b"\n_START_ARTICLE_\nDolina Glin\xc5\xa1\xc4\x8dice pri Trstu\n_START_SECTION_\nZgodovinski podatki\n_START_PARAGRAPH_\nDolina Glin\xc5\xa1\xc4\x8dice je bila obljudena \xc5\xbee v predzgodovinskih \xc4\x8dasih. Bogata arheolo\xc5\xa1ka najdi\xc5\xa1\xc4\x8da so potrdila, da je bival \xc4\x8dlovek v tej dolini \xc5\xbee v neolitiku, pa tudi kar naprej vse do dana\xc5\xa1jih \xc4\x8dasov. Posebno vodoravne jame na desni strani doline, ki jih imenujemo s skupnim imenom Jama z okni, so bile zelo pripravne za bivanje. Gre namre\xc4\x8d za prostore, do katerih vodi ve\xc4\x8d kraj\xc5\xa1ih rovov (oken), kar je omogo\xc4\x8dalo odli\xc4\x8dno klimatizacijo. Vendar so strokovnjaki prepri\xc4\x8dani, da te jame niso bile stalna bivali\xc5\xa1\xc4\x8da, temve\xc4\x8d samo nekak\xc5\xa1na skladi\xc5\xa1\xc4\x8da in hlevi, kakor tudi ob\xc4\x8dasna preno\xc4\x8di\xc5\xa1\xc4\x8da za potnike in pastirje. Nikjer v bli\xc5\xbeini ni najmanj\xc5\xa1e sledi o kakem naselju, medtem ko vse ka\xc5\xbee na zelo razvit promet skozi dolino v vseh \xc4\x8dasih. Upo\xc5\xa1tevati moramo namre\xc4\x8d, da je ta dolina edina naravna pot iz dana\xc5\xa1nje Slovenije do morja preko strmih kra\xc5\xa1kih pobo\xc4\x8dij.\n_START_SECTION_\nStarorimski vodovod\n_START_PARAGRAPH_\nIz enega izmed izvirov v dolini Glin\xc5\xa1\xc4\x8dice, ki mu prebivalci pravijo Zvirk (nekateri avtorji navajajo tudi ime Klin\xc5\xa1\xc4\x8dica oz. Klin\xc5\xa1\xc4\x8d'ca), so \xc5\xbee v prvem stoletju stari Rimljani napeljali 14\xc2\xa0km dolg vodovod vse do sredi\xc5\xa1\xc4\x8da Trsta. Baje je v jamah na pobo\xc4\x8dju Stene in na terasah Po\xc4\x8divence bivala stalna voja\xc5\xa1ka posadka, ki je vodovod stra\xc5\xbeila. Kakor vse rimske gradnje, je tudi ta vodovod zelo dolgo slu\xc5\xbeil svojemu namenu, menda neprenehoma do \xc5\xa1estega ali sedmega stoletja, ko je bil namenoma po\xc5\xa1kodovan. Celo veliko pozneje, v osemnajstem stoletju, je bil \xc5\xa1e toliko ohranjen, da je mestna uprava resno mislila na njegovo obnovitev za preskrbo Trsta s pitno vodo. Na\xc4\x8drt je bil opu\xc5\xa1\xc4\x8den, ko so za\xc4\x8deli zajemati vodo iz drugih virov, predvsem iz Timave. Danes je \xc5\xa1e dobro ohranjenih le kakih sto metrov tega starinskega dela.\n_START_SECTION_\nTrgovska pot\n_START_PARAGRAPH_\nOb izlivu Glin\xc5\xa1\xc4\x8dice so bile nekdaj ob\xc5\xa1irne soline, ki so vse do poznega srednjega veka predstavljale veliko bogastvo. Prav zaradi teh solin so se Tr\xc5\xbea\xc4\x8dani stoletja borili z Bene\xc4\x8dani, kar je povzro\xc4\x8dilo ve\xc4\x8dkratni propad mesta in nazadnje tudi odlo\xc4\x8ditev, da se Trst preda Avstrijcem raje kot Serenissimi. Od