b'\n_START_ARTICLE_\nGotska arhitektura\n_START_PARAGRAPH_\nPod pojmom Gotska arhitektura razumemo srednjeve\xc5\xa1ki slog v gradbeni\xc5\xa1tvu in umetnosti, ki se je za\xc4\x8del z izgradnjo kora v opatijski cerkvi sv. Dionizija (Saint-Denis) pri Parizu (1140 - 1144), pri \xc4\x8demer je opat Suger (1081 - 1151), ki ga je dal zgraditi, zahteval, da mora biti cerkev najimenitnej\xc5\xa1a v Franciji in polna svetlobe, torej svetlej\xc5\xa1a kot dosedanje. Ta druga zahteva je bila klju\xc4\x8dna za oblikovanje gotske arhitekture. Slog je cvetel v \xc4\x8dasu visokega in poznega srednjega veka._NEWLINE_Zna\xc4\x8dilnosti sloga za\xc5\xa1iljen lok, rebrast obok in zunanji oporni loki. Gotska arhitektura je najbolj znana kot arhitektura \xc5\xa1tevilnih velikih stolnic, opatij in cerkva v Evropi. Prav tako je arhitektura \xc5\xa1tevilnih gradov, pala\xc4\x8d, mestnih hi\xc5\xa1, cehovskih dvoran, univerz in manj vidnem obsegu, v zasebnih stanovanjih._NEWLINE_Iz tega obdobja je ohranjeno veliko \xc5\xa1tevilo cerkvenih stavb, pri katerih je pomembna \xc5\xbee najmanj\xc5\xa1a strukturna arhitekturna razlika. Mnoge ve\xc4\x8dje stolnice pa veljajo za neprecenljive umetnine in so navedene na seznamu UNESCO kot svetovna kulturna dedi\xc5\xa1\xc4\x8dina. Zaradi tega je \xc5\xa1tudija gotske arhitekture v veliki meri \xc5\xa1tudija stolnic in cerkva._NEWLINE_Serija o\xc5\xbeivitve gotike (neogotika) v mestih se je za\xc4\x8dela sredi 18. stoletja v Angliji in se raz\xc5\xa1irila po Evropi v 19. stoletju. \xc5\xa0e vedno so v veliki meri prevladovale cerkvene in univerzitetne zgradbe, tudi \xc5\xa1e v 20. stoletju.\n_START_SECTION_\nPojem \xc2\xbbGotika\xc2\xab\n_START_PARAGRAPH_\nIzraz \xc2\xbbGotika\xc2\xab\xc2\xa0je nastal kot slab\xc5\xa1alno poimenovanje. Giorgio Vasari v svojem delu \xc5\xbdivljenje najbolj odli\xc4\x8dnih slikarjev, kiparjev in arhitektov (Le vite de\' piv eccellenti pittori, scultori, e architettori) uporablja izraz \xc2\xbbbarbarsko nem\xc5\xa1ki slog\xc2\xab\xc2\xa0za opis, kaj se \xc5\xa1teje gotski slog, in v uvodu opisuje razli\xc4\x8dne arhitekturne zna\xc4\x8dilnosti \xc2\xbbGotov\xc2\xab, ki so odgovorni za uni\xc4\x8devanje starih zgradb, potem ko so zavzeli Rim in postavljanje novih v tem slogu. V \xc4\x8dasu, v katerem je pisal Vasari, je Italija imela stoletja stare stavbe v klasi\xc4\x8dni arhitekturni._NEWLINE_Renesansa je nato prehitela Evropo, spremenila sistem kulture, ki je pred prihodom tiska bil skoraj v celoti osredoto\xc4\x8den na Cerkev in bil zaznan kot obdobje nevednosti in vra\xc5\xbeeverja. Zato je Fran\xc3\xa7ois Rabelais, tudi v 16. stoletju, predstavil napis nad vrati svoje utopi\xc4\x8dne opatije Th\xc3\xa9l\xc3\xa8me, \xc2\xbbTukaj ne vstopijo hinavci, pobo\xc5\xbenjaki ...\xc2\xab\xc2\xa0vzdevki za \xc2\xbbGote\xc2\xab\xc2\xa0in \xc2\xbbOstrogote\xc2\xab._NEWLINE_V angle\xc5\xa1\xc4\x8dini iz 17. stoletja, je \xc2\xbbGoth\xc2\xab\xc2\xa0ekvivalent za \xc2\xbbvandal\xc2\xab\xc2\xa0- barbar, iz germanske dedi\xc5\xa1\xc4\x8dine, in tako je izraz pri\xc5\xa1el v uporabo za arhitekturnih slog severne Evrope v \xc4\x8dasu pred o\xc5\xbeivitvijo.\n_START_SECTION_\nDefinicija in podro\xc4\x8dje\n_START_PARAGRAPH_\nGotska arhitektura je arhitektura poznega srednjega veka, zaznamovana z uporabo koni\xc4\x8dastega oboka (loka). Drugi elementi, ki so skupni gotski arhitekturi so rebrast obok, opornik, tudi zunanji oporni loki, velika okna, ki so pogosto v skupini in zdru\xc5\xbeena s krogovi\xc4\x8djem, rozete, stolpi, koni\xc4\x8dasti zvoniki in fiale in bogato okra\xc5\xa1ene fasade._NEWLINE_Kot arhitekturni slog, se je gotski razvil predvsem v cerkveni arhitekturi, njegove principe in zna\xc4\x8dilne oblike pa so uporabili tudi pri drugih vrstah stavb. Stavbe vseh vrst zgrajene v gotskem slogu so bile enostavne stanovanjske zgradbe, elegantne me\xc5\xa1\xc4\x8danske hi\xc5\xa1e, velike pala\xc4\x8de, poslovni prostori, gradovi, mestni zidovi, mostovi, va\xc5\xa1ke cerkve, samostanske cerkve, samostanski kompleksi in velike stolnice._NEWLINE_Najve\xc4\x8dje \xc5\xa1tevilo ohranjenih gotskih zgradb so cerkve. Te segajo od majhnih kapelic do velikih stolnic in \xc4\x8deprav so bile mnoge podalj\xc5\xa1ane in spremenjene v razli\xc4\x8dnih slogih, jih je veliko ostalo bodisi v bistvu nedotaknjene ali skrbno obnovljene, kar ka\xc5\xbee na obliko, zna\xc4\x8daj in okras gotske arhitekture. Gotski slog je najbolj povezan z velikimi stolnicami zlasti v severni Franciji, Angliji in \xc5\xa0paniji, drugi izvrstni primeri pa se pojavljajo po vsej Evropi.