\xa1ani rekapitulaciji kubizma in ekspresionizma leta 1919 pokazal svojo prvo sliko MERZ. Poleg njega sta v tej galeriji razstavljala tudi Paul Klee in Johannes Molzahn. Do leta 1919 je dva semestra \xc5\xa1tudiral arhitekturo v Hannovru._NEWLINE_Schwitters se politi\xc4\x8dno ni pretirano anga\xc5\xbeiral, \xc4\x8deprav je simpatiziral z leta 1918 ustanovljeno radikalno umetni\xc5\xa1ko skupino, imenovano Novembrska skupina (Novembergruppe). Ker se ni nagibal k politiki, ga je berlinska skupina dadaistov, ki je bila politi\xc4\x8dno usmerjena, zavrnila. Richard Huelsenbeck se je javno spoprijel s Schwittersom in ga v spisu Dada in eksistencializem (Dada und Existentialismus) imenoval za "genija v fraku" ali kot "Kasper David Friedrich dadaisti\xc4\x8dne revolucije", \xc4\x8deprav sta s Schwittersom sprva gojila prijateljski odnos. Pri prvem sre\xc4\x8danju spomladi leta 1919 je bil Huelsenbeck navdu\xc5\xa1en nad Schwittersovim delom, ter mu ponudil svojo podporo, isto\xc4\x8dasno pa je Schwitters obljubil, da bo poiskal zalo\xc5\xbenika za Huelsenbeckovo dada publikacijo. Huelsenbeck je Schwittersa obiskal konec leta 1919, takrat mu je Schwitters podaril litografijo, ki jo je obdr\xc5\xbeal do konca \xc5\xbeivljenja. Ozra\xc4\x8dje med prijateljema pa je kljub temu postajalo vedno bolj napeto, \xc4\x8deprav mu je Huelsenbeck leta 1920 v pismu napisal: " Veste da Vam stopam naproti kot prijatelj. Mislim, da to dolo\xc4\x8deno nasprotje med najinimi nazori, ki sva ga opazila oba, ne bi smelo biti ovira pri ukrepanju proti skupnemu sovra\xc5\xbeniku, bur\xc5\xbeoaziji in neotesanosti". Prepir se je za\xc4\x8del \xc5\xa1ele sredi leta 1920, najverjetneje zaradi nesoglasji v zvezi s Schwittersovim na\xc4\x8drtovanim prispevkom o Huelsenbeckovem (nikoli izdanem) dadaatlasu Dadaco. Poleg tega se Schwitters najverjetneje ni \xc5\xbeelel priklju\xc4\x8diti berlinskemu dadaisti\xc4\x8dnemu gibanju, ker je imel pogodbo s Herwarthom Waldenom. Bolj je iskal prilo\xc5\xbenost, da bi razstavil svoje Merz slike._NEWLINE_Ker Schwittersovi prvi kontakti tako z berlinskim dadaizmom, kot z z\xc3\xbcri\xc5\xa1kim dadaizmom izrecno omenjajo njegove Merz slike, ni razloga, da bi verjeli raz\xc5\xa1irjenemu mnenju, da je zavrnitev dadaistov Schwittersa spodbudila k ustanovitvi lastnega Merz gibanja._NEWLINE_V vsakem primeru Schwittersu leta 1920 niso dovolili, da bi se udele\xc5\xbeil prvega dada sejma v Berlinu. Kljub temu pa je sodeloval z dadaisti, kot so Hans Arp, Raoul Hausmann, Hannah H\xc3\xb6ch in Tristan Tzara, bil je pobudnik dadaisti\xc4\x8dnega gibanja v Hannovru in odprl svoj lasten MERZ cikel, v katerem je med drugim obravnaval dadaisti\xc4\x8dno temo z naslovom Nizozemska Dada (Holland Dada). V nasprotju z dadaisti, ki so zavra\xc4\x8dali umetnost kot tak\xc5\xa1no, je Schwitters pojmoval svojo Merz umetnost kot umetnost in zagovarjal Merz kot povsem svojstven klobuk, ki pristaja samo eni samcati glavi\xc2\xac\xc2\xac-njegovi._NEWLINE_S pojmom Merz je Schwitters poimenoval svojo tehniko izdelave kola\xc5\xbea iz \xc4\x8dasopisnih izrezkov, reklam in smeti. Slike in skulpture, nastale po letu 1919 kot nasprotje destruktivnemu dadaizmu, naj bi pomenile ponovno izgradnjo, kar je Schwittersa potisnilo v smer konstruktivizma. Pojem Merz je nastal pri izdelavi kola\xc5\xbea iz oglasa nem\xc5\xa1ke banke Kommerz und Privatbank in ga lahko povezujemo s pojmi kot so