b'\n_START_ARTICLE_\nKranjska stena\n_START_SECTION_\nNamen gradnje\n_START_PARAGRAPH_\nLesene ka\xc5\xa1te se uporabljajo za izvedbo pragov, obre\xc5\xbenih zavarovanj, pregrad, prodnih pregrad in jezov. Ker je sestavljena iz naravnih materialov, je precejna in gibka, ter se kot taka dobro prilagaja zna\xc4\x8dilnostim terena, prav tako je cenovno sprejemljiva in povzro\xc4\x8da majhne negativne vplive na okolje. Za gradnjo se uporabljajo lokalno zna\xc4\x8dilni materiali, zato se dobro vklaplja v krajino.\n_START_SECTION_\nRazvoj tehnike gradnje\n_START_PARAGRAPH_\nIzraz \xc2\xbbkranjska stena\xc2\xab\xc2\xa0izvira iz dobesednega prevoda poimenovanja tehnike gradnje na nem\xc5\xa1ko govore\xc4\x8dem obmo\xc4\x8dju Alp, kjer so zgradbo poimenovali \xc2\xbbKrainerwand\xc2\xab. Zgradba je torej dobila ime po nekdanji de\xc5\xbeeli Kranjski. Kot tradicionalna tehnika urejanja vodotokov se prvi\xc4\x8d omenja v povezavi z gradnjo idrijskih klav\xc5\xbe leta 1879. Od tedaj dalje se je v Sloveniji izvajala vse do druge svetovne vojne in \xc5\xa1e dlje, dokler betonske gradnje niso izrinile tradicije. V zadnjem \xc4\x8dasu je gradnja lesenih ka\xc5\xa1t ponovno o\xc5\xbeivela, saj je ureditev okolju prijazna in ustreza tudi na\xc4\x8delom trajnostnega razvoja. Tehnika gradnje lesenih ka\xc5\xa1t temelji na re\xc5\xa1etkasti zlo\xc5\xbebi vzdol\xc5\xbenih in pre\xc4\x8dnih lesenih debel, ki so med seboj pritrjena, prekati pa napolnjeni z lomljencem, odpornim proti zmrzali ali ve\xc4\x8djimi prodniki. Lesena debla so povezovali s kova\xc5\xa1kimi, \xc5\xa1tirioglatimi \xc5\xbeeblji, tesarskimi sponami, pozneje tudi z armaturnimi palicami. Tekom \xc4\x8dasa se je bolj kot zlo\xc5\xbeba sama spreminjal na\xc4\x8din gradnje, ki danes poteka deloma tudi strojno. V posameznih primerih se uporabljajo tudi betonski elementi namesto lesenih debel. V slovenski strokovni literaturi se v povezavi z lesenimi ka\xc5\xa1tami pojavlja delitev na dvojne in enojne ka\xc5\xa1te.'