b'\n_START_ARTICLE_\nMle\xc4\x8dna \xc5\xbeleza\n_START_SECTION_\nZgradba\n_START_PARAGRAPH_\nMle\xc4\x8dna \xc5\xbeleza je sestavljena iz epitelijskega dela, ki predstavlja \xc5\xbelezno tkivo (parenhim) in vezivni del (stromo), ki daje dojki oporo in \xc4\x8dvrstost. Vezivo je kot celota razdeljeno v fino mre\xc5\xbeje, ki ga poznamo kot interlobarne, intralobularne in interlobularne pretine (septe). Vezivo se nadaljuje v globino proti pektoralni fasciji kot vezivni podporni mosti\xc4\x8dki \xe2\x80\x93 Cooperjevi ligamenti. Poleg \xc5\xbeleznega tkiva vsebujejo prostori med pretini \xc5\xa1e razli\xc4\x8dno koli\xc4\x8dino ma\xc5\xa1\xc4\x8dobe, ki je ni pod podro\xc4\x8djem bradavi\xc4\x8dnega kolobarja in bradavice. Vezivno in ma\xc5\xa1\xc4\x8dobno tkivo predstavljata ve\xc4\x8dino prostornine nedoje\xc4\x8de dojke. V \xc4\x8dasu nose\xc4\x8dnosti lobuli hipertrofirajo in proliferirajo tako, da je dojka v \xc4\x8dasu dojenja sestavljena iz ve\xc4\x8djega dela \xc5\xbeleznega tkiva. Osnovna enota dojke je lobularna enota terminalnega izvodila (TDLU, angl. terminal duct lobular unit), ki v \xc4\x8dasu laktacije proizvaja mleko. Sestavljen je iz re\xc5\xbenji\xc4\x8da (lobula) in izvodila. Meri 1\xe2\x80\x932 mm in s starostjo atrofira. Re\xc5\xbenji\xc4\x8di se zdru\xc5\xbeujejo v re\xc5\xbenje (lobuse), ki so grozdasto oblikovani. Iz njih vodijo mle\xc4\x8dna izvodila (ductuli lactiferi), ki se pred vstopom v bradavico raz\xc5\xa1irijo v mle\xc4\x8dni sinus (sinus lactiferis). Sinus ima premer 1\xe2\x80\x932 mm, v \xc4\x8dasu dojenja se raz\xc5\xa1iri na 5\xe2\x80\x938 mm. Dojko sestavlja iz 15\xe2\x80\x9320 razli\xc4\x8dno velikih re\xc5\xbenjev. Izvodila(duktuse) histolo\xc5\xa1ko obdajata dve vrsti celic: epitelijske in mioepitelijske celice. Epitelijske celice se razlikujejo glede na vrsto izvodila: ekstalobularni del je prekrit s kolumnarnimi celicami, intralobularni del izvodila pa s kuboidnimi celicami. Ekstralobularni del izvodila obdaja \xc5\xa1e elasti\xc4\x8dno vezivo.'