komerciala, odpravljati, \xc5\xa1ala, norka, srce in mesecem marcem, ki naj bi ozna\xc4\x8deval za\xc4\x8detek pomladi._NEWLINE_Konstrukcija Merz (Der Merzbau; skulptura izdelana s tehniko kola\xc5\xbea, morbidne narave z dodanimi spominki), na kateri je Schwitters delal dvajset let v svoji hi\xc5\xa1i v Hannovru (ve\xc4\x8dinoma v stanovanju svojih star\xc5\xa1ev) je bila kot ve\xc4\x8dina njegovih del uni\xc4\x8dena pri bombnem napadu. Rekonstrukcijo si je danes mo\xc5\xbeno ogledati v Sprengelovem muzeju v Hannovru._NEWLINE_Poleg sodelovanja s Hansom Arpom, Hannah H\xc3\xb6ch in Raoulom Hausmannom je Schwitters vzdr\xc5\xbeeval kontakte s konstruktivisti, kot na primer Nizozemcem Theom van Doesburgom in Rusom Elom Lissitzkiyjem. Ob\xc4\x8dasno je izdajal \xc4\x8dasopis Merz in delal kot oblikovalec oglasov, med drugim za mesto Hannover in znanega proizvajalca pisarni\xc5\xa1kega materiala Pelikan._NEWLINE_V zalo\xc5\xbeni\xc5\xa1ki tiskarni A. Molling & Co. je Kurt Schwitters skupaj z umetnico K\xc3\xa4the Steinitz oblikoval podobo svojih Pravljic iz raja (M\xc3\xa4rchen vom Paradies), v kleti mogo\xc4\x8dne tiskarske zgradbe pa je zbiral izvode z napako, iz katerih je izdeloval svoje umetnine. Njegovo najbolj znano delo pa je bilo tipolo\xc5\xa1ko oblikovanje naselja Dammerstock v Karlsruheju. Okoli leta 1928 je postal \xc4\x8dlan nem\xc5\xa1kega delavskega zdru\xc5\xbeenja. Najve\xc4\x8dji del njegovih sredstev za pre\xc5\xbeivetje so mu po smrti njegovega o\xc4\x8deta 1931 zagotovili prihodki, ki jih je dobival od \xc5\xa1tirih najemni\xc5\xa1kih hi\xc5\xa1 v Hannovru._NEWLINE_1928 je Schwitters ustanovil umetni\xc5\xa1ko zdru\xc5\xbeenje, imenovano abstraktni hannovr\xc4\x8dani (die abstrakten hannover). 12. marca 1928 so se v njegovem stanovanju na Waldhausenstra\xc3\x9fe 5 v mestnem delu Waldhausen (Hannover) sre\xc4\x8dali \xc5\xa1e ostali ustanovitveni \xc4\x8dlani: Hans Nitzschke, Friedel Vordemberge- Gildewart, Karl Buchheister in Rudolf Jahns._NEWLINE_1932 je pristopil k politi\xc4\x8dni stranki SPD._NEWLINE_Kot lirik in pisatelj je Kurt Schwitters prav tako zapustil obse\xc5\xbeno delo. Ker so v njegovi mladosti nanj vplivali ekspresionisti, kot npr. August Stramm, je leto 1919 za pesnika Schwittersa pomenilo preboj k lastnemu slogu s pesmijo Za Ano Blume (An Anna Blume). Znana je postala njegova zvo\xc4\x8dna pesem z naslovom Sonate in Urlauten ali Ursonate, ki posnema obliko sonate. Ohranjeni so tudi Schwittersovi zvo\xc4\x8dni posnetki tega besedila, s katerimi je dokazal svoje sposobnosti kot izvajalec. S foneti\xc4\x8dnimi in tipolo\xc5\xa1kimi pesmimi je Schwitters posku\xc5\xa1al spojiti razli\xc4\x8dne umetnostne zvrsti. Njegova pripovedna in dramska besedila so eksperimentalna in humoristi\xc4\x8dna. Pripoved Auguste Bolte se poigrava z zo\xc5\xbeenjem in odtujevanjem me\xc5\xa1\xc4\x8danskih izobra\xc5\xbeevalnih diskusov, lahko pa jo razumemo kot alegori\xc4\x8dno kritiko umetnostne kritike._NEWLINE_Leta 1937 je emigriral na Norve\xc5\xa1ko, ker njegova umetnost ni ustrezala predstavam nem\xc5\xa1kih nacionalsocialistov. Tam je \xc5\xbee v preteklih letih pre\xc5\xbeivljal svoje poletne mesece. Na Norve\xc5\xa1kem sta nastali \xc5\xa1e dve Merz konstrukciji, ena v Lysakerju (uni\xc4\x8dena 1951), druga na otoku Hjert\xc3\xb8ya pri Molde, vendar je le prvo ozna\xc4\x8dil za Merz konstrukcijo. Po napadu Nemcev na Norve\xc5\xa1ko 1940 je zbe\xc5\xbeal v Anglijo. Sprva