b"\n_START_ARTICLE_\nSimon Gregor\xc4\x8di\xc4\x8d\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nSimon Gregor\xc4\x8di\xc4\x8d se je rodil 15. oktobra 1844 v vasi Vrsno pri Kobaridu kot drugi sin malemu kmetu Jerneju in materi Katarini (rojeni Gaber\xc5\xa1\xc4\x8dek) po doma\xc4\x8de 'Pri Pomol\xc4\x8devih'. Imel je \xc5\xa1e sedem bratov in sester. V mladih letih je bil pastir, kar ga je povezalo z ljubo doma\xc4\x8do naravo in njegovemu umu vcepilo ljubezen do slovenske besede. _NEWLINE_Njegovo \xc5\xa1olanje se je za\xc4\x8delo leta 1851 na enorazrednici na Libu\xc5\xa1njah in se nadaljevalo od 1852 do 1855 na gori\xc5\xa1ki normalki. Z enajstimi leti je jeseni 1855 prestopil na gori\xc5\xa1ko gimnazijo; po za\xc4\x8detnih neuspehih je postal odli\xc4\x8den dijak; posebno so ga pritegovali klasi\xc4\x8dni jeziki; gimnazijo je zaklju\xc4\x8dil z odli\xc4\x8dno maturo 1864. Ob koncu gimnazijskega \xc5\xa1tudija je dosegel prvi pomembnej\xc5\xa1i pesni\xc5\xa1ki uspeh. Po maturi se je s te\xc5\xbeavo odlo\xc4\x8dil za duhovni\xc5\xa1ki poklic; v bogoslovnem semeni\xc5\xa1\xc4\x8du v Gorici je \xc5\xa1tudiral od 1864 do 1868; v \xc5\xa1tudiju je odli\xc4\x8dno napredoval; tudi slovstvenega dela ni zanemaril, trpel pa je zaradi \xc5\xa1ibkega zdravja. Novo ma\xc5\xa1o je imel 27. oktobra 1867 pri Sv. Duhu na Libu\xc5\xa1njem, eno leto pred koncem \xc5\xa1tudija._NEWLINE_Od septembra jeseni 1868 do spomladi 1873 je bil bolehni Gregor\xc4\x8di\xc4\x8d za kaplana v Kobaridu, v bli\xc5\xbeini rojstnega kraja in med prijatelji. Predstojnik Andrej Jek\xc5\xa1e mu je bil zelo naklonjen; olaj\xc5\xa1al mu je marsikatero poklicno breme. Mladi kaplan se je s poklicnim in narodnovzgojnim delom, ki ga je opravljal v kobari\xc5\xa1ki \xc4\x8ditalnici, s prijateljem Ignacijem Gruntarjem sta jo ustanovila 1871, zelo priljubil ljudem. Tam je spoznal tudi Josipa Stritarja. V doma\xc4\x8dem okolju, kjer si je tudi med veljaki pridobil prijateljev, se je Gregor\xc4\x8di\xc4\x8d dobro po\xc4\x8dutil, dokler se njegovi mladi prijatelji niso raz\xc5\xa1li po slu\xc5\xbebenih mestih. Leta 1872 je v Kobarid pri\xc5\xa1la za u\xc4\x8diteljico Dragojila Milek. Med njo in pesnikom je vzklila ljubezen. Bila je njegova sorodna du\xc5\xa1a: prav tako je pesnila (pod psevdonimom \xc4\x8crnogorka), bila je tajnica \xc4\x8ditalnice, vodila je \xc5\xbeenski pevski zbor in skupaj z njim skrbela za kulturni razvoj vasi. Zaradi nje je moral pesnik \xc5\xbee nasledjo pomlad iz Kobarida. Premestili so ga v Rihenberk, dana\xc5\xa1nji Branik. Do\xc5\xbeivetje ljubezni in vezanosti Gregor\xc4\x8di\xc4\x8du sicer ni omajalo njegovega kr\xc5\xa1\xc4\x8danstva, mo\xc4\x8dno pa je spremenilo vsebino njegove