b'\n_START_ARTICLE_\nMedkulturna psihologija\n_START_PARAGRAPH_\nMedkulturna psihologija je veja psihologije, ki se ukvarja z raziskovanjem vpliva kulturnih faktorjev na psiholo\xc5\xa1ke dimenzije. Cilj medkulturne psihologije je ugotoviti univerzalna in specifi\xc4\x8dna vedenja v razli\xc4\x8dnih kulturah in njihov vpliv na \xc4\x8dlove\xc5\xa1ko vedenje, dru\xc5\xbeinsko okolje, socialne izku\xc5\xa1nje, izobra\xc5\xbeevanje ipd. Medkulturna psihologija se povezuje s kulturno psihologijo, osnovna ideja katere je, da sta kultura in um nelo\xc4\x8dljiva, torej ne obstajajo nobeni univerzalni zakoni, po katerih bi um deloval. Pri vseh svojih dejavnostih se ljudje zana\xc5\xa1ajo na svoje vrednote, \xc4\x8dustva, strategije in cilje, ki so bili oblikovani z njihovimi lastnimi kulturnimi izku\xc5\xa1njami. Posledi\xc4\x8dno to pomeni, da so psiholo\xc5\xa1ke teorije, osnovane v eni kulturi te\xc5\xbeko aplicirane v drugi kulturi. _NEWLINE_Med kulturno in medkulturno psihologijo obstajajo bistvene konceptualne, teoretske in metodolo\xc5\xa1ke razlike. Za\xc4\x8detke medkulturne psihologije najdemo \xc5\xbee leta 1860 v Lazarusovem in Steinthalovem \xe2\x80\x9eJournal of Folk Psychology and Language Science\xe2\x80\x9c, medtem ko se je kulturna psihologija za\xc4\x8dela razvijati nekoliko pozneje, v za\xc4\x8detku 19. stoletja. Kulturna psihologija raziskuje specifi\xc4\x8dne kulture in zna\xc4\x8dilnosti le-teh, torej je bolj usmerjena v stati\xc4\x8dne aspekte kulture. Medkulturna psihologija primerja razli\xc4\x8dne kulture in se bolj usmerja v dinami\xc4\x8dne aspekte kulture, kar ji hkrati omogo\xc4\x8da odkrivanje kulturno univerzalnih zakonov in vedenjskih obrazcev.\n_START_SECTION_\nPojem kulture\n_START_PARAGRAPH_\nV \xc5\xa1ir\xc5\xa1em smislu je kultura celotna dru\xc5\xbebena dedi\xc5\xa1\xc4\x8dina neke skupine ljudi oz. nau\xc4\x8deni obrazci mi\xc5\xa1ljenja, \xc4\x8dustvovanja in vedenja neke skupine, skupnosti ali dru\xc5\xbebe. Pojem kulture se v kulturni psihologiji uporablja v dveh kontekstih. Prvi se nana\xc5\xa1a na kulturo kot kakr\xc5\xa1nokoli vrsto informacije, ki je pridobljena s strani pripadnikov iste vrste skozi socialno u\xc4\x8denje in je zmo\xc5\xbena vplivati na vedenje posameznika. V drugem kontekstu je kultura skupina ljudi, ki \xc5\xbeivijo znotraj istega socialnega konteksta in so izpostavljeni podobnim in\xc5\xa1titucijam, se vklju\xc4\x8dujejo v podobne dejavnosti in redno komunicirajo med seboj.\n_START_SECTION_\nPristopi\n_START_PARAGRAPH_\nPri raziskovanju in primerjavi razli\xc4\x8dnih kultur raziskovalci uporabljajo dva pristopa: t. i. etic pristop, ki se nana\xc5\xa1a na pogled domorodca in t. i. emic pristop, ki kulturo preu\xc4\x8duje s pogleda raziskovalca oz. objektivnega opazovalca. Z uporabo etic pristopa se kultura raziskuje \xe2\x80\x9eod znotraj\xe2\x80\x9c, raziskovanje pa je ve\xc4\x8dinoma bazirano le na eni kulturi, medtem ko pri etic pristopu raziskujemo in primerjamo razli\xc4\x8dne kulture \xe2\x80\x9eod zunaj\xe2\x80\x9c oz. izven kulturnega sistema. Z izklju\xc4\x8dno uporabo emic pristopa bi imeli te\xc5\xbeave z oblikovanjem razli\xc4\x8dnih zakonov in vedenj, ki so kulturno univerzalni, medtem ko bi z izklju\xc4\x8dno uporabo etic pristopa pridobili pogled na kulturo iz ene same perpektive, ki pa je za kakr\xc5\xa1nekoli veljavne psiholo\xc5\xa1ke zaklju\xc4\x8dke preozka. Najbolj ob\xc5\xa1irne in veljavne zaklju\xc4\x8dke lahko torej dobimo s kombiniranjem obeh pristopov.