b'\n_START_ARTICLE_\nIvan \xc4\x8cep\n_START_PARAGRAPH_\nIvan \xc4\x8cep (znan tudi kot Janez), \xc5\xa1tajerski politik, poslovne\xc5\xbe in veleposestnik, * 23. oktober 1853, Vukovje (Pesnica pri Mariboru), \xe2\x80\xa0 8. januar 1935, Vukovje (Pesnica pri Mariboru).\n_START_SECTION_\nDelovanje\n_START_PARAGRAPH_\nZa\xc4\x8detki \xc4\x8cepovega politi\xc4\x8dnega delovanja datirajo verjetno v obdobje okoli 1885, saj je bil leta 1891 kot volitveni predstojnik ob\xc4\x8dine Vosek (Wachsenberg) \xc5\xbee poslan v Maribor na dr\xc5\xbeavne volitve in ker je tam (kot zavedni Slovenec) volil slovenskega kandidata (\xc4\x8deprav je v takratnem \xc4\x8dasu bilo tudi v ob\xc4\x8dinah ob Pesnici veliko t. i. nem\xc5\xa1kutarjev, ki so volili npr. za dr. Schmiederer-ja, enega izmed "nem\xc5\xa1kih" kandidatov) si je 38-letni \xc4\x8cep pridobil spo\xc5\xa1tovanje istomisle\xc4\x8dih. Naslednje leto so lokalne volitve v Vosku dale slede\xc4\x8d rezultat: \xc5\xbeupan je postal Jakob Hazl, ob\xc4\x8dinski svetniki pa Franc Raj\xc5\xa1p, Jakob Kmeti\xc4\x8d in Ivan \xc4\x8cep. Leta 1896 se je situacija \xc5\xbee spremenila, saj je tokrat \xc5\xbeupan postal prav \xc4\x8cep in bil ob koncu mandata izvoljen ponovno. Vnovi\xc4\x8dne izvolitve \xc4\x8cepa so se ponavljal vse do njegove upokojitve po celih 35-letih \xc5\xbeupanovanja._NEWLINE_\xc4\x8cep je bil izjemno spo\xc5\xa1tovan in cenjen, ne le v doma\xc4\x8di, temve\xc4\x8d tudi v sosednjih in \xc5\xa1ir\xc5\xa1ih ob\xc4\x8dinah na \xc5\xa0tajerskem. Ob pri\xc4\x8detku \xc5\xbeupanovanja leta 1896 je pri\xc4\x8del tesneje sodelovati s svojim somi\xc5\xa1ljenikom \xc5\xbeupanom Ivanom Roskarjem iz Malne pri Jurovskem dolu, ki je bil polbrat \xc4\x8cepovega politi\xc4\x8dno prav tako aktivnega zeta, jakobskega veleposestnika Vincenca Knuple\xc5\xa1a. Ivan Ro\xc5\xa1kar je v tem \xc4\x8dasu postal tudi podna\xc4\x8delnik okraja Lenart v Slovenskih Goricah in je bil (kot tudi \xc4\x8cep) povezan z mnogimi pomembnimi politiki na \xc5\xa0tajerskem. Ta vpliv je obema pomagal pri re\xc5\xa1evanju ve\xc4\x8djih te\xc5\xbeav \xc5\xa1tajerskega prebivalstva, kot je na primer predvsem leta 1900 bilo veliko poplavljanje reke Pesnice, ki te\xc4\x8de diagonalno po celotnem slovenskem \xc5\xa0tajerskem od avstrijske meje na severu do hrva\xc5\xa1ke na jugu. To poplavljanje je bilo eksisten\xc4\x8dna gro\xc5\xbenja za mnogo manj\xc5\xa1ih in ve\xc4\x8djih posestnikov, zato je bilo to dolgoletno te\xc5\xbeavo potrebno nujno tretirati. Iz tega razloga se je oktobra 1901 formirala t. i. "Pesni\xc5\xa1ka deputacija", kar je bila skupina 4 delegatov: Ivan \xc4\x8cep, Ivan Ro\xc5\xa1kar, prof. Zelenik (na\xc4\x8delnik ptujskega okraja) in dr. Ivan Omulec (odvetnik in na\xc4\x8delnik ormo\xc5\xa1kega okraja). \xc4\x8cetverica se je podala 16. oktobra 1901 iz Maribora na Dunaj (v Gradec, zaradi domnevne nenaklonjenosti Slovencem niso \xc5\xbeeleli iti), kjer sta se jima pridru\xc5\xbeila \xc5\xa1e dva enakomiselna in na pomo\xc4\x8d pripravljena Slovenca, s katerima so \xc5\xbee prej sodelovali \xe2\x80\x93dr\xc5\xbeavna poslanca na Dunaju, dr. Miroslav Ploj in prof. Franc Robi\xc4\x8d (ki je bil pred za\xc4\x8detkom politi\xc4\x8dne kariere u\xc4\x8ditelj in ravnatelj III. gimnazije v Mariboru). Vseh 6 se je tako v Hofburgu sestalo z avstro-ogrskim premierjem Ernestom von K\xc3\xb6rberjem in poljedelskim ministrom Karlom von Giovanelli-Gerstburgom. Deputacija in razgovor sta bila uspe\xc5\xa1na, saj je K\xc3\xb6rber obljubil, da bo "storil vse kar je v njegovi mo\xc4\x8di, da bo Pesnica dobila nujno potrebno regulacijo". \xc4\x8cepova poslanska vloga na Dunaju v tej zadevi je bila klju\xc4\x8dna za njegov ugled doma in je zagotovo pripomogla k ponovni izvolitvi. Na Dunaj (kjer je njegov -leta 1918 preminuli- bratranec Franc \xc4\x8cep bil trgovec in poslovni partner) in pozneje tudi Beograd je \xc4\x8cep \xc5\xa1el po tem v