izpovedi v pesmi._NEWLINE_V Rihenberku je bil Gregor\xc4\x8di\xc4\x8d za kaplana od maja 1873 do konca novembra 1881. Novo slu\xc5\xbebeno mesto je bilo te\xc5\xbeavnej\xc5\xa1e kot v Kobaridu, toda bilo je med najbolj\xc5\xa1imi v \xc5\xa1kofiji; bilo je v bli\xc5\xbeini gori\xc5\xa1kih prijateljev. Vipavsko naravo z ljudmi je novi kaplan vzljubil in se tudi sam priljubil ljudem. Kljub napornej\xc5\xa1i slu\xc5\xbebi bi lahko udobneje \xc5\xbeivel, kot je dotlej, vendar ni mogel pozabiti Kobarida, pojavili pa so se tudi nesporazumi s predstojnikom, \xc5\xbeupnikom Brezav\xc5\xa1\xc4\x8dkom. Zato je razmi\xc5\xa1ljal o spremembi slu\xc5\xbebe in poklica, pri \xc4\x8demer so ga podpirali tudi prijatelji. Jeseni 1877 se je skrivaj vpisal na dunajsko univerzo; leta 1878 ga je nad\xc5\xa1kof pohvalil za dotedanje poklicno delo, kar mu je dvignilo delovno moralo, in jeseni 1878 se je pesnik odlo\xc4\x8dil, da bo vztrajal v dotedanjem poklicu. Vendar je delo vedno te\xc5\xbeje opravljal; tudi bolezen se je vedno pogosteje ogla\xc5\xa1ala. Konec 1881 je zato nastopil za\xc4\x8dasni pokoj._NEWLINE_Leta 1882 je Gregor\xc4\x8di\xc4\x8d pri\xc5\xa1el za vikarja na Gradi\xc5\xa1\xc4\x8de pri Prva\xc4\x8dini in izdal Prvi zvezek Poezij. Tu je do\xc5\xbeivel najte\xc5\xbeje dni. Kljub bolehnosti in drugim nev\xc5\xa1e\xc4\x8dnostim je opravljal vikarsko slu\xc5\xbebo do 1887. To leto je prosil za upokojitev. Medtem si je kupil posestvo in sezidal hi\xc5\xa1o, v katero se je preselil, da bi \xc5\xbeivel kot zasebni duhovnik in kmet  \xe2\x80\x93  poet. Leta 1888 je izdal Drugi zvezek Poezij. Toda tudi pri\xc4\x8dakovanje, da bo v svoji hi\xc5\xa1i uspe\xc5\xa1no opravljal delo pesnika in javnega delavca, ga je varalo. Ker mu niso priznali nobene pokojnine, bi \xc5\xbeivel v veliki stistki, \xc4\x8de ga ne bi podpirali prijatelji duhovniki. Da bi si uredil pokojnino, je v letih od 1897 do 1899 znova prevzel gradi\xc5\xa1ki vikariat. Leta 1902 je izdal \xc5\xa1e Tretji zvezek Poezij._NEWLINE_Zadnja leta svojega \xc5\xbeivljenja je Simon Gregor\xc4\x8di\xc4\x8d pre\xc5\xbeivel v Gorici, kamor se je preselil, ko je 1903 prodal svoje posestvo. V Gorici je posebno skrbel za \xc5\xa0olski dom, ki je slovensko mladino re\xc5\xa1eval pred potuj\xc4\x8devanjem; njemu v korist je izdal Joba; tej ustanovi je tudi zapustil svoje skromno premo\xc5\xbeenje. Umrl je 24. novembra 1906 zaradi plju\xc4\x8dnice in kapi._NEWLINE_\xc4\x8cetrti zvezek Poezij pa je iz\xc5\xa1el po njegovi smrti leta 1908.