b'\n_START_ARTICLE_\n\xc5\xa0apur II.\n_START_SECTION_\nZgodnje otro\xc5\xa1tvo\n_START_PARAGRAPH_\nKo je kralj Hormizd II. (vladal 302-309) umrl, so perzijski plemi\xc4\x8di njegovega prvega sina, drugega oslepili in tretjega, Hormizda, ki je zatem pobegnil v Rimsko cesarstvo, aretirali. Prestol so namenili \xc5\xa1e nerojenemu otroku ene od \xc5\xbeena Hormizda II.. Za \xc5\xa0apurja II. zato pravijo, da je bil edini kralj v zgodovini, ki je bil kronan in utero: kraljevsko krono so polo\xc5\xbeili na materin trebuh oziroma maternico. Otroka so imenovali \xc5\xa0apur, v njegovem imenu pa so do polnoletnosti vladali mati in perzijski mogotci.\n_START_SECTION_\nOsvajanja\n_START_PARAGRAPH_\nV zgodnjih letih \xc5\xa0apurjevega vladanja so Arabci iz Bahrajna vdrli preko Perzijskega zaliva v Fars in za\xc4\x8deli prodirati v notranjost dr\xc5\xbeave. \xc5\xa0apur je za povra\xc4\x8dilo napadel Bahrajn, porazil zdru\xc5\xbeeno vojsko arabskih plemen Taglib, Banu Bakr Abd Al-Kajs in za\xc4\x8del prodirati v pokrajino Jamama v osrednjem Arabskem vi\xc5\xa1avju. Pora\xc5\xbeena arabska plemena je preselil v Kerman in Huzestan._NEWLINE_Leta 337, malo pred smrtjo cesarja Konstantina I. (vladal 324-337), je \xc5\xa0apur II. prekinil premirje, ki sta ga leta 297 sklenila perzijski kralj Narseh (vladal 293-302) in cesar Dioklecijan (vladal 284-305) in je trajal \xc5\xa1tirideset let. Za\xc4\x8deli sta se dolgi obdobji vojn (337\xe2\x80\x93350 in 358-363), sta pomanjkljivo dokumentirani. Po zartrtju upora na jugu je \xc5\xa0apur II. napadel rimsko Mezopotamijo in ponovno osvojil Armenijo. V tem obdobju je bilo devet velikih bitk. Najbolj znana je neodlo\xc4\x8dena bitka v Sind\xc5\xbearju v sedanjem Iraku leta 344 ali 348, v kateri je imel Konstancij II. najprej nekaj uspehov in je osvojil perzijski tabor, v nepri\xc4\x8dakovanem no\xc4\x8dnem protinapadu pa ga je izgubil. Gibbon zagovarja trditev, da je \xc5\xa0apur II. stalno zmagoval, bolj verjetno pa je, da so bili uspehi obeh poveljnikov pribli\xc5\xbeno enaki. Najopaznej\xc5\xa1a zna\xc4\x8dilnost vojne je bila vedno uspe\xc5\xa1na obramba rimske trdnjave Nisibis v Mezopotamiji. \xc5\xa0apur je trdnjavo oblegal kar trikrat, leta 337, 344 in 349, general Lucilijan pa je njegove napade vedno odbil._NEWLINE_\xc5\xa0apur kljub ve\xc4\x8d zmagam na boji\xc5\xa1\xc4\x8du ni dosegel ve\xc4\x8djega uspeha. Ko so ga na vzhodu napadli skitski Masageti in druga srednjeazijska plemena, je moral vojno z Rimljani prekiniti in z njimi naglo skleniti mir in se leta 350 obrniti na vzhod. \xc5\xa0apurjev najmo\xc4\x8dnej\xc5\xa1i in najvztrajnej\xc5\xa1i nasprotnik na severovzhodu je bil vladar Hionitov Grumbat. Po dalj\xc5\xa1em obdobju stalnih spopadov od leta 353 do 358 so bili Hioniti prisiljeni skleniti premirje. Grumbat se je s svojo lahko konjenico vklju\xc4\x8dil v perzijsko armado in se na \xc5\xa0apurjevi strani udele\xc5\xbeil obnovljene vojne z Rimljani._NEWLINE_Vojna z Rimom, v kateri