b'\n_START_ARTICLE_\nUlrik II. Celjski\n_START_SECTION_\nDiplomat\n_START_PARAGRAPH_\nV nasprotju z o\xc4\x8detom Friderikom II., ki je predvsem skrbel za kne\xc5\xbeevino, je Ulrik II. nadaljeval pot svojega deda Hermana II. in se uveljavil v evropski politiki. Prizadeval si je pridobiti namestni\xc5\xa1tva in s tem dejansko oblast, pri tem pa je spretno izkori\xc5\xa1\xc4\x8dal sorodstvene zveze Celjanov. Polo\xc5\xbeaj dr\xc5\xbeavnega kneza Svetega rimskega cesarstva, ki sta ga skupaj z o\xc4\x8detom dobila 30. novembra 1436 od cesarja Sigismunda Luksembur\xc5\xa1kega, je omogo\xc4\x8dal kandidiranje za cesarsko krono in naredil Celjane enakovredne Habsbur\xc5\xbeanom. S posestjo so Celjani predstavljali Habsbur\xc5\xbeanom oviro in se z njimi zapletli v boj, ki se je kon\xc4\x8dal leta 1443 z obojestransko dedno pogodbo._NEWLINE_Poro\xc4\x8den je bil s Katarino Kantakuzino-Brankovi\xc4\x87 (*1418 - + 11 Sep 1491), s katero je imel pet otrok, od tega tri sinove in dve h\xc4\x8deri dvoj\xc4\x8dici. To so bili Herman IV. Celjski (\xe2\x80\xa0 1452), Jurij I. Celjski (\xe2\x80\xa0 1443), Albreht I. Celjski (\xe2\x80\xa0 1448), ter Katarina II. Celjska (\xe2\x80\xa0 1441) in Elizabeta II. Celjska (\xe2\x80\xa0 1455).\n_START_SECTION_\nBorec za oblast\n_START_PARAGRAPH_\nUlrik II. je poleg te\xc5\xbeenj po pridobitvi namestni\xc5\xa1tva na \xc4\x8ce\xc5\xa1kem (1438/39) in nasledstvu krone kralja Tvrka II. Kotromani\xc4\x87a v Bosni (1444), z vojsko pod vodstvom Jana Vitovca osvojil ve\xc4\x8d gradov na Hrva\xc5\xa1kem in Slavoniji, kar je Celjanom prineslo naziva Slavonskega bana (1446\xe2\x80\x9347) ter kraljevine Dalmacije in Hrva\xc5\xa1ke (1454).\n_START_SECTION_\nKraljevi skrbnik\n_START_PARAGRAPH_\nSmrt kralja Albrehta II. pred rojstvom njegovega prvega sina Ladislava je zapletel Ulrika II. v boj za skrbni\xc5\xa1tvo. Ladislav Posmrtni je bil Ulrikov ne\xc4\x8dak ter dedi\xc4\x8d ogrske in \xc4\x8de\xc5\xa1ke krone in vojvodine Avstrije, zato je Ulrik kot bli\xc5\xbenji sorodnik dosegel, da mu je cesar Friderik III. Habsbur\xc5\xa1ki leta 1452 prepustil skrbni\xc5\xa1tvo nad otrokom. S tem si je Ulrik II. pridobil oblast v vojvodini Avstriji, v letu 1456 pa \xc5\xa1e kraljevo namestni\xc5\xa1tvo na Ogrskem.\n_START_SECTION_\nZarota in umor\n_START_PARAGRAPH_\nS svojimi politi\xc4\x8dnimi te\xc5\xbenjami in krepitvijo polo\xc5\xbeaja so Celjani na Ogrskem tr\xc4\x8dili ob Hunyadije, katerim so na\xc4\x8denjali dotedanji vpliv in mo\xc4\x8d. Postavitev Ulrika II. za kraljevega namestnika na Ogrskem je dala sinovoma J\xc3\xa1nosa Hunyadija (Ladislavu in Matiji Korvinu) povod, da sta organizirala zaroto proti Celjanu. Ladislav se je \xc4\x8dutil zelo u\xc5\xbealjenega. Vrnil se je v Beograd, da pripravi vse potrebno za sprejem kralja in Ulrika, ki sta se tudi napotila tja z vojsko. Posadka v Beogradu je bila \xc4\x8disto ogrska in Hunyadovcem zvesto vdana, poveljeval pa ji je Ladislavov stric po materini strani Mihael Silagji. Takoj po Ladislavovem povratku se je menda Silagjiju porodila misel, da bi Ulrika ubili. Zaroto so v Beogradu opazili tudi nekateri Ulrikovi prijatelji. Svetovali so mu naj ne hodi v Beograd, med njimi tudi kalo\xc5\xa1ki nad\xc5\xa1kof Rajnhold Razgon. Ulrik je v mesto poslal svojega svetovalca Friderika Lambergarja z naro\xc4\x8dilom, naj se prepri\xc4\x8da, \xc4\x8de obstaja kak\xc5\xa1na nevarnost. Lambergar se je vrnil, vendar ni opazil ni\xc4\x8d sumljivega. Urlik se je tako z mladim kraljem Ladislavom in nem\xc5\xa1kimi ter \xc4\x8de\xc5\xa1kimi \xc4\x8detami napotil proti Beogradu. V novembru 1456 se je pri Beogradu zbrala kr\xc5\xa1\xc4\x8danska vojska, da bi prepre\xc4\x8dila tur\xc5\xa1ki vojski prodiranje globlje v Evropo. Ulrik II. je prispel v Beograd. 