b'\n_START_ARTICLE_\nOperacija Husky\n_START_SECTION_\nSodelujo\xc4\x8di: Zavezniki\n_START_PARAGRAPH_\nIzkrcanje naj bi izvedli dve armadi. Prva bi pristala na jugovzhodu Sicilije, druga pa armada pa naj bi se izkrcala na ju\xc5\xbenem delu Sicilije. Amfibijski desant naj bi bil podprt s strani mornarice in takti\xc4\x8dnega bombardiranja zavezni\xc5\xa1kih zra\xc4\x8dnih sil. Operacija je zahtevala zahtevno poveljni\xc5\xa1ko strukturo, saj so sodelovale kopenske, zra\xc4\x8dne in mornari\xc5\xa1ke sile vseh zavezni\xc5\xa1kih dr\xc5\xbeav. Poveljni\xc5\xa1ki polo\xc5\xbeaje je bil zaupan generalu Dwightu D. Eisenhowerju, njegov namestnik pa je bil general Harold Alexander, ki je poveljeval vsem kopenskim silam. Generalmajor Walter Bedell Smith pa je bil name\xc5\xa1\xc4\x8den kot poveljnik osebja.\n_START_SECTION_\nKopenske sile\n_START_PARAGRAPH_\nZavezni\xc5\xa1ke sile so sestavljali vojske treh dr\xc5\xbeav: Ameri\xc5\xa1ka, Britanska in Kanadska, ki so jih razdelili v dve bojni skupini. Vzhodna bojna skupina (znana kot bojna skupina 545), ki jo je vodil Bernard Montgomery in je vklju\xc4\x8devala 8. armado in dodatno 1. kanadsko pehotno divizijo. Montgomery je poveljeval tako vzhodni bojni skupini kot 8. armadi. Zahodno bojno skupino (znana kot bojna skupina 343) je sestavljala ameri\xc5\xa1ka 7. armada in je bila poveljevana s strani generala Georga Pattona. Tako Montgomery kot Patton sta bila odgovorna generalu Alexandru, poveljniku 15. armadne skupine._NEWLINE_7. armada je imela v svoji sestavi tri pehotna divizije, ki so spadale pod 2. korpus pod poveljstvom generalmajorja Omarja Bradleya. 1. in 3. pehotna divizija so izplule iz pristani\xc5\xa1\xc4\x8d v Tuniziji, 45. pehotna divizija pa je izplula iz ZDA. Kot okrepitev so poslali tudi ameri\xc5\xa1ko 2. oklepno divizijo, ki bi jo uporabili le na zahtevo poveljstva. 15. julija 1943 je Patton reorganiziral svojo 7. armado in iz enega korpusa ustanovil dva. Tako sta 7. armado sestavljala II. korpus in Za\xc4\x8dasni korpus, ki mu je poveljeval generalporo\xc4\x8dnik Geoffrey Keyes._NEWLINE_8. armada je imela \xc5\xa1tiri pehotne divizije razdeljene v dva korpusa. XIII. korpus je imel  5. in 50. pehotno divizijo, pod poveljstvom generalporo\xc4\x8dnika Miles Dempseya, XXX. korpus pa je bil sestavljen iz 1. kanadske divizije, 51. (vi\xc5\xa1avska) pehotne divizije in 231. pehotne brigade. _NEWLINE_Kot okrepitve amfibijskemu desantu naj bi pristali tudi padalci, ki bi podprli Zahodno in Vzhodno bojno skupino. Na vzhodu naj bi odsko\xc4\x8dila 1. zra\xc4\x8dnoprevozna divizija, v njeni sestavi pa bi delovala 21. (izvidni\xc5\xa1ka) padalska \xc4\x8deta. Kot strate\xc5\xa1ka rezerva je v Tuniziji ostala 82. zra\xc4\x8dnoprevozna divizija in bi bila uporabljena le v nujnem primeru.\n_START_SECTION_\nPomorske sile\n_START_PARAGRAPH_\nZavezni\xc5\xa1ke pomorske sile so bile prav tako razdeljene v dve bojne skupine, da bi tako la\xc5\xbeje podprle amfibijski desant. Vzhodna pomorska bojna skupina (Sredozemsko ladjevje) je spadala pod poveljstvo britanskega admirala Bertrama Ramsaya. Zahodni pomorski bojni sili je poveljeval admiral Kent Hewitt. Sestavljena je bila iz 8. ladjevja vojne mornarice ZDA. Tako poveljnik Vzhodne kot Zahodne bojne skupine sta odgovarjala admiralu Andrewu Cunninghamu ta pa poveljniku vseh sil generalu Eisenhowerju.