b'\n_START_ARTICLE_\nValovanje\n_START_PARAGRAPH_\nValov\xc3\xa1nje je \xc5\xa1irjenje motnje, navadno sinusnega  nihanja, v sredstvu ali v polju. Z izjemo elektromagnetnega valovanja in verjetno tudi gravitacijskih valov, ki se \xc5\xa1irita v elektromagnetnem oz. gravitacijskem polju potrebuje valovanje za \xc5\xa1irjenje sredstvo, ki je pro\xc5\xbeno deformabilno, tako da lahko delci snovi izmenjujejo energijo, ne da bi pri tem trajno spremenili svojo lego. Z drugimi besedami, z valovanjem ni povezan prenos snovi, ampak delci snovi le nihajo okrog svoje ravnovesne lege.\n_START_SECTION_\nTransverzalno in longitudinalno valovanje\n_START_PARAGRAPH_\nPri transverzalnem valovanju nihajo delci snovi ali polje pravokotno na smer \xc5\xa1irjenja motnje. Zgleda sta elektromagnetno valovanje ter valovanje pro\xc5\xbene vrvi. Pri longitudinalnem valovanju pa nihajo delci snovi v smeri \xc5\xa1irjenja motnje; zgled je zvok._NEWLINE_Valovi na morski gladini ne spadajo v nobeno od na\xc5\xa1tetih skupin, ampak so kombinacija obeh; delci pri valovanju opisujejo elipti\xc4\x8dne poti.\n_START_SECTION_\nFizikalni opis valovanja\n_START_PARAGRAPH_\nValovanje lahko opi\xc5\xa1emo z obi\xc4\x8dajnimi koli\xc4\x8dinami, kot so frekvenca, valovna dol\xc5\xbeina, amplituda in perioda.\n_START_SECTION_\nStoje\xc4\x8de valovanje\n_START_PARAGRAPH_\nStoje\xc4\x8de valovanje imenujemo valovanje, ki se na koncu vrvi, oziroma na koncu pi\xc5\xa1\xc4\x8dali odbije in potuje nazaj, pri \xc4\x8demer se vpadni in odbiti val sre\xc4\x8data in se\xc5\xa1tejeta. Kjer se sre\xc4\x8data dva hriba ali dve dolini, se valovanje oja\xc4\x8di, kjer se sre\xc4\x8data hrib in dolina, se pa valovanje oslabi. Stoje\xc4\x8de valovanje je valovanje, ki ne potuje, ampak valovi se na istem mestu gibljejo gor in dol. Kjer je vrv vpeta, zrak ne more nihati, zato se na teh mestih pojavijo vozli, kjer pa zrak niha z najve\xc4\x8djo amplitudo se pojavijo hrbti. Enako je v pi\xc5\xa1\xc4\x8dali._NEWLINE_Nastanek stoje\xc4\x8dega valovanja je mo\xc5\xbeen le za tiste valovne dol\xc5\xbeine, ki imajo vozel na zaprtem delu pi\xc5\xa1\xc4\x8dali ali na vpetem delu strune, oziroma pri dolo\xc4\x8denih frekvencah, ki jih imenujemo lastne frekvence. Vsak omejen prostor ima svoje lastne frekvence, ki so odvisne od oblike in velikosti. Valovanja z ustreznimi frekvencami se oja\xc4\x8dijo, tista z druga\xc4\x8dnimi pa ne, zato tak prostor imenujemo resonator. Pri \xc4\x8dloveku sta resonatorja govorni trakt in uho, pri instrumentih pa je resonator trup instrumenta.'