b"\n_START_ARTICLE_\nPape\xc5\xbe Urban VIII.\n_START_SECTION_\nMladost in cerkvena pot\n_START_PARAGRAPH_\nMaffeo Barberini je zagledal lu\xc4\x8d sveta v Florenci kot peti od \xc5\xa1estih sinov. Datum rojstva je neznan, kr\xc5\xa1\xc4\x8den pa je bil 5. aprila 1568 . O\xc4\x8de je bil bogat trgovec in florentinski plemi\xc4\x8d Antonio Barberini, mati pa Camilla Barbadoro. _NEWLINE_Rodom je bil iz Barberino Val d'Elsa v Toskani s priimkom Castellini;  izgleda pa, da so njegovi neposredni predniki spremenili izvirni priimek (po nekaterih je to bil Tafani =obadi) v Barberini (=Barberinski; najdemo tudi obliko Barberino); prav tako so zamenjali tri obade, prisotne na njihovem grbu, s tremi \xc4\x8debelami; po mnenju nekaterih so to bile ose, ter so torej zamenjali \xc2\xbbstruponosne ose z medonosnimi \xc4\x8debelami\xc2\xab\xc2\xa0 . _NEWLINE_Maffeo se je rodil v plemi\xc5\xa1ki pala\xc4\x8di Barberinijevih na piazza Santa Croce. S tremi leti je postal sirota brez o\xc4\x8deta, in mati ga je vzela s seboj v Rim, kjer je prevzel zanj skrb njegov stric, protonotar Francesco Barberini. S 16-timi leti ga je stric postavil za svojega dedi\xc4\x8da. Na stri\xc4\x8dev nasvet je \xc5\xa1tudiral leposlovje na rimskem zavodu, ki so ga vodili jezuiti; na Pisanskem vseu\xc4\x8dili\xc5\xa1\xc4\x8du pa je doktoriral in utroque iure 1589. _NEWLINE_7. aprila 1586 je prejel tonzuro; 24. junija 1592 je bil posve\xc4\x8den v diakona, v duhovnika pa 24. septembra 1604. Pri srcu mu je bila latinska literatura, h kateri je prispeval izvirne pesmi, kakor tudi v pogovorni italijan\xc5\xa1\xc4\x8dini in klasi\xc4\x8dni gr\xc5\xa1\xc4\x8dini. Njegove latinske pesnitve je izdal za \xc4\x8dasa njegovega pape\xc5\xbeevanja v Florenci Clemente Ferroni pod naslovom Maphei Cardinalis Barberini poemata; druga izdaja je iz\xc5\xa1la v Rimu 1638.\n_START_SECTION_\nZaljubljen v umetnost\n_START_PARAGRAPH_\nOn sam je porabil velikanske vsote denarja za polep\xc5\xa1anje Rima in grade\xc4\x8d utrdbe v njem. Berniniju]] je zaupal dokon\xc4\x8danje novega Svetega Petra, ki mu je dodal baldahin (nebo) nad glavnim oltarjem \xe2\x80\x93 ki ga je postavil z bronom, pobranim iz Panteonovega stebri\xc5\xa1\xc4\x8da (nadsteberje). Bron, ki je podpiral nosilce rimskega Panteona, je dal pretopiti v topove in druge obrambne naprave. Pravijo, da je pravljico, \xc4\x8de\xc5\xa1 da ga je uporabil za baldahin pri Sv. Petru, dal raz\xc5\xa1iriti med ljudstvom sam pape\xc5\xbe. _NEWLINE_Berniniju je zaupal tudi izgradnjo Palazzo Barberini in drugih imenitnih rimskih stavb ter spomenikov. Urbanovi sorodniki so tudi bili najve\xc4\x8dji zavetniki umenosti svojega \xc4\x8dasa; tako je bilo med njegovim pape\xc5\xbeevanjem ustvarjenih mnogo stavbarskih in umetni\xc5\xa1kih mojstrovin.  _NEWLINE_Za  sveto leto 1625 Bernini ni uspel dokon\xc4\x8dati umetnine, ki bo pri\xc4\x8devala o njegovi nadarjenosti, Neba nad veroizpovedjo in grobom svetega Petra: dela nove umetnosti, izvirne, nepredvidljive, presene\xc4\x8dujo\xc4\x8de, navdu\xc5\xa1ujo\xc4\x8de. \xc5\xa0tirje stebri rastejo kot neposredno iz zemlje, z izredno malimi podstavki in kot plamene\xc4\x8di v vibo se dvigajo, prenose\xc4\x8d svojo mo\xc4\x8d v uperjene zavojke. Nikakr\xc5\xa1nih obokov, nikakr\xc5\xa1nih tramov. Ni\xc4\x8d na\xc4\x8delkov, ni\xc4\x8d kapitljev: popolnoma nov na\xc4\x8din, brez kakega predhodnega. Ta veli\xc4\x8dastna gradnja je bila tako lahkotna, da se je zdela neznatne te\xc5\xbee in kot brez snovne vrednosti. Ne moremo pa si predstavljati, koliko brona so pogoltnile talilne pe\xc4\x8di, ki jih je no\xc4\x8d in dan kuril Bernini. Ni zado\xc5\xa1\xc4\x8dala kovina pobrana po mestu, in so se morali zate\xc4\x8di k bakrenemu orodju ter rabljenim \xc5\xbeebljem. Nato so pape\xc5\xbeevi odposlanci nakupovali bakra v  Livornu in  Benetkah. Premalo, zato so se lotili bakrenih reber Michelangelove kupole. Med svetim letom \xe2\x80\x93 zahvaljujo\xc4\x8d pape\xc5\xbeevi oskrbi \xe2\x80\x93 niso imeli te\xc5\xbeav z nabavo hrane \xe2\x80\x93 toda pape\xc5\xbe in njegov priljubljeni kipar sta gladovala za bronom. Bruna, ki so pokrivala preddvor Panteona, so bila \xc5\xbee iz rimskih \xc4\x8dasov opa\xc5\xbeena z bronom. Urban VIII. jih je dal sle\xc4\x8di. Takrat pa se je spomnil  Pasquino na svojo glasovito zbadljivko:\n_START_SECTION_\nDevet svetih let\n_START_PARAGRAPH_\nPape\xc5\xbe Urban VIII. je oznanil eno redno ter osem izrednih svetoletnih jubilejev.\n_START_SECTION_\nRedno sveto leto\n_START_PARAGRAPH_\nRedno sveto leto je potekalo leta 1625 po Kristusovem rojstvu in v spomin nanj. _NEWLINE_29. aprila 1624 je z bulo Omnes Gentes plaudite manibus napovedal 13. jubilejno sveto leto. Z bulo Pontificia sollicitudo je dovolil redovnikom v klavzuri, bolnikom in jetnikom, da lahko prejmejo odpustke, ne da bi se podali v Rim. Zaradi vojnega \xc4\x8dasa ni pri\xc5\xa1lo v Rim toliko romarjev kot navadno; toda pri odpiranju je bil navzo\xc4\x8d poljski prestolonaslednik Vladislav, a pri zapiranju avstrijski nadvojvoda Leopold.   _NEWLINE_Sveta vrata je odprl popoldne na Sveti ve\xc4\x8der. Med jubilejem je poromalo v Rim okoli pol milijona romarjev \xe2\x80\x93 izredno \xc5\xa1tevilo, \xc4\x8de upo\xc5\xa1tevamo, da je potekalo sredi grozot Tridesetletne vojne (1618-1648), ki je divjala 21 let njegovega pape\xc5\xbeevanja. Pape\xc5\xbe je olaj\xc5\xa1al obisk sedmerih cerkva, zlasti zaradi divjanja ku\xc5\xbenih bolezni, ko je zamenjal tiste zunaj obzidja (San Sebastiano, Sveti Pavel in San Lorenzo) z mestnimi cerkvami: Santa Maria del Popolo, Santa Maria in Trastevere in San Lorenzo in Lucina. Da bi odpravil nev\xc5\xa1e\xc4\x8dnosti v zvezi s pridobivanjem odpustkov, je omogo\xc4\x8dil pridobivanje odpustkov vsaki\xc4\x8d, ko je romar opravil ponovno predpisane pobo\xc5\xbene vaje. Ta praksa se je ohranila tudi pozneje - vse do Drugega vatikanskega koncila, ko je mogo\xc4\x8de prejeti odpustke le enkrat na dan.