b'\n_START_ARTICLE_\nSicilske ve\xc4\x8dernice\n_START_SECTION_\nZgodovinski okvir\n_START_PARAGRAPH_\nPo smrti cesarja Konrada IV. leta 1254, porazu zadnjega sicilskega kralja Manfreda Sicilskega v Beneventu leta 1266 in obglavljenju njegovega naslednika Konradina 29. oktobra 1268 je na Siciliji zavladal Francoz Karel I. An\xc5\xbeujski. Pape\xc5\xbe Klemen IV. ga je \xc5\xbee 6. januarja 1266 kronal za sicilskega kralja v upanju, da bo na ta na\xc4\x8din raz\xc5\xa1iril svoj vpliv na ju\xc5\xbeno Italijo. Zavedal se je, da bodo An\xc5\xbeujci nadaljevali agresivno ekspanzionisti\xc4\x8dno politiko. Z osvojitvijo juga Italije so se namre\xc4\x8d Karlovi cilji usmerili na vzhod proti obnovljenemu Bizantinskemu cesarstvu._NEWLINE_Na Siciliji so postale razmere \xc5\xa1e posebej kriti\xc4\x8dne zaradi splo\xc5\xa1nega zmanj\xc5\xa1anja svobo\xc5\xa1\xc4\x8din lokalnega plemstva in zatiralske fiskalne politike. Sicilja, ki je bil od nekdaj zvesta \xc5\xa1vabska trdnjava, se je Karlu po Konradinovi smrti nekaj let upirala, zdaj pa je postala tar\xc4\x8da Karlovega ma\xc5\xa1\xc4\x8devanja. An\xc5\xbeujci so bili neob\xc4\x8dutljivi na vse zahteve po zni\xc5\xbeanju pretirano visokih davkov in hkrati izvajali uzurpacije, zlorabe in nasilje. Dante jih je v svoji Bo\xc5\xbeanski komediji umestil v osmi krog pekla._NEWLINE_Sicilski plemi\xc4\x8di, zlasti diplomat Giovanni da Procida, so svojo odre\xc5\xa1itev videli v bizantinskem cesarju Mihaelu VIII. Paleologu, zagrizenem nasprotniku Karla I., pape\xc5\xbeu Nikolaju III., ki se je pokazal nekaj volje za posredovanje, in Petru III. Aragonskem. Mihael, ki je bil na Balkanu v vojni s Karlom I., je posku\xc5\xa1al po diplomatski poti odvrniti Karla od njegovih osvajalskih na\xc4\x8drtov. Med pape\xc5\xbeevanjem Nikolaja III. je Mihael VIII. z njegovim posredovanjem sklenil zavezni\xc5\xa1tvo s Petrom III. Aragonskim. Aragonski kralj naj bi napadel Sicilijo in prevzel oblast, kot jo je Karel  leta 1266. Bizantinski cesar naj bi mu zagotovil sredstva za izgradnjo ladjevja._NEWLINE_Aragonski kralj je bil za osvojitev Sicilije zainteresiran tudi zato,  ker je bila njegova \xc5\xbeena Konstanca h\xc4\x8derka zadnjega sicilskega kralja Manfreda in ne\xc4\x8dakinja svetega rimskega cesarja Friderika II.  Hohenstaufena in zato edina zakonita naslednica sicilske krone. Peter III. se je takrat vojskoval tudi na Iberskem polotoku, katerega del so \xc5\xa1e vedno posedovali Arabci. Konec leta 1280 je pape\xc5\xbe Nikolaja III. umrl, hkrati pa se je za\xc4\x8dela vojna Mihaela VIII. s koalicijo Bene\xc4\x8danov in An\xc5\xbeujcev. Sicilski baroni so zato prelomili dogovor in prelo\xc5\xbeili za\xc4\x8detek upora, ker je njihov edini zaveznik ostal Peter Aragonski. _NEWLINE_Za Nikolajevega naslednika je bil izvoljen v Franciji rojeni pape\xc5\xbe Martin IV., ki je bil na Karlovi strani in zato neob\xc4\x8dutljiv za probleme na Siciliji. Medtem so bizantinski in aragonski agenti, pla\xc4\x8dani predvsem z bizantinskim denarjem, spodbujali Sicilijance k uporu._NEWLINE_V nestabilnem politi\xc4\x8dnem prizori\xc5\xa1\xc4\x8du v poznem 13. stoletju se je upor na Siciliji prepletel s pape\xc5\xa1kim nasprotovanjem neustavljivi rasti