b'\n_START_ARTICLE_\nObdobje Asuka\n_START_SECTION_\nPoimenovanje\n_START_PARAGRAPH_\nIzraz Obdobje Asuka je najprej pomenil obdobje v zgodovini japonske fine umetnosti in arhitekture. Predlagal ga je umetnostni zgodovinar Tadacu Sekino (\xe9\x96\xa2\xe9\x87\x8e\xe8\xb2\x9e) in Okakura Kakuzo okoli leta 1900. Sekino je dolo\xc4\x8dil, da se kon\xc4\x8da z reformami Tajka leta 646, Okukara pa s premikom prestolnice v Naro. Slednji na\xc4\x8din je bolj priljubljen, umetnostni zgodovinarji pa imajo raje Sekinov na\xc4\x8din, po katerem sledi obdboju Asuka z letom 646 Obdobje Hakuho (\xe7\x99\xbd\xe9\xb3\xb3\xe6\x99\x82\xe4\xbb\xa3).\n_START_SECTION_\nVladavina Jamato\n_START_PARAGRAPH_\nVladavino Jamato okarakterizirajo mogo\xc4\x8dni klani ali raz\xc5\xa1irjene dru\xc5\xbeine, vklju\xc4\x8dno z odvisnimi dru\xc5\xbeinami. Na \xc4\x8delu vsakega klana je bil patriarh, ki je izvajal svete obrede za pripro\xc5\xa1njo h klanovem kamiju. Pripadniki klanov so bili visoka aristokracija, cesarska linija, ki je vladala, pa je bila na vrh te delitve. Gre za prvo obdobje v japonski zgodovini, ko je cesar vladal brez ve\xc4\x8djih tekmecev, ki bi ga lahko spodkopali. Vladal je iz province Jamato, dana\xc5\xa1nja prefektura Nara._NEWLINE_Vladavina Jamato je bila zgo\xc5\xa1\xc4\x8dena okoli regije Asuka in izvajala oblast nad klani na Kju\xc5\xa1uju in Hon\xc5\xa1uju. Podarjala jim je nazive, nekatere dedne. Jamato je postal sinonim za celotno dr\xc5\xbeavno tvorbo, saj so cesarji zatrli preostale klane in si prisvojili zemljo za kmetovanje. Po kitajskem modelu so razvili centralno oblast in cesarski dvor, na katerem so sodelovali poglavarji klanov, ni pa imel stalne prestolnice. Prevzeli so kitajsko pisavo. Do sredine 7. stoletja so kmetijske povr\xc5\xa1ine zrasle v zajetno javno domeno pod centralno oblastjo. Osnovna uradni\xc5\xa1ka enota sistema\xc2\xa0Goki\xc5\xa1i\xc4\x8dido\xc2\xa0(\xe4\xba\x94\xe7\x95\xbf\xe4\xb8\x83\xe9\x81\x93, "pet mest, sedem cest) je bilo okro\xc5\xbeje, dru\xc5\xbeba pa je bila razdeljena na poklicne skupine. Ve\xc4\x8dina ljudi je bila kmetov, poleg njih pa \xc5\xa1e ribi\xc4\x8di, tkalci, lon\xc4\x8darji, obrtniki, kovci oklepov in specialisti za obrede.\n_START_SECTION_\nKlan Soga in Taj\xc5\xa1i \xc5\xa0otoku\n_START_PARAGRAPH_\nKlan Soga se je s porokami vpletel v cesarsko dru\xc5\xbeino; do leta 587 je bil Soga no Umako dovolj vpliven, da je nastavil ne\xc4\x8daka za cesarja, ga kasneje umoril in zamenjal s cesarico Sujko. Sujko je bila zgolj lutka za Umaka in princa regenta Taj\xc5\xa1a \xc5\xa0otokuja._NEWLINE_\xc5\xa0otoku, velik intelektualec iz tega \xc4\x8dasa