b'\n_START_ARTICLE_\n\xc3\x89douard Manet\n_START_SECTION_\nZgodnje \xc5\xbeivljenje\n_START_PARAGRAPH_\n\xc3\x89douard Manet se je rodil 23. januarja 1832 v Parizu, v h\xc3\xb4tel particulier (dvorcu) na rue des Petits Augustins (zdaj rue Bonaparte), bogati in dobro povezani dru\xc5\xbeini . Njegova mati, Eug\xc3\xa9nie-Desir\xc3\xa9e Fournier, je bila h\xc4\x8di diplomata in h\xc4\x8derke \xc5\xa1vedskega kronskega princa Karla Bernadotta, od katerega so iz\xc5\xa1li \xc5\xa1vedski monarhi. Njegov o\xc4\x8de, Auguste Manet, je bil francoski sodnik, ki je pri\xc4\x8dakoval, da bo \xc3\x89douard nadaljeval njegovo poklicno kariero. Njegov stric Edmond Fournier ga je spodbudil, naj nadaljuje s slikarstvom in je mladega Maneta odpeljal v Louvre. Leta 1841 se je vpisal v srednjo \xc5\xa1olo Coll\xc3\xa8ge Rollin. Leta 1845 se je po nasvetu svojega strica Manet vpisal na poseben te\xc4\x8daj risanja, kjer se je sre\xc4\x8dal z Antoninom Proustom, bodo\xc4\x8dim ministrom za likovno umetnost in poznej\xc5\xa1im prijateljem._NEWLINE_Po o\xc4\x8detovem predlogu je leta 1848 odplul na \xc5\xa1olski ladji v Rio de Janeiro. Po dvakratnem neuspehu na  testu, da bi se pridru\xc5\xbeil francoski mornarici , je njegov o\xc4\x8de popustil njegovi \xc5\xbeelji po umetni\xc5\xa1kem izobra\xc5\xbeevanju. Od leta 1850 do 1856 je \xc5\xa1tudiral pri akademskem slikarju  Thomasu Coutureu s katerim je bil veliko krat v konfliktu, zaradi razli\xc4\x8dnih umetni\xc5\xa1kih idej. Manet je veljal za raztresenega, trmastega in tudi lenega u\xc4\x8denca, hkrati je bil tudi nediscipliniran, vendar marljiv. V prostem \xc4\x8dasu je Manet prerisoval stare mojstre v Louvru. V Coutureajevi \xc5\xa1oli je ostal do leta 1856. V tem \xc4\x8dasu se je nau\xc4\x8dil, kaj je slikarska obrt in razvil svoj umetni\xc5\xa1ki slog slikanja._NEWLINE_Med letoma 1853 in 1856 je Manet obiskal Nem\xc4\x8dijo, Italijo in Nizozemsko, v tem \xc4\x8dasu pa je bil pod vplivom nizozemskega slikarja Fransa Halsa in \xc5\xa1panskih umetnikov Diega Vel\xc3\xa1zqueza in  Goye.\n_START_SECTION_\nKariera\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1856 je Manet odprl studio. Njegov slog v tem obdobju so zaznamovale ohlapne poteze krta\xc4\x8dk, poenostavitev podrobnosti in zatiranje prehodnih tonov. Sprejel je trenutni slog realizma, ki ga je spro\xc5\xbeil Gustave Courbet, naslikal je Pivca absinta (1858\xe2\x80\x9359) in druge sodobne teme, kot so bera\xc4\x8di, pevci, cigani, ljudje v kavarnah in bikoborbe. Po svoji zgodnji karieri je redko slikal verske, mitolo\xc5\xa1ke ali zgodovinske predmete; primeri so njegov Zasmehovani Kristus, zdaj v Umetni\xc5\xa1kem in\xc5\xa1titutu v \xc4\x8cikagu, in Kristus z angeli, v Metropolitanskem muzeju umetnosti, New York. Leta 1861 je imel na Salonu razstavljeni dve platni. Portret matere in o\xc4\x8deta, ki je bil takrat paraliziran in oropan govora zaradi kapi, so