b'\n_START_ARTICLE_\nDekurija\n_START_PARAGRAPH_\nDekurija (latinsko: decuria iz decem \xe2\x80\x93 deset), desetina, v rimskem obdobju prvotno voja\xc5\xa1ka enota desetih vojakov, kateri je poveljeval dekurijon. Turma s tridesetimi konjeniki na primer je imela tri dekurije. Za senatorje, sodnike in nazadnje tudi za prebivalce in \xc4\x8dlane zdru\xc5\xbeenj se je uporabljala delitev na dekurije ne glede na dejansko \xc5\xa1tevilo \xc4\x8dlanov._NEWLINE_Od 1. stoletja pr. n. \xc5\xa1t. se je naziv dekurion uporabljal tudi za do\xc5\xbeivljenjske \xc4\x8dlane ob\xc4\x8dinskih svetov (ordo decurionum), ki so bili v mestih z latinskim ali rimskim pravom nosilec samouprave._NEWLINE_Plinij Starej\xc5\xa1i omenja dekurijo v svojem delu Historia Naturalis (Prirodopis) iz leta 70. Rimljani so vsakem civitasu domorodnih prebivalcev pripisali \xc5\xa1tevilo dekurij, ki so bile pokazatelj njegove velikosti.'