b'\n_START_ARTICLE_\nBenito P\xc3\xa9rez Gald\xc3\xb3s\n_START_SECTION_\nOtro\xc5\xa1tvo in mladost\n_START_PARAGRAPH_\nGald\xc3\xb3s \xe2\x80\x94 kr\xc5\xa1\xc4\x8den Benito Mar\xc3\xada de los Dolores \xe2\x80\x94 je bil deseti in zadnji otrok voja\xc5\xa1kega polkovnika Sebasti\xc3\xa1na P\xc3\xa9reza in Dolores Gald\xc3\xb3s. Ko je bil \xc5\xa1e otrok, ga je o\xc4\x8de navdu\xc5\xa1il za zgodovinske pripovedi s pripovedovanjem vsega, kar je kot vojak do\xc5\xbeivel v \xc5\xa1panski vojni za neodvisnost. Leta 1852 je za\xc4\x8del obiskovati \xc5\xa0olo San Agust\xc3\xadn na Kanarskih otokih. Prva leta pre\xc5\xbeiveta v mirnem okolju, oddaljenem od bojev med dru\xc5\xbebenimi razredi in bur\xc5\xbeoazijskega individualizma na Iberskem polotoku in v Evropi, so vplivala na njegovo idealisti\xc4\x8dno mentaliteto in kriti\xc4\x8dni duh. Gald\xc3\xb3s, ki je \xc5\xbee sodeloval v lokalnem tisku s satiri\xc4\x8dnimi poezijami, eseji in nekaterimi pripovedmi, je maturiral iz umetnosti leta 1862 na In\xc5\xa1titutu de La Laguna (Tenerife)._NEWLINE_Septembra leta 1862 se je preselil v Madrid, da bi \xc5\xa1tudiral pravo. Tam je ostal do konca svojega \xc5\xbeivljenja. Vpisal se je na univerzo, kjer je spoznal Francisca Ginerja de los R\xc3\xados, ki ga je navdu\xc5\xa1il za krausizem, filozofijo, ki jo lahko najdemo v njegovih prvih delih. Obiskoval je gledali\xc5\xa1\xc4\x8da in tako imenovano \xc2\xbbTertulia Canaria\xc2\xab\xc2\xa0z ostalimi pisatelji. Na eni izmed konferenc je spoznal Leopolda Alasa Clar\xc3\xadna, s katerim sta postala dobra prijatelja. _NEWLINE_Bil je urednik \xc4\x8dasopisev La Naci\xc3\xb3n in El Debate, kot tudi revije Revista del Movimiento Intelectual de Europa. _NEWLINE_Leta 1867 je prvi\xc4\x8d odpotoval v tujino kot dopisnik iz Pariza. Vrnil se je z deli Balzaca in Dickensa, \xc4\x8digar delo je prevedel in objavljal v podlistku v \xc4\x8dasopisu La Naci\xc3\xb3n. Zaradi prezaposlenosti ni bil prisoten na predavanjih prava, zato so ga leta 1868 izpisali iz univerze. To je bilo tudi leto revolucije, ki je spro\xc5\xbeila padec kraljice Izabele II.\n_START_SECTION_\nPrva dela\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1870 je s finan\xc4\x8dno pomo\xc4\x8djo svakinje objavil svoj prvi roman La Fontana de Oro, ki zajema obdobje od leta 1820 do leta 1823._NEWLINE_La Sombra, objavljena leta 1871, je izhajala v podlistku od novembra 1870 v reviji Revista de Espa\xc3\xb1a.\n_START_SECTION_\nLos Episodios Nacionales\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1873 je Gald\xc3\xb3s za\xc4\x8del objavljati Episodios nacionales (naslov mu je predlagal njegov prijatelj Jos\xc3\xa9 Luis Albareda). \xc5\xbdelel je napisati veliko kroniko najpomembnej\xc5\xa1ih dogodkov 19. stoletja, ki bi na enem mestu zbrala zgodovinski spomin \xc5\xa0pancev skozi njihovo intimno in vsakdanje \xc5\xbeivljenje, ter skozi njihov stik z nacionalnimi zgodovinskimi dejstvi, ki so zaznamovala kolektivno usodo dr\xc5\xbeave. Delo je sestavljeno iz 46 