reform, je bil zaprise\xc5\xbeen budist in dobro na\xc4\x8ditan v kitajski literaturi. Nanj so vplivali konfucianski principi, tudi t.i. nebe\xc5\xa1ki mandat, po katerem naj bi cesarji vladali po volji vrhovne sile. Pod \xc5\xa0otokujem so sprejeli konfucianske modele bontona in slojev/rangov, Sedemnajst\xc4\x8dlenska ustava pa naj bi prinesla harmonijo v kaoti\xc4\x8dno dru\xc5\xbebo._NEWLINE_\xc5\xa0otoku je sprejel kitajski koledar, razvil sistem trgovskih cest Goki\xc5\xa1i\xc4\x8dido, zgradil mnoge budisti\xc4\x8dne templje, dal spisati dvorne kronike, po\xc5\xa1iljal u\xc4\x8dence na Kitajsko za u\xc4\x8denje budizma in konfucianizma, Ono no Imoka je poslal kot odposlanca (\xe9\x81\xa3\xe9\x9a\x8b\xe4\xbd\xbf "kenzuj\'i\xc5\xa1i)\xc2\xa0na Kitajsko._NEWLINE_\xc5\xa0est uradnih misij spremljevalcev, sve\xc4\x8denikov in \xc5\xa1tudentov se je odpravilo na Kitajsko v 7. stoletju. Nekatere so se zadr\xc5\xbeale tudi 20 let in\xc2\xa0prinesle nazaj ogromno snovi za reforme. Zelo se razlikujejo od konvojev iz Obdobja Kofun, ko je bil njihov namen samo potrditev domen in nazivov._NEWLINE_\xc5\xa0otoku je poslal kitajskemu cesarju uradno korespondenco, ki se je za\xc4\x8dela s stavkom: "Od sina nebes iz de\xc5\xbeele vzhajajo\xc4\x8dega Sonca k sinu nebes v de\xc5\xbeeli, kjer Sonce zahaja...". Kitajci so zavra\xc4\x8dali to potezo, v kateri je \xc5\xbeelel ena\xc4\x8diti oba cesarja._NEWLINE_\xc5\xa0otokujeva poteza je odprla novo predpostavko, da Japonska nikoli ve\xc4\x8d ne bo imela podrejenega statusa v zadevah s Kitajsko, razen ko je to storil Jo\xc5\xa1imicu A\xc5\xa1ikaga v 15. stoletju.\xc2\xa0Posledi\xc4\x8dno Japonska ni ve\xc4\x8d prejemala nazivov od Kitajske, \xc4\x8deprav so jim po\xc5\xa1iljali pla\xc4\x8dilo (\xe6\x9c\x89\xe8\xb2\xa2\xe7\x84\xa1\xe5\xb0\x81 D\xc5\xbeuko mufu). S stali\xc5\xa1\xc4\x8da Kitajske se je polo\xc5\xbeaj v primerjavi s prej\xc5\xa1njimi stoletji zni\xc5\xbeal. Po drugi strani pa je Japonska zrahljala politi\xc4\x8dne\xc2\xa0odnose s Kitajsko in razvila nenavadna kulturna in intelektualna razmerja.\n_START_SECTION_\nSistem ricurjo\n_START_PARAGRAPH_\nSistem ricurjo\xc2\xa0je bil kodificiran v ve\xc4\x8d fazah. Leta 668 je bil dokon\xc4\x8dan kodeks Omi, imenovan po lokaciji dvora cesarja Tend\xc5\xbeija. Nadaljnje kodificiranje se je zgodilo pod cesarico D\xc5\xbeito leto 689 v kodeksu Asuka Kijomihara, imenovan po lokaciji dvora umrlega cesarja Tenmuja. Kodeks Tajho je zadnji dodatek k sistemu iz leta 701. Razen manj\xc5\xa1ih modifikacij je veljal skoraj nespremenjen do leta 1868._NEWLINE_Ricu del kodeksa je bil sprejet po kitajskem sistemu, rjo\xc2\xa0pa