b'\n_START_ARTICLE_\nNicejsko-carigrajska veroizpoved\n_START_SECTION_\nFilioque\n_START_PARAGRAPH_\nNa zahodu so v nicejsko-carigrajsko veroizpoved (v latin\xc5\xa1\xc4\x8dini) \xc5\xbee zelo kmalu za\xc4\x8deli dodajati besedo _NEWLINE_Filioque, kar pomeni dobesedno in Sina ali skupaj s Sinom. Prva uporaba tega dodatka je zabele\xc5\xbeena v _NEWLINE_Toledu (dana\xc5\xa1nja \xc5\xa0panija) v letu 447. S tem so hoteli dodatno poudariti razliko med uradnim _NEWLINE_kr\xc5\xa1\xc4\x8danstvom in arianizmom, ki mu je pripadalo vizigotsko plemstvo na ozemlju dana\xc5\xa1nje _NEWLINE_\xc5\xa0panije. Dopolnjena oblika veroizpovedi se je potem raz\xc5\xa1irila na obmo\xc4\x8dje dana\xc5\xa1ne Francije in naprej po Evropi. Karel Veliki je leta 809 sklical cerkveni zbor v Aachnu, kjer pa je pape\xc5\xbe Leon III. nasprotoval dodatku \xc2\xbbFilioque\xc2\xab, ker ni \xc5\xbeelel spora z vzhodnimi kristjani. Kljub temu je bil dodatek \xc2\xbbFilioque\xc2\xab\xc2\xa0uradno vklju\xc4\x8den v veroizpoved Rimskokatoli\xc5\xa1ke cerkve na ekumenskem koncilu leta 1274 v Lyonu._NEWLINE_Vpra\xc5\xa1anje dodatka \xc2\xbbFilioque\xc2\xab\xc2\xa0je igralo pomembno vlogo pri velikem razkolu med vzhodnim in zahodnim _NEWLINE_kr\xc5\xa1\xc4\x8danstvom. \xc5\xa0tevilni pravoslavni teologi \xc5\xa1e zdaj trdijo, da je Rimskokatoli\xc5\xa1ka cerkev zaradi tega _NEWLINE_dodatka zapadla v kriviverstvo in ne sprejemajo razlage, da gre zgolj za na\xc4\x8din tolma\xc4\x8denja, ne pa za neko novo verovanje._NEWLINE_V Anglikanski Cerkvi, ki izhaja iz zahodne tradicije, so prvotno molili veroizpoved z dodatkom _NEWLINE_"Filioque\xc2\xab, zdaj pa je med anglikanskimi duhovniki vedno bolj raz\xc5\xa1irjeno mnenje, da je treba \xc2\xbbFilioque\xc2\xab\xc2\xa0v molitvi izpustiti in se na ta na\xc4\x8din pribli\xc5\xbeati izvirni obliki molitve.'