b'\n_START_ARTICLE_\nJean Parisot de la Valette\n_START_SECTION_\nZgodnje \xc5\xbeivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nVe\xc4\x8d generacij je bila Valettova dru\xc5\xbeina pomembna v Franciji. Kar nekaj njenih \xc4\x8dlanov je spremljalo francoske kralje na prvem, drugem, \xc4\x8detrtem, petem in \xc5\xa1estem kri\xc5\xbearskem pohodu. Jean Parisot-ov ded, Bernard de Valette, je bil vitez v kraljevi \xc4\x8deti, njegov o\xc4\x8de pa je bil Chevalier de France. Jean Parisot je bil daljni bratranec (preko skupnega prednika Amarica de Valette) Jean Louis de Nogareta de La Valette, prvega vojvoda Eperona._NEWLINE_O njegovem zgodnjem \xc5\xbeivljenju je znanega le malo, kljub temu da je bil prisoten pri velikem obleganju Rodosa leta 1523 in je spremljal velikega mojstra Philippe Villiers de L\'Isle-Adama po izgonu reda z Rodosa, katerega so izgnali otomanski Turki pod vodstvom Sulejmana Veli\xc4\x8dastnega. \xc4\x8ceprav je globalno znan kot\xc2\xa0\xc2\xbbLa Valette\xc2\xab, ga tako pravzaprav v \xc4\x8dasu njegovega \xc5\xbeivljenja ni klical nih\xc4\x8de. Poznan je bil preprosto z imenom Jean de Valette in vzdevkom Parisot. Napaka se je pojavila nekaj desetletji po njegovi smrti, ko so ga ljudje za\xc4\x8deli me\xc5\xa1ati z mestom, poimenovanim v njegovo \xc4\x8dast, \xc2\xbbLa Citta Valletta\xc2\xab. \xc4\x8ceprav naj bi leto njegovega rojstva bilo 1494, oba letopisca velikega obleganja Malte Francisco Balbi di Correggio in Hipolito Sans, pravita, da je bil star 67 let v tistem \xc4\x8dasu, kar pa nakazuje, da je bil rojen 1498. V svojem delu\xc2\xa0\xc2\xbbZgodovina reda sv. Janeza\xc2\xab\xc2\xa0zgodovinar 18. stoletja, Abbe Vertot (\xc4\x8digar zgodovina je v veliki meri osnovana, vendar velikokrat zavajujo\xc4\x8da, na zgodnji zgodovini Giacomo Bosia) nakazuje, da je bil Valette dejansko iste starosti kot Sulejman I. in Lala Mustafa (poveljnik otomanske pehotne sile), kar bi pomenilo, da je bil v \xc4\x8dasu obleganja dejansko star 70 let.\n_START_SECTION_\nVzpon znotraj Reda\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1538 je na Malti Valette skoraj do smrti pretepel laika ter bil zato obto\xc5\xbeen na \xc5\xa1tiri mesece v guvi (luknja v zemlji) na otoku Gozo. Kasneje je bil za dve leti pregnan v Tripoli, kjer je slu\xc5\xbeil kot voja\xc5\xa1ki guverner. Ob njegovi vrnitvi je bil ponovno kaznovan, tokrat ker je s seboj pripeljal \xc4\x8drnega su\xc5\xbenja, kateri ni bil dober za prodajo. 1541 so ga ujeli Barbaryjski pirati. Pod poveljstvom Turguta Reisa je bil prisiljen v enoletno su\xc5\xbeenjsko delo na galeji. 1554 je bil Valette izvoljen za generalnega kapitana Redovnih galej. To je bila velika \xc4\x8dast za Langue de Provence, saj so skozi zgodovino reda mesto velikega admirala po navadi zasedali Vitezi velikega kri\xc5\xbea, pripadniki Langue Italian. S tem je dosegel, da se je njegovo ime izstrelilo med imena velikih pomorskih kapitanov, kot je bil takrat tudi Chevalier Mathurin Romagas \xe2\x80\x93 eden najve\xc4\x8dji katoli\xc5\xa1kih pomorskih poveljnikov vseh \xc4\x8dasov. Pravzaprav sta imeli obe strani izredno nadarjene pomor\xc5\xa1\xc4\x8dake. \xc4\x8ce so bili Valette, Romegas in Juan de Austria najbolj\xc5\xa1i poveljniki, katere so lahko kr\xc5\xa1\xc4\x8danske sile pripeljale v spopad, pa so na drugi strani islamske sile razpolagale z mo\xc5\xbemi, ki so imeli prav tako izjemne pomorske in voditeljske sposobnosti, ljudi kot sta admirala Barbarossa in Dragut (=Turgut). Po smrti velikega mojstra Claude de la Senglea leta 1557, so Vitezi, boje\xc4\x8d se napada, ki je brez vpra\xc5\xa1anja bil vse ve\xc4\x8dja pika na obzorju, izvolili Valetta na mesto novega Velikega Mojstra.\n_START_SECTION_\nObleganje Malte\n_START_PARAGRAPH_\nMalte\xc5\xa1ki vitezi, z de Valettom na \xc4\x8delu, so se uspe\xc5\xa1no obranili tur\xc5\xa1kega napada v veliki bitki za Malto leta 1565, v kateri so kljub zmogljivostni premo\xc4\x8di napadalcev, katoliki uspeli zdr\xc5\xbeati 3 mesece napadov s strani otomanskih sil, katere so vsebovale ni\xc4\x8d manj kot 30,000 vojakov, vklju\xc4\x8dujo\xc4\x8d notori\xc4\x8dne jani\xc4\x8darje in Sultanovo presti\xc5\xbeno floto kakih 40 vojnih ladji. Krvava bitka, v kateri se je pokazala neizmerna brutalnost, je ena najbolj znanih in najbolj obupnih obleganj vseh \xc4\x8dasov. Kot rezultat zmage Reda, je pridobil velik presti\xc5\xbe v Evropi, vendar je kljub temu zavrnil mesto kardinala, ki mu je bilo ponujeno, ker je \xc5\xbeelel obdr\xc5\xbeati neodvisnost od pape\xc5\xbea. S tem je ilustriral svojo skromnost in pobo\xc5\xbenost, kot bojevni\xc5\xa1ki menih. Kakorkoli \xc5\xbee, pa je bilo pogosto spregledano, da je kot Veliki Mojster Reda, avtomati\xc4\x8dno imel enak polo\xc5\xbeaj kot najmlaj\xc5\xa1i kardinal v Cerkvi in je u\xc5\xbeival kardinalske ugodnosti, ne da bi mu bilo treba biti vpleten v politiko Svetega sede\xc5\xbea. \xc5\xbde od samega za\xc4\x8detka je Veliki Mojster Reda bil dol\xc5\xbean zaprise\xc4\x8di le pape\xc5\xbeu in je \xc5\xa1e danes kot vrhovni voditelj Reda prepoznan v Zdru\xc5\xbeenih narodih in 100 dr\xc5\xbeavah po svetu. Med obleganjem se je Valette dokazal kot hladen, neizprosen in premi\xc5\xa1ljen poveljnik. Izredno religiozen, je posvetil telo in du\xc5\xa1o Redu in veri. Pripravljen je bil trpeti vse do smrti raje kot da bi pustil "nevernikom" zmago.'