kritiki slabo sprejeli. \xc5\xa0panski pevec, drugo platno je ob\xc4\x8dudoval Theophile Gautier, ki ga je postavil na bolj vidno mesto zaradi svoje priljubljenosti med obiskovalci Salona. Manetova dela, ki so se v primerjavi z natan\xc4\x8dnim slogom toliko drugih slik Salona zdela \xc2\xbbrahlo povr\xc5\xa1na\xc2\xab, so zanimala nekatere mlade umetnike. \xc5\xa0panski pevec, naslikan na \xc2\xbb\xc4\x8dudno nov na\xc4\x8din [-] je povzro\xc4\x8dil, da so se mnoge slikarske o\xc4\x8di odprle in njihove \xc4\x8deljusti povesile\xc2\xab.\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in \xc4\x8das\n_START_PARAGRAPH_\nPo smrti njegovega o\xc4\x8deta leta 1862 se je Manet leta 1863 poro\xc4\x8dil z Suzanne Leenhoff. Leenhoffova je bila dve leti u\xc4\x8diteljica klavirja, bila je rojena na Nizozemskem, z njo je imel pribli\xc5\xbeno deset let romanti\xc4\x8dno zvezo. Leenhoffova je bila sprva zaposlena pri Manetovem o\xc4\x8detu Augustu, da bi u\xc4\x8dila Maneta in njegovega mlaj\xc5\xa1ega brata klavir. Morda je bila tudi Augustova ljubica. Leta 1852 je Leenhoffova izven zakonske zveze rodila sina Leona Koella Leenhoffa. Med ostalimi slikami je Manet naslikal svojo \xc5\xbeeno tudi na sliki Branje._NEWLINE_Enajstletni Leon Leenhoff, \xc4\x8digar o\xc4\x8de je bil morda eden od Manetov, je pogosto poziral Manetu. Najbolj znano je, da je predmet slike De\xc4\x8dek, ki nosi me\xc4\x8d iz leta 1861 (Metropolitan Museum of Art, New York). Pojavi se tudi kot de\xc4\x8dek, ki nosi pladenj v ozadju slike Balkon ._NEWLINE_Spoznal se je z impresionisti Edgarjem Degasom, Claudom Monetom, Pierre-Augustejom Renoirjem, Alfredom Sisleyem, Paulom C\xc3\xa9zannom in Camilleom Pissarrom preko druge slikarke Berthe Morisot, ki je bila \xc4\x8dlan skupine in ga pritegnila v njihove dejavnosti. Domnevna prane\xc4\x8dakinja slikarja Jean-Honor\xc3\xa9a Fragonarda, Morisot, je svojo prvo sliko razstavila v Salonu v Parizu leta 1864 in je razstavljala \xc5\xa1e deset let._NEWLINE_Manet je postal prijatelj in sodelavec Berthe Morisot leta 1868. Zaslu\xc5\xbena je, da je prepri\xc4\x8dala Maneta, naj sprejme pleneristi\xc4\x8dno slikanje, ki ga je vadila, ko ji ga je predstavila druga njena prijateljica Camille Corot. Imeli so vzajemen odnos in Manet je v svoje slike vklju\xc4\x8dil nekaj teh tehnik. Leta 1874 je postala njegova snaha, ko se je poro\xc4\x8dila z bratom Eug\xc3\xa8nom._NEWLINE_Eden od Manetovih pogostih modelov na za\xc4\x8detku osemdesetih let 19. stoletja, je bil "semimondaine" M\xc3\xa9ry Laurent, ki je pogosto pozirala razli\xc4\x8dnim impresionistom._NEWLINE_V nasprotju z osrednjo impresionisti\xc4\x8dno skupino je Manet trdil, da bi si sodobni umetniki morali prizadevati za razstavo na pari\xc5\xa1kem Salonu, namesto da bi ga opustili v korist neodvisnih razstav. Ko je bil Manet izklju\xc4\x8den iz mednarodne razstave 1867, je postavil svojo razstavo. Njegova