je bil sestavljen v lokalnem stilu. Nekateri trdijo, da temelji do dolo\xc4\x8dene mere na kitajskem modelu._NEWLINE_Kodeks Tajho je predvideval konfucianske kazenske provizije (bla\xc5\xbeje so bolj\xc5\xa1e kot hude) in centralno upravo v kitajskem stilu preko D\xc5\xbeingi-kana\xc2\xa0(\xe7\xa5\x9e\xe7\xa5\x87\xe5\xae\x98), posve\xc4\x8denega\xc2\xa0\xc5\xa1intoisti\xc4\x8dnim in dvornim obredom, in dajd\xc5\xbeo-kana\xc2\xa0(\xe5\xa4\xaa\xe6\x94\xbf\xe5\xae\x98) in njegovih osem ministrstev (centralna uprava, obredi, civilne zadeve, cesarska hi\xc5\xa1a,\xc2\xa0pravica, ljudske zadeve, zakladnica, voja\xc5\xa1ke zadeve). \xc4\x8ceprav niso prisvojili kitajskega sistema ocenjevanja civilnih slu\xc5\xbeabnikov, je bil ustanovljen kolegijski urad (\xe5\xa4\xa7\xe5\xad\xa6\xe5\xaf\xae Dajgaku Rjo) za usposabljanje bodo\xc4\x8dih uradnikov, ki temelji na Konfucijevih klasikah. Tradicija je kasneje vseeno prevladala, aristokratsko poreklo je spet\xc2\xa0igralo vlogo pri zasedanju polo\xc5\xbeajev, nazivi so postali spet dedni. Kodeks Tajho se ni dotaknil izbiranja vladarja. Od 5. do 8. stoletja je vladalo ve\xc4\x8d cesaric, po letu 770 pa je ostalo samo dedovanje po mo\xc5\xa1ki strani (ve\xc4\x8dinoma od sina na o\xc4\x8deta, lahko pa tudi na brata ali strica)._NEWLINE_Fud\xc5\xbeivara no Fuhito, sin Nakatoni no Kamatarija je bil med sestavljalci kodeksa. Po zgodovinski knjigi \xc5\xa0oku Nihongi sta bila dva zasnovalca kitajska sve\xc4\x8denika (\xc5\xa0oku \xc5\xa0ugen in Sacu Koukaku).\xc2\xa0Kitajska sve\xc4\x8denika sta\xc2\xa0delovala tudi kot strokovnjaka za jezikoslovje, kar jima je prislu\xc5\xbeilo dve nagradi od cesarice D\xc5\xbeito.\n_START_SECTION_\nMednarodni odnosi\n_START_PARAGRAPH_\nKitajska kultura je bila uvedena preko Treh korejskih kraljestev preden so ustanovili ambasade na Kitajskem. Kljub nadaljevanju misij in zelo dobrih odnosov iz Obdobja Kofun\xc2\xa0se je kitajski vpliv skozi obdobje manj\xc5\xa1al.\xc2\xa0V tem \xc4\x8dasu so se korejska kraljestva pogosto spopadala. Za zagotovitev japonske nevtralnosti ali pomo\xc4\x8d\xc2\xa0so pogosto po\xc5\xa1iljala darila.\xc2\xa0Taktika naj bi se najbolj spla\xc4\x8dala kraljestvu Baekje, saj se je japonska voja\xc5\xa1ka podpora pove\xc4\x8dala.\xc2\xa0Mnogi obrtniki in ve\xc5\xa1\xc4\x8di delavci so prihajali na Japonsko s Korejskega polotoka, med njimi visoka sve\xc4\x8denika Eji iz Gogurjeoja in Eso iz Baekjeja leta 595.\xc2\xa0Tudi Kanroku je prispel iz Baekjeja. Postal je tutor princu \xc5\xa0otokuju v politi\xc4\x8dnih zadevah. Ko sta se dr\xc5\xbeavi povezali, so sve\xc4\x8deniki Gogurjeo zapustili Japonsko. Dvor Jamato je vladal nad plemeni na Kju\xc5\xa1uju in Hon\xc5\xa1uju, izdajal nazive, nekateri so bili dedni.