b'\n_START_ARTICLE_\nHelveti\n_START_PARAGRAPH_\nHelveti (latinsko Helvetii), keltsko pleme ali plemenska zveza, ki je v \xc4\x8dasu Rimske republike v 1. stoletju pr. n. \xc5\xa1t. naseljevalo ve\xc4\x8dino \xc5\xa1vicarske planote.  Julij Cezar pi\xc5\xa1e, da so bili razdeljeni na \xc5\xa1tiri plemena ali page, omenja pa samo Verbigene in Tigurine. Posidonij poleg Tigurinov omenja tudi Tugenoje (\xce\xa4\xcf\x89\xcf\x85\xce\xb3\xce\xb5\xce\xbd\xce\xbf\xce\xaf). Helveti so igrali pomembno vlogo v galskih vojnah, ker so z neuspelim poskusom selitve v jugozahodno Galijo leta 58 pr. n. \xc5\xa1t. slu\xc5\xbeili kot povod za Cezarjevo osvojitev Galije.\n_START_SECTION_\nEtimologija\n_START_PARAGRAPH_\nEndonim Helvetii bi lahko izhajalo iz korena elw, ki v vali\xc5\xbean\xc5\xa1\xc4\x8dini pomeni zaslu\xc5\xbeek ali dobi\xc4\x8dek, in staroirskega  prefiksa il-, ki pomeni mnogi ali mnogovrstni. Ime se je tolma\xc4\x8dilo tudi kot bogati z zemljo, kar naj bi nastalo iz elu- - \xc5\xa1tevilen in *etu- - ozemlje ali pa\xc5\xa1nik._NEWLINE_Iz imena Helvetov izhajata sodobni imeni \xc5\xa0vice \xe2\x80\x93 Helvetia in \xc5\xa0vicarske konfederacije - Confoederatio Helvetica.\n_START_SECTION_\nPlemenska organizacija\n_START_PARAGRAPH_\nOd \xc5\xa1tirih helvetskih plemen - pagov Cezar omenja samo Verbigeve in Tigurine,  Posidonij pa poleg njih \xc5\xa1e Tugenoje. Slednji bi lahko bili, ali pa tudi ne, istovetni s Tevtoni, ki jih omenja Livij. Anti\xc4\x8dni pisci so Tevtone uvr\xc5\xa1\xc4\x8dali med Germane, Helvete pa med Galce, \xc4\x8deprav je tak\xc5\xa1na delitev sporna._NEWLINE_Helveti so po Cezarjevih zapisih leta 58 pr. n. \xc5\xa1t. zapustili svoje ozemlje, na katerem so imeli 400 vasi in 12 utrjenih naselij (oppidum) Cezarjevi podatki o celotnem \xc5\xa1tevilu prebivalcev temeljijo na \xc5\xa1tevilu zajetih Helvetov, ki je po seznamih, napisanih v gr\xc5\xa1\xc4\x8dini, doseglo 263.000 ljudi. Mednje so bili v\xc5\xa1teti voj\xc5\xa1\xc4\x8daki, starej\xc5\xa1i mo\xc5\xa1ki, \xc5\xbeenske in otroci. Sodobni poznavalci trdijo, da je njihovo \xc5\xa1tevilo ob\xc4\x8dutno previsoko._NEWLINE_Kot veliko drugih plemen, tudi Helveti v \xc4\x8dasu spopada z Rimom niso imeli svojega kralja. Namesto njega jim je vladal razred plemi\xc4\x8dev (equites). Ko se je Orgetoriks, eden od najvplivnej\xc5\xa1ih in najbolj \xc4\x8dastihlepnih helvetskih plemi\xc4\x8dev, nameraval razglasiti za kralja, mu je grozila smtrna kazen s se\xc5\xbeigom na grmadi. Cezar ne omenja naziva predstavnikov plemena, ki so opravili sodni postopek, ampak zanje uporablja izrat civitas, ki pomeni dr\xc5\xbeavo ali pleme in magistratus, ki pomeni uradnike.