mama je skrbela, da ni zapravil vse svoje dedi\xc5\xa1\xc4\x8dine na tem projektu, kar je bilo zelo drago. Medtem ko si je razstava prislu\xc5\xbeila slabe kritike glavnih kritikov, je zagotovila tudi prve stike z ve\xc4\x8d bodo\xc4\x8dimi impresionisti\xc4\x8dnimi slikarji, vklju\xc4\x8dno z Degasom._NEWLINE_Septembra leta 1870 je bil vpoklican v vojsko, zaradi francosko-pruske vojne. Tri mesece kasneje je postal poro\xc4\x8dnik v nacionalni gardi. 1871, ko Francija in Nem\xc4\x8dija skleneta premirje, Maneta Pari\xc5\xa1ka komuna izvoli v Zvezo umetnikov. Ob vrnitvi v Pariz, Manet najde svoj atelje razdejan._NEWLINE_\xc4\x8ceprav je njegovo delo vplivalo in prredvidevalo impresionisti\xc4\x8dni slog, se je upiral vklju\xc4\x8devanju v impresionisti\xc4\x8dne razstave, deloma zato, ker ni \xc5\xbeelel, da bi ga videli kot predstavnika skupinske identitete, delno zato, ker je raje razstavljal na Salonu. Eva Gonzal\xc3\xa8s, h\xc4\x8di romanopisca Emmanuela Gonzal\xc3\xa8sa, je bila njegov edini formalni \xc5\xa1tudent._NEWLINE_Na njega so vplivali impresionisti, zlasti Monet in Morisot. Njihov vpliv je viden v Manetovi uporabi svetlej\xc5\xa1ih barv: po za\xc4\x8detku 1970-ih je manj uporabljal temno ozadje, vendar je ohranil svojo zna\xc4\x8dilno uporabo \xc4\x8drne barve, ki ni zna\xc4\x8dilna za impresionisti\xc4\x8dno slikarstvo. Slikal je \xc5\xa1tevilne zunanje (plein air) slike, vendar se je vedno vrnil v to, kar je imel za resno delo v studiu._NEWLINE_Manet je imel tesno prijateljstvo s skladateljem Emmanuelom Chabrierjem, ko je naslikal dva njegova portreta; glasbenik je imel v lasti 14 Manetovih slik in svoj Impromptu posvetil Manetovi \xc5\xbeeni ._NEWLINE_Skozi vse svoje \xc5\xbeivljenje, \xc4\x8deprav se je upiral umetnostnim kritikom, je Manet lahko \xc5\xa1tel za svojega prvaka \xc3\x89mila Zolaja, ki ga je javno podprl v tisku, St\xc3\xa9phana Mallarm\xc3\xa9ja in Charlesa Baudelairja, ki sta ga izzvala, da je upodabljal \xc5\xbeivljenje. Manet je nato vsakega izmed njih narisal ali naslikal.\n_START_SECTION_\nPrizori iz kavarn\n_START_PARAGRAPH_\nManetove slike kavarn so opazovanje dru\xc5\xbebenega \xc5\xbeivljenja v Parizu 19. stoletja. Ljudje so upodobljeni, pijejo pivo, poslu\xc5\xa1ajo glasbo, se spogledujejo, berejo ali \xc4\x8dakajo. Mnoge od teh slik so temeljile na skicah, ki so bile izdelane na kraju samem. Pogosto je obiskal Brasserie Reichshoffen na boulevard de Rochechourt, kjer je leta 1878 delal sliko V kavarni. V baru je ve\xc4\x8d ljudi, ena \xc5\xbeenska pa se soo\xc4\x8da z gledalcem, medtem ko drugi \xc4\x8dakajo, da jih bodo postregli. Tak\xc5\xa1ne upodobitve predstavljajo naslikan prikaz fl\xc3\xa2neurja. Ti so naslikani v slogu, ki je ohlapen, se sklicuje na Halsa in Vel\xc3\xa1zqueza, vendar zajame razpolo\xc5\xbeenje in ob\xc4\x8dutek pari\xc5\xa1kega no\xc4\x8dnega \xc5\xbeivljenja. Naslikani so posnetki