b'\n_START_ARTICLE_\nClaude-Victor Perrin\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1781 je vstopil v voja\xc5\xa1ko slu\xc5\xbebo kot navadni vojak; po desetih letih slu\xc5\xbebenja je bil odpu\xc5\xa1\xc4\x8den iz redne slu\xc5\xbebe. Kmalu zatem se je pridru\xc5\xbeil lokalnim prostovoljcem in se izkazal v bitkah na alpski meji; v manj kot letu dni je napredoval do poveljnika bataljona._NEWLINE_Za izkazan pogum med obleganjem Toulona leta 1793 je bil povi\xc5\xa1an v brigadnega generala; pozneje je slu\xc5\xbeil v Pirenejih in Italiji, zakar je bil povi\xc5\xa1an v divizijskega generala._NEWLINE_Leta 1802 je za kraj\xc5\xa1i \xc4\x8das postal guverner Louisiane, naslednje leto je postal poveljnik batavijanske vojske in za osemnajst mesecev (1805-06) je postal francoski veleposlanik na Danskem._NEWLINE_Ob izbruhu vojne \xc4\x8detrte koalicije je postal na\xc4\x8delnik \xc5\xa1taba 5. armadnega korpusa, kateremu je poveljeval mar\xc5\xa1al Jean Lannes; ponovno se je izkazal v ve\xc4\x8d bitkah, tako da je bil imenovan za poveljnika 1. korpusa in bil povi\xc5\xa1an v mar\xc5\xa1ala._NEWLINE_Po premirju iz Tilsita je postal guverner Berlina in bil leta 1808 povzdignjen v vojvodo Belluna. Istega leta se je udele\xc5\xbeil vojne v \xc5\xa0paniji, kjer je ostal do leta 1812, ko je postal poveljnik korpusa, kateremu je poveljeval med Napoleonovo invazijo na Rusijo._NEWLINE_Februarja 1814 je prepozno pri\xc5\xa1el v Montereau-sur-Yonne, zakar ga je Napoleon razre\xc5\xa1il poveljstva. Posledi\xc4\x8dno se je pridru\xc5\xbeil bourbonistom; decembra istega leta ga je kralj Ludvik XVIII. imenoval za poveljnika 2. voja\xc5\xa1ke divizije. Leta 1815, po vrnitvi Napoleona iz Elbe, je spremljal kralja v Ghent, nato pa je bil po bitki pri Watterlooju povzdignjen v plemi\xc4\x8da. Po dokon\xc4\x8dnem Napoleonovemu porazu je bil imenovan za predsednika komisije, ki je preiskovala obna\xc5\xa1anje \xc4\x8dastnikov med stodnevno kampanjo._NEWLINE_Leta 1821 je bil imenovan za vojnega ministra; na tem polo\xc5\xbeaju je ostal dve leti. Leta 1830 je bil imenovan za generalmajorja kraljeve garde. Po julijski revoluciji se je dokon\xc4\x8dno upokojil.'