b'\n_START_ARTICLE_\nBazilika Santa Maria Gloriosa dei Frari\n_START_PARAGRAPH_\nSanta Maria Gloriosa dei Frari, tudi Bazilika Frari ali kratko Frari, je cerkev v Benetkah v Italiji. Poleg Zanipolo ([Cerkev svetega Janeza in Pavla, Benetke |[Santi Giovanni e Paolo]] najve\xc4\x8dja in najpomembnej\xc5\xa1a gotska cerkvena arhitektura Benetk. Cerkev je posve\xc4\x8dena Marijinemu vnebovzetju. Opremljena je s \xc5\xa1tevilnimi odli\xc4\x8dnimi umetni\xc5\xa1kimi deli, vklju\xc4\x8dno z dvema glavnima Tizianovima deloma. Leta 1926 je prejela \xc4\x8dastni naziv pape\xc5\xa1ke bazilike minor._NEWLINE_Tu se nahaja, v dveh nekdanjih cerkvenih samostanih od leta 1817, Dr\xc5\xbeavni arhiv Benetk.\n_START_SECTION_\nArhitektura\n_START_PARAGRAPH_\nBazilika Frari je triladijska bazilika s stebri, z veliko pre\xc4\x8dno ladjo in skupino \xc5\xa1estih majhnih in veliko osrednjo kapelo oziroma korom, ki so vse poligonalne oblike. Vse tri ladje imajo kri\xc5\xbenorebrast obok, dodatno okrepljen s horizontalnimi vezmi. Izjemno visok je enoladijski transept. Cerkev ima ohranjeno korno pregrado, ki opozarja na delitev cerkvenega prostora. Glavna apsida ima dvojni niz \xc5\xa1ilastih oken, ki so bila od prvotnih manj\xc5\xa1ih, pove\xc4\x8dana v 16. stoletju._NEWLINE_Pro\xc4\x8delje je precej preprosto a harmoni\xc4\x8dno uravnote\xc5\xbeeno, in se odlikuje z bogato stopni\xc4\x8dastim in bahavim zatrepom, ki z obliko spominja na orientalske zglede. Dekorativni elementi na zunanjosti kot so okvirji, okna Oeil-de-boeuf, frizi, okra\xc5\xa1ene kapi (gejzon) in visok tabernakelj na fasadi ter portal, so iz istrskega kamna, sicer gre za ope\xc4\x8dno gradnjo. Oboki so zmanj\xc5\xa1ali te\xc5\xbeo zaradi problemati\xc4\x8dnih temeljnih tal, trstika na kateri je omet, pa deluje kot kamniti obok. Stavba stoji, kot druge bene\xc5\xa1ke stavbe, na lesenih pilotih.\n_START_SECTION_\nZgodovina gradnje\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1223 so se fran\xc4\x8di\xc5\xa1kani naselili v obstoje\xc4\x8dih samostanskih stavbah na robu nekdanjega mesta. Tam so za\xc4\x8deli leta 1250 z gradnjo cerkvice posve\xc4\x8dene Mariji, ki je bila odprta leta 1280. Leta 1340 je bila ta cerkev, ki je kmalu postala premajhna zaradi velikega pritoka menihov, poru\xc5\xa1ena, da bi naredili prostor za novo stavbo. Leta 1361 so odprli apsido in transept in za\xc4\x8deli gradnjo zvonika, ki je bil kon\xc4\x8dan leta 1396. Arhitekta zvonika sta bila Jacopo in Pierpaolo Celega.  Leta 1417 je bila kon\xc4\x8dana kapela Corner, med letoma 1432-1434 kapela Emiliana in krstilnica, ki je bila uporabljena kot kapela ustanoviteljev, dru\xc5\xbeine Emiliana. V sredini 15. stoletja je bila zgrajena zakristija. Leta 1468 kon\xc4\x8dana cerkev ima \xc5\xa1e sedaj obstoje\xc4\x8d korni zaslon, ki ga je izdelal Bartolomeo Buon. Lesen rezljan kor je bil kon\xc4\x8dan okoli 1468. Proti koncu 15. stoletja je bila zaklju\xc4\x8dena fasada. 19. maja 1518 je bila v glavni oltar postavljena Tizianova Marija vnebovzeta.