\n_START_SECTION_\nNajstarej\xc5\xa1i zgodovinski viri in poselitev\n_START_PARAGRAPH_\nIme Helveti je prvi\xc4\x8d omenjeno na napisu na posodi iz Mantove pribli\xc5\xbeno iz leta 300 pr. n. \xc5\xa1t.. Napisan je v etru\xc5\xa1\xc4\x8danski pisavi. Bere se kot eluveitie in tolma\xc4\x8di kot etru\xc5\xa1\xc4\x8danska oblika keltskega (h)elvetios (Helveti) in se domnevno nana\xc5\xa1a na mo\xc5\xbea helvetskega porekla, ki je \xc5\xbeivel v Mantovi._NEWLINE_Plinij je v svojem Prirodoslovju, ki je nastalo okoli leta 77 n. \xc5\xa1t., zapisal mit o keltski poselitvi Cisalpske Galije, v katerem je glavni junak Helvet z imenom Helico.  Helico je delal v Rimu kot obrtnik in se nato vrnil v domovino severno od Alp. S seboj je prinesel suhe fige, grozdje in nekaj olja in vina, ki so vzpodbudili  njegove sonarodnjake, da so vdrli v severno Italijo._NEWLINE_Gr\xc5\xa1ki zgodovinar Posidonij (pribli\xc5\xbeno 135-50 pr. n. \xc5\xa1t.), katerega dela so ohranjena samo v odlomkih drugih piscev, ponuja najzgodnej\xc5\xa1i zapis o Helvetih.  Posidonij je Helvete v poznem 2. stoletju  pr. n. \xc5\xa1t. opisal kot bogate z zlatom, vendar miroljubne, ni\xc4\x8desar pa ni povedal o njihovem ozemlju. Njegova omemba izpiranja zlata bi lahko bila dokaz za zgodnjo prisotnost Helvetov na \xc5\xa1vicarski planoti, po kateri te\xc4\x8de ena od zlatonosnih rek  Emme, ki jo omenja Posidonij. Tak\xc5\xa1no razlago se sedaj na splo\xc5\xa1no zavra\xc4\x8da,  ker Posidonijeva pripoved o de\xc5\xbeeli Helvetov, ki so se pridru\xc5\xbeili vojnim pohodom Tevtonov, Kimbrov in Ambronov, opisuje ju\xc5\xbeno Nem\xc4\x8dijo in ne \xc5\xa0vico.   _NEWLINE_Helveti so prvotno \xc5\xbeiveli v ju\xc5\xbeni Nem\xc4\x8diji, kar potrjuje aleksandrijski geograf Klavdij Ptolemaj (pribli\xc5\xbeno 90-168 n. \xc5\xa1t.), ki pripoveduje o  \xe1\xbc\x98\xce\xbb\xce\xbf\xcf\x85\xce\xb7\xcf\x84\xce\xaf\xcf\x89\xce\xbd \xe1\xbc\x94\xcf\x81\xce\xb7\xce\xbc\xce\xbf\xcf\x82 - helvetskih pustinjah severno od Rena. Tacit pi\xc5\xa1e, da so Helveti neko\xc4\x8d \xc5\xbeiveli na ozemlju med Renom, Majno in Hercinskim pogorjem. Svojo severno domovino so zapustili verjetno v poznem 2. stoletju pr. n. \xc5\xa1t. v \xc4\x8dasu prvih germanskih vdorov v romanski svet, ko so med udele\xc5\xbeenci velikih vpadov omenjeni Tigurini in Tougenoi/Toutonoi.\n_START_SECTION_\nPrvi stik z Rimljani\n_START_PARAGRAPH_\nGermanski plemeni Kimbrov in Ambronov sta ju\xc5\xbeno mejo Nem\xc4\x8dije dosegli verjetno okoli leta 111 pr. n. \xc5\xa1t., kjer so se jim pridru\xc5\xbeili Tigurini in morda tudi Tevtoni. Natan\xc4\x8dna identiteta slednjih \xc5\xa1e vedno ni povsem jasna._NEWLINE_Plemena so za\xc4\x8dela skupno invazijo na Galijo, vklju\xc4\x8dno z rimsko provinco Narbonsko Galijo. Tigurini so leta 107 pr. n. \xc5\xa1t. v bitki pri Agendicumu (Agenu) premagali rimsko vojsko pod poveljstvom konzula Lucija Kasija Longina in ga ubili. Po Cezarju so Tigurini rimske ujetnike poni\xc5\xbeali, tako da so jih vpregli v volovski jarem, kar je izzvalo tako javen kot zaseben bes. Edini vir opisanega dogodka je Cezar, ker so se od Livijevih zgodb ohranile samo Periochae, kratek povzetek vsebin, v katerih so omenjeni rimski talci, ne pa tudi njihovo vpreganje v jarem._NEWLINE_Leta 105 pr. n. \xc5\xa1t. so zavezniki