je bil \xc5\xa0apur II. mnogo bolj uspe\xc5\xa1en, se je za\xc4\x8dela leta 359 z napadom na ju\xc5\xbeno Armenijo. Pohod je zadr\xc5\xbeala hrabra obramba trdnjave Amida (sedaj Diyarbekir, Tur\xc4\x8dija), ki se je vdala leta 359 po 73 dneh obleganja in velikih perzijskih izgubah. \xc5\xa0apur je moral zaradi zastoja voja\xc5\xa1ke operacije ustaviti so pomladi 360. Zgodaj spomladi je nadaljeval voja\xc5\xa1ke operacije proti rimskim trdnjavam in osvojil Singaro in Bezabde (morda Cirze). V tem \xc4\x8dasu je z zahoda pri\xc5\xa1el Konstancij II. in brez uspeha posku\xc5\xa1al ponovno osvojiti Bezabde. Leta 363 je cesar Julijan Odpadnik (vladal 361-363) na \xc4\x8delu velike armade prodiral proti \xc5\xa0apurjevi prestolnici Ktezifon in v bitki pri Ktezifonu porazil mnogo mo\xc4\x8dnej\xc5\xa1o perzijsko armado. Med vra\xc4\x8danjem na rimsko ozemlje je bil ubit. Njegov naslednik Jovijan (vladal 363\xe2\x80\x93364) je sklenil sramoten mir, s katerim je ozemlje na levem bregu Tigrisa, osvojena leta 298, ter Nisbis in Singaro prepustil Perzijcem. Obljubil je tudi, da se ne bo vme\xc5\xa1aval v dogajanja v Armeniji._NEWLINE_\xc5\xa0apurjeve velike uspehe so prikazali na velikih kamnitih skulpturah v bli\xc5\xbeini \xc5\xa0apurja v perzijski provinci Fars, na katerih pod kopiti kraljevega konja le\xc5\xbei telo njegovega sovra\xc5\xbenika, najbr\xc5\xbe cesarja Julijana, drug Rimljan, verjetno cesar Jovijan, pa prosi \xc5\xa0apurja za mir._NEWLINE_Po sklenitvi miru je \xc5\xa0apur napadel Armenijo, z izdajo ujel zvestega rimskega zaveznika kralja Ar\xc5\xa1aka II. in ga prisilil, da je naredil samomor. V Armeniji je posku\xc5\xa1al uvesti zaratustrstvo, \xc4\x8demur se je armenska aristokracija uspe\xc5\xa1no uprla. Pri tem so jo podpirali Rimljani, ki so v Armenijo poslali Ar\xc5\xa1akovega sina kralja Papa. Ko je kazalo, da se bo ponovno za\xc4\x8dela perzijska vojna z Rimljani, je cesar Valens je \xc5\xbertvoval Papa in leta 374 organiziral njegov uboj. \xc5\xa0apur II. je zatem osvojil Ku\xc5\xa1ansko cesarstvo in prevzel oblast nad celotnim ozemjem dna\xc5\xa1njega Afganistana in Pakistana. Veliko ujetnikov z rimskih ozemelj je preselil na svoja ozemlja, predvsem v Susiano, kjer je pred tem pobil uporni\xc5\xa1ko prebivalstvo in nato obnovil mesto Susa.\n_START_SECTION_\nZapu\xc5\xa1\xc4\x8dina\n_START_PARAGRAPH_\nPerzijsko cesarstvo je bilo ob njegovi smrti mo\xc4\x8dnej\xc5\xa1e kot kdaj prej in veliko ve\xc4\x8dje kot takrat, ko je pri\xc5\xa1el na oblast. Pacificiral je vzhodne in zahodne nasprotnike in dobil oblast nad Armenijo. Ustanovil veliki mesti Ni\xc5\xa1apur in Horasan v vzhodni Partiji in nekaj drugih manj\xc5\xa1ih mest._NEWLINE_Med njegovim vladanjem se je dokon\xc4\x8dala zbirka svetih besedil Avesta, zatrla herezija in odpadni\xc5\xa1tvo od vere in preganjalo kr\xc5\xa1\xc4\x8danstvo. Preganjanje kr\xc5\xa1\xc4\x8danstva je bilo predvsem reakcija na Konstantinovo kristjanizacijo Rimskega cesarstva.'