\n_START_SECTION_\nDelo in organizacija\n_START_PARAGRAPH_\nPreko razlik v percepciji, kogniciji, normah, stali\xc5\xa1\xc4\x8dih, motivih in vrednotah vplivajo razlike med kulturami tudi na delovne in organizacijske procese. Ugotovitve raziskav na to temo lahko uporabimo pri selekciji kadrov, oblikovanju delovnih mest ter pogajanju in re\xc5\xa1evanju konfliktov na delovnem mestu. Raz\xc5\xa1iritev multinacionalnih korporacij in migracija miljonov delavcev iz revnih v razvite dr\xc5\xbeave je povzro\xc4\x8dila izrazito heterogeno delovno silo v nekaterih dr\xc5\xbeavah. Medkulturne razlike so pri tem zelo pomembne v primeru selekcije kandidatov, ki prihajajo iz druge kulture ter pri selekciji in treningu kandidatov za delovno mesto v drugi kulturi._NEWLINE_Kulture se med seboj razlikujejo tudi na podro\xc4\x8dju mened\xc5\xbementa, ki obsega postavljanje ciljev, na\xc4\x8drtovanje, nadzorovanje organizacije in usposabljanje ter motiviranje zaposlenih. Tako je npr. kritiziranje sodelavcev, ki se tolerira na \xc5\xa0vedskem, zelo neprimerno in neza\xc5\xbeeleno v ZDA. Na podlagi dostopnih raziskav lahko zaklju\xc4\x8dimo, da je pojav konfliktov na delovnem mestu bolj pogosta v medkulturnih kot v znotrajkulturnih situacijah. Strategije in metode re\xc5\xa1evanja konfliktov pa so ve\xc4\x8dinoma kulturno univerzalne oz. jih lahko uporabljamo v razli\xc4\x8dnih kulturah._NEWLINE_Ena od dimenzij na katero je posebej treba paziti pri medkulturnih primerjavah na podro\xc4\x8dju dela in organizacije, je kolektivizem oz. individualizem. Medtem ko je individualizem (v delovni situaciji npr. postavljanje lastnih interesov in odgovornosti na prvo mesto) zna\xc4\x8dilen predvsem za razvite zahodne dr\xc5\xbeave, je kolektivizem (v delovni situaciji npr. osredoto\xc4\x8danje na realizacijo skupinskih ciljev in podrejevanje lastnih interesov skupinskim) zna\xc4\x8dilen za hitro nara\xc5\xa1\xc4\x8dajo\xc4\x8de ekonomije dr\xc5\xbeav daljnega vzhoda, kot so Japonska, Ju\xc5\xbena Koreja, Hong Kong in Tajvan.\n_START_SECTION_\nPsiholo\xc5\xa1ko testiranje\n_START_PARAGRAPH_\nMnogo razli\xc4\x8dnih avtorjev skozi zgodovino psihologije definira inteligentnost na razli\xc4\x8dne na\xc4\x8dine, pri tem pa se postavlja vpra\xc5\xa1anje merjenja oz. ocenjevanja inteligentnosti, \xc5\xa1e posebej v razli\xc4\x8dnih kulturah. Vse bolj nara\xc5\xa1\xc4\x8dajo\xc4\x8de priznavanje da nekatere kulture ne delijo na\xc5\xa1e zahodno pojmovanje inteligentnosti nam pomaga razumeti da so kulturne variacije zelo pomembne pri ocenjevanju le-te._NEWLINE_Glede na to se zdi smiselno v medkulturnih raziskavah poudariti predvsem specifi\xc4\x8dne definicije inteligentnosti v dolo\xc4\x8denih kulturah. V primerjavi vzhodnega (Kitajska) in zahodnega (Avstralija) pojma inteligentnosti, raziskave ugotavljajo, da Kitajci bolj poudarjajo pragmatizem, ob\xc4\x8dutek odgovornosti in socialnega zavedanja oz. prepoznavanja in razumevanja \xc4\x8dustev, potreb in skrbi drugih ljudi, vklju\xc4\x8denih v socialno skupnost. Med ljudstvom Baganda, ki \xc5\xbeivijo v Ugandi, je pojem inteligentnosti ali obugezi zasnovan glede na sposobnost