b'\n_START_ARTICLE_\nKahlil Gibran\n_START_SECTION_\nZgodnja leta\n_START_PARAGRAPH_\nGibran se je rodil v katoli\xc5\xa1ki (maronitski) dru\xc5\xbeini iz zgodovinskega mesta Bsharri na severu Libanona. Njegova mati Kamila, h\xc4\x8di duhovnika, je bila stara trideset let, ko se je rodil; njegov o\xc4\x8de Khalil je bil njen tretji mo\xc5\xbe. Ker je bila njegova dru\xc5\xbeina revna, Gibran v svoji mladosti v Libanonu ni bil dele\xc5\xbeen nobenega uradnega \xc5\xa1olanja. Kljub temu pa so ga redno obiskovali duhovniki in ga pou\xc4\x8devali o Svetem pismu in arabskem jeziku._NEWLINE_Gibranov o\xc4\x8de je bil po preiskavi zaprt zaradi poneverbe, premo\xc5\xbeenje njegove dru\xc5\xbeine je bilo zase\xc5\xbeeno. Kamila Gibran je sledila svojemu soprogu v Zdru\xc5\xbeene dr\xc5\xbeave Amerike. \xc4\x8ceprav je bil Gibranov o\xc4\x8de izpu\xc5\xa1\xc4\x8den leta 1894, je Kamila ostala odlo\xc4\x8dna in vzela Khalila, njegovi mlaj\xc5\xa1i sestri Mariano in Sultano ter njegovega starej\xc5\xa1ega polbrata Petra in 25. junija 1895 od\xc5\xa1la v New York ._NEWLINE_Gibranovi so se naselili v delu Bostona, ki je bil v tistem \xc4\x8dasu druga najve\xc4\x8dja sirijsko-libanonsko-ameri\xc5\xa1ka skupnost v ZDA. Njegova mati je za\xc4\x8dela delati kot potujo\xc4\x8da prodajalka, prodajala je \xc4\x8dipke in lan, ki jih je nosila od vrat do vrat. Gibran je za\xc4\x8del hoditi v \xc5\xa1olo 30. septembra 1895. Bil je name\xc5\xa1\xc4\x8den v poseben razred za priseljence, katerega namen je bil tudi, da se nau\xc4\x8dijo angle\xc5\xa1\xc4\x8dine. Gibran se je tudi vpisal v bli\xc5\xbenjo umetni\xc5\xa1ko \xc5\xa1olo. Preko tamkaj\xc5\xa1njih u\xc4\x8diteljev je spoznal avantgardnega bostonskega umetnika in fotografa Freda Hollanda Daya, lastnika \xc4\x8dasopisa, ki je spodbujal in podpiral Gibrana v njegovih ustvarjalnih prizadevanjih. Lastnik \xc4\x8dasopisa je leta 1898 uporabil nekatere Gibranove risbe za platnice knjig._NEWLINE_Gibranova mati je skupaj z njegovim starej\xc5\xa1im bratom Petrom \xc5\xbeelela, da bi bila vzgajana v lastni tradicionalni in ne le zahodni kulturi. Tako se je s petnajstimi leti Gibran vrnil v svojo domovino, kjer se je u\xc4\x8dil v maronitski zasebni \xc5\xa1oli in visoko\xc5\xa1olskem zavodu v Bejrutu, imenovanem "al-Hikma" (Modrost). S so\xc5\xa1olcem je za\xc4\x8del \xc5\xa1tudentsko literarno revijo in se uveljavil kot najbolj\xc5\xa1i pesnik na \xc5\xa1oli. Tam je ostal nekaj let, preden se je leta 1902 vrnil v Boston. Dva tedna pred njegovo vrnitvijo v Boston je pri \xc5\xa1tirinajstih letih zaradi tuberkuloze umrla njegova sestra. Leto kasneje je zaradi iste bolezni umrl Peter, mati pa je umrla zaradi raka. Njegova sestra Mariana je pre\xc5\xbeivljala sebe in Gibrana z delom v kroja\xc4\x8devi trgovini.