\n_START_SECTION_\nMisijoni\n_START_PARAGRAPH_\nMed svojim dolgim pape\xc5\xbeevanjem je Urban VIII. spodbujal misijonsko delo. Ustanavljal je \xc5\xa1kofije in vikarijate v razli\xc4\x8dnih misijonskih podro\xc4\x8djih in utemeljil Zavod za pripravo misijonarjev Urbanianum. Ukinil je izklju\xc4\x8dno pravico, ki so jo dobili jezuiti 1585 glede misijonarjenja po Kitajskem in Japonskem, ter je odprl te de\xc5\xbeele za misijonarje vsem redovom. _NEWLINE_Raz\xc5\xa1iril je Propagando in ji podredil na novoustanovljeni Collegium Urbanum, ki ima \xc5\xa1e zmeraj v grbu njegove tri \xc4\x8debele. Ta zavod sprejema klerike, ki so pripravljeni \xc5\xbertvovati svoje \xc5\xbeivljenje za \xc5\xa1irjenje vere in oditi v misijone, kamor jih po\xc5\xa1ljejo. _NEWLINE_Od tod so odhajali apostolski obiskovalci (vizitatorji), ki so onemogo\xc4\x8dali protikatoli\xc5\xa1ko dejavnost kalvinstvu naklonjenega carigrajskega patriarha Lukarisa, ki se je nalezel kalvinizma med bivanjem v \xc5\xbdenevi.  _NEWLINE_V Perziji je uspelo Urbanu naseliti karmeli\xc4\x8dane in urediti metropolijo v I\xe1\xb9\xa3pah\xc4\x81nu; v Bagdadu je ustanovil \xc5\xa1kofijo. Misijonarje je po\xc5\xa1iljal v Burmo, Siam, kjer je 1624 zgrajena prva cerkev; na Moluke, Filipine in na Japonsko. _NEWLINE_1626 se je etiopski negu\xc5\xa1 Lusemyos spreobrnil na katoli\xc5\xa1tvo, a \xc5\xbee 1632 so ga prisilili k odstopu.\n_START_SECTION_\nPtolomejski in Koperni\xc4\x8danski pogled na vesolje\n_START_PARAGRAPH_\nV tistem \xc4\x8dasu je ve\xc4\x8dina vede\xc5\xbeev zastopala geocentri\xc4\x8dni sistem. Po nepri\xc4\x8dakovanih odkritjih Kopernika, Keplerja \xe2\x80\x93 zlasti pa Galileja, so za\xc4\x8deli v znanosti vedno bolj upo\xc5\xa1tevati heliocentri\xc4\x8dni sistem, ki ga je podpiralo Galilejevo opazovanje nebesnih pojavov z izpopolnjenim daljnogledom. _NEWLINE_Galileo je razlagal heliocentrizem kot podmeno oziroma znanstveno metodo, po kateri je la\xc5\xbeje razlo\xc5\xbeil gibanje planetov in njihovih lun. Te\xc5\xbeave so nastale v znanstvenih krogih, ko ga je za\xc4\x8del razlagati kot znanstveno dejstvo in se je spustil na bogoslovno podro\xc4\x8dje kljub prijateljskim svarilom. _NEWLINE_1614 je bil prisiljen odgovoriti na obto\xc5\xbebo, da njegova \xe2\x80\x9cnova veda\xe2\x80\x9d nasprotuje nekaterim svetopisemskim navedkom. Zagovorniki dobesedne razlage so navajali navedek, ki govori, da je sonce obstalo na svoji poti, po kateri je kro\xc5\xbeilo ; podobno se izra\xc5\xbea stara zaveza \xc5\xa1e ve\xc4\x8dkrat  v smislu, da se nebesna telesa gibljejo, zemlja pa stoji. Sicer je \xc5\xbee sveti Avgu\xc5\xa1tin opozarjal, da sveto pismo nima namena u\xc4\x8diti o potovanju sonca in meseca, ker nas ne \xc5\xbeeli napraviti za matematike, ampak za kristjane. V tem duhu je tudi Galilei odsvetoval dobesedno razlago navedenih mest.\n_START_SECTION_\nZavezanost k molku in preklicu\n_START_PARAGRAPH_\nKo pa je pri\xc5\xa1el znanstvenik v Rim na obisk k Pavlu V., je pape\xc5\xbe izro\xc4\x8dil zadevo Svetemu oficiju, in kardinal Bellarmino je 1616 stopil na stran geocentrizma. Po sre\xc4\x8danju z novim pape\xc5\xbeem Urbanom VIII. je Galilei smel heliocentrizem razlagati kot znanstveno podmeno, ne pa kot dokazano dejstvo, kar je za nekaj \xc4\x8dasa pomirilo duhove. V svojem delu \xc2\xbbGalilejev pogovor o dveh najve\xc4\x8djih svetovnih sestavih: Ptolomejskem in Kopernikovskem\xc2\xab, ki je iz\xc5\xa1lo v Florenci 1632, pa je prekr\xc5\xa1il to prepoved. \xc5\xa0e ve\xc4\x8d: stari pogled je v knjigi zastopal Simplicio (Preproste\xc5\xbe, Naivne\xc5\xbe), v katerem je pape\xc5\xbe prepoznal