b"\n_START_ARTICLE_\nPrisega Horacijev\n_START_SECTION_\nNaro\xc4\x8dilo\n_START_PARAGRAPH_\nLeta 1774 je David pridobil Prix de Rome s svojim delom \xc3\x89rasistrate d\xc3\xa9couvrant la cause de maladie d'Antiochius (Erasistrat odkriva vzrok Antiohove bolezni). To mu je omogo\xc4\x8dilo, da ostane pet let (1775-1780) v Rimu kot \xc5\xa1tudent francoske vlade. Po vrnitvi v Pariz je razstavljal svoje delo, ki ga je Diderot zelo ob\xc4\x8dudoval; uspeh je bil tako odmeven, da mu je kralj Ludvik XVI. dovolil, da ostane v Louvru, zelo starem privilegiju, ki so si ga \xc5\xbeeleli umetniki. Tam je spoznal Pecoula, izvajalca stavbe in njegovo h\xc4\x8der, s katero se je poro\xc4\x8dil. Kraljevi asistent, Charles-Claude Flahaut de la Billaderie, je naro\xc4\x8dil Prisego Horacijev z namero, da je to alegorija o zvestobi dr\xc5\xbeavi in s tem kralju. David pa je odstopil iz dogovorjene scene in namesto tega slikal po svoje. Slika v Parizu ni bila zaklju\xc4\x8dena, temve\xc4\x8d v Rimu, kjer je Davida obiskal njegov u\xc4\x8denec Jean-Germaine Drouais, ki je pred kratkim osvojil Prix de Rome. Davidova slika navsezadnje ka\xc5\xbee na progresivna stali\xc5\xa1\xc4\x8da, na katere so mo\xc4\x8dno vplivale razsvetljenske ideje, ki so s\xc4\x8dasoma prispevale k ru\xc5\xa1enju monarhije. Ko se je pribli\xc5\xbeala francoska revolucija, so se slike bolj sklicevale na zvestobo dr\xc5\xbeavi, namesto dru\xc5\xbeini ali cerkvi. Naslikana pet let pred revolucijo, Prisega Horacijev odra\xc5\xbea politi\xc4\x8dne napetosti obdobja._NEWLINE_Leta 1789 je David naslikal sliko Liktorji prina\xc5\xa1ajo Brutu telesa njegovih sinov, ki je bila tudi kraljevo naro\xc4\x8dilo. Kmalu zatem je kralj od\xc5\xa1el na mori\xc5\xa1\xc4\x8de, ker je bil obto\xc5\xbeen izdaje, kot sinovi Bruta in z glasom umetnika v narodni skup\xc5\xa1\xc4\x8dini, ki je podprl usmrtitev Ludvika XVI."