tega trenutka dalje se pi\xc5\xa1e moderna zgodovina mesta. To pomembnost solin lahko razumemo, \xc4\x8de pomislimo, da je vodila iz solin preko doline Glin\xc5\xa1\xc4\x8dice trgovska pot naravnost v notranjost de\xc5\xbeele. Danes bi rekli, da je imela industrija dobre prometne zveze in s tem zagotovljen dolo\xc4\x8den dohodek za velik del prebivalstva._NEWLINE_Za nadzor te prometne poti je bil zgrajen Muhov grad, po njegovem uni\xc4\x8denju (leta 1511) so v sedemnajstem stoletju nekoliko ni\xc5\xbeje pod gri\xc4\x8dem zgradili dvorec Robida (znan tudi z imenom F\xc3\xbcnfenberg), ki je bil sede\xc5\xbe socerbskega gospostva in je slu\xc5\xbeil tudi kot mitnica. Ta grad je uni\xc4\x8dil po\xc5\xbear po drugi svetovni vojni._NEWLINE_V dolini Glin\xc5\xa1\xc4\x8dice obstajata \xc5\xa1e drugi dve utrdbi; to sta Tabor nad Bota\xc4\x8dem in grad Vikumberg pri Beki (arheolo\xc5\xa1ka lokaliteta Lorencon), obe strukturi sta sedaj v ru\xc5\xa1evinah. Tabor so zgradili prebivalci Drage in okoli\xc5\xa1kih vasi v petnajstem stoletju, da bi lahko v njem \xc5\xa1\xc4\x8ditili sebe in njihove pridelke pred turki. Grad Vikumberg (imenovan tudi Vinchinberch) so zgradili grofje Carsperch v trinajstem stoletju, sto let kasneje pa so ga Tr\xc5\xbea\xc4\x8dani poru\xc5\xa1ili._NEWLINE_Dolina Glin\xc5\xa1\xc4\x8dice je eden redkih primerov, ko vojska ne uni\xc4\x8di tistega, kar je bila poklicana braniti. Stare borbe za nadzor Glin\xc5\xa1\xc4\x8dice so ostale na robu. Toliko \xc4\x8dasa so goreli prepiri za oblast nad solno magistralo, da so kon\xc4\x8dno izgubili svoj pomen. Ko so bile po ukazu Bene\xc4\x8danov soline razdejane, je tudi pot skozi dolino Glin\xc5\xa1\xc4\x8dice tonila v pozabo in Tr\xc5\xbea\xc4\x8dani so si utrli novo pot na Kras iz samega sredi\xc5\xa1\xc4\x8da mesta navzgor (dana\xc5\xa1nja via Commerciale). Pozneje, ko se ni bilo treba ve\xc4\x8d pokoriti Bene\xc4\x8danom, se obnovitev solin ni ve\xc4\x8d spla\xc4\x8dala. Tako je ostala ta \xc4\x8dudovita dolina neokrnjena.\n_START_SECTION_\nMlini\n_START_PARAGRAPH_\nVzporedno s trgovino soli so se na Glin\xc5\xa1\xc4\x8dici pojavili tudi mlini za obdelavo za\xc4\x8dimb, ki so prihajale po morju do tr\xc5\xbea\xc5\xa1ke luke. Mlini niso mleli samo \xc5\xbeit, pa\xc4\x8d pa predvsem za\xc4\x8dimbe in droge, ki so nato skupaj s soljo potovale naprej proti osrednji Evropi. Prvi pisani podatek o mlinih na Glin\xc5\xa1\xc4\x8dici je prodajna listina iz leta 1276, iz katere je razvidno, da so takrat tu delovali trije mlini. \xc4\x8ce pa pomislimo, da je ta reka edina na vsem ozemlju, ki lahko \xc5\xbeene mline, lahko razumemo, da jih je bilo s \xc4\x8dasom vse