samega sebe; zameril se je pa tudi jezuitom; to je privedlo do obsodbe 1633, ki je brez potrebe zasekala prepad med vero in vedo. _NEWLINE_Pape\xc5\xbe Urban je najprej kazal podobno naklonjenost kot do Berninija tudi do svojega some\xc5\xa1\xc4\x8dana in prijatelja Galileja, saj mu je posvetil celo svojo pesnitev; toda Galilei ni posedoval mehkobe in prilagodljivosti kiparja, in je kon\xc4\x8dal s tem, da je prebudil v Urbanu VIII. oso Barberinijev. Poslanik, ki je zagovarjal Galilejev primer, je res pisal toskanskemu nadvojvodu, da je na\xc5\xa1el pape\xc5\xbea \xc2\xbbin molta collera\xc2\xab\xc2\xa0(hudo jeznega). Pozabil je tako na omikanost, ko je podprl to obsodbo k molku in preklicu kopernikanskega pogleda na vesolje, ki \xc5\xa1e danes te\xc5\xbei rimsko Cerkev. _NEWLINE_Leta 1633 je torej pape\xc5\xbe v Rim na zagovor poklical Galileja, ki se je moral po procesu javno odre\xc4\x8di svojim \xc2\xbbhereti\xc4\x8dnim heliocentri\xc4\x8dnim nazorom\xc2\xab\xc2\xa0in pre\xc5\xbeiveti zadnja leta \xc5\xbeivljenja v hi\xc5\xa1nem priporu.\n_START_SECTION_\nRehabilitacija\n_START_PARAGRAPH_\nPo 350 letih obsodbe Galileo Galileja na molk in preklic, je Cerkev napravila simboli\xc4\x8den korak nazaj 31. oktobra 1992 v zgodovinskem posredovanju Janeza Pavla Velikega. Cerkev je rehabilitirala Galileja in priznala, da \xc2\xbbje bila pogre\xc5\xa1ka njegova obsodba k molku.\xc2\xab\xc2\xa0Pape\xc5\xbe je dodal, da je bilo kaznovanje Galileja storjeno \xc2\xbbin bona fide\xc2\xab\xc2\xa0(\xc2\xbbv dobri veri\xc2\xab). _NEWLINE_Vendar ni po\xc5\xa1teno govorjenje o Galileju, \xc4\x8de\xc5\xa1 da ga je \xc2\xbbtrpin\xc4\x8dila Cerkev, ki je bila ljubosomna na svoje znanje\xc2\xab. Tudi Galilejevi sodniki imajo pravico, da jih sodimo pravi\xc4\x8dno. Da bi razumeli Galilejev primer, moramo izhajati iz predpostavk njegovega \xc4\x8dasa. Gledati moramo dogodke z o\xc4\x8dmi njegovih sodobnikov. Nemogo\xc4\x8de si je zamisliti, da bi bila sodba nad Galilejem \xc4\x8disto znanstveno vpra\xc5\xa1anje, saj so mu sodili ljudje, ki niso bili zmo\xc5\xbeni razmi\xc5\xa1ljati druga\xc4\x8de kot bogoslovno. Takrat se je \xc5\xa1iril protestantizem tudi s pomo\xc4\x8djo nekatoli\xc5\xa1kega na\xc4\x8dela, da lahko vsak sam razlaga sveto pismo \xe2\x80\x93 brez cerkvenega vodstva \xe2\x80\x93 in v teh napetih okoli\xc5\xa1\xc4\x8dinah je bila Galilejeva sicer pravilna razlaga \xe2\x80\x93 vendar razlaga enega laika \xe2\x80\x93 ve\xc4\x8d kot sumljiva. Pa tudi Luter je zagovarjal mnenje, da je Zemlja sredi\xc5\xa1\xc4\x8de vesolja._NEWLINE_Po celih 359 letih, 4 mescih in 9 dneh postaja Galileo Galilei ponovno \xc2\xbbzakonit sin\xc2\xab\xc2\xa0katoli\xc5\xa1ke Cerkve. Jutri (tj. 31. oktobra 1992) bo namre\xc4\x8d Vatikan dokon\xc4\x8dno izbrisal zgodovinsko obsodbo \xe2\x80\x9ck molku\xe2\x80\x9d, ki jo je nalo\xc5\xbeil pisanskemu vede\xc5\xbeu 22. junija 1633 Sveti oficij, ki ga je tistihmal vodil kardinal Robert Belarmin. _NEWLINE_Poskusi rehabilitacije so obstajali tudi poprej. _NEWLINE_Cerkev ni nikoli razglasila kopernikanske teorije  za herezijo, niti ni objavila kakega odloka, ki bi jo lahko \xc5\xa1tel za nepopravljivo. 