boemstva, mestnih delovnih ljudi, pa tudi nekaj bur\xc5\xbeoazije._NEWLINE_V Pivci piva \xc5\xbeenska u\xc5\xbeiva svoje pivo v dru\xc5\xbebi prijatelja. V Koncertu v kavarni, ki je prikazan desno, prefinjeni gospod sedi v baru, medtem ko natakarica odlo\xc4\x8dno stoji v ozadju in srka pija\xc4\x8do. V sliki Natakarica, slu\xc5\xbeabnica za trenutek ustavi sede\xc4\x8dega kadilca, ki kadi pipo, medtem ko je baletna plesalka, z rokami, ki se raztezajo, saj se bo kmalu obrnila, na odru v ozadju._NEWLINE_Manet je tudi sedel v restavraciji na aveniji de Clichy, ki se je imenovala Pere Lathuille\'s, ki je imela poleg jedilnice tudi vrt. Ena izmed slik, ki jih je ustvaril tukaj, je bila Chez le p\xc3\xa8re Lathuille, v kateri \xc4\x8dlovek poka\xc5\xbee nepovabljeno zanimanje za \xc5\xbeensko, ki je blizu njega._NEWLINE_V Le Bon Bocku (1873) sedi velik, vesel, bradati mo\xc5\xbe s pipo v eni roki in kozarcem piva v drugi, gleda naravnost v gledalca.\n_START_SECTION_\nSlike dru\xc5\xbebenih dejavnosti\n_START_PARAGRAPH_\nManet je naslikal zgornji razred, ki u\xc5\xbeiva bolj formalne dru\xc5\xbebene dejavnosti. V Ples v maskah v operi Manet prikazuje \xc5\xbeivahno mno\xc5\xbeico ljudi, ki u\xc5\xbeivajo v zabavi. Mo\xc5\xa1ki stojijo z visokimi klobuki in dolgimi \xc4\x8drnimi oblekami, medtem ko se pogovarjajo z \xc5\xbeenskami z maskami in kostumi. Na tej sliki je vklju\xc4\x8dil portrete svojih prijateljev._NEWLINE_Njegova slika iz leta 1868, La Luncheon v studiu in je portret 16-letnega L\xc3\xa9ona Leenhoffa, je bila postavljena v jedilnici hi\xc5\xa1e Manet._NEWLINE_Manet je v svojem delu upodobil tudi druge priljubljene dejavnosti. V Dirke v Longchampu uporablja nenavadno perspektivo, s katero \xc5\xbeeli poudariti besno energijo dirkalnih konj, ki se nagibajo k gledalcu. V Drsalcih Manet prikazuje dobro oble\xc4\x8deno \xc5\xbeensko v ospredju, medtem ko so drugi drsalci za njo. Vedno obstaja ob\xc4\x8dutek aktivnega urbanega \xc5\xbeivljenja, ki se nadaljuje za subjektom in se razteza zunaj okvira platna._NEWLINE_V Ogled mednarodne razstave se vojaki sprostijo, sedijo in stojijo, uspe\xc5\xa1ni pari se pogovarjajo. Obstaja vrtnar, fant s psom, \xc5\xbeenska na konju - skratka, vzorec razredov in starosti pari\xc5\xa1kih ljudi.\n_START_SECTION_\nVojna\n_START_PARAGRAPH_\nManetov odziv na sodobno \xc5\xbeivljenje je vklju\xc4\x8deval dela, posve\xc4\x8dena vojni, pri predmetih, ki jih lahko razumemo kot posodobljene interpretacije \xc5\xbeanra "zgodovinskega slikarstva" . Prvo tovrstno delo je bila Bitka med ladjama Kearsarge in Alabama (1864), spopad na morju, znan pod imenom Bitka za Cherbourg iz ameri\xc5\xa1ke dr\xc5\xbeavljanske vojne, ki se je odvijala pred francosko obalo in mu je bil lahko pri\xc4\x8da umetnik. _NEWLINE_Naslednje zanimanje je bila francoska intervencija v Mehiki; od leta 1867 do leta 1869 je Manet naslikal tri razli\xc4\x8dice Usmrtitev