b'\n_START_ARTICLE_\nDev\xc3\xadn\n_START_PARAGRAPH_\nDev\xc3\xadn (mad\xc5\xbearsko D\xc3\xa9v\xc3\xa9ny, nem\xc5\xa1ko Theben) je slova\xc5\xa1ki kraj, ki \xc5\xa1teje nekaj manj kot 1000 prebivalcev in je od leta 1946 severno predmestje Bratislave.\n_START_SECTION_\nIzvor imena\n_START_PARAGRAPH_\nGlede izvora imena kraja in gradu ni enotnega mnenja. Po eni izmed teorij naj bi ime izviralo iz nekega srednjeve\xc5\xa1kega sporo\xc4\x8dila iz leta 864 Dowina, id est puella (Dowina, to je dekla). Po drugi teoriji naj bi na tem mestu stalo sveti\xc5\xa1\xc4\x8de slovanske boginje Deve. Po tretji teoriji pa naj bi ime izviralo iz slova\xc5\xa1kega glagola d\xc3\xadva\xc5\xa5 sa (razgledati se).\n_START_SECTION_\nKraj\n_START_PARAGRAPH_\nKraj je leta 1568 od mad\xc5\xbearskega kralja prejel mestne pravice. V 16. stoletju so vanj naselili precej\xc5\xa1nje \xc5\xa1tevilo Hrvatov. 20. oktobra 1938 je bil v skladu z m\xc3\xbcnchenskim sporazumom priklju\xc4\x8den Tretjemu rajhu, aprila 1945 pa je ponovno postal del \xc4\x8ce\xc5\xa1koslova\xc5\xa1ke. Kraj ve\xc4\x8dkrat poplavi Donava.\n_START_SECTION_\nGrad\n_START_PARAGRAPH_\nDev\xc3\xadnski grad ima danes za Slovake velik simbolni pomen, saj v ostankih vidijo korenine slovanskih narodov, ki izhajajo iz Velikomoravske._NEWLINE_513 m visoka vzpetina, ki se vzdiguje nad izlivom Morave v Donavo, na mestu, kjer se Donava skozi\xc2\xa0\xc2\xbbMad\xc5\xbearska vrata\xc2\xab\xc2\xa0(lat. Porta Hungarica, danes Dev\xc3\xadnska vrata) prebije v Panonsko ni\xc5\xbeino, je imela strate\xc5\xa1ki pomen \xc5\xbee v \xc4\x8dasu pred za\xc4\x8detkom na\xc5\xa1ega \xc5\xa1tetja. Med 1. in 5. stoletjem na\xc5\xa1ega \xc5\xa1tetja je na pe\xc4\x8dini stala mejna postojanka Rimskega imperija. Leta 864 je grad pod imenom Dowina prvi\xc4\x8d omenjen v neki listini iz Fulde. Takrat je to kot pomembna velikomoravska trdnjava bil obzidan kne\xc5\xbeji grad s cerkvijo in pokopali\xc5\xa1\xc4\x8dem. Poznej\xc5\xa1e arheolo\xc5\xa1ke raziskave so namignile, da bi dev\xc3\xadnski grad pravzaprav lahko bil identi\xc4\x8den gradu Wogastisburg ali da bi lahko bil sredi\xc5\xa1\xc4\x8de Samove plemenske zveze, vendar najnovej\xc5\xa1a dognanja tega ne potrjujejo, kajti manjkajo ravno izkopanine iz 7. stoletje, medtem ko so ponovno prisotne tiste iz 8. stoletja._NEWLINE_Ko je dana\xc5\xa1nja Slova\xc5\xa1ka po koncu Velikmoravske postala del Mad\xc5\xbearske, je grad, ki je vzdr\xc5\xbeal vse tur\xc5\xa1ke vpade, pripadal razli\xc4\x8dnim mad\xc5\xbearskim plemi\xc5\xa1kim rodbinam, dokler ga niso leta 1809 poru\xc5\xa1ile Napoleonove \xc4\x8dete. 24. aprila 1836 so se \xc4\xbdudov\xc3\xadt \xc5\xa0t\xc3\xbar in njegovi somi\xc5\xa1ljeniki povzpeli do grajskih razvalin, od takrat je romanje do gradu postalo tradicionalno, sam grad pa del slova\xc5\xa1kega narodnega mita._NEWLINE_18. julija 1896 je bil na pe\xc4\x8dini postavljen 33 m visok \xc3\x81rp\xc3\xa1dov steber, ki je simboliziral tiso\xc4\x8dletnico Mad\xc5\xbearske. Ob tej prilo\xc5\xbenosti so vzpetino poimenovali \xc3\x81rp\xc3\xa1dova pe\xc4\x8dina, ki je to ime med prebivalstvom nem\xc5\xa1ke in mad\xc5\xbearske narodnosti obdr\xc5\xbeala vse do leta 1945. Sam steber so sicer \xc5\xbee 31. decembra 1918 razstrelili \xc4\x8de\xc5\xa1ki legionarji, ostanke pa so kasneje prenesli na Mad\xc5\xbearsko. Leta 1961 so bile ru\xc5\xa1evine razgla\xc5\xa1ene za nacionalni spomenik in muzej na prostem.'