b'\n_START_ARTICLE_\nArheolo\xc5\xa1ko najdi\xc5\xa1\xc4\x8de Rifnik\n_START_SECTION_\nOpis\n_START_PARAGRAPH_\nPrve znake poselitve Rifnika so arheologi na\xc5\xa1li v najgloblji plasti pod ostanki naselja iz starej\xc5\xa1e \xc5\xbeelezne dobe. V naselbinski jami s konca mlaj\xc5\xa1e kamene dobe so na\xc5\xa1li ve\xc4\x8d razli\xc4\x8dnih kerami\xc4\x8dnih fragmentov zna\xc4\x8dilnih oblik in okrasa, ki datirajo v konec 4. tiso\xc4\x8dletja pr. n .\xc5\xa1.._NEWLINE_Naselbina iz pozne bronaste in starej\xc5\xa1e \xc5\xbeelezne dobe je obsegala celoten zgornji plato hriba in polo\xc5\xbene terase pod njim, v njej pa so bile razli\xc4\x8dno velike ko\xc4\x8de, ki imajo zna\xc4\x8dilne pravokotne kamnite temelje. V ostankih temeljev ni nejti sledi malte. Na temeljih je bila postavljena osnovna lesena konstrukcija, prepletena s protjem, zamazana z glino in pobeljena z apnom. Strehe so bile najverjetneje dvokapne, krite pa so bile verjetno s slamo ali celo s skodlami. Tla so bila ve\xc4\x8dinoma iz steptane gline. Manj\xc5\xa1e ko\xc4\x8de so bile enoprostorne, ve\xc4\x8dje pa so imele dva ali tri manj\xc5\xa1e prostore. V enem od njih je bila obi\xc4\x8dajno kuhinja s sredinskim ognji\xc5\xa1\xc4\x8dem. Ob ognji\xc5\xa1\xc4\x8dih so na\xc5\xa1li prenosna mala ognji\xc5\xa1\xc4\x8da in \xc5\xa1tevilne ostanke kerami\xc4\x8dne posode. Prebivalci so se v tem obdobju ukvarjali z lovom, ribolovom, \xc5\xbeivinorejo, poljedelstvom in predelavo kovin. _NEWLINE_Kraj je bil poseljen tudi v 1. stoletju, v 2. stoletju pa je bil na najvi\xc5\xa1ji to\xc4\x8dki zgrajen tempelj lokalnega bo\xc5\xbeanstva reke Voglajne, Akvona._NEWLINE_V pozni antiki, v 5. in 6. stoletju, je na hribu stala utrjena naselbina, ki je obsegala vrh hriba in del ju\xc5\xbenega pobo\xc4\x8dja. Ju\xc5\xbeni in zahodni pristop k naselbini je varovalo meter debelo obzidje, okrepljeno z obrambnimi stolpi z vhodnimi vrati na zahodni strani. S severne in vzhodne strani dostop v naselbino zaradi strmih skalnih sten ni bil mogo\xc4\x8d, zato tudi ni bil dodatno za\xc5\xa1\xc4\x8diten. Na najvi\xc5\xa1ji to\xc4\x8dki hriba so ostanki zgodnjekr\xc5\xa1\xc4\x8danske cerkve s preprosto pravokotno zasnovo, ki je bila najverjetneje zgrajena na za\xc4\x8detku 6. stoletja. Sredi istega stoletja so k cerkvi prizidali \xc5\xa1e narteks, stranski prostor s krstilnico in manj\xc5\xa1i stanovanjski del. V narteksu so arheologi odkrili sarkofag z okostjema starej\xc5\xa1e \xc5\xbeenske in mlaj\xc5\xa1ega mo\xc5\xa1kega. _NEWLINE_Doslej so bili raziskani ostanki osmih stanovanjskih hi\xc5\xa1. Ve\xc4\x8dina jih je bila razporejena po ju\xc5\xbenih terasah pod cerkvijo, dve pa sta bili prislonjeni na obzidje. Na ju\xc5\xbenem pobo\xc4\x8dju pod naselbino je bilo odkrito tudi grobi\xc5\xa1\xc4\x8de._NEWLINE_Na skrajnem zahodnem robu zgornjega platoja, nekoliko oddaljena od osrednje cerkve, je bila odkrita \xc5\xa1e ena, precej manj\xc5\xa1a cerkev, ki je najbr\xc5\xbe slu\xc5\xbeila verski lo\xc4\x8dini arijancev. Gre za lo\xc4\x8dino, ki so ji med drugimi pripadali Vzhodni Goti in Langobardi, kar daje slutiti, da je v nekem obdobju na hribu verjetno prebivala tudi manj\xc5\xa1a langobardska posadka. Leta 489 je namre\xc4\x8d vzhodnogotski kralj Teoderik Veliki premagal Odoakerja, s \xc4\x8dimer je bil del dana\xc5\xa1njega slovenskega ozemlja vklju\xc4\x8den v vzhodnogotsko dr\xc5\xbeavo. Po kratkotrajni oblasti Bizanca so se na to podro\xc4\x8dje priselili Langobardi, ki so ostali tu do odhoda v Italijo, leta 568.\n_START_SECTION_\nArheolo\xc5\xa1ki park\n_START_PARAGRAPH_\nDanes je na obmo\xc4\x8dju nekdanje naselbine urejen arheolo\xc5\xa1ki park, v katerem so raziskani objekti predstavljeni v tlorisih. V vodnem zbiralniku, ki je neko\xc4\x8d stal na terasi pod cerkvijo, in je danes prekrit z leseno streho, je urejen manj\xc5\xa1i lapidarij. Arheolo\xc5\xa1ki park je za obiskovalce odprt vse leto, v njem pa si je mogo\xc4\x8de ogledati temelje obeh cerkva, sedmih hi\xc5\xa1 in obzidja s stra\xc5\xbearnicami.'