b"\n_START_ARTICLE_\nNacionalni arheolo\xc5\xa1ki muzej Neaplja\n_START_SECTION_\nZgradba\n_START_PARAGRAPH_\nMuzejska pala\xc4\x8da je bila zgrajena leta 1585 kot konjeni\xc5\xa1ka voja\xc5\xa1nica. Od leta 1616 do 1777 je bil v njej sede\xc5\xbe Univerze Neaplja. V 19. stoletju je potem, ko je \xc5\xbee postala muzej, je do\xc5\xbeivela \xc5\xa1tevilne prezidave.\n_START_SECTION_\nZbirke\n_START_PARAGRAPH_\nMuzej gosti ob\xc5\xa1irne zbirke gr\xc5\xa1kih in rimskih starin. Jedro muzeja tvori tako imenovana Farnesejeva zbirka, zbirka kardinala Alessandra Farneseja, kasnej\xc5\xa1ega pape\xc5\xbea Pavla III.  (1534-1549). Iz njegove zbirke so razstavljene gravirane geme, vklju\xc4\x8dno s Farnesejevim vr\xc4\x8dem, ptolemajsko skledo iz ahata in zbirko gem Cosima de' Medici starej\xc5\xa1ega in  Lorenza Medi\xc4\x8dejskega Veli\xc4\x8dastnega iz 15. stoletja, in marmorni kipi. Med pomembnimi drugimi predmeti so Herkulanski papirusi, zogleneli v izbruhu Vezuva in odkriti v Vili papirusov po letu 1752.\n_START_SECTION_\nBronasti kipi iz Vile papirusov\n_START_PARAGRAPH_\nV muzeju je velika zbirka anti\xc4\x8dnih rimskih bronastih kipov iz Vile papirusov v Herkulanumu. Med najpomembnej\xc5\xa1e spadajo Sede\xc4\x8di Hermes,  razkre\xc4\x8deni Pijani satir, doprsni kip Tespisa, kip, v katerem nekateri vidijo Seneko,  drugi pa Hezioda, in par izjemno  \xc5\xbeivahnih teka\xc4\x8dev.\n_START_SECTION_\nMozaiki\n_START_PARAGRAPH_\nV muzejski zbirki mozaikov so \xc5\xa1tevilni pomembni mozaiki iz ru\xc5\xa1evin Pompejev in drugih naselij pod Vezuvom. V zbirki je Aleksandrov mozaik iz Faunove hi\xc5\xa1e v Pompejih, izdelan okoli leta 100 pr. n. \xc5\xa1t. Na njem je upodobljena bitka armad Aleksandra Velikega in Dareja III. Perzijskega. Na drugem mozaiku, odkritem v Vili mozaikov v Pompejih,  je upodobljena borba gladiatorjev.\n_START_SECTION_\nEgip\xc4\x8danska zbirka\n_START_PARAGRAPH_\nV muzeju je pribli\xc5\xbeno 2.500 najdb iz Starega Egipta. V Italiji imajo ve\xc4\x8dje egip\xc4\x8danske zbirke samo muzeji v Torinu, Firencah in Bologni. V zbirki so predvsem predmeti iz dveh zasebnih zbirk, ki sta jih zbrala kardinala Stefano Borgia v 18. stoletju in Picchianti v prvih letih 19. stoletja. Zbirki sta razstavljeni v lo\xc4\x8denih prostorih, v prostoru med njima pa so psevdoegip\xc4\x8danski predmeti iz Pompejev in drugih mest v Kampaniji. V zbirkah so predmeti od Starega kraljestva (2700-2200 pr. n. \xc5\xa1t.) do ptolemajsko-rimskega obdobja Egipta.\n_START_SECTION_\nTajni kabinet\n_START_PARAGRAPH_\nTajni kabinet ali Tajna soba je bil del bourbonskih zasebnih prostorov, v katerih so hranili obse\xc5\xbeno zbirko eroti\xc4\x8dnih predmetov, ve\xc4\x8dinoma izkopanih v Pompejih in Herkulanu. Dostop vanje je bil dovoljen samo odraslim moralnim osebam. Po revoluciji leta 1848 je kraljeva vlada predlagala, da se prostori poru\xc5\xa1ijo, da ne bi poltenost  omade\xc5\xbeevala moralnosti monarhije. Takratni direktor Kraljevega muzeja Bourbonov je namesto ru\xc5\xa1enja v vhodna vrata vgradil tri klju\xc4\x8davnice, katerih klju\xc4\x8de so imeli direktor muzeja, kontrolor muzeja in dvorni komornik. Leta 1851 je cenzor v tajne prostore prestavil tudi kip gole Venere in zazidal vhodna vrata v upanju, da bodo na prostore pozabili._NEWLINE_Septembra 1860 je Neapelj osvobodil Garibaldi svojo vojsko in ukazal, da se zbirka odpre za javnost. Ker dvornega komornika ni bilo ve\xc4\x8d v Neaplju, so v prostore vlomili. V Kraljevini Italiji je bila ponovno uvedena cenzura. Prostori so bili zaprti do fa\xc5\xa1isti\xc4\x8dne Italije, ko so prostori postal dostopni z dovoljenjem ministra za \xc5\xa1olstvo v Rimu. Po drugi svetovni vojni je cenzura trajala do leta 1967 oziroma 1971, ko je Ministrstvo za \xc5\xa1olstvo izdalo nove predpise v zvezi z dostopom do tajnih prostorov. Proti koncu 20. stoletja so bili prostori povsem obnovljeni in aprila 2000 odprti za javnost. Obiskovalcem, mlaj\xc5\xa1im od 14 let, je vstop dovoljen samo v spremstvu odraslih."