ve\xc4\x8d. Leta 1757 jih je bilo kar 16, od katerih eden na tri kolesa. Na velikem trgu, ki je \xc5\xa1e danes sredi\xc5\xa1\xc4\x8de vasi Boljunec pred vhodom v dolino Glin\xc5\xa1\xc4\x8dice, je bilo nekak\xc5\xa1no zbirali\xc5\xa1\xc4\x8de tovornih vozov, ki so dona\xc5\xa1ali blago iz ladij in so tu \xc4\x8dakali, da pridejo na vrsto pri mlinarju. \xc4\x8ceprav so zadnji mlini delovali \xc5\xa1e v dvajsetem stoletju, ni o njih skoraj ve\xc4\x8d sledi. Kar ni razdejala vojska, je uni\xc4\x8dil \xc4\x8das. Struge, ki so bile z velikim trudom izklesane v \xc5\xbeivem kamnu, so zara\xc5\xa1\xc4\x8dene in zakopane; ogromna kolesa so bila razbita in uporabljena v zakloni\xc5\xa1\xc4\x8dih. Ostale so samo \xc5\xa1e razvaline Sancinovega mlina v Bota\xc4\x8du, mlina Zastava nad Gornjim koncem in skupina treh mlinov v Gornjemu koncu samem. Od teh sta znani le dve imeni, Klunov in Kova\xc4\x8dev, kjer je bila neko\xc4\x8d tudi \xc5\xbeaga.\n_START_SECTION_\nBo\xc5\xbeja pot\n_START_PARAGRAPH_\nProti koncu doline Glin\xc5\xa1\xc4\x8dice, ob vzno\xc5\xbeju Kra\xc5\xa1kega hriba, stoji cerkvica posve\xc4\x8dena Mariji na pe\xc4\x8deh (lokacija: 45.617024\xc2\xb0N 13.876269\xc2\xb0E); cerkev je najstarej\xc5\xa1e sveti\xc5\xa1\xc4\x8de v dolinski ob\xc4\x8dini. Legenda pravi, da jo je dal sezidati Karel Veliki, ker je hotel biti tu pokopan. Prvi zgodovinski podatki segajo v leto 1267, ko je bil v Trstu ustanovljen red bratov Najsvetej\xc5\xa1ega Zakramenta, ki so znani kot Battuti (= Pretepeni). Ustanovna listina predvideva med drugim tudi pokoro za preklinjanje: gre\xc5\xa1nik je moral bos romati k tej cerkvici, ki stoji 12\xc2\xa0km od samostana. Ohranjena je tudi listina iz leta 1497, s katero neki Vale iz Boljunca zapu\xc5\xa1\xc4\x8da vinograd menihom na pe\xc4\x8deh. Cerkvica je \xc5\xbee takrat bila bo\xc5\xbeja pot. Leta 1647 so jo obnovili in raz\xc5\xa1irili, a od tega nam ostaja samo letnica nad glavno kamnito gredo, saj je bila v naslednjih dveh stoletjih malone pozabljena. Zaradi oddaljenosti od vsakega zaselka je bila tudi izpostavljena vandalom. \xc5\xa0ele v zadnjih desetletjih so cerkvico obnovile privatne organizacije, ki so tudi obudile stare obi\xc4\x8daje romanja in procesij skozi dolino.\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdeleznica\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1841 so Avstrijci zasnovali S\xc3\xbcdbahn, \xc5\xbeelezni\xc5\xa1ko povezavo z Benetkami, Trstom in Istro preko Ljubljane. Prvi del je \xc5\xbee leta 1857 dosegel Benetke, medtem ko je bil drugi del, iz Diva\xc4\x8de do Pulja, dokon\xc4\x8dan \xc5\xa1ele leta 1876. Za uresni\xc4\x8denje mre\xc5\xbee je