b'\n_START_ARTICLE_\nNarodno gledali\xc5\xa1\xc4\x8de M\xc3\xbcnchen\n_START_PARAGRAPH_\nNarodno gledali\xc5\xa1\xc4\x8de (nem\xc5\xa1ko Nationaltheater) na Max-Joseph-Platzu v M\xc3\xbcnchnu, Nem\xc4\x8dija, je zgodovinska operna hi\xc5\xa1a, kjer domujejo bavarska dr\xc5\xbeavna opera, bavarski dr\xc5\xbeavni orkester in bavarski dr\xc5\xbeavni balet.\n_START_SECTION_\nPrvo gledali\xc5\xa1\xc4\x8de \xe2\x80\x93 1818 do 1823\n_START_PARAGRAPH_\nPrvo gledali\xc5\xa1\xc4\x8de je leta 1810 naro\xc4\x8dil kralj Maksimilijan I. Bavarski, ker je imelo bli\xc5\xbenje gledali\xc5\xa1\xc4\x8de Cuvilli\xc3\xa9s premalo prostora. Zasnoval ga je Karl von Fischer, po vzoru Od\xc3\xa9ona v Parizu iz leta 1782. Gradnja se je za\xc4\x8dela 26. oktobra 1811, vendar je bila prekinjena leta 1813 zaradi te\xc5\xbeav pri financiranju. Leta 1817 je pri\xc5\xa1lo do po\xc5\xbeara v nedokon\xc4\x8dani stavbi._NEWLINE_Novo gledali\xc5\xa1\xc4\x8de se je kon\xc4\x8dno odprlo 12. oktobra 1818 s predstavo Die Weihe Ferdinanda Fr\xc3\xa4nzla, vendar ga je kmalu, 14. januarja 1823, uni\xc4\x8dil \xc5\xa1e en po\xc5\xbear ; za\xc5\xbegal se je scenski dekor med predstavo Die beyden F\xc3\xbcchse, ki jo je napisal \xc3\x89tienne M\xc3\xa9hul in po\xc5\xbeara ni bilo mogo\xc4\x8de pogasniti, ker je bila voda za oskrbo zamrznjena.  Po naklju\xc4\x8dju je pari\xc5\xa1ki Od\xc3\xa9on zgorel leta 1818.\n_START_SECTION_\nDrugo gledali\xc5\xa1\xc4\x8de \xe2\x80\x93 1825 do 1943\n_START_PARAGRAPH_\nDrugo gledali\xc5\xa1\xc4\x8de, ki ga je zasnoval Leo von Klenze, je vklju\xc4\x8deval neogr\xc5\xa1ki portik in trikotni pediment ter vhod s korintskimi stebri. Leta 1925 je bil spremenjen, da bi ustvaril raz\xc5\xa1irjeno gledali\xc5\xa1ko obmo\xc4\x8dje s posodobljeno opremo. Stavba je bila uni\xc4\x8dena v zra\xc4\x8dnem napadu v no\xc4\x8di 3. oktobra 1943.\n_START_SECTION_\nTretje gledali\xc5\xa1\xc4\x8de \xe2\x80\x93 1963 do danes\n_START_PARAGRAPH_\nTretje in sedanje gledali\xc5\xa1\xc4\x8de (1963) ponazarja izvirno neoklasicisti\xc4\x8dno oblikovanje Karla von Fischerja, \xc4\x8deprav v nekoliko ve\xc4\x8dji obliki z 2100 sede\xc5\xbei . Veli\xc4\x8dastna kraljeva lo\xc5\xbea je sredi\xc5\xa1\xc4\x8de notranjega rondela, okra\xc5\xa1enega z dvema velikima kariatidama. Nov oder pokriva 2500 kvadratnih metrov in je tako tretje najve\xc4\x8dja na svetu za Op\xc3\xa9ra Bastille v Parizu in Grand Theatre v Var\xc5\xa1avi._NEWLINE_Z dosledno uporabo lesa kot gradbenega materiala ima avditorij odli\xc4\x8dno akustiko. Arhitekt Gerhard Moritz Graubner je ohranil prvotni videz preddverja in glavnega stopni\xc5\xa1\xc4\x8da . Gledali\xc5\xa1\xc4\x8de je bilo odprto 21. novembra 1963 s predstavo Die Frau ohne Schatten pod vodstvom Josepha Keilbertha . Dve no\xc4\x8di kasneje je bil prvi javni nastop Mojstri pevci N\xc3\xbcrnber\xc5\xa1ki, spet pod vodstvom Keilberthom.\n_START_SECTION_\nGlasba\n_START_PARAGRAPH_\nV zgodnjih letih je Narodno gledali\xc5\xa1\xc4\x8de do\xc5\xbeivelo premiere \xc5\xa1tevilnih oper, vklju\xc4\x8dno z mnogimi nem\xc5\xa1kimi skladatelji: Wagnerjeva Tristan in Isolda (1865), Mojstri pevci N\xc3\xbcrnber\xc5\xa1ki (1868), Rensko zlato (1869) in Valkiria (1870), po katerih se je Wagner odlo\xc4\x8dil za gradnjo Festivalne dvorane v Bayreuthu in tam nadaljeval premiere svojih del._NEWLINE_V drugi polovici 19. stoletja je v gledali\xc5\xa1\xc4\x8du pustil svoj pe\xc4\x8dat Richard Strauss, rojen leta 1864. Po potrditvi za dirigenta se je Strauss vrnil v gledali\xc5\xa1\xc4\x8de od leta 1894 do 1898. V predvojnem obdobju sta bili njegovi Friedenstag (1938) in Capriccio premierno predvajani v M\xc3\xbcnchnu. V povojnem obdobju je hi\xc5\xa1a do\xc5\xbeivela pomembne produkcije in \xc5\xa1tevilne svetovne premiere.'