\n_START_SECTION_\nZra\xc4\x8dne sile\n_START_PARAGRAPH_\nOperacija Husky naj bi bila podprta s strani dvojih zra\xc4\x8dnih sil. Severozahodne Afri\xc5\xa1ke zra\xc4\x8dne sile pod poveljstvom generalporo\xc4\x8dnikja Carla Spaatza, ki bi operacijo podprle iz letali\xc5\xa1\xc4\x8d v Tuniziji. 9. zra\xc4\x8dna sila naj bi podprla operacijo iz Tunizije in Egipta. Takoj po zavzetju letali\xc5\xa1\xc4\x8d na jugu Sicilije naj bi se del 9. zra\xc4\x8dne sile (srednje te\xc5\xbeki bombniki in letala P-40) preselil na zavzeta letali\xc5\xa1\xc4\x8da in tako pomagal pri zavzetju Sicilije. 9. zra\xc4\x8dna sila je bila pod poveljstvom generalporo\xc4\x8dnika Lewisa Breretona._NEWLINE_Bli\xc5\xbenje Vzhodno zra\xc4\x8dno poveljstvo pod poveljstvom generala (Air Chief Marshal) Douglasa in Malte\xc5\xa1ko zra\xc4\x8dno poveljstvo pod poveljstvom generalmajorja (Air-Vice Marshal) Parka je bilo zadol\xc5\xbeeno za zagotavljanje logisti\xc4\x8dne podpore, dodatnih letal in za pomo\xc5\xbena letali\xc5\xa1\xc4\x8da. Vsi \xc5\xa1tirje poveljniki so bili odgovorni poveljniku Sredozemskih zra\xc4\x8dnih sil generalu (Air Chief Marshal) Tedderju, ta pa je bil odgovoren generalu Eisenhowerju.\n_START_SECTION_\nSodelujo\xc4\x8di: Sile osi\n_START_PARAGRAPH_\nSicilijo je branila italijanska 6. armada, ki je bila pod poveljstvom generala Guzzonija. Otok je branila tudi vsa italijanska mornarica, ki jo je Kraljevina Italija takrat premogla. V za\xc4\x8detku junija je bilo na otoku nastanjenih 200.000 italijanskih vojakov in 32.000 Nemcev. Na Siciliji se je mo\xc4\x8dno \xc4\x8dutila tudi prisotnost Luftwaffe saj je bilo na otoku kar 30.000 Luftwaffinega osebja. Glavnino nem\xc5\xa1kih sil je predstavljala tankovska divizija Herman G\xc3\xb6ring in 15. tankovskogrenadirska divizija. Tankovska divizija je imela 99 tankov razporejene v dva bataljona, vendar ji je kriti\xc4\x8dno primanjkovalo pehote. 15. tankovskogrenadirska divizija pa je imela pehoto razporejene v tri polke in bataljon 66 tankov._NEWLINE_Pozno v juliju so pri\xc5\xa1le na Sicilijo prve nem\xc5\xa1ke okrepitve. Na otok so poslali 1. padalsko-lovsko divizijo, skupaj z 29. motorizirano pehotno divizijo in XIV. tankovskim korpusom (poveljnik general tankovskih enot Hans-Valentin Hube). Do prihoda XIV. korpusa je tankovska divizija skupaj z 29. motorizirano pehotno divizijo delovala pod poveljstvom italijanskega XVI. korpusa ostanek enot pa pod poveljstvom XII. korpusa. Kljub temu, da so bile nem\xc5\xa1ke enote pod italijanskem poveljstvom, so dobivale ukaze od nem\xc5\xa1kih \xc4\x8dastnikov, ki so bili dodeljeni italijanski 6. armadi._NEWLINE_Pozno junija leta 1943 je na Sicilijo pri\xc5\xa1el generalporo\xc4\x8dnik Frido von Senger und Etterlin ki je bil podrejen Albertu Kesselringu nem\xc5\xa1kemu poveljniku ju\xc5\xbenih sil. Von Sengerjeva naloga je bila pridobiti ve\xc4\x8dji nadzor nad nem\xc5\xa1ko vojsko, ki je takrat delovala v sklopu italijanske 6. armade. Ko je pri\xc5\xa1el general Hube s svojim XIV. tankovskim korpusom je bilo vse pripravljeno, da prevzame nadzor nad odsekom fronte kjer so bili udele\xc5\xbeeni nem\xc5\xa1ki vojaki, 2. avgusta pa je dobil poveljstvo nad vsemi enotami na Siciliji.