b'\n_START_ARTICLE_\nUravnavanje jeze\n_START_SECTION_\nJeza in \xc5\xa1port\n_START_PARAGRAPH_\nZnanstveniki so se ukvarjali tudi z vpra\xc5\xa1anjem kako jezo izra\xc5\xbeajo oziroma se nanjo odzivajo \xc5\xa1portniki. Stephanie Van Goozen, Nico Frijda in Nanne Van de Poll (1994)\xc2\xa0\xc2\xa0so raziskovali vpliv izbire \xc5\xa1porta na jezo in agresivno vedenje pri \xc5\xa1portnicah. \xc5\xbdeleli so preu\xc4\x8diti\xc2\xa0agresivno vedenje\xc2\xa0pri \xc5\xa1portnicah, preu\xc4\x8diti povezavo med jezo in agresivnim vedenjem in preveriti, \xc4\x8de je prognoza jeze merjena z vpra\xc5\xa1alnikom ASQ dober napovedovalec jeznega vzburjenja ter agresivnega vedenja pri laboratorijsko povzro\xc4\x8deni jezi. Pri\xc4\x8dakovali so, da bodo \xc5\xbeenske, ki sodelujejo pri agresivnih \xc5\xa1portih bolj izku\xc5\xa1ene pri izra\xc5\xbeanju agresivnega vedenja ter bodo zaradi tega posledi\xc4\x8dno izra\xc5\xbeale bolj agresivno vedenje v izzivalni situaciji. Vzorec je bil sestavljen iz \xc5\xbeensk, ki sodelujejo v agresivnih \xc5\xa1portih (npr. boks, wrestling, rugby ipd.) in pa neagresivnih \xc5\xa1portnic (rekreativnih plavalk). Poskus so izvedli v laboratoriju in sicer v studiu, kjer so snemali vedenje udele\xc5\xbeenk. V sobi sta bili tudi dve \xc5\xbearnici, ki sta povzro\xc4\x8dali, da je temperatura v sobi nara\xc5\xa1\xc4\x8dala do stanja, ko je postalo neznosno vro\xc4\x8de. Poleg tega pa so bile izpostavljene stresnim nalogam in izzivanju neprijaznega \xc5\xa1tudenta. Z razli\xc4\x8dnimi testi so eksperimentatorji preverjali spremembe v vokalni intenzivnosti, avtonomnem vzburjenju, agresivnem vedenju, subjektivnem ocenjevanju jeze in nagnjenosti k jezi. Med skupinama niso odkrili posebnih razlik v odzivanju z jezo._NEWLINE_Drugi raziskovalci (npr. J.P. Maxwella in E. Mooresb (2007))\xc2\xa0\xc2\xa0, ki so se ukvarjali s povezavo med jezo in \xc5\xa1portom pa so nasprotno ugotovili, da obstaja razlika v agresivnosti med \xc5\xa1porti, kjer do stika pride in tistimi, kjer do stika ne pride, ter da sta jeza in agresivno vedenje povezana.\n_START_SECTION_\nNasilje\n_START_PARAGRAPH_\nStevenson (1997)\xc2\xa0pa je v svoji raziskavi preu\xc4\x8deval, kako okolje, v katerem \xc5\xbeivijo temnopolti najstniki, vpliva na njihovo izra\xc5\xbeanje jeze in ali ni nemara jeza le obramba pred njihovim okoljem. \xc5\xa0tevilni temnopolti najstniki \xc5\xbeivijo v soseskah, ki so prepredene z nasiljem. Po podatkih Ameri\xc5\xa1kega statisti\xc4\x8dnega urada (1990) je umor glavni vzrok smrti pri temnopoltih mo\xc5\xa1kih, starih 15-44 let; za najstnike, stare 12-19 let pa je dvakrat bolj verjetno, da bodo \xc5\xbertve umora kot za odrasle. Kar 33% temnopoltih mo\xc5\xa1kih je ali v zaporu ali na pogojnem izpustu. Vpliv na razvoj jeze ima dru\xc5\xbeba \xe2\x80\x93 stereotipno dojemanje temnopoltih je, da so agresivni in nevarni kriminalci. Tak\xc5\xa1na podoba lahko vpliva na razvoj lastne identitete, jeze in nasilnega obna\xc5\xa1anja. Pomembno vlogo igra skupnost - Sampson in Groves sta odkrila, da vpliva tudi nadzor, ki ga ima soseska nad mladimi - zmanj\xc5\xa1a nasilje in izra\xc5\xbeanje jeze._NEWLINE_Stevenson je ugotovil, da ima najve\xc4\x8dji u\xc4\x8dinek na ob\xc4\x8dutenje jeze strah.