b'\n_START_ARTICLE_\nBizantinska aristokracija in birokracija\n_START_PARAGRAPH_\nBizantinsko cesarstvo je imelo zapleten aristokratski in birokratski sistem, ki ga je nasledilo od Rimskega cesarstva. Na vrhu hierarhi\xc4\x8dne piramide je bil imperator, izklju\xc4\x8dni vladar (avtokrator) in razsodnik z bo\xc5\xbejim mandatom, kateremu je bila podrejena mno\xc5\xbeica uradnikov in dvornih funkcionarjev, ki so poganjali administrativni stroj bizantinske dr\xc5\xbeave. Cesarstvo je imelo poleg uradni\xc5\xa1kih naslovov \xc5\xa1e mno\xc5\xbeico \xc4\x8dastnih naslovov, s katerimi so cesarji nagrajevali svoje privr\xc5\xbeence in vladarje prijateljskih dr\xc5\xbeav._NEWLINE_V ve\xc4\x8d kot tiso\xc4\x8dletnem obstoju cesarstva so se nekateri naslovi prilagajali in opu\xc5\xa1\xc4\x8dali, mnogi pa so tudi izgubili ali pridobili svojo veljavo. Na za\xc4\x8detku so bili naslovi enaki kot v poznem Rimskem cesarstvu, saj se takrat Bizantinsko cesarstvo organizacijsko \xc5\xa1e ni razlikovalo od Rimskega cesarstva. Sistem je do\xc5\xbeivel prvo reformo med vladanjem cesarja Heraklija (610\xe2\x80\x93641), ker je do takrat mnogo naslovov zastarelo. Drugo reformo je izvedel cesarAleksej I. Komnen (1081\xe2\x80\x931118), ker so se do takrat pojavili novi naslovi ali pa se je njihova vsebina bistveno spremenila. Sistem je potem ostal skoraj nespremenjen do padca Bizantinskega cesarstva leta 1453.\n_START_SECTION_\nZgodovinsko ozadje\n_START_PARAGRAPH_\nV zgodnjem bizantinskem obdobju od 4. do zgodnjega 7. stoletja je bil bizantinski sistem vladanja enak sistemu, ki sta ga v poznem Rimskem cesarstvu vzpostavila Dioklecijan in Konstantin Veliki in je strogo lo\xc4\x8deval civilne in voja\xc5\xa1ke polo\xc5\xbeaje. Naslov je ustrezal pripadajo\xc4\x8demu polo\xc5\xbeaju, glavni kriterij za razlikovanje med civilnim in voja\xc5\xa1kim polo\xc5\xbeajem pa je bil \xc4\x8dlanstvo v senatu. Rimski sistem naslovov je izginil v 7. stoletju, v katerem je Bizantinsko cesarstvo zaradi muslimanskih osvajanj izgubilo velik del svojega ozemlja, in v klasi\xc4\x8dnem oziroma srednjem obdobju cesarstva od 8. do 11. stoletja, ko je nastal nov dr\xc5\xbeavni model z dvorom v svojem sredi\xc5\xa1\xc4\x8du. Iz prej\xc5\xa1njih zastarelih naslovov so nastali novi naslovi javnih uradov in dostojanstvenikov, ki so bili nagrajeni z vodilnimi polo\xc5\xbeaji v posameznih uradih. Razred senatorjev se je obdr\xc5\xbeal in zasedel velik del visokih uradni\xc5\xa1kih polo\xc5\xbeajev, saj so vsi polo\xc5\xbeaji od protospatarija ali vi\xc5\xa1jim pripadali prav njim. V tem obdobju je mnogo dru\xc5\xbein ostalo na pomembnih polo\xc5\xbeajih tudi ve\xc4\x8d stoletij in so  iz njih izhajali \xc5\xa1tevilni bizantinski cesarji. _NEWLINE_V cesarstvu sta bili dve kategoriji plemstva: mestno civilno in provincialno voja\xc5\xa1ko plemstvo.  