\n_START_SECTION_\nPolitika\n_START_PARAGRAPH_\nOb koncu 12. stoletja je bila Evropa razdeljena na mno\xc5\xbeico mestnih dr\xc5\xbeav in kraljestev. Obmo\xc4\x8dje, ki zajema sodobno Nem\xc4\x8dijo, ju\xc5\xbeno Dansko, Nizozemsko, Belgijo, Luksemburg, \xc5\xa0vico, Avstrijo, Slovenijo, \xc4\x8ce\xc5\xa1ko in velik del severne Italije (razen Benetk in pape\xc5\xa1ke dr\xc5\xbeave) je bil nominalno del Svetega rimskega cesarstva, vendar so imeli lokalni vladarji precej\xc5\xa1njo samostojnost. Francija, Danska, Poljska, Mad\xc5\xbearska, Portugalska, \xc5\xa0kotska, Kastilija, Aragon, Navara, Sicilija in Ciper so bila neodvisna kraljestva, kot tudi An\xc5\xbeujsko kraljestvo, katerega kralji dru\xc5\xbeine Plantagenet so vladali Angliji, je v veliki meri postal sodobna Francija. Norve\xc5\xa1ka je pri\xc5\xa1la pod vpliv Anglije, medtem ko so bile druge skandinavske dr\xc5\xbeave in Poljska pod vplivom trgovinskih stikov s hanzeatskimi mesti. An\xc5\xbeujski kralji so prinesli gotsko tradicijo iz Francije v ju\xc5\xbeno Italijo, medtem ko so Lusignanski kralji predstavili francosko gotsko arhitekturo na Cipru._NEWLINE_Po vsej Evropi je v tem \xc4\x8dasu hitro rastla trgovine in povezava mest. Nem\xc4\x8dija in Lowlands (Beneluks) so imela velika cveto\xc4\x8da mesta, ki so zrasla v relativnem miru, v trgovini in tekmovalnosti med seboj ali samo zdru\xc5\xbeena, kot premer Hanzeatska liga. Profane stavbe so bile velikega pomena v teh krajih kot znak bogastva in ponosa. Anglija in Francija sta ostali ve\xc4\x8dinoma fevdalni in ustvarjali pomembne arhitekture za svoje kralje, vojvode in \xc5\xa1kofe, namesto velikih mestnih hi\xc5\xa1 za svoje me\xc5\xa1\xc4\x8dane.\n_START_SECTION_\nReligija\n_START_PARAGRAPH_\nV tem \xc4\x8dasu je v Evropi prevladovala Katoli\xc5\xa1ka cerkev, kar je vplivalo ne samo na vero, temve\xc4\x8d tudi na bogastvo in mo\xc4\x8d. \xc5\xa0kofje so bili s strani Cerkve imenovani in odlo\xc4\x8dali kot virtualni knezi ve\xc4\x8d velikim posestvom. V zgodnji srednjeve\xc5\xa1ki dobi je hitro nara\xc5\xa1\xc4\x8dalo meni\xc5\xa1tvo, ki z ve\xc4\x8d razli\xc4\x8dnimi naro\xc4\x8dili prevladuje in \xc5\xa1iri svoj vpliv. V prvi vrsti so bili benediktinci, katerih velike samostanske cerkve mo\xc4\x8dno preseglo vse druge v Angliji. Ve\xc4\x8dinoma gradijo v mestih, v nasprotju s cistercijani, katerih uni\xc4\x8dene opatije so vidne na oddaljenem pode\xc5\xbeelju. Klinijska in cistercijanska pravila so prevladovala v Franciji, tako je velik samostan v Clunyju predstavljal formulo za dobro na\xc4\x8drtovano samostansko mesto, in vplival na vse poznej\xc5\xa1e samostanske stavbe ve\xc4\x8d stoletij._NEWLINE_V 13. stoletju je Fran\xc4\x8di\xc5\xa1ek Asi\xc5\xa1ki ustanovil fran\xc4\x8di\xc5\xa1kane ali tako imenovan bera\xc5\xa1ki red. Dominikanci so \xc5\xa1e drug bera\xc5\xa1kih red ustanovili v istem obdobju v Toulousu in Bologni, ki je bil \xc5\xa1e posebej vpliven pri gradnji gotskih cerkva v Italiji.\n_START_SECTION_\nGeografija\n_START_PARAGRAPH_\nOd 10. do 13. stoletja, je romanska arhitektura postala vseevropski stil in na\xc4\x8din gradnje, ki vplival na zgradbe tudi v dr\xc5\xbeavah dale\xc4\x8d narazen (Irska, Hrva\xc5\xa1ka, \xc5\xa0vedska in na Sicilija). Enako \xc5\xa1iroko geografsko obmo\xc4\x8dje je nato vplivalo na razvoj gotske arhitekture, so se pa slogi in metode gradnje razlikovale od kraja do kraja, glede na gotski okus. Bli\xc5\xbeina nekaterih regij je pomenila, da sosede ne opredeljuje delitev sloga. Po drugi strani pa nekatere regije, kot sta Anglija in \xc5\xa0panija izvajata zna\xc4\x8dilnosti, ki jih redko vidimo drugje, razen \xc4\x8de so jih izvajali potujo\xc4\x8di obrtniki ali so jih prena\xc5\xa1ali \xc5\xa1kofi. Regionalne razlike, ki so o\xc4\x8ditne v velikih opatijah in stolnicah v obdobju romanike, postanejo \xc5\xa1e bolj o\xc4\x8ditne v gotiki._NEWLINE_Lokalna razpolo\xc5\xbeljivost materialov je vplivala tako na gradnjo kot slog. V Franciji je bil na voljo apnenec v ve\xc4\x8d oblikah, zelo fin bel apnenec v Caenu, z omejenimi mo\xc5\xbenostmi za kiparski okras. Anglija je imela grob apnenec in rde\xc4\x8di pe\xc5\xa1\xc4\x8denjak, kot tudi temno zelen Purbeck marmor, ki je bil pogosto uporabljen za arhitekturne detajle._NEWLINE_V severni Nem\xc4\x8diji, na Nizozemskem, severni Poljski, Danski in baltskih dr\xc5\xbeavah, je bil lokalni gradbeni kamen sicer na voljo, vendar pa je bila mo\xc4\x8dna tradicija gradnje iz opeke. Nastal je slog ope\xc4\x8dna gotika, tudi \xc2\xbbBacksteingotik\xc2\xab\xc2\xa0v Nem\xc4\x8diji in Skandinaviji in je povezana s hanzeatskimi mesti. V Italiji se je kamen uporabljal za utrdbe, opeka pa je bila najprimernej\xc5\xa1a za druge stavbe. Zaradi obse\xc5\xbene in raznolike vloge marmorja, so \xc5\xa1tevilni objekti ostali brez okrasja na fasadi, tako da bi lahko kasneje vgadili marmor._NEWLINE_Razpolo\xc5\xbeljivost lesa le je tudi vplivala na slog arhitekture. Lesene stavbe prevladujejo v Skandinaviji. Razpolo\xc5\xbeljivost lesa je pripomogla k re\xc5\xa1itvam stre\xc5\xa1nih konstrukcij po vsej Evropi. Domnevajo, da so bile strehe veli\xc4\x8dastnih zvonikov v Anglije zasnovani kot neposreden odziv na pomanjkanje dolgega ravnega lesa do konca srednjega veka, ko so bili gozdovi zdesetkani, ne samo zaradi gradnje velikih streh, ampak tudi za ladjedelni\xc5\xa1tvo.