b'\n_START_ARTICLE_\nHenry Oldenburg\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nRodil se je kot sin predavatelja Heinricha Oldenburga v Bremnu, verjetno leta 1615, natan\xc4\x8den datum pa ni znan. Po diplomi iz teologije leta 1639 je od\xc5\xa1el v Anglijo, kjer je nekaj let deloval kot zasebni tutor pri razli\xc4\x8dnih aristokratskih dru\xc5\xbeinah, nato pa je potoval po celini. Leta 1652 ga je na ra\xc4\x8dun poznavanja de\xc5\xbeele in jezika bremenski mestni senat poslal nazaj v Anglijo, kjer naj bi kot odposlanec pri lordu protektorju (Anglija je bila takrat v dobi medvladja) dobil zagotovila o nevtralnem statusu mesta v angle\xc5\xa1ki vojni s Holandijo._NEWLINE_V tem obdobju je spoznal Cromwellovega tajnika Johna Miltona, s katerim si je dopisoval \xc5\xa1e dolga leta po tistem, ko je moral zapustiti London. Kdaj mu je prenehala funkcija odposlanika ni to\xc4\x8dno znano, je pa leta 1655 postal tutor ne\xc4\x8daka Roberta Boylea, verjetno po Miltonovi zaslugi. Naslednje leto se je skupaj s svojim varovancem vpisal na Univerzo v Oxfordu, kjer je spoznal Boylea in preko njega pri\xc5\xa1el v stik s krogom u\xc4\x8denjakov, ki so mu vzbudili zanimanje za prirodopis, ter znova ve\xc4\x8d let pre\xc5\xbeivel na gostovanju po kontinentalni Evropi, od tega eno leto na Protestantski akademiji v Saumurju._NEWLINE_Na ustanovnem sestanku Kraljeve dru\xc5\xbebe leta 1660 ni bil prisoten, je pa omenjen v zapiskih s sestanka kot potencialni \xc4\x8dlan in nato v prvem statutu kot eden od dveh tajnikov, zadol\xc5\xbeen za tujo korespondenco (drugi je bil John Wilkins). V tem imenovanju je \xc4\x8dutiti Boyleov vpliv, gotovo pa ima zasluge tudi Oldenburgovo znanje petih jezikov. Nalogi je posvetil vso svojo energijo in ustvaril obse\xc5\xbeno mre\xc5\xbeo stikov z intelektualci po vsem svetu, vklju\xc4\x8dno z angle\xc5\xa1kimi kolonijami v Orientu in Severni Ameriki, s katerimi si je izmenjal na stotine pisem, takrat glavno metodo komunikacije med u\xc4\x8denjaki. 1. marca 1665 je uradno predlagal vodstvu Kraljeve dru\xc5\xbebe izdajanje revije Philosophical Transactions, s katero bi informirali javnost o novostih v znanosti iz domovine in sveta, prva \xc5\xa1tevilka pa je po odobritvi iz\xc5\xa1la 6. marca. Verjetno se je zgledoval po prvi znanstveni reviji, francoskem Journal des s\xc3\xa7avans, vendar je bila konkretna izvedba njegova ideja in odgovornost. Do svoje smrti je ustvaril 136 \xc5\xa1tevilk, prek katerih je denimo populariziral odkritja mladega Newtona. Aktivno je tudi prevajal dela angle\xc5\xa1kih u\xc4\x8denjakov v latin\xc5\xa1\xc4\x8dino in z njimi seznanjal javnost drugod po Evropi._NEWLINE_Funkcija tajnika je bila v veliki meri \xc4\x8dastna, zato se je pre\xc5\xbeivljal predvsem kot u\xc4\x8ditelj in pisec. O njegovem zasebnem \xc5\xbeivljenju ni veliko znanega; poro\xc4\x8den je bil dvakrat in imel dva otroka, za katera je po njegovi smrti poskrbel Robert Boyle, s katerim je Oldenburg vse \xc5\xbeivljenje ohranil prisr\xc4\x8dne stike. \xc5\xbdivel je mirno in se predvsem posve\xc4\x8dal delu za Kraljevo dru\xc5\xbebo, celo v \xc4\x8dasu, ko je po Londonu razsajala kuga in je mesto prizadel tudi veliki po\xc5\xbear. Edino, kar je skazilo podobo podjetnega tajnika, je bila njegova aretacija. Leta 1667, na vrhuncu druge angle\xc5\xa1ko-nizozemske vojne, je bil namre\xc4\x8d osumljen izdajanja voja\xc5\xa1kih skrivnosti prek svoje mre\xc5\xbee dopisovanj in nekaj mesecev zaprt v londonskem Towerju, a so ga po koncu vojne izpustili brez procesa. Umrl je po nenadni bolezni v za\xc4\x8detku septembra 1677 na svojem domu v londonskem predelu Charlton.'