\xc2\xa0Ka\xc5\xbee, da bodo tisti najstniki, ki se bojijo, da bodo sami do\xc5\xbeiveli nasilje, manj verjetno izkusili jezo, izrazili pa jo bodo tudi na manj agresivni na\xc4\x8din. Dru\xc5\xbeinska podpora najbolj vpliva na supresijo jeze. To nakazuje, da dru\xc5\xbeinsko okolje igra pomembno vlogo pri u\xc4\x8denju zadr\xc5\xbeevanja jeze. Izsledki nakazujejo, da bolj kot se najstnik boji okolice in ve\xc4\x8d podpore kot ima, manj\xc5\xa1a je verjetnost izbruhov jeze. Ka\xc5\xbee, da \xc4\x8de se posameznik ne boji ovir v okolju ali ne dojema okolico kot potencialno nevarnost, ve\xc4\x8dja je verjetnost, da se bo jezno odzval na dogajanje v okolju. To, da se na nevarnosti odzovejo s pomanjkanjem strahu, bi lahko predstavljalo figuro avtoritete in mo\xc4\x8di. Gre za alternativni odziv in spopadanje na okolje, ki se pogosto zdi brezupno, nevarno in stra\xc5\xa1ljivo.\xc2\xa0Raziskava je imela tudi pomanjkljivosti \xe2\x80\x93 nana\xc5\xa1ala se je le na temnopolte najstnike v urbanih okoljih, zato izsledkov ne moremo posplo\xc5\xa1iti \xc5\xa1e na druge etni\xc4\x8dne skupine.\xc2\xa0_NEWLINE_Jeza in nasilne video igrice_NEWLINE_Raziskave ka\xc5\xbeejo, da igranje nasilnih videoigric spro\xc5\xbei agresivnej\xc5\xa1o reakcijo, kot \xc4\x8de bi igrali nenasilne. Na dvoumno zgodbo bi se tisti, ki bi nasilne igrice igrali, odzvali z agresivnej\xc5\xa1imi odgovori, npr. pri prometni nesre\xc4\x8di bi preklinjali, se stepli, medtem ko bi tisti, ki bi igrali nenasilne videoigrice imeli milej\xc5\xa1e odgovore, npr. fotografirali bi nesre\xc4\x8do, se pozanimali po avtomobilskem zavarovanju. Hitra jeza kot zna\xc4\x8dajska poteza pa na agresivne odzive nima velikega vpliva. Posamezniki, katerih zna\xc4\x8dajska lastnost je hitra jeza, postanejo z izpostavljanjem nasilnim video igricam bolj agresivni, kot \xc4\x8de bi bili izpostavljeni nenasilnim. V nasprotju pa na posameznike, katerih hitra jeza ni zna\xc4\x8dajska lastnost, nasilne video igrice nimajo velikega vpliva._NEWLINE_Dokaj klju\xc4\x8dno vlogo pa igra tudi igralni \xc4\x8das. Raziskave so pokazale, da pri tistih, ki igrajo nasilne videoigrice 20 minut pride do ve\xc4\x8djih sprememb v do\xc5\xbeivljanju jeze, kot pri tistih, ki bi igrali 60 minut. Tako \xc5\xbeenske, kot udele\xc5\xbeenci, ki navadno ne igrajo nasilnih video igric, dose\xc5\xbeejo ve\xc4\x8dje spremembe v do\xc5\xbeivljanju jeze, kot mo\xc5\xa1ki oziroma tisti, ki igrajo nasilne video igrice._NEWLINE_Igranje nasilnih videoigric pa ima tudi vpliv na prepoznavanje \xc4\x8dustev iz mimike obraza. Tisti, ki igrajo nasilne videoigrice kasneje prepoznajo veselo mimiko, kot tisti, ki igrajo nenasilne videoigrice. Posameznik, ki je izpostavljen nasilnim videoigricam je namre\xc4\x8d bolj pozoren in prej zazna jezo, \xc4\x8de je ta v neki dolo\xc4\x8deni situaciji prisotna in ob tem obstaja ve\xc4\x8dja verjetnost, da se bo razvilo jezno in agresivno vedenje.\xc2\xa0\n_START_SECTION_\nGlasbena terapija\n_START_PARAGRAPH_\nGlasba je po navadi ustvarjena z namenom izra\xc5\xbeanja \xc4\x8dustev skladatelja in vzbujanja enakih \xc4\x8dustev v poslu\xc5\xa1alcih, s \xc4\x8dimer se ti lahko poistovetijo in pomirijo. Na to temo je bilo izvedenih nekaj raziskav, ki so ugotavljale povezavo med u\xc4\x8dinkom glasbe na jezo oziroma na njeno uravnavanje._NEWLINE_Na vzorcu 14 mo\xc5\xa1kih forenzi\xc4\x8dnih psiholo\xc5\xa1kih pacientov so Hakvoort, Bogaerts, Thaut in Spreen (2013)  preverjali, \xc4\x8de glasbena terapija pove\xc4\x8da zmo\xc5\xbenost nadzora jeze in odklonskga vedenja. Polovica udele\xc5\xbeencev je bilo vklju\xc4\x8denih v glasbeno terapijo (eksperimentalna skupina), polovica pa v terapije, ki ne vklju\xc4\x8dujejo glasbe (kontrolna skupina). Vsak udele\xc5\xbeenec je bil dele\xc5\xbeen dvajset individualnih enournih terapij. Po teh so izvedli \xc5\xa1e dve dodatni skupni sre\xc4\x8danji, ki so jih posneli. Izkazalo se je, da je izklju\xc4\x8dno na podlagi posnetkov glavni raziskovalec lahko devet od 