\n_START_SECTION_\nArhitekturno ozadje\n_START_PARAGRAPH_\nGotska arhitektura je zrasla iz predhodnega arhitekturnega sloga, romanike. Za ve\xc4\x8dino del, ni bilo \xc4\x8distega prehoda, saj naj bi kasneje v renesan\xc4\x8dnih Firencah obnovili klasicizem z Filippom Brunelleschijem v za\xc4\x8detku 15. stoletja.\n_START_SECTION_\nRomanska tradicija\n_START_PARAGRAPH_\nV 12. stoletju je bila romanska arhitektura (imenovana po normanski arhitekturi v Angliji in povezavi z invazijo Normanov), raz\xc5\xa1irjena po vsej Evropi in zagotavljala osnovne arhitekturne oblike in enote, ki so bile \xc5\xa1e naprej v razvoju v celotnem srednjem veku. Pomembna kategorija zgradb so bile: stolnica, \xc5\xbeupnijska cerkev, samostan, grad, pala\xc4\x8da, velika dvorana, vhodne zgradbe v mestnem obzidju, profane stavbe._NEWLINE_Veliko arhitekturnih zna\xc4\x8dilnosti, ki so povezane z gotsko arhitekturo so razvili arhitekti \xc5\xbee pri romanskih stavbah. To so rebrasti oboki, oporniki, slu\xc5\xbeniki (skupine stebrov), ambulatorij (korni obhod), okno kolo, zvonik in bogato izrezljana vrata timpanona. Z razvojem gotskega sloga so postali bolj dovr\xc5\xa1eni._NEWLINE_Predvsem je bila raz\xc5\xa1irjena uvedba enotne funkcije s koni\xc4\x8dastim lokom/obokom, ki naj bi prinesla spremembo, ki lo\xc4\x8duje gotiko od romanike. Tehnolo\xc5\xa1ka sprememba je dovolila stilisti\xc4\x8dno spremembo, ki tradicijo masivnega zidu in trdne stene prebode z mno\xc5\xbeico odprtin, ki prinesejo svetlobo, za zmago nad snovjo. S tem je pri\xc5\xa1el razvoj \xc5\xa1tevilnih drugih arhitekturnih elementov, najprej na preizku\xc5\xa1nji v enostavnej\xc5\xa1ih stavbah in nato uporabljenih za izpolnjevanje strukturnih, estetskih in ideolo\xc5\xa1kih potreb novega sloga. To so bili zunanji oporniki, fiale in okna s krogovi\xc4\x8djem, ki zaznamujejo gotsko cerkveno arhitekturo. Za\xc5\xa1iljen lok, tako mo\xc4\x8dno povezan z gotskim slogom, je bil prvi, ki se je uporabljal v zahodni arhitekturi v stavbah, ki so bile sicer jasno romanske, zlasti stolnica v Durhamu na severu Anglije, s stolnico Monreale in Cefal\xc3\xb9 na Siciliji ter stolnico Autun v Franciji.\n_START_SECTION_\nIslamski vplivi\n_START_PARAGRAPH_\nZa\xc5\xa1iljen lok, ena izmed pomembnih lastnosti gotike, je bil \xc5\xbee mnogo prej del islamske arhitekture, ki sledi islamskim osvajanjem rimske Sirije in Sasanidskega imperija v sedmem stoletju. Za\xc5\xa1iljen lok in njegovi predhodniki so bili uporabljeni v poznorimski in Sasaniski arhitektura. V rimskem kontekstu je razviden iz zgodnje cerkvene stavbe v Siriji in nekaterih drugih strukturah, kot je rimski most Karamagara, v Sasanidski arhitekturi pa so paraboli\xc4\x8dni in koni\xc4\x8dasti loki v pala\xc4\x8dah in sveti\xc5\xa1\xc4\x8dih._NEWLINE_Pove\xc4\x8danje voja\xc5\xa1kih in kulturnih stikov z muslimanskim svetom, vklju\xc4\x8dno Normanov na islamski Siciliji leta 1090, kri\xc5\xbearske vojne, ki so se za\xc4\x8dele leta 1096 in islamska prisotnost v \xc5\xa0paniji, so razlogi, ki so lahko vplivali na srednjeve\xc5\xa1ko Evropo, da je sprejela koni\xc4\x8dasti obok. V tistih delih zahodnega Sredozemlja, ki je bil pod islamskim nadzorom ali vplivom, so nastale bogate regionalne variante, fiksirane z romansko in kasneje gotsko tradicijo, z islamskimi okrasnimi oblikami, kot je videti na primer v Monrealu in Cefalu.\n_START_SECTION_\nPrehod od romanike do gotske arhitekture\n_START_PARAGRAPH_\nZna\xc4\x8dilne oblike, ki so v gotski arhitekturi zrasle iz romanske arhitekture, so se razvijale na razli\xc4\x8dnih geografskih lokacijah kot posledica razli\xc4\x8dnih vplivov in strukturnih zahtev. Medtem ko sta sod\xc4\x8dkasti in banjast obok zna\xc4\x8dilna romanska arhitektura, so bili rebrasti oboki uporabljeni v ladjah dveh romanskih cerkva v Caenu, v opatiji Saint-\xc3\x89tienne in Abbaye aux Damah v letu 1120. Rebrasti obok nad severno pre\xc4\x8dno ladjo v stolnici Durham v Angliji  verjetno \xc5\xa1e prej. V tej stolnici so bili koni\xc4\x8dasti loki v ladijskem oboku, 1128-1133,  uporabljeni prvi\xc4\x8d v visokem svodu._NEWLINE_Druge zna\xc4\x8dilnosti