b'\n_START_ARTICLE_\nGerhard Vogt\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nGerhard Vogt se je rodil 29. novembra 1911 v kraju Raudten v bli\xc5\xbeini mesta L\xc3\xbcben v Spodnji \xc5\xa0leziji. Po kon\xc4\x8danem usposabljanju za voja\xc5\xa1kega pilota lovskega letala se je 16. septembra 1941 pridru\xc5\xbeil JG 26, ki je deloval na obmo\xc4\x8dju Rokavskega preliva. Dodeljen je bil 6./JG 26, kjer je dosegel tudi svojo prvo zra\xc4\x8dno zmago, ko je 6. novembra 1941 nad Calaisom sestrelil britanskega lovca Supermarine Spitfire._NEWLINE_24. marca 1942 je bil v spopadu s Spitfiri v bli\xc5\xbeini Abbevilla ranjen in je moral svojega po\xc5\xa1kodovanega Focke-Fulf Fw 190A-1 (W.Nr. 013) \xe2\x80\x9cRjava 13\xe2\x80\x9d zasilno pristati. Do konca leta 1942 je Vogt tako zbral 11 zmag, 2. februarja 1943 pa je bil nad St. Omerjem spet sestreljen, ko se je ponovno zapletel v spopad s Spitfiri. Tokrat je njegovo letalo, Messerschmitt Bf 109G-4 (W.Nr. 161 29) \xe2\x80\x9cRjava 10\xe2\x80\x9d strmoglavilo, sam pa je uspel izsko\xc4\x8diti s padalom. Pri doskoku si je te\xc5\xbeje po\xc5\xa1kodoval ramo in stopalo. Po tej nesre\xc4\x8di je \xc5\xa1tiri mesece pre\xc5\xbeivel v bolni\xc5\xa1nici v Arrasu._NEWLINE_V zrak se je ponovno vrnil 22. junija 1943 in nad Kanalom takoj sestrelil ameri\xc5\xa1ki te\xc5\xbeki bombnik Boeing B-17 Fortress, ki je zaradi po\xc5\xa1kodb zaostal za svojo formacijo. 30. julija je bil Vogt spet v spopadu z drugo\xc2\xa0\xc2\xbblete\xc4\x8do trdnjavo\xc2\xab, pri napadu pa je bil njegov Fw 190A-5 (W.Nr. 410 006) \xe2\x80\x9cRjava 13\xe2\x80\x9d zadet. Zadeli so ga obrambni mitraljezi bombnika, ki ga je napadal. Vogt je sicer posku\xc5\xa1al uni\xc4\x8diti letalo tako, da bi se zaletel vanj, kar pa mu ni uspelo in je moral iz svojega lovca te\xc5\xbeje po\xc5\xa1kodovan izsko\xc4\x8diti._NEWLINE_3. septembra 1943 je spet napadal bombni\xc5\xa1ko formacijo, ki so jo sestavljali bombniki B-17 in bil ponovno zadet. Svojega Fw 190A-4 (W.Nr. 2456) \xe2\x80\x9cRjava 11\xe2\x80\x9d je moral ponovno zasilno pristati v bli\xc5\xbeini mesta Romilly-sur-Seine, pri tem pa je bil la\xc5\xbeje po\xc5\xa1kodovan. \xc5\xbde naslednji dan je v bli\xc5\xbeini Le Tr\xc3\xa9porta zadel svoje 14. letalo, britanskega lovca Spitfire. Spitfire, ki ga je pilotiral avstralski letalski as Tony Gaze se je sicer zadet umaknil a so ga Vogtu vseeno priznali kot uni\xc4\x8denega. Novembra je bil Vogt preme\xc5\xa1\xc4\x8den v 7./JG 26. 