b'\n_START_ARTICLE_\nAnton Ambschel\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1768 je bil sprejet v jezuitski red. Bil je doktor artisti\xc4\x8dnih umetnosti in filozofije. Od leta 1773 do 1785 je bil javni in redni profesor fizike na ljubljanskem jezuitskem liceju (kolegiju), kjer je pred letom 1785 opravljal tudi rektorsko funkcijo. Tu ga je poslu\xc5\xa1al tudi Vega._NEWLINE_Nato so ga odstavili in do leta 1804 je bil profesor fizike in mehanike na dunajski univerzi, od leta 1809 do 1821 lektor in kanonik v Bratislavi._NEWLINE_Bil je \xc4\x8dlan ljubljanske akademije operozov in Kranjske kmetijske dru\xc5\xbebe._NEWLINE_\xc4\x8ceprav je bil po stroki fizik, je svoje glavno delo, napisano v nem\xc5\xa1\xc4\x8dini in ne ve\xc4\x8d v latin\xc5\xa1\xc4\x8dini, Anfangsgruende der allgemeinen auf Erscheinungen und Versuche gebauten Naturlehre I-VI, (Dunaj 1791 do 1793), utemeljeval filozofsko, z Leibniz-Wolffovim racionalizmom. S tem se je jasno odpovedal sholasti\xc4\x8dnim vzorom. Nauk o naravi je utemeljeval empiri\xc4\x8dno, fizika pa mu je bila veda, ki prou\xc4\x8duje medsebojne u\xc4\x8dinke teles. To je bila obse\xc5\xbena knjiga, nekak\xc5\xa1en uvod v naravoslovje, v katerem je astronomija dobila ustrezno mesto.'