b'\n_START_ARTICLE_\nPhoenix (sonda)\n_START_PARAGRAPH_\nPhoenix (angle\xc5\xa1ko Feniks) je robotsko vesoljsko plovilo na vesoljski odpravi na Marsu v okviru programa Mars Scout. Namen odprave je iskanje ustreznega okolja, ki bi lahko podpiralo mikroorganizme \xc5\xbeive\xc4\x8de na Marsu in raziskovanje zgodovine pojavljanja vode. Pri programu sodeluje ve\xc4\x8d vesoljskih agencij in raziskovalnih laboratorijev iz ZDA, Kanade, Finske, \xc5\xa0vice, Danske, Nem\xc4\x8dije in Zdru\xc5\xbeenega Kraljestva pod vodstvom Nase._NEWLINE_Phoenix je bil izstreljen 4. avgusta 2007, pristajalni modul je uspe\xc5\xa1no pristal na povr\xc5\xa1ini Marsa 26. maja 2008 ob 01:38 po srednjeevropskem \xc4\x8dasu (upo\xc5\xa1tevajo\xc4\x8d \xc4\x8das, ki ga radijski signal potrebuje za pot do Zemlje) v regiji Vastitas Borealis na Marsovem severnem polu, v obmo\xc4\x8dju, bogatem z vodo in ledom. Phoenix je \xc5\xa1esto plovilo, ki je uspe\xc5\xa1no pristalo na Marsu in prvo po odpravah Viking 1 ter 2 leta 1976, ki je pristalo s pomo\xc4\x8djo motorjev. Prva naloga sonde bo izkopavanje vzorcev zmrznjenega povr\xc5\xa1ja z robotsko roko._NEWLINE_Primarni cilj odprave je bil zbiranje vzorcev povr\xc5\xa1ja in njihova geolo\xc5\xa1ka analiza, projekt pa se je zaklju\xc4\x8dil 10. novembra 2008, ko NASA ni ve\xc4\x8d uspela vzpostaviti stika s sondo.\n_START_SECTION_\nZgodovina projekta\n_START_PARAGRAPH_\nAvgusta 2003 je NASA po dveletnem intenzivnem tekmovanju z drugimi raziskovalnimi in\xc5\xa1tituti izbrala projekt Phoenix Univerze v Arizoni, ki bi ga izstrelila leta 2007 kot prvega v seriji majhnih, nizko prora\xc4\x8dunskih izvidni\xc5\xa1kih odprav v Nasinem raziskovanju Marsa. Izbran projekt je bil nagrajen s 325 mio $._NEWLINE_Peter H. Smith iz Lunar and Planetary Laboratory Univerze v Arizoni je bil kot glavni raziskovalec skupaj z 24 drugimi sodelavci izbran za vodenje odprave. Odpravo so poimenovali po Feniksu, mitolo\xc5\xa1kem bitju, ki se vedno znova in znova rodi iz pepela._NEWLINE_Phoenix vsebuje veliko predhodno zgrajenih komponent. Pristajalni modul, ki je bil uporabljen, je rahlo spremenjen Mars Surveyor 2001 Lander (odpravo so preklicali leta 2000), obenem pa je \xc5\xa1e obilica drugih in\xc5\xa1trumentov iz te in druge neuspe\xc5\xa1ne odprave (Mars Polar Lander). Lockheed Martin je obdr\xc5\xbeal prakti\xc4\x8dno celoten pristajalni modul v hermeti\xc4\x8dno zaprtem prostoru od leta 2001. Phoenix je skupni projekt univerz, Nase in letalske industrije. Znanstveni in\xc5\xa1trumenti in operacije so bili v pristojnosti Univerze iz Arizone. Nasin Jet Propulsion Laboratoy v Pasadeni je upravljal projekt in zagotavljal nadzor nad odpravo._NEWLINE_Lockheed Martin Space Systems (Denver, Kolorado) je zgradil in testiral vesoljsko plovilo. Kanadska vesoljska agencija je priskrbela meteorolo\xc5\xa1ko postajo, vklju\xc4\x8dno z inovativnim atmosferskim senzorjem na osnovi laserja. Ostali sodelavci so \xc5\xa1e Malin Space Science Systems (Kalifornija), Max Planck Institute for Solar System Research (Nem\xc4\x8dija), NASA Ames Research Center (Kalifornija), NASA Johnson Space Center (Teksas), Univerza De La Salle (Filipini), Optech Incorporated, SETI Institute, Univerza A&M v Teksasu, Tufts University, University