\n_START_SECTION_\nOrgle\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xbde 1400 je bila cerkev Frari opremljena z orglami. Danes ima cerkev dvoje orgel iz 18. stoletja, ki se nahajata na dveh pevskih emporah. Orgle na levi je bila zgrajen leta 1732, delo bene\xc5\xa1kega izdelovalca orgel Giovanni Battista Piaggia. Povsem mehanski instrument je ohranjen v prvotnem stanju. Ima manual s pedalom brez registrov. Registri se nahajajo na obeh straneh v glasbeni mizi.  Orgle na desni so bile zgrajene v letih 1795-1796, delo Gaetana Callida. Povsem mehanski instrument ima manual in pedal.  V obse\xc5\xbeni prenovi v drugi polovici 20. stoletja so bile orgle poenotene. Odli\xc4\x8dno stanje obeh instrumentov danes omogo\xc4\x8da, da na njih izvajajo glasbo 16. in 17. stoletja za dvoje orgel._NEWLINE_Za glavnim oltarjem so velike orgle zgrajene leta 1927, delo Mascionija. Instrument ima na tri manuale in pedala ter 31 registrov. So elektro-pnevmatske.\n_START_SECTION_\n\xc5\xa0ola sv. Roka\n_START_PARAGRAPH_\nNeposredno poleg cerkve Frari stojita cerkev in \xc5\xa1ola sv. Roka (Scuola di San Rocco). Obiskovala sta jo Tizian in njegov najve\xc4\x8dji konkurent Tintoretto. Obe stavbi sta bili zgrajeni pred 1515 in danes ka\xc5\xbeeta na ozkem prostoru \xc5\xa1armantno arhitekturno enotnost. Mogo\xc4\x8dna stavba \xc5\xa1ole je bila kon\xc4\x8dana leta 1549. Zelo spominja na zmagovit zna\xc4\x8daj anti\xc4\x8dne rimske arhitekture. Mo\xc4\x8dni stebri, pilastri in zidci se dvigajo od tal, tako imenovana "Codussi okna" in v zgornji dolgi vrsti dvojna okna s trikotnimi zatrepi imajo mo\xc4\x8dno funkcijo. Codussi okna so tipi\xc4\x8dno bene\xc5\xa1ka kombinacija tradicionalne obokane oblike in renesan\xc4\x8dnega ideala pravokotnega okenskega okvirja._NEWLINE_Izraz "\xc5\xa1ola", v Benetkah jih je ve\xc4\x8d, je zavajajo\xc4\x8da. Ni \xc5\xa1ola v sodobnem pomenu besede, ampak cehovska stavba. Izvira iz 13. stoletja iz bene\xc5\xa1kih dobrodelnih bratov\xc5\xa1\xc4\x8din, ki so se organizirale v razli\xc4\x8dnih dru\xc5\xbebenih in politi\xc4\x8dnih zadevah. Najve\xc4\x8dja med njimi, imenovana \xc5\xa1est Scuole Grandi, je gradila svoje pala\xc4\x8de, te iste scuole - delno namensko zastopale in delno kot socialna institucija. V Benetkah cehi niso bili pomemben politi\xc4\x8dni organ, kot v drugih italijanskih mestnih dr\xc5\xbeavicah v 13. in 14. stoletju. Vendar pa je ena delovala na podro\xc4\x8dju umetnosti. _NEWLINE_V pritli\xc4\x8dju je obi\xc4\x8dajno velika dvorana za verske obrede. V zgornjem nadstropju so potekala sre\xc4\x8danja. V Scuola di San Rocco je posegla tudi kuga. Konec je do\xc4\x8dakala v letih 1575-1576. Tak\xc5\xa1na Scuola je bila statusni simbol tega bratstva in ga tudi predstavljala. Bratov\xc5\xa1\xc4\x8dina sv. Roka ima tukaj svoj sede\xc5\xbe \xc5\xa1e danes in \xc5\xa1e vedno ima edinstveno zbirko 56 velikih oljnih slik, ki jih Tintoretto med letoma 1564-1577 poslikal za njih.'