\n_START_SECTION_\nNa\xc4\x8drtovanje\n_START_PARAGRAPH_\nJanuarja leta 1943, po uspe\xc5\xa1nem zavzetju Severne Afrike so na konferenci v Casablanci zavezni\xc5\xa1ki voditelji in poveljniki razpravljali o nadaljnjem poteku vojne. Britanci so bili za invazijo na Sicilijo saj bi tako izlo\xc4\x8dili iz vojne Italijo in s tem prisilili Nem\xc4\x8dijo da prisko\xc4\x8di na pomo\xc4\x8d svojim zaveznikom in tako razpr\xc5\xa1i svoje sile. V primeru poraza Italije bi Tur\xc4\x8dija prekinila svojo nevtralnost in vstopila v vojno na strani zaveznic. Ameri\xc4\x8dani so sprva nasprotovali na\xc4\x8drtu in ga ozna\xc4\x8dili za oportunisti\xc4\x8dnega in nepomembnega. Po dolgih pogovorih so spremenili svoje prepri\xc4\x8danje in spoznali da bi v primeru zmage lahko uni\xc4\x8dili velik del vojnega letalstva in mornarice sil osi v Sredozemskem morju in tako sprostili pomembne plovne poti._NEWLINE_Zavezni\xc5\xa1ki voditelji so za poveljnika vseh zavezni\xc5\xa1kih sil dolo\xc4\x8dili generala Eisenhowerja za njegovega namestnika pa generala Alexandra, ki mu je bilo nalo\xc5\xbeeno da do potankosti izdela na\xc4\x8drt ofenzive in poskrbi da bo pravilno izveden. Za poveljnika zavezni\xc5\xa1kega ladjevja je bil dolo\xc4\x8den admiral Andrew Cunningham, za poveljnika zra\xc4\x8dnih sil pa general Tedder._NEWLINE_Na\xc4\x8drt, ki je bil predan Eisenhowerju je obsegal amfibijski desant v katerem bi sodelovale enote v velikosti brigade in divizije. Pristajalna obmo\xc4\x8dja so se nahajala na jugovzhodu, jugu in na severozahodu. V na\xc4\x8drtu je bil predviden hiter prodor v notranjost otoka in zavzetje letali\xc5\xa1\xc4\x8d sil osi ki so ogro\xc5\xbeala izkrcevali\xc5\xa1\xc4\x8da pehote in ostale opreme. Predvideno je bilo tudi hitro zavzetje glavnih pristani\xc5\xa1\xc4\x8d Catanie, Palerma, Sirakuz in Auguste. Na\xc4\x8drtovanje operacije je bilo na za\xc4\x8detku zelo slabo in povr\xc5\xa1no saj so bili vsi trije zavezni\xc5\xa1ki poveljniki zaposleni z zaklju\xc4\x8dnimi boji v Tuniziji. Zato je Montgomery oddal svoje na\xc4\x8drte za ofenzivo \xc5\xa1ele 24. aprila. Tedder in Cunningham sta nasprotovala Montgomeryu saj je njegov na\xc4\x8drt predvideval da pustijo 13 pristajali\xc5\xa1\xc4\x8d v nasprotnikovih rokah in se osredoto\xc4\x8dijo na ostala pristjali\xc5\xa1\xc4\x8da. 2. maja leta 1943 je Eisenhower sklical sestanek, kjer so se zbrali Montgomery, Cunningham in Tedder. Na tem sestanku je Montgomery spremenil na\xc4\x8drte in cilje za ofenzivo. Tako je v popravku predvideval da se ne izkrcajo v okolici Palerma ampak da se okrepi desant na jugozahodu Sicilije. 