zgodnje gotske arhitekture, kot so vertikalne gredi, zdru\xc5\xbeeni stebri, oporni pomoli, plo\xc5\xa1\xc4\x8dato krogovi\xc4\x8dje in skupine ozkih odprtin, so se razvile v romanski dobi. Zahodna fasada stolnice v Ely ponazarja ta razvoj. Navznoter je bila zgrajena tri stopenjska ureditev: arkade, triforij in svetlobno nadstropje. Notranjost je postala la\xc5\xbeja z vklju\xc4\x8ditvijo ve\xc4\x8d in ve\xc4\x8djimi okni._NEWLINE_Bazilika Saint Denis je obi\xc4\x8dajno navedena kot prva resni\xc4\x8dno gotska stavba, vendar je razlika najbolj vidna v koru, katerega ambulantorij ostaja nedotaknjen. Stolnica v Noyonu, tudi v Franciji, je najstarej\xc5\xa1a zaklju\xc4\x8dena obnova celotne stolnice v novem slogu 1150-1231. Pri uporabi vseh tistih zna\xc4\x8dilnosti znanih kot gotike, vklju\xc4\x8dno s koni\xc4\x8dastimi loki, zunanjimi oporniki in rebrastim obokanjem, so graditelji \xc5\xa1e naprej uporabljali \xc5\xa1tevilne funkcije in elemente romanske arhitekture, tudi okrogli zaklju\xc4\x8dek loka po vsej stavbi, saj bi s spreminjanjem oblike zanemarili funkcionalnost._NEWLINE_Abbey Saint-Denis, stolnica v Noyonu, Stolnica Notre-Dame v Parizu in stolnica v Canterburyju v Angliji, enostavni valjasti stebri prevladujejo nad gotskimi oblikami skupin stebrov in opornimi pomoli. Stolnica v Wellsu v Angliji, za\xc4\x8deta na vzhodnem koncu leta 1175, je prva stavba, v kateri se je oblikovalec osvobodil romanskih oblik. Arhitekt je v celoti opravil z okroglim obokom v korist koni\xc4\x8dastega in z valjastim stebrom s priljubljenimi pomoli, s sestavljenimi skupinami stebrov, ki vodijo v loke z ornamenti. Transept in glavna ladja je delo Adama Lockeja v istem slogu in je bilo zaklju\xc4\x8deno okoli 1230. Zna\xc4\x8daj stavbe je povsem gotski.\n_START_SECTION_\nOpat Suger\n_START_PARAGRAPH_\nVzhodni konec bazilike cerkve Saint-Denis, ki jo je naro\xc4\x8dil opat Suger, je bil zgrajen in zaklju\xc4\x8den leta 1144 in se pogosto navaja kot prvo resni\xc4\x8dno gotsko zgradbo, saj zdru\xc5\xbeuje veliko arhitekturnih oblik, ki so se razvile iz romanike in zaznamujejo gotski slog._NEWLINE_Suger, prijatelj in zaupnik francoskih kraljev, Ludvika VI. in Ludvika VII., se je odlo\xc4\x8dil okoli leta 1137, za obnovo velike cerkve Saint-Denis v sklopu opatije, ki je bil tudi kraljeva rezidenca. Za\xc4\x8del je z zahodne strani, in najprej rekonstruiral prvotno karolin\xc5\xa1ko fasado z enimi vrati. Oblikoval je pro\xc4\x8delje Saint-Denis, kot da je slika Konstantinovega rimskega slavoloka, s tridelno delitvijo in tremi velikimi portali. Okno rozeta je prvi znan primer nad v Franciji. Fasada zdru\xc5\xbeuje tako okrogle oboke kot koni\xc4\x8daste loke gotskem slogu._NEWLINE_Ob zaklju\xc4\x8dku zahodne fasade leta 1140, je opat Suger za\xc4\x8del obnovo vzhodnega konca tako, da je karolin\xc5\xa1ko ladjo pustil v uporabi. Zasnoval je kor, ki je bil pre\xc5\xbeet s svetlobo. Da bi dosegli cilje, so njegovi zidarji zasnovali ve\xc4\x8d novih funkcij, ki so se razvile ali bile uporabljene v romanski arhitekturi: za\xc5\xa1iljen lok, rebrasti obok, ambulantorij s kapelicami, skupine stebrov, ki podpirajo rebra v razli\xc4\x8dnih smereh in zunanje opornike, ki so omogo\xc4\x8dili vklju\xc4\x8ditev velikih oken v svetlobnem nadstropju._NEWLINE_Nova struktura je bila dokon\xc4\x8dana in posve\xc4\x8dena 11. junija 1144 v prisotnosti kralja. Kor in zahodna fasada opatije Saint-Denis so tako postali prototipi za nadaljnjo gradnjo v kraljevem podro\xc4\x8dju severne Francije in v vojvodstvu Normandije. V \xc4\x8dasu vladavine An\xc5\xbeujske dinastije, je bil nov slog uveden v Anglijo in se je raz\xc5\xa1iril po vsej Franciji, dr\xc5\xbeavah Beneluksa, Nem\xc4\x8diji, \xc5\xa0paniji, severni Italiji in na Siciliji.\n_START_SECTION_\nZna\xc4\x8dilnosti gotskih stolnic in velikih cerkva\n_START_PARAGRAPH_\nMedtem ko mnogo posvetnih stavb obstaja \xc5\xbee od poznega srednjega veka, je v stavbah stolnic in velikih cerkev gotika zavzela svoje ustrezne strukture in lastnosti. Gotska stolnica ali opatija je bila do 20. stoletja obi\xc4\x8dajno najvi\xc5\xa1ja stavba v mestu, ki se je dvigala visoko nad vsemi ostalimi zgradbami in obvladovala obzorje z enim ali ve\xc4\x8d stolpi in zvoniki._NEWLINE_Gotski slog cerkvenih stavb poudarja navpi\xc4\x8dnost in svetlobo. To je bilo dose\xc5\xbeeno z razvojem dolo\xc4\x8denih arhitekturnih zna\xc4\x8dilnosti. Strukturni deli stavbe je prenehala biti njena trdna stena, nadomestil jo skelet iz kamna z zdru\xc5\xbeenimi stebri, ki so poudarili rebraste oboke in zunanje opornike.