epizod v petih serijah, ki imajo vsaka deset romanov (z izjemo zadnje, ki je ostala nedokon\xc4\x8dana). Za\xc4\x8dne se z bitko pri Trafalgarju (1805) in kon\xc4\x8da z burbonsko restavracijo v \xc5\xa0paniji (1874)._NEWLINE_Prva serija (1873-1875) govori o \xc5\xa1panski vojni za neodvisnost (1808-1814), glavni lik pa je Gabriel Araceli. Ta serija je postala zelo priljubljena, verjetno zato, ker govori o vselej zanimivi \xc5\xa1panski vojni za neodvisnost._NEWLINE_Druga serija (1875-1879) govori o bojih med absolutisti in liberalci do smrti Fernanda VII. leta 1833. Glavni lik je liberalec Salvador Monsalud, ki v veliki meri pooseblja Gald\xc3\xb3sove ideje in v katerem prevladuje politi\xc4\x8dno nad herojskim._NEWLINE_Tretja serija (1898-1900) je posve\xc4\x8dena prvi karlisti\xc4\x8dni vojni (1833 y 1840)._NEWLINE_\xc4\x8cetrta serija (1902-1907) se odvija med Revolucijo leta 1848 in padcem Izabele II. leta 1868._NEWLINE_Peta serija (1907-1912) je nedokon\xc4\x8dana in se kon\xc4\x8da z restavracijo Alfonsa XII._NEWLINE_Gre za dela, ki so na pol poti med romanom in zgodovino. Izmi\xc5\xa1ljeni junaki se izmenjujejo z resni\xc4\x8dnimi. Avtor si izmisli nek lik, ki da dolo\xc4\x8deno enotnost dogajanju in ki deluje kot pri\xc4\x8da vsega, kar pripoveduje. Delo vsebuje lekcijo o strpnosti: potrebno je pozabiti na boje in delati za mir, svobodo in napredek. Ta skupek romanov predstavlja eno izmed najpomembnej\xc5\xa1ih del \xc5\xa1panske literature nasploh in je mo\xc4\x8dno vplival na razvoj \xc5\xa1panskega zgodovinskega romana. Da bi dodobra spoznal \xc5\xa0panijo, jo je pisatelj prepotoval z vlakom v tretjem razredu, tako da je sobival z ljudmi iz ni\xc5\xbejih slojev.\n_START_SECTION_\nPoklic pisatelja\n_START_PARAGRAPH_\nBenito P\xc3\xa9rez Gald\xc3\xb3s je bil navajen udobnega \xc5\xbeivljenja. V mestu je zgodaj vstajal in pisal do desetih zjutraj s svin\xc4\x8dnikom, saj je z nalivnim peresom porabil ve\xc4\x8d \xc4\x8dasa. Nato se je sprehajal po Madridu in poslu\xc5\xa1al pogovore neznancev ter opazoval detajle, ki jih je nato vklju\xc4\x8dil v svoje romane. Ni pil, je pa kadil cigare brez prestanka. Popoldne je bral v \xc5\xa1pan\xc5\xa1\xc4\x8dini, angle\xc5\xa1\xc4\x8dini in franco\xc5\xa1\xc4\x8dini; najraje je imel angle\xc5\xa1ke, \xc5\xa1panske in gr\xc5\xa1ke klasike, \xc5\xa1e posebno Shakespeara, Dickensa, Cervantesa, Lope de Vego in Evripida.\n_START_SECTION_\nOd Atenea do Santanderja\n_START_PARAGRAPH_\nGald\xc3\xb3s je od svojega prihoda v Madrid rad obiskoval Atenea na ulici de la Montera, kjer je spoznal \xc5\xa1tevilne intelektualce in politike. Obiskoval je tudi "tertulije" v kavarni Caf\xc3\xa9 de la Iberia. Od leta 1872 je poletja pre\xc5\xbeivljal v Santanderju (Kantabrija), kjer je kupil tudi posestvo, "finca de San Quint\xc3\xadn". Razcvet naturalizma v Franciji, s katerim je pri\xc5\xa1el v stik z branjem, je vplival na njegovo pisanje in leta 1881 je objavil roman La desheredada.