so ga internirali na Douglasu (otok Man), nato je bival v Londonu. Tam je spoznal Jacka Bilbota, ki je razstavil Schwittersova dela v svoji galeriji moderne umetnosti. Od 1945 dalje je Schwitters \xc5\xbeivel v Amblesidu blizu severno angle\xc5\xa1kega jezera District. V Elterwathru je konstruiral svojo zadnjo Merz konstrukcijo; delo ki ga na \xc5\xbealost nikoli ni dokon\xc4\x8dal. Njegovo zdravstveno stanje \xc5\xbee od leta 1944 ni bilo ravno najbolj\xc5\xa1e, ko ga je po preboleli gripi zadela \xc5\xa1e mo\xc5\xbeganska kap. 1946 je do\xc5\xbeivel fizi\xc4\x8dni zlom in si pri tem po\xc5\xa1kodoval zgornji del stegnenice._NEWLINE_Schwitters je umrl 8. januarja 1948 v Kendalu na grofiji Westmorland. Vzrok smrti sta bila plju\xc4\x8dni edem in vnetje sr\xc4\x8dne mi\xc5\xa1ice. Pokopan je bil v bli\xc5\xbenjem mestu Ambleside na pokopali\xc5\xa1\xc4\x8du St. Mary\'s. Po premestitvi leta 1970 se sedaj njegov in grob njegovega sina Ernsta nahaja na mestnem pokopali\xc5\xa1\xc4\x8du Engensohde (v \xc5\xa1estem predelu) v njegovem rojstnem kraju Hannover. To pokopali\xc5\xa1\xc4\x8de je tudi prizori\xc5\xa1\xc4\x8de njegovega satiri\xc4\x8dnega dela, napisanega v izgnanstvu z naslovom Dru\xc5\xbeinski grob (Das Familiengrab). Nagrobni spomenik nosi njegov slogan: "Nikoli ne mora\xc5\xa1 vedeti". Nekatera dela so po njegovi smrti predstavili na umetni\xc5\xa1kih razstavah documenta 1 (1955), documenta II (1959) in documenta III (1964) v Kasslu.\n_START_SECTION_\nPriznanja\n_START_PARAGRAPH_\nV spomin na Kurta Schwittersa so po njem poimenovali dve dr\xc5\xbeavni visoki \xc5\xa1oli, eno v Hannovru, drugo v Berlinu. Poleg tega je bila po njem poimenovana skupna knji\xc5\xbenica Visoke \xc5\xa1ole za glasbo, gledali\xc5\xa1\xc4\x8de in medije in Visoke \xc5\xa1ole Hannover v Hannovru, knji\xc5\xbenica na forumu Kurt Schwitters (Kurt-Schwitters-Forum) na EXPO Plazi. Njegovo doma\xc4\x8de mesto ga je po\xc4\x8dastilo s trgom pred Sprenglovem muzejem. V Wittmundu so po njem poimenovali ulico.\n_START_SECTION_\nZapu\xc5\xa1\xc4\x8dina\n_START_PARAGRAPH_\nKurt Schwitters je svojemu sinu Ernstu zapustil ve\xc4\x8d kot 600 svojih del. 1963 je Schwitters pooblastil Marlborough\xc5\xa1ko galerijo v Londonu, da upravlja in prodaja njegova dela. 1995 je Ernst do\xc5\xbeivel mo\xc5\xbegansko kap, naslednje leto pa je umrl zato je upravljanje zapu\xc5\xa1\xc4\x8dine prevzel Schwittersov ne\xc4\x8dak Bengt. Bengt se ni zanimal za umetnost in delo svojega dedka, zato je prekinil pogodbo z Marlborough\xc5\xa1ko galerijo. Leta 2000 je po dolgem pravnem prepiru galerija prejela od\xc5\xa1kodnino v vi\xc5\xa1ini 18 milijonov norve\xc5\xa1kih kron._NEWLINE_\xc5\xbde leta 1996 sta Bengt in njegova mati Lola norve\xc5\xa1kemu ministrstvu za kulturo predlagala, da bi se vsa dela darovala fundaciji in na ta na\xc4\x8din ohranila zbirko, katero bi druga\xc4\x8de zaradi pla\xc4\x8dila davkov morala prodati. Norve\xc5\xa1ko ministrstvo za kulturo ni pokazalo zanimanja. 2001 je bila ustanovljena fundacija Kurt in Ernst Schwitters (Kurt-und Ernst-Schwitters-Stiftung) v Hannovru, ki je prevzela pribli\xc5\xbeno 350 abstraktnih in 300 naturalisti\xc4\x8dnih del, dokumentarni material, knjige, skice in veliko \xc5\xa1tevilo fotografij Kurta Schwittersa. \xc5\xa0ele 2009/10 je Henie Onstad Art Centre predstavil prvo ve\xc4\x8djo razstavo na Norve\xc5\xa1kem o \xc5\xbeivljenju in delovanju Kurta Schwittersa.'