28. februarja 1944 se je s sopiloti dvignil v zrak po tem, ko so trije Spitfiri napadli letali\xc5\xa1\xc4\x8da v Valenciennesu, Douaiu, Vitryju in Epinoyu. V spopadu sta bila dva Spitfira te\xc5\xbeje po\xc5\xa1kodovana in sta se iz boja umaknila ter pobegnila proti Angliji, tretjega, pa je Vogt zasledoval v oblake in ga sestrelil. Iz zadetega lovca je pilotu sicer uspelo izsko\xc4\x8diti, a je pri tem zadel repni stabilizator svojega letala. Nekaj ur kasneje je umrl v bolni\xc5\xa1nici. Izkazalo se je, da je bil pilot poveljnik napadajo\xc4\x8dih Spitfirov, ameri\xc5\xa1ki letalski as v slu\xc5\xbebi RAF, Claude Weaver, ki je do takrat dosegel 12,5 potrjenih in 3 nepotrjene zra\xc4\x8dne zmage._NEWLINE_Za 26 zra\xc4\x8dnih zmag je bil Vogt 5. maja 1944 odlikovan z Nem\xc5\xa1kim kri\xc5\xbeem v zlatu, kmalu za tem pa je napredoval v \xc4\x8din poro\xc4\x8dnika in prevzel poveljstvo nad 7./JG 26. Na tem mestu je zamenjal prej\xc5\xa1njega poveljnika, nadporo\xc4\x8dnika Waldemarja|Radenerja, ki je bil ranjen v boju. 5. julija je bil Vogt \xc5\xa1e enkrat prisiljen zasilno pristati, po tem, ko je bil v boju z angle\xc5\xa1kimi Spitfiri zadet, pri tem pa je njegovo letalo Fw 190 A-8 (W.Nr. 170 661) \xe2\x80\x9cRjava 13\xe2\x80\x9d zadelo v elektri\xc4\x8dne \xc5\xbeice v med Bur\xc3\xa9jem in Mele sur Sarthem. Pri pristanku se tokrat ni po\xc5\xa1kodoval in je lahko nadaljeval svojo kariero. 14. avgusta je postal Staffelkapit\xc3\xa4n 5./JG 26, tokrat je nasledil stotnika Walterja Matonija, ki je postal Gruppenkommandeur I./JG 11._NEWLINE_21. septembra 1944 je Vogt dosegel \xc5\xbee svojo 40. zra\xc4\x8dno zmago, ko je JG 26 nad Nijmegenom prestregla transportna letala Douglas C-47, ki so nad Arnhem peljala padalce._NEWLINE_Vogt je bil ponovno sestreljen \xc5\xbee 28. oktobra, ko ga je v bli\xc5\xbeini Nizozemskega mesta Venlo sestrelilo britansko lovsko letalo Hawker Typhoon. Ob zasilnem pristanku svojega Fw 190A-8 (W.Nr. 175 130) \xe2\x80\x9cBela 13\xe2\x80\x9d se je Vogt spet la\xc5\xbeje po\xc5\xa1kodoval. 25. novembra 1944 je bil za 46 zra\xc4\x8dnih zmag Gerhard Vogt odlikovan z Vite\xc5\xa1kim kri\xc5\xbeem in je tudi napredoval v \xc4\x8din nadporo\xc4\x8dnika. Med operacijo Bodenplatte, nem\xc5\xa1kim napadom na zavezni\xc5\xa1ka letalska opori\xc5\xa1\xc4\x8da na Nizozemskem in v Belgiji je Vogt vodil 5./JG 26, 14. januarja pa je v sklopu te operacije vodil tudi napad svojih lovcev na ameri\xc5\xa1ke juri\xc5\xa1nike, ki so v Ardenih napadali nem\xc5\xa1ke kopenske sile. Na poti proti obmo\xc4\x8dju patruljiranja so se nem\xc5\xa1ki lovci spopadli z ameri\xc5\xa1kimi, v boju pa je bil Vogt sestreljen in je s svojim Focke-Wulf Fw 190 D-9 (W.Nr. 210 176) \xe2\x80\x9cBela 13\xe2\x80\x9d v bli\xc5\xbeini K\xc3\xb6lna strmoglavil in se ubil._NEWLINE_Gerhard Vogt je na 174 bojnih nalogah dosegel 48 zra\xc4\x8dnih zmag, med katerimi je bilo osem te\xc5\xbekih \xc5\xa1tirimotornih bombnikov. Vse zmage je dosegel nad zahodnim boji\xc5\xa1\xc4\x8dem.'