\n_START_SECTION_\nNa\xc4\x8drt\n_START_PARAGRAPH_\nVe\xc4\x8dina velikih gotskih cerkva in veliko manj\xc5\xa1ih \xc5\xbeupnijskih cerkev ima v tlorisu obliko latinskega kri\xc5\xbea, z dolgo ladjo, ki je telo cerkve, pre\xc4\x8dno ladjo, ki se imenuje transept in sega izven nje in podalj\xc5\xa1anjem, ki se imenuje kor. Obstaja ve\xc4\x8d regionalne razlike glede tega tlorisa._NEWLINE_Glavna ladja ima obi\xc4\x8dajno na obeh straneh prehode ali stranske ladje, lahko eno, najve\xc4\x8dkrat pa dve. Glavna ladja je obi\xc4\x8dajno precej vi\xc5\xa1ja od stranskih in ima svetlobno nadstropje, ki razsvetljuje osrednji prostor. Gotske cerkve germanske tradicije, kot je primer Sveti \xc5\xa0tefan na Dunaju, imajo pogosto vse ladje enake vi\xc5\xa1ine in se imenujejo dvoranske cerkve (Hallenkirche). Na jugu Francije je pogosta ena \xc5\xa1iroka ladja brez stranskih, kot je Sainte-Marie v Saint-Bertrand-de-Comminges._NEWLINE_V nekaterih cerkvah z dvema stranskima ladjama, kot je Notre Dame v Parizu, transept ne \xc5\xa1trli \xc4\x8dez \xc5\xa1irino. V angle\xc5\xa1kih stolnicah je transept po navadi drzen in sta lahko dva, kot je v stolnici v Salisburyju, kar pa ne velja za manj\xc5\xa1e cerkve._NEWLINE_Vzhodni krak ka\xc5\xbee precej\xc5\xa1njo raznolikost. V Angliji je na splo\xc5\xa1no dolg in ima lahko dve razli\xc4\x8dni enoti, tako kor in prezbiterij. Pogosto je kvadraten ali ima izstopajo\xc4\x8d Marijino kapelo, posve\xc4\x8deno Devici Mariji. V Franciji je vzhodni konec pogosto poligonski in obdan s hodnikom, imenovanim ambulatorij in v\xc4\x8dasih z \xc5\xbearkatim obro\xc4\x8dem kapel, ki se imenuje \xc2\xbbchevet\xc2\xab. Medtem ko so nem\xc5\xa1ke cerkve podobne tistim v Franciji, ima v Italiji vzhodni del s transeptom samo plitko apsidalno kapelo, ki vsebuje sveti\xc5\xa1\xc4\x8de, kot je stolnica v Firencah.\n_START_SECTION_\nZgodovina\n_START_PARAGRAPH_\nEna izmed pomembnih zna\xc4\x8dilnosti gotske arhitekture je koni\xc4\x8dast ali \xc5\xa1iljast lok. Loki podobne vrste so bili uporabljeni na Bli\xc5\xbenjem vzhodu, v pre-islamski, kakor tudi islamski arhitekturi, preden so bili uvedeni v srednjeve\xc5\xa1ko arhitekturo. Tako menijo nekateri arhitekturni zgodovinarji, in to naj bi bil navdih za uporabo koni\xc4\x8dastega loka v Franciji, v nasprotju z romanskimi zgradbami._NEWLINE_V nasprotju s teorijo \xc5\xa1irjenja se zdi, da je bilo hkrati s strukturnim razvojem za\xc5\xa1iljenega loka za obokanje prostorov nepravilnih tlorisov, da bi bili pre\xc4\x8dni loki na isti vi\xc5\xa1ini kot diagonalni. Slednje se pojavi pri stolnici v Durhamu v stranskih ladjah v letu 1093. Koni\xc4\x8dasti loki se ob\xc5\xa1irno pojavljajo v romanskih dekorativnih slepih arkadah, kjer se polkro\xc5\xbeni loki prekrivajo med seboj v preprostem dekorativnem vzorcu.\n_START_SECTION_\nFunkcija\n_START_PARAGRAPH_\nGotski lok, za razliko od polkro\xc5\xbenega oboka rimske in romanske zgradbe, se lahko uporablja za strehe pravokotnega in nepravilno oblikovanega tlorisa, kot so trapezoidi. Druga strukturna prednost je, da za\xc5\xa1iljen lok prena\xc5\xa1a te\xc5\xbeo na nosilne stebre ali stebre pod strmim kotom. To je omogo\xc4\x8dilo arhitektom dvigniti ladje precej vi\xc5\xa1je, kot je bilo mogo\xc4\x8de v romanski arhitekturi. Gotska arhitekture je dala bolj navpi\xc4\x8den vizualni zna\xc4\x8daj kot romanska._NEWLINE_V gotski arhitekturi se je za\xc5\xa1iljen lok uporabljal v vsakem mestu, kjer je to zahtevala obokana oblika. Gotske odprtine, kot so vratne odprtine, okna, arkade in galerije so poudarili z loki. Gotsko obokanje nad prostori, tako velikimi kot majhnimi, je obi\xc4\x8dajno podkrepljeno z bogato oblikovanimi rebri._NEWLINE_Vrste koni\xc4\x8dastih lokov ob nosilni steni tvorijo tipi\xc4\x8dno dekoracijo sten, znano kot slepe arkade. Ni\xc5\xa1e s koni\xc4\x8dastimi loki vsebujejo skulpturne in so glavna zunanja zna\xc4\x8dilnost. Za\xc5\xa1iljen lok se uporablja pri izdelavi prepletenih oblik, ki so bile razvite v okenskih povr\xc5\xa1inah v zapletenem gotskem krogovi\xc4\x8dju, ki tvori strukturno podporo velikim oknom, ki so zna\xc4\x8dilne za slog\n_START_SECTION_\nVi\xc5\xa1ina\n_START_PARAGRAPH_\nZna\xc4\x8dilnost gotske cerkvene arhitekture je njena vi\xc5\xa1ina, tako absolutno in v razmerju do njene \xc5\xa1irine, vertikalnost kar ka\xc5\xbee na te\xc5\xbenjo priti v nebesa. Del glavnega dela gotske cerkve je precej vi\xc5\xa1ja kot \xc5\xa1iroka glavna ladja. V Angliji je dele\xc5\xbe v\xc4\x8dasih ve\xc4\x8dji od 2:1, pri \xc4\x8demer najve\xc4\x8dja sorazmerna razlika dose\xc5\xbee razmerje 3,6:1 v K\xc3\xb6lnski stolnici. Najvi\xc5\xa1ji notranji obok je v stolnici Beauvais na 48 metrov vi\xc5\xa1ine._NEWLINE_Zunanjost, stolpi in fiale so zna\xc4\x8dilnost gotskih cerkva tako velikih kot