of Colorado, Univerza v Kopenhagnu (Danska), University of Michigan, Univerza v Neuch\xc3\xa2tlu (\xc5\xa0vica), University of Texas v Dallasu, University of Washington, Washington University v St. Louisu in York University (Kanada). Znanstveniki iz Imperial Collegea v Londonu ter Bristol University so pripravili strojno opremo za odpravo in so del ekipe za upravljanje z mikroskopom._NEWLINE_2. junija 2005 so opravili analizo napredka projekta in predhodnega dizajna. NASA je pozitivno ocenila projekt in projekt se je nadaljeval. Osnovni namen analize je bil izogniti se prej\xc5\xa1njim fiaskom.\n_START_SECTION_\nIzstrelitev\n_START_PARAGRAPH_\nPhoenix so izstrelili 4. avgusta 2007 ob 5:26:34 EDT (0:26:34 po Greenwichu) na nosilni raketi Delta 7925 z rampe 17_A na Cape Canaveral. Izstrelitev je potekala po na\xc4\x8drtu brez omembe vrednih anomalij. Mars Phoenix Lander je bil na zelo ugodni tirnici.\n_START_SECTION_\nPotek odprave\n_START_PARAGRAPH_\nPrvi premik robotove roke je bil zakasnjen za en dan, saj na dne 27. maja 2008 ukazi z Zemlje niso bili posredovani z Mars Reconnaissance Orbiterja, ker se je UHF radijski sistem za povezavo z Phoenixom za\xc4\x8dasno izklopil. Brez novih ukazov je Phoenix izvedel rezervne ukaze, poslane en dan pred tem. Po vklopu radio sistema 28. maja je Orbiter posredoval slike izvedenih ukazov na Zemljo._NEWLINE_Robotska roka je klju\xc4\x8dni del odprave, saj je potrebna za pridobivanje vzorcev skozi ledene plasti severne polarne kape Marsa in njihovo dostavo instrumentom, ki jih bodo analizirali._NEWLINE_Poligonalne razpoke tega obmo\xc4\x8dja so bile \xc5\xbee predhodno opa\xc5\xbeene in so podobne vzorcem tal z obmo\xc4\x8dja permafrosta na Zemlji (polarni in vi\xc5\xa1inski predeli Zemlje). Doti\xc4\x8dne razpoke se ustvarjajo s padcem temperature, ko se led kr\xc4\x8di in povzro\xc4\x8da razpoke, ki se zapolnijo z zrahljano zemljo, ki pada vanje. Ko se temperatura pove\xc4\x8da, ima led tendenco raz\xc5\xa1iriti se na prej\xc5\xa1njo prostornino, kar pa mu ne uspe, zato se izbo\xc4\x8di._NEWLINE_Robotska roka se je prvi\xc4\x8d dotaknila tal 31. maja in pobrala vzorec prahu. Vzorci so potrdili, da se pod povr\xc5\xa1jem nahaja led, kasnej\xc5\xa1e analize pa so proti pri\xc4\x8dakovanjem pokazale, da je prst razmeroma bazi\xc4\x8dna (pH med 8 in 9). To je dodaten faktor, ki bi lahko pripomogel k razvoju \xc5\xbeivljenja, podobnega zemeljskemu, na Marsu. Druge pomembnej\xc5\xa1e ugotovitve odprave so, da sta v podlagi prisotna kalcijev karbonat (sestavina apnenca) in perklorat, klorov in kisikov ion, ki so ga sposobne metabolizirati nekatere bakterije na Zemlji. Sonda je zaznala tudi sneg in posnela ve\xc4\x8d kot 25.000 fotografij.\n_START_SECTION_\nZaklju\xc4\x8dek\n_START_PARAGRAPH_\n10. decembra 2008 je NASA sporo\xc4\x8dila, da so s sondo izgubili zvezo \xc5\xbee drugega novembra in da najverjetneje ne deluje ve\xc4\x8d. Domnevajo, da je son\xc4\x8dna svetloba, ki prodira do obmo\xc4\x8dja pristanka na Marsovem polu pozimi, postala nezadostna za napajanje in ogrevanje sistemov na krovu, dodatno pa je njeno jakost zmanj\xc5\xa1al nedavni pe\xc5\xa1\xc4\x8deni vihar. Odprava, ki naj bi po pri\xc4\x8dakovanjih trajala tri mesece, se torej zaklju\xc4\x8duje po petih.'