1741 je Benedikt XIV. dal Imprimatur za prvo izdajo celotnih Galilejevih del. 1757 je nova izdaja Indexa  dovoljevala pisanje, ki je podpiralo Kopernikovo teorijo.  Istega leta (1757) je Sveti oficij povrnil \xc4\x8dast njegovi osebnosti s priznanjem, da znanstvene trditve, ki jih je zastopal, dr\xc5\xbeijo. _NEWLINE_1820 je Pij VII. pooblastil objavo Settelovih zvezdoznanskih vaj, kanonika, ki je zagovarjal galilejski heliocentrizem. Sveti oficij je \xc5\xbee takrat objavil odlok o kon\xc4\x8danem sporu med vero in znanostjo brez kakega hrupa.\n_START_SECTION_\nJanzenizem\n_START_PARAGRAPH_\nMed njegovim pontifikatom je za\xc4\x8delo delovati janzenisti\xc4\x8dno gibanje. V zvezi s tem je izdal Urban VIII. bulo, s katero je obsodil knjigo Augustinus, ki jo je napisal Cornelius Jansen. To gibanje je vznemirjalo Cerkev skozi ve\xc4\x8d rodov; u\xc4\x8dilo je skrajne poglede sv. Avgu\xc5\xa1tina (354-430) o milosti in predestinaciji.  _NEWLINE_Augustinus je bilo res obse\xc5\xbeno delo. Po pripovedovanju samega Jansena je delal na njem skozi dvajset let in je prebral vse Avgu\xc5\xa1tinove spise tridesetkrat. (Kolikeri od nas bi hoteli prebrati vse Avgu\xc5\xa1tinove spise vsaj enkrat?) Jansena se je lotila bolezen in je umrl, ko je vendarle dokon\xc4\x8dal delo. To delo sta predlo\xc5\xbeila z nenarejeno poni\xc5\xbenostjo pape\xc5\xbeu Urbanu VIII. dva njegova privr\xc5\xbeenca 1640.  _NEWLINE_6. marca 1641 je pape\xc5\xbe z bulo In eminenti Ecclesiae militantis obsodil janzenisti\xc4\x8dno u\xc4\x8denje - brez navedbe dela ali avtorja._NEWLINE_Glede te bule, ki je prepovedala Augustinus-a, se je raz\xc5\xa1irila govorica, da ni prava, \xc4\x8de\xc5\xa1 da pape\xc5\xbe izre\xc4\x8dno ni obsodil niti enega stavka iz knjige, ampak da so to bulo prenaredili jezuitje ter jo podtaknili pape\xc5\xbeu; Jansen naj bi u\xc4\x8dil \xc4\x8disto nekaj drugega kot Bajus, ki ga je pape\xc5\xbe izre\xc4\x8dno obsodil; njegova obsodba pa naj ne bi prizadela Jansena.\n_START_SECTION_\nPrehrana pape\xc5\xbea-pesnika\n_START_PARAGRAPH_\nNa dobro jeda\xc4\x8do in pija\xc4\x8do pri Urbanu VIII. \xc5\xbeivi spomin \xc5\xa1e danes v castelgandolfovskih jedilnikih z obroki, ki so jih nekdaj u\xc5\xbeivali ugledni pape\xc5\xa1ki gostje. _NEWLINE_Kakor hitro je po izvolitvi za pape\xc5\xbea ozdravel od mrzlice, je Urban odprl pot prirejanju takih mikavnih praznovanj, da je Rimljanom priklical v spomin lepe \xc4\x8dase dveh drugih veselja\xc5\xa1kih pape\xc5\xbeev Florentincev: Leona X. in Klemena VII. Tako kot njegova predhodna some\xc5\xa1\xc4\x8dana, je tudi Urban imel rad praznovanja in gostije, veselice in izbrana jedila. Te je za\xc4\x8dinjal s kolobarjem duhovnega u\xc5\xbeivanja z branjem svojih pesmi, ki jih je navdihoval slog velikih klasikov, kot so bili Pindar, Katul in Ovid, o\xc4\x8di\xc5\xa1\xc4\x8denih od poganskih \xc4\x8dutnih vsebin, ki so jih nadome\xc5\xa1\xc4\x8dale kr\xc5\xa1\xc4\x8danske nravne spodbude. Obkro\xc5\xbeali so ga prijatelji-pesniki, kot Chiabrera  in Ciampoli . Na\xc5\xa1li so tudi slu\xc4\x8dajno zapisane spomine nekega upnika, ki natan\xc4\x8dno opisuje te pojedine. _NEWLINE_Ko so zapustili te\xc5\xbee\xc4\x8do poletno rimsko