majhnih, \xc5\xa1tevilo in namestitev je ena od najve\xc4\x8djih spremenljivk v gotski arhitekturi. V Italiji je stolp, \xc4\x8de je prisoten, skoraj vedno lo\xc4\x8den od stavbe in je pogosto od starej\xc5\xa1e zgradbe. V Franciji in \xc5\xa0paniji sta dva stolpa na sprednji strani. V Angliji, Nem\xc4\x8diji in Skandinaviji ni pravila. Angle\xc5\xa1ka stolnica ima lahko ogromen stolp na kri\xc5\xbei\xc5\xa1\xc4\x8du ladij. Manj\xc5\xa1e cerkve imajo obi\xc4\x8dajno le en stolp, to pa se lahko zgodi tudi pri ve\xc4\x8djih stavbah, kot je Stolnica v Salisburyju ali Ulm minister, ki ima najvi\xc5\xa1ji zvonik na svetu, nekoliko vi\xc5\xa1ji, kot v Lincolnski stolnici, ki je bila najvi\xc5\xa1ja dejansko zaklju\xc4\x8dena stavba v obdobje srednjega veka, s 160 m.\n_START_SECTION_\nVertikalni poudarek\n_START_PARAGRAPH_\nZa\xc5\xa1iljen lok je primeren za doseganje vi\xc5\xa1ine. Ta pojav je karakteristi\xc4\x8den in \xc5\xa1e dodatno okrepi dekoracijo stavbe._NEWLINE_Na zunanjosti, kjer vertikalnost poudarijo tudi stolpi in zvoniki in v manj\xc5\xa1i meri mo\xc4\x8dno \xc5\xa1trle\xc4\x8di navpi\xc4\x8dni oporniki, z ozkimi pol stebri imenovanimi slu\xc5\xbeniki, ki pogosto pre\xc4\x8dkajo ve\xc4\x8d eta\xc5\xbe stavbe, z dolgimi ozkimi okni, so vertikalni frizi okrog vrat in figurativno kiparstvo, ki poudarja vertikalnost. Stre\xc5\xa1na linija, pro\xc4\x8delje, oporniki in drugi deli stavbe so pogosto zaklju\xc4\x8deni z majhnimi fialami, Milanska stolnica je skrajni primer uporabe te oblike dekoracije._NEWLINE_V notranjosti stavbe so zgrajeni stebri - slopi slu\xc5\xbenikov - od tal do stropa, kjer podpirajo rebrast obok in kot visoko drevo \xc5\xa1irijo veje. Vertikale so ponovijo pri oknih in stenskih povr\xc5\xa1inah. V \xc5\xa1tevilnih gotskih cerkvah, zlasti v Franciji in v obdobju perpendicular v angle\xc5\xa1ki gotski arhitekturi, vertikalni elementi v galeriji in okensko krogovi\xc4\x8dje ustvarja mo\xc4\x8dno poenoteno funkcijo, ki kompenzirajo horizontalno delitev notranje zgradbe.\n_START_SECTION_\nOsvetlitev\n_START_PARAGRAPH_\nEna izmed najbolj razpoznavnih zna\xc4\x8dilnosti gotske arhitekture je ekspanzivna povr\xc5\xa1ina oken kot v Sainte Chapelle in zelo veliko \xc5\xa1tevilo posameznih oken, kot v stolnici v Yorku, stolnici v Gloucesteru in milanski stolnici. Pove\xc4\x8danje velikosti oken v gotiki se nana\xc5\xa1a na uporabo rebrastega oboka in \xc5\xa1e zlasti, koni\xc4\x8dastega rebrastega loka, ki usmerja te\xc5\xbeo na nosilne grede z manj pritiska navzven kot polkro\xc5\xbeni obok. Stene zato ni treba da so tako debele._NEWLINE_Nadaljnji razvoj je bil zunanji opornik, ki je uslo\xc4\x8den navzven, iz oboka preko stropa prehaja v veliki oporni pomol, ki \xc5\xa1trli tudi prek zunanje stene. Na teh delih so bili pogosto fiale ali kipi, ki \xc5\xa1e dodatno pove\xc4\x8dajo te\xc5\xbeo navzdol in prepre\xc4\x8dujejo pritisk oboka navzven in na oporni lok, kot tudi pomagajo pri obremenitve zaradi vetra._NEWLINE_Notranji stebri arkad s svojimi kapiteli, rebrast obok in zunanji opornik in z njim povezani vertikalni opornik nadstre\xc5\xa1ka pravokotno na stavbo, ustvarjajo kamnito ogrodje. Med temi deli, so stene in polnila z oboki lahko la\xc5\xbeji. Med ozkimi oporniki se stene odpirajo z velikimi okni._NEWLINE_Preko gotike, zahvaljujo\xc4\x8d vsestranskosti koni\xc4\x8dastih lokov, se je razvila struktura gotskih oken iz preprostih odprtin do izjemno bogatih in dekorativnih kiparskih modelov. Okna so zelo pogosto napolnjena z vitra\xc5\xbei, ki dodajo razse\xc5\xbenost barve svetlobi znotraj stavbe, kot tudi zagotavljajo mo\xc5\xbenost za figurativno in pripovedno umetnost.\n_START_SECTION_\nVeli\xc4\x8dastnost\n_START_PARAGRAPH_\nFasada velike cerkve ali stolnice, pogosto imenovan kot zahodna fasada, obi\xc4\x8dajno ustvari mo\xc4\x8dan vtis na bli\xc5\xbeajo\xc4\x8dega obiskovalca, kar dokazuje tako mogo\xc4\x8dnost Boga in mogo\xc4\x8dnost institucije, ki jo predstavlja. Ena izmed najbolj znanih in najbolj zna\xc4\x8dilnih tak\xc5\xa1nih fasad je Notre-Dame de Paris._NEWLINE_Osrednji na fasadi je glavni portal, ki ga pogosto spremljajo tudi dodatna vrata. V oboku vrat, timpanonu, je pogosto pomemben del kiparskega okrasja, najpogosteje Kristus kralj in Sodni dan. Osrednji podboj vrat ali trumeau pogosto nosi kip Matere bo\xc5\xbeje z detetom. Obstajajo lahko \xc5\xa1e veliko drugih rezbarij, pogosto likov v ni\xc5\xa1ah, postavljenih v \xc5\xa1pranjah okoli portalov ali v kiparska okrasja, ki se raztezajo \xc4\x8dez fasado._NEWLINE_Nad glavnim portalom je obi\xc4\x8dajno veliko okno (rozeta), kot ta v stolnici v Yorku ali skupina oken, kot tista v stolnici Ripon. V Franciji