b'\n_START_ARTICLE_\nMarijan Pav\xc4\x8dnik\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenjepis\n_START_PARAGRAPH_\nDilpomiral je 1969 in doktoriral 1982 na PF v Ljubljani. Sprva je bil sodnik pri Okrajnem sodi\xc5\xa1\xc4\x8du v Ljubljani. Od leta 1973 je predaval na Pravni fakulteti v Ljubljani, od 1982 kot docent, 1987 izredni in 1992 kot redni profesor za teorijo dr\xc5\xbeave in prava ter filozofijo prava; v letih 1993\xe2\x88\x921999 pa je predaval tudi na Pravni fakulteti v Mariboru. Ve\xc4\x8dkrat je bil predstojnik katedre za teorijo in sociologijo prava PF Univerze v Ljubljani, odgovorni urednik Zbornika znanstvenih razprav (1995\xe2\x80\x932009) ter predstojnik knji\xc5\xbenice. Dvakrat je bil nacionalni koordinator za podro\xc4\x8dje prava, 2006-2010 pa je bil na ARRS predsednik znanstvenega sveta za dru\xc5\xbeboslovje.  _NEWLINE_Na podro\xc4\x8dju teorije in filozofije prava so pomembna njegova dognanja v zvezi s pravnimi viri, zlorabo pravice ter pravno hermenevtiko in argumentacijo. Kot soavtor dela Politi\xc4\x8dni delikti (vodja projekta Ljubo Bavcon) je 1988 dobil nagrado sklada Borisa Kidri\xc4\x8da, 2001 pa Zoisovo nagrado za vrhunske znanstvene dose\xc5\xbeke na podro\xc4\x8dju prava. Napisal je prvo Teorijo prava (1.izd.1997; 4.-2011) v slovenskem jeziku. Njegovo delo ima tudi mednarodni odmev; njegov pogled na prepoved zlorabe pravice je sprejet v enciklopedijo The Philosophy of Law (ur. C. B. Gray, 1999). _NEWLINE_12. junija 2003 je postal izredni \xc4\x8dlan Slovenske akademije znanosti in umetnosti, redni \xc4\x8dlan pa 21. maja 2009. Na\xc4\x8delnik oddelka za dru\xc5\xbebene vede I. razreda SAZU od 10. februarja 2005 do 31. maja 2011; tajnik I. razreda SAZU za zgodovinske in dru\xc5\xbebene vede od 6. maja 2008 do 31. maja 2011. Od 2010 je tudi \xc4\x8dlan Evropske akademije (Academia Europaea). Leta 2016 je prejel zlato plaketo Univerze v Ljubljani._NEWLINE_Z letom 2017 se je upokojil kot predavatelj in 27. marca nastopil funkcijo ustavnega sodnika RS. Kot soavtor je zasnoval in (so)uredil ve\xc4\x8d knjig, ki raziskujejo pomembna vpra\xc5\xa1anja prava: Temeljne pravice (1997), Ustavno sodstvo (2000) in Pravna dr\xc5\xbeava (2009). Kot soavtor je zasnoval in uredil tudi leksikon Pravo (1.izd. 1987, 2.raz\xc5\xa1. in sprem.izd. 2003). Je tudi urednik knji\xc5\xbene zbirke Pravna obzorja (od 1994) in zbirke Scientia/Iustitia (od 2003).'