3. maja se jim je na sestanku pridru\xc5\xbeil tudi general Alexander in tako so sprejeli dokon\xc4\x8dni na\xc4\x8drt operacije Husky._NEWLINE_17. maja je general Alexander predstavil uradne na\xc4\x8drte in cilje za izkrcanje 7. in 8. armade. Na\xc4\x8drt je predvideval vzpostavitev frontne \xc4\x8drte od mesta Catania do mesta Licata in s tem polo\xc5\xbeaj za zaklju\xc4\x8dne operacije, ki bi uni\xc4\x8dile sile osi na Siciliji. Po vzpostavitvi frontne \xc4\x8drte bi sledil hiter prodor do mesta San Stefano. S tem manevrom bi razdelili nasprotnikove enote na dva dela._NEWLINE_7. armada naj bi se izkrcala v zalivu Gela na jugu Sicilije. 3. pehotna divizija in 2. oklepna divizija naj bi zavarovale mesto Licata, 1. pehotna divizija je imela nalogo zavzeti centralni del zaliva Gela, 45. pehotna divizija pa je imela cilj zavarovati mesto Scoglitti. 82. zra\xc4\x8dnoprevozna divizija naj bi izsko\xc4\x8dila pri mestu Scoglitti in za sovra\xc5\xbenikovo linijo v centralnem delu zaliva Gela. 8. armadi je bilo naro\xc4\x8deno da se izkrca na jugovzhodu Sicilije. XXX. korpus naj bi se izkrcal pri rtu Cape Passero na jugovzhodu Sicilije malce bolj severno pri mestu Avola pa bi se izkrcal XII. korpus.\n_START_SECTION_\nPriprave na operacijo\n_START_PARAGRAPH_\nPo porazu sil osi v Tuniziji so zavezni\xc5\xa1ki strate\xc5\xa1ki bombniki pri\xc4\x8deli z bombardiranji vseh pomembnej\xc5\xa1ih letali\xc5\xa1\xc4\x8d na Sardiniji, Siciliji in ju\xc5\xbeni Italiji. Tako kot letali\xc5\xa1\xc4\x8da so bombardirali tudi vsa pomembnej\xc5\xa1a pristani\xc5\xa1\xc4\x8da (Neapelj, Palermo, Messina in Cagliari). Hkrati so bombardirali tudi severno Italijo (iz letali\xc5\xa1\xc4\x8d v Veliki Britaniji), in Gr\xc4\x8dijo (iz letali\xc5\xa1\xc4\x8d na Bli\xc5\xbenjem vzhodu), tako Nemci niso mogli predvideti kam bo usmerjena nova zavezni\xc5\xa1ka ofenziva. 10. julija sta bili popolnoma uni\xc4\x8deni dve pomembni letali\xc5\xa1\xc4\x8di na Siciliji zato so bili Nemci prisiljeni preseliti polovico svojega letalstva iz Sicilije na druge lokacije._NEWLINE_Zra\xc4\x8dne operacije so potekale tudi v maju, ko so bombardirali majhen otok Pantelleria, ki se nahaja 110\xc2\xa0km jugozahodno od Sicilije in 240\xc2\xa0km severozahodno od Malte. Na otoku je bilo pomembno letali\xc5\xa1\xc4\x8de katerega bi Nemci lahko uporabili za zra\xc4\x8dno podporo pri evakuaciji vojakov iz Severne Afrike. 6. junija so se bombni napadi stopnjevali, temu je 11. junija sledilo izkrcanje 1. pehotne divizije in \xc5\xa1e istega dne je brez ve\xc4\x8djih bojev otok padel. 12. junija je padlo tudi Pelagijsko oto\xc4\x8dje ki le\xc5\xbei 140\xc2\xa0km zahodno od Malte.\n_START_SECTION_\nZavajanje nasprotnikov\n_START_PARAGRAPH_\nDa bi zavajali Nemce so zavezniki izvedli nekaj operacij s katerim bi nasprotnika poskusili \xc4\x8dim bolj zmesti. Najbolj slavna je bila operacija Mincemeat. Britansko poveljstvo je dovolilo obve\xc5\xa1\xc4\x8devalni slu\xc5\xbebi, da preoble\xc4\x8de truplo v uniformo britanskega \xc4\x8dastnika in ga odvr\xc5\xbee v bli\xc5\xbeini \xc5\xa1panske obale skupaj z aktovko v kateri so bili la\xc5\xbeni tajni