\n_START_SECTION_\nRast slave in osebno \xc5\xbeivljenje\n_START_PARAGRAPH_\nGibran je bil dovr\xc5\xa1en umetnik, zlasti v risanju in akvarelu. Med letoma 1908 in 1910 je obiskoval \xc5\xa1olo umetnosti Acad\xc3\xa9mie Julian v Parizu. Stremel je k simbolisti\xc4\x8dnemu in romanti\xc4\x8dnemu slogu namesto takrat prevladujo\xc4\x8demu realizmu. Gibran je imel prvo razstavo svojih risb leta 1904 v Bostonu. Med to razstavo je spoznal 10 let starej\xc5\xa1o ugledno ravnateljico Mary Elizabeth Haskell. Sklenila sta prijateljsko vez, ki je trajala preostanek Gibranovega \xc5\xbeivljenja. Vrsta njunega romanti\xc4\x8dnega odnosa ostaja nejasna; nekateri \xc5\xbeivljenjepisci trdijo, da sta bila ljubimca, ampak se nista nikoli poro\xc4\x8dila, ker je temu nasprotovala dru\xc5\xbeina Haskell, drugi dokazi pa ka\xc5\xbeejo na to, da je bilo njuno razmerje zgolj platoni\xc4\x8dno. Mary Elizabeth Haskell se je kasneje poro\xc4\x8dila z drugim mo\xc5\xa1kim, vendar je vseeno finan\xc4\x8dno podpirala Gibrana in uporabljala svoj vpliv za napredovanje njegove kariere. Postala je njegova urednica in ga predstavila novinarki Charlotte Teller in francoski u\xc4\x8diteljici Emilie Michel (Micheline), ki je pozirala zanj kot model in s katero sta postala dobra prijatelja._NEWLINE_Leta 1908 je \xc5\xa1el Gibran za dve leti na \xc5\xa1tudij umetnosti v Pariz. V tem \xc4\x8dasu je spoznal svojega vse\xc5\xbeivljenjskega prijatelja Youssefa Howayeka. Medtem ko je ve\xc4\x8dina Gibranove zgodnje literature napisane v arab\xc5\xa1\xc4\x8dini, je ve\xc4\x8dina njegovih del, objavljenih po letu 1918, v angle\xc5\xa1\xc4\x8dini. Njegova prva knjiga za zalo\xc5\xbebo Alfred A. Knopf je bila Norec (The Madman, 1918), tanka knjiga aforizmov in prilik, napisanih v svetopisemskem slogu nekje med prozo in poezijo. Bil je \xc4\x8dlan Newyor\xc5\xa1kega dru\xc5\xa1tva pisateljev New York Pen League, literarnem dru\xc5\xa1tvu znanem tudi kot "priseljeni pesniki" (al-mahjar). V dru\xc5\xa1tvu so sodelovali tudi pomembni libanonsko-ameri\xc5\xa1ki avtorji, kot so Ameen Rihani, Elia Abu Madi in Mikhail Naimy, tesen prijatelj in priznan mojster arabske literature, katerega potomce je Gibran oznanil za svoje otroke in katerega ne\xc4\x8dak Samir je kr\xc5\xa1\xc4\x8denec Gibrana.\n_START_SECTION_\nSmrt\n_START_PARAGRAPH_\nGibran je umrl 10. aprila 1931 v New Yorku, star 48 let. Vzroka za smrt sta bila ciroza jeter in tuberkuloza. Gibran je izrazil \xc5\xbeeljo, da bi bil rad pokopan v Libanonu. Ta \xc5\xbeelja je bila izpolnjena leta 1932, ko sta Mary Haskell in njegova sestra Marina kupili samostan Mar Sarkis v Libanonu, ki je od takrat postal Gibranov muzej. Poleg Gibranovega groba so zapisane besede "beseda, ki jo \xc5\xbeelim videti zapisano na svojem grobu: \xc5\xbeiv sem kot ti in stojim ob tebi. Zapri o\xc4\x8di in poglej naokoli, videl me bo\xc5\xa1 pred sabo."