b'\n_START_ARTICLE_\nTatomir An\xc4\x91eli\xc4\x87\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nTatomir An\xc4\x91eli\xc4\x87 se je rodil v zaselku Bukovac med \xc4\x8ca\xc4\x8dkom in Kraljevim, Be\xc4\x8danj, v ob\xc4\x8dini Mr\xc4\x8dajevci v Kraljevskem okraju v dru\xc5\xbeini \xc5\xa1estih otrok Pavla An\xc4\x91eli\xc4\x87a in Dmitre An\xc4\x91eli\xc4\x87, rojene Simi\xc4\x87evi\xc4\x87. Njegova mati je bila nepismena, njegov o\xc4\x8de pa je bil poljedelec s kon\xc4\x8danimi \xc5\xa1tirimi razredi tedanje gimnazije in tudi narodni poslanec - demokrat. Tatomir je imel pet sester._NEWLINE_Osnovno \xc5\xa1olo je kon\xc4\x8dal v Mr\xc4\x8dajevcih leta 1914. \xc5\xa0olanje je kon\xc4\x8dal \xc5\xa1ele leta 1919, po koncu 1. svetovne vojne. V letu dni je kon\xc4\x8dal \xc5\xa1est razredov gimnazije, v naslednja dva razreda pa je hodil redno. Vi\xc5\xa1ji te\xc4\x8dajni izpit je opravil junija 1922 v gimnaziji v \xc4\x8ca\xc4\x8dku. Danes se ga gimnazija v \xc4\x8ca\xc4\x8dku spominja kot enega svojih najbolj znanih dijakov._NEWLINE_Na lastno \xc5\xbeeljo je \xc5\xa1tudiral matematiko, fiziko in astronomijo na Univerzi v Heidelbergu med letoma 1922 in 1927. \xc5\xa0olsko leto 1927/28 je pre\xc5\xbeivel na Filozofski fakulteti v Beogradu, kjer je leta 1928 kon\xc4\x8dal \xc5\xa1tudij skupine matemati\xc4\x8dnih znanosti. Na njegovo izoblikovanje kot znanstvenika so posebno vplivali Mihailo Petrovi\xc4\x87 Alas (1868-1943), Milutin Milankovi\xc4\x87 (1879-1958) in Anton Bilimovi\xc4\x87 (1879-1970)._NEWLINE_V \xc4\x8dasu med oktobrom 1928 in septembrom 1945 je bil Tatomir profesor matematike na srednji \xc5\xa1oli, ve\xc4\x8dinoma na 2. beograjski gimnaziji, ki se je tedaj imenovala Druga mo\xc5\xa1ka realna gimnazija. Isto\xc4\x8dasno je imel vaje iz racionalne mahanike pri profesorju Bilimovi\xc4\x87u na fakulteti, kot honoradni asistent. Izpit za srednje\xc5\xa1olskega profesorja je opravil leta 1932._NEWLINE_Doktorsko dizertacijo Diferencialne ena\xc4\x8dbe gibanja neholonomnega sistema v nestisljivi teko\xc4\x8dini (\xd0\x94\xd0\xb8\xd1\x84\xd0\xb5\xd1\x80\xd0\xb5\xd0\xbd\xd1\x86\xd0\xb8\xd1\x98\xd0\xb0\xd0\xbb\xd0\xbd\xd0\xb5 \xd1\x98\xd0\xb5\xd0\xb4\xd0\xbd\xd0\xb0\xd1\x87\xd0\xb8\xd0\xbd\xd0\xb5 \xd0\xba\xd1\x80\xd0\xb5\xd1\x82\xd0\xb0\xd1\x9a\xd0\xb0 \xd0\xbd\xd0\xb5\xd1\x85\xd0\xbe\xd0\xbb\xd0\xbe\xd0\xbd\xd0\xbe\xd0\xbc\xd0\xbd\xd0\xbe\xd0\xb3 \xd1\x81\xd0\xb8\xd1\x81\xd1\x82\xd0\xb5\xd0\xbc\xd0\xb0 \xd1\x83 \xd0\xb8\xd0\xbd\xd0\xba\xd0\xbe\xd0\xbc\xd0\xbf\xd1\x80\xd0\xb5\xd1\x81\xd0\xb8\xd0\xb1\xd0\xb8\xd0\xbb\xd0\xbd\xd0\xbe\xd1\x98 \xd1\x82\xd0\xb5\xd1\x87\xd0\xbd\xd0\xbe\xd1\x81\xd1\x82\xd0\xb8) je obranil februarja 1946. Po cepitvi Filozofske fakultete leta 1947 je od\xc5\xa1el na novoustanovljeno Naravoslovno-matemati\xc4\x8dno fakulteto, kjer so ga leta 1948 izbrali za docenta na Katedri za mehaniko in astronomijo. Od 1. julija 1951 je bil izredni profesor predmetov mehanike, od 1. maja 1957 pa je bil redni profesor Naravoslovno-matemati\xc4\x8dne fakultete. Bil je predstojnik Katedre za mehaniko in astronomijo med letoma 1954 in 1962, po njeni razdvojitvi pa je bil predstojnik Katedre za mehaniko v \xc4\x8dasu med 1964 in 1971. Ko je Katedra leta 1971 v okviru ponovne organizacije PMF (\xd0\x9f\xd0\x9c\xd0\xa4) postala In\xc5\xa1titut mehanike PMF v Beogradu, je postal upravitelj tega In\xc5\xa1tituta. Med letoma 1958 in 1962 je bil dekan Naravoslovno-matemati\xc4\x8dne fakultete. V letu 1974 se je upokojil._NEWLINE_17. decembra 1959 so ga izbrali za dopisnega \xc4\x8dlana Srbske akademije znanosti in umetnosti (SANU/\xd0\xa1\xd0\x90\xd0\x9d\xd0\xa3), 21. marca 1974 pa za njenega rednega \xc4\x8dlana. Od leta 1969 do 1978 je bil predstojnik Metemati\xc4\x8dnega in\xc5\xa1tituta SANU._NEWLINE_Od leta 1969 je bil dopisni \xc4\x8dlan Mednarodne astronavti\xc4\x8dne akademije (IAA) v Parizu, od leta 1975 pa JAZU._NEWLINE_Poro\xc4\x8den je bil z Brano, rojeno Pekovi\xc4\x87 leta 1907 v Ni\xc5\xa1u. Imela sta sinova Borislava (rojen 1943) in h\xc4\x8di Nado (rojeno 1950), arhitektko._NEWLINE_Umrl je v Beogradu v svojem 90-em letu.\n_START_SECTION_\nZnanstveno delo\n_START_PARAGRAPH_\nProfesor An\xc4\x91eli\xc4\x87 je prvi, ki je v nekdanji Jugoslaviji uvedel tenzorski ra\xc4\x8dun, in prvi pou\xc4\x8deval podmladek, ki se je za\xc4\x8del ukvarjati s tem mo\xc4\x8dnim orodjem mehanskih znanosti._NEWLINE_Objavil je ve\xc4\x8d del iz racionalne mehanike in Riemannove geometrije. Napisal je ve\xc4\x8d srednje\xc5\xa1olskih in univerzitetnih u\xc4\x8dbenikov. V 80-em letu starosti je napisal svoje zadnje delo Uvod v astrodinamiko.\n_START_SECTION_\nNagrade\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1975 je prejel sedmojulsko nagrado, leta 1980 Vukovo nagrado, leta 1965 red dela z rde\xc4\x8do zastavo, leta 1971 red zaslug za ljudstvo z zlatno zvezdo in leta 1978 red Republike z zlatnim vencem._NEWLINE_V letu 1977 mu je Akademija SZ podelila Medaljo Nikolaja Kopernika.\n_START_SECTION_\nPoimenovanja\n_START_PARAGRAPH_\nOd 1. septembra 2005 se po njem imenuje osnovna \xc5\xa1ola v Mr\xc4\x8dajevcih.'