\xc2\xa0_NEWLINE_Med leti 600 in 659 je Japonska poslala odposlancev na Kitajsko dinastije Tang, v naslednjih 32 letih, ko so pisali zakonike, pa nobenega. 11 odposlancev so napotili v Sillo, te pa po Nihon \xc5\xa0okiju 17 nazaj v \xc4\x8dasu vladavine cesarja Tenmuja in cesarice D\xc5\xbeito. Vladajo\xc4\x8di sloji Jamato in Baekje so bili v prijateljskih odnosih, saj je Jamato poslal svojo mornarico v pomo\xc4\x8d kraljestvu Baekje v letih 660-663 proti invaziji kraljestva Silla in Tang Kitajske (bitka pri Baekgangu).\n_START_SECTION_\nPrihod budizma\n_START_PARAGRAPH_\nBudizem naj bi na Japonsko predstavil kralj Seong iz Baekjeja v letu 538, kar pomeni novo versko doktrino na japonskem oto\xc4\x8dju. Klan Soga, ki se je povzpel do mo\xc4\x8di pod cesarjem Kinmejev okoli leta 531, si je \xc5\xbeelel prisvojiti budizem, pa tudi vladni in kulturni model po kitajskem konfucianizmu. Dru\xc5\xbeina Nakatomi, odgovorna za dvorne \xc5\xa1intoisti\xc4\x8dne rituale, in voja\xc5\xa1ki klan Mononobe pa sta tem novim vplivom nasprotovala. Soge so uvedle fiskalne politike po kitajskem vzoru, ustanovile prvo dr\xc5\xbeavno zakladnico, trgovale s Korejo. Odnosi med stranema so bili zagrenjeni ve\xc4\x8d kot stoletje, v katerem so se Soge povzpele na oblast._NEWLINE_Reforme Tajka so z ediktom za poenostavitev pogrebov prepovedale velike\xc2\xa0kofune\xc2\xa0in jih tudi regulirale po velikosti in obliki glede na razred pokopanega.\xc2\xa0Kasnej\xc5\xa1i tumulusi so manj\xc5\xa1i in polni fresk, kar nakazuje \xc5\xa1irjenje budizma in taoizma v tem obdobju; kofuna Takamacuzuka in Kitora sta znani po stenskih poslikavah._NEWLINE_Uporaba zapletenih kofunov\xc2\xa0je zato zamrla v lu\xc4\x8di budizma, ki je videl \xc5\xbeivljenje kot prehodno stanje. Neplemi\xc4\x8di in elite obrobnih regij so uporabljale kofune\xc2\xa0do poznega sedmega stoletja, poenostavljene grobnice pa \xc5\xa1e dlje._NEWLINE_Leta 675 je cesar Tenmu prepovedal uporabo \xc5\xbeivine in u\xc5\xbeivanje mesa divjih \xc5\xbeivali (konj, goveda, psov, opic in ptic) zaradi vplivov budizma. Obnavljala se je skozi celotno obdobje, v Obdobju Hej\'an pa izni\xc4\x8dila. Glodavcev, srnjadi in divjih pra\xc5\xa1i\xc4\x8dev prepoved ni zadevala.