_NEWLINE_Mary Haskell je po Gibranovi volji podedovala vsebino njegovega ateljeja. Tam je odkrila svoja pisma njemu v obdobju triindvajsetih let. Prvotno se je strinjala, da se jih zaradi njihove intimnosti za\xc5\xbege, ampak je prepoznala njihovo zgodovinsko vrednost in jih shranila. Skupaj z njegovimi pismi njej jih je dala knji\xc5\xbenici Severnokarolin\xc5\xa1ke univerze v Chapel Hillu (ang. University of North Carolina at Chapel Hill) preden je leta 1964 umrla. Izvle\xc4\x8dki ve\xc4\x8d kot \xc5\xa1eststotih pisem so bili objavljeni v knjigi Priljubljeni prerok (Beloved Prophet, 1972)._NEWLINE_Mary Haskell Minis (poro\xc4\x8dila se je z Jacobom Florancom Minisom leta 1923) je podarila svojo osebno zbirko skoraj sto Gibranovih izvirnih umetni\xc5\xa1kih del umetni\xc5\xa1kemu muzeju Telfair v mestu Savannah, Georgia leta 1950. Mary Haskell je razmi\xc5\xa1ljala o postavljanju njene zbirke v Telfairu \xc5\xbee leta 1914. Darilo Mary Haskell Minis muzeju Telfair je najve\xc4\x8dja javna zbirka Gibranove likovne umetnosti, sestavljena iz petih oljnih slik in \xc5\xa1tevilnih del na papirju, upodobljenih v umetnikovem liri\xc4\x8dnem slogu, ki odra\xc5\xbea vpliv simbolizma.\n_START_SECTION_\nStil in ponavljajo\xc4\x8de se teme\n_START_PARAGRAPH_\nGibran je bil velik ob\xc4\x8dudovalec sirskega pesnika in pisatelja Francisa Marrasha, katerega dela je prou\xc4\x8deval v \xc5\xa1oli al-Hikma v Bejrutu. Orientalist Shmuel Moreh pravi, da Gibranova dela spominjajo na Marrashov stil, veliko njegovih idej in v\xc4\x8dasih celo strukturo nekaterih njegovih del; druga dva poznavalca Bibranovih del Suheil Bushrui in Joe Jenkins sta omenila, da je Marrashov koncept univerzalne ljubezni pustil globok vtis na Gibrana. Gibranova poezija pogosto uporablja uradni jezik in duhovne izraze._NEWLINE_Veliko Gibranovih pisnih del se ukvarja s kr\xc5\xa1\xc4\x8danstvom, predvsem na temo duhovne ljubezni. Toda njegov misticizem je zdru\xc5\xbeitev ve\xc4\x8d razli\xc4\x8dnih vplivov: kr\xc5\xa1\xc4\x8danstva, islama, judovstva in teozofije.\n_START_SECTION_\nSprejem in vpliv\n_START_PARAGRAPH_\nGibranovo najbolj znano delo je Prerok (The Prophet), knjiga sestavljena iz \xc5\xa1estindvajsetih pesni\xc5\xa1kih esejev. Njena priljubljenost se je izrazito pove\xc4\x8dala v 1960-ih z ameri\xc5\xa1ko kontrakulturo in nato z razcvetom gibanja Nova doba (New Age). Ostala je priljubljena pri tem in \xc5\xa1ir\xc5\xa1em prebivalstvu vse do danes. Odkar je bila prvi\xc4\x8d objavljena leta 1923, se knjiga Prerok ni nehala tiskati. Prevedena je bila v ve\xc4\x8d kot \xc5\xa1tirideset jezikov in bila ena izmed uspe\xc5\xa1nic dvajsetega stoletja v ZDA._NEWLINE_Gibranov Prerok je imel velik vpliv na Elvisa Presleya, ko je prejel svoj prvi izvod leta 1956. Domnevno naj bi bral odstavke svoji materi in \xc4\x8dez leta podaril ve\xc4\x8d izvodov Preroka prijateljem in sodelavcem. Fotografije njegovih ro\xc4\x8dno napisanih opomb pod dolo\xc4\x8denimi odstavki v njegovem izvodu knjige so arhivirane na razli\xc4\x8dnih spletnih straneh muzejev. Eden izmed njegovih najbolj znanih verzov poezije je iz dela Pesek in pena (Sand and Foam, 1926), ki se glasi: "Polovico tega, kar re\xc4\x8dem nima pomena, vendar to re\xc4\x8dem zato, da do tebe pride druga polovica." Verz je uporabil John Lennon, \xc4\x8deprav v nekoliko spremenjeni obliki, v pesmi Julia v albumu The Beatles (tudi Beli album, 1968) skupine The Beatles. Johnny Cash je posnel Gibranovo delo Oko preroka (The Eye of the Prophet) kot zvo\xc4\x8dno knjigo. Cash tudi govori o Gibranovih delih na posnetku Book Review na albumu Unearthed. David Bowie omeni Gibrana v pesmi The Width Of a Circle na albumu The Man Who Sold the World (1970).