\n_START_SECTION_\nGald\xc3\xb3s kot poslanec\n_START_PARAGRAPH_\nGald\xc3\xb3s je sodeloval v nacionalni politiki najprej kot liberalni poslanec in kasneje v republikanski stranki. Njegova parlamentarna kariera se je za\xc4\x8dela leta 1886, ko je vstopil v Kongres kot poslanec Guayame (Puerto Rico). Prisotnost v \xc5\xa1panskem parlamentu mu je omogo\xc4\x8dila opazovanje in analizo \xc5\xa1panske dru\xc5\xbebe, ki jo je nato opisal v svojih romanih. Leta 1910 je sodeloval na splo\xc5\xa1nih volitvah kot vodja stranke Conjunci\xc3\xb3n Republicano-Socialista._NEWLINE_Branje Tolstoja je vplivalo na to, da se je od naturalizma usmeril v spiritualizem. Med letoma 1891 in 1897 je objavil deset spiritualisti\xc4\x8dnih romanov: \xc3\x81ngel Guerra (1891), Tristana (1892), La loca de la casa (1892), Torquemada en la cruz (1893), Torquemada en el Purgatorio (1894), Torquemada y San Pedro (1895), Nazar\xc3\xadn (1895), Halma (1895), Misericordia (1897) in El abuelo (1897).\n_START_SECTION_\nGledali\xc5\xa1\xc4\x8de\n_START_PARAGRAPH_\nGald\xc3\xb3s je \xc5\xbee kot \xc5\xa1tudent pisal drame in komedije. Za\xc4\x8del je z Qui\xc3\xa9n mal hace, bien no espere (1861) in zgodovinsko dramo La expulsi\xc3\xb3n de los moriscos (1865) ter nadaljeval z visoko komedijo Un joven de provecho (1867). Nato se je popolnoma posvetil pisanju romanov do 15. marca 1892, ko je bilo v madridskem gledali\xc5\xa1\xc4\x8du Teatro de la Comedia uprizorjeno delo Realidad. Uspeh je pripeljal do gledali\xc5\xa1ke uprozoritve romana La loca de la casa. Z delom La de San Quint\xc3\xadn (1894) je postal priznal gledali\xc5\xa1ki ustvarjalec._NEWLINE_Uprizoritev Electre (1901), ki je vsebovala protiklerikalne nazore (Electra se upre Cerkvi), mu je kasneje onemogo\xc4\x8dila pridobitev Nobelove nagrade za knji\xc5\xbeevnost. Odmeven je bil tudi politi\xc4\x8dni \xc5\xa1kandal ob uprizoritvi Casandre (1910)._NEWLINE_Gald\xc3\xb3s je pisemski roman La inc\xc3\xb3gnita (1888-1889) o temi pre\xc5\xa1u\xc5\xa1tva spremenil v dialogni roman in le-tega nato v dramo, v obeh primerih pod naslovom Realidad (1889 y 1892). Od 24 dramskih del, jih 7 predstavlja adaptacije romanov. Njegove drame vsebujejo razmi\xc5\xa1ljanje o vrednosti dela in denarja, o veli\xc4\x8dini kesanja in o vlogi \xc5\xbeenske v dru\xc5\xbebi.\n_START_SECTION_\nAkademik\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1897 je bil sprejet v Kraljevo \xc5\xa1pansko akademijo kljub nasprotovanju konservativnih dr\xc5\xbeavnikov, \xc5\xa1e posebej neokatolikov.\n_START_SECTION_\nTe\xc5\xbeave z zalo\xc5\xbebami\n_START_PARAGRAPH_\nPo te\xc5\xbeavah z zalo\xc5\xbebami je Gald\xc3\xb3s ustanovil svojo lastno zalo\xc5\xbebo z imenom Obras de P\xc3\xa9rez Gald\xc3\xb3s na ulici calle de Hortaleza. Prvi dve deli, ki sta iz\xc5\xa1li, sta bili Do\xc3\xb1a Perfecta in El abuelo. Zalo\xc5\xbeba je delovala do leta 1904, ko je, utrujen od dela, podpisal pogodbo z zalo\xc5\xbebo Editorial Hernando.