cesarja Maksimilijana, dogodek, ki je vzbudil zaskrbljenost glede francoske zunanje in notranje politike. Ve\xc4\x8d razli\xc4\x8dic izvedbe je med najve\xc4\x8djimi Manetovimi slikami, ki ka\xc5\xbeejo, da je bila tema tista, ki jo je slikar obravnaval kot najpomembnej\xc5\xa1o. Njegova tema je usmrtitev mehi\xc5\xa1kih strelcev habsbur\xc5\xa1kega cesarja, ki ga je namestil Napoleon III. V Franciji ni bilo dovoljeno prikazati niti slik, niti litografije teme. Kot obto\xc5\xbeba o formaliziranem zakolu te slike spominjajo na Goyo in predvidevajo Picassovo Guernico. _NEWLINE_Januarja 1871 je Manet odpotoval v Oloron-Sainte-Marie v Pirenejih. V njegovi odsotnosti so njegovi prijatelji dodali njegovo ime "F\xc3\xa9d\xc3\xa9ration des artistes" (glej: Courbet) Pari\xc5\xa1ke komune. Mogo\xc4\x8de je Manet ostal izven Pariza, dokler se ni vrnil po semaine sanglante: v pismu Berthe Morisot v Cherbourg (10. junij 1871) pi\xc5\xa1e: \xc2\xbbVrnili smo se nazaj v Pariz pred nekaj dnevi ...\xc2\xab\xc2\xa0(semaine sanglante \xe2\x80\x93 krvavi teden - se je kon\xc4\x8dal 28. maja)._NEWLINE_Zbirka grafik in risb Muzeja lepih umetnosti (Budimpe\xc5\xa1ta) ima Manetov akvarel / gva\xc5\xa1 Barikade, ki prikazuje povzetek usmrtitve komunarjev s strani Versaillesovih enot na podlagi litografije usmrtitve Maksimilijana. Podobno delo, Barikade (olje na vezan les), je v lasti zasebnega zbiratelja._NEWLINE_18. marca 1871 je pisal svojemu (konfederacijskemu) prijatelju F\xc3\xa9lixu Bracquemondu v Parizu o njegovem obisku v Bordeauxu, za\xc4\x8dasnem sede\xc5\xbeu francoske narodne skup\xc5\xa1\xc4\x8dine Tretje Francoske republike, kjer ga je \xc3\x89mile Zola predstavil na mestu: \xc2\xbbNikoli si nisem predstavljal, da Francijo bi lahko predstavljali tak\xc5\xa1ni nepopustljivi stari bedaki, ne da bi pri tem izlo\xc4\x8dili tistega mal\xc4\x8dka Thiersa ...\xc2\xa0\xc2\xbb\n_START_SECTION_\nPariz\n_START_PARAGRAPH_\nManet je v svojih delih upodobil \xc5\xa1tevilne prizore pari\xc5\xa1kih ulic. Rue Mosnier pokrita z zastavami prikazuje rde\xc4\x8de, bele in modre zastave, ki pokrivajo stavbe na obeh straneh ulice; druga slika istega naslova ima enono\xc5\xbenega \xc4\x8dloveka, ki hodi s berglami. Ponovno upodobitev iste ulice, toda tokrat v druga\xc4\x8dnem kontekstu, je Rue Mosnier s tlakovci, kjer mo\xc5\xa1ki popravljajo cesto, medtem ko se ljudje in konji premikajo mimo._NEWLINE_\xc5\xbdeleznica, znana pod imenom Gare Saint-Lazare, je bila naslikana leta 1873. Postavitev je urbana pokrajina Pariza konec 19. stoletja. S svojim najljub\xc5\xa1im modelom v svoji zadnji sliki, slikarki, Victorine Meurent, ki je bila tudi model za Olympijo in Zajtrk na travi, sedi pred \xc5\xbeelezno ograjo, dr\xc5\xbei psi\xc4\x8dka in odprto knjigo v naro\xc4\x8dju. Poleg nje je deklica s hrbtom obrnjena proti slikarju, in gleda vlak._NEWLINE_Namesto da bi izbral tradicionalni naravni pogled