\n_START_SECTION_\nLikovna umetnost\n_START_PARAGRAPH_\nNjegovih ve\xc4\x8d kot sedemsto slik vklju\xc4\x8duje portrete njegovih prijateljev W. B. Yeatsa, Carla Junga in Augusta Rodina. Njegove risbe so zbrane v arabskem muzeju moderne umetnosti Mathaf v Dohi.\n_START_SECTION_\nVersko prepri\xc4\x8danje\n_START_PARAGRAPH_\nGibran se je rodil v maronitski kr\xc5\xa1\xc4\x8danski dru\xc5\xbeini in je odra\xc5\xa1\xc4\x8dal v maronitskih \xc5\xa1olah. Poleg svoje lastne vere je nanj vplival tudi islam, zlasti sufizem. Poznal je krvavo zgodovino Libanona, kar je okrepilo njegovo prepri\xc4\x8danje, da vera zdru\xc5\xbeuje ljudi, kar so njegovi star\xc5\xa1i ponazorili s tem, da so bili v njihovem domu dobrodo\xc5\xa1li ljudje razli\xc4\x8dnih veroizpovedi. Na njegova dela so vplivala islamska/arabska umetnost, evropski klasicizem in romantika (William Blake in Auguste Rodin), skupina angle\xc5\xa1kih slikarjev, pesnikov in kritikov prerafaelitske bratov\xc5\xa1\xc4\x8dine, moderni simbolizem in nadrealizem. Ve\xc4\x8dji osebni vpliv na Gibrana so imeli Fred Holland Day, Josephine Preston Peabody in Mary Haskell. Gibran je tudi sodeloval \xc5\xbeupnijo Svetega Marka na Manhattanu tako na podro\xc4\x8dju umetnosti kot na podro\xc4\x8dju verskih zadev._NEWLINE_Gibran je imel ve\xc4\x8d mo\xc4\x8dnih povezav z bahajstvom. Okoli 1911-1912 je v ZDA spoznal \'Abdu\'l-Bah\xc3\xa1 (Bah\xc3\xa1\'u\'ll\xc3\xa1h), voditelja te veroizpovedi v tistem \xc4\x8dasu. Bah\xc3\xa1\'u\'ll\xc3\xa1h je nanj napravil velik vtis. Med pisanjem dela Jezus, Sin \xc4\x8dlovekov (Jesus, the Son of Man, 1928) naj bi venomer mislil na \'Abdu\'l-Bah\xc3\xa1. Leta pozneje po smrti \'Abdu\'l-Bah\xc3\xa1 je imel Gibran govor o veri z bahajci.\n_START_SECTION_\nPoliti\xc4\x8dno mi\xc5\xa1ljenje\n_START_PARAGRAPH_\nGibran nikakor ni bil politik. Kljub temu se je zavzemal za to, da arab\xc5\xa1\xc4\x8dina postane uradni jezik v Siriji. Ko je okoli 1911-1912 spoznal \'Abdu\'l-Bah\xc3\xa1, ki je v ZDA pripotoval delno za spodbujanje miru, ga je spo\xc5\xa1toval zaradi zavzemanja za mir, ampak je trdil, da bi se morali "majhni narodi, kot je njegov", osvoboditi osmanskega nadzora. Ko so Osmani zapustili Sirijo med 1. svetovno vojno je Gibran skiciral risbo "Svobodne Sirije", ki je bila natisnjena na platnico posebne izdaje libanonskega \xc4\x8dasopisa al-Sa\'ih; v osnutku njegove igre je Gibran tudi izrazil svojo \xc5\xbeeljo po libanonski neodvisnosti in napredku. Ju\xc5\xbeni, obalni del Sirije se je definiral kot Libanon \xc5\xa1ele po drugi svetovni vojni.'