b'\n_START_ARTICLE_\n\xc5\xa0panska falanga\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xa0panska falanga je bila desni\xc4\x8darska politi\xc4\x8dna stranka, ki je temeljila na fa\xc5\xa1isti\xc4\x8dni ideologiji in dr\xc5\xbeavnem sindikalizmu, ustvarjena 29. oktobra leta 1933, s strani Jos\xc3\xa9ja Antonia Primo de Rivera, med Drugo \xc5\xa1pansko republiko. 15. februarja, leta 1934, se je \xc5\xa0panska falanga zdru\xc5\xbeila s podobno usmerjeno stranko, ki nasprotuje kakr\xc5\xa1nikoli demokraciji in je totalitarno ter dr\xc5\xbeavno revolucionarno-sindikalnega zna\xc4\x8daja, Skupnost nacionalisti\xc4\x8dne, sindikalisti\xc4\x8dne ofenzive (\xc5\xa1p. Las Juntas de Ofensiva Nacional Sindicalista), skraj\xc5\xa1ano kot las JONS, pod vodstvom On\xc3\xa9sima Redonda in Ramira Ledesma Ramos, zastopana s strani delavcev, \xc5\xa1tudentov, kmetov, intelektualcev. Nova politi\xc4\x8dna organizacija \xc5\xa0panska falanga skupnosti nacionalisti\xc4\x8dne, sindikalisti\xc4\x8dne ofenzive, tudi poznana kot Falange espa\xc3\xb1ola de las JONS, skraj\xc5\xa1ano FE de las JONS, se je kmalu ozna\xc4\x8dila za stranko, ki se zavzema za interese delavcev, s poudarkom na gostincih, taksistih in igralcih._NEWLINE_Februarske splo\xc5\xa1ne volitve, leta 1936, so bile \xc5\xbee \xc4\x8das nenehnih soo\xc4\x8denj med \xc5\xa1panci, pripadniki levice in desnice. Zmaga stranke Frente Popular, podprta s strani strank PSOE in PCE je povzro\xc4\x8dila pravi razkol med desni\xc4\x8darskimi in levi\xc4\x8darskimi strankami z veliko umori, protesti, atentati\xe2\x80\xa6 Napete okoli\xc5\xa1\xc4\x8dine med politi\xc4\x8dnimi in dru\xc5\xbebenimi silami so povzro\xc4\x8dile razdelitev \xc5\xa0panije na dva dela, na nacionalno in republikansko \xc5\xa0panijo. Falanga je prek svojega voditelja in soustanovitelja Joseja Antonia Primo de Rivera sodelovala v razli\xc4\x8dnih zarotah in voja\xc5\xa1kih poskusih, da bi porazila republikance. V \xc4\x8dasu tega napetega, nasilnega in nevarnega ozra\xc4\x8dja, sta bila v mesecu marcu, leta 1936 zaprta tudi voditelja \xc5\xa0panske falange Jos\xc3\xa9 Antonio in On\xc3\xa9simo Redondo. S pomo\xc4\x8djo kontakta z zarotniki, je 17. julija, 1936 iz zapora, Jose Antonio poslal sporo\xc4\x8dilo, naj se njegove organizacije pridru\xc5\xbeijo dr\xc5\xbeavnemu udaru._NEWLINE_S pri\xc4\x8detkom \xc5\xa0panske dr\xc5\xbeavljanske vojne, so se falangisti borili na strani upornikov, nacionalne stranke in prevzeli odgovornost za represijo in usmrtitve izdajalcev. Leta 1937, Francisco Franco, \xc5\xbee kot generalisimus vojske in \xc5\xa1panski dr\xc5\xbeavni voditelj uka\xc5\xbee zdru\xc5\xbeitev \xc5\xa0panske falange in karlisti\xc4\x8dnega gibanja in ju oblikuje v \xc5\xa0pansko tradicionalno falango in skupnost nacionalisti\xc4\x8dne, sindikalisti\xc4\x8dne ofenzive (\xc5\xa1p. Falange Espa\xc3\xb1ola Tradicionalista y de las JONS), pozneje poznano tudi kot Dr\xc5\xbeavno gibanje (\xc5\xa1p. el Movimiento nacional), edina uradna stranka v \xc5\xa0paniji med leti 1939 in 1975. S koncem vojne, Franco falangi podeli vlogo stranke, ki mu bo pomagala obdr\xc5\xbeati popolno in neomejeno politi\xc4\x8dno oblast in ohranjala frankisti\xc4\x8dni re\xc5\xbeim._NEWLINE_Do leta 1942, je \xc5\xa1tevilo falangistov naraslo \xc5\xbee na 932.000. V istem letu je Franco zaradi porazov Sil osi, za\xc4\x8del previdno spreminjati svojo zunanjo politiko, i\xc5\xa1\xc4\x8do\xc4\x8d spravo med Zavezniki druge svetovne vojne. \xc5\xa0panija se je ponovno razglasila za nevtralno, sam politi\xc4\x8dni sistem pa se je distanciral od fa\xc5\xa1isti\xc4\x8dnih principov in \xc4\x8dedalje bolj promoviral tradicionalne vrednote in katoli\xc5\xa1ko vero. Od tu sledi, da tudi \xc5\xa0panska falanga ni ve\xc4\x8d poimenovana stranka, pa\xc4\x8d pa gibanje, Dr\xc5\xbeavno gibanje. Z ekonomskim razvojem \xc5\xa0panije, zahvaljujo\xc4\x8d pomo\xc4\x8di iz Zdru\xc5\xbeenih dr\xc5\xbeav Amerike in vstopom skupine tehnokratov imenovane Opus Dei v vlado, ki je oblikovala Stabilizacijski na\xc4\x8drt iz leta 1959, Francisco Franco daje vse manj in manj pomembnosti gibanju. S smrtjo Franca, leta 1975 in sovpadom obdobja \xc5\xa0panske tranzicije, se je \xc5\xa0panska falanga razdelila na ve\xc4\x8d manj\xc5\xa1ih strank, ki so danes \xc5\xa1e vedno prisotne, le da s pi\xc4\x8dlo relevantnostjo in priljubljenostjo.'