b'\n_START_ARTICLE_\nBramorji\n_START_SECTION_\nOpis\n_START_PARAGRAPH_\nSo velike in \xc4\x8dokate \xc5\xbeu\xc5\xbeelke z mo\xc4\x8dnim zunanjim skeletom, ki jih najla\xc5\xbee prepoznamo po sprednjih nogah, katerih tibije so zelo raz\xc5\xa1irjene in spominjajo na lopate, katerih povr\xc5\xa1ino dodatno pove\xc4\x8dujejo hitinasti zobci. Zadnje noge niso prilagojene za skakanje. Njihovo telo je povsem prilagojeno \xc5\xbeivljenju pod zemljo. Za razliko od ostalih dolgotipal\xc4\x8dnic imajo slabo razvite sestavljene o\xc4\x8di in majhna krila, s katerimi lahko letijo le redke vrste (najve\xc4\x8dkrat le samice). Njihovo telo je v celoti pora\xc5\xa1\xc4\x8deno z drobnimi dla\xc4\x8dicami, ki odbijajo vodo. Mo\xc4\x8dan oklep glave uporabljajo za utrjevanje sten rova med kopanjem._NEWLINE_Ogla\xc5\xa1ajo se samo samci; njihov napev je podoben napevom drugih kobilic, z nekoliko ni\xc5\xbejim tonom zaradi ve\xc4\x8djega telesa. Proizvajajo ga s stridulacijo - drgnjenjem zobcev na zadnjih nogah ob rob sprednjih kril. Njihovi slu\xc5\xa1ni organi se nahajajo na tibijah sprednjih nog in so natan\xc4\x8dno ugla\xc5\xa1eni s frekvenco sam\xc4\x8devega napeva. v obmo\xc4\x8djih z zmernim podnebjem se parijo pozno spomladi do za\xc4\x8detka junija. V tem \xc4\x8dasu zlezejo na povr\xc5\xa1je, nato pa samice poletijo proti samcem, ki jih kli\xc4\x8dejo s\xc2\xa0\xc2\xbbsvatbenim\xc2\xab\xc2\xa0napevom. Parijo se pod zemljo, samica po tistem izle\xc5\xbee med 100 in 1000 rumenkastih jaj\xc4\x8dec v podzemno kamrico, ki jo je izkopal samec. Samice nekaterih vrst branijo zarod._NEWLINE_Na koncu zadka je par dolgih cerkov, ob\xc4\x8dutljivih na dotik in gibanje zraka. Kadar jih kaj vzdra\xc5\xbei, spustijo bramorji iz \xc5\xbelez na zadku lepljiv obrambni izlo\xc4\x8dek._NEWLINE_Li\xc4\x8dinke se izle\xc5\xbeejo po pribli\xc5\xbeno tednu dni; so belkaste barve, sicer pa podobne odraslim \xc5\xbeivalim. Odvisno od vrste se levijo \xc5\xa1est- do desetkrat preden odrastejo, z vsako levitvijo so ve\xc4\x8dje in bolj podobne odraslim. Prezimijo \xc5\xa1e kot li\xc4\x8dinke, dokon\xc4\x8dno se preobrazijo poleti naslednje leto. Pred tem zapustijo bivali\xc5\xa1\xc4\x8de in si poi\xc5\xa1\xc4\x8dejo novega; premikajo se hitreje kot odrasle \xc5\xbeivali, saj ohranijo sposobnost skakanja. Spolno dozorijo \xc5\xa1ele dve leti po izvalitvi, nakar \xc5\xbeivijo \xc5\xa1e okoli enega leta.\n_START_SECTION_\nBivali\xc5\xa1\xc4\x8de\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xbdivijo v sistemu podzemnih rovov, ki si jih z mo\xc4\x8dnimi sprednjimi nogami izkopljejo pod zemljo. Posamezni rovi so \xc5\xa1iroki po nekaj centimetrov, kon\xc4\x8dujejo pa se s kamricami, namenjenimi odlaganju jaj\xc4\x8dec. Kamrice so pribli\xc5\xbeno velikosti teni\xc5\xa1kih \xc5\xbeogic. Omre\xc5\xbeje rovov, ki jih utrdijo z rastlinskim materialom, poteka tik pod povr\xc5\xa1jem, od njega pa se navzdol odcepljajo navpi\xc4\x8dni rovi, ki so lahko globoki do nekaj metrov.