14 udele\xc5\xbeencev pravilno razvrstil v kontrolno in eksperimentalno skupino (brez predhodnjih informacij o razporeditvi udele\xc5\xbeencev v skupini). Eksperimentalna skupina - skupina, ki je bila vklju\xc4\x8dena v terapijo z glasbo - je bila po terapijah bolj dovzetna za uporabljanje novo nau\xc4\x8denih ve\xc5\xa1\xc4\x8din za spoprijemanje z jeze kot kontrolna, avtorji pa predvidevajo tudi pospe\xc5\xa1en proces spreminjanja vedenja ob vklju\xc4\x8denosti v glasbene terapije._NEWLINE_Vpliv glasbe na do\xc5\xbeivljanje jeze sta prou\xc4\x8devala tudi Sharman in Dingle (2015) . Natan\xc4\x8dneje, preverjala sta, \xc4\x8de je tudi ekstremna glasba, kot je heavy metal, na\xc4\x8din spoprijemanja z jezo. Predpostavila sta, da se bo eksperimentalni skupini (,ki je v jezi poslu\xc5\xa1ala ekstremno glasbo) povi\xc5\xa1al tako sr\xc4\x8dni utrip kot tudi subjektivna ocena jeze in da se bodo v primerjavi s kontrolno skupino (,ki v jezi ne poslu\xc5\xa1a glasbe) po eksperimentu udele\xc5\xbeenci eksperimentalne skupine po\xc4\x8dutili bolje. Rezultati avtorjev ka\xc5\xbeejo, da se, kot pri\xc4\x8dakovano, sovra\xc5\xbenost, vzdra\xc5\xbeljivost in stres v jezi pove\xc4\x8dajo in po tem zni\xc5\xbeajo, ne glede na to ali poslu\xc5\xa1amo glasbo ali ne. Sr\xc4\x8dni utrip pri kontrolni skupini po tem upade, pri eksperimentalni pa ostane pribli\xc5\xbeno enak, iz \xc4\x8desar sta avtorja sklepala, da se jeza s poslu\xc5\xa1anjem ekstremne glasbe ne pove\xc4\x8da, temve\xc4\x8d se ujema z ravnjo psihi\xc4\x8dne vzburjenosti in s tem prispeva k pove\xc4\x8danju pozitivnih \xc4\x8dustev, katera so do\xc5\xbeivljali udele\xc5\xbeenci eksperimentalne skupine. Pred in po stanju jeze pa so udele\xc5\xbeenci re\xc5\xa1ili vpra\xc5\xa1alnik, katerega analiza je pokazala, da se pri eksperimentalni skupini pove\xc4\x8data tudi navdihnjenost in aktivnost. O tej raziskavi je poro\xc4\x8dal tudi mednarodni \xc4\x8dasopis Guardian. \xc4\x8clanek lahko preberete tukaj ._NEWLINE_Sezer (2012)  je v svoji \xc5\xa1tudiji ugotavljal ali ima terapija z glasbo, natan\xc4\x8dneje tur\xc5\xa1kim instrumentom podobnim flavti, pozitiven efekt na zmanj\xc5\xa1evanje jeze \xc5\xa1tudentov. V raziskavi je sodelovalo 14 \xc5\xa1tudentov, starih od 18 do 23 let. Rezultati prikazujejo veliko razliko med kontrolno in eksperimentalno skupino po koncu \xc5\xa1tudije, saj se je stopnja jeze v eksperimentalni skupini zelo zmanj\xc5\xa1ala, na drugi strani pa je pri kontrolni skupini ostala nespremenjena. Rezultati ka\xc5\xbeejo, da ima glasba relativno pozitiven efekt na zmanj\xc5\xa1anje jeze, vendar je treba omeniti, da je bil vzorec raziskave manj\xc5\xa1i, zato ni enostavno potegniti zaklju\xc4\x8dka in generalizirati ugotovitve \xc5\xa1tudije._NEWLINE_Na vzorcu 48 mo\xc5\xa1kih v izraelskem zaporu, so Bensimon, Einat in Gilboa (2012)  v \xc5\xa1tudiji raziskovali ali spro\xc5\xa1\xc4\x8dujo\xc4\x8da glasba vpliva na stopnjo jeze zapornikov. Udele\xc5\xbeenci so bili razdeljeni na eksperimentalno in kontrolno skupino. Eksperimentalna skupina je bila izpostavljena trem zaporednim tednom spro\xc5\xa1\xc4\x8dujo\xc4\x8de glasbe, kontrolna skupina pa glasbi ni bila izpostavljena. Rezultati ka\xc5\xbeejo, da se je stopnja jeze pri eksperimentalni skupini postopno zmanj\xc5\xa1evala, pri kontrolni skupini pa je ostajala na pribli\xc5\xbeno enakem nivoju. Zaklju\xc4\x8dimo lahko, da ima spro\xc5\xa1\xc4\x8dujo\xc4\x8da glasba pozitiven efekt na problemati\xc4\x8dno in napeto okolje, kot je zapor. Glasba namre\xc4\x8d povzro\xc4\x8di bolj\xc5\xa1e vzdu\xc5\xa1je in tudi zaporniki se med seboj lahko bolj pove\xc5\xbeejo._NEWLINE_Lahko torej trdimo, da ima glasba nasploh pozitiven u\xc4\x8dinek na zmanj\xc5\xa1evanje stopnje jeze posameznikov. Potrebno pa je vedeti, da raziskav na tem podro\xc4\x8dju ni bilo veliko in tudi \xc5\xa1tevilo udele\xc5\xbeencev vklju\xc4\x8denih v raziskave je manj\xc5\xa1e. Prav zaradi tega je podatke te\xc5\xbeje generalizirati in posplo\xc5\xa1evati na celotno populacijo.