pri Arausiju uni\xc4\x8dili drugo rimsko vojsko in za\xc4\x8deli pusto\xc5\xa1iti Hispanijo, Galijo, Norik in severno Italijo. Leta 103 pr. n. \xc5\xa1t. so se razdelili v dve skupini: Tevtoni in Ambroni so \xc5\xa1li skozi Provinco na zahod, Kimbri in Tigurini pa so pre\xc4\x8dkali vzhodne Alpe, verjetno preko pralaza Brenner. Tevtone in Ambrone je leta 102 pr. n. \xc5\xa1t. uni\xc4\x8dil rimski general Gaj Marij, Kimbri in Tigurini pa so prezimili v Padski ni\xc5\xbeini. Naslednje leto je Gaj Marij v bitki pri Vercelah skoraj popolnoma uni\xc4\x8dil \xc5\xa1e Kimbre. Tigurini, ki so sprva nameravali slediti Kimbrom, so se s plenom preko Alp vrnili v domovino, kjer so se pridru\xc5\xbeili Helvetom, ki se vojnih pohodov niso udele\xc5\xbeili.\n_START_SECTION_\nUvod\n_START_PARAGRAPH_\nHelveti so bili prvo galsko pleme, s katerim se je spopadel Cezar na njegovem pohodu v Galijo. Cezar je dogodke podrobno opisal v svojih Komentarjih galskih vojn, v katerih je zaradi njihove politi\xc4\x8dne narave poveli\xc4\x8deval svoje dose\xc5\xbeke in izkrivljal pomembnost nekaterih dogodkov in nagibe udele\xc5\xbeencev._NEWLINE_Kot pobudnik nove selitve Helvetov, v kateri naj bi celo pleme zapustilo svoje ozemlje in, tako pravi Cezar, ustvarilo nadoblast nad celo Galijo, je predstavljen plemi\xc4\x8d Orgetoriks.  Selitev so na\xc4\x8drtovali ve\xc4\x8d kot tri leta. Orgetoriks se je v tem \xc4\x8dasu povezal s plemi\xc4\x8dema iz sosednjih plemen: Kastikom iz plemena Sekvanov in Dumnoriksom iz plemena Eduov. Oba zaveznika naj bi vsak v svojem plemenu prevzela oblast, potem pa bi se vsi trije kralji zdru\xc5\xbeili. Ko so za njihove na\xc4\x8drte izvedeli Helveti, so Orgetoriksa pozvali pred sodi\xc5\xa1\xc4\x8de, ki bi ga v primeru dokazane krivde obsodilo na smrt na grmadi. Obsodbo so prepre\xc4\x8dile govorice, da mu prihaja na pomo\xc4\x8d deset tiso\xc4\x8d privr\xc5\xbeencev in podlo\xc5\xbenikov, potem pa je Orgetoriks v nepojasnjenih okoli\xc5\xa1\xc4\x8dinah nepri\xc4\x8dakovano umrl. Helveti so bili prepri\xc4\x8dani, da si je sodil sam._NEWLINE_Helveti kljub temu niso preklicali svoje na\xc4\x8drtovane selitve, ampak so leta 58 pr. n. \xc5\xa1t. po\xc5\xbegali svoje domove in se odpravili na pot. Pridru\xc5\xbeila so se jim tudi \xc5\xa1tevilna plemena iz sosednjih pokrajin: Ravriki, Latobrigi, Tulingi in skupina Boov, ki je oblegala Norejo. Naseliti so se nameravali na ozemlju Santonov (Saintonge). Najla\xc5\xbeja pot je vodila po dolini Rone in nato skozi rimsko provinco Narbonsko Galijio.