b'\n_START_ARTICLE_\nThomas Hill Green\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nRodil se je va\xc5\xa1kemu \xc5\xbeupniku v vasi\xc2\xa0Birkin\xc2\xa0v\xc2\xa0Angliji. Do 14. leta se je \xc5\xa1olal doma, nato pa se je vpisal v \xc5\xa1olo Rugby, kjer se je izobra\xc5\xbeeval pet let._NEWLINE_Leta 1855 je postal \xc5\xa1tudent na kolid\xc5\xbeu Balliol College, Oxford, kjer je diplomiral leta 1860. Nato je pou\xc4\x8deval filozofijo na isti univerzi, kolid\xc5\xbeu Christ Church, najprej kot tutor in od leta 1878 pa do svoje smrti kot profesor moralne filozofije._NEWLINE_Snov za pou\xc4\x8devanje je jemal iz svojih dveh najpomembnej\xc5\xa1ih del Prolegomena to Ethics (Prolegomena za etiko) in Lectures on the Principles of Political Obligation (Predavanja o na\xc4\x8delih politi\xc4\x8dne dol\xc5\xbenosti), ki sta bili objavljeni \xc5\xa1ele po njegovi smrti, vklju\xc4\x8dno z njegovo lai\xc4\x8dno pridigo Faith and The Witness of God (Vera in pri\xc4\x8devanje o Bogu). Njegov pogled na filozofijo je bil poznan \xc5\xbee iz dela Uvod v delo\xc2\xa0Davida Humea, ki sta ga napisala Green in njegov prijatelj\xc2\xa0T. H. Grose. V tem delu sta strokovno zapisala bistvo empiri\xc4\x8dne filozofije. Poleg univerze se je ukvarjal z lokalno politiko, kjer je zastopal liberalno politiko. Boril se je tudi za volilno pravico mo\xc5\xa1kih iz ni\xc5\xbejih dru\xc5\xbebenih slojev, ki niso izpolnjevali premo\xc5\xbeenjskega cenzusa za volilno pravico. V tem smislu je bil Green precej bolj temeljit, kot ve\xc4\x8dina drugih liberalcev, \xc4\x8deprav \xc5\xa1e obdobju primerno ne radikalen, ko je \xc5\xa1lo za volilno pravico \xc5\xbeensk. Bil je zagovornik zmernosti in u\xc4\x8dinkovit \xc4\x8dlan Oxfordskega mestnega sveta._NEWLINE_V okviru aktivnosti svoje liberalne stranke, je Green dal eno izmed najbolj znanih izjav o svoji liberalni politi\xc4\x8dni filozofiji, v delu Lecture on Liberal Legislation and Freedom of Contract (Predavanja o liberalni zakonodaji in svobodi dru\xc5\xbebene pogodbe). V tistem \xc4\x8dasu je pou\xc4\x8deval tudi religijo, epistemologijo, etiko in politi\xc4\x8dno filozofijo._NEWLINE_Umrl je zaradi krvne zastrupitve 15. marca 1882, star 45 let. Njegovega pogreba so se udele\xc5\xbeili prijatelji, akademski kolegi ter pribli\xc5\xbeno dva tiso\xc4\x8d sokrajanov.\n_START_SECTION_\nDelo\n_START_PARAGRAPH_\nSkepticizem in empirizem \xc5\xa1kotskega razsvetljenskega filozofa Davida Huma\xc2\xa0ter takrat aktualni evolucionizem so bile glavne paradigme mi\xc5\xa1ljenja v Angliji v tretji \xc4\x8detrtini 19. stoletja. Green je predstavljal idealisti\xc4\x8dno reakcijo proti tem doktrinam. Trdil je, da so bile te doktrine pripeljane do logi\xc4\x8dnega zaklju\xc4\x8dka in so upodobile filozofijo kot nesmiselno ter tudi, da so bile te doktrine neuporabne za prakti\xc4\x8dno \xc5\xbeivljenje. Trdil je, da so z reduciranjem \xc4\x8dlove\xc5\xa1kega uma na niz nepovezanih trenutnih ob\xc4\x8dutkov ti nauki uni\xc4\x8dili mo\xc5\xbenost \xc5\xa1ir\xc5\xa1ega spoznanja. Zanj je bilo pomembno, da je te nauke ovrgel, saj so podpirali redukcionisti\xc4\x8dno