\n_START_SECTION_\nVplivi taoizma\n_START_PARAGRAPH_\nTaoizem je uveden v Obdobju Asuka. V sredini 7. stoletja je cesarica Sajmej zgradila sveti\xc5\xa1\xc4\x8de Danzan (\xe8\xab\x87\xe5\xb1\xb1\xe7\xa5\x9e\xe7\xa4\xbe), taoisti\xc4\x8den tempelj na gori Tonomine (\xe5\xa4\x9a\xe6\xad\xa6\xe5\xb3\xb0). Osemkotna oblika cesarskih grobnic te dobe in zvezdni zemljevidi, narisani v kofunih\xc2\xa0Kitora in Takamacuzuka odsevajo taoisti\xc4\x8dno kozmologijo. Tenno\xc2\xa0(\xe5\xa4\xa9\xe7\x9a\x87 "Nebe\xc5\xa1ki cesar"), nov naziv za japonskega monarha, verjetno izvira iz naziva vrhovnega boga teoizma, boga Polaris, zvezde Severnice (\xe5\xa4\xa9\xe7\x9a\x87\xe5\xa4\xa7\xe5\xb8\x9d Tenko Tajtej)._NEWLINE_Taoisti\xc4\x8dna prepri\xc4\x8danja so se povezala z budizmom in \xc5\xa1intoizmom v nove obrede. Onmjodo\xc2\xa0(\xe9\x99\xb0\xe9\x99\xbd\xe9\x81\x93), vrsta japonske kozmologije in geomancije, je sad tega me\xc5\xa1anja. \xc4\x8ce se je za\xc4\x8delo obdobje s spori glede religije, se je kon\xc4\x8dalo mirno s sinkretizmom domorodnega verovanja z novimi nazori.\n_START_SECTION_\nAsuka culture\n_START_PARAGRAPH_\nNekatere strukture iz obdobja stojijo \xc5\xa1e danes. Lesene stavbe pri Horju-d\xc5\xbeiju iz 7. stoletja ka\xc5\xbeejo na vplive s Kitajske in zahoda Azije. Stebri spominjajo na atrhitekturo Partenona. Petnadstropna pagoda (\xe4\xba\x94\xe9\x87\x8d\xe3\x81\xae\xe5\xa1\x94 go-d\xc5\xbeu no to) je preobrazba indijske struture stupa. Kofunski mozaiki iz 5. stoletja ka\xc5\xbeejo na vpliv dinastije Tang in stenskih poslikav Goguryeo._NEWLINE_Japonsko budisti\xc4\x8dno kiparstvo se je zgledovalo po stilu \xc5\xa0estih dinastij na Kitajskem - Tori po kiparju Kuracukuriju Toriju, vnuku kitajskega migranta \xc5\xa0iba Tattoja.\xc2\xa0Zna\xc4\x8dilnosti sloga so ozna\xc4\x8dene, mandljaste o\xc4\x8di, simetri\xc4\x8dno zlo\xc5\xbeeni uvihki obla\xc4\x8dil in t.i. "arhai\xc4\x8den smeh". Kudara Kannon v Horju-d\xc5\xbeiju je najvplivnej\xc5\xa1i budisti\xc4\x8dni kipar iz obdobja.\n_START_SECTION_\nKultura Hakuho\n_START_PARAGRAPH_\nDruga stopnja budisti\xc4\x8dne umetnosti po kulturi Asuka je kultura Hakuho (\xe7\x99\xbd\xe9\xb3\xb3\xe6\x96\x87\xe5\x8c\x96 Hakuho Bunka), po datumu sledi reformam Tajka iz leta 646 do premika prestolnice v Naro leta 710. V drugi polovici 8. stoletja je ustvarjala mno\xc5\xbeica ljudi od bojevnikov do cesarjev. Najstarej\xc5\xa1a pesni\xc5\xa1ka zbirka je Man\'jo\xc5\xa1u\xc2\xa0(\xe4\xb8\x87\xe8\x91\x89\xe9\x9b\x86 "Zbirka desettiso\xc4\x8dih listov"). Vsebuje dela izjemnih pesnikov, kot sta princesa Nukata in Kakinomoto no Hitomaro. Pojavi se vaka\xc2\xa0(\xe5\x92\x8c\xe6\xad\x8c "japonska pesem") kot nov slog poezije. Izraz je bil skovan za lo\xc4\x8ditev od kitajske poezije. Znotraj slog je popularna oblika tanka\xc2\xa0(\xe7\x9f\xad\xe6\xad\x8c "kratka pesem"), sestavljena iz 31 zlogov (japonskih morai\xc4\x8dnih enot), razdeljenih v vzorcu 5-7-5-7-7.'