kot ozadje za zunanjo sceno, se Manet odlo\xc4\x8di za \xc5\xbeelezno re\xc5\xa1etko, ki se \xc2\xbbdrzno razteza \xc4\x8dez platno\xc2\xab\xc2\xa0. Edini dokaz vlaka je njegov bel oblak pare. V daljavi so vidne sodobne stanovanjske stavbe. Ta ureditev stisne ospredje v ozek fokus. Tradicionalna konvencija globokega prostora se ne upo\xc5\xa1teva._NEWLINE_Zgodovinarka Isabelle Dervaux je opisala sprejem, ki ga je ta slika dobila, ko je bila prvi\xc4\x8d razstavljena na uradnem pari\xc5\xa1kem Salonu leta 1874: \xc2\xbbObiskovalci in kritiki so ugotovili, da je njegova tema nerazumljiva, njena sestava neskladna in njena izvedba povr\xc5\xa1na. Karikaturisti so se posmehovali Manetovi sliki, in samo nekateri so le nekaj priznali simbol modernosti, ki je poznan danes\xc2\xab.  Slika je trenutno v Narodni galeriji v Washingtonu, D.C. _NEWLINE_Manet je leta 1874 naslikal ve\xc4\x8d \xc4\x8dolnarskih predmetov. \xc4\x8colnarjenje, zdaj v Metropolitanskem muzeju umetnosti, ponazarja v svoji zgo\xc5\xa1\xc4\x8denosti lekcije, ki se jih je Manet nau\xc4\x8dil iz japonskih tiskov in nenadna obrezovanje ob okvirju \xc4\x8dolna in jadra prispeva k neposrednosti podobe. _NEWLINE_Leta 1875 je francoska izdaja knjige Edgarja Allana Poeta Krokar vsebovala litografije Maneta in prevod Mallarm\xc3\xa9ja. _NEWLINE_Leta 1881 je francoska vlada pod pritiskom njegovega prijatelja Antonina Prousta podelila Manetu Red legije \xc4\x8dasti (L\xc3\xa9gion d\'honneur).\n_START_SECTION_\nPozna dela\n_START_PARAGRAPH_\nV njegovih 40. letih se je zdravje Maneta poslab\xc5\xa1alo in razvil je hude bole\xc4\x8dine in delno paralizo v nogah. Leta 1879 je za\xc4\x8del prejemati tretmaje hidroterapije v zdravili\xc5\xa1\xc4\x8du blizu Meudona, ki naj bi izbolj\xc5\xa1ali tisto, za kar je verjel, da je problem s cirkulacijo, v resnici pa je trpel za lokomotorno ataksijo, znanim stranskim u\xc4\x8dinkom sifilisa.  Leta 1880 je naslikal portret operne pevke \xc3\x89milie Ambre kot Carmen. Ambre in njen ljubimec Gaston de Beauplan sta imela posestvo v Meudonu in organizirala prvo razstavo Manetove Usmrtitev cesarja Maksimilijana v New Yorku decembra 1879. _NEWLINE_V zadnjih letih je Manet naslikal \xc5\xa1tevilna majhna tiho\xc5\xbeitja sadja in zelenjave, kot so \xc5\xa0opek \xc5\xa1pargljev in Limona (obe 1880) . Svoje zadnje ve\xc4\x8dje delo, Bar v Folies-Berg\xc3\xa8re (Un Bar aux Folies-Berg\xc3\xa8re), je zaklju\xc4\x8dil leta 1882 in to leto razstavil v Salonu. Potem se je omejil na majhne formate. Njegove zadnje slike so bile ro\xc5\xbee v steklenih vazah.\n_START_SECTION_\nSmrt\n_START_PARAGRAPH_\nAprila 1883 so mu zaradi gangrene amputirali levo nogo zaradi zapletov zaradi sifilisa in revmatizma. Umrl je enajst dni pozneje, 30. aprila v Parizu. Pokopan je na pokopali\xc5\xa1\xc4\x8du Passy v mestu.