manjkala samo hitra povezava med Istro in Trstom, to je odcep pri Hrpeljah in kratka proga skozi dolino Glin\xc5\xa1\xc4\x8dice do mesta. Na ta na\xc4\x8din se je pot do Pulja skraj\xc5\xa1ala kar za 38\xc2\xa0km, kar je bilo zelo veliko, saj so predvidevali izreden \xc5\xbeelezni\xc5\xa1ki promet. Takrat so namre\xc4\x8d ra\xc4\x8dunali, da bo po progi vozilo dnevno v vsako smer do 25 tovornih vlakov s po 25 vagoni. Gradnja te proge, samo 19,6\xc2\xa0km dolge, pa ni bila tako enostavna, predvsem zaradi kra\xc5\xa1kih tal, po katerih je potekala. Prav v predoru nad Bota\xc4\x8dem se je med deli odprlo brezno in vanj so strmoglavili trije delavci, \xc4\x8digar trupel ni bilo nikoli mo\xc4\x8d dose\xc4\x8di. Odsek je za\xc4\x8del delovati leta 1887, a zaradi zgodovinskih dogodkov tega obdobja ni nikoli dosegel tistega pomena, ki so mu ga bili pripisovali pri na\xc4\x8drtovanju. Namesto tovornega prometa se je na tej progi odvijal zelo \xc5\xbeivahen potni\xc5\xa1ki promet med vzhodnim Krasom, Istro in Trstom. Predvsem so se vlaka poslu\xc5\xbeevale kra\xc5\xa1ke in istrske kmetice, ki so oskrbovale mesto z mlekom, perutnino, suhim mesom, zelenjavo in sadjem, pa tudi s kako steklenico\xc2\xa0\xc2\xbbrakije\xc2\xab\xc2\xa0in\xc2\xa0\xc2\xbbslivovca\xc2\xab. Po drugi svetovni vojni so nekaj \xc4\x8dasa vlaki vozili iz mesta do Drage (pod Kozino), ki je bila zadnja postaja pred mejo. Ob koncu leta 1958 je bila proga ukinjena in leta 1966 so bile tra\xc4\x8dnice odstranjene._NEWLINE_Po trasi nekdanje \xc5\xbeeleznice je sedaj urejena ve\xc4\x8d kilometrov dolga delno makadamska delno asfaltirana kolesarsko-sprehajalna pot (za\xc4\x8detek pri Kozini: 45.600317\xc2\xb0N 13.927445\xc2\xb0E, zaklju\xc4\x8dek v Trstu)\n_START_SECTION_\nPlezalska \xc5\xa1ola\n_START_PARAGRAPH_\nDolina Glin\xc5\xa1\xc4\x8dice je postala znana \xc5\xa1ir\xc5\xa1im krogom v za\xc4\x8detku dvajsetega stoletja, ko so jo odkrili plezalci. Strma pobo\xc4\x8dja njene soteske nudijo nepri\xc4\x8dakovane u\xc5\xbeitke tudi izku\xc5\xa1enim alpinistom, saj je ponekod dosegljiva tudi \xc5\xa1esta stopnja naklona, a do sten je le pol ure hoda iz vasi. Prav zaradi tega je v soteski vse od leta 1929 plezalska \xc5\xa1ola. Ustanovil jo je Tr\xc5\xbea\xc4\x8dan Emilio Comici, prvi italijanski plezalec \xc5\xa1este stopnje, ki je odprl preko dvesto novih smeri v Dolomitih. \xc5\xa0ola \xc5\xa1e danes deluje in je dobro znana dale\xc4\x8d po svetu. V Gornjem koncu (it. Bagnoli Superiore) je tudi edinstvena gorska ko\xc4\x8da na nadmorski vi\xc5\xa1ini 60\xc2\xa0m (lokacija: 45.61938\xc2\xb0N 13.865883\xc2\xb0E). Ko\xc4\x8da je imenovana po alpinistu Mariu Premudi."