b'\n_START_ARTICLE_\nDon (naziv)\n_START_PARAGRAPH_\nDon je skraj\xc5\xa1ana oblika latinske besede dominus, ki pomeni gospod ali gospodar. Uporabljala se je v \xc4\x8dasu Rimskega imperija v de\xc5\xbeelah z govorci romanskih jezikov in se je ohranila, \xc4\x8deprav z okrnjenimi pomeni, skoraj v vseh teh jezikih; najvidnej\xc5\xa1a izjema je franco\xc5\xa1\xc4\x8dina, iz katere je po revoluciji odpadla vsaka mo\xc5\xbena raba besede gospod ali celo gospodar, ostal je le naziv dom za pripadnike nekaterih meni\xc5\xa1kih redov. \xc5\xa0pan\xc5\xa1\xc4\x8dina in italijan\xc5\xa1\xc4\x8dina sta privzeli obliko don, portugal\xc5\xa1\xc4\x8dina in kastilj\xc5\xa1\xc4\x8dina pa dom.\n_START_SECTION_\nOriginalni pomen\n_START_PARAGRAPH_\nBeseda don je bila sprva prilastek osebnega imena (lastnega imena, nikoli priimka), pozneje se je v portugal\xc5\xa1\xc4\x8dini in italijan\xc5\xa1\xc4\x8dini za\xc4\x8dela uporabljati tudi pred priimki, posebno za dobro znane osebe. Uporaba tega naziva ni bila odvisna samo od osebnega statusa (pripadnosti plemstvu), temve\xc4\x8d od namena uporabnikov, da izka\xc5\xbeejo spo\xc5\xa1tovanje do osebe, ki so jo na kak na\xc4\x8din smatrali za plemenito, duhovno vzvi\xc5\xa1eno ali socialno nadrejeno. Zato se je naziv uporabljal predvsem za pripadnike plemstva, cerkvene predstavnike in predstavnike mafije, a tudi bolj na splo\xc5\xa1no za vse tiste osebe, ki so bile na katerikoli na\xc4\x8din vredne, da se jim pravi gospod._NEWLINE_Seveda ima ta naziv tudi \xc5\xbeensko obliko, ki se je uporabljala najprej samo za predstavnice dinastije, nato pa tudi za soproge plemi\xc4\x8dev. V \xc5\xa1pan\xc5\xa1\xc4\x8dini je to bilo do\xc3\xb1a, v portugal\xc5\xa1\xc4\x8dini dona (dona Isabel do Brasil), v italijan\xc5\xa1\xc4\x8dini donna (donna Paola Ruffo di Calabria. Ohranila se je samo v italijan\xc5\xa1\xc4\x8dini, kjer je dovoljena le za soprogo dr\xc5\xbeavnega predsednika, vendar tudi ta navada izumira: soproga sedanjega predsednika ni nikoli dovolila uporabe tega naziva.\n_START_SECTION_\nPoznej\xc5\xa1i pomeni\n_START_PARAGRAPH_\nUporaba naziva don se je potegnila vse do dana\xc5\xa1njih \xc4\x8dasov. Tako se je zapisal v \xc5\xa1pansko zgodovino ta ali oni "don"; celo konkvistadorji, ki so bili v glavnem le pustolovci brez plemi\xc5\xa1kega porekla, so v dolo\xc4\x8denem momentu postali "don" (na primer Hern\xc3\xa1n Cort\xc3\xa9s). Portugalsko plemstvo pa je naslov razumevalo bolj ekskluzivno in ga je ohranilo v veljavi do smrti zadnjega kralja don Manuela II. Argentinci \xc5\xa1e danes nazivajo generala San Martina z naslovom don. V Braziliji je drugi (in zadnji) brazilski cesar \xc5\xa1e vedno znan kot dom Pedro II._NEWLINE_Posebej je treba omeniti znani \xc5\xa1ampanjec Dom Perignon, ki je dobil ime po benediktincu Pierre P\xc3\xa9rignonu. Gre za prvi slu\xc4\x8daj, ko se je udoma\xc4\x8dila povezava naziva don na priimek in ne na lastno osebno ime.\n_START_SECTION_\nItalijanski primer\n_START_PARAGRAPH_\nTudi v italijanski zgodovini se je naziv na \xc5\xa1iroko uporabljal pribli\xc5\xbeno do rinascimenta, ko se je njegova uporaba postopoma skr\xc4\x8dila na duhov\xc5\xa1\xc4\x8dino. Raba naziva don se je ohranila le v odro\xc4\x8dnih krajih Italije, predvsem na Siciliji, kjer se je uporabljal za starej\xc5\xa1e osebe kot priznavanje njihove modrosti. Pozneje so si ga prilastili "ugledni" mafijci, da bi s tem poudarili razliko med vodilnim osebjem (to je dejanskimi zlikovci) in navadnim ljudstvom (to je vseh ostalih Sicilijancev, ki naj bi jim bili podlo\xc5\xbeni). Ta svojevrstna zloraba naslova don je med prebivalstvom Sicilije imela zanimivo posledico. Kjer se je v\xc4\x8dasih reklo don s pomenom gospod, se danes uporablja naziv mastro (mojster), kar je samo izraz spo\xc5\xa1tovanja in ni nujno, da je dolo\xc4\x8dena oseba res mojster v kaki ve\xc5\xa1\xc4\x8dini. V ostalih ju\xc5\xbenih de\xc5\xbeelah Italije, na primer v Abrucih in Kalabriji, so se do nedavnega nazivali z don notarji, \xc5\xbeupani, primariji in druge pomembne osebnosti._NEWLINE_Danes se naziv don uporablja samo za duhovnike. Znana so na primer imena don Giovanni Bosco (vzgojitelj in svetnik), don Luigi Sturzo (duhovnik, profesor in politik), don Lorenzo Milani (duhovnik in vzgojitelj), don Pino Puglisi (bla\xc5\xbeeni duhovnik in \xc5\xbertev mafije), don Peppino Diana (duhovnik in \xc5\xbertev kamore). Pri\xc5\xa1lo je celo v navado, da se v teh primerih, ko gre za posebno zaslu\xc5\xbeno osebo, naslov don ve\xc5\xbee direktno na priimek, kar naj bi pomenilo, da ni potrebna natan\xc4\x8dnej\xc5\xa1a specifikacija.\n_START_SECTION_\nV umetnosti\n_START_PARAGRAPH_\nV knji\xc5\xbeevnosti, pa tudi v drugih umetnostih, je naslov don marsikje prisoten. V Manzonijevih Zaro\xc4\x8dencih nastopata bodisi don Rodrigo, plemi\xc4\x8d in gospodar, kot tudi don Abbondio, skromen pode\xc5\xbeelski kaplan. Cervantesov don Kihot je sicer hidalgo, plemi\xc4\x8d, vendar je opis njegove osebnosti tako grotesken, da je gotovo pripomogel k upadanju pomembnosti naziva don. V operni glasbi, nasprotno izgledata karseda imenitno bodisi Verdijev don Carlos kot Mozartov don Giovanni. Filmi o don Juanu iz leta 1947 (Il segreto di don Giovanni) in 1948 (Adventures of don Juan), pa tudi poznej\xc5\xa1i Don Giovanni in Sicilia (1967) so pomembna pri\xc4\x8devanja svoje dobe. Tudi don Camillo, \xc4\x8digar lik je ustvaril Giovannino Guareschi in ga je v filmih upodabljal Fernandel, je perfektna uprizoritev vzdu\xc5\xa1ja italijanskega pode\xc5\xbeelja v prvih povojnih letih (skupno pet filmov od 1952. do 1965.).'