\n_START_SECTION_\nLjubezensko \xc5\xbeivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nGald\xc3\xb3s je bil vedno srame\xc5\xbeljiv in ne poznamo dobro njegovega intimnega \xc5\xbeivljenja. Ostal je samski, a vemo za nekatera ljubezenska razmerja z raznimi igralkami. Z Lorenzo Cobi\xc3\xa1n je imel tudi h\xc4\x8derko Mar\xc3\xado Gald\xc3\xb3s Cobi\xc3\xa1n, rojeno leta 1891. Obstaja korespondenca s pisateljico Emilio Pardo Baz\xc3\xa1n, s katero je bil v razmerju.\n_START_SECTION_\nZadnja leta\n_START_PARAGRAPH_\nV zadnjih letih \xc5\xbeivljenja se je Gald\xc3\xb3s posvetil politiki in dramatiki. Izgubil je vid in bil zadol\xc5\xbeen.  _NEWLINE_Leta 1907 je bil izbran za predstavnika v \xc5\xa1panskem parlamentu. Dve leti kasneje je skupaj s Pablom Iglesiasom predsedoval koaliciji republikancev in socialistov, a se je nato umaknil iz politi\xc4\x8dnega \xc5\xbeivljenja, da bi se posvetil  pisanju._NEWLINE_Z literarnega vidika je opaziti njegovo ob\xc4\x8dudovanje del Leona Tolstoja, ki se ka\xc5\xbee v spiritualizmu v njegovih zadnjih zapisih, prav tako pa ni mogel skriti dolo\xc4\x8denega pesimizma glede usode \xc5\xa0panije._NEWLINE_20. februarja 1919 je bil odkrit kip Gald\xc3\xb3sa v madridskem parku Parque del Retiro. Zaradi njegove slepote, je prosil, da ga dvignejo, da bi lahko potipal skulpturo in nato je jokal od navdu\xc5\xa1enja. Leto kasneje (1920) je umrl v svoji hi\xc5\xa1i na ulici calle Hilari\xc3\xb3n Eslava v Madridu. _NEWLINE_Kot znak \xc5\xbealovanja so se v no\xc4\x8di 4. januarja zaprla vsa gledali\xc5\xa1\xc4\x8da v Madridu. Naslednji dan, 5. januarja 1920, so ga pokopali. Na dan pogreba je 30 000 dr\xc5\xbeavljanov spremljalo njegovo krsto do pokopali\xc5\xa1\xc4\x8da cementerio de la Almudena. \xc4\x8ceprav \xc5\xbeenske niso hodile na pogrebe, je pri\xc5\xa1la na njegov pogreb igralka Catalina B\xc3\xa1rcena, po uradnem delu, pa so pri\xc5\xa1le tudi druge \xc5\xbeenske.\n_START_SECTION_\nIzdaje\n_START_PARAGRAPH_\nIzmed \xc5\xa1tevilnih izdaj izstopa izdaja C\xc3\xa1tedre P\xc3\xa9rez Gald\xc3\xb3s, ki je od leta 2005 objavila delo Obras completas v ve\xc4\x8d serijah: prva je sestavljena iz 24 knjig in zajema romane (2005 - 2011), druga pa je sestavljena iz dramskih del. Leta 2013 so v eni sami knjigi izdali Gald\xc3\xb3sove pripovedi.\n_START_SECTION_\nZna\xc4\x8dilnosti njegovega pisanja\n_START_PARAGRAPH_\nV govoru z naslovom La sociedad presente como materia novelable (Sodobna dru\xc5\xbeba kot snov za roman), ki ga je imel ob vstopu v Akademijo leta 1897, je predstavil bistvene zna\xc4\x8dilnosti svoje literature. Prizadeva si upodobiti celotno dru\xc5\xbebo, tako individualne poteze bitij, ki jo sestavljajo, kot tudi njihovo kolektivno vedenje. Zanima ga predvsem madridski srednji sloj prebivalstva, ki je glavni lik njegovih romanov, \xc4\x8deprav vklju\xc4\x8duje tudi ljudi iz visokih in nizkih slojev. Najprej poudari nizko bur\xc5\xbeoazijo, ki predstavlja boj za napredek. V ve\xc4\x8d delih se pripadnik bur\xc5\xbeoazije z naprednimi idejami zoperstavi reakcionarju, ki se zate\xc4\x8de v la\xc5\xbeno