\n_START_SECTION_\nMladoletni prestopniki\xc2\xa0\n_START_PARAGRAPH_\nJeremy D. Jewell in Scott J. Elliff (2013)\xc2\xa0\xc2\xa0sta podobno raziskavo izvedla na mladoletnih prestopnikih. Preu\xc4\x8dila sta u\xc4\x8dinkovitost obstoje\xc4\x8dega programa, imenovanega RSVP. Gre za program, sestavljen iz 5 skupinskih sre\xc4\x8danj, pri katerih \xc5\xbeelijo prestopnike izobraziti na podro\xc4\x8dju stresa in jeze ter jih nau\xc4\x8diti tehnike spro\xc5\xa1\xc4\x8danja. Program traja en teden. Pri prvem sre\xc4\x8danju gre za izobra\xc5\xbeevanje glede stresa in njihovem u\xc4\x8dinku na telo in razum, pri drugem, tretjem in \xc4\x8detrtem se prestopniki seznanijo s tehnikami spro\xc5\xa1\xc4\x8danja (globoko dihanje, tehnika\xc2\xa0\'\'guided imagery\'\'\xc2\xa0\xe2\x80\x93 tehnike misli in nasvetov, ki vodijo do sprostitve ter progresivno mi\xc5\xa1i\xc4\x8dno spro\xc5\xa1\xc4\x8danje), pri zadnjem, petem sre\xc4\x8danju pa gre za povzetek. Program je primeren tudi za tiste s podpovpre\xc4\x8dno pismenostjo in inteligentnostjo. Sama raziskava je dala vzpodbudne rezultate, vendar je treba poudariti, da je zajela prestopnike le v enem centru. Prav tako ne moremo sklepati o dolgoro\xc4\x8dnih u\xc4\x8dinkih programa \xe2\x80\x93 ne vemo, ali program pripomore k temu, da prestopniki v prihodnosti zagre\xc5\xa1ijo manj zlo\xc4\x8dinov.\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdenske v zaporu\xc2\xa0\n_START_PARAGRAPH_\nObstaja veliko ve\xc4\x8d \xc5\xa1tudij o\xc2\xa0jezi\xc2\xa0mo\xc5\xa1kih kot \xc5\xbeensk v zaporu. Nekateri raziskovalci so videli v tem problem, saj pomanjkljivo znanje ne nudi zadovoljive pomo\xc4\x8di kaznjenkam pri spopadanjem z jezo. Raziskovalci Eamon, Munchua in Reddon (2001)\xc2\xa0\xc2\xa0so ocenjevali u\xc4\x8dinek in vpliv programa nadziranja jeze (v angl. anger management) na manj\xc5\xa1i skupini \xc5\xbeensk v zaporu. Smith, Smith in Beckner (1994)\xc2\xa0\xc2\xa0pa so ugotavljali skupne razloge za jezo, zakaj ljudje postanejo jezni, razumeti, kako se bolj u\xc4\x8dinkovito spopasti z jezo in pomagati zapornicam vklju\xc4\x8diti komponente programa nadzorovanja jeze. Zapornice so v obeh raziskavah re\xc5\xa1ile t. i. Novaco Anger Scale (NAS), ki je v delu A ocenjeval tri vidike jeze (kognitivno, fiziolo\xc5\xa1ko ter vedenjsko) s to\xc4\x8dkami, ki so opisovale stvari, ki jih ljudje mislijo, \xc4\x8dutijo oziroma delajo. Na 3-stopenjski lestvici so dolo\xc4\x8dili, koliko se z opisi strinjajo. Ta del namre\xc4\x8d ocenjuje primanjkljaje v posameznikovi sposobnosti kontrole jeze na vseh treh (prej omenjenih) podro\xc4\x8djih. V delu B so ocenjevali individualne vzorce jeze. Napisane so bile situacije, ki bi potencialno provocirale jezo, pri \xc4\x8demer so testiranci na lestvici intenzivnosti jeze izbrali sebi primerno stopnjo jeze. V raziskavi Smith idr. (1994)\xc2\xa0\xc2\xa0so zapornice re\xc5\xa1ile NAS pred in po delavnicah za u\xc4\x8denje pravilnega spoprijemanja z jezo. Delavnice so izvajali tri zaporedne petke, trajale so okoli 2 uri, skupno pribli\xc5\xbeno 6 ur. Na za\xc4\x8detku so zapornice, glede na rezultate NAS, izra\xc5\xbeale povpre\xc4\x8dno stopnjo jeze, na koncu delavnic so bili rezultati ni\xc5\xbeji, kar nakazuje na to, da so do\xc5\xbeivljale manj jeze. Prav tako se je pri zapisovanju 4-stopenjske lestvice jeze, povpre\xc4\x8dje skozi tri tedne zmanj\xc5\xa1alo. Avtorji so prepri\xc4\x8dani, da so bile delavnice uspe\xc5\xa1ne, ker so s predstavljenimi na\xc4\x8dini pri zapornicah dosegli to, da so pred neko dolo\xc4\x8deno reakcijo, ki jo je izzvala jeza, pomislile. Vseeno omenijo pomanjkljivost: premajhno \xc5\xa1tevilo udele\xc5\xbeenk.