pojmovanje duha, ki je bil v skladu z nastajajo\xc4\x8do znanostjo psihologije. Green je posku\xc5\xa1al izni\xc4\x8diti zahteve psihologov, ki so trdili, da njihova mlada znanost zagotavlja nadomestek tradicionalnima epistemologiji in metafiziki._NEWLINE_Green je nadalje ugovarjal, da je tak\xc5\xa1no izkustvo predstavljalo \xc4\x8dloveka kot\xc2\xa0\xc2\xbbbitje, ki je le posledica naravnih sil\xc2\xab, in s tem so vsa ravnanja oziroma teorije ravnanja brez smisla; za \xc5\xbeivljenje v vsakem \xc4\x8dloveku razumljivi \xc4\x8duti nakazujejo na osebo samo, ki ve kaj je treba storiti in ima mo\xc4\x8d, da to stori. To ga je pripeljalo, da je, ne teoreti\xc4\x8dno, ampak prakti\xc4\x8dno spet na\xc4\x8del vpra\xc5\xa1anje o povezanosti \xc4\x8dloveka in narave. \xc5\xa0ele po odkritju, kak\xc5\xa1en je \xc4\x8dlovek sam po sebi in kak\xc5\xa1en je njegov odnos z okoljem bomo vedeli, kak\xc5\xa1na je njegova naloga. Na podlagi tega znanja se lahko oblikujejo moralna pravila, ki bodo slu\xc5\xbeila kot merilo dejanskih dr\xc5\xbeavljanskih in dru\xc5\xbebenih ustanov. Ta pravila tvorijo izraz moralnih idej in da je za dru\xc5\xbebo nujno, da te moralne ideje kon\xc4\x8dno dobijo pravo obliko.\n_START_SECTION_\nSocialni liberalizem\n_START_PARAGRAPH_\nThomas Hill Green je bil eden izmed najbolj vplivnih liberalnih filozofov. V delu Prolegomena to Etics (1884) so vidni za\xc4\x8detki preoblikovanja angle\xc5\xa1kega liberalizma v socialno liberalno smer. Njegove ideje je treba razumeti v kontekstu zgodovinskih okoli\xc5\xa1\xc4\x8din, v katerih je \xc5\xbeivel in so posledica industrijske revolucije. V tem \xc4\x8dasu je gospodarski razvoj spremljala vse ve\xc4\x8dja razredna delitev. Delavci so imeli slabe delovne pogoje, slabo zdravstveno oskrbo, zato je od dr\xc5\xbeave zahteval naj vsem ljudem zagotovi enake mo\xc5\xbenosti in svobo\xc5\xa1\xc4\x8dine. Poudaril je potrebo po moralnih in eti\xc4\x8dnih na\xc4\x8delih ter obveznosti dru\xc5\xbebe kot celote za bolj\xc5\xa1e zagotavljanje posameznikove mo\xc5\xbenosti samouresni\xc4\x8denja. Njegovi ideji so sledili tudi drugi liberalni misleci, kot so\xc2\xa0David Ritchie,\xc2\xa0John Hobson\xc2\xa0in\xc2\xa0Leonard Hobhouse\xc2\xa0in v nekaj letih so njegove ideje postale uradna doktrina Liberalne stranke v\xc2\xa0Zdru\xc5\xbeenem kraljestvu, ki so predstavljale vzpon\xc2\xa0socialnega liberalizma\xc2\xa0in sodobne oblike socialne dr\xc5\xbeave.\n_START_SECTION_\nKaj je \xc4\x8dlovek?\n_START_PARAGRAPH_\nVpra\xc5\xa1anje\xc2\xa0\xc2\xbbKaj je \xc4\x8dlovek?\xc2\xab, je po Hillu isto kot vpra\xc5\xa1anje\xc2\xa0\xc2\xbbKaj je izku\xc5\xa1nja?\xc2\xab, saj izku\xc5\xa1nja predstavlja zavedanje. Dejstva zavedanja so edina dejstva, do katerih smo upravi\xc4\x8deni trditi, da obstajajo. Po drugi strani pa so veljavni dokaz, za kar je potrebno za njihovo lastno razlago, torej za vse, kar je logi\xc4\x8dno vklju\xc4\x8deno v njih. Najosupljivej\xc5\xa1a zna\xc4\x8dilnost \xc4\x8dloveka, ki ga posebej zaznamuje, je, v nasprotju z \xc5\xbeivalmi, samozavedanje. Najenostavnej\xc5\xa1e du\xc5\xa1evno dejanje, v katerem lahko prou\xc4\x8dujemo delovanje \xc4\x8dlove\xc5\xa1kega uma - dejanje dojemanja razuma - ni zgolj psihi\xc4\x8dna ali fizi\xc4\x8dna sprememba, ampak je zavest o spremembi.