vro\xc4\x8dino, se je pape\xc5\xbe s svojim dvorom odpravil v Castel Gandolfo. Potovanje je trajalo dva dni s postanki, med katerimi so se osve\xc5\xbeili z obilnim pitjem vina iz Castelov. Medtem so tja \xc5\xbee prej prispeli gospodar, kuharji, slu\xc5\xbein\xc4\x8dad, kletarji, peki, pisarji, milo\xc5\xa1\xc4\x8dinar, pa tudi spovednik in osebni zdravnik, da bi bilo vse pripravljeno ob prihodu pape\xc5\xa1kega dvora. Njihov prihod je oznanilo zvonjenje vseh okoli\xc5\xa1kih cerkva in pokanje mo\xc5\xbenarjev. Kon\xc4\x8dno je prispela ko\xc4\x8dija s pape\xc5\xbeem, ki jo je vleklo \xc5\xa1est konj, pred njo pa do zob oboro\xc5\xbeena \xc5\xa1vicarska garda. _NEWLINE_Jedilnik je bil bogat in raznolik, ter nikoli ni vseboval manj od desetih \xc2\xbbriht\xc2\xab. Miza Urbana VIII. je bila miza plemi\xc4\x8da starega porekla, ki je bil navajen na srebrne kro\xc5\xbenike ozna\xc4\x8dene s \xc4\x8debelami (biv\xc5\xa1imi obadi) rodbine, ki so bili pripravljeni sprejemati okusne predjedi: salame, fige, melone, maslo in \xc4\x8disto sve\xc5\xbeo skuto. Nato se je po toskanski navadi pojavila krep\xc4\x8dilna juha iz kruha ali zelenjave z ri\xc5\xbeem, ali pome\xc5\xa1ana s sve\xc5\xbeimi jajci. Sledile so tople jedi, kopunovi vrati nadevani z raznimi omakami. Nato so pri\xc5\xa1li na vrsto kuhani kopuni v belem vinu, rezine salam in vrtna solata, pa tudi tele\xc4\x8dje prsi okra\xc5\xa1ene s sve\xc5\xbeimi cvetlicami. Ko je bilo kon\xc4\x8dano kuhano meso, je pri\xc5\xa1la na vrsto pe\xc4\x8denka, koko\xc5\xa1ja in tele\xc4\x8dja, poljnena z grenko pomaran\xc4\x8do in limono. Z dobro belo torto so kon\xc4\x8davali kosilo. Sadje letnega \xc4\x8dasa s kosom sira je pomenilo konec obeda. _NEWLINE_Na vigilije in postne dneve je meso pomenila riba: najprej kuhana, nato na ra\xc5\xbenju, kon\xc4\x8dno ocvrta. Na ceni so bila tudi jajca: al piatto alla francese ali sperdute. Tudi kruh za Urbana VIII. je bil poseben, imenovan papalino: bel in mehek. Za druge je zadostoval basso in casereccio. To je bila zlata vsakdanjost pri mizi, kjer so nazdravljali z najbolj\xc5\xa1im doma pridelanim vinom. _NEWLINE_Morda je tudi prehrana prispevala svoj dele\xc5\xbe k arterosklerozi in visokemu krvnemu tlaku, ki sta mu\xc4\x8dila pape\xc5\xbea zadnje desetletje njegovega \xc5\xbeivljenja, ko je trpel in tudi umrl za mo\xc5\xbegansko kapjo.\n_START_SECTION_\nBolezen in smrt\n_START_PARAGRAPH_\nUrban VIII. si je s svojo strogostjo in samovoljnim ravnanjem nakopal mnogo nasprotnikov. Sodobniki so ga dol\xc5\xbeili za nepotizem, poznej\xc5\xa1e obdobja pa za Galilejev primer. Res je oblekel nekaj sorodnikov v \xc5\xa1krlat, ki pa jim zgodovina nima kaj o\xc4\x8ditati: enega je imenoval za kneza v Fanu, drugega v Palestrini; ker pa so glede tega nepotizma bile prito\xc5\xbebe vedno glasnej\xc5\xa1e, je zavoljo pomiritve svoje vesti pozval k sebi nekaj bogoslovcev, ki pa v tem niso videli krivi\xc4\x8dnega ravnanja. _NEWLINE_Mnogo dela, zlasti pa grozote Tridesetletne vojne in vojne za Castro - ki ni bila v interesu Cerkve, ampak njegovih sorodnikov - so mu povzro\xc4\x8dile du\xc5\xa1ne bole\xc4\x8dine, ki so strle njegovo \xc5\xbeelezno postavo. Zaradi hude