\n_START_SECTION_\nPoliti\xc4\x8dni in kulturni okvir Gregor\xc4\x8di\xc4\x8devega delovanja\n_START_PARAGRAPH_\nOsrednje politi\xc4\x8dne teme, ki so se jim posve\xc4\x8dali v 2. pol. 19. stol., so bile povezane z narodno problematiko (na Gori\xc5\xa1kem \xc5\xa1e tem bolj), z jezikovnimi in knji\xc5\xbeevnimi vpra\xc5\xa1anji, z uveljavitvijo slovenskega jezika v \xc5\xa1olah, v uradih, na sodi\xc5\xa1\xc4\x8dih, z oblikovanjem slovenskih kulturnih ustanov ter z rasto\xc4\x8dimi ponem\xc4\x8devalnimi pritiski. Zahteva po Zedinjeni Sloveniji je ostajala narodnopoliti\xc4\x8dni ideal. Poseben sociolo\xc5\xa1ki fenomen v drugi polovici 19. stoletja so bile slovenske \xc4\x8ditalnice, lokalni centri kulturnega, dru\xc5\xbeabnega in politi\xc4\x8dnega \xc5\xbeivljenja. Gregor\xc4\x8di\xc4\x8d se politiki ni mogel izogniti, \xc4\x8deprav se vanjo nikoli ni aktivno vklju\xc4\x8deval. Mo\xc4\x8dneje se ga je dotaknila prav v rihember\xc5\xa1ki dobi in mu odtlej sledila do konca \xc5\xbeivljenja. Prizadel ga je razdor narodne sloge na Gori\xc5\xa1kem, ki je bil posledica osrednjeslovenske delitve na staroslovence in mladoslovence. Zato se je konec leta 1874 prvi\xc4\x8d mo\xc4\x8dneje politi\xc4\x8dno izpostavil in v  Glasu , ki je po razkolu So\xc4\x8dae  veljal za glasilo konzervativnej\xc5\xa1e duhov\xc5\xa1\xc4\x8dine, objavil javni poziv po narodni slogi (Za novo leto ), sicer bo idejna lo\xc4\x8ditev pokopala vse delo za Zedinjeno Slovenijo. Kot duhovnik je zavestno opravljal vlogo narodnega buditelja v manj\xc5\xa1ih pode\xc5\xbeelskih krajih, kjer je slu\xc5\xbeboval. V tej vlogi je politi\xc4\x8dno deloval celo manj vidno kot mnogo drugih duhovnikov. Njegova politi\xc4\x8dna pozicija je bila jasnej\xc5\xa1a in bolj izpostavljena v njegovih pesmih. Gregor\xc4\x8di\xc4\x8d je svojo vlogo vodilnega pesnika razumel izrazito kulturni\xc5\xa1ko. Mo\xc4\x8dno je poudarjal tradicionalno pokrajinsko (primorsko) zavest in iz nje izhajal, kadar je naslavljal cel narod. Za svojo dr\xc5\xbeavo je imel habsbur\xc5\xa1ko cesarstvo in delil \xc4\x8dustva ve\xc4\x8dinske navezanosti na to dinastijo. Avstrijsko cesarstvo in cesar mu nista nikoli bila sovra\xc5\xbena, je pa res, da je takrat Habsbur\xc5\xa1ko monarhijo vodila Taaffejeva vlada, ki se je opirala na zavezni\xc5\xa1tvo slovanskih narodov in jim zato odmerjala nekaj ve\xc4\x8d svobo\xc5\xa1\xc4\x8din, pravi sovra\xc5\xbeniki so mu bili pohlepni zahodni italijanski sosedje, ki so v resnici ogro\xc5\xbeali Primorce z naseljevanjem v tem prostoru in z vsiljevanjem svojega jezika in kulture. Igor Grdina: Gregor\xc4\x8di\xc4\x8d je s svojo poudarjeno narodnoobrambno pesmijo mo\xc4\x8dno okrepil slovenski emancipacijski naboj in ga pomagal vzdr\xc5\xbeevati vse do prve svetovne vojne._NEWLINE_Njegovo pesni\xc5\xa1tvo se navezuje \xc5\xa1e na predromanti\xc4\x8dne in romanti\xc4\x8dne vzore. Pisal je ljubezenske, domovinske in \xc5\xbeivljenjsko izpovedne pesmi, pa tudi nekaj epskih pesmi. Njegovo zanimanje za slovstvo se je  za\xc4\x8delo \xc5\xbee v gimnaziji. Vodniki, ki sm ga spremljali pri njegovi ustvarjalnosti, so bili France Pre\xc5\xa1eren, Josip Stritar, Fran Levstik, Simon Jenko, dotaknila sta se ga tudi Johann Wolfgang von Goethe in Emanuel von Geibel. Za Gregor\xc4\x8di\xc4\x8devo poezijo so zna\xc4\x8dilne uglajenost, melodijoznost, preprostost. Njegovi verzi so izraz njegove mehke du\xc5\xa1e, njegovega pesni\xc5\xa1kega in \xc4\x8dlove\xc5\xa1kega zna\xc4\x8daja.\n_START_SECTION_\nDelo\n_START_PARAGRAPH_\nGregor\xc4\x8di\xc4\x8d je svoj prvi pesni\xc5\xa1ki uspeh dosegel ob koncu gimnazijskega \xc5\xa1tudija; dvajsetletnemu  je Iskrice domorodne objavil Anton Jane\xc5\xbei\xc4\x8d v dveh \xc5\xa1tevilkah Slovenskega glasnika jeseni 1864. _NEWLINE_Med \xc5\xa1tudijem za duhovni\xc5\xa1ki poklic je sodeloval pri semeni\xc5\xa1kem listu Sloga\xc2\xa0; nekaj pesmi je objavil prav tisto leto, ko je postal duhovnik (1867); prinesel jih je Slovenski glasnik (Moje gosli, Na sveti ve\xc4\x8der). Gregor\xc4\x8di\xc4\x8du je pesem \xc5\xbee postajala razmi\xc5\xa1ljanje o sebi, izpoved o nagnjenih srca in o vezeh, ki ga oklepajo (V celici, Njega ni); pomembnost l. 1866 in dogodki po njem pa so premaknili vsebino njegove domoljubne pesmi._NEWLINE_Med slu\xc5\xbebovanjem v Kobaridu je na\xc5\xa1el zveze z Josipom Stritarjem, ki je 1870 izdajal estetsko usmerjeno revijo Zvon. Ta je bil mladega pesnika zelo vesel. V Zvonu je iz\xc5\xa1la vrsta osebnih pesmi, v katerih je nemir mladega \xc4\x8dloveka, razdvojenost s svetom, mra\xc4\x8dnost in spor med zahtevami mlade \xc4\x8dlovekove narave in poklicno vezanostjo (Moje nade, Ne to\xc5\xbeim, V mraku, Na polju, V kr\xc4\x8dmi). Najzna\xc4\x8dilnej\xc5\xa1i tvorbi kobari\xc5\xa1kih \xc4\x8dasov sta pesmi Veseli pastir in Pogled v nedol\xc5\xbeno oko. Iz\xc5\xa1li sta v ljudskem pou\xc4\x8dnem listu Besedniku. V tem celov\xc5\xa1kem polmese\xc4\x8dniku in v mariborski Zori je objavljal vzgojne in spodbudne pesmi, tudi v pripovedni obliki; teh je v Kobaridu spesnil najve\xc4\x8d (Sam, Mavrica, Siromak, Kupa \xc5\xbeivljenja, Izgubljeni cvet, Jeftejeva prisega, Hajdukova oporoka). Do\xc5\xbeivetje ljubezni in vezanosti do Dragojile Milek Gregor\xc4\x8di\xc4\x8du ni omajalo njegovega kr\xc5\xa1\xc4\x8danstva, mo\xc4\x8dno pa je premaknilo vsebino njegove izpovedi v pesmi. S kak\xc5\xa1no silo je 27-letni kaplan za\xc4\x8dutil te\xc5\xbeo \xc5\xbeivljenja, pri\xc4\x8dajo pesmi, od katerih so nekatere najpomembnej\xc5\xa1ih vsaj v zasnutkih nastale \xc5\xbee v Kobaridu (\xc4\x8cloveka nikar). Od aprila 1873 do decembra 1876 Gregor\xc4\x8di\xc4\x8d