\n_START_SECTION_\nTeorija pravic\n_START_PARAGRAPH_\n\xc4\x8ce \xc4\x8dlovek \xc5\xbeeli slediti svoji zavesti, se vanjo ne sme vme\xc5\xa1avati zunanji svet. \xc4\x8clovek potrebuje za\xc5\xa1\xc4\x8dito, da zavaruje svobodo mi\xc5\xa1ljenja ter dejanj. Ta za\xc5\xa1\xc4\x8dita se v modernih dru\xc5\xbebah imenuje pravica. Teorija pravic pa je njegova najpomembnej\xc5\xa1a politi\xc4\x8dna filozofija._NEWLINE_Trdi da je pravica mo\xc4\x8d, katere uveljavitev s strani \xc4\x8dloveka je prepoznana s strani dru\xc5\xbebe, in sicer kot bistvenega pomena za skupno dobro vseh ljudi ali podeljena s strani oblasti in katere vzdr\xc5\xbeevanje je priznano kot bistveno._NEWLINE_V prvi vrsti se je ukvarjal z moralnimi pravicami, to so pravice, ki so utemeljene in prepoznane na eti\xc4\x8dnih in ne zgolj na pravnih temeljih. Moralne pravice so nad zakonom. \xc4\x8ceprav se moralne pravice v osnovi razlikujejo od pravic danih s predpisi, so te moralne pravice \xc5\xa1e vedno izra\xc5\xbeene s predpisi, da lahko u\xc4\x8dinkujejo kot regulatorji \xc4\x8dlove\xc5\xa1kega delovanja. Zato je vloga dr\xc5\xbeave, da uveljavi pravice, ki izvirajo iz dru\xc5\xbebe, kot del razvijajo\xc4\x8de se zavesti.\n_START_SECTION_\nRazmi\xc5\xa1ljanje o verskem \xc5\xbeivljenju\n_START_PARAGRAPH_\nV sredini 19. stoletja je evolucionizem v geologiji in zatem v biologiji postavil kristijane v zadrego, ali na slepo slediti doktrini vere in Svetega pisma, ali pa sprejeti bolj smiselno, znanstveno razlago na pojave v naravi. Greenov u\xc4\x8denec\xc2\xa0Scott Holland\xc2\xa0in drugi, kot so\xc2\xa0W. T. Davidson so ga imeli za reformatorja v verskih vpra\xc5\xa1anjih anglikanske cerkve. Njegova verska prepri\xc4\x8danja so bila za sodobnike tako neobi\xc4\x8dajna, da so se spra\xc5\xa1evali, \xc4\x8de se sploh lahko imenuje kristijan. Green ni sprejemal dogem angle\xc5\xa1ke cerkve, bil pa je odprt za deizem._NEWLINE_V svojem delu Essay on Christian Dogma (Esej o kr\xc5\xa1\xc4\x8danskih dogmah) je ozna\xc4\x8dil oblikovanje verskih prepri\xc4\x8danj kot poskus stvaritve verodostojnega izra\xc5\xbeanja o kr\xc5\xa1\xc4\x8danskin dogmah ter zmo\xc5\xbenost, da lahko kristijani, ne glede na \xc4\x8das in kraj, sami presojajo razli\xc4\x8dne interpretacije svoje vere. Trdil je da v realnosti verska prepri\xc4\x8danja niso ve\xc4\x8dne resnice, ampak so metode, s katerimi ljudje re\xc5\xa1ujejo posebne zgodovinske probleme, kot so potrebe po posredovanju naukov Jezusa Kristusa. Verjel je, da verska prepri\xc4\x8danja slu\xc5\xbeijo opravi\xc4\x8devanju na\xc4\x8dinov posredovanja naukov verskih voditeljev namesto posredovanju brez\xc4\x8dasnega Jezusovega sporo\xc4\x8dila. Razlikoval je med \xe2\x80\x9cpogledom\xe2\x80\x9d, ki ozna\xc4\x8duje sprejetje bo\xc5\xbeanskosti Kristusa in obstoj Boga kot posledico fizi\xc4\x8dnega obstoja in \xe2\x80\x9cvero\xe2\x80\x9d, verovanje v Boga brez potrebe po dokazu o fizi\xc4\x8dnem