\n_START_SECTION_\nEkologija\n_START_PARAGRAPH_\nNajve\xc4\x8dkrat \xc5\xbeivijo v vla\xc5\xbeni prsti, najraje v ilovici ali obdelani zemlji, ameri\xc5\xa1ke vrste pa tudi v \xc5\xa1oti. Pogosto jih najdemo v bli\xc5\xbeini vodnih teles. So vsejede \xc5\xbeu\xc5\xbeelke; najve\xc4\x8dkrat se prehranjujejo z drugimi nevreten\xc4\x8darji, ki jih izkopljejo, ob pomanjkanju hrane pa se lotijo tudi rastlinskih korenin in gomoljev. Znani so tudi primeri kanibalizma._NEWLINE_Ker \xc5\xbeivijo pod zemljo, imajo razen krtov malo naravnih sovra\xc5\xbenikov. Pogosto pa so plen ptic (v Evropi npr. vran, \xc4\x8dukov in smrdokaver) kadar zapustijo podzemeljska bivali\xc5\xa1\xc4\x8da med parjenjem. V Avstraliji in Ameriki jih lovijo druge ve\xc4\x8dje ali strupene \xc5\xbeu\xc5\xbeelke.\n_START_SECTION_\nPomen za \xc4\x8dloveka\n_START_PARAGRAPH_\nZ rahljanjem obdelovalne zemlje ustvarja \xc4\x8dlovek bramorjem zelo ustrezen \xc5\xbeivljenjski prostor. Kadar se ti v njej preve\xc4\x8d razmno\xc5\xbeijo, pri\xc4\x8dnejo ob\xc5\xbeirati tudi rastlinske gomolje, korenine in poganjke, zaradi \xc4\x8desar velja na primer navadni bramor, ki \xc5\xbeivi v srednji Evropi, za \xc5\xa1kodljivca. Bramorji iz rodu Scapteriscus so znani \xc5\xa1kodljivci na ara\xc5\xa1idih, tobaku, jagodnjakih in povrtninah v ameri\xc5\xa1kih zveznih dr\xc5\xbeavah ob ju\xc5\xbenem Atlantskem oceanu ter Mehi\xc5\xa1kem zalivu. Po drugi strani pa se v vzhodni Aziji ponekod uporabljajo za hrano._NEWLINE_Ker veljajo za \xc5\xa1kodljivce, jih ljudje \xc5\xbee dolgo zatirajo, zaradi \xc4\x8desar so postali v nekaterih regijah \xc5\xbee zelo redki. Poleg omejenega \xc5\xbeivljenjskega obmo\xc4\x8dja jih zatiranje ogro\xc5\xbea tudi zaradi dolge generacijske dobe. V Nem\xc4\x8diji tako velja navadni bramor za skrajno ogro\xc5\xbeeno vrsto in je zavarovan po zakonodaji o varstvu narave.\n_START_SECTION_\nSistematika in evolucija\n_START_PARAGRAPH_\nNajstarej\xc5\xa1e fosilne ostanke, ki pripadajo bramorjem, datirajo v zgodnji terciar. So bli\xc5\xbenji sorodniki murnov._NEWLINE_Specializirane sprednje noge bramorjev so priro\xc4\x8den zgled za konvergentno evolucijo. Kljub temu, da pripadajo popolnoma razli\xc4\x8dnim \xc5\xbeivalskim skupinam, se je njim in krtom zaradi opravljanja enake funkcije razvila zelo podobna oblika sprednjih nog._NEWLINE_V srednji Evropi in s tem tudi v Sloveniji \xc5\xbeivi samo ena vrsta, navadni bramor (Gryllotalpa gryllotalpa). Malo ju\xc5\xbeneje, v Italiji, pa so do zdaj na\xc5\xa1li \xc5\xbee 9 vrst bramorjev. Ogro\xc5\xbea jih erozija in uni\xc4\x8devanje habitatov.'