dokumenti o ofenzivi. Tajni dokumenti so govorili o zavezni\xc5\xa1ki ofenzivi v Gr\xc4\x8diji. Nem\xc5\xa1ka obve\xc5\xa1\xc4\x8devalna slu\xc5\xbeba je potrdila pristnost dokumenta in takoj se je za\xc4\x8delo preseljevanje nem\xc5\xa1ke vojske iz Sicilije v Gr\xc4\x8dijo. Ob za\xc4\x8detku invazije je bilo na otoku \xc5\xa1e vedno veliko \xc5\xa1tevilo nem\xc5\xa1kih vojakov, ki so se umaknili iz Severne Afrike in jih \xc5\xa1e niso uspeli poslati na vzhodno fronto.\n_START_SECTION_\nPristanek padalcev\n_START_PARAGRAPH_\nZra\xc4\x8dnodesantne sile so pristale ob polno\xc4\x8di v no\xc4\x8di iz 9. julija na 10. julij kot del invazije, sestavljene iz dveh ameri\xc5\xa1kih in dveh britanskih padalskih enot. Ameri\xc4\x8dani so prispevali 505. padalski pehotni polk, ki je deloval v sestavi 82. zra\xc4\x8dnoprevozne divizije. Britanska 1. zra\xc4\x8dnopristajalna brigada (Zdru\xc5\xbeeno kraljestvo) naj bi pristala pri mostu Ponte Grande na reki Anape ju\xc5\xbeno od Sirakuz. Njihova naloga je bila da most zadr\xc5\xbeijo do prihoda 5. pehotne divizije ki se je izkrcala 11\xc2\xa0km dale\xc4\x8d pri mestu Cassibile. Ameri\xc5\xa1ka 505. padalski polk pa je pristal pri mostu Ponte Olivo, ki naj bi ga zadr\xc5\xbeal do prihoda 1. pehotne divizije, ki se je izkrcala v zalivu Gela (8\xc2\xa0km)._NEWLINE_Na dan operacije so pihali mo\xc4\x8dni vetrovi. Posledica je bila da so ameri\xc5\xa1ka letala zgre\xc5\xa1ila svoje cilje in tako so bili ameri\xc5\xa1ki padalci raztreseni med Sirakuzami in zalivom Gela. Do 14. julija se je zbralo pribli\xc5\xbeno dve tretjini padalcev ki so izsko\xc4\x8dili. Britanska jadralna letala so se odrezala malce bolje saj jih je na dogovorjenem mestu pristalo 12 od 147, 69 pa jih je strmoglavilo v morje. Kljub temu so majhne enote padalcev, ki niso na\xc5\xa1li svojih enot _NEWLINE_povzro\xc4\x8dale pravo zmedo med nem\xc5\xa1ki enotami. Vod iz Ju\xc5\xbenega Staffordishireskega polka je pristal na dogovorjenem mestu in zavzel most Ponte Grando in sam odbil vse napade nem\xc5\xa1kih sil. Most je branilo 89 vojakov vse dokler ni pri\xc5\xa1el 75. pehotni polk, ki je deloval pod italijansko 54. pehotno divizijo. Po osmih urah bojev se je bil vod prisiljen vdati italijanskemu polkovniku Francescu Roncu poveljniku 75. pehotnega polka. Iz te operacije je razvidno da lahko majhne enote delujejo na svojo pobudo in tako ustvarjajo zmedo v sovra\xc5\xbenikovem zaledju.\n_START_SECTION_\nIzkrcanje kopenske vojske\n_START_PARAGRAPH_\nMo\xc4\x8dan veter je odigral pomembno vlogo tudi pri amfibijskem desantu, saj so branilci mislili, da ne bo nobenega desanta v tako slabih vremenskih razmerah. Zavezniki so se izkrcali v zgodnjih urah 10. julija na 26 izkrcevali\xc5\xa1\xc4\x8dih v dol\xc5\xbeini 169\xc2\xa0km. Britanske in Kanadske enote so se izkrcale na vzhodu, ameri\xc5\xa1ke sile pa so se izkrcale na zahodu Sicilije. To izkrcanje je bilo najve\xc4\x8dje izkrcanje v drugi svetovni vojni glede na \xc5\xa1tevilo pristajalnih obmo\xc4\x8dij in \xc5\xa1tevilo divizij ki se jim je uspelo izkrcati v enem dnevu.'