ni objavljal pesmi._NEWLINE_V Rihenberku je Gregor\xc4\x8di\xc4\x8d ustvaril najpomembnej\xc5\xa1e pesmi. Zaradi novih \xc5\xbeivljenjskih okoli\xc5\xa1\xc4\x8din se je njegova pesem poglobila, postala je vsebinsko tehtna in izvirna. Sila zatajevane ljubezni si je iskala ustreznih podob v naravi (Mo\xc4\x8d ljubezni, Narava svatba); v naravi je dobila tudi prispodobe za nasilno lo\xc4\x8ditev od preljubih krajev in dragih ljudi, posebno od \xc2\xbbplaninskero\xc5\xbee\xc2\xab\xc2\xa0(Zaostali pti\xc4\x8d, Ujetega pti\xc4\x8da to\xc5\xbeba). Iskrenost zveste in prikrite ljubezni se je zatekla v voja\xc5\xa1ki cikel in se je ob objektivni pesmi (Slovo) razodela tudi z neposredno izpovedjo (Oj zbogom, ti planinski svet, Ohrani Bog te v cveti) in z ne\xc5\xbeno dekli\xc5\xa1ko pesmijo (Nebo zrcalo, Dekletova molitev). Trpljenje \xc4\x8dloveka in duhovnika v stiski med svojo naravo, \xc5\xbeeljo po \xc4\x8dlove\xc5\xa1ki sre\xc4\x8di in poklicno vezanostjo, z notranjimi boji in upanjem se je tako izvirno izpovedovalo, da je bilo v slovenskem slovstvu nenavadno in novo (Na bregu, \xc4\x8cloveka nikar, Ti veselo poj, Pastir, Nazaj v planinski raj, Oljki). Z izpovedno vsebino teh pesmi se je Gregor\xc4\x8di\xc4\x8d vzdignil nad svoj \xc4\x8das. Realizem se sicer ni strinjal z elegi\xc4\x8dnostjo in s pesimizmom te izpovedi (Moj \xc4\x8drni pla\xc5\xa1\xc4\x8d), vendar so se najbolj\xc5\xa1i umotvori prepri\xc4\x8dljivo uveljavili in uspe\xc5\xa1no kljubovali splo\xc5\xa1nim zahtevam po visokih idejah, vzgojnosti in pou\xc4\x8dnosti. Tudi ta naloga Gregor\xc4\x8di\xc4\x8du v rihenber\xc5\xa1kih \xc4\x8dasih ni bila tuja (Slovo in naro\xc4\x8dilo, \xc5\xbdivljenje ni praznik, Sveta odkletev, Pozabljenim, Zimski dan, O nevihti idr.); v Obrambi je zanikal izpovedno silo kot poglavitni nagib celo za nastanek osebne poezije. \xc4\x8ceprav je bila vsa poezija pesnika in duhovnika Gregor\xc4\x8di\xc4\x8da kljub nenavadni vsebini kr\xc5\xa1\xc4\x8danska, je z njo uhajal dale\xc4\x8d preko vezanosti kulturnega katolicizma. To se je pokazalo posebno v tistih ocenah njegove prve pesni\xc5\xa1ke zbirke, ki so sodile, da so v osebnem pesimizmu krivoverske in protikatoli\xc5\xa1ke in da so zaradi oblikovne popolnosti nevarne. Nad svoj \xc4\x8das se je Gregor\xc4\x8di\xc4\x8d vzdignil tudi z domovinsko izpovedjo (So\xc4\x8di, Domovini, V pepelni\xc4\x8dni no\xc4\x8di). Gregor\xc4\x8di\xc4\x8d je za nekaj \xc4\x8dasa postal vodilni slovenski pesnik, poglavitni pesnik Stritarjevega Zvona v letih od 1876 do 1880 in prvih letnikov Ljubljanskega zvona. Med boleznijo 1881 je dozorela misel na prvo pesni\xc5\xa1ko zbirko. _NEWLINE_Prvi zvezek poezij je iz\xc5\xa1el spomladi 1882. Do\xc5\xbeivel