vernost. Kljub temu pa napada nizko bur\xc5\xbeoazijo, ko ta postane bolj konservativna. V zadnjih letih, ko Gald\xc3\xb3s izgubi vero v pozitivisti\xc4\x8dni ideal, se usmeri k spriritualizmu._NEWLINE_Je pravi mojster tehnike dialoga. Glas pripovedovalca skoraj na vsakem koraku prekinejo liki, najdemo pa tudi zanimive monologe, v katerih izmi\xc5\xa1ljeni liki brskajo po svoji intimnosti._NEWLINE_Isti liki se ve\xc4\x8dkrat pojavijo v ve\xc4\x8d novelah. S tem se ustvari ob\xc4\x8dutek, da se gibljejo v resni\xc4\x8dnem svetu, v katerem se pojavi enaka neprekinjenost kot v \xc5\xbeivljenju._NEWLINE_Svoja dela za\xc4\x8dini z dobro mero humorja, ki se pogosto razvije v ironijo in karikaturo._NEWLINE_Pri njem izra\xc5\xbeene ideje niso nikoli podrejene slogu pisanja. Ravno zato je bil ve\xc4\x8dkrat obto\xc5\xbeen dolo\xc4\x8dene nepazljivosti. Eden od najve\xc4\x8djih dose\xc5\xbekov je njegova sposobnost uporabe pogovornega jezika v njegovih delih, kjer se pojavljajo govorice, ki jih lahko sli\xc5\xa1imo na ulici. Ta naravnost je plod pozornega opazovanja. V njegovih delih se pojavljajo ljudske besede in \xc5\xa1irok spekter stalnih besednih zvez.\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdenski liki\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xa0tevilne \xc5\xa1tudije so poudarile Gald\xc3\xb3sovo sposobnost ustvarjanja \xc5\xbeenskih likov, med katerimi je potrebno omeniti: Gloria (Gloria Lantigua); La de Bringas (Rosal\xc3\xada Pipa\xc3\xb3n); Tormento (Amparo); La desheredada (Isidora Rufete); La familia de Le\xc3\xb3n Roch (Mar\xc3\xada Egipc\xc3\xadaca); Marianela; Misericordia (Benina).\n_START_SECTION_\nNajpomembnej\xc5\xa1a dela\n_START_PARAGRAPH_\nMed najpomembnej\xc5\xa1a Gald\xc3\xb3sova dela spadajo:_NEWLINE_Fortunata y Jacinta: smatra se za najbolj\xc5\xa1i Gald\xc3\xb3sov roman. Gre za realisti\xc4\x8dni roman z zapletenim ljubezenskim trikotnikom med \xc5\xbeenskama iz razli\xc4\x8dnih dru\xc5\xbebenih slojev in pripadnikom bur\xc5\xbeoazije (Juanito Santa Cruz). Roman se odvije med letoma 1869 in 1876. Zgodovinski dogodki sovpadajo z osebnimi \xe2\x80\x93 ko je restavracija, je Juanito z \xc5\xbeeno iz vi\xc5\xa1jega dru\xc5\xbebenega sloja, ko pa je revolucija, je Juanito z ljubico iz ni\xc5\xbejega sloja.  V tem delu je dobro viden tudi koncept \xe2\x80\x9cGald\xc3\xb3sovega Madrida\xe2\x80\x9d, pisatelj namre\xc4\x8d predstavi sliko mesta podobno kot je to naredil stoletje prej Francisco de Goya._NEWLINE_V romanu Do\xc3\xb1a Perfecta se v izmi\xc5\xa1ljenem mestu Orbajosa odvije tragedija \xc5\xa0panije, kjer se soo\xc4\x8dita dva koncepta sveta: srednjeve\xc5\xa1ki (Do\xc3\xb1a Perfecta) in moderni (Pepe Rey), ki \xc5\xbeelita osvojiti poosebljeno \xc5\xa0panijo v liku Rosario (h\xc4\x8di Do\xc3\xb1e Perfecte in dekle Pepa Reya)_NEWLINE_La desheredada: Gald\xc3\xb3s se pribli\xc5\xbea naturalizmu, njegovi junaki se du\xc5\xa1ijo v obstoju. Glavna junakinja, Isidora Rufete, boleha za delirijem, ki jo pripelje do tega, da se vidi kot \xc5\xbertev napake v usodi. Njeno \xc5\xbeivljenje temelji na domnevni pripadnosti plemstvu; zapravi veliko ve\xc4\x8d, kot si lahko privo\xc5\xa1\xc4\x8di in na koncu pristane v prostituciji.