b'\n_START_ARTICLE_\nDavid Hartley (filozof)\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nDavid Hartley se je rodil leta 1705, blizu Halifaxa, grofija Yorkshire. Njegova mati je umrla kmalu po porodu, njegov o\xc4\x8de, anglikanski duhovnik, pa ko je bil David star 15 let. Najprej se je \xc5\xa1olal privatno, nato je obiskoval Jesus College na v Univerzi v Cambridgeu, kjer je leta 1726 diplomiral in leta 1729 naredil magisterij. Sprva je \xc5\xbeelel slediti stopinjam svojega o\xc4\x8deta ter postati duhovnik, vendar si je nato premislil, saj se ni strinjal z nekaterimi doktrinami Angle\xc5\xa1ke cerkve, kljub temu da je \xc5\xa1e vedno ostal njen mo\xc4\x8dan zagovornik. Pisal je teolo\xc5\xa1ka in psiholo\xc5\xa1ka dela, prav tako je pisal o medicini in morali. Tako se je odlo\xc4\x8dil za zdravni\xc5\xa1ki poklic. Najprej je delal v mestu Bury St. Edmunds, Suffolk (1730-35), nato v Londonu (1735-42), na koncu pa v Bathu, kjer je leta 1757 tudi umrl. Dvakrat je bil v zakonski zvezi. Prvi\xc4\x8d se je poro\xc4\x8dil leta 1730 z Alice Rowley, ki je leta 1731 pri porodu njunega prvega sina Davida umrla. Leta 1735 se je, kljub nasprotovanju njenih star\xc5\xa1ev, poro\xc4\x8dil z Elizabeth Packer. Imela sta dva otroka, Mary in Wincomba Henryja. \xc4\x8ceprav so njegovo \xc5\xbeivljenje ote\xc5\xbeevali se\xc4\x8dni kamni, je Hartley \xc5\xbeivel polno in aktivno \xc5\xbeivljenje. Poleg zdravni\xc5\xa1kega poklica je sodeloval pri razli\xc4\x8dnih matemati\xc4\x8dnih raziskavah, intelektualnih in \xc4\x8dlovekoljubnih projektih ter napisal glavno delo Opazovanja \xc4\x8dloveka (Observations on Man).\n_START_SECTION_\nDelo\n_START_PARAGRAPH_\nNjegovo najpomembnej\xc5\xa1e delo je knjiga Opazovanja \xc4\x8dloveka, ki je bila izdana leta 1749. Hartley je v svojem delu predstavil teorije, ki so imele pomemben vpliv na razvoj psihologije in nevrologije. Hartleyeve teorije so po izidu knjige pridobile mnogo zagovornkov po celem svetu. Zanimanje za njegovo delo je kasneje mo\xc4\x8dno upadlo, saj so mnoge njegove teorije zavrnili ali pa so jih drugi filozofi \xc5\xa1e nadgradili. Njegovim stopinjam so sledili filozofi kot so James Mill, John Stuart Mill Alexander Bain in William B. Carpenter. Svoje ideje je delno prevzel iz Lockovega Eseja o \xc4\x8dlove\xc5\xa1kem razumu. \xc4\x8crpal je tudi iz teorij Isaaca Newtona. Njegove ideje so predstavljene v dveh delih: v prvem se posve\xc4\x8da predvsem delovanju \xc4\x8dlove\xc5\xa1kega telesa in njegovega uma, v drugem pa ve\xc4\x8djo pozornost namenja religiji. V prvem delu je razvijal dve glavni teoriji: teorijo o dra\xc5\xbeljajih in teorijo o asociacijah. Svoji teoriji je nato uporabil pri razlagi delovanja posameznih \xc4\x8dutil. Tako je poizku\xc5\xa1al razlo\xc5\xbeiti kako ljudje sli\xc5\xa1imo, vidimo, vonjamo, tipamo in oku\xc5\xa1amo. Teorijo asociacij je utemeljeval tudi na primeru besed in idej, ki jih z njimi asociiramo. Ti dve teoriji ozna\xc4\x8dujeta za\xc4\x8detek nevro-psihologije in tudi za\xc4\x8detek psiholo\xc5\xa1kega sistema imenovanega asociatizem, ki se je ukvarjal z delovanjem miselnih procesov. Hartleyev asociatizem je s svojim kasnej\xc5\xa1imi modifikacijami \xc5\xa1e danes pomemben del teorij na podro\xc4\x8dju psihologije. Drugi del knjige je namenjen predvsem teolo\xc5\xa1kim vpra\xc5\xa1anjem. Kot privr\xc5\xbeenec kr\xc5\xa1\xc4\x8danske vere je zagovarjal obstoj Boga, branil je nezmotljivost Biblije, pozornost pa je namenil tudi odnosu med religijo in \xc4\x8dlovekom ter smislu \xc4\x8dlovekovega \xc5\xbeivljenja.