\n_START_SECTION_\nBitka pri Saoni\n_START_PARAGRAPH_\nKo so pri\xc5\xa1li do meje z Alobrogi, najsevernej\xc5\xa1ega plemena v Provinci, so ugotovili, da je Cezar \xc5\xbee poru\xc5\xa1il most v \xc5\xbdenevi, da bi ustavil njihovo napredovanje. Helveti so k Cezarju poslali svojega najuglednej\xc5\xa1ega mo\xc5\xbea, da bi izpogajal miren prehod skozi Provinco. Cezar si je izgovoril nekaj \xc4\x8dasa za premislek in ga  izkoristil za zbiranje okrepitev na ju\xc5\xbenem bregu Rone. Ko so se poslanci na dogovorjeni dan vrnili, je odkrito zavrnil njihovo pro\xc5\xa1njo. Helveti so zato izbrali te\xc5\xbejo severno pot preko ozemlja Sekvanov, ki je ob\xc5\xa1la Provinco  in pre\xc4\x8dkala Jursko pogorje. Helveti so opusto\xc5\xa1ili ozemlje Eduov, ki do poklicali na pomo\xc4\x8d Cezarja, in za\xc4\x8deli pre\xc4\x8dkati Saono, kar je trajalo nekaj dni. Ko je na vzhodnem bregu reke ostala samo \xc5\xa1e \xc4\x8detrtina Helvetov, jih je Cezar napadel in pobil. Cezarju pi\xc4\x8de, da so bili pobiti Tigurini, katerim se je ma\xc5\xa1\xc4\x8deval v imenu Republike in svoje dru\xc5\xbeine._NEWLINE_Po bitki so Rimljani hitro premostili reko, s \xc4\x8demer so vzpodbudili Helvete, da jim po\xc5\xa1ljejo nove pogajalce, ki jih je tokrat vodil Diviko. Tudi Diviko je Cezarja spominjal na sramoten poraz leta 107 pr. n. \xc5\xa1t., po katerem  so ga imenovali bello Cassio dux Helvetioru, se pravi vodja Helvetov v kasijskem bojnem pohodu. \xc4\x8ceprav so Helveti Cezarju ponudili domala popolno vdajo, saj so se bili pripravljeni naseliti kjerkoli po Cezarjevi \xc5\xbeelji in mu isto\xc4\x8dasno grozili z odprtim spopadom, \xc4\x8de bi ponudbo zavrnil, je Cezar je od njih zahteval talce in povra\xc4\x8dilo \xc5\xa1kode, ki so jo povzro\xc4\x8dili Eduom in Alobrogom. Diviko jim je na to odgovoril, da "so Helveti navajeni prejemati in ne dajati talcev, kar lahko potrdijo sami Rimljani". Pri tem je verjetno namigoval na talce po rimskem porazu pri Agenu.\n_START_SECTION_\nBitka pri Bibrakti\n_START_PARAGRAPH_\nV konjeni\xc5\xa1ki bitki, ki je sledila, so Helveti premagali Cezarjeve zaveznike Edue pod Dumnoriksovim poveljstvom in nadaljevali s pohodom, Cezarjeva vojska  pa se je ustavila zaradi kasnitve dobav \xc5\xbeita, ki jih povzro\xc4\x8dili Edui na Dumnoriksovo pobudo po njegovi poroki z Orgetoriksovo h\xc4\x8derko. Nekaj dni kasneje je Cezar pri edujskem opidu Bibrakti dohitel Helvete in se z njimi zapletel v veliko bitko, ki se je kon\xc4\x8dala z umikom Helvetov in zaplembo ve\xc4\x8dine njihovih zalog._NEWLINE_Helveti so v naslednjih \xc5\xa1tirih dneh prepoptovali 60 km in dosegli ozemlje Lingonov v sedanji francoski podprefekturi Langres. Cezar jih ni zasledoval, ampak je preko slov opozoril Lingone, naj jim ne nudijo nobene pomo\xc4\x8di. Helveti so nato ponudili takoj\xc5\xa1njo vdajo in se strinjali tako s predajo talcev kot z odlo\xc5\xbeitvjo oro\xc5\xbeja naslednjega dne.  Pono\xc4\x8di je pribli\xc5\xbeno 6.000 Verbigenov iz strahu, da jih bodo pobili, pobegnilo iz tabora. Cezar je za njimi poslal konjenico in ukazal, da bodo tiste, ki jih bodo pripeljali v tabor, "imel za sovra\xc5\xbenike", kar je verjetno pomenilo, da jih bo prodal v su\xc5\xbeenjstvo.\n_START_SECTION_\nVrnitev migrantov\n_START_PARAGRAPH_\nCezar je Helvetom, Tulingom in Latobrigom dovolil vrnitev v domovino in obnovo domov pod pogojem, da bodo branili rimsko mejo na Renu pred vpadi Germanov. Alobrogom je ukazal, naj jih oskrbijo z zadostno koli\xc4\x8dino \xc5\xbeita.  