b'\n_START_ARTICLE_\nJela Vilfan\n_START_SECTION_\nDru\xc5\xbeina\n_START_PARAGRAPH_\nJela Vilfan se je rodila v Trstu. O\xc4\x8de Josip Vilfan ml. je bil politik liberalec, ki je zastopal slovanske manj\xc5\xa1ine po prvi svetovni vojni v povojnem italijanskem parlamentu. Mati je bila iz Kranja. Njen ded Josip Vilfan st. je bil gradbeni in\xc5\xbeenir in projektant pomolov v Primorju in hrva\xc5\xa1ki Dalmaciji. Imela je dva brata. Dra\xc5\xa1ko je bil zdravnik, Jo\xc5\xbea pa politik, pravnik in diplomat, ki je pisal o manj\xc5\xa1inskih vpra\xc5\xa1anjih.\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nJela Vilfan se je sprva uveljavila v tujini, pozneje pa tudi doma. Izpopolnjevala se je na \xc5\xa1tudijskih potovanjih v Parizu, Rimu, Benetkah, Stockholmu, Pragi, Z\xc3\xbcrichu, \xc5\xbdenevi in Baslu. Pre\xc5\xbeivljala se je kot svobodna umetnica in pou\xc4\x8devala risanje. Od rojstva dalje je imela astmo, od najstni\xc5\xa1kih let pa, kljub operaciji, te\xc5\xbeave s kolki. Hodila je z berglami. Zelo je bila navezana na svojega o\xc4\x8deta, ki je spodbujal in podpiral njeno ustvarjalnost. Zadnja leta je pre\xc5\xbeivela v domu za ostarele v Kopru.\n_START_SECTION_\n\xc5\xa0olanje\n_START_PARAGRAPH_\nOsnovno \xc5\xa1olo je obiskovala v Trstu. Po prvem razredu gimnazije se je preseila k starim star\xc5\xa1em v Kranj in v Ljubljani kon\xc4\x8dala trirazredno me\xc5\xa1\xc4\x8dansko \xc5\xa1olo. Leta 1918 se je vrnila v Trst. Leta 1920 je zaradi zdravstvenih razlogov prekinila redno \xc5\xa1olanje in se po operaciji preselila na Dunaj, kjer se je u\xc4\x8dila tujih jezikov. Dobro je govorila italijansko in nem\xc5\xa1ko._NEWLINE_V letih 1925\xe2\x80\x931928 je \xc5\xa1tudirala na privatni \xc5\xbeenski akademiji Wiener Frauenakademie ter na \xc5\xa1oli za prosto in uporabno umetnost pri profesorju Ottu Friedrichu. V tem obdobju je kot vajenka delala v ateljeju Eilfriede Berbalk. V \xc5\xa1tudijskem letu 1928/29 se je vpisala na umetnoobrtno \xc5\xa1olo. Obiskovala je kovinski oddelek profesorja E. Mayerja in bila u\xc4\x8denka profesorja arhitekture J. Hoffmanna. Diplomirala je leta 1934. V letih 1933/34 je na isti \xc5\xa1oli absolvirala te\xc4\x8daj o zgodovini kostumov, v letih od 1934 do 1936 pa specialko za na\xc4\x8drtovanje in tehni\xc4\x8dno izdelavo. Njeno delo se je iz delavnic preselilo v ateljeje. Namesto izdelovanja umetnoobrtnih izdelkov je za\xc4\x8dela na\xc4\x8drtovati osnutke za izdelke in nadzorovati njihovo izvr\xc5\xa1itev. Leta 1938 je od\xc5\xa1la v Berlin kjer je bila hospitanka na dr\xc5\xbeavni tekstilni modni \xc5\xa1oli pri profesorju na\xc4\x8drtovanja gledali\xc5\xa1kih kostumov Hansu Poreppomu._NEWLINE_Istega leta je za\xc4\x8dela delati v Deutsches Mode Institut. Med \xc5\xa1tudijem na Dunaju in v Berlinu je po naro\xc4\x8dilu delala vzorce za tekstil, za predmete iz kovine, usnja in lesa, bomboniere, igra\xc4\x8de, nakit, zaponke, tol\xc4\x8dene kovinske predmete in plakate. Opremljala je knjige in izlo\xc5\xbebena okna za delavnice in tovarne. Njene osnutke je za svoji knjigi Lappland in Owa Raha izbral pisatelj Hugo A. Bernatzik. Od slovenskih knjig je opremila Poljske novele (1937), med vojno nekaj zvezkov Sloven\xc4\x8deve knji\xc5\xbenice in Dobre knjige (1941-1943). Leta 1940 se je za kratek \xc4\x8das preselila k o\xc4\x8detu v Beograd, kjer je izdelovala na\xc4\x8drte za tovarno svile v Novem Sadu in ovitek za \xc4\x8dasopis Socijalni arhiv. V Ljubljano se je vrnila pred nem\xc5\xa1kim bombnim napadom na Beograd.\n_START_SECTION_\nGledali\xc5\xa1\xc4\x8de\n_START_PARAGRAPH_\nUspe\xc5\xa1na in inovativna je bila na podro\xc4\x8dju kostumografije. V letih od 1942 do 1946 je bila kostumografka v SNG Ljubljana. Redno je obiskovala vaje gledali\xc5\xa1kega in opernega ansambla in pripravila 43 predstav. Njeno kostumografsko delo je bilo podkrepljeno s poznavanjem zgodovinskih obdobij. Obleke za nastopajo\xc4\x8de je izdelovala na podlagi na\xc4\x8dina obla\xc4\x8denja dolo\xc4\x8denega obdobja. Leta 1947 je bila preme\xc5\xa1\xc4\x8dena k SNG Maribor, 1955 pa iz zdravstvenih razlogov v Hrva\xc5\xa1ko narodno gledali\xc5\xa1\xc4\x8de Ivana Zajca na Reko, kjer je bila upokojena.'