je izreden knjigotr\xc5\xa1ki uspeh in izredno navdu\xc5\xa1en sprejem, toda tudi strogo in nestrpno idejno kritiko. Z njo je duhovni\xc5\xa1ka vezanost in ozkosr\xc4\x8dnost nastopila proti umetnosti in njenim svobo\xc5\xa1\xc4\x8dinam. Tudi del svetnega izobra\xc5\xbeenstva je pokazal popoln nesmisel za razumevanje pesimisti\xc4\x8dne izpovedne vsebine in za obliko Gregor\xc4\x8di\xc4\x8deve pesmi (Janko Pajk). Zaenkrat je pesnik s svojo Obrambo z visokimi za\xc5\xa1\xc4\x8ditniki in z javno obrambo liberalnih prijateljev zmagal. Zato mu je toliko neprizanesliveje o\xc4\x8dital verske zmote in ga posebno kot duhovnika toliko ostreje napadel Anton Mahni\xc4\x8d ob izidu nepopravljenega ponatisa Poezij 1885. To prilo\xc5\xbenost je Anton Mahni\xc4\x8d izkoristil zato, da bi iz dogmati\xc4\x8dnih in politi\xc4\x8dnih nagibov premagal liberalizem v slovstvu, uveljavil verskovzgojni utilitarizem in lo\xc4\x8dil duhove (op. Mojemu grajavcu, Prijateljem, \xc4\x8cloveka nikar, Ujetega pti\xc4\x8da to\xc5\xbeba). Kritika z neutemeljenimi o\xc4\x8ditki je pesniku povzro\xc4\x8dila veliko trpljenja in mu vtisnila neizbrisno ob\xc4\x8dutje krivice. Do konca \xc5\xbeivljenja je bil zaradi nje zagrenjen. Po mi\xc5\xa1ljenju je ostal strogo veren duhovnik, toda z novim politi\xc4\x8dnim katolicizmom ni mogel. Njemu prirejene slavnosti in po\xc4\x8dastitve ter starej\xc5\xa1e in nove prijateljske zveze z naprednimi liberalci so ga pripeljale v narodno liberalni tabor. Opredelil se je za slovensko in slovansko usmerjeni radikalizem. Od Ljubljanskega zvona je prestopil k Slovanu, kateremu je bil 1887 tudi urednik. Njegova poezija je postajala vedno bolj didakti\xc4\x8dna in govorni\xc5\xa1ko prigodni\xc5\xa1ka (Vrlemu mo\xc5\xbeu, Lovorika na grob mo\xc5\xbeu). Domoljubno pesem je zamenjala odlo\xc4\x8dnej\xc5\xa1a politi\xc4\x8dna prigodnica, ki je v radikalnem duhu verzificirala aktualne misli, zlasti je pozivala k narodnoobrambnemu delu (Na\xc5\xa1 narodni dom, Kmetski hi\xc5\xa1i, Na\xc5\xa1 \xc4\x8dolni\xc4\x8d otmimo). S politi\xc4\x8dno prigodnico se je pesnik sicer pribli\xc5\xbeal \xc4\x8dasu, ni pa se ve\xc4\x8d mogel dvigniti nad \xc4\x8das. Osebna izpoved je bila redka, toda vsebinsko tehtna in oblikovno preprosto zrela eroti\xc4\x8dna izpoved (Le enkrat, Bolnik, Ti meni svetlo sonce). Ko je z ustavitvijo Slovana konec 1887 izgubil stike s svetom, se je zaradi hladnega sprejema Drugega zvezka poezij (1888) razo\xc4\x8daran umaknil v gradi\xc5\xa1ko samoto. Za javnost je umolknil. V najve\xc4\x8dji potrtosti se je zatekel k svetopisemski poeziji, k Jobu, ki ga je prevajal skoraj do smrti. V dobrem desetletju je le redko nastala kak\xc5\xa1na izvirna pesem (Lete oblaki, Kljubuj