bolezni so verjetno - zlasti v zadnjih letih \xc5\xbeivljenja - praznili blagajno in vodili politiko v prid lastni rodbini njegovi sorodniki._NEWLINE_Zadnje desetletje \xc5\xbeivljenja ga je namre\xc4\x8d vse bolj mu\xc4\x8dila bolezen. To lahko sklepamo iz skopih poro\xc4\x8dil o raznih \xc2\xbbnezgodah\xc2\xab, ki so se mu pripetile. Stanje pape\xc5\xbeevega zdravja je spadalo k arcana imperii ; slab\xc5\xa1e ko je bilo zdravstveno stanje vladarja, manj poro\xc4\x8dil je prihajalo v javnost. \xc5\xa0lo je za vrsto napadov kapi in mrtvoudov, ki jih je verjetno povzro\xc4\x8dalo poapnenje vratnih \xc5\xbeil, ki ga je spremljal stalni visok krvni tlak.  Prva taka nezgoda se je pripetila \xc5\xbee 1. aprila 1635, ko je Urban prisostvoval v kapeli dolgotrajnim petim obredom Cvetne nedelje, nakar je dokaj hitro okreval. V huj\xc5\xa1i obliki se mu je to pripetilo 27. aprila 1637, ko se je pripravljal na odhod v Castel Gandolfo, kamor so ga potem odnesli 5. maja, a opomogel si je \xc5\xa1ele avgusta. V naslednjih letih je bil vedno ve\xc4\x8dkrat odsoten od verskih obredov in civilnih praznovanj. 22. junija 1639 je prvi\xc4\x8d vodil telovsko procesijo ne ve\xc4\x8d pe\xc5\xa1, ampak na sedia gestatoria. Po 1639 ga opisujejo kot oslabelega od starosti, zgrbljenega, shuj\xc5\xa1anega - ponekdaj pa \xc5\xa1e vedno polnega izvirne \xc4\x8dvrstine; njegove umske sposobnosti so ostale nedotaknjene. _NEWLINE_V usodnih stopnjah svoje bolezni ni bil sposoben opravljati niti najmanj\xc5\xa1ih dol\xc5\xbenosti vladarja ali skrbeti za upravne zadeve; tako je \xc5\xbee 1637 ne\xc4\x8dak Antonio ponekdaj podpisoval v njegovem imenu apostolska pisma. Ostaja torej odprto vpra\xc5\xa1anje, \xc4\x8de in v koliki meri je bil Urban osebno zaveden, odgovoren in delazmo\xc5\xbeen v zadnjih letih, zlasti pa \xc5\xa1e v zadnjih mesecih svojega \xc5\xbeivljenja, glede na odlo\xc4\x8ditve pape\xc5\xa1ke vlade na vseh podro\xc4\x8djih. Konec 1643 je moral le\xc4\x8di pape\xc5\xbe skoraj za stalno v posteljo; v javnosti se je pokazal le 27. marca 1644 ob priliki velikono\xc4\x8dnega blagoslova, ki ga je podelil z okna Vatikanske pala\xc4\x8de. Junija se je njegovo stanje \xc5\xa1e poslab\xc5\xa1alo in za\xc4\x8del je drgetati, ker so ga pestile hude \xc4\x8drevesne motnje. _NEWLINE_22. julija mu je podelil njegov spovednik, jezuit Luigi Albrizzi  , sveto popotnico, nekaj dni pozneje bolni\xc5\xa1ko maziljenje. _NEWLINE_Umrl je okrog sedmih v petek, 29. julija, 1644, v starosti 76 let. Novica o njegovi smrti je povzro\xc4\x8dila takoj\xc5\xa1en izbruh veselja in sovra\xc5\xa1tva. Rimska sodrga je posku\xc5\xa1ala razbiti Urbanov spomenik, Berninijevo delo, ki so ga hranili od 1640 v Kapitolskih muzejih; ko jim to ni uspelo, so razbili na drobne ko\xc5\xa1\xc4\x8dke njegov vzidani portret na dvori\xc5\xa1\xc4\x8dnem vrtu Rimskega zavoda. _NEWLINE_Po obdukciji, ki jo je opravil zdravnik Trullio brez posebnih ugotovitev, je bilo njegovo truplo tri dni izpostavljeno pri Sv. Petru in potem polo\xc5\xbeeno v \xc5\xa1e ne dokon\xc4\x8dan grob v apsidi Bazilike svetega Petra.\n_START_SECTION_\nBerninijev nagrobnik za Urbana VIII.