mo\xc4\x8di njihovih vazalov An\xc5\xbeujcev, kar je spro\xc5\xbeilo resen mednarodni konflikt na Sredozemlju. Na eni strani so bili Karel I. An\xc5\xbeujski, ki so ga podpirali  francoski kralj Filip III. in firen\xc5\xa1ki gvelfi, in pape\xc5\xa1tvo, na drugi pa Peter III. Aragonski, ki so ga podpirali Mihael VIII. Paleolog, Rudolf Habsbur\xc5\xa1ki, angle\xc5\xa1ki kralj Edvard I., del genovskih gibelinov, grof Guido da Montefeltro, Alfonz X. Kastiljski in na tiho republiki Benetke in Pisa.\n_START_SECTION_\nUpor\n_START_PARAGRAPH_\nDogodki, ki so bili neposreden povod za  upor, niso znani._NEWLINE_Po Stevenu Runcimanu je ve\xc4\x8derno molitev zmotila skupina francoskih \xc4\x8dastnikov, ki je za\xc4\x8dela v cerkvi popivati. Narednik Drouet je za\xc4\x8del nadlegovati mlado poro\xc4\x8deno \xc5\xbeensko, zato ga je njen mo\xc5\xbe ubil. Ko so Francozi posku\xc5\xa1ali poklicati pomo\xc4\x8d, je besna mno\xc5\xbeica vse ubila._NEWLINE_Po Leonardu Bruniju (1416) so prebivalci Palerma praznovali izven mesta.  Na praznovanje so pri\xc5\xa1li francoski vojaki iskat oro\xc5\xbeje. Med iskanjem so otipavali \xc5\xbeenske, zato so jih doma\xc4\x8dini napadli s kamenjem in oro\xc5\xbejem in vse pobili.  _NEWLINE_Tretji opis dogodkov, ki se je ohranil v ljudskem izro\xc4\x8dilu, se samo v podrobnostih razlikuje od Runcimanovega. Po legendi je bil vodilna osebnost upora Ivan Procida, ki je bil verjetno povezan z Mihaelom VIII. Paleologom in Petrom III. Aragonskim. Pape\xc5\xbe Martin IV. je leta 1282 vse tri izob\xc4\x8dil.\n_START_SECTION_\nTakoj\xc5\xa1ne posledice\n_START_PARAGRAPH_\nPo izvolitvi voditeljev v Palermu so za\xc4\x8deli glasniki po otoku \xc5\xa1iriti novico in organizirati upor \xc5\xa1e preden bi Francozi organizirali protiudar. V \xc5\xa1tirinajstih dneh so uporniki nadzirali ve\xc4\x8dino otoka, v \xc5\xa1estih tednih pa cel otok razen dobro utrjene Messine, katere vodilna dru\xc5\xbeina Riso je ostala zvesta Karlu. 28. aprila je tudi v Messini izbruhnil upor pod poveljstvom ljudskega voditelja Alaima da Lentinija. Prvo in najpomembnej\xc5\xa1e dejanje upornikov je bil po\xc5\xbeig Karlovega ladjevja v mesinskem pristani\xc5\xa1\xc4\x8du. Ko je Karel izvedel za uni\xc4\x8denje ladjevja, je baje vzkliknil: "Gospod Bog, \xc4\x8de namerava\xc5\xa1 uni\xc4\x8diti mojo sre\xc4\x8do, naj se to zgodi  v majhnih korakih"._NEWLINE_Karlov vikar Herbert in njegova dru\xc5\xbeina so se umaknili na varno v grad Mategriffon in po pogajanjih z uporniki dobili dovoljenje za varen odhod pod pogojem, da se nikoli ne vrnejo.  Po vzpostavitvi reda v mestu so se me\xc5\xa1\xc4\x8dani razglasili za svobodno komuno, odgovorno samo pape\xc5\xbeu, in izvolili voditelje. Eden od njih je bil Bartolomeo iz Neocastra, ki je imel pomembno vlogo v kasnej\xc5\xa1ih dogodkih. Pomemben in v\xc4\x8dasih protisloven vir podatkov o uporu je  kronika  Historia Sicula (Zgodovina Sicilije)._NEWLINE_Naslednje pomembno dejanje upornikov je bilo obvestilo Mihaelu VIII. Paleologu preko genovskega trgovca Alafranca Cassana, da je njegov nasprotnik Karel onesposobljen. \xc5\xa0ele zatem so uporniki poslali delegacijo k pape\xc5\xbeu Martinu s pro\xc5\xa1njo, da vsa mesta prizna za samostojne komune pod izklju\xc4\x8dno suverenostjo cerkve. Oto\xc4\x8dani so upali, da bodo dobili status, podoben statusu Benetk, Genove, Pise in drugih italijanskih mest, ki so imela samoupravo in bila moralno odgovorna izklju\xc4\x8dno pape\xc5\xbeu.  