b'\n_START_ARTICLE_\nAntibiotik\n_START_PARAGRAPH_\nProtibakterijska u\xc4\x8dinkovina ali antibiotik je kemijska spojina, ki zavira rast ali povzro\xc4\x8da propad bakterij. Lo\xc4\x8dimo jih na antibiotike \xc5\xa1irokega spektra in ozkega spektra (npr. vankomicin). Prvi delujejo na mnogo razli\xc4\x8dnih mikroorganizmov, drugi pa specifi\xc4\x8dno na eno vrsto._NEWLINE_Izraz antibiotik se v farmakolo\xc5\xa1ki literaturi ponekod uporablja le za protibakterijske u\xc4\x8dinkovine, ki jih proizvajajo mikroorganizmi. Ponekod se uporablja kot poimenovanje za vse naravne, polsinteti\xc4\x8dne in sinteti\xc4\x8dne protibakterijske u\xc4\x8dinkovine. V\xc4\x8dasih se uporablja kot izraz za vse protibakterijske, protivirusne in protiglivi\xc4\x8dne u\xc4\x8dinkovine._NEWLINE_Snovi z antimikrobnimi u\xc4\x8dinki, predvsem rastlinske izvle\xc4\x8dke, uporabljamo ljudje \xc5\xbee tiso\xc4\x8dletja. Opisi delovanja teh snovi proti oku\xc5\xbebam v tradicionalni kitajski medicini so stari ve\xc4\x8d kot 2.500 let, poznali pa so jih tudi stari Egip\xc4\x8dani, Grki in druga anti\xc4\x8dna ljustva. Prvi znanstveno opisani naravni antibiotik je penicilin, ki ga je leta 1928 opisal Alexander Fleming, desetletje kasneje pa sta Ernst Chain in Howard Florey razvila metodo za njegovo masovno proizvodnjo in pre\xc4\x8di\xc5\xa1\xc4\x8devanje._NEWLINE_Metode za sintezo so z razvojem farmacevtske kemije do danes mo\xc4\x8dno napredovale, \xc5\xa1e vedno pa ve\xc4\x8dino antibiotikov pridobimo s kemi\xc4\x8dno modifikacijo naravnih snovi, nekatere od u\xc4\x8dinkovin pa pridobivamo neposredno od \xc5\xbeivih organizmov. Iskanje novih u\xc4\x8dinkovin je pomembna panoga farmacije, saj je zaradi mno\xc5\xbei\xc4\x8dne uporabe pri\xc5\xa1lo do razvoja odpornosti na antibiotike pri bakterijah. Antibiotiki delujejo kot mo\xc4\x8dan selekcijski pritisk na populacije bakterij, ki so zaradi kratkega generacijskega \xc4\x8dasa sposobne hitro razviti mehanizme za odpornost. Ti mehanizmi vklju\xc4\x8dujejo encime za razgradnjo u\xc4\x8dinkovin ali spremembe v steni oz. membrani, ki prepre\xc4\x8dujejo, da bi se u\xc4\x8dinkovina vezala na povr\xc5\xa1ino celice._NEWLINE_Gre za naraven pojav, ki predstavlja priro\xc4\x8den zgled za evolucijo. Posebno te\xc5\xbeavo pa predstavlja dejstvo, da antibiotike predvsem v Zahodnem svetu pogosto uporabljamo napa\xc4\x8dno - v prevelikih odmerkih, premalo \xc4\x8dasa ali celo za zdravljenje virusnih oku\xc5\xbeb, proti katerim antibiotiki ne delujejo. S tem pospe\xc5\xa1ujemo razvoj sevov bakterij, ki so lahko odporni tudi na ve\xc4\x8d antibiotikov hkrati.\n_START_SECTION_\nDelovanje\n_START_PARAGRAPH_\nDelujejo tako, da prepre\xc4\x8dijo sintezo celi\xc4\x8dne stene, delujejo na presnovo folne kisline, strukturo citoplazemske membrane, DNK-girazo ali sintezo beljakovin (50S in 30S inhibitorji).