razli\xc4\x8dnih politi\xc4\x8dnih deputacijah \xc5\xa1e ve\xc4\x8dkrat._NEWLINE_Leta 1907 je bila na \xc5\xa0tajerskem ustanovljena nova politi\xc4\x8dna stranka Slovenska kmetska zveza za \xc5\xa0tajersko iz strani Ivana Ro\xc5\xa1karja, ki je bil tudi njen predsednik. \xc4\x8cep je bil v Sv. Marjeti seveda glavni zagovornik in propagator ustanovitve te stranke in je njen \xc4\x8dlan postal brez oklevanja. V odboru stranke je bil med drugimi tudi poznej\xc5\xa1i jugoslovanski premier dr. Anton Koro\xc5\xa1ec. Istega leta (1907) je bil Ro\xc5\xa1kar izvoljen za poslanca v dr\xc5\xbeavni zbor na Dunaju, zato je zaradi njegove odsotnosti veliko Ro\xc5\xa1karjevih odgovornosti prevzel \xc4\x8cep, ki pa ob vsem tem ni zanemarjal svoje ob\xc4\x8dine (\xc4\x8deravno je bil tudi profesionalno vsestranski in zelo zaposlen)._NEWLINE_V Pernici je \xc4\x8cep bil glavni pobudnik za nakup novega zvona za cerkev Sv. Marjete in je sam financiral ve\xc4\x8dji del le-tega, kakor tudi obnovo \xc5\xa1ole v Pernici; bil je predsednik \xc5\xa1olskega sveta, okrajni \xc5\xa1olski nadzornik in velik podpornik \xc5\xa1ole nasplo\xc5\xa1no \xe2\x80\x93tudi sam je bil zelo na\xc4\x8ditan in znan kot izjemno inteligenten, dosleden in talentiran mo\xc5\xbe z visokimi retori\xc4\x8dnimi sposobnostmi. Ve\xc4\x8d let je (\xc5\xbee kot mladeni\xc4\x8d) tudi pisal \xc4\x8dlanke za katoli\xc5\xa1ki \xc4\x8dasopis Slovenski gospodar in uprl se je, ko so ga mariborski ali okoli\xc5\xa1ki politiki (v \xc4\x8dasu politi\xc4\x8dnih gibanj in zborovanj v Mariboru, katerim je skoraj brez izjeme prisostvoval) \xc5\xbeeleli spraviti v "nem\xc5\xa1kutarske" kroge. Leta 1918 je bila ustanovljena Kraljevina SHS in dve leti pozneje so v njeno vlado kot ministra za kmetijstvo izvolili \xc4\x8cepovega kolega Ivana Ro\xc5\xa1karja. \xc4\x8cep je deloval kot ministrova desna roka, a se sam kot potencialni kandidat ni nikoli podal v parlament niti v politiko na dr\xc5\xbeavnem nivoju._NEWLINE_Leta 1921 je bil \xc4\x8cep vpleten v manj\xc5\xa1i \xc5\xa1kandal v svoji ob\xc4\x8dini, saj so mu glede poteka volitev o\xc4\x8ditali neprofesionalnost oziroma goljufijo (\xc5\xa1lo je najbr\xc5\xbe za poskus sabota\xc5\xbee iz strani nasprotnikov), kar se je na veliko pojavilo tudi v \xc4\x8dasopisih. \xc4\x8cep je na to odgovoril v istem stilu \xe2\x80\x93javno. Napisal je kratek, a jedrnat \xc4\x8dlanek, ki ga je objavil 24. maja 1921 v \xc4\x8dasopisu Slovenski gospodar. V tem \xc4\x8dlanku je vsakr\xc5\xa1no nemoralno in ilegalno dejavnost elegantno zanikal in glede na to, da je bil ponovno izvoljen, so mu volivci najbr\xc5\xbe verjeli in zaupali._NEWLINE_Osem let pozneje je \xc4\x8cep do\xc5\xbeivel veliko \xc4\x8dast, saj mu je leta 1929 zavoljo njegovega mo\xc4\x8dnega zna\xc4\x8daja, politi\xc4\x8dnega udejstvovanja in delovanja v prid slovenstva in katoli\xc5\xa1ke Cerkve (predvsem za\xc4\x8dasa Avstro-Ogrske) ter svojega dolgoletnega uradovanja v ob\xc4\x8dini (kjer si je celo sam zni\xc5\xbeal \xc5\xbeupansko pla\xc4\x8do, da je s tem ob\xc4\x8dini prihranil denar za njeno delovanje) bilo dano visoko vladarjevo priznanje. V Mariboru je od jugoslovanskega kralja Aleksandra I. prejel red Sv. Save (V. razred -vitez). Dve leti zatem je \xc5\xa1e vodil ob\xc4\x8dino, nato pa jo je predal svojemu nasledniku in se upokojil._NEWLINE_Bil je vselej zelo dobrega zdravja, zato je tudi v pokoju bil aktiven v upravljanju svoje posesti, ostale posle je s\xc4\x8dasoma opustil, nato pa ga je leta 1935 nenadoma na posteljo priklenila kratka, a usodna bolezen. Umrl je leta 1935, star 82 let. Njegov pogreb je bil zelo velika ceremonija v \xc5\xa1marje\xc5\xa1ki \xc5\xbeupniji, ki se je je udele\xc5\xbeilo zelo veliko \xc5\xa1tevilo ljudi. \xc4\x8cepovo premo\xc5\xbeenje v Vukovju in okolici je podedovala njegova \xc5\xbeena Helena, s katero je bil v mirnem in sre\xc4\x8dnem zakonu poro\xc4\x8den ve\xc4\x8d kot 50 let.'