Francoski pape\xc5\xbe je bil trdno na Karlovi strani in oto\xc4\x8danom ukazal, da priznajo Karla I. za svojega zakonitega kralja.  _NEWLINE_Pape\xc5\xbe je podcenil sovra\xc5\xa1tvo Sicilcev do Francozov, zlasti do Karla, ki je vladal iz Neaplja in ne iz Palerma, iz katerega bi lahko videl, kak\xc5\xa1no gorje povzro\xc4\x8dajo njegovi uradniki. Kralj ni videl strahospo\xc5\xa1tovanja, posilstev, tatvin in umorov niti visokih davkov, ki so jih odmerjali malim posestnikom in kmetom, zaradi katerih so obubo\xc5\xbeali.\n_START_SECTION_\nIntervencija Aragoncev\n_START_PARAGRAPH_\nPo pape\xc5\xbeevi zavrnitvi pro\xc5\xa1nje upornikov, naj dovoli status svobodnih ob\xc4\x8din, so Sicilijanci poslali po Petra III. Aragonskega, katerega \xc5\xbeena Konstanca je bila h\xc4\x8di sicilskega kralja Manfreda, pravnukinja svetega rimskega cesarja Henrika VI. in edina \xc5\xa1e \xc5\xbeiva naslednica svetega rimskega cesarja Friderika II., ki je bila na svobodi in je lahko uveljavljala svoje pravice. Peter III. je za svojo soprogo zahteval celo Sicilsko kraljestvo._NEWLINE_Peter III. je \xc5\xbee pred ve\xc4\x8dernicami zgradil in opremil vojno ladjevje. Na pape\xc5\xbeevo vpra\xc5\xa1anje, \xc4\x8demu bo slu\xc5\xbeila tako velika flota, je odgovoril, da vojni proti muslimanom v severni Afriki. Ko je Peter dobil pro\xc5\xa1njo sicilskih upornikov za pomo\xc4\x8d, je bil v Tunisu, samo dvesto milj dale\xc4\x8d od Sicilija. Na za\xc4\x8detku je hlinil, da ga pro\xc5\xa1nja ne zanima, po nekaj dneh pa se je odlo\xc4\x8dil, da bo upor izkoristil v svoj prid. Ladjevju je ukazal, naj odpluje proti Siciliji. 30. avgusta 1282 je pristalo v Trapaniju.  Kopenska vojska se je izkrcala in krenila proti Palermu,  ladje pa so jo spremljale po morju. S Petrovo intervencijo se je upor spremenil v evropsko vojno. Ko je Peter pri\xc5\xa1el v Palermo, so me\xc5\xa1\xc4\x8dani v tem videli samo zamenjavo tujega kralja s tujim kraljem, ko jim je pape\xc5\xbe ukazal, naj za kralja priznajo Karla I., pa so Petra vzeli za svojega. Peter jim je obljubil vrnitev vseh pravic, ki so jih imeli pod normanskim kraljem Viljemom II. Sicilskim. 4. septembra 1282 je bil s soglasjem prebivalcev  v palermski katedrali kronan za Petra I. Sicilskega._NEWLINE_Na Karlov protinapad s pape\xc5\xbeevim blagoslovom ni bilo treba dolgo \xc4\x8dakati. Njegova flota je blokirala mesinsko pristani\xc5\xa1\xc4\x8de. Kopenska vojska se je nekajkrat posku\xc5\xa1ala izkrcati na kopno, vendar je bila vedno odbita.\n_START_SECTION_\nKomentar Mihaela VIII. Paleologa\n_START_PARAGRAPH_\nVe\xc4\x8d let kasneje je Mihael VIII. v svoji avtobiografiji zapisal: "\xc4\x8ce bi si smel trditi, da je Bo\xc5\xbeja volja Sicilijancem prinesla svobodo, bi to bilo zgolj navajanje resnice"._NEWLINE_Runciman ugotavlja, da so se ponosni prebivalci Sicilije z bizantinskim zlatom ali brez njega sami borili proti oboro\xc5\xbeenemu zatiralcu in nazadnje zru\xc5\xa1ili Karlovo cesarstvo. .'