8. novembra se je vr\xc5\xa1il prehod iz Zemuna v Beograd in vsa vojska je brez ovir pre\xc5\xa1la v mesto. V trdnjavo pa ni mogla, saj jo je pri vhodu pri\xc4\x8dakoval Hunyadi. Ko sta prek mostu vstopila kralj Ladislav in Urlik z majhnim spremstvom, so ga dvignili in zaprli vrata. Hunyadi je menda zve\xc4\x8der pri\xc5\xa1el h kralju in Ulriku ter ju tola\xc5\xbeil in se jima laskal. Urlik ni mogel spati in \xc5\xbeal mu je bilo, da se je dal speljati v trdnjavo. Ker je slutil najhuj\xc5\xa1e, si je \xc5\xbee pono\xc4\x8di oblekel \xc5\xbeelezno srajco. Ni pa hotel odditi z nekim Ogrom, ki se je ponudil, da ga re\xc5\xa1i, saj ni hotel zapustiti svojega kralja. Zjutraj sta bila kralj in Ulrik zgodaj pri ma\xc5\xa1i. V cerkev je pri\xc5\xa1el Hunyadijev \xc4\x8dlovek in pozval Ulrika naj gre k njegovemu gospodarju na pomemben pogovor. Ulrik je ostal do konca ma\xc5\xa1e in se nato odzval pozivu. Pri Hunydiju je bilo ve\xc4\x8d ogrskih gospodov, tako Silagji, Ladislav Kani\xc5\xbeaj in drugi. Ko je vstopil, mu je Hunyadi za\xc4\x8del o\xc4\x8ditati sovra\xc5\xbeno postopanje do njegovega o\xc4\x8deta in do njega samega. Spra\xc5\xa1eval ga je ali nima doma dovolj posestev in zakaj jih i\xc5\xa1\xc4\x8de \xc5\xa1e na Ogrskem. Ulrik je odgovoril, da mu dela krivico, saj je pri\xc5\xa1el samo vr\xc5\xa1it slu\xc5\xbebo za svojega kralja in kr\xc5\xa1\xc4\x8dansko vero. Tu so Celjana zahrbtno umorili. Prvi je potegnil oro\xc5\xbeje Hunyadi. Ulrik se je branil z me\xc4\x8dem. Ranil je Hunyadija po roki in glavi in Silagjija po rami. Ulriku so ranili noge, ga pobili in po Celjski kroniki na mizi obglavili. Pri\xc5\xa1li so mu pomagati nekateri njegovi spremljevalci, med njimi krbavski knez Gregor Kurjakovi\xc4\x87 in \xc5\xa1estnajstletni Kepler, vendar mu niso mogli pomagati in so si sami komaj re\xc5\xa1ili \xc5\xbeivljenje. Ogri so preostalemu spremstvu zaplenili vse oro\xc5\xbeje in imetje. Tudi kralj Ladislav je bil v nevarnosti, vendar si ga zarotniki niso upali umoriti. Ko je vojska v mestu zvedela za te dogodke, je hotela napasti trdnjavo. Kralj Ladislav je ukazal naj miruje in je \xc4\x8dete pod vodstvom Viljema Lichtensteinskega celo poslal domov. Ko je pri\xc5\xa1el v Budim, je dal Hunyadija ubiti, njegovega mlaj\xc5\xa1ega brata Matijo pa je vrgel v je\xc4\x8do.\n_START_SECTION_\nPogreb\n_START_PARAGRAPH_\nUlrikovo telo je nekaj dni le\xc5\xbealo v zemunski trdnjavi. Njegovo truplo so morali Ogri izro\xc4\x8diti vojski. Polo\xc5\xbeili so ga v krsto in prepeljali v Celje, kjer ga je sprejela kneginja Katarina in gospodje, vitezi, hlapci in slu\xc5\xbeabniki. V minoritski cerkvi so ga polo\xc5\xbeili v grobnico. Po tridesetem dnevu so imeli pogrebno sve\xc4\x8danost._NEWLINE_Z umorom Ulrika II. Celjskega v Beogradu je celjska rodbina izgubila zadnjega mo\xc5\xa1kega \xc4\x8dlana in celjsko posest so po kraj\xc5\xa1i vojni za dedi\xc5\xa1\xc4\x8dino prevzeli Habsbur\xc5\xbeani.'