je obi\xc4\x8dajno okno vrtnica, kot je ta v stolnici v Reimsu. Rozete prav tako pogosto najdemo v fasadah cerkva v \xc5\xa0paniji in Italiji, vendar so redkej\xc5\xa1e, ne najdemo jih vedno na pro\xc4\x8deljih angle\xc5\xa1kih stolnic. \xc4\x8celo je obi\xc4\x8dajno bogato okra\xc5\xa1eno z arkadami ali kiparskimi izdelki ali v primeru Italije, okra\xc5\xa1ena z ve\xc4\x8dbarvnim marmorjem in mozaiki, kot na stolnici v Orvietu._NEWLINE_Zahodna fasada francoske stolnice in \xc5\xa1tevilne angle\xc5\xa1ke, \xc5\xa1panske in nem\xc5\xa1ke stolnice imajo obi\xc4\x8dajno ima dva stolpa, ki \xc5\xa1e posebej v Franciji, izra\xc5\xbeajo raznolikost oblike in okrasja. Nekatere nem\xc5\xa1ke stolnice imajo samo en stolp, ki se nahaja na sredi fasade (kot Freiburg M\xc3\xbcnster).\n_START_SECTION_\nOsnovne oblike gotskih lokov in slogovne zna\xc4\x8dilnosti\n_START_PARAGRAPH_\nNa\xc4\x8din, na katerega je bil za\xc5\xa1iljen lok pripravljen in uporabljen se je raz\xc5\xa1iril po vsej gotiki. Precej jasna stopnja razvoja pa ni bila enaka ne na na\xc4\x8din, ne v \xc4\x8dasu po vseh dr\xc5\xbeavah. Tudi poimenovanja, ki se uporabljajo za opredelitev razli\xc4\x8dnih obdobij ali slogov znotraj gotike se razlikujejo od dr\xc5\xbeave do dr\xc5\xbeave.\n_START_SECTION_\nLancetni lok\n_START_PARAGRAPH_\nNajenostavnej\xc5\xa1a oblika je dolgo odpiranje s koni\xc4\x8dastim lokom znano v Angliji kot lanceta. Lancetne odprtine so pogosto zdru\xc5\xbeeni kot skupina treh ali petih. Lancetne odprtine so lahko zelo ozke, poudarjeno vi\xc5\xa1ino. Lancetni loki so obi\xc4\x8dajno definirana kot simetri\xc4\x8dni oboki, katerih polmeri so ve\xc4\x8dji od razpona loka._NEWLINE_Stolnica v Salisburyju slovi po lepoti in preprostosti njene Lancetne gotike, znane v Angliji v zgodnjem angle\xc5\xa1kem slogu. Stolnica v Yorku ima skupino Lancetnih oken, vsako visoko  petdeset \xc4\x8devljev, ki \xc5\xa1e vedno vsebujejo prvotno steklo. Okna so znana kot "Pet sester". Tako preprosto okrasje v skupini oken je tudi v stolnicah v Chartresu in Laonu in so pogosta v Italiji.\n_START_SECTION_\nEnakostrani\xc4\x8dni lok\n_START_PARAGRAPH_\nMnoge gotske odprtine temeljijo na enakostrani\xc4\x8dnem trikotniku. Lok je zasnovan tako, da je polmer to\xc4\x8dno \xc5\xa1irina odprtine in v sredini vsakega loka sovpada s to\xc4\x8dko, iz katere izhaja nasprotni lok._NEWLINE_Enakostrani\xc4\x8dni lok daje \xc5\xa1iroko odprtino zato je primeren za vrata, okrasne arkade in velika okna. Enakostrani\xc4\x8dni lok je bil uveden kot uporabno orodje, ne pa kot na\xc4\x8delo oblikovanja. To je pomenilo, da so bili o\xc5\xbeji ali \xc5\xa1ir\xc5\xa1i loki uporabljeni le tam, kjer je bilo to nujno zaradi strukturnih zahtev. V arhitekturi nekaterih italijanskih mest, predvsem v Benetkah, so polkro\xc5\xbeni loki prepredena s konicami, kar pa ni primer v francoski in angle\xc5\xa1ki gotiki._NEWLINE_Enakostrani\xc4\x8dni lok je dovzeten za polnjenje s krogovi\xc4\x8djem preproste enakostrani\xc4\x8dne kro\xc5\xbene in polkro\xc5\xbene oblike. Vrsta krogovi\xc4\x8dja, ki se je razvila za zapolnitev teh prostorov je znana v Angliji kot geometri\xc4\x8dna dekorativna gotika in jih je mogo\xc4\x8de videti, kako \xc4\x8dudovito u\xc4\x8dinkujejo v \xc5\xa1tevilnih angle\xc5\xa1kih in francoskih stolnicah, predvsem v lincolnski in Notre-Dame v Parizu. Okna kompleksnega na\xc4\x8drtovanja iz treh ali ve\xc4\x8d delov, so pogosto oblikovana s prekrivanjem dveh ali ve\xc4\x8d enakostrani\xc4\x8dnih lokov.\n_START_SECTION_\nDekorativni lok\n_START_PARAGRAPH_\nDekorativni ali razposajen (angl. Flamboyant) lok je tisti, ki se za\xc4\x8dne iz \xc5\xa1tirih to\xc4\x8dk, zgornji del vsakega glavnega loka se obra\xc4\x8da navzgor v manj\xc5\xa1i lok, ki se sre\xc4\x8da z ostro to\xc4\x8dko v obliki plamena. Ti loki ustvarjajo bogat in \xc5\xbeivahen u\xc4\x8dinek, \xc4\x8de se uporabljajo za okna krogovi\xc4\x8djem in povr\xc5\xa1insko dekoracijo. Lik je strukturno \xc5\xa1ibek in se zelo redko uporablja za velike odprtine, razen \xc4\x8de se v njem nahajajo ve\xc4\x8dji in bolj stabilni loki. Ni primeren za vse oboke._NEWLINE_Nekatera od najlep\xc5\xa1ih in najbolj znanih oken s krogovi\xc4\x8dji v Evropi so te vrste. Taka so v stolnici Sv. \xc5\xa0tefana na Dunaju, Sainte Chapelle v Parizu, na stolnici v Limogesu in Rouenu v Franciji ter na milanski stolnici v Italiji. V Angliji so najbolj znani primeri Zahodno okno v stolnici v Yorku s svojo zasnovo v obliki Srca Jezusovega, izredno bogato z devetimi polji je Zahodno okno na stolnici Carlisle in izvrstno vzhodno okno v Selby Abbey._NEWLINE_Vrata, nad katerimi so dekorativni ornamenti, so zelo pogosta tako v cerkveni kot profani arhitekturi v Franciji. Veliko redkej\xc5\xa1a so v Angliji. Znan primer takih vrat je v kapiteljski dvorani v Rochestrski stolnici._NEWLINE_Slog je bil na veliko uporabljan v Angliji za stenske arkade in ni\xc5\xa1e. Vzor\xc4\x8dna primera sta v Marijina kapela v Elyu in korna pregrada v Lincolnu ter fasada stolnice v Exeteru. V nem\xc5\xa1ki in \xc5\xa1panski gotski arhitekturi se pogosto pojavlja kot naluknjan zaslon na zunanjosti stavb. Slog je bil uporabljen za bogat in v\xc4\x8dasih ekstravaganten u\xc4\x8dinek, znan je na znameniti pri\xc5\xbenici v dunajski stolnici.