Cezar ne omenja Ravrikov, ki so po svoji vrnitvi najbr\xc5\xbe zgradili nov opid Basel-M\xc3\xbcnsterh\xc3\xbcgel. Eduom je bila odobrena \xc5\xbeelja, da se Boi kot njihovi zavezniki lahko naselijo v opidu Gorgobina. _NEWLINE_Vsebina Cezarjevega dogovora s Helveti in drugimi plemeni ni podrobno opisana, Cicero pa v svojem govoru Balboa leta 56 pr. n. \xc5\xa1t. omenja Helvete med rimskimi federati, se pravi zavezniki, ki niso bili niti dr\xc5\xbeavljani Rimske republike niti njeni podlo\xc5\xbeniki, vendar so morali skladno s pogodbo Rimljane podpreti z dogovorjenim \xc5\xa1tevilom za boj sposobnih mo\xc5\xbe.\n_START_SECTION_\nCezarjevo poro\xc4\x8dilo o \xc5\xa1tevilu udele\xc5\xbeencev\n_START_PARAGRAPH_\nCezar pravi, da so po zmagi v helvetskem taboru na\xc5\xa1li tablice, napisane v gr\xc5\xa1kem jeziku, na katerih so bili podrobni seznami z imeni vseh oboro\xc5\xbeenih mo\xc5\xbe in celotno \xc5\xa1tevilo \xc5\xbeensk, otrok in starej\xc5\xa1ih, ki so jih spremljali. Na seznamih je bilo skupno 263.000 Helvetov, 36.000 Tulingov, 14,000 Latobrigov,  23.000 Ravrakov in 32.000 Bojev, skupno 368.000 ljudi, od katerih je bilo 92.000 voj\xc5\xa1\xc4\x8dakov. V domovino se je vrnilo pribli\xc5\xbeno 110.000 pre\xc5\xbeivelih, se pravi da je vojno pre\xc5\xbeivela manj kot tretjina migrantov._NEWLINE_Cezarjevo poro\xc4\x8dilo so samo delno potrdila arheolo\xc5\xa1ka izkopavanja v bli\xc5\xbeini \xc5\xbdeneve in Bibrakte. Ve\xc4\x8dine njegovih zapisov arheologija \xc5\xa1e ni potrdila, zato je treba na ob\xc5\xa1irne dele njegove pripovedi gledati kot na pristranske, v nekaterih to\xc4\x8dkah tudi malo verjetne: samo eden od petnajstih keltskih opidov na ozemlju Helvetov je bil dokazano uni\xc4\x8den z ognjem, mnogo drugih mest, na primer sveti\xc5\xa1\xc4\x8de v Mormontu, ne ka\xc5\xbee nobenih znakov uni\xc4\x8denja v omenjenem \xc4\x8dasu in keltsko \xc5\xbeivljenje se je nadaljevalo na videz brez motenj vse do konca 1. stoletja pr. n. \xc5\xa1t., v tem obdobju pa je bil vidnej\xc5\xa1i razcvet kot pa "helvetski somrak". Glede na to, da so dobili Helveti \xc4\x8dasten polo\xc5\xbeaj federatov, je malo verjetno, da so imeli tolik\xc5\xa1no \xc5\xa1tevilo \xc5\xbertev, kot ga omenja rimski poveljnik._NEWLINE_\xc5\xa0tevilke, ki jim omenjajo anti\xc4\x8dni voja\xc5\xa1ki poveljniki, so na splo\xc5\xa1no zelo pretirane. \xc5\xa0tevilo 368.000, ki ga omenja Cezar, je v drugem viru zmanj\xc5\xa1ano na 300.000 (Plutarh) in celo 200.000 (Apijan). Po sodobnih kriti\xc4\x8dnih analizah so tudi te \xc5\xa1tevilke mnogo previsoke. Furger-Gunti trdi, da je bila vojska s 60.000 bojevniki ob upo\xc5\xa1tevanju opisane taktike zelo malo verjetna in predvideva, da je realno \xc5\xa1tela okoli 40.000 bojevnikov od skupno 160.000 migrantov. _NEWLINE_Delbr\xc3\xbcck domneva, da je bilo celotno \xc5\xa1tevilo migrantov celo manj\xc5\xa1e od 100.000 in