b"\n_START_ARTICLE_\nLaFayette\n_START_SECTION_\nZgodnje \xc5\xbeivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nRodil se je v kraju Chavaniac, v Franciji, 6. septembra 1757. Njegovo rojstno ime je Marie-Joseph-Paul-Yves-Roch-Gilbert du Motier de La Fayette. Rojen v zelo premo\xc5\xbeni dru\xc5\xbeini, je po izgubi o\xc4\x8deta v sedemletni vojni v Kanadi in smrti dedka ter matere leta 1770, podedoval veliko koli\xc4\x8dino denarja. Naslednje leto se je pridru\xc5\xbeil kraljevi vojski in se kasneje leta 1773 poro\xc4\x8dil s \xc5\xa1tirinajstletno Marie Adrienne Francoise de Noailles, prav tako h\xc4\x8di premo\xc5\xbene francoske dru\xc5\xbeine.\n_START_SECTION_\nAmeri\xc5\xa1ka revolucija\n_START_PARAGRAPH_\nPri svojih devetnajstih letih je 1777 sam odpotoval v Ameriko. Pridru\xc5\xbeil se je vojskovanju ameri\xc5\xa1kih kolonialnih sil proti Veliki Britaniji. Kljub neizku\xc5\xa1enosti je LaFayette uspel prepri\xc4\x8dati kontinentalno vojsko, da so ga 31. julija 1777 izbrali za generala. V bitki pri Brandywinu, eni od njegovih prvih ve\xc4\x8djih bitk septembra 1777, je bil ustreljen v nogo. Za tem dogodkom sta se La Fayette in George Washington mo\xc4\x8dno povezala in med njima je nastala mo\xc4\x8dna prijateljska in zavezni\xc5\xa1ka vez. Ta se je posebno izkazala med zimo 1777/1778 v Valley Forge, ki je bila zelo zahtevna za njune \xc4\x8dete. V naslednjem letu vojne 1778 je La Fayette ukanil britansko vojsko in jih tako ponovno uspe\xc5\xa1no napadel. Februarja 1779 se je vrnil v Pariz, z namenom, da bi kralja Ludvika XVI. zaprosil za voja\xc5\xa1ke okrepitve. Kasneje, ko se je francoskim silam pridru\xc5\xbeila \xc5\xa1e \xc5\xa1panska vojska, je La Fayette \xc5\xbeelel izvesti invazijo na Veliko Britanijo. A ker se francoska in \xc5\xa1panska mornarica nista mogli kosati z angle\xc5\xa1ko, je bila ta ideja opu\xc5\xa1\xc4\x8dena in La Fayette se je vrnil nazaj v Ameriko. Ob vrnitvi v bitko je LaFayette kot poveljnik sil v Virginji leta 1781 pomagal zadr\xc5\xbeati britanske \xc4\x8dete poveljnika Lorda Cornwallisa v York Townu, v Virginji. Medtem, sta George Washington in francoski general Comte de Rochambeau obkolila britansko vojsko in jih prisilila v predajo, v zadnji veliki bitki ameri\xc5\xa1ke revolucionarne vojne.\n_START_SECTION_\nFrancoska revolucija\n_START_PARAGRAPH_\nPoznan kot junak dveh svetov, se je La Fayette ob ponovnem prihodu v domovino, decembra 1781, pridru\xc5\xbeil francoski vojski in sodeloval pri organizaciji pogodbe o menjavi surovin s Thomasom Jeffersonom. Ob za\xc4\x8detku francoske revolucije leta 1787, je bil star komaj 29 let in \xc5\xbee se je uveljavil kot vodja. 