\n_START_SECTION_\nHartleyeve teorije\n_START_PARAGRAPH_\nHartley je \xc4\x8dloveka razdelil na dve enoti, na telo in na um. Telo je podvr\xc5\xbeeno dra\xc5\xbeljajem iz zunanjega materialnega svet, um pa le sprejema informacije, ki mu jih po\xc5\xa1ilja telo. Podobno kot John Locke je menil, da je \xc4\x8dlove\xc5\xa1ki um pred izku\xc5\xa1njo nepopisan bel list (tabula rasa), ki ga polnijo izkustva. Iz izku\xc5\xa1nje se za\xc4\x8dno tvoriti ideje in vedno ve\xc4\x8d idej stvori eno kompleksno idejo, ki morda ne ka\xc5\xbee ve\xc4\x8d nobene povezave s prej\xc5\xa1njimi idejami. Hartley tako trdi, da so vse ideje in \xc4\x8dustva samo asociacija oziroma zdru\xc5\xbeenje nekih manj\xc5\xa1ih idej, ki izvirajo iz dolo\xc4\x8dene izku\xc5\xa1nje. Te se prena\xc5\xa1ajo po \xc4\x8dlove\xc5\xa1kih \xc5\xbeivcih s procesom imenovanim fizi\xc4\x8dni dra\xc5\xbeljaj. S svojimi teorijami je \xc5\xbeelel pojasniti najkompleksnej\xc5\xa1e du\xc5\xa1evne procese kot so spominjanje, sklepanje in predstavljanje. Ponudil je tudi odgovore na vpra\xc5\xa1anja, kako se u\xc4\x8dimo in kako izvajamo dejanja. Ta stran \xc4\x8dlove\xc5\xa1ke narave takrat ni bila stalnica v raziskavah filozofov. Eden izmed podpornikov njegovih teorij je bil tudi Joseph Priestley, ki je znan po odkritju kisika. Priestley je bil eden izmed najpomembnej\xc5\xa1ih znanstvenikov tistega \xc4\x8dasa.\n_START_SECTION_\nTeorija o dra\xc5\xbeljajih\n_START_PARAGRAPH_\nTeorija o dra\xc5\xbeljajih je teorija, ki povezuje fizi\xc4\x8dne in psihi\xc4\x8dne pojave. Teorija je spodbudila raziskovanje povezav med fizi\xc4\x8dnimi in psiholo\xc5\xa1kimi dogodki. Hartley je bil mnenja, da je vsaka izku\xc5\xa1nja rezultat dra\xc5\xbeljaja neznatnih delcev v \xc5\xbeivcih. Razli\xc4\x8dno mo\xc4\x8dne dra\xc5\xbeljaje ob\xc4\x8dutimo kot razli\xc4\x8dne ob\xc4\x8dutke. Bole\xc4\x8dina je tako rezultat zelo mo\xc4\x8dnih dra\xc5\xbeljajev, zadovoljstvo pa rezultat zmernih dra\xc5\xbeljajev. Hartley je trdil, da morajo biti ideje najprej tvorjene, \xc5\xa1ele nato pa se lahko zdru\xc5\xbeujejo.\n_START_SECTION_\nTeorija asociacij\n_START_PARAGRAPH_\nKadar ni zunanjih dra\xc5\xbeljajev, potekajo miselni procesi na ra\xc4\x8dun dra\xc5\xbeljajev v mo\xc5\xbeganih samih, le te pa naj bi nastale zaradi toplote in pretoka krvi. Vrsta in zna\xc4\x8dilnost teh dra\xc5\xbeljajev je odvisna od \xc4\x8dlovekovih preteklih izku\xc5\xa1enj in njegovega trenutnega stanja. Od tega je tudi odvisno katero nagnjenje prevlada nad drugimi. Ideje, ki ustrezajo dolo\xc4\x8denemu ob\xc4\x8dutku se mnogokrat med seboj povezujejo in tako tvorijo nove idej.\n_START_SECTION_\nSvobodna volja\n_START_PARAGRAPH_\nHartley je sku\xc5\xa1al pokazati, kako lahko pojasnimo vsa \xc4\x8dustva. Skozi ves ta dokaz je uporabljal frazo Johna Locka \xe2\x80\x93 zdru\xc5\xbeenje zamisli\xe2\x80\x93 kjer lahko beseda zamisel predstavlja katerokoli du\xc5\xa1evno stanje, razen ob\xc4\x8dutka. Locke je prav tako trdil, da obstaja zunanje (sensation) in notranje izkustvo (reflection). Vir vnanja so \xc4\x8dutni organi - to, kar nam povzro\xc4\x8da ob\xc4\x8dutek vro\xc4\x8dega, hladnega, grenkega itd. Notranje izkustvo pa izhaja iz opazovanja samega sebe, na primer hotenje, sklepanje, varovanje..._NEWLINE_Hartley pa je zelo zavzeto trdil, da obstaja\xc2\xa0\xc2\xbbnepristransko razpolo\xc5\xbeenje\xc2\xab, ki naj bi bilo le posledica lastnih izku\xc5\xa1enj. Prostovoljen odziv je razlo\xc5\xbeil kot posledico povezave med dol\xc5\xbenostjo in ob\xc4\x8dutkom na psihi\xc4\x8dni, ter motoriko na fizi\xc4\x8dni strani. Zatorej na Hartleyja v debati o svobodni volji gledajo kot na determinista. Hartleyjeve domneve so se kasneje izkazale za pravilne in pri\xc5\xa1el je do zaklju\xc4\x8dka, ki je bil v skladu z njegovo teorijo.'