b'\n_START_ARTICLE_\nMajuro\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nAtol se je dvignil iznad morske gladine pred pribli\xc5\xbeno 2000 leti, sode\xc4\x8d po arheolo\xc5\xa1kih ostankih pa so ga ljudje trajno naselili manj kot 100 let kasneje, \xc5\xa1e preden se je utegnilo razviti rastje po naravni poti. Namesto tega so palme zasadili naseljenci, v roku stoletja ali dveh pa so pri\xc4\x8deli na njem tudi kmetovati. Jezikoslovni in arheolo\xc5\xa1ki dokazi  nakazujejo, da so prvi naseljenci verjetno pri\xc5\xa1li z obmo\xc4\x8dja Salomonovih otokov in Vanuatuja na jugozahodu._NEWLINE_V 16. stoletju so Marshallove otoke odkrili \xc5\xa1panski raziskovalci, a jih niso priklju\xc4\x8dili \xc5\xa0paniji. Kot kolonijo so jih prvi zasedli Nemci, med prvo svetovno vojno pa Japonci. Ob izbruhu druge svetovne vojne so Japonci na otoku Darrit zgradili manj\xc5\xa1e opori\xc5\xa1\xc4\x8de za hidroplane, kot celota pa je bil Majuro nezavarovan. Zato so se na njem konec januarja 1944 v sklopu operacije Flintlock izkrcali pripadniki ameri\xc5\xa1ke vojne mornarice. To je bil prvi pristanek na kakem otoku, ki so ga \xc5\xbee pred vojno imeli v posesti Japonci. Njihov cilj je bil vzpostaviti bazo, s pomo\xc4\x8djo katere bi vzdr\xc5\xbeevali odprto pot proti atolu Kwajalein na zahodu. Ameri\xc4\x8dani so naleteli le na opu\xc5\xa1\xc4\x8deno opori\xc5\xa1\xc4\x8de, ki ga je nadzoroval en sam preostali \xc4\x8dastnik, zato so lahko zavzeli Majuro brez boja._NEWLINE_Hitro so prevzeli japonsko opori\xc5\xa1\xc4\x8de in zgradili zasilno letali\xc5\xa1\xc4\x8de na otoku Dalap, kasneje pa \xc5\xa1e letalsko opori\xc5\xa1\xc4\x8de, nekaj osnovne podporne infrastrukture za mornarico in ve\xc4\x8dje letali\xc5\xa1\xc4\x8de za lovska letala na otoku Uliga. Takrat so nasuli tudi nasipe med vzhodnimi otoki. Kasneje so s podmornicami evakuirali ve\xc4\x8d tiso\xc4\x8d prebivalcev ostalih delov oto\xc4\x8dja in jih varovali na Majuru ter po vojni vrnili na doma\xc4\x8de otoke. Opori\xc5\xa1\xc4\x8de je delovalo do konca vojne, zaprli so ga poleti 1947._NEWLINE_Po vojni, leta 1947, je Organizacija zdru\xc5\xbeenih narodov dodelila pacifi\xc5\xa1ke otoke v skrbni\xc5\xa1tvo Zdru\xc5\xbeenim dr\xc5\xbeavam Amerike. Sprva je bilo mi\xc5\xa1ljeno, da bi vsa Mikronezija postala ena dr\xc5\xbeava, a so prebivalci Marshallovega oto\xc4\x8dja leta 1978 na referendumu izglasovali ustanovitev lastne dr\xc5\xbeave. 1. maja 1979 je bila tako ustanovljena Republika Marshallovi otoki z Majurom kot glavnim mestom.\n_START_SECTION_\nGeografija\n_START_PARAGRAPH_\nAtol ima oglato obliko, raztegnjen je v smeri vzhod-zahod in meri pribli\xc5\xbeno 42 km v dol\xc5\xbeino ter 10 km v \xc5\xa1irino. Skoraj neprekinjen koralni greben obdaja osrednjo laguno, globoko 45 do 65 m, ki tvori odli\xc4\x8dno naravno pristani\xc5\xa1\xc4\x8de z vhodom skozi preliv Calalin na severu. Majuro je hkrati ime najve\xc4\x8djega otoka, ki se razteza pribli\xc5\xbeno 34 km od jugozahodnega vogala do proti vzhodu, razen na skrajnem zahodu pa njegova \xc5\xa1irina ne dosega 300 m. Ostali ve\xc4\x8dji otoki so \xc5\xa1e Dalap, Uliga in Darrit na vzhodnem robu ter Calalin na severu, zahodni rob pa nima kopnega. Povr\xc5\xa1je prekrivajo nizko slanoljubo grmi\xc4\x8devje in palme._NEWLINE_Na vzhodnem delu povezujejo otoke umetni nasipi, prek katerih vodi asfaltirana cesta v dol\xc5\xbeini 36 km.'