b'\n_START_ARTICLE_\nPankracij Gregorc\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nPankracij Gregorc je gimnazijo obiskoval na Ptuju in Mariboru. teologijo je od leta 1880 do 1892 \xc5\xa1tudiral v Mariboru. Od 1892 je bil kaplan v Polzeli, Trbovljah in Mozirju, od 1902 do smrti pa je bil \xc5\xbeupnik pri Sv. Ven\xc4\x8deslavu v Zgornji Lo\xc5\xbenici kjer je tudi pokopan.\n_START_SECTION_\nDelo\n_START_PARAGRAPH_\nKot dijak in bogoslovec se je pridno vadil v pesni\xc5\xa1tvu; pesmi so izhajale v precej\xc5\xa1njem \xc5\xa1tevilu v Ljubljanskem zvonu (1890\xe2\x80\x931894) (objavljene pod \xc5\xa1ifro y), bolj poredko, a dalje \xc4\x8dasa pri Mohorjevi dru\xc5\xbebi, nekaj tudi v celjskem zborniku Na\xc5\xa1 dom; nekatere so ljubke, a epigonskega zna\xc4\x8daja brez izrazite osebne note, saj so ve\xc4\x8dinoma iz dija\xc5\xa1ke dobe. Spesnil je tudi legendo\xc2\xa0\xc2\xbbSv. Venceslav\xc2\xab\xc2\xa0(COBISS), osnovano na zgodovinskem izro\xc4\x8dilu o gradnji \xc5\xbeupnijske cerkve Sv. Ven\xc4\x8deslava. Spisal je nekaj poljudnih povesti in legend za Mohorjevo dru\xc5\xbebo (Grajski lovec, 1896), pripovedke o cerkvi Matere bo\xc5\xbeje na Ptujski gori (Ne popivaj) in novelo (Brez volje) ter izdal \xc5\xa1marnice Novi majnik (Maribor 1915). Pesni\xc5\xa1ko zapu\xc5\xa1\xc4\x8dino (5 zvezkov) hrani Zgodovinsko dru\xc5\xa1tvo v Mariboru.'