\n_START_SECTION_\n\xce\xb2-laktamski antibiotiki\n_START_PARAGRAPH_\n\xce\xb2-laktamski antibiotiki (penicilini, cefalosporini, monobaktami, karbapenemi) prepre\xc4\x8dijo sintezo bakterijske celi\xc4\x8dne stene; inhibirajo transpeptidazo in tako prepre\xc4\x8dujejo pre\xc4\x8dno povezovanje peptidoglikanov. Nastajajo\xc4\x8da celi\xc4\x8dna stena zato ni ve\xc4\x8d zmo\xc5\xbena \xc5\xa1\xc4\x8dititi notranjosti bakterijske celice in vanjo vdre voda ter \xc4\x8dez \xc4\x8das bakterija zato po\xc4\x8di. Delujejo bakterioliti\xc4\x8dno._NEWLINE_Nekatere bakterije posedujejo encim penicinilazo (betalaktamazo), ki razkraja betalaktamske antibiotike in so zato odporne proti njim. Zato se betalaktamski antibiotiki v\xc4\x8dasih kombinirajo z zaviralci betalaktamaze (klavulanska kislina, sulbaktam).\n_START_SECTION_\nGlikopeptidi\n_START_PARAGRAPH_\nTudi glikopeptidi delujejo na celi\xc4\x8dno steno, in sicer se vgradijo vanjo. Nastanejo pore, skozi katere vdre voda. Delujejo le na grampozitivne bakterije. So baktericidi.\n_START_SECTION_\nTetraciklini\n_START_PARAGRAPH_\nTetraciklini delujejo na gramnegativne in grampozitivne bakterije. Ve\xc5\xbeejo se na ribosomsko podenotova 30 S in prepre\xc4\x8dijo vezavo t-RNK ter s tem sintezo beljakovin. Delujejo bakteriostati\xc4\x8dno. _NEWLINE_Tetraciklini tvorijo s kalcijevimi ioni komplekse in se inaktivirajo, zato jih ne smemo u\xc5\xbeivati z mlekom ali antacidi.\n_START_SECTION_\nAminoglikozidni antibiotiki\n_START_PARAGRAPH_\nAminoglikozidi se prav tako kot tetraciklini ve\xc5\xbeejo na ribosomsko podenoto 30 S, vendar sinteza beljakovin nadalje poteka. Nastajajo nefunkcionalne beljakovine, ki jih bakterija ne more uporabljati, lahko pa so celo toksi\xc4\x8dni za bakterijo. Delujejo baktericidno.\n_START_SECTION_\nMakrolidni antibiotiki\n_START_PARAGRAPH_\nMakrolidni antibiotiki se ve\xc5\xbeejo na ribosomsko podenoto 50 S in prepre\xc4\x8dijo vezavo mRNK na ribosom. Zato se prekine sinteza beljakovin. Delujejo bakteriostati\xc4\x8dno.\n_START_SECTION_\nPolipeptidni antibiotiki\n_START_PARAGRAPH_\nDelujejo na citoplazemsko membrano ter prepre\xc4\x8dijo njeno za\xc5\xa1\xc4\x8ditno funkcijo. V celico vdrejo ne\xc5\xbeelene ali celo \xc5\xa1kodljive snovi.\n_START_SECTION_\nKinoloni\n_START_PARAGRAPH_\nKinoloni so popolnoma sinteti\xc4\x8dnega izvora, zato jih po stari definiciji sploh ne \xc5\xa1tejemo med antibiotike. Imenujemo jih tudi zaviralci giraze. Giraza je encim, ki sodeluje pri podvajanju DNK.\n_START_SECTION_\nSulfonamidi\n_START_PARAGRAPH_\nSulfonamidi motijo sintezo folne kisline, ki je nujna za sintezo nukleinskih kislin. Posledica je zaviranje razmno\xc5\xbeevanja bakterij.'