posameznika, da razmi\xc5\xa1lja in premi\xc5\xa1ljuje, pri tem pa je za\xc5\xbeeljena predvsem po\xc4\x8dasnost, v nasprotju z zahodnim pojmom inteligentnosti, za katerega je kratek \xc4\x8das re\xc5\xa1evanja naloge klju\xc4\x8dnega pomena._NEWLINE_Eden od pomembnih vidikov medkulturnega testiranja kognitivnih sposobnosti je IQ, na katerega je tudi dokazan vpliv kulturnih dejavnikov. Raziskave poro\xc4\x8dajo o zna\xc4\x8dilno ve\xc4\x8djih dose\xc5\xbekih pri japonskih otrocih, pri rezultatih pa je zanimivo tudi, da ima 10% testiranih japonskih otrok IQ vi\xc5\xa1ji od 130, medtem ko je tako visok rezultat precej redkej\xc5\xa1i pri ameri\xc5\xa1kih otrocih. \xc5\xa0e vedno pa ostaja vpra\xc5\xa1anje, ali so ni\xc5\xbeji oz. vi\xc5\xa1ji rezultati posledica prirojene razlike v inteligentnosti ali enostavno odra\xc5\xbeajo razli\xc4\x8dne kulturne prilo\xc5\xbenosti. _NEWLINE_\xc5\xa0e ena kulturna razlika, na katero mora biti test ob\xc4\x8dutljiv, je \xc4\x8das. \xc4\x8ceprav je \xc4\x8das re\xc5\xa1evanja klju\xc4\x8dnega pomena za na\xc5\xa1, zahodni pojem kulture, ostale kulture ne delijo nujno te ideje o hitri izvedbi kot vrlini. Kot najbolj primeren test za medkultuno testiranje inteligentnosti raziskovalci izpostavljajo Ravenove progresivne matrice, ki merijo posameznikove neverbalne kognitivne sposobnosti. Z uporabo t. i. culture-fair testov smo se izognili te\xc5\xbeavam, povezanim z jezikom in \xc4\x8dasom, \xc5\xa1e vedno pa ostaja problem motivacije in stali\xc5\xa1\xc4\x8d do testiranja, na izvedbo pa lahko vpliva tudi okoljska variabilnost oz. okoljski vplivi.\n_START_SECTION_\nSlovenija\n_START_PARAGRAPH_\nMednarodna raziskava GLOBE (Global Leadership and Organizational Behavior Effectiveness) je pokazala obstoj pomembnih razlik v kulturnih zaznavah in vrednotah med Slovenijo in klastrom srednjeevropskih dr\xc5\xbeav, ki ga sestavljajo Nem\xc4\x8dija, Slova\xc5\xa1ka, \xc4\x8ce\xc5\xa1ka in Romunija. Poleg raziskovanja uveljavljenih kulturnih praks in vrednost se je raziskava osredoto\xc4\x8dila tudi na kulturne razlike v zanavanju stilov vodenja in vrednot v povezavi z delovnim mestom. Slovenci vi\xc5\xa1je kot dr\xc5\xbeave srednjeevropskega klastra vrednotijo enakost spolov, asertivnost (odlo\xc4\x8dnost in tekmovalnost), izogibanje negotovostim in skupinski kolektivizem (ponos \xc4\x8dlanov dru\xc5\xbebe, da so \xc4\x8dlani manj\xc5\xa1ih skupin kot so npr. dru\xc5\xbeina, prijatelji ali organizacija, v kateri so zaposleni), manj\xc5\xa1o pomembnost pa pripisujejo institucionalnemu kolektivizmu (stopnja, do katere neka organizacija spodbuja in nagrajuje kolektivno razdelitev sredstev in kolektivna dejanja), humanisti\xc4\x8dni orientiranosti (spodbujanje in nagrajevanje ostalih v organizaciji, pravi\xc4\x8dnost, nesebi\xc4\x8dnost in skrbnost) in orientiranosti na prihodnost (na\xc4\x8drtovanje in vlaganje v prihodnost). Kot najbolj za\xc5\xbeelen tip vodenja v Sloveniji izstopa vodenje, orientirano na mo\xc5\xa1tvo, najbolj za\xc5\xbeelene lastnosti in ve\xc5\xa1\xc4\x8dine voditelja pa so informiranost, komunikativnost, uspe\xc5\xa1nost v pogajanju, inteligentnost in motiviranost. GLOBE ve\xc4\x8dino razlik v kulturnih zaznavah in vrednotah pojasnjuje z nedavno tranzicijo Slovenije iz socialisti\xc4\x8dne socioekonomske ureditve v kapitalizem.'