Slednje je imelo velika zemlji\xc5\xa1ka posestva, ne pa tudi svojih voja\xc5\xa1kih enot, kar je bilo v nasprotju s prakso v tedanji Zahodni Evropi. V 10. in 11. stoletju je narasel pomen aristokracije, v katero so se vklju\xc4\x8dile \xc5\xa1tevilne nove dru\xc5\xbeine. _NEWLINE_Katastrofalne izgube v poznem 11. stoletju so spro\xc5\xbeile reorganizacijo dr\xc5\xbeavnega upravnega sistema pod vodstvom nove vladarske hi\xc5\xa1e Komnenov: starej\xc5\xa1i polo\xc5\xbeaji in naslovi so se postopoma opustili, pojavili pa so se \xc5\xa1tevilni novi \xc4\x8dastni naslovi, ki so ozna\xc4\x8devali predvsem intimno povezavo nosilca naslova s cesarjem. Cesarstvo je v \xc4\x8dasu Komnenov in njihovih naslednikov Paleologov temeljilo predvsem na zemlji\xc5\xa1ki  aristokraciji. Vodenje dr\xc5\xbeave je strogo nadzorovalo omejeno \xc5\xa1tevilo med seboj poro\xc4\x8denih aristokratskih dru\xc5\xbein. V 11. in 12. stoletju na primer je bilo poznanih samo 80 civilnih in 64 voja\xc5\xa1kih dru\xc5\xbein, kar je bilo za tako veliko dr\xc5\xbeavo izredno malo. V obdobju Paleologov je bilo po pisanju Georgija Kodinosa, kuropalata na bizantinskem dvoru, opazno, da so se naslovi, ki so se kopi\xc4\x8dili ve\xc4\x8d stoletij, zelo spremenili. Nekateri nekdaj visoki polo\xc5\xbeaji so bili povsem razvrednoteni in so se nadomestili z novimi, tako da je staro razlo\xc4\x8devanje med slu\xc5\xbebenim in zaslu\xc5\xbenim polo\xc5\xbeajem izginilo.\n_START_SECTION_\nCesarski naslovi\n_START_PARAGRAPH_\nCesarski naslovi so bili najvi\xc5\xa1ji dr\xc5\xbeavni naslovi, obi\xc4\x8dajno rezervirani samo za \xc4\x8dlane cesarske dru\xc5\xbeine in izbrane tuje vladarje, katerih zavezni\xc5\xa1tvo je cesar potreboval.\n_START_SECTION_\nDvorni naslovi od 8. do 11. stoletja\n_START_PARAGRAPH_\nPo podatkih iz Taktikona Uspenskega, Filotejevega Kletorologija (899) in zapisov Konstantina VII. Porfirogeneta o cesarskih naslovih (De ceremoniis) so v Bizantinskem cesarstvu od 8. do 11. stoletja razlikovali dve razli\xc4\x8dni kategoriji visokih dr\xc5\xbeavnih naslovov (\xe1\xbc\x80\xce\xbe\xce\xaf\xce\xb1\xce\xb9): "podeljene" naslove (\xce\xb4\xce\xb9\xce\xac \xce\xb2\xcf\x81\xce\xb1\xce\xb2\xce\xb5\xce\xaf\xcf\x89\xce\xbd \xe1\xbc\x80\xce\xbe\xce\xaf\xce\xb1\xce\xb9), ki so zgolj \xc4\x8dastni in so simbolizirali polo\xc5\xbeaj njegovega nosilca, in "razgla\xc5\xa1ene" naslove (\xce\xb4\xce\xb9\xce\xac \xce\xbb\xcf\x8c\xce\xb3\xce\xbf\xcf\x85 \xe1\xbc\x80\xce\xbe\xce\xaf\xce\xb1\xce\xb9), ki so veljali za dr\xc5\xbeavne uslu\xc5\xbebence in jih je razgla\xc5\xa1al cesar. Slednji so se, odvisno od statusa upravi\xc4\x8denca, delili na tri podkategorije: prvi niz naslovov je bil za "bradate" (\xce\xb2\xce\xb1\xcf\x81\xce\xb2\xce\xac\xcf\x84\xce\xbf\xce\xb9 iz latinskega barbati, bradati), se pravi za mo\xc5\xa1ke, drugi za evnuhe (\xe1\xbc\x90\xce\xba\xcf\x84\xce\xbf\xce\xbc\xce\xaf\xce\xb1\xce\xb9) in tretji za \xc5\xbeenske. Dr\xc5\xbeavni uradniki so lahko imeli tudi ve\xc4\x8d naslovov, na primer magistros (\xc4\x8dastni naslov) in logothetes tou dromou (razgla\xc5\xa1en naslov).'