\n_START_SECTION_\nZapu\xc5\xa1\xc4\x8dina\n_START_PARAGRAPH_\nManetova javna kariera je trajala od leta 1861, ko je prvi\xc4\x8d sodeloval v Salonu, do smrti leta 1883. Njegova obstoje\xc4\x8da dela, ki sta jih leta 1975 katalogizirala Denis Rouart in Daniel Wildenstein, obsegajo 430 oljnih slik, 89 pastelov in ve\xc4\x8d kot 400 del na papirju. _NEWLINE_Kljub temu, da so ga kritiki kriti\xc4\x8dno obsojali, ker so prezrli pomanjkanje konvencionalne kon\xc4\x8dne obdelave, so imela Manetova dela \xc5\xbee od za\xc4\x8detka obo\xc5\xbeevalce. Eden je bil \xc3\x89mile Zola, ki je leta 1867 zapisal: \xc2\xbbNismo navajeni, da vidimo tak\xc5\xa1ne preproste in neposredne prevode resni\xc4\x8dnosti. Potem, kot sem rekel, obstaja tako presenetljivo elegantna nerodnost ... da je resni\xc4\x8dno o\xc4\x8darljivo do\xc5\xbeiveti to svetlobno in resno sliko, ki naravo interpretira z ne\xc5\xbeno brutalnostjo\xc2\xab. _NEWLINE_Grobo naslikan slog in fotografska svetloba v Manetovih slikah je bila obravnavana kot posebej moderna in kot izziv za renesan\xc4\x8dna dela, ki jih je prepisal ali uporabil kot izvorni material. Zavrnil je tehniko, ki se jo je nau\xc4\x8dil v ateljeju Thomasa Coutureja, v katerem je bila slika narejena z zaporednimi plastmi barve na temno obarvani podlagi - v prid neposredni, alla prima metodi z neprozorno barvo na lahki podlagi. Ta metoda je v tistem \xc4\x8dasu omogo\xc4\x8dala dokon\xc4\x8danje slike v enem samem zamahu. Impresionisti so ga sprejeli in postali prevladujo\xc4\x8da metoda slikanja v olju za generacije, ki so mu sledile. Manetova dela veljajo za \xc2\xbbzgodnje moderno\xc2\xab, deloma zaradi neprozorne ploskosti njegovih povr\xc5\xa1in, pogostih skicisti\xc4\x8dnih prehodov in \xc4\x8drnega obrobljanja figur, ki vse opozarjajo na povr\xc5\xa1ino slikovne ravnine in kakovost materiala barve._NEWLINE_Umetnostna zgodovinarka Beatrice Farwell pravi, da je bil Manet \xc2\xbbsplo\xc5\xa1no znan kot o\xc4\x8de modernizma. S Courbetom je bil med prvimi, ki je resno tvegal z javnostjo, katere naklonjenost je iskal, prvi, ki je naredil alla prima slikarstvo kot standardno tehniko za oljno sliko in eden izmed prvih, ki je sprejel svobodo z renesan\xc4\x8dno perspektivo in ponudil \xc2\xbb\xc4\x8disto sliko\xc2\xab\xc2\xa0kot vir estetskega u\xc5\xbeitka, bil je pionir, spet z Courbetom, v zavra\xc4\x8danju humanisti\xc4\x8dne in zgodovinske vsebine in delil z Degasom vzpostavitev sodobnega mestnega \xc5\xbeivljenja kot sprejemljivega gradiva za visoko umetnost\xc2\xab.\n_START_SECTION_\nTrg umetnin\n_START_PARAGRAPH_\nPozna Manetova slika, Le Printemps (1881), je bila prodana muzeju J. Paul Gettyja za 65,1 milijona dolarjev, kar je pomenilo nov rekord na dra\xc5\xbebi za Maneta, in je presegel predprodajno oceno 25\xe2\x80\x9335 milijonov dolarjev na Christie\'s 5. novembra 2014. Prej\xc5\xa1nji avkcijski rekord je imela slika Avtoportret s paleto, ki je bila prodana za 33,2 milijonov dolarjev v Sotheby\'s 22. junija 2010.'