\n_START_SECTION_\nPsihiatri\xc4\x8dne bolni\xc5\xa1nice\n_START_PARAGRAPH_\nWilson, Gandolfi, Dudley, Thomas, Tapp in Moore\xc2\xa0\xc2\xa0so raziskovali uspe\xc5\xa1nost terapij za obvladovanje jeze v psihiatri\xc4\x8dni bolni\xc5\xa1nici. Udele\xc5\xbeenci raziskave so bili mo\xc5\xa1ki pacienti, ki so jim priporo\xc4\x8dili obiskovanje terapij za nadzorovanje jeze. Terapije so potekale enkrat tedensko po dve uri. Na sre\xc4\x8danjih so uporabili tudi terapijo z umetnostjo \xe2\x80\x93 glasbo in igranjem vlog. Pred za\xc4\x8detkom in na koncu sre\xc4\x8danj so bile zbrane ocenitve. Ocenitve so vsebovale podatke o agresivnih dogodkih in nasilju, vklju\xc4\x8dno s samopo\xc5\xa1kodovalnim vedenjem ude\xc5\xbeencev raziskave. Ugotovili so, da so lahko terapije obvladovanja jeze za mo\xc5\xa1ke paciente v psihiatri\xc4\x8dnih bolni\xc5\xa1nicah efektivne v smislu zmanj\xc5\xa1anja fizi\xc4\x8dne agresije in reagiranja na provokacijo.\n_START_SECTION_\nOtroci\n_START_PARAGRAPH_\nFlanagan, Allen in Henry pa zagovarjajo tehniki AMT (Anger Management Therapy - terapija za nadzor jeze) in REBT (Rational Emotive Behavior Therapy - razumsko, \xc4\x8dustvena, vedenjska terapija). AMT je proces osvajanja ve\xc5\xa1\xc4\x8din, s katerimi lahko prepoznamo razvoj jeze. Te ve\xc5\xa1\xc4\x8dine nam pomagajo, kako se spoprijeti s situacijo na pozitiven na\xc4\x8din. AMT ne u\xc4\x8di, kako jezo zadr\xc5\xbeati, ampak u\xc4\x8di prepoznavanje spro\xc5\xbeilcev jeze in posamezniku pomaga razviti na\xc4\x8din, kako se z jezo soo\xc4\x8diti. REBT pa je sistem, ki posamezniku pomaga sprejemati svoje napake, vedenjske napake in omejitve okolja, tako, da spremeni njegovo kognitivno oceno situacije. Dokazano je bilo, da se z uporabo REBT lahko otroci bolj u\xc4\x8dinkovito spoprijemajo z jezo kot z AMT, predvsem zato, ker se znebijo miselnih vzorcev, ki jezo spodbujajo._NEWLINE_V isti \xc5\xa1tudiji  so avtorji preu\xc4\x8devali tudi u\xc4\x8dinkovitost kombinacije racionalno-emocionalne vedenjske terapije (REBT) in kognitivno vedenjske terapije (AMT) ter jo primerjali z u\xc4\x8dinkovitostjo zgolj AMT. Predpostavljeno je bilo, da bo kombinacija dveh terapij vodila do ve\xc4\x8djega napredka pri upravljanju z jezo, socialnih sposobnostih in zmanj\xc5\xa1anju simptomov depresije, kot pa sama AMT. Raziskovalci so si postavili vpra\xc5\xa1anje: ali bo dodana REBT komponenta zvi\xc5\xa1ala u\xc4\x8dinkovitost programa, ki \xc5\xbee velja za uspe\xc5\xa1nega? Raziskovalci so preu\xc4\x8devali tudi odnose med jezo, socialnimi sposobnostmi in depresijo. Vzorec je sestavljalo 24 otrok (13 mo\xc5\xa1kih, 11 \xc5\xbeensk), starih med 9 in 11 let, ki so obiskovali javno osnovno \xc5\xa1olo v ju\xc5\xbeno-vzhodni Virginiji. Vsi izbrani udele\xc5\xbeenci so bili dele\xc5\xbeni 10-dnevnega programa upravljanja z jezo v \xc4\x8dasu kosila na \xc5\xa1oli. Vsem je bilo na dom poslano pismo o programu, ki je vklju\xc4\x8devalo tudi dovoljenje star\xc5\xa1ev. Razdelili so jih v dve skupini, ena je bila dele\xc5\xbena programa, ki je vklju\xc4\x8deval REBT in AMT, druga pa programa z zgolj AMT. Za merjenje rezultatov so uporabili razli\xc4\x8dne psiholo\xc5\xa1ke