\n_START_PARAGRAPH_\nKardinal  Francesco Barberini je poskrbel za dostojen pogreb in spomenik. _NEWLINE_\xc5\xa0e kot kardinal je Urban hotel imeti svoj grob v podedovani dru\xc5\xbeinski kapeli Barberinijev v San Andrea della Valle. Ko pa je postal pape\xc5\xbe, je moralo priti druga\xc4\x8de. Bernini je prejel naro\xc4\x8dilo, da naj pripravi za Urbana VIII. v Petrovi stolnici nagrobnik. Poldrugo desetletje po letu 1640 je morda najbolj plodovito obdobje Berninijeve \xc5\xbeivljenjske poti. V to \xc4\x8dasovno razdobje pada 1628. za\xc4\x8deto kon\xc4\x8dno oblikovanje nagrobnika za Urbana VIII. pri Svetem Petru. S smrtjo pape\xc5\xbea 1644 spomenik \xc5\xa1e ni bil dokon\xc4\x8dan, vendar so ga kljub temu polo\xc5\xbeili v ta nedokon\xc4\x8dani grob. Grobna oprema je bila dokon\xc4\x8dana kon\xc4\x8dno 1647.  _NEWLINE_V ni\xc5\xa1o postavljen stenski nagrobnik se s svojimi motivi naslanja na dogodke 16. stoletja: na dveh straneh sarkofaga stoji po en poosebljeni lik \xc4\x8dednosti: Ljubezen (Caritas) in Pravi\xc4\x8dnost (Iustitia), najbolj zgoraj pa zavzema mesto upodobljena figura vladajo\xc4\x8dega pape\xc5\xbea. Na nagrobniku sedi lik Smrti, ki zapisuje pape\xc5\xbeevo ime v knjigo ve\xc4\x8dnega \xc5\xbeivljenja. Ena od Berninijevih slikarskih novosti ka\xc5\xbee na knji\xc5\xbeevnostno me\xc5\xa1anje med nagrobnikom in spomenikom: blagoslov dele\xc4\x8da, veli\xc4\x8dastna podoba prestolujo\xc4\x8dega lika spominja na zna\xc4\x8dilnost na javnih trgih postavljenih pape\xc5\xbeevih \xc4\x8dastnih spomenikov. V snovi nagrobnika zdru\xc5\xbeuje bron in marmor postavljajo\xc4\x8d ju v ne\xc5\xbeno nasprotje ter s simboli\xc4\x8dno vsebino odeva temnobarvne in belobarvne dele. Ves srednji del je sestavljen iz brona, ki ga deloma pokriva zlato: lik Smrti in pape\xc5\xbeev kip, ali tisti deli, ki so povezani s pokojnikom. V nasprotju z njimi pa ozna\xc4\x8dujeta iz belega marmorja napravljeni alegori\xc4\x8dni podobi Ljubezen in Pravi\xc4\x8dnost od gmotnega sveta neodvisna, odtegnjena pojma. Alegori\xc4\x8dna \xc5\xbeenska lika s svojimi \xc4\x8dlove\xc5\xa1kimi, \xc5\xbeivljenja polnimi gibi in mikavnimi \xc4\x8dari tudi predstavljata nasprotje s pape\xc5\xbeevim kipom, ki se zdi, da s svojo mrko barvo, odrevenel, s pobo\xc5\xbeno dr\xc5\xbeo - stoji zunaj zemeljskega \xc5\xbeivljenja in \xc4\x8dasa.\n_START_SECTION_\nUrban VIII. v knji\xc5\xbeevnosti\n_START_PARAGRAPH_\nUrban VIII. je omenjen v Manzonijevem romanu Zaro\xc4\x8denca (Promessi sposi): omenjen je kot pape\xc5\xbe, ki je vladal za \xc4\x8dasa opisanih dogodkov. _NEWLINE_On je tudi glavna osebnost v romanu La Strega Innamorata, ki ga je 1985 napisal Pasquale Festa Campanile; v njem se glavna junakinja, \xc4\x8darovnica Izidora, pomotoma zaljubi v pontifika, \xc4\x8demur sledi zgodba platonske ljubezni.\n_START_SECTION_\nLilium et rosa\n_START_PARAGRAPH_\nMalahijeva prerokba pravi o njem, da je lilija in vrtnica. (latinsko Lilium et rosa.; angle\xc5\xa1ko Lily and rose.). To geslo posku\xc5\xa1ajo povezati s \xc4\x8debelami na njegovem grbu, saj \xc4\x8debele gredo na ro\xc5\xbee nabirat med; pa na lilijin cvet njegovih rodnih Firenc, ali pa z njegovim bivanjem v Franciji (lilija) in Angliji (vrtnica)."