b'\n_START_ARTICLE_\nPa\xc5\xa1\xc4\x8dipalci\n_START_SECTION_\nTelesne zna\xc4\x8dilnosti\n_START_PARAGRAPH_\nV splo\xc5\xa1nem so drobne \xc5\xbeivali, praviloma manj\xc5\xa1e od enega centimetra, s splo\xc5\xa1\xc4\x8denim telesom. Na prvi pogled spominjajo na \xc5\xa1\xc4\x8dipalce, a so mnogo manj\xc5\xa1i in nimajo podalj\xc5\xa1anega zadka z \xc5\xbeelom. Skelet glavoprsja (karapaks) je od zgoraj kvadratne oblike s po enim ali dvema o\xc4\x8desoma na sprednjih vogalih. Nekateri pa\xc5\xa1\xc4\x8dipalci so tudi brez o\xc4\x8di. Poleg o\xc4\x8di nosi glavoprsje \xc5\xa1e \xc5\xa1tiri pare nog, \xc5\xa1karje (helicere) in pipalke (pedipalpe). Kle\xc5\xa1\xc4\x8de so razmeroma velike in lahko nosijo \xc5\xa1e ve\xc4\x8d pomo\xc5\xbenih struktur, ki sodelujejo pri parjenju. Pipalke, ki so prav tako \xc5\xa1karjaste, so podobne \xc5\xa1korpijonovim, posebnost pa\xc5\xa1\xc4\x8dipalcev je, da imajo na konicah izvodila strupnih \xc5\xbelez. Na \xc5\xa1karjah so tudi \xc4\x8dutilne dlake (trihobotriji)._NEWLINE_Stik med glavoprsjem in zadkom je raven in \xc5\xa1irok, na zadnji strani pa je zadek zaokro\xc5\xbeen. Na spodnji strani tretjega in \xc4\x8detrtega \xc4\x8dlena zadka so odprtine (spirakli) sistema vzdu\xc5\xa1nic, s katerim pa\xc5\xa1\xc4\x8dipalci dihajo. Izlo\xc4\x8dala so koksalne \xc5\xbeleze, ki se odpirajo na prvih \xc4\x8dlenih tretjega para nog.\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjski krog\n_START_PARAGRAPH_\nOploditev je zunanja. Razli\xc4\x8dne skupine pa\xc5\xa1\xc4\x8dipalcev izkazujejo razli\xc4\x8dno zapletene oblike spolnega vedenja, iz \xc4\x8desar lahko sklepamo na evolucijo posrednega prenosa sperme s spermatoforom pri pajkovcih. Pri najenostavnej\xc5\xa1i obliki samec zgolj prilepi pecljat spermatofor na tla. Ko pride samica po naklju\xc4\x8dju dovolj blizu, ga zazna po kemi\xc4\x8dnih snoveh in ga pobere s svojo spolno odprtino.\xc2\xa0\xc2\xbbNaprednej\xc5\xa1e\xc2\xab\xc2\xa0vrste izvajajo vedenje, ki pove\xc4\x8da verjetnost da bo samica na\xc5\xa1la in pobrala spermatofor. Nekateri razpletejo okoli njega svilene niti, ki vodijo samico (svilne \xc5\xbeleze imajo na koncih kle\xc5\xa1\xc4\x8d). Drugi zgrabijo samico in jo sami privedejo nad spermatofor. Pri najzapletenej\xc5\xa1i obliki privabijo samico sam\xc4\x8devi izlo\xc4\x8dki. Po izvedenem ritualu dvorjenja izlo\xc4\x8di spermatofor na tla in spet fizi\xc4\x8dno privede samico nad njega._NEWLINE_Samica nato zgradi gnezdo iz rastlinkih ostankov in svile ter izle\xc5\xbee jaj\xc4\x8deca, ki ostanejo pritrjena nanjo v membranasti vre\xc4\x8dki. Odvisno od vrste se lahko razvijeta 2 do 50 li\xc4\x8dink. V kasnej\xc5\xa1ih stadijih razvoja se zarodki hranijo z izlo\xc4\x8dki njenih jaj\xc4\x8dnikov. Do izleganja se dvakrat levijo. Po izleganju se levijo \xc5\xa1e dvakrat preden odrastejo, vsaki\xc4\x8d si v ta namen zgradijo gnezdo, ki je uporabno tudi za prezimovanje. Odrastejo v enem letu, \xc5\xbeivijo pa dve do pet let.\n_START_SECTION_\nEkologija\n_START_PARAGRAPH_\nPa\xc5\xa1\xc4\x8dipalci so talne (edafske) \xc5\xbeivali, ki prebivajo v rastlinskem opadu, prsti, pod lubjem in kamni ter v mahu. Nekatere vrste uspevajo med algami in naplavinami v pasu bibavice v morju. Nekatere vrste so pogoste v \xc4\x8dlovekovih bivali\xc5\xa1\xc4\x8dih (so sinantropne), posebej v starih knji\xc5\xbenicah, kjer lovijo pra\xc5\xa1ne u\xc5\xa1i in drug plen. Favnisti\xc4\x8dno zanimive so jamske vrste._NEWLINE_Prehranjujejo se z drugimi majhnimi \xc4\x8dlenono\xc5\xbeci, kot so skaka\xc4\x8di in pr\xc5\xa1ice, ki jih ujamejo s kle\xc5\xa1\xc4\x8dami, nato pa omrtvi\xc4\x8dijo ali ubijejo s strupom iz pedipalpov. Prebava je, kot pri ostalih pajkovcih, zunanja.'