vpra\xc5\xa1alnike (Social Skills Rating System, Gresham and Elliot 1990; Children\'s Depression Inventory, Kovacs 1992; Children\'s Inventory of Anger, Nelson and Finch 2000). Skupini sta se sestajali med \xc4\x8dasom kosila za 30-45 minut. Ta \xc4\x8das so izbrali, saj so se po poro\xc4\x8danju u\xc4\x8diteljev takrat otroci najpogosteje grdo obna\xc5\xa1ali in so s tak\xc5\xa1nim vedenjem nadaljevali tudi pri pouku. Voditelj skupin je bil \xc5\xa1olski psiholog. Pred za\xc4\x8detkom programa sta imeli obe skupini podobne vrednosti na vseh treh vpra\xc5\xa1alnikih. Po opravljenem programu je bil viden napredek pri obeh skupinah, bolj\xc5\xa1e rezultate pa je imela skupina, ki je bila izpostavljena kombinaciji obeh terapij. \xc5\xa0tudija je dokazala, da vklju\xc4\x8devanje REBT komponente v AMT terapijo dokazano pripomore k uspe\xc5\xa1nej\xc5\xa1emu otrokovem soo\xc4\x8danju z jezo in depresijo. Dodajanje kognitivne vedenjske komponente k so\xc4\x8dasnemu izbolj\xc5\xa1anju socialnih sposobnosti, zvi\xc5\xa1a u\xc4\x8dinkovitost prevencije te\xc5\xbeav pozunanjenja._NEWLINE_\xc4\x8custvena regulacija_NEWLINE_Norve\xc5\xa1ki raziskovalci so izvedli raziskavo o strategijah nadzora nad jezo,\xc2\xa0strahom\xc2\xa0in\xc2\xa0\xc5\xbealostjo\xc2\xa0med otroki, starimi med pet in sedem let. Otroke so spra\xc5\xa1evali, kako se da po njihovem mnenju ustaviti ob\xc4\x8dutek jeze, strahu in \xc5\xbealosti, kar so raziskovalci poimenovali kot \xc4\x8dustvena regulacija. V raziskavi je sodelovalo 83 otrok, ki so jih raziskovalci individualno intervjuvali. Rezultati so prikazali, da ve\xc4\x8dina odgovorov (84,3%) otrok spada med strategije \xc4\x8dustvene regulacije. V diskusiji so raziskovalci zapisali, da ve\xc4\x8d kot 80% otrok iz obeh skupin povezuje strategije \xc4\x8dustvene regulacije s strategijami socialnih interakcij. Tako so strategije socialne interakcije prevladovale pri vseh treh \xc4\x8dustvih. Rezultati so potrdili pri\xc4\x8dakovanja in napovedi, da so strategije \xc4\x8dustvene regulacije dobro znane tudi otrokom starim manj kot 6 let. Kon\xc4\x8dni rezultati pa niso potrdili pri\xc4\x8dakovanja raziskovalcev, da bodo kognitivne strategije pogostej\xc5\xa1e za ustavljanje strahu, kot pa za ustavljanje jeze in \xc5\xbealosti\xc2\xa0.\n_START_SECTION_\nMladostniki\xc2\xa0\n_START_PARAGRAPH_\nPuskar, Stark, Northcut, Williams in Haley so ugotovili, da lahko jezo pri otrocih uspe\xc5\xa1no obvaldujemo z medvrstni\xc5\xa1kim u\xc4\x8denjem. Sklepali so, da \xc4\x8de je osve\xc5\xa1\xc4\x8danje o zdravi prehrani ali varni spolnosti pri mladih bolj u\xc4\x8dinkovito, \xc4\x8de dobijo informacije od svojih vrstnikov, bi ve\xc4\x8dji u\xc4\x8dinek pri spoprijemanju z jezo dosegli, \xc4\x8de bi tudi tehnike za uravnavanje jeze otrokom predstavili vrstniki. Raziskovalci so oblikovali poseben program, s katerim bi mladino u\xc4\x8dili uspe\xc5\xa1nega soo\xc4\x8danje z jezo, kako prepoznati stres in jezo in kako se odzvati na zdrav na\xc4\x8din. Sestavili so verzijo programa, ki je bil primeren starosti u\xc4\x8dencev. Celoten projekt je vseboval tri dele. V prvem delu so izbirali vrstnike, ki bodo pou\xc4\x8devali in le-te usposobili za delo z vrstniki, v drugem delu so izpeljali dvotedenski program medvrstni\xc5\xa1kega u\xc4\x8denja, v tretjem delu pa so udele\xc5\xbeenci raziskave sami ocenili tak na\xc4\x8din pristopa k spoprijemanju z jezo. Vsako sre\xc4\x8danje je trajalo 50 minut; udele\xc5\xbeili so se ga otroci stari od 9 do 14 let. V tem \xc4\x8dasu so bili otroci vklju\xc4\x8deni v aktivnosti, naloge in diskusije, ki so primerne njihovi starosti, prek