da je bilo med njimi samo 16.000 borcev. To bi pomenilo, da je bila keltska vojska pribli\xc5\xbeno polovico manj\xc5\xa1a od rimske, ki je \xc5\xa1tela 30.000 mo\xc5\xbe. Natan\xc4\x8dno \xc5\xa1tevilo ne bo nikoli ugotovljeno. Cezarjevi podatki so vpra\xc5\xa1ljivi  tudi zaradi zelo enostavne sodobne primerjave, kak\xc5\xa1en tovorni vlak bi bil potreben za prevoz 368.000 ljudi in njihove prtljage. Za najmanj\xc5\xa1e \xc5\xa1tevilo ljudi, ki ga omenja Fuger-Gunti, bi moral biti dolg najmanj 40 km, morda celo 100 km._NEWLINE_Kljub sodobnim uravnote\xc5\xbeenim \xc5\xa1tevil\xc4\x8dnim podatkom je treba za obe nasprotni armadi upo\xc5\xa1tevati, da so bile bitke in rimske zmage mnogo manj veli\xc4\x8dastne, kot jih opisuje Cezar. Glavnina helvetske vojske se je po bitki pri Bibrakti v mraku umaknila z boji\xc5\xa1\xc4\x8da in zapustila, tako vsaj izgleda, ve\xc4\x8dino svojih voz, iz katerih je zgradila utrdbo. Na hitrem no\xc4\x8dnem pohodu se je odpravila proti severu in \xc5\xa1tiri dni po bitki pri\xc5\xa1la do ozemlja Lingonov. Tisto, kar Cezar opisuje kot brezglavi beg brez postanka, je bil pravzaprav urejen umik z zmerno hitrostjo kak\xc5\xa1nih 40 km na dan. Cezar se zato ne more predstavljati za veli\xc4\x8dastnega zmagovalca, saj tri dni ni bil sposoben zasledovati Helvetov, ker je moral  "oskrbeti ranjence in pokopati mrtve", vsekakor pa je opozoril Lingone, naj ne oskrbujejo nasprotnika vsaj toliko \xc4\x8dasa, da mu helvetski voditelji ponovno ponudijo mir. Pod kak\xc5\xa1nimi pogoji je bil mir sklenjen, je \xc5\xa1e vedno sporno, kot \xc5\xbee re\xc4\x8deno pa sklenitev feodusa me\xc4\x8de senco dvoma na popolnost helvetskega poraza.\n_START_SECTION_\nMotivi\n_START_PARAGRAPH_\nNa Cezarjeve Komentarje so mo\xc4\x8dno vplivali njegovi politi\xc4\x8dni cilji, zato je te\xc5\xbeko ugotoviti dejanski motiv selitve Helvetov leta 58 pr. n. \xc5\xa1t.. Nekateri na selitev gledajo kot na umik Keltov z ozemelj, ki so kasneje postala germanska. Vpra\xc5\xa1ljiva je tudi Cezarjeva trditev, da so se nameravali umakniti na ozemlje Santonov. Njegov osebni interes je bil prav gotovo tudi poudarjanje vseh vrst vzporedic med bole\xc4\x8dimi vdori Kimbrov in Tevtonov in domnevnim helvetskim ogro\xc5\xbeanjem rimskega sveta. Udele\xc5\xbeba Tigurinov v uni\xc4\x8denju Lucija Kasija Longina in njegove vojske je bila dobrodo\xc5\xa1la pretveza za napad na Galijo, ki mu je omogo\xc4\x8dila izpolniti njegove obveznosti do \xc5\xa1tevilnih upnikov, katerim je dolgoval denar,  kakor tudi utrditev njegovega politi\xc4\x8dnega polo\xc5\xbeaja v pozni Rimski republiki. V tej lu\xc4\x8di je prikazan tudi Diviko, ki se pojavi v Komentarjih pol stoletja po njegovi zmagi nad Longinom. Zdi se, da je prikazan bolj kot obrabljen argument, ki je opravi\xc4\x8deval Cezarjev napad, kot aktualna zgodovinska osebnost. Ve\xc4\x8d kot vpra\xc5\xa1ljivo je tudi to, ali je bil Diviko leta 58 pr. n. \xc5\xa1t. sploh \xc5\xa1e \xc5\xbeiv in bil fizi\xc4\x8dno sposoben prenesti selitev. Kakorkoli \xc5\xbee, Diviko je v 19. stoletju in v gibanju "Geistige Landesverteidigung" v 20. stoletju postal \xc5\xa1vicarski nacionalni junak.