usodi). V gradi\xc5\xa1ki samoti je tudi izgubljal razumevanje za zakonitosti doma\xc4\x8dega razvoja. Zato je med njim in mladimi prihajalo do nesoglasij in do odkritih sporov. S polo\xc5\xbeaja radikalnega narodnjaka je pri\xc5\xa1el h konzervativnim prijateljem, svoj politi\xc4\x8dni razvoj pa je zaklju\xc4\x8dil kot zagovornik nekdanje narodnoobrambne edinosti. Gregor\xc4\x8di\xc4\x8du se je \xc5\xa1e enkrat sprostila ustvarjalna sposobnost po hudi bolezni spomladi 1901. Tedaj je v kratkem \xc4\x8dasu napisal Predsmrtnice in Posmrtnice, zelo osebne, toda ve\xc4\x8dinoma nedognane pesmi razli\xc4\x8dne vsebine; med njimi je nekaj dobrih z odsevi prestanega trplejnja in nekaj eroti\xc4\x8dnih z mo\xc4\x8dno izpovedno vsebino, ki jih je pesnik sam imel za najlep\xc5\xa1e (Kako sr\xc4\x8dno sva se ljubila, Cvete, cvete pomlad, Kropiti te ne smem). Izdal jih je v Tretjem zvezku poezij 1902. Tudi ta zbirka je bila neugodno sprejeta, kar je pesnik tudi pri\xc4\x8dakoval. Pesnik je po tem \xc5\xa1e vedno pesnil. Svoje pesmi je objavljal v Ljubljanskem zvonu, Slovanu in Svetilniku (Stoj son\xc4\x8dece, Vse prav, Delavcem); najve\xc4\x8d pa jih je ostalo nenatisnjenih. Leta 1904 je iz\xc5\xa1el prevod Joba, iz hebrejske biblijske poezije pa je prevajal tudi Jeremijeve \xc5\xbealostinke. Ob njih je napisal 1906 svojo poslednjo izvirno pesem Jeremiji, preroku-domoljubu. Posmrtni \xc4\x8cetrti zvezek Poezij je uredil Fran Ksaver Me\xc5\xa1ko.\n_START_SECTION_\nKritike in odzivi Gregor\xc4\x8di\xc4\x8devih Poezij\n_START_PARAGRAPH_\nPoezije I so prinesle v prvi izdaji 56 pesmi, visoka naklada \xe2\x80\x93 2000 izvodov \xe2\x80\x93 je bila razprodana v nekaj mesecih. Fran Levec jo je takoj razglasil za zlato knjigo. Navdu\xc5\xa1ena poro\xc4\x8dila so pesnika povzdignila na prestol najbolj\xc5\xa1ega \xc5\xbeive\xc4\x8dega pesnika, ki so ga vabili vsepovsod. Njegova pesem je zvenela v vseh \xc4\x8ditalnicah in se \xc5\xa1irila povsod, kjer so \xc5\xbeiveli Slovenci. Didakti\xc4\x8dni katoli\xc5\xa1ki umi so kaj hitro opozorili tudi na pesnikovo nevarno svetobolje in na za duhovnika neprimerno razmi\xc5\xa1ljanje o nezado\xc5\xa1\xc4\x8denosti v svojem poklicu. S temeljito odklonilno kritiko je nastopil tudi Janko Pajk, v kateri je pesniku o\xc4\x8dital idejno tujstvo, odstopanje od kr\xc5\xa1\xc4\x8danskohumanisti\xc4\x8dnih na\xc4\x8del. Kljub mo\xc4\x8dni in udarni podpopori mladih literarnih in liberalnih politi\xc4\x8dnih prijateljev se je v javno polemiko vme\xc5\xa1aval tudi pesnik sam (V obrambo, 1882 s ciklom 15 pesmi je izrazil prizadetost ob nerazumevanju svoje poezije v katoli\xc5\xa1kih krogih in utemeljil svoje sveto\xc5\xbealje ter pojasnil najbolj napadene