njih pa so raziskovali svoja \xc4\x8dustva o razli\xc4\x8dnih temah. Primeri teh aktivnosti so: u\xc4\x8denci so z napihovanjem jeze ponazarjali u\xc4\x8dinek jeze: da bi razlo\xc5\xbeili razli\xc4\x8dne na\xc4\x8dine spoprijemanja z jezo, so enkrat napolnili balon do polnega (tisti, ki jezo zadr\xc5\xbeujejo), drugi\xc4\x8d pa so zrak iz napihnjenega balona po\xc4\x8dasi spustil, tako da je balon zletel po sobi (tisti, ki jezo sprostijo); u\xc4\x8dili so jih razli\xc4\x8dnih tehnik dihanja za spro\xc5\xa1\xc4\x8danje telesa in uma; u\xc4\x8dili so se tehnik \xc5\xa1tetja, ki prepre\xc4\x8dijo, da bi se nemudoma jezno odzvali; izvajali so tudi skupinsko meditacijo; da bi demonstrirali kako negativne misli (prehitro sklepanje, etiketiranje drugih in sebe, itd.) skrivijo podobo sveta oz. sliko obrnejo na glavo (u\xc4\x8denci so sliko gledali skozi kozarec, ki sliko obrne); u\xc4\x8denci so dobili scenariji (npr. u\xc4\x8denec, ki ima poleg tebe \xc5\xa1olsko omarico, ti je povedal, da ti je prijatelj ukradel denar iz omarice. Kaj bi si mislil in kako bi se po\xc4\x8dutil? Nato so morali u\xc4\x8denci re\xc5\xa1iti primer in zadr\xc5\xbeevati negativne misli).\xc2\xa0_NEWLINE_Deffenbacher, R. Lynch, Oetting in Kemper\xc2\xa0so v svoji raziskavi preu\xc4\x8devali u\xc4\x8dinke dveh programov zmanj\xc5\xa1evanja jeze pri u\xc4\x8dencih. Uporabili so dva programa na u\xc4\x8dencih \xc5\xa1estih, sedmih in osmih razredov. \xc5\xa0lo je za program s kognitivnim spro\xc5\xa1\xc4\x8danjem (CRCS) in program treninga socialnih ve\xc5\xa1\xc4\x8din (SST). CRCS u\xc4\x8di na\xc4\x8dine spro\xc5\xa1\xc4\x8danja in spremembo kognitivnih, emocionalnih in fiziolo\xc5\xa1kih elementov jeze. Z uporabo nau\xc4\x8denih ve\xc5\xa1\xc4\x8din se posamezniki pomirijo ali pa sploh ne dose\xc5\xbeejo tolik\xc5\xa1ne intenzitete jeze. Lahko se bolje spoprimejo s frustracijo ali provokacijo. Jezni najstniki pogosto izra\xc5\xbeajo verbalno in telesno zastra\xc5\xa1ujo\xc4\x8do jezo, so slab\xc5\xa1i v medosebni komunikaciji in so nagnjeni k slab\xc5\xa1e nadzorovanim na\xc4\x8dinom izra\xc5\xbeanja jeze. SST se posve\xc4\x8da izbolj\xc5\xa1anju socialnih ve\xc5\xa1\xc4\x8din, s katerimi posameznik obvlada nesoglasja in konflikte, ki so v dru\xc5\xbebi neizogibni. Oba programa sta podala spodbudne rezultate, vendar je treba opozoriti, da v okviru raziskave niso preverjali dolgoro\xc4\x8dnih u\xc4\x8dinkov. Oceno o izra\xc5\xbeenosti jeze so preko testov podali udele\xc5\xbeenci sami. \xc4\x8ce bi ocenjevali drugi, na primer star\xc5\xa1i ali u\xc4\x8ditelji, bi morda dobili druga\xc4\x8dne rezultate. Prav tako je bil vzorec premajhen, da bi rezultate lahko posplo\xc5\xa1ili.\n_START_SECTION_\nUravnavanje jeze ob stresnih dogodkih\n_START_PARAGRAPH_\nDruge raziskave  so se osredoto\xc4\x8dile na odnos med toleranco negativnih psiholo\xc5\xa1kih stanj (DT-distress tolerance) in petimi komponentami jeze. To so zunanje izra\xc5\xbeanje jeze, notranje izra\xc5\xbeanje jeze, zunanje nadzorovanje jeze, notranje nadzorovanje jeze, dojemanje ve\xc4\x8d situacij kot nadle\xc5\xbenih in vznemirjajo\xc4\x8dih ter ve\xc4\x8dja verjetnost reagiranja nanje z agresijo (trait anger). Ugotovili so da, nizka stopnja DT pomeni vi\xc5\xa1jo stopnjo "trait" jeze ter te\xc5\xbeji nadzor nad zunanjim izra\xc5\xbeanjem jeze. Ugotovili pa so tudi, da stopnja DT nima vpliva na notranje izra\xc5\xbeanje jeze ter notranje nadzorovanje jeze. Zaklju\xc4\x8dili so, da sta nizek DT in visoka stopnja jeze med seboj res povezana, vendar pa ne moramo trditi, da ima DT v povezavi z \xc5\xbeivljenjskimi stresorji dolgoro\xc4\x8den vpliv na stopnjo jeze pri posamezniku.