obstoju. Tisti, ki zahtevajo \xc4\x8dude\xc5\xbena znamenja, da verjamejo v Boga, bi ta znamenja imeli zgolj za \xc4\x8dude\xc5\xbe in ne kot sredstvo za krepitev svoje vere. \xc4\x8ceprav je obravnaval vero kot\xc2\xa0\xc2\xbbprimarno formativno na\xc4\x8delo\xc2\xab, je trdil, da je vera, ki je pravilno usmerjena bistvenega pomena za \xc4\x8dlovekovo odre\xc5\xa1enje in kot taka prinese posamezniku bolj razvito razumevanje duhovnega in jasnej\xc5\xa1e prepoznavanja lastne resni\xc4\x8dne narave. To pa povzro\xc4\x8di pri posamezniku globljo zavest boga kot vir znanja in obstoja ter ve\xc4\x8djo ljubezen do boga. Trdil je tudi da je \xc4\x8dlovek neka oblika vesti. \xc4\x8clovek mora dvomiti o cerkveni pravovernosti, ker se bo\xc5\xbeji zakon resni\xc4\x8dno najde le v vesti vsakega \xc4\x8dlove\xc5\xa1kega bitja._NEWLINE_\xc4\x8ceprav je verjel, da je \xc5\xbeelja po zemeljski slavi posledica gre\xc5\xa1nega ponosa, ni pa verjel, da bi se pravi kristijan umaknil iz dru\xc5\xbebe. Verjel je, da vera ene osebe lahko slu\xc5\xbei k vzbuditvi vere v drugi osebi. Komunikacija med verniki je komunikacija boga k sebi. Ko vernik preverja svoje verovanje z verovanjem drugega v njegovi duhovni skupnosti postane bo\xc5\xbeja beseda jasnej\xc5\xa1a v mislih vseh. Humaniziral je pojem nesmrtnosti in intrepetiral edinstveno bo\xc5\xbeanstvo Jezusa Kristusa.\n_START_SECTION_\nEtika in moralna filozofija\n_START_PARAGRAPH_\nGreen je pri\xc5\xa1teval etiko k istemu procesu dojemanja in izku\xc5\xa1enj ter jo raz\xc5\xa1iril na raziskovanje narave \xc4\x8dlove\xc5\xa1tva in dru\xc5\xbebe. Samorefleksija je postopoma razkrila \xc4\x8dlove\xc5\xa1ke zmogljivosti, \xc4\x8dlove\xc5\xa1ko delovanje in posledi\xc4\x8dno \xc4\x8dlove\xc5\xa1ko odgovornost. Zaradi tega se posameznik zave potrebe po realizaciji svojega delovanja. Ta zavest, kombinirana s preiskovanjem okolice, kjer \xc4\x8dlovek \xc5\xbeivi, je prispevala k\xc2\xa0\xc2\xbbmoralnemu kodeksu\xc2\xab.\n_START_SECTION_\nVplivi Greenove filozofije\n_START_PARAGRAPH_\nNjegov filozofski vpliv je bil najmo\xc4\x8dnej\xc5\xa1i v zadnji \xc4\x8detrtini 19. stoletja v Angliji. Njegovo navdu\xc5\xa1enje nad tem, da bi se morale univerze bolj povezati z ljudmi in da bi se morale razredne razlike med razli\xc4\x8dnimi sloji prebivalstva zmanj\xc5\xa1ati pa je dobilo ve\xc4\x8dji vpliv \xc5\xa1ele po njegovi smrti._NEWLINE_Na Univerzi St. Andrews je njegove ideje \xc5\xa1iril, njegov nekdanji u\xc4\x8denec, profesor\xc2\xa0David George Ritchie.\xc2\xa0John Dewey\xc2\xa0pa je napisal \xc5\xa1tevilne eseje o Greenovih razmi\xc5\xa1ljanjih, vklju\xc4\x8dno s samouresni\xc4\x8ditvijo kot moralnim idealom._NEWLINE_Velikokrat so ga citirali socialno-liberalni politiki, kot so\xc2\xa0Herbert Samuel\xc2\xa0in\xc2\xa0H. H. Asquith, ki so \xc5\xa1tudirali na Balliol College v Oxfordu._NEWLINE_Green velja za prvega filozofa socialne pravi\xc4\x8dnosti, zato je\xc2\xa0Roy Hattersley\xc2\xa0pozval kabinet ministrov naj pri re\xc5\xa1evanju problemov socialne pravi\xc4\x8dnosti v Britaniji v 21.stoletju uporabijo njegova razmi\xc5\xa1ljanja.'