pesmi.) Gregor\xc4\x8di\xc4\x8d je objavil drugo pesni\xc5\xa1ko knjigo 1885, ki je bila le malo dopolnjen ponatis prve. Ta je nesre\xc4\x8dno sovpadla s serijo programskih \xc4\x8dlankov Dunajski ve\xc4\x8deri v Slovencu. V njih je dr. Anton Mahni\xc4\x8d sistemati\xc4\x8dno pretresel tedanjo novej\xc5\xa1o slovensko knji\xc5\xbeevnost na osnovi katoli\xc5\xa1ke estetske triade resnica, dobrota in lepota kot nerazdru\xc5\xbeljivo bistvo umetnosti. Kot negativne postavke slovenskega slovstva je ozna\xc4\x8dil Pre\xc5\xa1ernovo eroti\xc4\x8dno poezijo in Stritarjevo pesimisti\xc4\x8dno sveto\xc5\xbealje. Temeljito je analiziral tudi Gregor\xc4\x8di\xc4\x8devo poezijo in ji z dogmati\xc4\x8dno neizprosnostjo pripisal ru\xc5\xa1enje kr\xc5\xa1\xc4\x8danske vere, pesniku pa o\xc4\x8dital moralno nepo\xc5\xa1tenost. Njegova kritika je bila prehuda in krivi\xc4\x8dna ne samo zato, ker ni doumela pesnikovega kreativnega procesa, temve\xc4\x8d tudi zato, ker Gregor\xc4\x8di\xc4\x8d v resnici ni do\xc5\xbeivljal osebnih eksistencialnih verskih dilem. V skladu s pesnikovim razvojem pomeni prva knjiga Poezij vi\xc5\xa1ek njegove pesni\xc5\xa1ke mo\xc4\x8di. Poezije II (vsebuje 63 pesmi) so iz\xc5\xa1le v Ljubljani v veliki nakladi 3000 izvodov. S pomo\xc4\x8djo prijateljev, Ignaca Gruntarja in Ivana Hribarja, je dobil materialno podporo re\xc5\xa1kega veletrgovca Josipa Gorupa za izdajo nove pesni\xc5\xa1ke zbirke.  Knjiga je bila lepo sprejeta, pri katoli\xc5\xa1ki kritiki bolje kot prva, a \xc5\xa1irokega priznavalnega odmeva ni do\xc5\xbeivela. Druga knjiga Poezij je pomenila upad, tudi tretja prina\xc5\xa1a le redko dobro pesem. Veliko je premi\xc5\xa1ljeval o starosti, minevanju in smrti ter se vdajal resignaciji. V tretji je 82 pesmi (64 Predsmrtnic, 7 Pogrebnic in 11 Posmrtnic). Tudi tretja knjiga Poezij vsebuje nekaj trajno\xc5\xbeare\xc4\x8dih pesmi (Kropiti te ne smem, Pri morju, Kje skopljem si grob \xe2\x80\xa6). V kompozicijskem pogledu je tretja knjiga vsaj na prvi pogled vsebinsko enotna, saj je grajena v treh zaokro\xc5\xbeenih ciklih (Predsmrtnice, Pogrebnice, Posmrtnice). O prvi in drugi knjigi tega ne moramo re\xc4\x8di. Obe imata na za\xc4\x8detku nekaj domoljubnnih pesmi, za njimi pa je pesnik razvrstil brez kakega reda pesmi razli\xc4\x8dne vsebine in pri tem ni upo\xc5\xa1teval nobene notranje ne zunanje arhitektonike (Anton Medved). S tako ureditvijo je pesnik morda hotel dose\xc4\x8di, da bi nekatere sestavine njegovega pesni\xc5\xa1kega dela ne pri\xc5\xa1le preve\xc4\x8d do izraza. Predvsem skupino ljubezenskih pesmi, ob katere bi se utegnili spotikati zlasti kritiki iz vrst duhov\xc5\xa1\xc4\x8dine. (Janez Logar, Mojo sr\xc4\x8dno kri \xc5\xa1kropite)"