\n_START_SECTION_\nPahlja\xc4\x8dasti lok\n_START_PARAGRAPH_\nPahlja\xc4\x8dast lok je veliko \xc5\xa1ir\xc5\xa1i od njegove vi\xc5\xa1ine in daje vizualni u\xc4\x8dinek, da je bil splo\xc5\xa1\xc4\x8den pod pritiskom. Njegova struktura se dose\xc5\xbee s pripravo dveh lokov, ki se strmo dvigata iz vsake izhodi\xc5\xa1\xc4\x8dne to\xc4\x8dke z majhnim radijem, nato pa \xc5\xa1e v dveh lokih s \xc5\xa1irokim polmerom in precej ni\xc5\xbejo izhodi\xc5\xa1\xc4\x8dno to\xc4\x8dko._NEWLINE_Ta vrsta loka, ko je uporabljena kot okenska odprtina, je zelo primerna za zelo velike prostore pod pogojem, da ima ustrezno podporo z veliko ozkih vertikalnih stebri\xc4\x8dih (slu\xc5\xbenikih). Ti so pogosto povezani s horizontalnimi vezmi. Skupni u\xc4\x8dinek daje vtis mre\xc5\xbee, ne\xc5\xbenih, pravokotnih oblik, s poudarkom na pravokotnosti. Uporaben je tudi kot okras stene, v kateri so arkade in okenske odprtine sestavni del celotne dekorativne povr\xc5\xa1ine._NEWLINE_Slog, znan kot perpendicular ali pali\xc4\x8dasti slog, se je razvil iz prej navedenega in je specifi\xc4\x8den za Anglijo, \xc4\x8deprav mu je zelo podoben \xc5\xa1panski slog. Uporabljali so ga v 15. stoletju in v prvi polovici 16., saj je renesan\xc4\x8dni slog precej po\xc4\x8dasneje prispel v Anglijo kot v Italijo in Francijo._NEWLINE_Tak slog je mogo\xc4\x8de videti predvsem v vzhodnem delu stolnice v Gloucestru, kjer je vzhodno okno tako veliko, kot teni\xc5\xa1ko igri\xc5\xa1\xc4\x8de. Obstajajo tri zelo znane kraljeve kapele in dve samostanski kapeli, ki ka\xc5\xbeejo ta slog: King\'s College Chapel, Cambridge, kapela St. George, Windsor; Kapela Henrika VII. v Westminstrski opatiji in opatiji Bath. Zelo veliko enostavnej\xc5\xa1ih stavb, predvsem cerkva, zgrajenih v \xc4\x8dasu razcveta trgovine z volno v Zahodni Angliji, so drobni primeri tega sloga.\n_START_SECTION_\nSimbolizem in ornamentika\n_START_PARAGRAPH_\nGotska stolnica predstavlja vesolje v mikrokozmosu in vsaka arhitekturna zasnova, vklju\xc4\x8dno z vi\xc5\xa1ino in ogromnimi dimenzijami strukture, so bile namenjene teolo\xc5\xa1kemu sporo\xc4\x8dilu. V nebo kipe\xc4\x8de, svetle in dekorativne gotske stolnice so simbolizirale Nebe\xc5\xa1ki Jeruzalem na zemlji in s svojo lepoto vodile \xc4\x8dloveka k razmisleku o lepoti Boga, njegovi milosti in dobroti._NEWLINE_Stavba postane mikrokozmos na dva na\xc4\x8dina._NEWLINE_Prvi\xc4\x8d, matemati\xc4\x8dne in geometrijske zna\xc4\x8dilnosti gradnje so podoba urejenega vesolja, v katerem je mogo\xc4\x8de zaznati temeljno racionalnost in logiko._NEWLINE_Drugi\xc4\x8d, kipi, kiparski okras, vitraji in freske vklju\xc4\x8dujejo bistvo ustvarjanja v upodobitvah Zodiaka in svete zgodovine iz Stare in Nove zaveze in \xc5\xbeivljenja svetnikov, Poslednje sodbe in kronanja Marije._NEWLINE_V dekorativne sheme so vklju\xc4\x8dene biblijske zgodbe, s poudarkom na vizualnih tipolo\xc5\xa1kih alegorijah med prerokbami Stari in Nove zaveze._NEWLINE_Veliko cerkva je bilo zelo bogato okra\xc5\xa1enih, tako znotraj kot zunaj. Kiparstvo in arhitekturni detajli so bili pogosto svetli z barvnimi poslikavami, katere sledovi so vidni v stolnici Chartres. Leseni stropi in obloge so svetli. V\xc4\x8dasih so bili pobarvani kamniti stebri ladje,  deli v dekorativnih stenskih arkadah so vsebovali pripovedi ali figure svetnikov. Ti so le redko ostali nedotaknjena, a jih je mogo\xc4\x8de videti v kapiteljski dvorani v Westminstrski opatiji._NEWLINE_Nekaj pomembnih gotskih cerkva je lahko zelo enostavnih, kot je bazilika Marije Magdalene v Saint-Maximin v Provansi, kjer je bila lokalna tradicija trezne, masivne, romanske arhitekture \xc5\xa1e vedno mo\xc4\x8dna.\n_START_SECTION_\nRegionalne razlike\n_START_PARAGRAPH_\nKjerkoli se je pojavila gotska arhitektura, je bila predmet lokalnih vplivov in pogosto vplivov potujo\xc4\x8dih kamnosekov in obrtnikov, ki so prena\xc5\xa1ali ideje med mesti in v\xc4\x8dasih med dr\xc5\xbeavami. Nekatere lastnosti so zna\xc4\x8dilne za posamezne regije in pogosto preglasijo slog sam, ki se pojavlja v stavbah ve\xc4\x8d sto let narazen'