\n_START_SECTION_\nGald\xc3\xb3s kot novinar\n_START_PARAGRAPH_\nGald\xc3\xb3s je bil skoraj tako dober novinar kot pisatelj. Leta 1862 je ustanovil \xc4\x8dasopis La Antorcha; sodeloval je pri \xc4\x8dasopisu El \xc3\x93mnibus (1862), La Naci\xc3\xb3n (1865-1868), Revista del Movimiento Intelectual de Europa (1865-1867), Las Cortes (1869), La Ilustraci\xc3\xb3n de Madrid (1871), El Debate (1871), Revista de Espa\xc3\xb1a (1870-1873 y 1876), La Guirnalda (1873-1876), La Prensa de Buenos Aires (1885), Vida Nueva (1898), Electra (1901), Heraldo de Madrid (1901), Alma Espa\xc3\xb1ola (1903), La Rep\xc3\xbablica de las Letras (1905), Espa\xc3\xb1a Nueva (1909), Revista Mensual Tyflofila (1916), Ideas y Figuras (1918) in La Humanidad (1919).\n_START_SECTION_\nNeizdana dela\n_START_PARAGRAPH_\nK poznavanju Gald\xc3\xb3sovih neizdanih del je mo\xc4\x8dno pripomogel Alberto Ghiraldo leta 1923 z objavo devetih knjig Obras in\xc3\xa9ditas, pri zalo\xc5\xbebi Renacimiento v Madridu. Leta 1979 je hispanist Alan E. Smith med rokopisi shranjenimi v madridski knji\xc5\xbenici Biblioteca Nacional de Espa\xc3\xb1a na\xc5\xa1el ob\xc5\xa1iren fragment romana, ki se je leta 1983 objavil pod naslovom Rosal\xc3\xada. Po slogu spada v spiritualisti\xc4\x8dno fazo njegovega pisanja.\n_START_SECTION_\nPomembnost Gald\xc3\xb3sovih del\n_START_PARAGRAPH_\nVeliko strokovnjakov Gald\xc3\xb3sa smatra za enega od najbolj\xc5\xa1ih \xc5\xa1panskih romanopiscev za Cervantesom. Napisal je 31 romanov, 46 pripovedi v sklopu dela Episodios nacionales, 24 dramskih del in zbirko pripovedi, \xc4\x8dlankov in esejev. Je tudi nesporni mojster realizma v \xc5\xa0paniji in naturalizma 19. stoletja.\n_START_SECTION_\nProtiklerikalizem in Nobelova nagrada\n_START_PARAGRAPH_\nTako kot Leopoldo Alas Clar\xc3\xadn je bil tudi Gald\xc3\xb3s bojkotiran s strani konservativcev \xc5\xa1panske dru\xc5\xbebe, ki niso prepoznali njegove intelektualne in literarne vrednosti. \xc5\xa0tevilni strokovnjaki so mnenja, da je to kolektivno nasprotovanje prispevalo k razvoju njegovih protiklerikalnih idej in naprednih politi\xc4\x8dnih prepri\xc4\x8danj._NEWLINE_Leta 1912 je bil Gald\xc3\xb3s predlagan za Nobelovo nagrado za knji\xc5\xbeevnost. Zarota v obliki nacionalne in internacionalne kampanje je prepre\xc4\x8dila, da bi prejel nagrado ne le leta 1912, temve\xc4\x8d tudi 1913 in 1915. Leta 1922 se je \xc5\xa0vedska akademija odlo\xc4\x8dila, da Nobelovo nagrado za knji\xc5\xbeevnost podeli Jacintu Benaventu. Mo\xc5\xbeno je, da je bila to gesta politi\xc4\x8dne kompenzacije, a kot se je to zgodilo tudi velikim mojstrom kot so Tolstoj, Ibsen in Zola, je bila Nobelova nagrada odklonjena tudi enemu izmed najve\xc4\x8djih \xc5\xa1panskih knji\xc5\xbeevnikov le zaradi slepega sovra\xc5\xa1tva politi\xc4\x8dnih nasprotnikov.'