\n_START_SECTION_\nHelveti kot rimski podlo\xc5\xbeniki\n_START_PARAGRAPH_\nHelveti in Ravraki so zelo verjetno izgubili polo\xc5\xbeaj federatov samo \xc5\xa1est let po bitki pri Bibrakti, ko so z 2.000 mo\xc5\xbemi podprli Vercingetoriksov upor proti Rimljanom. V obdobju med letoma 50 in 45 pr. n. \xc5\xa1t. so Rimljani na mestu helvetskega naselja Noviodunuma, sedanjega Nyona, ustanovili kolonijo Iulia Equestris, okoli leta 44. pr. n. \xc5\xa1t. pa na ozemlju Ravrakov kolonijo Raurica. Obe koloniji sta bili ustanovljeni verjetno zato, da bi obvladovali najpomembnej\xc5\xa1i voja\xc5\xa1ki poti med helvetskim ozemljem in Galijo in blokirali prehod med dolino Rone in Sandgauom.  _NEWLINE_Med vladanjem cesarja Avgusta je bila rimska dominacija bolj konkretna. Nekateri tradicionalni keltski opidi, na primer Vindonissa (sedanji Windish) in Basilea (sedanji Basel) so postali sede\xc5\xbei rimskih garnizij, drugi, na primer hribovska utrdba na Bois de Ch\xc3\xa2tel, pa so bili preseljeni. Prebivalci slednje so ustanovili nov civitas na bli\xc5\xbenjem Aventicumu pri sedanjem Avenchesu. Helvetsko ozemlje je bilo vklju\xc4\x8deno v provinco Belgijsko Galijo, z Dioklecijanovimi reformami pa v Veliko Sekvanijo. Prebivalci so se postopoma romanizirali.\n_START_SECTION_\nUpor leta 68/69 n. \xc5\xa1t.\n_START_PARAGRAPH_\nIzgleda, da se je zadnje dejanje Helvetov kot plemena zgodilo kmalu po smrti cesarja Nerona leta 68 n. \xc5\xa1t.. Helveti so bili tako kot druga galska plemena organizirani kot civitas in so celo obdr\xc5\xbeali svoje tradicionalno zdru\xc5\xbeevanje v \xc5\xa1tiri page. U\xc5\xbeivali so dolo\xc4\x8deno notranjo avtonomijo, vklju\xc4\x8dno z obrambo nekaterih trdnjav s svojimi vojaki. V dr\xc5\xbeavljanski vojni, ki je sledila Neronovi smrti, je Civitas Helvetiorum  podprla Galbo in ne vedo\xc4\x8d za njegovo smrt zavrnila oblast njegovega naslednika Vitelija. Legija XXI Rapax, ki je bila name\xc5\xa1\xc4\x8dena v Vindonissi in je podpirala Vitelija, je ukradla pla\xc4\x8do helvetske garnizije, zato so Helveti prestregli Vitelijeve glasnike in zadr\xc5\xbeali rimsko posadko.  General Avl Kekina Alien, nekdanji Galbov prista\xc5\xa1, ki je bil zdaj na \xc4\x8delu Vitelijeve vojske na pohodu v Italijo, je porazil Helvete pod poveljstvom Klavdija Severja in na B\xc3\xb6zber\xc5\xa1kem prelazu uni\xc4\x8dil \xc5\xa1e zadnje ostanke njihove vojske. Prestolnica Aventicum se je vdala. Julija Alpina, na katerega so gledali kot na vodjo helvetskega upora, so usmrtili. Helvetski civitas so se kljub veliki \xc5\xa1kodi in opusto\xc5\xa1enju obdr\xc5\xbeali. Po Tacitovem mnenju je Helvete pred popolnim iztrebljenjem re\xc5\xa1ila pro\xc5\xa1nja nekega Klavdija Kosa, helvetskega pogajalca pri Viteliju, ki je bil "dobro znan po svoji zgovornosti".'