b'\n_START_ARTICLE_\nOhranitev energije\n_START_PARAGRAPH_\nZakon o ohranitvi energije, ki je bil prvi\xc4\x8d formuliran v 19. stoletju, je fizikalni zakon. Zakon o ohranitvi energije pravi, da se skupna koli\xc4\x8dina energije skozi \xc4\x8das v izoliranem sistemu ne spreminja. Lahko se re\xc4\x8de, da se skupna energija skozi \xc4\x8das ohranja. Za izolirani sistem ta zakon pomeni, da je energija lokalizirana in se lahko v sistemu le prena\xc5\xa1a iz ene oblike v drugo. Na primer, kemi\xc4\x8dna energija lahko postane kineti\xc4\x8dna energija, ki se ne more uni\xc4\x8diti ali se ne more ustvariti iz ni\xc4\x8d. Poleg tega, dva prvotno izolirana sistema, ki nimata zunanjih ali medsebojnih vplivov, se lahko logi\xc4\x8dno sestavita v en izoliran sistem in bo potem skupna koli\xc4\x8dina energije sestavljenega sistema enaka vsoti obeh skupnih koli\xc4\x8din energije teh dveh komponent sistema. Prav tako se za homogeni sistem v svojem lastnem notranjem termodinami\xc4\x8dnem ravnovesju re\xc4\x8de, da je notranja energija ekstenzivna koli\xc4\x8dina.'