b'\n_START_ARTICLE_\nIvan Bu\xc4\x8der\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivljenje in delo\n_START_PARAGRAPH_\nRodil se je v dru\xc5\xbeini \xc5\xbeelezni\xc5\xa1kega sprevodnika Anton, mati Antonija je bila rojena Zupan\xc4\x8di\xc4\x8d. Osnovno \xc5\xa1olo, \xc5\xa1est razredov gimnazije in dva semestra u\xc4\x8ditelji\xc5\xa1\xc4\x8da je dokon\xc4\x8dal v Ljubljani. Po odslu\xc5\xbeeni voja\xc5\xa1ki obveznosti leta 1930 se je zaposlil v trgovskem podjetju Bon-bon na Miklo\xc5\xa1i\xc4\x8devi cesti v Ljubljani. Med vojno se je priklju\xc4\x8dil osvobodilnemu gibanju, bil zaprt, pobegnil v \xc5\xa0vico, in leta 1944 postal vojak in januarja 1945 pre\xc5\xa1el na osvobojeno ozemlje Francije. Tu je bil sprva zvezni oficir pri 8. korpusu britanske armade, nato pa se je ukvarjal z repatriacijo jugoslovanskih vojakov. Ob vrnitvi v Ljubljano leta 1945 se je posvetil organizaciji in pou\xc4\x8devanju na gozdarskih \xc5\xa1olah \xe2\x80\x93 najprej v Ljubljani, nato v Mariboru in nazadnje v Kromberku pri Gorici, kjer je postal tajnik. V svojih planinskih predavanjih je do\xc5\xbeiveto opisoval gorski svet in ljubezen do gora. 24. septembra 1950 se je s prijateljem Tonetom Svetino odpravil na Triglav. V severni steni se je odtrgala skala, zato je padel in se hudo ponesre\xc4\x8dil. Umrl je dva dni kasneje v jeseni\xc5\xa1ki bolni\xc5\xa1nici zaradi embolije. Pokopali so ga v Ljubljani. Njegovo nesre\xc4\x8do je Svetina opisal v \xc4\x8drtici Nesre\xc4\x8da v severni steni Triglava, posvetil pa mu je tudi roman Stena (1973)._NEWLINE_Prve \xc4\x8drtice, ki upodabljajo ljudske tipe in dogodke iz vsakdanjega \xc5\xbeivljenja, je objavljal v Mentorju pod imenom Ivan Krstnik. Leta 1934 je napisal planinsko pripoved \xc4\x8cez steno. Razprave, v katerih je obravnaval predvsem vpliv gora na ljudi, je objavljal tudi v dru\xc5\xbeinskem listu Mladika. Vi\xc5\xa1ek njegovega literarnega ustvarjanja je njegova druga dalj\xc5\xa1a pripoved, roman Ko\xc4\x8da na robu, ki je iz\xc5\xa1el leta 1942. V medvojnem obdobju je pod psevdonimom Gregor Skalar v Planinskem vestniku objavil \xc4\x8drtico Listi iz cepinovega dnevnika, v kateri je namigoval na uspe\xc5\xa1nost narodnoosvobodilnega boja, in \xc4\x8dlanek Bole\xc4\x8di prividi, ki ubeseduje misli in ob\xc4\x8dutke ponesre\xc4\x8denega gornika v boju za \xc5\xbeivljenje. Nedokon\xc4\x8dani so ostali njegovi osnutki za dve ve\xc4\x8dji pripovedi: za roman Podstreharji, v katerem je \xc5\xbeelel obravnavati \xc5\xbeivljenje jugoslovanskih proletarcev in njihove priprave na socialno revolucijo, ter za planinski roman iz narodnoosvobodilne borbe.'