b'\n_START_ARTICLE_\nSimon Jenko\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nRodil se je revnim kme\xc4\x8dkim star\xc5\xa1em, ki so se poro\xc4\x8dili \xc5\xa1ele po njegovem rojstvu, ko se je o\xc4\x8de vrnil od vojakov in prevzel kmetijo v Pra\xc5\xa1ah. Ljudsko \xc5\xa1olo je obiskoval v Smledniku in Kranju ter se leta 1847 vpisal na fran\xc4\x8di\xc5\xa1kansko gimnazijo v Novem mestu. Bil je izredno ob\xc4\x8dutljiv, vase zaprt in nadpovpre\xc4\x8dno nadarjen dijak. V letih 1853\xe2\x80\x9355 se je \xc5\xa1olal v Ljubljani. Pre\xc5\xbeivljal se je s pou\xc4\x8devanjem otrok svetnika Kuralta, lastnika gra\xc5\xa1\xc4\x8din v Smuku in Podturnu pri Semi\xc4\x8du v Beli krajini. Pri tem se je zaljubil v svojo u\xc4\x8denko Leopoldino in ji posvetil veliko pesmi. Po maturi je na \xc5\xbeeljo star\xc5\xa1ev vpisal \xc5\xa1tudij bogoslovja v Celovcu, vendar se je \xc5\xbee leto kasneje prepisal na dunajsko univerzo. V dru\xc5\xbebi nekdanjih so\xc5\xa1olcev z ljubljanske gimnazije je \xc5\xa1tudiral klasi\xc4\x8dno filologijo in zgodovino, a se nazadnje odlo\xc4\x8dil za pravo s podporo Knafljeve \xc5\xa1tipendije (1857\xe2\x80\x9361). \xc5\xa0tudija ni kon\xc4\x8dal, veliko je pisal in in\xc5\xa1truiral, se zaljubil v mater svojih u\xc4\x8dencev in prebolel mo\xc4\x8dno osebno krizo. Leta 1863 se je vrnil v Pra\xc5\xa1e in se zaposlil pri notarju Jo\xc5\xbeefu Strgarju v Kranju. Leta 1866 je opravil tri rigoroze, absolviral pravo in postal pripravnik pri odvetniku Valentinu Prevcu v Kamniku in Kranju. Dva meseca in pol po vrnitvi v Kranj je zbolel za vnetjem mo\xc5\xbeganov in v kratkem umrl. Njegovo neizpolnjeno \xc5\xbeivljenje, za katero naj bi bilo krivo nezakonsko rojstvo in ljubezen do Mandel\xc4\x8deve sestre Marije, je popisal Ivan Pregelj v psiholo\xc5\xa1kem biografskem romanu \xc5\xa0monca.\n_START_SECTION_\nDelo\n_START_PARAGRAPH_\nPesniti je za\xc4\x8del v srednji \xc5\xa1oli, ko ga je stric Jurij Jenko (fran\xc4\x8di\xc5\xa1kan o. Nikolaj) spodbujal k branju leposlovja in u\xc4\x8denju jezikov. S prijatelji (Franom Erjavcem, Valentinom Zarnikom, Valentinom Mandelcem, Vaclavom Brilom, Ivanom Tu\xc5\xa1kom in Martinom Pol\xc5\xa1etom) so v ljubljanski gimnaziji ustanovili literarni kro\xc5\xbeek in pisali ilegalni rokopisni dija\xc5\xa1ki list Vaje. Poleg te\xc5\xbenje po literarnem ustvarjanju je vajevce dru\xc5\xbeilo javno manifestiranje radikalnega narodnega prepri\xc4\x8danja. V \xc4\x8dasu \xc5\xa1tudija na univerzi so se ponovno zdru\xc5\xbeili.\n_START_SECTION_\nPesni\xc5\xa1tvo\n_START_PARAGRAPH_\nJenko je pisal domoljubne pesmi, refleksivno in parodi\xc4\x8dno-satiri\xc4\x8dno poezijo ter dosegel vrh z ne\xc5\xbeno in trpko ljubezensko ter razpolo\xc5\xbeenjsko liriko. Prepoznaven je tudi po pesmih iz narave. V dunajskih letih je napisal cikla pesmi Obujenke in Obrazi, zgledoval se je pri Heinejevi sentimentalni liriki. Edina pesni\xc5\xa1ka zbirka Pesmi  (COBISS) je s te\xc5\xbeavo iz\xc5\xa1la novembra 1864, z letnico 1865. \xc5\xa0ele po Levstikovem posredovanju je dobil zalo\xc5\xbenika Giontinija, zaradi domnevno pohuj\xc5\xa1ljive vsebine je v Ljubljani niso \xc5\xbeeleli natisniti. Uglasbili so ve\xc4\x8d kot 80 njegovih pesmi: Naprej, zastava Slave! je himna Slovenske vojske, v 19. stol. je bila del \xc4\x8ditalni\xc5\xa1kih prireditev na Slovenskem, pri Hrvatih in \xc4\x8cehih.\n_START_SECTION_\nPripovedni\xc5\xa1tvo\n_START_PARAGRAPH_\nPomar\xc4\x8dno obdobje pomeni nastop zgodnjega realizma, ki je omejil vlogo poezije in izpostavil pripovedni\xc5\xa1tvo. Jenkova za\xc4\x8detni\xc5\xa1ka pripovedna proza sodi v dija\xc5\xa1ka leta in je oblikovana kot god\xc4\x8devska pripoved, pri novelah iz zrelega obdobja pa se vidi nagel razvoj v realisti\xc4\x8dni smeri. Osebe v humoreski Tilka so psiholo\xc5\xa1ke in verjetne, \xc2\xbbzna\xc4\x8dajevka\xc2\xab\xc2\xa0Jepr\xc5\xa1ki u\xc4\x8ditelj pa velja za prvo slovensko umetni\xc5\xa1ko prozno delo, ki je bilo zelo druga\xc4\x8dno od predhodnih verskovzgojnih pripovedi in Levstikove proze. Vzroka za konec Jenkovega proznega ustvarjanja sta dva: neugodne kritike in leta 1859 razhod dru\xc5\xbebe nekdanjih vajevcev, v okviru katere je Jenko pisal in objavljal svoja dela.\n_START_SECTION_\nJenkova nagrada\n_START_PARAGRAPH_\nJenkovo nagrado podeljuje Dru\xc5\xa1tvo slovenskih pisateljev za najbolj\xc5\xa1o pesni\xc5\xa1ko zbirko v preteklih dveh letih. Nagrada obstaja od leta 1986, slavnost poteka vsakoletno v Pre\xc5\xa1ernovem gledali\xc5\xa1\xc4\x8du v Kranju.\n_START_SECTION_\nRazprave o Jenku\n_START_PARAGRAPH_\nO njem so razpravljali mnogi slovenski literarni zgodovinarji, med njimi France Bernik, Matja\xc5\xbe Kmecl in Boris Paternu.'