b'\n_START_ARTICLE_\nFrance \xc5\xbdajdela\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nFrance \xc5\xbdajdela, brat zdravnika Antona \xc5\xbdajdele, se je rodil v dru\xc5\xbeini ljubljanskega svetnika policijske uprave Franca in Rozi \xc5\xbdajdela. Gimnazijo obiskoval v rojstnem mestu (1931-1939) ter nato nadaljeval s \xc5\xa1tudijem medicine v Ljubljani, Padovi in Zagrebu kjer je 1944 diplomiral. Konec vojne in prvi povojni leti je pre\xc5\xbeivel v Italiji (Trst, Padova, Milano), kjer se je pre\xc5\xbeivljal z drobnimi preprodajami. Leta 1947 mu je uspelo priti v Pariz, kjer je bil najprej delavec v tovarni Citroen. Ko je pri\xc5\xa1el v stik z znanim radiologom Lacassagnejem, za katerega mu je dal Juraj K\xc3\xb6rbler priporo\xc4\x8dilno pismo, ga je ta zaposlil kot asistenta in \xc5\xa1efa svojega laboratorija na In\xc5\xa1titutu Curie v Orsayu. Tu je 1963 postal vodja oddelka za raziskovanje raka. Sistemati\xc4\x8dno je raziskoval mehanizme delovanje rakotvornih spojin in ultravijoli\xc4\x8dnih \xc5\xbearkov. Analiziral je po\xc5\xa1kodbe celic, zlasti celi\xc4\x8dnega jedra in DNA z molekularnobiolo\xc5\xa1kimi metodami in elektronskim mikroskopom. Opredelil je ve\xc4\x8d kot 250 novih kancerogenih snovi in njihove aktivne metabolite. Kot vodilni strokovnjak je postal \xc4\x8dlan komisije Svetovne zdravstvene organizacije za mednarodni nadzor kancerogenih snovi in razli\xc4\x8dnih evropskih komisij za to podro\xc4\x8dje ter \xc4\x8dastni \xc4\x8dlan Ruske akademije znanosti. Za svoje delo je prejel ve\xc4\x8d francoskih nagrad in odlikovanj. Sam ali s sodelavci je objavil preko 220 \xc4\x8dlankov v francoskih in mednarodnih stokovnih revijah in monografski \xc4\x8dlanek Canc\xc3\xa9rologie exp\xc3\xa9rimentale v Encyclop\xc3\xa9die Medico Chirurgicale (Pariz, 1983).'