b'\n_START_ARTICLE_\nMilan \xc5\xbdeleznik\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xbdeleznik je leta 1947 maturiral na I. dr\xc5\xbeavni gimnaziji v Ljubljani, nato tu na Filozofski fakulteti \xc5\xa1tudiral umetnostno zgodovino. Po diplomi 1953 se je zaposlil kot restavrator-pripravnik na Republi\xc5\xa1kem zavodu za spomeni\xc5\xa1ko varstvo in oktobra 1962 pre\xc5\xa1el na novoustanovljeni Zavod za spomeni\xc5\xa1ko varstvo v Ljubljani, kjer je delal do smrti. Sodeloval je v Konservatorskem dru\xc5\xa1tvu in v mednarodni sekciji ICOMOS (International Council for Monuments and Sites). Na oddelku za umetnostno zgodovino FF v Ljubljani je ve\xc4\x8d let predaval restavratorske tehnike. Pri obravnavanju spomenikov je bil teoreti\xc4\x8dno in prakti\xc4\x8dno dosleden, predstaviti jih je \xc5\xbeelel v vsej njihovi zgodovinski izvirnosti. Dose\xc5\xbeki njegovih konservatorskih prizadevanj so vidni v obnovi \xc5\xa0kofje Loke, Sti\xc4\x8dne, Gradu Bogen\xc5\xa1perk in drugod. Veliko pozornost je vsa leta posve\xc4\x8dal \xc5\xa1tudijam zlatih oltarjev in zgodovini 17. stoletja. Kot konservatorski svetnik je svoje znanje prena\xc5\xa1al tudi na mlaj\xc5\xa1e generacije konservatorjev.'