\n_START_SECTION_\nVpliv alkohola na uravnavanje jeze\xc2\xa0\n_START_PARAGRAPH_\nPretirano pitje alkohola je pogosto predstavljeno kot eden izmed glavnih vzrokov razli\xc4\x8dnih oblik nasilnega vedenja, saj alkohol v veliki meri pove\xc4\x8duje nasilno vedenje pri posameznikih, \xc5\xa1e posebej pri tistih, ki so nagnjeni k agresivnosti. Ta nagnjenja k tveganemu agresivnemu vedenju pa pogosteje pridejo do izraza pri posameznikih, ki v sebi gojijo intenzivno prekrito jezo, in sicer takrat, ko so pod vplivom alkohola. U\xc5\xbeivanje alkohola prav tako povzro\xc4\x8da izgubo samoobvladovanja in tako vodi v nasilno vedenje in izra\xc5\xbeanje potla\xc4\x8denih \xc4\x8dustev. Izra\xc5\xbeanje jeze v medosebnih odnosih pa zelo te\xc5\xbeko nadzorujejo posamezniki, ki trpijo za odvisnostjo od alkohola in drugih substanc. Na podlagi \xc5\xa1tudij, ki so raziskovale omenjeno problematiko, so ugotovili, da \xc4\x8dezmerno pitje alkohola pove\xc4\x8duje verjetnost, da se bo pojavilo nasilno vedenje in da v veliki meri vpliva na izra\xc5\xbeanje prekrite jeze\xc2\xa0. Poleg tega intenzivno do\xc5\xbeivljanje jeze predstavlja faktor tveganja, da bo pri\xc5\xa1lo do agresivnega vedenja kot posledica pitja alkohola, pogosteje pri mo\xc5\xa1kih. Prav tako so ugotovili, da stopanje T-jeze napovedujejo nagnjenja k samomorilnemu vedenju in anksioznost\xc2\xa0. Torej je alkohol pogosto klju\xc4\x8den dejavnik, ki vpliva na izra\xc5\xbeanje prekrite jeze, nagnjenje k nasilnemu vedenju in agresiji ter skupaj z jezo v veliki meri vpliva na razvoj emocionalnih stanj kot so nagnjenje k samomorilnemu vedenju, depresija in anksioznost._NEWLINE_Povezavo med jezo in\xc2\xa0alkoholom\xc2\xa0so preu\xc4\x8devale \xc5\xa1e ostale raziskave. V eni izmed raziskav\xc2\xa0\xc2\xa0so skozi retrospektivna poro\xc4\x8danja oseb v treznih in opitih stanjih raziskovali u\xc4\x8dinke jeze kot osebnostne lastnosti in u\xc4\x8dinke u\xc5\xbeivanja alkohola na nadzorovanje jeze. Ugotovili so, da je korelacija med nadzorom jeze in opitim stanjem zelo visoka. Jeza kot osebnostna lastnost je negativno povezana z nadzorom jeze v obeh stanjih (opitem in treznem). Osebe, ki so bolj nagnjene k jeznim odzivom, namre\xc4\x8d tudi bolj izrazito izra\xc5\xbeajo ob\xc4\x8dutke jeze proti ljudem in predmetom. Poleg tega so osebe, ki so nagnjene k jeznim reakcijam, tudi bolj nagnjene k u\xc5\xbeivanju ve\xc4\x8dje koli\xc4\x8dine alkohola, kot tiste z nizko izra\xc5\xbeeno osebnostno potezo jeze. Nadzor jeze, o katerem so poro\xc4\x8dali, je bil ni\xc5\xbeji v opitih kot treznih stanjih. Odkrita je bila trojna povezanost med u\xc5\xbeivanjem alkohola, jezo kot osebnostno lastnostjo ter nadzorovanjem jeze. V zadnji raziskavi\xc2\xa0\xc2\xa0pa so prou\xc4\x8devali povezavo med u\xc5\xbeivanjem alkohola, jezo ter kakovostjo \xc5\xbeivljenja. Udele\xc5\xbeence so razdelili v tri skupine (alkoholike, abstinente in t. i.\xc2\xa0\xc2\xbbsocialne pivce\xc2\xab). Kontrolna skupina so bili socialni pivci, v katero uvr\xc5\xa1\xc4\x8damo ljudi, ki alkohola sploh ne pijejo in tiste, ki ga pijejo zelo malo. Ugotovili so, da je jeza pogost vzrok za konsumacijo alkohola, obenem pa je lahko tudi posledica uporabe alkohola. Osebe v eksperimentalni skupini so kazale visoke vrednosti pri jezi kot osebnostni lastnosti, do\xc5\xbeivljanju in izra\xc5\xbeanju jeze, in relativno nizke pri socialnem okolju, kar pomeni, da so ohranili pozitiven odnos z okoljem. Pri\xc5\xa1li so do zaklju\xc4\x8dka, da ima kontrolna skupina veliko bolj\xc5\xa1o kvaliteto \xc5\xbeivljenja kot eksperimentalna.'