15. junija leta 1789, en dan po padcu Bastilje, je bil La Fayette imenovan za vodjo na novo postavljene Narodne Garde. _NEWLINE_Francija je bila v tem \xc4\x8dasu na robu politi\xc4\x8dnega in socialnega preobrata, pri \xc4\x8demer je La Fayette zastopal vse tri socialne razrede. Narodna skup\xc5\xa1\xc4\x8dina, ki se je julija 1789 preimenovala v ustavodajno, je 4. avgusta 1789 na pritisk pode\xc5\xbeelja in kme\xc4\x8dkih nemirov odpravila fevdalni sistem, 26. avgusta 1789  pa ( po ameri\xc5\xa1kem vzoru ) sprejela Deklaracijo o \xc4\x8dlovekovih in dr\xc5\xbeavljanskih pravicah (D\xc3\xa9claration des droits de l'homme et du citoyen), ki jo je zasnoval La Fayette. V njej so bila navedena temeljna na\xc4\x8dela nove in bolj pravi\xc4\x8dne dru\xc5\xbebene ureditve. Deklaracija je zastopala enakost med ljudmi, osebno svobodo in svobodo mi\xc5\xa1ljenja, pravno varnost, pravico do odpora proti nasilju in varovanje zasebne lastnine. Ta na\xc4\x8dela so razglasili za temeljne dru\xc5\xbebene vrednote in se zavzeli za njihovo dosledno spo\xc5\xa1tovanje. _NEWLINE_Kot poveljnik pari\xc5\xa1ke Narodne Garde je bil leta 1789 dol\xc5\xbean poskrbeti za varnost kraljeve dru\xc5\xbeine, ob izbruhu nasilja med prebivalci. Dve leti kasneje je ukazal Narodni Gardi napad na republikansko drhal v Champ de Mars, pri katerem je bilo ubitih petdeset ljudi. Ta incident je poru\xc5\xa1il spo\xc5\xa1tovanje in vpliv, ki ga je La Fayette imel med radikalnimi jakobinci. Leta 1972 je bil La Fayette del navadne francoske vojske, vendar je bil pozvan, s strani vlade, na pomo\xc4\x8d pri ukrepanju proti radikalnim politi\xc4\x8dnim klubom. Tekom revolucije, je na\xc4\x8drtoval uporabo svoje vojske za obrambo kraljeve dru\xc5\xbeine in boj za monarhijo. Njegova zadnja poteza je bil neuspe\xc5\xa1en poskus zdru\xc5\xbeitve vojske in napad na Pariz, po dramati\xc4\x8dnem 10. avgustu leta 1972. Takrat ga je francoska vlada razglasila za izdajalca, zanj pa je bila revolucija \xc5\xbee prej izgubljena. Koncem avgusta istega leta je La Fayette zapustil takratno francosko ozemlje in se predal pruskim in avstrijskim silam. Avstrijske sile so ga dr\xc5\xbeale v priporu do leta 1797. Tega leta se je vrnil v Francijo. Napoleon ga je pomilostil, vendar ni hotel slu\xc5\xbeiti pod njim, zato se je umaknil iz politike._NEWLINE_Leta 1824 je odpotoval v ZDA, kjer je do\xc5\xbeivel \xc4\x8dastni sprejem. Tam se je zadr\xc5\xbeal ve\xc4\x8d kot leto dni in obiskal 24 dr\xc5\xbeav._NEWLINE_Po padcu Karla X. med julijsko revolucijo leta 1830 je bil La Fayettu ponuden polo\xc5\xbeaj diktatorja, vendar je funkcijo dobil orleanski vojvoda Louis-Philippe, La Fayette pa je obnovil svojo funkcijo poveljnika Narodne Garde dokler se ni sprl z novim kraljem. _NEWLINE_V zadnjih letih je bil \xc5\xa1ibkega zdravja. Umrl je 20. maja 1834 v Parizu, kjer je pokopan.\n_START_SECTION_\nViri in literatura\n_START_PARAGRAPH_\nCvirn, J., Studen, A. 2010. Zgodovina 3: u\xc4\x8dbenik za tretji letnik gimnazije. Ljubljana: DZS._NEWLINE_Marquis de Lafayette: [internet]. [citirano 30.11.2017]. Dostopno na naslovu: http://http://www.history.com/news/10-things-you-may-not-know-about-the-marquis-de-lafayette _NEWLINE_Pavao, J. The Marquis de Lafayette.[internet]. [citirano 30.11.2017]. Dostopno na naslovu: http://https://www.revolutionary-war.net/marquis-de-lafayette.html_NEWLINE_Ogrizek, M. 2004. Slovenski veliki leksikon h - o. Ljubljana: Mladinska knjiga."